Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:87

Regeringens proposition 1980/81:87

om vissa frågor om hemslöjden;

beslutad den 23 december 1980.

Regeringen föreslår riksdagen alt anta de förslag som har lagils upp i bifogade utdrag av regeringsprolokoll.

Pä regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

NILS G. ÄSLING

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag till riktlinjer för det slalliga slödel lill hemslöjden. Den nuvarande rådgivande hemslöjdsnämnden vid statens industriverk föresläs bli ersatt med ett självständigt beslutande organ, nämnden för hemslöjdsfrägor. Vidare anges att organisationen på regional nivå i framtiden bör omfatta två länshemslöjdskonsulenler i varje län. Huvudmannaskapet skall kunna uiövas av anlingen hemslöjdsförening eller landstingskommun. Finansieringsansvaret föresläs delas mellan slal och landstingskommun. Vidare nämns all konsulenlverksamhelen för de speciella slöjdområdena sameslöjd och knyppling i framliden bör byggas ut. Ett väsentligt ökat stöd föreslås till Svenska Hemslöjdsföreningars Riksförbund och andra organisationer som bedriver hemslöjdsverksamhet. Slödet avses i fortsållningen inte vara begränsai lill huvudsakligen ideell verksamhei. För budgetåret 1981/82 beräknas 4057000 kr. till Främjande av hemslöjden.

1    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 87

Prop. 1980/81:87

INDUSTRIDEPARTEMENTET

Utdrag

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde

1980-12-23

Närvarande: Statsminister[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN], Wik­slröm,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Äsling,[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wirlén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. Petri.[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Äsling

Proposition om vissa frågor om hemslöjden

1    Inledning

Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade chefen för industride­partementet i juni 1977 en särskild utredare med uppgift att genomföra en översyn av gällande riktlinjer för det slalliga stödet lill hemslöjden, Utre­daren' har i november 1979 överlämnat belänkandel (SOU 1979:77) Hem­slöjd - kulturarbete, produktion, sysselsättning, i vilkel förslag läggs om ett ökal samhällsstöd. En sammanfattning av belänkandel bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Betänkandet har remissbehand­lats. En sammanställning över remissvaren bör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 2.

1 prop. 1980/81:100 (bil. 17 s. 51) har regeringen föreslagit riksdagen aU, i avvaktan på särskild proposition i ämnet till Främjande av hemslöjden för budgetåret 1981,82 under fjortonde huvudtiteln beräkna ell reservations­anslag av 2 752000 kr.

Jag anhåller nu om att få ta upp dessa frågor.

2   Allmänna synpunkter

Utredningen slår inledningsvis fast att hemslöjden har stor belydelse från ekonomisk, kulturell och social synpunkt. Ekonomiskt torde slöjden i dag ha särskild betydelse som kombinationssysselsältning i glesbygd och som deltidsarbete för äldre arbetskraft och hemarbetande. Hemslöjdsverk­samheten är ett väsentligt inslag i det svenska kulturlivet. Den textila slöjden torde vara den i dag mest levande, utpräglade och utbredda folk-' Riksdagsledamoten Anna[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1980/81:87

3

konsten i vårt land. Slöjdens sociala betydelse bestar bl.a. i att den kan erbjuda meningsfull sysselsätlning ål människor, som har svårt all finna andra sysselsällningsaliernativ.

Remissinstanserna delar ulredningens principiella syn pä hemslöjdens betydelse för del svenska samhället.

Jag instämmer i ulredningens uppfattning belräffande hemslöjdens bety­delse frän ekonomisk, kulturell och social synpunkl. Del är därför enligl min mening lill belydande del ell samhällsintresse alt irygga hemslöjdens existens och utvecklingsmöjligheter.

Redan i dag finns del, vid sidan av det speciella slöd som utgär över anslagel Främjande av hemslöjden, fiera olika stödformer som kan utnytt­jas för hemslöjdsverksamhei. Hemslöjden ingär exempelvis i målgruppen förde regionala utvecklingsfondernas verksamhei. Inom ramen för gällan­de beslämmelser finns generella slödmöjligheler i form av krediter och företagsservice. Ett annat exempel är slödel lill företag och kommuner i glesbygd som utgår under fjortonde huvudtitelns anslag C 3. Ätgärder i glesbygd. Slöjdens karaktär av binäring och dellidssysselsätlning gör den väl lämpad att använda som sysselsältningspolitiskt instrument, i synner­het i glesbygd.

Jag vill emellertid framhålla betydelsen av all stödet lill hemslöjden inle medför sådana förändringar i verksamhetens karaktär som strider mot definitionen pä hemslöjd. Av särskill vikl är därvid all hemslöjdens starka lokala eller etniska förankring i bygd, miljö och traditioner bevaras. Vidare bör slöjdandet bygga pä smä produktionsenheter, ofta enstaka personer, med kunskap om hela tillverkningsprocessen och ha ell belydande inslag av manuellt arbete.

Jag övergår nu till alt behandla vissa frågor om centralt myndighetsan­svar, hemslöjdskonsulenlernas verksamhei saml fördelningen av det stat­liga stödet till hemslöjden.

3    Centralt myndighetsansvar

Ulredningen anser att hemslöjden har ett klart samband med såväl näringspolitik som kulturpolitik. För att hemslöjdens olika intressen på eft ändamålsenligt säll skall kunna beaklas inom näringspolitikens ram bör den till statens industriverk knutna rådgivande hemslöjdsnämnden ersättas med ell självständigt och beslutande organ, nämnden för hemslöjdsfrågor. I administrativt hänseende bör denna emellertid vara bunden till industri­verket. Till den nya nämnden bör ett kansli som svarar för del löpande arbetet knytas.

Flertalet remissinstanser delar ulredningens uppfattning och anser att ett självsländigl beslutande organ bör inrättas.

För egen del vill jag anföra följande.

Prop. 1980/81:87

4

Jag finner ulredningens förslag betriiffande förändringar i den nuvarande organisationen vara lämpliga. Sälunda bor den nuvarande rådgivande hemslöjdsnämnden ersällas med ell självständigt och beslutande organ, nämnden för hemslöjdsfrägor. Nämnden bör disponera de medel som riksdagen anvisar for verksamheien.

Nänmden bör ha cn allsidig sammansältning och representera olika samhällssektorer och inlressen med väsenlliga beröringssynpunkler med hemslöjden. Med hänsyn lill det statsfinansiella lägel bör enligt min me­ning nämnden inle nu erhålla nägon egen kansliorganisation. Som föredra­gande ål nämnden bör fungera den förste hemsltijdskonsulenl stmi i dag finns vid sialens industriverk. Nämndens verksamhei bör adminislralivt förläggas till industriverket. Det ankommer pä regeringen att beslula om nämndens sammansättning och närmare verksamhet.

4    Hemslöjdskonsulent verksamheten

4.1 LänshemslöjdskunsuIcnterna

Utredningen föreslår an länshemslöjdskonsulenlernas verksamhei byggs ut till all omfatta i princip tvä länshemsltijdskonsulenter i varje län. den ena med inriktning pä härd slöjd, den andra pä mjuk slöjd. Enligl Ulredningen bör huvudmannaskapet för länshemslöjdskonsulenterna kun­na uiövas av hemslöjdsförening eller landstingskommun. Beträffande fi­nansieringen av länshemslöjdskonsulenterna föreslår utredningen ett fort­salt delat ansvar mellan stal och landstingskommun. Utredningen räknar därvid med all landslingskomnumernas bidrag skall vara minst lika slora som statens.

Del slora fterlalel av remissinstanserna tillstyrker bifall lill ulredningens förslag om alt inrälla ivå konsulenlljänsler i varje län, Belräffande huvud­mannaskapet för länshemslöjdskonsulenterna delar sig remissinstanserna i princip i två lika slora grupper. Den ena instämmer i ulredningens förslag, medan den andra förordar endast landstingskommunerna som huvudmän. Flerlalel remissinslanser delar emellertid ulredningens uppfattning att konsulenlverksamhelen skall vara helt samhällsfinansierad och att ansva­ret skall delas mellan stal och landstingskommun.

För egen del instämmer jag i ulredningens upplänning all den nuvarande organisationen på regional nivä bör byggas ul sä alt del i framtiden i varje län finns tvä länshemslöjdskonsulenler, en med inriktning pä härd slöjd och en med inriktning på mjuk slöjd. 1 radande samhällsekonomiska läge kan emellertid inle någon utbyggnad ske nästa budgetår. Del bör enligl min mening bli en framlida uppgift för nämnden för hemslöjdsfrågor au inom ramen för anvisade medel avgöra i vilken ordning och i vilken takt utbygg­naden av den regionala organisafionen skall ske.

Jag instämmer även i ulredningens uppfallning att huvudmannaskapet

Prop. 1980/81:87

5

för länshemsltijdskonsulenterna bör kunna uiövas av anlingen hemsltijds-förening eller landsfingskommun. 1 varje län bör frågan om huvudmanna-skapel kunna lösas i samförstånd mellan hemslöjdsförening, landstings­kommun, konsulenter och nämnden för hemslöjdsfrägor. Genom möjlighe­len lill ell alternalivl huvudmannaskap erhålls en fiexibilitel sä att frägan kan avgöras med hiinsyn lill de speciella förutsällningarna och uppfattning­arna inom varje län.

Jag delar utredningens uppfallning all länshemslöjdskonsulenlerna skall vara hell samhällsfinansierade och att del ekonomiska ansvaret skall delas mellan stal och landstingskommun. Jag anser alt statsbidraget lill läns­hemslöjdskonsulenlerna bör ulformas som ell schablonbidrag beräknal i förhällande lill den genomsnillliga årslönen för konsulenterna. Bidraget bör beräknas lill 110 % av den genomsnillliga årslönen exkl, slalligl löne-kostnadspulägg. Statsbidraget bör liksom hitlills liimnas till huvudmannen. Statsbidraget bör lämnas endasl under förulsällning att vederbörande landstingskommun svarar för samtliga älersläende koslnader för verksam­heten och alt konsulenlverksamhelen bedrivs i enlighel med de i betänkan­det angivna riktlinjerna. Jag räknar därvid med att landstingskommunernas bidrag kommer all vara minsl lika slora som statens.

4.2 Konsulentinsatser inom speciella slöjdområden

Utredningen föreslär all statsmedel bör utgå för alt hell bekosta en Iredje sameslöjdskonsulenl och för att delvis bekosta en spetskonsulenl. Vidare anser utredningen all del f.n. inte finns underlag för alt föreslå inrättande av en särskild hemslöjdskonsulent för invandrare.

De remissinstanser som har behandlal frägan om en Iredje sameslöjds­konsulent och en spelskonsulent är i princip positiva lill ulredningens förslag. Vissa åsiktsskillnader föreligger beträffande huvudmannaskap och finansiering. Några remissinslanser föreslär att en särskild tjänst som invandrarkonsulenl inrättas. De fiesta instanserna som har behandlal frä­gan delar emellertid ulredningens uppfallning.

För egen del anser jag del vara önskvärt all konsulenlverksamhelen inom de speciella slöjdomrädena knyppling och sameslöjd, byggs ul. Jag delar därvid ulredningens uppfallning belräffande huvudmannaskap och finansiering. I del statsfinansiella läge som råder kan denna uibyggnad emellertid inte ske nästa budgetår utan får göras när ekonomiska förulsätl­ningar härför finns.

Jag vill i della sammanhang betona värdet av alt den verksamhei som bedrivs vid Föreningen Svenska Spetsar inle går förlorad ulan kan bibehål­las för framliden. Jag vill även understryka betydelsen av att sameslöjden slår under överinseende av samerna själva, så all del samiska kulturarvet kan bevaras och utvecklas. Del blir en uppgifi för nämnden för hemslöjds­frågor att bevaka dessa områden.

Prop. 1980/81:87

6

Jag finner i likhei med ulredningen att del f.n. inle bör inriillas en särskild tjänst som hemslöjdskonsulent för invandrare. Det bör emellertid åvila nämnden för hemslöjdsfrägor och länshemslöjdskonsulenlerna all knyta kontakter med och väcka intresse för slöjdlradilioner bland olika invandrargrupper.

