Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 71 år 1972

Prop. 1972: 71

Nr 71

Kungl. Maj:ts proposition angående godkännande av konvention om förhindrande av havsföroreningar genom dumpning från fartyg och luftfartyg; given Stockholms slott den 17 mars 1972.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av StatsrådsprotokoUet över jordbruksärenden, föreslå riksdagen att bifalla det förslag om vars avlåtande tUl riksdagen föredragande departe­mentschefen hemställt.

GUSTAF ADOLF

INGEMUND[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att Sverige skall ansluta sig till en konven­tion om förhindrande av havsföroreningar genom dumpning från fartyg och luftfartyg. Konventionen omfattar Nordsjön och Nordostatlanten inbegripet kuststaternas territorialhav. Enligt konventionen förbjuds dumpning av vissa, särskilt angivna miljöfarliga ämnen medan dump­ning av andra ämnen och material får ske endast efter tillstånd av nationell myndighet. Konventionens tillämpning på svenska fartyg och luftfartyg regleras genom lagen (1971: 1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten, m. m.

1    Riksdagen 1972. 1 saml. Nr 71

Prop. 1972: 71

Utdrag  av  protokollet  över jordbruksärenden,   hållet inför Hans Majrt Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 17 mars 1972.

Närvarande: ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för jordbraksdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler ef­ter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om godkännande av konvention om förhindrande av havsföroreningar ge­nom dumpning från fartyg och luftfartyg och anför.

Inledning

Vid sammanträde i Oslo hösten 1970 enades de nordiska utrikesmi­nistrarna om betydelsen av att få internationella regler som i avsikt att bevara havets tillgångar hindrade förorening genom utsläpp eUer nedsänknmg av giftiga, radioaktiva eUer andra skadliga ämnen i havet. Frågan om åtgärder mot havsföroreningarna behandlades därefter vid två möten på tjänstemannanivå i Oslo den 12 januari och den 10 mars 1971. Vid det senare mötet nåddes i princip enighet om att vart och ett av de nordiska länderna genom intern lagstiftning snarast möjligt och senast fr. o.m. den 1 januari 1972 skulle förbjuda dumpning av särskUt miljöfarliga ämnen. För att om möjligt nå en vidare internationell upp­slutning kring de nordiska ländernas initiativ och möjliggöra en fram­tida utvidgning av åtgärderna överenskoms dessutom att inbjuda när­mast berörda stater till en konferens rörande havsföroreningarna i Nord­sjön och Nordostatlanten. Vid möte i Stockholm den 2627 april 1971 beslutade de nordiska utrikesministrarna att i en gemensam hänvändel­se till medlemsstaterna i den Nordostatlantiska fiskerikommissionen redovisa de planerade åtgärderna mot utsläpp av miljöfarliga ämnen i havet och inbjuda till en konferens i Oslo den 1922 oktober 1971.

I konferensen deltog företrädare för regeringarna i Belgien, Danmark, Finland, Frankrike, Förbundsrepubliken Tyskland, Island, Nederländer­na, Norge, Portugal, Spanien, Storbritannien och Sverige. Vid konferen­sen utarbetades en konvention om förhindrande av havsföroreningar

Prop. 1972: 71

3

genom dumpning från fartyg och luftfartyg (Convention for the preven­tion of marine pollution by dumping from ships and aircraft). Sedan konventionstexten genomgått formell granskning av företrädare för de nämnda ländernas regeringar vid sammanträde i Paris den 67 decem­ber 1971 öppnades konventionen för undertecknande i Oslo den 15 februari 1972. Konventionen har undertecknats av samtliga stater som deltog i Oslo-konferensen.

Konventionen torde i engelsk originaltext jämte översättning till svenska få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga.

Efter remiss har yttranden över frågan om Sveriges tUlträde till konventionen avgetts av chefen för marinen, sjöfartsverket, generaltull­styrelsen, fiskeristyrelsen, statens naturvårdsverk, koncessionsnämnden för miljöskydd, sjölagskommittén, utredningen rörande omhändertagan­de och behandling av kemiskt avfall (UKA), Svenska hamnförbundet. Svenska naturskyddsföreningen, Sveriges industriförbund, Sveriges ke­miska industrikontor, Sveriges redareförening, Sveriges fiskares riksför­bund samt Svenska sjöfolksförbundet.