5    Övriga frågor

Ulredningen anser det angeläget med ell väsenlligl utökat slöd lill Svenska Hemslöjdsföreningars Riksförbund (SHR). Emellertid bör enligl ulredningen del statliga slödel lill organisationer som bedriver hemslöjds­verksamhet inle exklusivt vara förbehållet SHR. Vidare föreslär utred­ningen att det statliga stödet i fortsättningen inle skall vara begränsai lill ideell verksamhei inom hemslöjden.

Del slora fierlalet av remissinstanserna instämmer i ulredningens förslag i dessa frägor.

För egen del finner jag del moliveral med ell väsentligt utökat stöd lill SHR. så all förbundel skall kunna fullgöra sina vikliga uppgifter för alt främja svensk hemslöjd och dess utveckling. Vidare bör i fortsäliningen även andra slöjdorganisalioner än SHR kunna erhålla bidrag för projekl eller verksamhei av belydelse för hemslöjdens utveckling. Anslaget B 15. Främjande av hemslöjden bör i forlsältningen kunna utnyttjas mer obun­det. Användningsområdena bör inle vara begränsade lill i huvudsak ideell verksamhet. I likhei med utredningen anserjag emellertid all anslagel inle bör användas till att täcka eventuella driftsunderskoli vid den av SHR drivna kursgården Sälerglänlan. Hemslöjdens kursgärd. Del bör åvila den nämnd för hemslöjdsfrågor, som jag har förordat skall inrättas, att närmare fördela de medel som anvisas under anslagel.

De frågor som utredningen i sitl belänkande tar upp under rubriken Vissa särskilda frågor, bör särskill uppmärksammas av nämnden för hem­slöjdsfrågor.

Belräffande de frågor rörande utbildningen inom hemslöjdsområdei och verksamheien vid Sälerglänlan, Hemslöjdens gärd, som ulredningen be­handlat, hänvisar jag till vad statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] har anfört lidigare denna dag (prop. 1980/81:100 bil. 12 s. 332-333).

6   Medelsberäkning

Statens industriverk har i sin anslagsframställning för budgetåret 1981/82 beräknat 3 735000 kr. under anslaget Främjande av hemslöjden i avvaktan på resultaten av 1977 års hemslöjdsulredning.

I enlighet med vad jag har anfört beräknar jag, i enlighel med huvudförs-

Prop. 1980/81:87

7

lägel, för de nuvarande länshemslöjdskonsulenterna och för Ivå same-slöjdskonsulenler 2615000 kr. För Svenska Hemslöjdsföreningars Riks­förbund beräknas 696000 kr. och för övrig verksamhet 496000 kr. Slutli­gen beräknar jag för nämnden för hemslöjdsfrägor 250000 kr., vari ingår lönekoslnaderna för tjänsten som förste hemslöjdskonsulcnl.

Sammanlagt bör alltså anslagel B  15. Främjande av hemslöjden för budgetårel 1981/82 föras upp med 4057000 kr.

7    Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jag all regeringen föreslär riksdagen alt

1.

godkänna de av mig förordade rikfiinjerna för del statliga slödel lill hemslöjdsverksamhelen,

2.

godkänna all en nämnd för hemslöjdsfrågor med de uppgifler som jag har angelt inrättas den Ijuli 1981,

3.

lill Främjande av hemslöjden för budgetåret 1981/82 under fjor­tonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 4057000 kr.

Prop. 1980/81:87

8

Bilaga I

Sammanfattning  av  betänkande  av   1977  års hemslöj(dsutredning

Hemslöjd - kulturarbete, produktion, syssel­sättning (SOU 1979:77)

I     Allmän bakgruiKJ (kapitel 2-6)

1 kapttd 2 behandlas vis.sa utgångspunkter och begrepp. Vid minen av 1800-talet började slöjdandel i hemmen au kallas för hemslöjd. Detla hängde samman med industrialismens genombrott och alt en kulturell rörelse bör­jade bildas kring hemslöjden som produktionsform.

Av tradition kan slöjdandel inom hemslöjdsområdei delas in i två hu­vudgrupper, husbehovsslöjdande och saluslöjdande. Till dessa två huvudgrup­per kan läggas slöjdande som skapande och aktiverande verksamhet på fritid saml slöjdande i terapisyfie.

Karakiärisiiski för hemslöjden är all slöjdlillverkningen hell eller delvis är en manuell tillverkning, ell handens arbete, Slöjdandet påverkas av var­dagliga behov saml praktisk funktionsduglighet och estetiska kvaliteter hos slöjdprodukien. Slöjden kan i huvudsak delas in i två områden; mjuk slöjd (textil slöjd, läder- och skinnarbeien m. m.) och hård slöjd (träslöjd, smide och metallslöjd, roislöjd m. m.). Eu särbegrepp är sameslöjden.

1 kapitel 3 ges en bakgrund lill dagens hemslöjdsverksamhei och sam­hällels syn på hemslöjden. Hemslöjd till husbehov och till avsalu är av myckel gammall datum. Fram lill 1800-talets mitt var hemmen landels största tillverkare av alla de varor som behövdes till kläder, föda, utrusining i bostaden, redskap och transportmedel. Industrialismens genombrott följdes av en tillbakagång för hemslöjden. De svåra missväxlåren under slutel av 1860-talet och början av 1870-lalei ledde emellertid till au hemslöjdens betydelse omvärderades. Det kom att framstå som en samhällelig uppgifi all skapa ökade försörjningsmöjligheter genom all främja hemslöjden, som betraktades som främsi en binäring lill jordbruket.

1 kapitd 4 beskrivs hemslöjdsföreningarnas och slöjdarnas organisations­arbete. De insatser som gjordes för hemslöjden under senare hälften av 1800-ialel ledde fram till bildandet av den första hemslöjdsföreningen vid sekelskiftet. Svenska Hemslöjdsföreningarnas Riksförbund (SHR) bildades år 1912. Riksförbundet omfattar idag 53 hemslöjdsföreningar med samman­lagl ca 11 000 individuellt anslutna medlemmar. Riksföreningen Svenska Slöjdare (RSS) bildades år 1966 som en särskild organisation för slöjdare.

1 kapitel 5 redovisas en enkät utredningen genomfört under våren 1978 om bl. a. slöjdandels omfallning. Enkälen riktade sig till samtliga länshemslöjdskonsulenler och lill sameslöjdskonsulenterna. Sammantaget tyder konsulenternas uppgifter på att antalel saluslöjdare i landet är 13000

Prop. 1980/81:87

9

eller fier. Enbart via hemslöjdsorganisaiionerna försäljs slöjd från närmare 2 900 slöjdare, Sameslöjdskonsulenierna uppger sig ha kontakt med, eller kännedom om, 640 sameslöjdare som slöjdar på hel- eller deltid och är beroende av slöjden som inkomstkälla eller av själva slöjdprodukierna. Av dessa är ca 420 saluslöjdare. Enligt sameslöjdskonsulenterna finns del en klar tendens under senare år all antalet slöjdare ökar, främsi i yngre ål­dersgrupper. Några närmare uppgifter om slöjdande i annan form än sa­luslöjdande har inte lämnats av konsulenterna.

Slöjdandel är spritt över hela landel, men förefaller alt vara mesl utbrett i skogslänen. En påfallande slor andel av saluslöjdarna, 45 96, finns enligt enkäten i dessa län, Slöjdandet har särskild betydelse för kvinnornas syssel­sättning, i synnerhet i skogslänen och i fjällområdet. Omkring 62 % av de slöjdare som levererar slöjd till hemslöjdsorganisationerna är över 50 år 22 96 är över 60 år och endast 6 96 är under 30 år. Nyrekryteringen sker också främst i de äldre åldersgmpperna. Flertalet slöjdare är deliids-slöjdare.

Många bedömningar pekar pä au slöjdandel, inle minst slöjdandel för husbehov och som fritidssysselsättning, ökat under senare år i hela landel. Av den omfattande kursverksamhet som bl. a. studieförbunden och hem­slöjdsorganisaiionerna bedriver kan utläsas ell kraftigt ökal iniresse för ul­bildning i slöjdämnen och för eget slöjdande.

Kapitel 6 om hemslöjdsverksamheten i Norden bygger på uppgifter som ulredningen har inhämtat från hemslöjdens riksorganisationer i de övriga nordiska länderna. 1 alla nordiska länder bedrivs en både lill innehåll och omfattning belydande hemslöjdsverksamhet. 1 verksamheien ingår som vä­senlliga beståndsdelar ell organiserat konsulent- och rådgivningsarbeie samt landsomfattande hemslöjdsrörelser. I alla de berörda länderna utom Dan­mark ingår affärsdrivande hemslöjdsföreningar i hemslöjdsorganisationerna. Organisationsformerna varierar dock. Det totala antalel medlemmar i de nordiska riksorganisationerna kan uppskaltas lill sammanlagt ca 70 000 per­soner. Den största omfallningen har konsulent- och rådgivningsverksam­heten i Finland. Endasl på Island bedrivs konsulentverksamhel hell ulan statligt stöd.

Enligl riksorganisationernas bedömningar, som är tämligen osäkra, torde del finnas 60 000 eller fier saluslöjdare totalt i Norden. Inga uppgifter har redovisats om övrigt slöjdande.

Det nordiska samarbetet sker bl, a. genom Nordens Hemslöjdsförbund, som bildades år 1927, och inom sameslöjdens område främst mellan same-organisalionerna i de berörda länderna.

II    

Bedömningar och förslag (kapitel 7-12)

7   Hemslöjdens roU i framtiden - utredningens grundsyn

Karaktäristiskt för hemslöjden är alt dagens produktion har gamla slöjd­traditioner och kulturtraditioner som grund. Att hemslöjden har kunnat bevara och utveckla sin särprägel även i modern tid hänger samman med

n    Riksdagen t9SiV8/. I saml. Nr 87

Prop. 1980/81:87

10

de slora insalser som har gjorts bl, a, av den organiserade hemslöjdsrörelsen för all i vida kretsar väcka intresse för och skapa medvetenhet om hem­slöjdens kännetecken. Del är därför genom eu samspel mellan del aktiva slöjdandet och det ideella arbetel som hemslöjdsbegreppet ges ett åskådligt och praktiskt definierbart innehåll, som främst kan avläsas i de slöjdpro-dukier som framställs. Del säu på vilkel kvalilelskänslan har hållils levande i hemslöjden i ston har avgörande betydelse för slöjdens livskraft och dess möjligheter att engagera många människor i slöjd som skapande verksamhet.

Slöjdandet har idag en omfallning och utbredning som visar att hem­slöjdsproduktionen för eu slorl anlal människor har belydelse som syssel­sättning och inkomstkälla. Slöjdens traditionella slällning som binäring, i första hand lill jord- och skogsbruk, har trängts tillbaka, men är ändå fortfarande en realitet, Främsi lorde slöjden idag ha belydelse som kom­binationssysselsältning i glesbygd och som huvudsakligen deltidsarbete för äldre arbetskraft och hemarbetande,

Slöjdprodukiionens ekonomiska belydelse, såväl för de enskilda hushållen som i ett slörre samhällsekonomiskt perspektiv, är svår au närmare ange. Det slöjdande som sker som frilidssysselsätining och för husbehov har en omfattning som väsentligt lorde överstiga saluslöjdandeis. Den lolala slöjd-produktionen representerar ett belydande ekonomiskt värde.

Hemslöjdsverksamhelen ulgör ett väsentligt inslag i svenskl kulturliv. Slöjden har särskild belydelse genom alt den ulgår från lokala fömlsältningar och ger möjligheter för i ston sett alla. oavselt ekonomiska, sociala och geografiska förhållanden, all med ulgångspunkl i gamla kulturtraditioner producera med egna händer och forma sin miljö. Den textila slöjden, som främsi har formats och utövats av kvinnor, torde vara den idag mesl levande, utpräglade och utbredda folkkonsten i vårt land.

I socialt av.seende har slöjden belydelse genom alt den kan erbjuda me­ningsfull sysselsättning ål människor som av olika skäl har svårt att finna andra sysselsäliningsalternaiiv. Slöjden används även i aktiverande och re­habiliterande syfte i lerapiverksamhei inom sjukvård, äldrevård och annan institutionsvård.

Ulredningen ulgår från all hemslöjden även i framtiden kommer alt ha betydelse ur ekonomisk, social och kulturell synpunkl. Med hänsyn lill de frågor som fått ökad aktualitet genom samhällsutvecklingen under senare år finns skäl au beröra hemslöjdens roll som produktionsform i ett något vidare perspektiv.

Mångsidigheten i slöjden har blivit en alll mer betydelsefull faktor i takt med att mekanisering, sektorisering och datorisering har kommit au prägla stora delar av dagens arbetsliv. Slöjden förefaller att svara mot vissa grund­läggande behov av skapande verksamhet som har betydelse för människors självkänsla och välbefinnande. Denna slöjdens i gmnden kulturella be­lydelse har fåll allt större vikl och förtjänar växande uppmärksamhet.

Hemslöjdsprodukierna har kommit alt bli ett komplement - och i viss mån ett alternativ - till induslrielll massframsiällda varor. Slöjdprodukten har en egen identitet. Slöjdprodukien har också i allmänhel genom pro­duktionsformen ett socialt och kulturellt definierbart ursprung, vilket ger slöjdprodukien ett särskill värde. Hemslöjden har bevarat en mångsidighet och ursprunglighet genom sin lokala förankring. Den är därigenom en in-

Prop. 1980/81:87

H

spiraiionskälla för annan skapande och konstnäriig verksamhei saml in­dustriell formgivning och en motvikt till del kommersiella masskullurul-budei,

1 hemslöjdsverksamhelen i de nordiska länderna finns erfarenheler, ge­mensamma inlressen och en kulturell rikedom i slöjdens uttrycksformer som bör las lill vara i ett ökal nordiskt samarbele. Della bör ses som en viklig uppgifi också ur samhällelig synpunkl, t. ex. i del nordiska rådels arbele. De i hemslöjdsverksamhelen samlade erfarenheterna lorde även fylla en uppgifi i iniernaiionelli ulvecklingssamarbeie för all slödja strävanden all la lill vara inhemska kuliuriradilioner och produktionsformer i utveck­lingsländerna.

Hemslöjden bygger primärt på lokal produktion för lokala behov. För­nybara naiurråvaror las lill vara. Genom an grundläggande tekniker för omvandling av naiurråvaror lill färdiga bruksting bibehålls kan i viss mån en alllför ensidig lekniksirukiur motverkas. Ur resurshushållningssynpunki och teknologisk synpunkl kan hemslöjden sägas utgöra - om än i blygsam skala - en utvecklingspotential i det moderna industrisamhället.

All irygga hemslöjdens existens är lill belydande del ell samhällsintresse. Del samhälleliga slödel till hemslöjden är emellertid otillräckligt för att ge de nödvändiga förutsäuningarna för della, varför utredningen lägger fram förslag om ell ökal samhällsstöd.

8   Hemslöjdsverksamhet och samhällsstöd

Närings-, regional- och sysselsättningspolitiskt stöd till hemslöjds­verksamhet

De statliga stödformerna lill slöjdare och hemslöjdsverksamhei kan grovl sell delas in i tre huvudgrupper; kullurpolitiska stödinsatser, generella nä­ringspolitiska insalser samt regional- och sysselsätlningspolitiska insalser. Anslagel Främjande av hemslöjden kan sägas spänna över samtliga nämnda områden. Med vissl fog kan emellertid hävdas att de kullurpolitiska inslagen väger över, eftersom slöd enligt gällande riktlinjer i princip får ulgå endasl till den ideella delen av hemslöjdsverksamhei.

Hemslöjden som näringsgren utgör målgrupp för de regionala utveck­lingsfonderna, som inrättades den 1 juli 1978 med de tidigare företaga­reföreningarna som bas. Uppgifler som utredningen har inhämtat visar alt fondernas (förelagareföreningarnas) lånemöjligheter i synnerligen få fall har uinyltjals för hemslöjd. Inte heller fondernas förelagsservice har - utom med vissa undanlag - kommil hemslöjden till del i nämnvärd omfattning.

Tillkomslen av de regionala utvecklingsfonderna har inneburit att de ge­nerella siödmöjligheierna lill småföretagen i form av krediter och företags­service har byggis ut väsentligt. Dessa förstärkta resurser är i princip till­gängliga även för hemslöjdsföretagen och hemslöjdsföreningarna. Det är emellertid nödvändigl att fonderna beaktar hemslöjdens särart som närings­gren i förekommande låne- och serviceärenden. Lönsamhetskraven i tra­ditionell mening får t. ex. inte ställas alllför högl vid bedömningen av lå­neansökningar. Fonderna bör i ökande grad i sin uppsökande verksamhei uppmärksamma även hemslöjdsföretag och dessas behov av rådgivning

Prop. 1980/81:87

12

m, m. inom bl. a, områdena marknadsföring, företagsadministration, pro­duktutveckling och utbildning, I della syfte bör konlakterna fördjupas mel­lan fonderna och hemslöjdskonsulenierna.

På det regional- och sysselsänningspoliiiska området finns liera stödformer som förutom andra näringsgrenar är inriktade även på hemslöjd. Del ge­mensamma för dessa stödformer är deras avgränsning lill särskill under-sysselsatia områden.

Slöjden torde av många skäl vara väl lämpad att i ökad utsträckning användas som ell sysselsäliningspoliliski inslrument. i synnerhet i glesbygd. Bl, a, har slöjden särskilda förutsättningar all ingå .som kombinationssys­selsältning med för glesbygden typiska näringar. Den ännu i viss mån på­gående strukturomvandlingen inom jord- och skogsbruket, kvinnornas lägre förvärvsfrekvens och den högre genomsnittsåldern hos den aktiva befolk­ningen i skogslänen - samt den äldre arbetskraftens särskilda svårigheter all finna ny sysselsättning - är starka skäl för att slöjden måsle tillmätas belydelse ur sysselsäliningssynpunki. Även som deltidsarbete kan slöjden ge meningsfull sysselsättning och möjlighet lill en varaktigt förbättrat för­sörjningsunderlag,

Hemslöjdsföreiagens behov av kapilal lor nödvändiga investeringar lorde i många fall kunna tillgodoses genom att den tidigare målgruppsbegräns­ningen i det särskilda stödet till lantbruksföretag m, m. nu har undanröjts. Delta kan få slor betydelse för yrkesslöjdare i glesbygdsområden och regioner med särskilda sysselsatlningsproblem under förutsällning att lillräckliga me­del ställs till förfogande.

Behov av slöd lill investeringar av olika slag finns även i hemslöjdsföretag i områden som inte omfatlas av dei särskilda slödet ull företag i glesbygder. Au bevara och utveckla hemslöjden är jnie en angelägenhet som begränsar sig till de regionalpolitiskt motiverade insatsema. Möjligheter att slödja hem-slöjdsförelag - och främja tillkomsten av nya sådana förelag - måsle därför ges inom samtliga delar av landel.

Även om det ekonomiska tillskoll som slöjden kan ge inle skulle vara belydande förstärker det sociala värdel i slöjdverksamhei motiven för en utveckling av sysselsättnings- och näringspolitiken så all den blir mer slöjd-anpassad.

Genom en ökad uppmärksamhet från de regionala utvecklingsfonderna kompleiierai med en forisatt utveckling av de nyligen utbyggda siödmöj­ligheierna inom regionalpoliliken, kan verksamheisvillkoren för hemslöjden som näringsgren förbällras. Mol bakgrund av det ökade intresset för hem­slöjd under senare år, inte minsl hos ungdom, finns skäl an anla au fier slöjdare kan få sysselsätlning och au nya hemslöjdsförelag kan tillkomma med hjälp av sådana stödåtgärder. Insalser inom de nämnda områdena är enligt utredningens mening av avgörande belydelse för hemslöjden som näringsgren.

Hemslöjden och insatserna inom kuhurpolitikens ram

Ulredningen har inle haft anledning au på principiell grund söka fastslå vilka insatser som bör hänföras lill kultursektorns ansvarsområde, lill den närings-, sysselsättnings- och regionalpoliliska .sektorn eller till områdel för

Prop. 1980/81:87

13

de särskilda hemslöjdsfrämjande insatserna. Inriktning och tyngdpunkter i insatserna kommer också i forlsältningen all vara av avgörande belydelse för i vilka sammanhang hemslöjdsverksamhei lämpligen bör bli föremål för slödålgärder,

Ulredningen anser an bredden i hemslöjdsiniresset och slöjdandet är av Slor kulturell betydelse i linje med de mål som lagls fast för den slalliga kulturpolitiken. Del samarbele som bedrivs mellan hemslöjdens organisa­tioner och folkbildningsorganisaiionerna har förulsällningar all ulvecklas ytterligare. Delta bör även kunna ske i den allmänkullurella verksamheien. Som ell led i en estetiskt fostrande och utvecklande verksamhei bör slöj­dande av olika slag ges ökal uirymme i aktiviteter för barn och ungdom. Den ortstypiska slöjden, som i hög grad är ett uttryck för lokala kultur­traditioner, bör vårdas som eu inslag i del lokala kulturlivet i alla delar av landel, vilket bör beaktas av kommuner och landsting i deras kullur­politiska verksamhei, Eli närmare samarbete bör också kunna utvecklas på della område mellan hemslöjdsorganisaiionerna, hembygdsrörelsen och länsmuseerna.

Inredning och konstnärlig ulsmyckning av offenllig miljö bör i ökad ul­slräckning ske med hjälp av hemslöjdsalsler. Dessa har ofta en lokal an­knylning som bl. a. kan medverka lill all ge den offentliga miljön en egen identitet och representativitet. Utredningen anser alt byggnadsstyrelsen, sta­tens konstråd och bl. a. landslingens och kommunernas kulturnämnder mås­le göras uppmärksamma på dessa möjligheter. Del är önskvärt au beställ­ningar kan ske inte enbarl av enskilda slöjdares alster, ulan också av kollektiv produktion genom hemslöjdsföreningarna.

Med hänsyn lill slöjdens kulturella och estetiska kvaliteter skall en slöj­dares insatser kunna vinna fulll erkännande som skapande kulturell verk­samhet. Slöjdaren skall således inte missgynnas i förhållande lill andra kul-lurarbetargmpper i fråga om stipendier, bidrag, belöningar, uppdrag, inköp, medverkan i ulslällningar, m. m.

Sameslöjdens speciella förhållanden

Sameslöjden är direkt knuten lill samerna som folkgrupp. Genom denna anknytning lill en hel folkgrupp intar sameslöjden en särställning i för­hållande lill hemslöjden i övrigl. Ulredningen anser del väsenlligl au kraftigt ökade insatser görs till stöd för sameslöjden. Dess betydelse ur sysselsätt­ningssynpunkt och del Slora behovet av arbelslilirällen, särskill bland kvin­nor, i det samiska kärnområdet är ytterligare starka skäl för ökade insalser. Behovel av slödålgärder inom sameslöjden bör särskill beaktas i beräkningen av medel för bl. a. de regionala utvecklingsfonderna i de nordliga länen och i del statliga glesbygdsstödet.

Sameslöjden måste enligt utredningens uppfattning ulvecklas i huvudsak under samiskt ansvar. Della är bl. a. en förutsättning för alt sameslöjdens kvalitet och artrikedom skall bibehållas. Sameslöjdarnas ställning bör stärkas. Eu skäl till delta är att slöjdens iradiiionelll starka ställning som binäring i viss utsträckning har brutits genom bildandet av samebyar såsom eko­nomiska föreningar vilkas verksamhei är begränsad lill del som har direki samband med renskötseln. Många slöjdare kan inte enligt rennäringslagen

Prop. 1980/81:87

14

ingå som medlemmar i sameby. Della gör del angelägel alt slöjdariniressen kan uppmärksammas och tillgodoses ulan alt en förulsällning för della är alt den enskilda slöjdaren ingår som medlem i sameby.

Sameslöjdarnas behov av lämpliga råvaror och möjligheter alt förädla dessa kräver ökad uppmärksamhet. Tillgången på råvaror har försämrats under senare år för de icke renägande slöjdarna, 1 ell starkt försämrat läge kan restriktioner aktualiseras, t, ex, i fråga om exporten av renhorn Utredningen förutsälier dock att dessa frågor skall kunna lösas i första hand i samverkan mellan berörda parter,

Ulredningen fömtsätierallkoniakiernaoch samarbetet mellan sameslöjden och hemslöjden i övrigl kommer att ulvecklas vidare. Del ligger ett ston värde i an för slöjden gemensamma frågor kan bevakas och lösas på bredast möjliga grund. De är därför också betydelsefullt att det inom sameslöjden finns en fasl organisatorisk bas för alt ta till vara de särskilda samiska slöjd-och slöjdarintressena.