Gällande bestänunelser

Utsläpp från fartyg, luftfartyg eller annat transportmedel regleras sedan den 1 januari 1972 genom lagen (1971: 1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten. Enligt denna lag får avfall inte dumpas från fartyg, luftfartyg eller annat transportmedel inom Sveriges sjö­territorium. Dumpning får inte heller ske från svenskt fartyg eller luft­fartyg i det fria havet. Avfall, som är avsett att dumpas i det fria havet, får inte föras ut ur landet. Undantag från dumpningsförbudet får medges om dumpning kan ske utan olägenhet från mUjöskyddssynpunkt. Lagen om förbud mot dumpning är inte tillämplig på sådant utsläp­pande av olja eller oljehaltig blandning som avses i lagen (1956: 86) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. Den är inte heller tUlämplig på sådant utsläppande som enligt miljöskyddslagen (1969: 387) utgör miljöfarlig verksamhet eller på tippning av fasta ämnen som avses i vattenlagen (1918: 523).

Genom tiUkomsten av lagen om förbud mot dumpning av avfaU i vatten kan en svensk anslutning till konventionen ske utan att riksdagen behöver medverka till någon ytterligare lagstiftning.

Konventionen

I konventionens inledning uttalar de fördragsslutande parterna bl. a. sin övertygelse att intemationella åtgärder för att kontroUera förore­ningen av havet genom dumpning av skadliga ämnen från fartyg och luftfartyg kan och skall vidtas utan dröjsmål. Sådana åtgärder skall dock

It    Riksdagen 1972.1 saml. Nr 71

Prop. 1972: 71

4

inte utesluta att åtgärder för att kontroUera andra källor för havsför­oreningar studeras och diskuteras.

De fördragsslutande parterna skall så långt det är möjligt vidta åt­gärder för att förhindra förorening av havet genom ämnen som kan innebära risker för människors hälsa, skada levande organismer och marint liv, skada skönhets- och rekreationsvärden eller ingripa i andra legitima utnyttjanden av havet (art. 1). Konventionen är tillämplig på det fria havet och territorialhavet inom de delar av .Atlanten och Arktis med angränsande havsområden som ligger norr om 36° nordlig bredd och mellan 42° väst och 51° öst (art. 2). Undantagna härifrån är Östersjön samt Bälten och Öresund söder och öster om linjer dragna från Hasen0re Hoved till Gniben Ödde och från Gilbjerg Hoved till Kullen. Ej heller ingår Medelhavet med anslutande' havsvikar. Från konventionsområdet undantas vidare Atlanten norr om 56° nordlig bredd meUan 44° väst och 42° väst.

De fördragsslutande parterna är överens om att genomföra beslutade åtgärder på ett sådant sätt att dumpning av skadliga ämnen inte i stället förläggs till havsområden utanför konventionsområdet (art. 3). De för­dragsslutande parterna skall vidare samordna sina åtgärder och enskilt eller samfällt vidta åtgärder för att förhindra förorening av havet ge­nom dumpning från fartyg eller från flygplan (art. 4).

Ämnen som anges i bilaga 1 tUl konventionen omfattas av ett absolut dumpningsförbud (art. 5). Avfall som i betydande mängd innehåller vissa, i bilaga 

II 

angivna ämnen och material får dumpas en­dast efter tiUstånd av nationell myndighet i varje särskilt fall (art. 6). Tillståndsprövning skall därvid ske enligt anvisningar som är angivna i bilaga III. För allt annat avfall får dumpning ske efter medgivande av nationell myndighet (art. 7). I fråga om sådant avfall behöver tillstånd inte lämnas i varje särskilt fall. Myndigheten kan i stället lämna med­givande att dumpa viss typ av avfall under kortare eller längre tid.

Frågan om vilka mängder av de i bilaga 

II 

angivna ämnena som skall anses "betydande" avgörs av en kommission som upprättas enligt kon­ventionens artikel 16. I artikel 8 anges vissa undantag, bl. a. force majeure, från de i artiklarna 5, 6 och 7 angivna bestämmelserna om vUlkoren för dumpning.