Vissa särskilda frågor

Vissa frågor av vikt för hemslöjdsverksamheten har aktualiserats under ut­redningsarbetet, men inte kunnal tas upp till närmare behandling inom ramen för ulredningens arbete. Utredningen föreslår alt dessa frågor särskilt uppmärksammas av den i kapitel 11 föreslagna nämnden för hemslöjdsfrågor.

D Dokumentaiionsinsatserna på hemslöjdsområdei bör systematiseras och samordnas effektivare. De av hemslöjdsföreningarna bedrivna invente­ringarna av gammal slöjd bör i slörre utsträckning göras tillgängliga för slöjdinlresserade och den breda allmänheten genom utställningsverksam­hel.

D Insatser för all bevara och upprätthålla kullurelll särskill värdefulla slöjd-tekniker och produktion på hög konstnäriig nivå som kräver ett mycket kvalificerat kunnande bör kunna komma i fråga för statligt stöd.

D Hemslöjdens beroende av tillgången på slöjdråvaror måsle få ökad upp­märksamhet. Svårigheier finns f n. bl. a. i fråga om tillgången på lin och olika typer av lantrasull samt i viss mån renhorn och skinn för sameslöjden.

D Hemslöjdsföreningarna har förutsättningar att spela en ökad roll vad gäller insatser inom råvamservice, marknadsföring och försäljning. Former bör ulvecklas för sådana insatser av gemensam natur som kan utveckla slöj­dens sysselsättningsmöjligheter och förbättra saluslöjdens verksamhets­villkor.

D Hemslöjdsföreningarnas service och materialförsörjning i fråga om folk­dräkter och bygdedräkter bör förbättras bl. a. genom att SHR får ökade resurser att bistå hemslöjdsföreningarna med service i dräktfrågor.

D Utställningsverksamhet är av stor betydelse för ati ge lokala slöjdare, hemslöjdsföreningar och andra slöjdorganisationer kontakt med en bre­dare allmänhet. Kommuner och landsting har en viktig roll när det gäller att ge uppmärksamhet åt god slöjd som framställs inom den egna kom­munen eller länet.

D Skapande verksamhet i vävstugor och gemensamma slöjdlokaler bör få

Prop. 1980/81:87

15

del av samhälleligt stöd i likhet med kultur- och fritidsverksamhet i andra former,

D Fler centraler bör skapas för vård och underhåll av hemslöjdsalster för alt komplettera mer specialiserad verksamhet som avser äldre föremål med kulturhistoriskt värde,

D Erfarenheler och kunnande från hemslöjdsområdei bör i ökad ulslräck­ning kunna utnyttjas för au uiveckla olika slags lerapiverksamhei. I första hand är detta en fråga om an genom utbildningsinsatser öka lerapiper-sonalens möjligheter an ge verk.samheien en mer allsidigt och stimu­lerande innehåll.

Hemslöjden och organisationsarbetet

Med hänsyn lill den belydelse SHR och hemslöjdsföreningarna har för hem­slöjdsverksamhelen i alla delar av landel anser ulredningen all del är an­geläget med en väsentligt utökat slalligl slöd lill SHR, SHR har f. n, myckel små resurser alt bedriva ett effektivt fortlöpande arbete såsom samlad riks­organisation för landets hemslöjdsföreningar. Del statliga stödet lill SHR är av blygsam omfattning i jämförelse med stödet till många andra or­ganisationer av folkrörelsekaraktär med verksamhet av samhällelig bely­delse.

Del statliga stödet till av organisationer bedriven verksamhet på hem­slöjdsområdei bör enligt utredningens mening inle exklusivt vara förbehållet SHR. Kollektiva insal.ser inom Riksföreningen Svenska Slöjdare som är av belydelse för slöjdens utveckling bör kunna komma i fråga för statligt stöd.

Anslaget Främjande av hemslöjden

Utredningen anser att det liksom hittills bör finnas ett särskilt statligt anslag för olika hemslöjdsändamål av mer övergripande kollekliv karaktär, An­slagel bör dock i fortsäliningen kunna utnyttjas mer obundet inom en given ram.

Huvuddelen av anslaget bör i likhei med lidigare användas lill allmänt inriktade stödåtgärder. Användningsområdena bör emellertid inle vara be­gränsade till i princip ideell verk.samhel inom hemslöjden, såsom nu är fallet. Del har bl, a. visat sig svårt all göra denna avgränsning pä ett me­ningsfulll säu. Enligt utredningens uppfallning finns del närings- och syssel­sältningspolitiskt värdefulla möjligheter inom hemslöjden som nu är out­nyttjade och som kan behöva visst stöd för att utvecklas. Från anslaget bör bidrag kunna utgå till utvecklingsinsatser i friare former än hitlills. Så­dana utvecklingsinsatser kan gälla hemslöjden som kulturell företeelse, men också avse olika slags projekl och insalser för att främja och effektivisera råvaruinsamling, utvecklingsarbetet inom produktionen samt marknadsför­ingen och försäljningen. Bidrag bör kunna lämnas till även andra seriösa slöjdorganisalioner än SHR för verksamhet eller projekl av betydelse för slöjdens utveckling.

Prop. 1980/81:87

16

9   Hemslöjdskonstileniverksamheten

Länshemslöjdskonsulenlerna

Hemslöjdskonsulentverksamheien bildar en kärna i de insatser som orga­nisationer och samhälle har gjort för all främja hemslöjden. Den nuvarande siaisundersiödda basorganisaiionen omfattar 24 länshemslöjdskonsulenler och ivå särskilda sameslöjdskonsulenier. Av länshemslöjdskonsulenlerna är idag fyra konsulenter landstingsanställda medan övriga är anställda hos hemslöjdsföreningar (länshemslöjdsloreningar eller länshemslöjdsförbund).

Konsulenterna svarar för en omfatiande rådgivande och upplysande verk­samhet och Ulgör en viktig koniaktlänk mellan slöjdare, hemslöjdsförening­ar, myndigheter, organisationer och allmänhel. Enligl ulredningens upp­fattning bör också för framliden en viklig del i samhällels slöd till hemslöjden utgöras av slöd till konsulenlverksamhelen,

Hemslöjdskonsulentverksamheien har utvecklats i nära konlakl med del dagliga hemslöjdsarbeiel med den försiåelse delta har skapat för hemslöjdens särart. Sedan en lång tid tillbaka har flertalet hemslöjdskonsulenler varit anställda hos hemslöjdsföreningar som bedrivii både ideell och affärsdrivande verksamhei. Delta har bidragit lill alt konsulenlverksamhelen har kunnal ulvecklas med en tyngdpunkt i del kulturella arbetel samlidigl som hem­slöjdens belydelse som näring och sysselsättning i hög grad har kommil all styra konsulenternas arbele.

Dei är idag främsi två frågor som enligl ulredningens mening kräver ställningstaganden. Den första frågan gäller hur konsulentorganisationen skall utformas för alt inte något av slöjdområdena hård och mjuk slöjd skall bli eftersatt och för alt organisationen skall svara mot de ökande krav som ställs på verksamheien. Den andra frågan gäller hur konsulentorga­nisationen i framliden skall finansieras för att verksamheten skall kunna bedrivas under likvärdiga villkor i alla delar av landel i enlighel med givna riktlinjer.

Erfarenheterna av den hittillsvarande verksamheien har visal all den re­gionala basorganisationen med en konsulent i varje län är otillräcklig. Delta leder lill en alltför slor arbeisbelasining på länshemslöjdskonsulenien och innebär an anlingen den mjuka eller den hårda slöjden blir eftersatt. Vissa slöjdare får därmed inle tillgång till rådgivning och service och slöjdens sysselsäilningsmöjligheier utnyttjas mindre väl. Ulredningen anser att det finns starka skäl för en statlig medverkan i en uibyggnad av basorgani­sationen.

Ulredningen föreslår att basorganisaiionen skall omfatta i princip två länshemslöjdskonsulenler i varje län. De båda länshemslöjdskonsulenterna skall komplettera varandra i inriktningen på slöjdområden och i övrigt dela på de allmänna konsuleniuppgifterna. En konsulent bör därför ha huvud­saklig inriktning på hård slöjd och en konsulent huvudsakligen svara för den mjuka slöjden. Utbyggnaden bör ske med början budgetåret 1980/81, med inriktning au fullföljas inom loppet av en femårsperiod.

Enligt gällande riktlinjer ulgår statligt stöd till konsulentverksamheten under förutsällning all resp, landsting svarar för minsl lika stor del av kost­naderna som staten. Det statliga slödel skall läcka hälften av koslnaderna för konsulentens lön inkl. lönekosinadspålägg, rese- och irakiameniskosl-

Prop. 1980/81:87

17

nåder saml vissa administrationskostnader. Som huvudmän förutsätts hem­slöjdsföreningarna della i finansieringen av verksamheien. 1 dagslägel svarar de berörda hemslöjdsföreningarna för genomsnittligt ca 20 % av loialkosi-naderna.

Del ekonomiskaberoendeförhållandel mellan hemslöjdskonsulenierna och hemslöjdsföreningarnas affärsdrivande verksamhei, och de följder della har medfört för konsulenternas arbele, har varil del starkaste skälet lill all förslag har föris fram om ett förändrat huvudmannaskap. Konsulenternas arbets­förhållanden är alltför olikartade och konsulenterna uppfattas i viss utsträck­ning som förelrädare för föreningarnas affärsverksamhet, Enligl utredning­ens uppfallning bör konsulenternas arbetsförhållanden vara sådana att det framstår som uppenbart all de är tillgängliga för alla som har iniresse för hemslöjd, Konsulenlverksamhelen, såväl lönekoslnaderna som följdkost­nader i form av lokaler, utrusining, skrivhjälp och konsulenternas resor, bör i sin helhet vara samhällsfinansierad.

Under förulsällning all konsulenlverksamhelen blir samhällsfinansierad kan båda huvudalternativen, såväl föreningshuvudmannaskap som lands-lingshuvudmannaskap, diskuteras. De fördelar som kan vinnas med ett enhetligt landstingskommunalt huvudmannaskap jämfört med nuvarande förhållanden är främst all konsulenten kan ges en mer självständig och obunden ställning. Utredningen har övertygats om att dessa fördelar i allt väsenlligl kan nås med en hell samhällsfinansierad konsulentverksamhel som möjliggör alternativa lösningar i huvudmannaskapsfrågan. Det bör fö­religga starka skäl om ell enhetligt huvudmannaskap nu skall föreslås fram­för en ordning som ger möjlighet lill Hexibilitei och ett decentraliserat be­slutsfattande där förutsällningarna och uppfattningarna inom resp. län ytterst fär fälla avgörandet. Ulredningen anser inie alt sådana starka skäl föreligger.

Ulredningen föreslår därför att huvudmannaskapet för länshemslöjdskon­sulenterna skall utövas av hemslöjdsförening eller landsting. De nu gällande riktlinjerna om att den senare lösningen endast skall få väljas i undantagsfall bör slopas. Även om ulredningen förulsätler all hemslöjdsföreningar i de flesta fall kommer att vara huvudmän även i framliden bör detta inte hindra landslingskommunall huvudmannaskap om så befinns lämpligt.

Den föreslagna förstärkningen av konsulentorganisationen bör utnyttjas för att utveckla konsulenternas kontakt med slöjdare, föreningar och all­mänhet. Det är av slor vikl alt verksamheien utformas sä all den kan nå ul i alla delar av länen. Fältverksamhei bland slöjdarna bör spela en viklig roll i varje konsulents arbete. I många fall kan konsulenter med fördel placeras i annan kommun än länets huvudkommun.

Vidare bör eftersträvas au konsulenterna placeras i lämpliga arbetslokaler som är lättillgängliga för slöjdare och allmänhet. Föreningsanställda kon­sulenter bör inle ha sina arbetslokaler placerade inne i föreningarnas af­färslokaler.

Länshemslöjdskonsulenterna bör bedriva siu arbele inom ramen för en gemensam allmän verksamhetsinriktning. Som vägledning bör därför finnas en normalinstruktion som kan utgöra en gemensam referensram. Förslag läggs lill reviderad normalinslruktion som återfinns i bilaga 1.

Ulredningen har, med hänsyn till de bedömningar som ankommer på

Prop. 1980/81:87

18

utredningen alt göra, inle seir några påtagliga nackdelar med eu forlsall delat finansieringsansvar mellan slal och landsting, Statsbidragsgivningen bör dock förenklas genom ell adminislralivt enklare och mer schabloniserat bidrag. Vidare bör de sammanlagda bidragen från stal och landsting avse loialkoslnaderna för varje konsulent, vilkel är en följd av ulredningens för­slag om en hell samhällsfinansierad verksamhei.

Ulredningen föreslår all Slalsbidragel ulformas som ell schablonbidrag beräknal i förhållande lill den genomsnillliga årslönen för konsulenlerna. Ulredningen föreslår att slalsbidragel per konsulent beräknas som 110 % av den för konsulenlerna genomsnittliga årslönen (för heltidsanställda kon­sulenter) exkl, lönekosinadspålägg. Bidraget skall avse verksamheien som sådan, Slalsbidragel skall utgå under förutsällning alt vederbörande lands­ting svarar för samtliga ålerslående koslnader för verksamheten och all konsulenlverksamhelen bedrivs i enlighel med de av slalsmakterna angivna allmänna riktlinjerna. Utredningen räknar därvid med au landstingens bi­drag kommer alt vara minsl lika slora som statens. Det föreslagna stats­bidragssystemet bör införas fr, o. m, budgetåret 1980/81.

På regionall initiativ finns f. n. i sex län ytterligare konsulenter utöver länshemslöjdskonsulenlerna, Enligl utredningens uppfattning är det av stort värde all insalser görs på regionall initiativ för all slödja och ytteriigare utveckla konsulenlverksamhelen inom länen.

Konsulentinsatser inom speciella slöjdområden

Ulredningens principiella uppfattning är all behoven inom särskilda slöjd­arter, inom olika geografiska områden och inom olika befolkningsgrupper i första hand bör tillgodoses genom en ulbyggd konsulentorganisation på regional nivå. Ett lungt vägande skäl lill delta är au konsulenlverksamhelen ställer krav på god kännedom om lokala förhållanden och slöjdlradilioner,

F. n, finns inom den statsunderstödda konsulentorganisationen särskilda konsulenter enbarl för ell slöjdområde, nämligen sameslöjden. Således finns två helt statligt finansierade konsulenttjänster vid föreningen Same-Äinams slöjduiskoll. Ulredningen anser all särskilda sameslöjdskonsulenier är ell av de mesl betydelsefulla instrumenten för att stödja bevarandet och ut­vecklandet av den samiska slöjden. Sameslöjden omfattar ett flertal olika slöjdiekniker med lokala variationer och det geografiska verksamhetsom­rådet är mycket stort. Utredningen föreslår att en iredje konsuleniijänst inrättas med statligt slöd inom en nära framlid, lämpligen vid ingången av budgetåret 1981/82,

Den under spelskonsulentens ledning bedrivna knyppelverksamheten vid Föreningen Svenska Spetsar i Linköping har förankring i den traditionella vadstenaknypplingen och i Östergötlands län. Samtidigt visar bredden och omfatlningen av verksamheten all denna också har uppenbar rikskaraktär. Enligl ulredningens mening är det ell samhällsintresse att denna väl ut­vecklade konsulentverksamhel som byggts upp sedan slutet av 1930-talet inte går förlorad ulan kan bibehållas för framtiden. Statsbidrag föreslås utgå lill en tjänst som spelskonsulent fr. o. m. budgetåret 1980/81 enligl samma beräkningsgrunder som för länshemslöjdskonsulenterna. Östergötlands läns landsting förutsätts täcka resterande koslnader.

Prop. 1980/81:87

19

Vad slutligen invandrarnas olika slöjdlradilioner beträffar anser ulred­ningen att del är av stort värde om dessa kan las lill vara och ulvecklas. Slöjd hör lill de kulturtraditioner som har bred folklig förankring och som kan skapa kontakt även över språkgränserna. Utredningen anser dock att del f. n, inte finns underlag för alt föreslå inrättande av en särskild tjänst som hemslöjdskonsulent för invandrare, bl. a. beroende på svårigheterna au söka samla in slöjdande av vitt skilda ursprung och i vitt skilda former inom ramen för en tjänst med uppgifter av samma slag som övriga hem­slöjdskonsulenter.

10   UtbUdning inom hemslöjdsområdet

Utbildningen av hemslöjdskonsulenter

Utbildningen av hemslöjdskonsulenter sker numera inom ramen för den tvååriga högre kursen i slöjd och inredning vid Föreningen Handarbetets Vänners vävskola i Slockholm. Utbildningen är huvudsakligen textilt in­riktad. De idag verksamma hemslöjdskonsulenierna har mestadels kort eller ingen ulbildning inom hård slöjd, vilket innebär att della slöjdområde blir eftersatt.

Det är av väsentlig belydelse all utbildningen av hemslöjdskonsulenler skapar förutsättningar för att såväl den mjuka som den hårda slöjdens behov kan tillgodoses. En grendelning bör därför komma lill sländ mot mjuk resp, hård slöjd inom en nära framlid. Delta lorde lidigasl kunna ske läsåret 1981/82. Utbildningen på hårdslöjdsområdel bör till en början bedrivas för­söksvis. All ett utbildningsalternativ skapas inom hårdslöjdsområdel är be­tydelsefullt även med hänsyn till att utbildningen vänder sig lill blivande hemslöjdschefer och annan hemslöjdspersonal. Vidare bör konsulenterna på ett tidigt stadium i sin utbildning få viss kännedom om del slöjdområde inom vilket de inle får sin huvudsakliga ulbildning. Utbildningens anknyl­ning till hemslöjdsverksamheten bör förstärkas.

Starka skäl talar för alt utbildningen omvandlas lill högskoleutbildning. En förutsällning för att så skall ske måste emellertid vara all utbildningens speciella karaktär kan bibehållas och ulvecklas vidare för all tillgodose ut­bildningsbehov inom hemslöjdsområdet. Frågornas karaktär gör all ulred­ningens överväganden och förslag får bli föremål för överiäggningar mellan berörda myndigheter och organisationer. Förändringarna förulsalls ske med beaktande av de särskilda samiska behoven.

Sätergläntan

Sälerglänlan, Hemslöjdens gård i Insjön har sedan lång lid tillbaka fyllt ett stort behov, främst för den textila hemslöjden. Kursgården som sådan har fått symbolisera hemslöjdsrörelsens strävan att sprida kännedom om hemslöjd, samtidigt som många slöjdare och andra intresserade fått möjlighel alt samlas på en hemslöjdens egen gård. Skolanläggningen ägs av den eko­nomiska föreningen med samma namn. Helt dominerande andelsägare är SHR som också står som huvudman för skolan. Skolan erhåller statsbidrag såsom enskild yrkesskola i gruppen B-skolor.

Prop. 1980/81:87

20

Sälerglänlan har sedan flera årtionden bedrivit kvalificerad yrkesinriktad utbildning i vävning i form av terminskurser. Därutöver anordnas en rad kortare kurser som främsi är lexlill inrikiade. Dellagarna rekryieras från hela landel, UlbUdningen slår på en hög nivå vad belräffar såväl innehåll som kvalilet. Någon annan ulbildning som är jämförbar med Säierglänians finns idag inie.

Enligt ulredningens mening är det väsenlligl an skolans framtid och sär­prägel tryggas. Skolan bör ges en lokal basorganisalion som inedger en fullt kapaciietsuinylijande ocb som samlidigl bällre tillgodoser efterfrågan på kurser inom hemslöjdsområdei, Säierglänians lokala kursverksamhet bör därför successivt utökas från nuvarande 112 kursveckor lill ca 150 kurs­veckor, Della bör kunna ske inom en treårsperiod. De nuvarande sam­verkanskurserna mellan Sätergläntan och Hantverkets folkhögskola i Lek­sand kommer därigenom all få minskad omfallning. Önskemålen om en breddad kursverksamhei bör tillgodoses genom an skolan ges möjligheter all anordna även längre kurser i hård slöjd. De föreslagna förändringarna och skolans delvis slora behov av upprustning och viss nybyggnation bör föranleda all ett ulbyggnadsprogram upprättas från skolans sida i samråd n'ed berörda inlressen, Della program bör ligga till grund för utbyggnaden och sialsbidragsgivningen,

Ulredningen har inte funnit anledning all föreslå alt statsbidrag skall ulgå lill Sälerglänlan under flera anslagsposler. Huvuddelen av del totala Slalsbidragel lill Sälerglänlan utgörs idag av en extra statsbidrag, vilkel f, ö, gäller även fiera andra skolor under anslagel tili enskild yrkesutbildning. All själva basen i statsbidraget utgör endasl en mindre del av det totala statsbidraget skapar belydande problem i skolans planering, I andra delar av utbildningsväsendet har ulvecklingen under senare år präglats av en strävan lill förenkling, decentralisering och friare resursanvändning. Det är befogat alt denna förändrade syn även får genomslag i det verksam­hetsområde inom vilket Sätergläntan återfinns. Ulredningen förslår an skol­överstyrelsen får i uppdrag au göra en skyndsam översyn av gällande bi­dragsregler. Därvid bör bl. a. uppmärksammas all inackorderingsverksam-heten som ingår som en nödvändig del i Säierglänians verksamhei idag inte ulgör bidragsgrund för del reguljära slalsbidragel.

Säierglänians riksomfaiiande kursverksamhei beslår av deltidskurser som administreras vid Sälerglänlan, men anordnas av hemslöjdsföreningarna ute i landel. Den riksomfattande kursverksamheten ger särskilda möjligheter att anknyta lill lokala slöjdlradilioner. Sedan de nya bidragsbeslämmelserna tillkommit har hemslöjdsföreningarnas möjligheter all anordna kurser vä­senlligl förbällrals. Genom all statsbidraget beloppsmässigt knutils till bi­dragsnivån för studieförbundens studiecirkelverksamhel har en bättre an­passning kommil all ske lill kostnadsutvecklingen, Ulredningen föreslår all verksamhelsramen utökas från nuvarande 4 800 lektioner lill minst 5 500 lektioner budgeläret 1980/81,

En namnändring bör göras av Säierglänians riksomfattande resp, lokala kursverksamhei föratt undvika missförstånd och sammanblandningar. För­slagsvis kan den förra kallas Säierglänians regionala kursverksamhei och den senare Säierglänians kursverksamhei vid kursgården.

Prop. 1980/81:87

21

Viss övrig utbildningsverksamhet

Möjligheterna lill ulbildning för aktivt slöjdande, främsi del mer kvalifi­cerade slöjdandel och yrkesslöjdandel, behöver förbättras. Inom vissa tekniker riskerar del kvalificerade kunnandet att gå föriorat, om inle skynd­samma åigärder vidtas. Det är väsenlligl alt del inom yrkesutbildningen på slöjdområdel finns uibildningsvägar som kan tillgodose krav som är spe­cifika för hemslöjden. De utbildningsmöjligheter som idag står lill buds är oftast i begränsad utsträckning inrikiade på handaslöjd och motiveras i betydande grad av arbetsmarknadspoliliska skäl. Rekryteringen av unga slöjdare är bl. a, därför låg,

Möjlighelerna till slöjdulbildning inom gymnasieskolan som grund för yrkesverksamhet inom olika områden med anknytning lill hemslöjd bör närmare prövas. Behov finns även av en starkare praktisk profilering av gymnasieskolan i sin helhet. Slöjd bör därför i ökad ulslräckning kunna ingå i gymnasieskolans olika linjer som ett led i en undervisning med mc praktisk inriktning.

Den genuina kunskap om hela produktionsprocessen som fordras för sir daryrkel kan vara svår alt överföra inom en institutionaliserad skolfori Läriingsuibildning kan därför vara eu lämpligl komplemenl eller alternativ lill gymnasieuibildning. Del finns dock faktorer av bl. a. ekonomisk art som f. n, begränsar möjlighelerna för ungdomar att få sin grundläggande yrkesutbildning i form av läriingsuibildning. Möjligheterna all anordna lä -lingsuibildning måsle förbättras och vidare måste läriingsutbildningeiis framlida roll och slällning i förhållande lill gymnasieutbildningen klariäggas. Dessa frågor har samband både med gymnasieutredningen och industriver­kets utredning om hantverkets situation och framtidsutsikter.