I de fall då det i en nödsituation anses omöjligt att till lands bli kvitt ett miljöfarligt ämne, upptaget i bUaga I, utan oacceptabel fara eller skada, skall råd inhämtas av kommissionen som skall rekommendera lagringsmetoder, lämpligaste destruktionssätt eller kvittblivningsmetod under för handen varande omständigheter. Fördragsslutande part skall underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att följa kommissionens rekommendation. De fördragsslutande parterna för­binder sig att hjälpa varandra i sådana situationer (art. 9).

Innan myndighet lämnar tUlstånd eller medgivande för dumpning av

Prop. 1972: 71

5

avfall skall myndigheten ha förvissat sig om avfallets sammansättning (art. 10) enligt bilaga III till konventionen.

Varje fördragsslutande part skall föra register över de ämnen och material som dumpas efter särskilt tUlstånd eller medgivande liksom också datum, plats och tillvägagångssätt för dumpningarna. Registren skall delges kommissionen i enlighet med ett standardförfarande (art. 11).

De fördragsslutande parterna samtycker till att upprätta komplette­rande eller gemensamma program för vetenskaplig och teknisk forsk­ning, däri inbegripet forskning om alternativa kvittblivningsmetoder för skadliga ämnen, samt att tUl varandra överlämna de upplysningar som därigenom erhåUs (art. 12). Härvid skall hänsyn tas till det arbete som utförs av behöriga internationella organ.

De fördragsslutande parterna samtycker till att samarbeta med be­höriga internationella organisationer och organ för att upprätta kom­pletterande eller gemensamma program rörande mätning av spridning och verkan av förorenande ämnen i konventionsområdet (art. 13). De fördragsslutande parterna åtar sig även att inom behöriga fackorgan och andra intemationella organ främja åtgärder rörande skyddet av den marina miljön mot förorening genom olja och spUlolja, andra skadliga och farliga laster samt radioaktivt material (art. 14).

I artikel 15 behandlas de åtaganden som fördragsslutande part har att följa för att säkerställa konventionens tillämpning. Artikeln behand­lar dels vilka fartyg och luftfartyg som omfattas av konventionsbestäm­melserna, dels också åtaganden rörande instruktioner till nationella in­spektionsfartyg och inspektionsflygplan liksom åtaganden rörande straff för brott mot konventionen. Konventionens bestämmelser skall gälla fartyg och luftfartyg som är registrerade inom fördragsslutande parts territorium samt fartyg och luftfartyg som på dess territorium lastar äm­nen och material avsedda för dumpning. Konventionen skall också gälla fartyg och luftfartyg som kan antas ägna sig åt dumpning inom statens territorialhav. Fördragsslutande part skall inom sitt territorium vidta åt­gärder för att förhindra och straffa beteenden som strider mot bestäm­melserna i konventionen samt bistå andra fördragsslutande parter i den utsträckning det kan anses lämpligt i samband med allvarliga fall av förorening till följd av dumpning och att utbyta information om meto­der för att avhjälpa sådana olyckor.

I artikel 15 anges också att ingenting i konventionen skall inskränka den immunitet som tillkommer vissa fartyg enligt internationell rätt.

Såsom nämnts i det föregående skall en kommission upprättas be­stående av företrädare för var och en av de fördragsslutande parterna (art. 16). Kommissionen skall sammanträda regelbundet och dessutom närhelst kommissionen på grund av särskilda omständigheter så beslutar i överensstämmelse med dess arbetsordning. Den skall övervaka konventionens tillämpning och granska förteckningar över särskilda till-

Prop. 1972: 71

6

stånd och medgivanden att dumpa enligt artiklarna 8, 9 och 11 samt definiera den standardprocedur som skall tUlämpas i detta syfte (art. 17). Kommissionen skall vidare allmänt granska havens tillstånd inom konventionsområdet liksom också de vidtagna kontrollåtgärdernas ef­fektivitet och behovet av ytterligare eller andra åtgärder. Kommissionen skall även granska innehållet i bilagorna till konventionen och rekom­mendera sådana ändringar, tillägg eller strykningar om vilka överens­kommelse nås. Kommissionen skall slutligen utöva sådana andra funk­tioner som kan anses påkallade enligt denna konvention.