Ulredningen föreslår alt vissa frågor som rör arbetsmarknadsutbildningen snarasl tas upp till överiäggningar mellan arbelsmarknadsslyrelsen, skol­överstyrelsen, statens industriverk och företrädare för slöjdarna saml den organiserade hemslöjdsrörelsen.

Vad belräffar äldre slöjdtekniker som riskerar alt gå föriorade finner ul­redningen del angelägel alt ett brett inventeringsarbete skyndsamt inleds som kan ligga lill grund för dokumenlalionsinsatser och fortbildning av aktiva slöjdare.

Studieförbunden har med sin breda verksamhei stor betydelse för att väcka många människors iniresse för hemslöjd och aktivt slöjdande. Ut­redningen understryker vikten av alt handledarna i slöjdämnen är väl skick­ade för sina uppgifter. Då slöjdämnena i cirkelverksamhelen kan profileras på vilt skilda sätt har röster höjts för att hemslöjdsämnena lättare skall kunna identifieras som hemslöjdsämnen och att hemslöjdens särart skall hävdas med olika åtgärder. Frågor av detta slag har särskilt aktualiserats vad belräffar sameslöjden. Ulredningen pekar på att ett bättre informa­tionsutbyte och ökade kontakter mellan folkbildningsorganisationerna och hemslöjds-, same- och slöjdarorganisaiioner lorde vara en fömtsättning för all cirkelverksamheten skall utvecklas i en riktning som svarar mot de krav som ställs från olika håll.

Uibildningsvägar måsle erbjudas inom sameslöjden som fullt ul molsvarar annan utbildning med anknylning lill hemslöjdsområdet. Den slöjdutbild-

Prop. 1980/81:87

22

ning som ges vid Samernas Folkhögskola i Jokkmokk spelar i delta avseende en central roll, både genom utbildningens innehåll och skolans särställning som samisk skola. Utbildningen inom sameslöjdsområdet, oeh därmed även arbelsmarknadsulbildningen, bör ske under samisk ledning eller ulformas under samisk medverkan i syfte an hävda sameslöjdens särart och utveckla slöjden som samisk näring och kulluryiiring.

//    Centralt myndighetsansvar

Hemslöjden har ell klart samband med såväl näringspolitiken som kul-lurpoliiiken. Med rådande ansvarsfördelning är hemslöjdsområdei på myn-digheisplanei knutet lill den närings- och induslripoliliska sekiorn.

Den nuvarande knytningen av hemslöjdsfrågorna lill induslriverkei har den fördelen all de näringspolitiska aspekterna på hemslöjden kan särskilt beaktas. Verkets totala ansvarsområde är emellertid så omfattande an hem­slöjdsfrågorna i förhållande lill övriga frågor kan belraklas som marginella. Det faklum all de kullurpolitiska aspekterna ligger ulanför verkets arbets­område kan dessutom i viss mån vara en begränsande faktor,

Ulredningen har funnit, efter att ha vägt flera alternativ mol varandra, all de förefaller mest ändamålsenligt all hemslöjdsfrågornas organisaioriska anknylning lill industridepartementets verksamhelsområde bibehålls, men all hemslöjdsfrågorna får en mer självständig ställning. Utredningen föreslår all den nuvarande rådgivande hemslöjdsnämnden vid industriverket ersätts med ell självständigt och beslutande organ, Della organ, förslagsvis med namnet nämnden för hemslöjdsfrågor, bör således få karaktär av självständig myndighel med egen förfoganderätt över de medel som riksdagen anvisar lill verksamheien, I administrativt hänseende bör dock nämnden vara knu­ten till slatens industriverk som följaktligen kommer att svara för nämndens ekonomi- och personaladministration. Nämnden bör ha lill uppgift alt bl, a, följa ulvecklingen inom hemslöjdens område samt planera, samordna och låta genomföra insalser som främjar hemslöjden.

Nämnden för hemslöjdsfrågor bör beslå av nio ledamöter. Nämnden skall ha en allsidig sammansältning och representera olika samhällssektorer och inlressen med väsentliga beröringspunkter med hemslöjden. För varje le­damot bör utses en personlig suppleant. Nämnden bör utses av regeringen. Till nämnden bör knytas ett kansli som svarar för det löpande arbetet, för­slagsvis omfallande 2 1/2 tjänst - en kanslichef, en handläggare och en halviidsanställt biträde. De uppgifter som idag handhas av förste hemslöjds­konsulenten vid industriverket, och som kräver en nära kännedom om hem­slöjdsverksamhelen, kommer således alt föras över lill och byggas ul inom ramen för den nya nämndens kansliorganisation. I del särskilda hemslöjds-anslaget bör rymmas medel för nämndens verksamhei samt kanslifunktion. Förslag lill förordning med instruktion för nämnden för hemslöjdsfrågor återfinns i bilaga 2,

Prop. 1980/81:87

23

12   Kostnadsberäkningar

Ulredningen föreslår alt hemslöjdsanslagei blir uppfört med en sammanlagt belopp av 6 500 000 kr för budgetårel 1980/81, Delta är en ökning med 3 904 000 kr i förhållande lill innevarande budgetår.

För konsulenlverksamhelen beräknas därvid 3 540 000 kr (en ökning med I 434 000 kr), för SHR:s allmänna verksamhei 800 000 kr (en ökning med 555 0(X) kr) och för övrig verksamhei, bl. a. stöd i friare former lill uiveck-lingsinsatser, 1 660000 kr (en ökning med 1 415 000 kr). För nämnden för hemslöjdsfrågor, som bl, a. kommer au överta de funktioner som idag upp­rätthålls av den rådgivande hemslöjdsnämnden och förste hemslöjdskon-sulenien vid statens industriverk, har beräknals sammanlagl 500 000 kr.

För utbyggnaden av Säierglänians kursverksamhei har för budgetåret 1980/81 beräknals eu med 250000 kr ökal slaisbidragsbehov.

Prop. 1980/81:87

24

Bilaga 2

RemissyUranden över betänkande! (SOU 1979:77) Hemslöjd kulturar­bete, produktion, sysselsättning

Över belänkandel (SOU 1979: 77) Hemslöjd - kulturarbete, produktion, sysselsätlning - avgivet av 1977 års hemslöjdsutredning (I 1977:05) har yllranden avgivits av socialstyrelsen (SoS), statskontoret, riksrevisions­verkel (RRV), riksantikvarieämbetet och statens historiska museer (RAÄ). universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), skolöverstyrelsen (SÖ), statens kulturråd, lanlbruksslyrelsen (LBS), Sveriges turistråd (Sl). arbelsmarknadsslyrelsen (AMS), slatens invandrarverk (SIV), statens in­dustriverk (SIND). länsstyrelsen i Stockholms. Östergötlands. Malmöhus. Göleborgs och Bohus, Värmlands. Gävleborgs. Jämllands, Väslerbollens och Norrbollens län. Svenska kommunförbundel, Landslingsförbundel. Svenska samernas riksförbund (SSR), Sveriges hantverks- och induslrior­ganisation - Familjeföretagen (SHIO), Lantbrukarnas riksförbund (LRF). Tjänstemännens centralorganisation iTCO). Centralorganisationen SAC(3/ SR (SACO/SR), landslingen i Slockholms. Uppsala. Östergöllands. Kal­mar, Blekinge, Kristianstads. Malmöhus, Hallands, Göteborgs och Bohus, Älvsborgs, Skaraborgs, Värmlands, Örebro, Väslmanlands, Kopparbergs. Gävleborgs. Jämllands, Västerbollens och Norrbollens län. Gollands kommun, Göleborgs kommun. Föreningen Handarbetets vänner. För­eningen Svensk Form, Föreningen Sveriges konsthantverkare och indu-slriformgivare. Hushållningssällskapens förbund. Nordiska museet. Riks­föreningen Svenska slöjdare (RSS), Svenska Hemslöjdsföreningars riks­förbund (SHR), Föreningen Same-Älnam, Samernas Folkhögskola i Jokk­mokk. Gietla Daida, Slockholms, Gollands, Värmlands. Gävleborgs. Jämtlands och Norrbollens läns utvecklingsfonder. Studieförbundet Med­borgarskolan, Studieförbundet Vuxenskolan, Husmodersförbundet Hem och Samhälle, Jämtslöjds försäljningsförening u.p.a.. Sveriges Hem­slöjdskonsulenler. Högre kurs i slöjd och inredning vid föreningen Handar­betets Vänners vävskola (HV). länsmuseernas samarbetsråd. Göran West-ling. Hemslöjdsförbundel för Sverige.

Vidare har UHÄ bifogat yttranden av universiteten i Uppsala. Linkö­ping, Göleborg och Umeå samt konstfackskolan. Länsstyrelsen i Östergöl­lands län har bifogat yllranden frän Linköpings kommun. Vadslena kom­mun, Valdermarsviks kommun, Östergöllands och Linköpings stads muse­um, Östergötlands läns utvecklingsfond samt Östergöllands Skärgärdsför-ening. Länsstyrelsen i Göleborgs och Bohus län har bifogat yttranden frän Bohusslöjd, länsarbetsnämnden saml utvecklingsfonden. Länsstyrelsen i Värmlands län har bifogat yttranden frän den regionala stiftelsen för skyd­dat arbele i Värmlands län, ERRESS, Föreningen Värmlands Hemslöjd samt Arvika kommun. Länsstyrelsen i Gävleborgs län har bifogat yttran­den frän lantbruksnämnden. Sandvikens kommun. Ljusdals kommun samt länsmuseet. Länsstyrelsen i Jämllands län har bifogat yllranden frän Slrömsunds och Krokoms kommuner saml Jämtlands läns museum. Läns­styrelsen i Väslerbollens län har bifogat yttranden från Umeå. Skellefleå. Storumans och Norsjö kommuner, utvecklingsfonden. Väslerbollens läns Hemslöjdsförening samt Väslerbollens museum. Länsstyrelsen i Norrbot­tens län har bifogat yttranden från utvecklingsfonden och Norrbottens läns Hemslöjdsförening.

Prop. 1980/81:87

25

Hemslöjds verksamhet och samhällsstöd

Den övervägande delen av remissinstanserna delar utredningens grund­syn pä hemslöjden och dess betydelse ur ekonomisk, social och kulturell synpunkt.

Hemslöjdens näringspolitiska betydelse betonas av slalskonlorel, AMS, länsslyrelserna i Jämllands och Norrbotlens län. LRF, landslingen i Upp­sala och Norrbollens län, Samernas Folkhögskola i Jpkkmokk, Västerbot­tens läns utvecklingsfond och Jämlslöjds försäljningsförening u.p.a.

Den regional- och arbetsmarknadspoliliska betydelsen uf>pmärksammas av SoS, RAÄ, SÖ, LBS, AMS, länsstyrelserna i Göleborgs och Bohus. Gävleborgs och Norrbotlens län, LRF, landslingen i Göteborgs och Bohus saml Värmlands län, Samernas Folkhögskola i Jokkmokk. Gävleborgs läns utvecklingsfond och Studieförbundet Vuxenskolan.

Hemslöjdens kullurpolitiska roll betonas bl.a. av RRV, RAÄ. SÖ, sta­tens kulturråd, SIND, länsstyrelserna i Göleborgs och Bohus och Norrbot-',ms län, l?ndstir,gfn i Kristianstads, Malmöhus, Älvsborgs. Värmlands, Örebro. Kopparbergs och Gävleborgs län. Föreningen Handarbetets Vän­ner, Hushållningssällskapens förbund, RSS, SHR.

Utvecklingsfonderna bör i ökande grad i sin uppsökande verksamhet uppmärksamma även hemslöjdsföretag och dessas behov av krediter och förelagsservice anser flera av remissinstanserna tex statens kulturråd. LBS. SIV, länsslyrelserna i Slockholms, Östergötlands, Malmöhus, Värmlands, Göteborgs och Bohus och Norrbotlens län. Svenska kommun­förbundet. SSR, SHIO, LRF, landstingen i Slockholms. Uppsala, Kalmar, Kristianstads, Hallands, Göleborgs och Bohus, Skaraborgs. Värmlands, Örebro och Jämllands län. Gollands kommun. Göleborgs kommun. Hus­hållningssällskapens förbund, SHR, Föreningen Same-Älnam, Gävle­borgs, Västerbottens och Norrbotlens läns ulvecklingsfonder. Studieför­bundet Vuxenskolan, Husmodersförbundel Hem och Samhälle, Jämt­slöjds försäljningsförening u.p.a.. Hemslöjdsförbundet för Sverige.

RRV, SIND, länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län. Landslingsför­bundel, landstinget i Väslmanlands län, Gotlands och Värmlands läns ulvecklingsfonder m.fl. anser emellertid alt ett slörre engagemang pä hemslöjdsområdei frän fondernas sida inte kan rymmas inom ramen för fondernas nuvarande verksamhei och medelstilldelning.

Inredning och konstnärlig utsmyckning av offenllig miljö bör i ökad utsträckning ske med hjälp av hemslöjdsalsler, särskill med lokal anknyt­ning, framhålles bl.a. av RAÄ, SÖ, statens kulturråd, länsstyrelserna i Östergötlands, Malmöhus, Göleborgs och Bohus och Väslerbollens län. Svenska kommunförbundet, LRF. landstingen i Kalmar, Kristianstads, Älvsborgs, Skaraborgs, Värmlands, Örebro, Västmanlands och Koppar­bergs län. Hushållningssällskapens förbund. Nordiska museet, RSS, För­eningen Same-Älnam.

Ulredningens uppfattning om att kraftigt ökade insalser bör göras speci­elll för sameslöjden, delas av statens kulturråd, LBS, SIND, länsstyrelsen och landstinget i Jämllands län, SSR, TCO, SACO/SR, Hushållningssäll­skapens förbund. Nordiska museet, SHR, Föreningen Same-Älnam, Sa­mernas folkhögskola i Jokkmokk, Västerbottens läns utvecklingsfond.

Statens kulturråd anför alt sameslöjdens särart och sameslöjdarnas ut­komstmöjligheter inte bör fä undergrävas av snävt kommersiellt inriktad och induslrielll betonad slöjd som saluförs under beteckningen samiskt, men som saknar förankring i traditionellt samiskt slöjdande.

Länsstyrelsen och Norrbottensläns utvecklingsfond anser all sameslöj-

Prop. 1980/81:87

26

den visserligen bör erhålla ökal slöd. men alt nägra skiljelinjer inle bör dras mellan sameslöjd och övrig slöjd.

Utredningens uppfattning om att dokumentaiionsinsatserna pä hem­slöjdsområdei bör effektiviseras delas av ett slorl anlal insianser.

Flerlalel remissinstanser instämmer i ulredningens uppfattning alt hem­slöjdens rävaruförsörjning, marknadsföring och försäljningsverksamhel bör uppmärksammas.

LRF understryker all det är väsenlligl alt möjlighelen lill svensk råvaru­produktion tillvaralas så långl della är sambällsekonomiskl berälligal. Speciellt nämns lin- och ullproduktionen.

Svenska kommunförbundet framhåller all marknadsföringen av hem­slöjdsprodukter bör effektiviseras och all nya okonvenlionella försälj­ningsvägar prövas.

RRV anser all ulredningens förslag som berör ulvecklingsfondernas insalser för finansiering, produktutveckling och marknadsföring är exem­pel på ell utvecklingslänkande pä hemslöjdens område som kan komma i konflikt med det kulturella syftet i den regionall förankrade hemslöjden.

Möjlighelerna alt använda hemslöjden inom terapiverksamhelen i bl.a. sjukvård, rehabilitering och äldrevård betonas av SoS, RRV. statens kul­turråd, SIV. länsslyrelserna i Göteborgs och Bohus och Norrbottens län. Svenska kommunförbundel, landstinget i Stockholms. Uppsala, Ösiergöt­iands. Kalmar och Norrbotlens län m. fl.

Statens kulturråd anför belräffande terapiverksamheten all det å ena sidan finns risk för slentrian och mallar, ä andra sidan kan slöjden i lerapiverksamhei ulvecklas lill något mycket fmklbarl i den män arbelel bedrivs kreativt och uppmuntrar till egna initiativ.

SHR betonar dock all lerapiarbelen vid försäljning skall åsättas ett pris som svarar mol marknadens pris pä likartade varor.

Landstingsförbundet delar utredningens uppfattning alt bidrag även bör kunna ulgå lill seriösa slöjdorganisalioner som inte är anslutna lill SHR. Denna uppfallning delas även av RAÄ. statens kulturråd, LRF, TCO, Föreningen Svensk Form, Hushällningssällskapens förbund, SHR m.fl.

Utredningens uppfattning all anslagel Främjande av hemslöjden skall kunna vara obundet och inle endast begränsas lill i princip ideell verksam­het delas av bl.a. Landstingsförbundet, länsstyrelsen i Värmlands län, landstinget i Kalmar, LRF, Hushällningssällskapens förbund, SHR.

Flera insianser instämmer med utredningen om att anslagel inle bör ulnyiljas för all läcka eventuella driftsunderskott vid den av SHR drivna kursgärden Säteiglänlan.

Hemslöjdskonsulentverksamheien

Del slora llertalei av remissinstanserna delar utredningens förslag om att inrälla två konsulenlljänsler i varje län. Landstinget i Värmlands län framhåller all genom den föreslagna utbyggda basorganisaiionen skulle möjligheter skapas att tillgodose en differentierad och utvidgad rådgivning lill slöjdare. föreningar och allmänhel frän konsulenter som kan komplette­ra varandra genom all vara specialierade på härd resp. mjuk slöjd. Liknan­de synpunkter förs fram av UHÄ. statens kulturråd. LBS. SIND, länssty­relserna i Stockholms, Östergötlands, Malmöhus, Göteborgs och Bohus, Värmlands. Gävleborgs, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län. Svenska kommunförbundet, SHIO. LRF, TCO, SACO/SR, landslingen i Uppsala, Östergötlands, Kalmar, Blekinge, Malmöhus, Hallands, Göte­borgs och Bohus, Älvsborgs, Örebro, Kopparbergs, Gävleborgs, Jämt-

Prop. 1980/81:87

27

lands. Västerbottens och Norrbottens län, Gotlands kommun. Föreningen handarbetets vänner. Föreningen Svensk Form. Hushållningssällskapens förbund. Nordiska museet, RSS, SHR, Gollands. Värmlands. Gävleborgs. Jäm.llands, Västerbottens och Norrbotlens läns utvecklingsfonder. Studie­förbundet Medborgarskolan, Studieförbundet Vuxenskolan, Husmoders­förbundet Hem och Samhälle, Jämlslöjds försäljningsförening u. p. a.. Sve­riges hemslöjdskonsulenler m. fi.

Landstinget i Krislianslads län och Göleborgs kommun delar uppfatt­ningen att konsulentverksamheten behöver mer personal men ställer sig kritiska till uppdelningen av ansvaret mellan härd och mjuk slöjd.

Landstingsförbundet och landstinget i Väslmanlands län framhåller all med tanke pä det rådande ekonomiska lägel knappast kan vara rimligl med den föreslagna utbyggnaden. Landstinget i Blekinge lån ställer sig tve­kande till den föreslagna genomförandeperioden t.o. m. 1984/85 som man anser väl kort.

Landstinget i Västerbottens län instämmer i ulredningens synsätt att fördelarna med flexibilitet och ell decentraliserat beslutsfallande där förul­sätlningar och uppfattningar inom ell län får avgöra i valet mellan för­eningshuvudmannaskap eller landslingskommunall huvudmannaskap för konsulenlverksamhelen väger tyngre än skälen för ett enhetligt huvudman­naskap. Denna uppfattning delas även av slatens kulturiäd, SIND, länssty­relserna i Värmlands, Väslerbollens och Norrbollens län, SHIO, LRF. landslingen i Kalmar, Malmöhus, Göleborgs och Bohus. Värmlands och Norrbottens län. Föreningen Svensk Form, Hushällningssällskapens för­bund. SHR, Samernas Folkhögskola, Värmlands och Norrbollens läns ulvecklingsfonder. Studieförbundet Vuxenskolan.

Belräffande huvudmannaskapet lalar enligt landstinget i Jämtlands län enstämmiga vittnesbörd för all man organisatoriskt bör skilja den ideella och den kommersiella verksamheten. Härigenom kan man medverka till all ge hemslöjden tillräcklig flexibilitet för att kunna ulvecklas och pröva nya verksamhetsformer. Hemslöjdskonsulenierna bör därför ha landsling­en lill huvudmän. Liknande synpunkter framförs av länsslyrelserna i Göte­borgs och Bohus, Gävleborgs och Jämtlands län, TCO, SACO/SR. lands­lingen i Uppsala, Östergötlands, Blekinge, Skaraborgs och Kopparbergs län. Nordiska museet, RSS, Jämtlands läns utvecklingsfond, Jämlslöjds försäljningsförening u.p.a., Sveriges hemslöjdskonsulenler, länsmuseer­nas samarbetsråd.

Landslingen i Slockholms, Örebro och Väslmanlands län anser all hemslöjdsföreningarna i första hand bör vara huvudmän för konsulen­lerna.

Gävleborgs läns utvecklingsfond anför som enda instans all utvecklings­fonderna bör vara huvudmän för konsulenlerna med hänsyn bl.a. lill fondernas finansiella engagemang i hemslöjdsverksamheten.

Några remissinslanser lämnar frågan om huvudmannaskap öppen tills vidare i avvaktan pä vidare utredning eller hur finansieringsfrågan löses. Till dessa hör landslingsförbundel, landstingen i Kristianstads och Hal­lands län.

Flertalet av remissinstanserna delar utredningens uppfallning om att konsulenlverksamhelen skall vara hell samhällsfinansierad. De flesta in­stämmer i alt ansvarel skall delas mellan stat och landsting bl. a. statskon­toret, SIND, länsstyrelserna i Gävleborgs och Norrbottens län. Svenska kommunförbundel, TCO. SACO/SR. landstingen i Östergötlands, Kalmar, Krislianslads. Hallands, Värmlands, Väslmanlands, Gävleborgs och Norr-

Prop. 1980/81:87

28

bollens län, Siudie[ö,''bundel Vuxenskolan. Vissa lämnar dock frågan om hui sanih.illsfinaiisieiingen skall ske öppen t.ex. landstinget i Göteborgs och Bohus län. Gollands kommun. SHR. Gävleborgs läns utvecklings­fond.

RRV anser alt överiäggningar skall las upp om möjlighelerna att över­fora hela det finansiella ansvarel för hemslöjdskonsulenierna till landsting­en. Enligt RRV:s mening överensstämmer delta med intentionerna i riks­dagens beslut om ny kulturpolitik, där landstingens utökade ansvar beto­nas. Dessutom anför RRV att landslingen har ansvar för frägor som rör terapiverksamhet för handikappade och äldre.

De remissinstanser som behandlat frägan om inrättande av en iredje sameslöjdskonsulenl är samtliga positiva lill förslagel. LBS finner försla­gel ändamålsenligt och angeläget bl.a. med hänsyn lill förhällande inom renskötseln. Liknande synpunkler återfinns hos statens kulturråd. SIND. länsstyrelsen i Jämtlands län. SSR. TCO. SACO/SR, landslingel i Jäml­lands län, Hushällningssällskapens förbund, Nordiska muséei. SHR. För­eningen Same-Älnam, Samernas folkhögskola. Västerbollens läns utveck­lingsfond. Studieförbundet Vuxenskolan. Husmodersförbundel Hem och Samhälle, Sveriges Hemslöjdskonsulenter.

Beträffande huvudmannaskapet för sameslöjdskonsulenterna framhåller flera insianser i likhet med utredningen all sameslöjden skall ulvecklas under samiskt ansvar. Landstingsförbundet anser alt konsulenlerna skall knytas lill Föreningen Same-Älnams slöjdutskott liksom även statens kul­turråd. SIND, landstinget i Norrbottens län. Föreningen Same-Älnam, Norrbollens läns utvecklingsfond.

Länsstyrelsen i Norrbottens län framhåller däremot i sin remissvar all del inle föreligger någon motsättning mellan slöjd i allmän mening och sameslöjden. Länsstyrelsen är därför av den uppfattning all stödel lill slöjden också skall inkludera sameslöjden utan någon särskild huvudman för denna. På så säll uppnäs vissa samordningsområden belräffande bl, a. råvaruförsörjning, ulbildning. kursverksamhet.

SSR ser del som naturiigt all den nya konsulenttjänsten får SSR som huvudman.