Kommissionen skall faststäUa sin egen arbetsordning som skall antas enhälligt. Norges regering skall kaUa tUl kommissionens första samman­träde så snart som möjligt efter det att konventionen trätt i kraft. Re­kommendationer om ändringar i bilagorna skall antas enhälligt av kom­missionen och dessa ändringar skall träda i kraft efter enhälligt god­kännande av de fördragsslutande parternas regeringar (art. 18).

Artikel 19 omfattar vissa definitioner. Dumpning definieras som var­je avsiktiig kvittblivning av ämnen och material i havet med eller från fartyg och luftfartyg utom då fråga är om utsläpp som hänger samman med fartygs eller luftfartygs normala drift. Vidare undantas sådan dump­ning som sker i annat syfte än ren kvittblivning såvida denna dumpning inte strider mot syftet med konventionen. Fartyg och luftfartyg inne­fattar luftkuddefarkoster, andra flytande farkoster samt fasta och fly­tande plattformar.

Konventionen skall ratificeras och ratifikationsinstrumenten skall för­varas hos Norges regering (art. 21). Konventionen skall vara öppen för anslutning för varje stat som inbjudits att delta i den konferens om havsföroreningar som ägde mm i Oslo den 1922 oktober 1971. De för­dragsslutande parterna kan enhälligt inbjuda andra stater att ansluta sig till konventionen. Anslutningshandlingarna skall förvaras hos Norges regering (art. 22).

Konventionen träder i kraft den 30:e dagen efter det att det sjunde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet deponerats. För varje stat som ratificerar eller ansluter sig till konventionen efter det att det sjunde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet deponerats skall konventio­nen träda i kraft 30:e dagen efter det att den tillträdande staten depo­nerat sitt instrument (art. 23).

När som helst efter det att två år förflutit från den dag då kon­ventionen trätt i kraft i förhållande till en stat kan denna stat utträda ur konventionen genom skriftiigt tillkännagivande ställt till depositarie-regeringen (art. 24). Varje sådant utträde skall verkställas tolv månader efter dagen för dess mottagande.

En konferens i syfte att revidera eller ändra konventionen kan sam­mankallas av depositarieregeringen på begäran av kommissionen med två tredjedels majoritet (art. 25).

Prop. 1972: 71

7

I konventionens bilaga I upptas de ämnen som omfattas av absolut dumpningsförbud. Bland de i bUagan angivna ämnena och ämnestyper­na märks klorkolväteföreningar och organiska silikonföreningar Hk­som andra föreningar som kan bilda sådana ämnen i den marina miljön med undantag av de ämnen som inte är giftiga eller sådana äm­nen som i havet omvandlas tUl biologiskt ofarliga ämnen. Inte heller får dumpning ske av ämnen som de fördragsslutande parterna anser kun­na vara cancerframkallande genom förhållandena vid kvittblivningen.

Dumpning av kvicksilver, kvicksilverföreningar, kadmium och kad­miumföreningar är likaledes förbjuden. Slutligen gäller dumpningsför­bud också för icke nedbrytbara plaster och andra icke nedbrytbara syn­tetiska material som inte sjunker tiU botten och som kan allvarligt in­verka på fiske eller sjöfart, minska skönhets- eller rekreationsvärden eller inverka på andra legitima utnyttjanden av havet.

I bilaga 

II 

till konventionen upptas ämnen och material som under vissa betingelser kan vara miljöskadliga och som därför kräver sär­skilda försiktighetsåtgärder. Såsom redovisats i det föregående får dessa ämnen dumpas endast efter tUlstånd av den ansvariga myndigheten i varje särskUt fall (art. 6). Bland de i bilaga 

II 

upptagna ämnena åter­finns arsenik, bly, koppar, zink och föreningar av dessa ämnen, cyanider och fluorider liksom biocider och biprodukter därav, i den mån de inte är upptagna i bilaga I. 1 bUaga 

II 

upptas likaså behållare, metall­skrot, tjärliknande ämnen vilka kan sjunka till botten hksom annat skrymmande avfall som kan utgöra ett allvarligt hinder för fiske eller sjöfart. Slutligen upptas ämnen som, även om de inte är giftiga, kan vara skadliga på grand av den kvantitet i vilken de dumpas samt äm­nen som sannolikt kan allvarligt minska skönhetsvärden o. d. De ämnen och material som nu redovisats skall alltid dumpas på djupt vatten.