De remissinslanser bl.a. SIND. länsstyrelsen i Östergöllands län. Landstingsförbundet. TCO. SACO/SR. landstinget i Östergötlands län. Nordiska museet, SHR, Studieförbundet Vuxenskolan, Sveriges Hem­slöjdskonsulenler, Högre kurs i slöjd och inredning vid Föreningen Hand­arbetets Vänners vävskola, som lar upp frägan om inrättandet av en spelskonsulent, är positiva lill delta.

Landstinget i Östergöllands län. Nordiska muséei och SHR anser all Föreningen Svenska Spetsar (ESS) skall vara huvudman för konsulenten. Genom ell sådant föriarande belönas den riksomfattande karaktären i konsulentens arbele.

Till skillnad från ulredningen som föreslär all speiskonsulenlen skall finansieras på liknande sätt som de vanliga konsulenlerna dvs. genom slal och landsting (i detta fall landstinget i Östergöllands län), sä avser lands­tinget och länsstyrelsen i Östergötland att slalen skall stå för hela finansie­ringsansvaret. Man jämför därvid med sameslöjdkonsulenterna.

SoS, SIND, Landstingsförbundet, landstingen i Östergötlands och .ålvs­borgs län. Föreningen Svensk Form, Studieförbundel Vuxenskolan anser i likhei med ulredningen att det för närvarande inte finns underlag för all föreslå inrättandet av en särskild tjänst som hemslöjdskonsulent för in­vandrare på grund av svårigheterna att inom ramen för en tjänst samla in

Prop. 1980/81:87

29

slöjdande av sä vill skilda ursprung och former samt att invandrat organisa­tionerna själva ej fört fram önskemål om en särskill ktmsulent.

SIV föreslär inrättandet av en särskild invandrarkonsulenl. for all stödja och utveckla invandrarnas hemslöjdslradilioner. Denna uppfattning delas av statens kulturråd, LRF, Hushällningssällskapens förbund. Nordiska muséei och SHR.

Landslingel i Stockholms län anför all stöd lill hemslöjden ej fär innebä­ra all invandrargruppernas möjligheler all bevara och utveckla sin kultur försväras.

Ulbildning inom hemslöjdsområdei

SÖ tillstyrker i princip ulredningens förslag om grendelning av den tvååriga högre kursen i slöjd och inredning mot mjuk resp. härd slöjd samt alt utbildningen bör ske försöksvis. Även SIND, länsstyrelsen i Västerbot­tens län. Landstingsförbundet, SSR, LRF. TCO. SACO/SR, landslingel i Örebro län. Föreningen Svensk Form, Hushällningssällskapens förbund. Nordiska muséei. Norrbollens läns utvecklingsfond. Studieförbundet Vuxenskolan, Sveriges Hemslöjdskonsulenler, Högre kurs i slöjd och inredning vid Handarbetets Vänners vävskola. Även SHR anför all en grendelning mäsle komma lill ständ inom en nära framtid, men betonar också kravet pä ulbildning för hemslöjdschefer och övrig hem­slöjdspersonal.

Ocksä belräffande omvandlingen av Handarbetets Vänners tvååriga högre kurs för slöjd och inredning till högskoleutbildning, är fiertalel av de insianser som behandlat frägan positiva. Statskontoret anför all utbild­ningen därigenom kan bli mer komplelt och anpassas bällre lill de skilda krav som ställs på hemslöjdskonsulenierna. Frägan bör dock utredas yller­ligare. Liknande synpunkler förs fram av SÖ, länsslyrelserna i Stock­holms, Östergötlands och Västerbottens län, landstingsförbundet, SSR, LRF, landstinget i Örebro län, Göleborgs kommun. Handarbetets Vänners vävskola. Hushållningssällskapens förbund. Nordiska muséei, SHR, För­eningen Same-Älnam, Samernas folkhögskola i Jokkmokk, Högre kurs i slöjd och inredning vid Föreningen Handarbetets Vänners vävskola.

UHÄ finner all lillräckligl underlag för all avgöra frägan ej föreligger. Man päpekar emellertid all en anpassning lill de för flertalet högskoleut­bildningar gällande allmänna behörighetskraven skulle medföra all många grupper som idag kan söka utbildningar skulle uteslängas.

Samtliga de remissinstanser som behandlat frågan om Sälerglänlan är positiva lill skolans fortsalla existens. Nordiska museet instämmer i utred­ningens förslag till förstärkning av stödel lill Sälerglänlan eftersom den kvalitet som kännetecknar skolans verksamehl är av största belydelse för alt hemslöjdens grundläggande traditioner och kunnande skall kunna vid­makthållas.

Föreningen Svensk Form ifrågasätter om inle Sälerglänlan skulle ha folkhögskoleslatus vilkel kunde ge de studerande studiemedel och billigare inackordering.

SÖ, statens kulturråd, SIND, LRF, Handarbetets Vänner, Nordiska museet, SHR, Väslerbollens läns utvecklingsfond anseri likhet med ulred­ningen all Säierglänians lokala kursverksamhei successivt bör utökas un­der den närmaste framtiden lill att omfatta ca 150 kursveckor.

Nordiska muséei anför alt det är önskvärt att undervisningen pä Säler­glänlan anpassas lill den förstärkning som förslås pä konsulentsidan, så all undervisningen i hård slöjd fär samma höga kvalitet som utmärker skolans

Prop. 1980/81:87

30

undervisning i textil slöjd. Denna uppfallning delas av SIND. LRF. Väs­lerbollens läns utvecklingsfond m.fl.

Däremol ifrågasätter länsstyrelsen i Jämtlands län. landstinget i Jäml­lands län och Jämtslöjds försäljningsförening u. p. a. om den härda slöjden kommer all få del uirymme den mäsle ha för att utvecklas om även denna utbildning förläggs till Sälerglänlan. I slällel föresläs all del bör prövas om inte denna ulbildning kan förläggas lill nägon folkhögskola i Jämllands län.

Ulredningens förslag all SÖ får i uppdrag all skyndsamt genomföra en översyn av bidragsreglerna för Sälerglänlan fär medhåll av statens kultur­råd. SIND, SHIO, LRF, Nordiska muséei och Väslerbollens läns utveck­lingsfond.

SÖ anser emellertid all förslaget bör hänskjutas lill ulredningen om skolor med annan huvudman än slal och kommun (U 1979: 13).

Förslagel all den riksomfattande verksamheien skall utökas lill minst 5 500 lektioner budgetåret 1980/81 mollages positivt av bl.a. SÖ, slatens kulturråd, SIND. LRF, Nordiska muséei, SHR. Västerbottens läns ut­vecklingsfond.

Mol ulredningens förslag om namnförändring i fråga om den riksomfat­tande resp. lokala kursverksamhei som bedrivs vid Sälerglänlan föreligger inga invändningar ulom från SHR som anser att det ger en lyngd ät kursverksamheten all SHR står bakom den.

De instanser som tagit upp frägan om slöjdutbildning pä gymnasiesko­lans olika utbildningslinjer har inget alt erinra mot utredningens förslag. Svenska kommunförbundet anser dock all denna fråga bör behandlas i samband med andra överväganden om företagsförlagd utbildning och lär­lingsutbildning.

Belräffande lärlingsutbildning är även här remissinstanserna positiva.

SÖ framhåller att man i budgetpropositionen 1980 föreslår all läriingsut-bildningen på försök skall inordnas i gymnasieskolan. Skolöverstyrelsen har erhållit uppdrag att utarbeta förslag till bestämmelser för detla.

AMS är beredd att medverka i de av utredningen föreslagna överlägg­ningarna rörande inrättande av en yrkresnämnd för hemslöjdsutbildning och tillägger alt man sedan läng tid tillbaka har fortlöpande kontakter med berörda parter i frågor av denna arl.

Belräffande studieförbundens cirkelverksamhet instämmer Värmlands läns landsting i utredningens uppfattning alt ett ökat informationsutbyte mellan å ena sidan studieförbunden och å andra sidan hemslöjdsorganisa­tionerna och hembygdsrörelsen bör leda lill ett större iniresse för hem-slöjdsarbete. Positiva omdömen om cirkelverksamheten lämnas också av SÖ. SIND, länsstyrelsen i Västerbottens län. Landstingsförbundet, SHIO, LRF, landstinget i Hallands, Göteborgs och Bohus och Skaraborgs län. Nordiska muséei, Västerbotiens läns utvecklingsfond. Studieförbundet Medborgarskolan, Husmodersförbundet Hem och Samhälle.

SSR och Same-Älnam påtalar olägenheterna som uppställ till följd av många studieförbunds ovilja alt förstå del vikliga i alt med samhällsmedel exploatera den samiska slöjden. Denna verksamhei leder lill dålig s. k. sameslöjd och slår samtidigt undan möjligheterna för samiska slöjdsförelag att etablera sig och expandera.

Handarbetets Vänner framhåller att SHR:s riksomfattande kursverk­samhet är ett kvalitativt bättre alternativ än studieförbundens cirkelverk­samhet och därför bör ges högre bidrag än vad studieförbunden får.

De remissinslanser som särskill behandlar sameslöjden delar ulredning­ens uppfattning att all utbildning skall slå under samisk ledning eller ske

Prop. 1980/81:87

31

med samisk medverkan i ulformningen av ulbUdningen i syfte all hävda sameslöjdens särart och uiveckla slöjden som samisk niiring eller kullur­yiiring. Bland dessa instanser älertinns SÖ. slatens kulturråd. LBS. SIND. Landstingsförbundet, SSR. LRF, landstingen i Uppsala. Älvs­borgs. Göteborgs och Bohus. Jämllands och Norrboltens län. Nordiska muséei, RRS, SHR, Föreningen Same-Älnam, Norrbottens läns utveck­lingsfond, Jämlslöjds försäljningsförening u. p. a.

Avvikande mening framförs endast av länssiyrelsen i Norrboltens län som framhåller all sameslöjden skall slä öppen för alla slöjdare oavsett ursprung. Vidare anser länsstyrelsen i Norrbottens län all i den män slöjden skall slimulera samekuliurella aklivileler eller allmänna allmoge-Iradilioner lorde detta kunna ske även om länsstyrelsen fördelar anslagen lill de organ som har slöjden på sill arbelspiogram.

Centralt myndighetsansvar

Huruvida utredningens uppfallning alt hemslöjdsfrägornas organisato­riska anknytning lill industridepartementets verksamhetsområde skall bi­behållas är avhängigt av remissinstansernas grundsyn pä om hemslöjden skall ses som en närings-, regional-, kulturpolitisk etc. fräga. Detta har behandlats tidigare i remissammanställningen.

Sålunda biträder statskontoret, statens kulturråd, SIV, länsslyrelserna i Slockholms och Malmöhus län. Landstingsförbundet, SHIO. LRF. lands­lingen i Blekinge, Kristianstad, Malmöhus och Örebro län. SHR. Slock­holms läns utvecklingsfond utredningens uppfallning all induslrideparte­menlel och SIND skall handha hemslöjdsfrägorna.

Länsstyrelsen i Norrbottens län anser att SIND skall fränkopplas och all hemslöjdsfrägorna skall knytas närmare induslridepartemenlel.

Flera insianser anser alt frågorna om hemslöjd bör komma under uibild-ningsdepartementels verksamhetsområde. Som myndighet förordas i de flesta fallen slatens kulturråd. RRV anser alt hemslöjdsanslaget endasl skall fördelas pågrundval av kullurpolitiska överväganden. Uppfallningen delas i stort av SIND, länsstyrelsen i Östergöllands län. landslingen i Uppsala och Hallands län.

Ulredningens förslag om inrättandet av den självständiga nämnden för hemslöjdsfrägor med tillhörande hemslöjdskansli biträds av SÖ, statens kulturråd, länsslyrelserna i Malmöhus, Väslerbollens och Norrbottens län, LRF, TCO, SACO/SR, landstingen i Östergötlands, Blekinge. Hal­lands. Örebro, Kopparbergs och Gävleborgs län, Göleborgs kommun, Hushällningssällskapens förbund. Nordiska museet. RSS. SHR, Förening­en Same-Älnam, Väslerbollens läns utvecklingsfond. Studieförbundet Vuxenskolan.

Statskontoret anser del ej nödvändigl med ell självständigt organ. RRV ifrågasätter om en central organisation av den storlek som föresläs pä ett meningsfullt sätt kan fullgöra de tilltänkta planerings- och samordnings­uppgifterna. SIND och Landslingsförbundel är av i slort samma uppfall­ning.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981