I de fall då de i bilaga 

II 

angivna ämnena endast förekommer i obe­tydlig mängd Hksom i övriga fall får dumpning ske efter medgivande av vederbörande nationell myndighet. Då tiUstånd eller medgivande läm­nas för dumpning av stora kvantiteter syror eller basiska ämnen skall hänsyn tas till den eventuella förekomsten av sådant avfall av här tidi­gare nämnda ämnen. Då vid tiUämpningen av bUagorna 11 och III dumpning skall ske på djupt vatten, skall detta avse ett djup av minst 2 000 m och ett avstånd från närmaste kust som är minst 150 nautiska mU.

I bilaga III anges bestämmelser rörande utfärdande av särskilda tiU­stånd och medgivanden för dumpning av avfaU. Dessa bestämmelser hänför sig tUl avfallets mängd och sammansättning, dess fysiska, ke­miska, biokemiska och biologiska egenskaper, giftighet, beständighet, anrikningsförmåga i biologiskt material eller sediment, omvandlings­egenskaper samt sannolikheten för sådana effekter som kan minska möj­ligheterna att utnyttja resurser såsom fisk, skaldjur etc.

2t    Riksdagen 1972. 1 saml. Nr 71

Prop. 1972: 71

8

Vid tillståndsprövning skall även beaktas dumpningsplatsens geogra­fiska läge, vattendjup och avstånd från kusten samt dumpningsplatsens läge i förhållande tUl levande resurser eUer andra tiUgångar. Hänsyn skall också tas tiU hur avfallet är inneslutet, vUka strömförhåUanden som råder, hur avfaUet upplöses och transporteras genom vattnet, samt risken för kumulativa effekter på grund av tidigare dumpningar. I bi­lagan anges också de allmänna överväganden och viUkor som bör be­aktas vid tillståndsgivning. Här märks dumpningens påverkan på sjö­fart, fiske, rekreation, fisk- och skaldjursresurser samt områden av sär­skUt stor vetenskaphg betydelse. Slutiigen anges att då dessa bestäm­melser tUlämpas, skall den praktiska möjligheten av alternativa kvittbliv­ningsmetoder eUer destruktionsmetoder tas under övervägande.

Remissyttrandena

Remissinstanserna förordar eUer godtar överlag att Sverige ansluter sig till konventionen. Chefen för marinen har ingen erinran mot kon­ventionen men understryker angelägenheten av att förutsättningar ska­pas för tillkomsten av en liknande konvention för de nu undantagna far­vattnen i nordvästra Europa. Sjöfartsverket anser ej hinder föreligga mot att Sverige biträder konventionen. Verket finner det dock önskvärt att en regional överenskommelse av förevarande innehåll står i full över­ensstämmelse med de internationella regler som kan komma att etableras. Generaltullstyrelsen har inte något att erinra mot konventionsförslaget och förordar att Sverige ansluter sig tUl konventionen. Inte heller fiskeri­styrelsen uttalar någon erinran mot den föreliggande konventionstexten. Statens naturvårdsverk betraktar den föreslagna konventionen såsom ett värdefullt bidrag till de internationella samarbetssträvandena för att för­hindra dumpning av farliga ämnen. Naturvårdsverket tillstyrker Sveriges anslutning till konventionen. Även koncessionsnämnden för miljöskydd tillstyrker en svensk anslutning även om konventionen i vissa hänseenden inte går så långt som i och för sig vore önskvärt. Sjölagskommittén har inget att erinra mot konventionen.

Utredningen rörande omhändertagande och behandling av kemiskt avfall (UKA) finner hinder för Sveriges ratifikation inte föreligga, sär­skUt med hänsyn till att lagen om förbud mot dumpning av avfaU i vatten har längre gående förbud än som innefattas i konventionen.

Svenska hamnförbundet beklagar att konventionen innebär en be­gränsning i förhållande till nyssnämnda lag som stadgar förbud mot allt utsläpp. Förbundet tUlstyrker dock konventionsförslaget eftersom det innebär ett steg mot intemationeUa bestämmelser liknande de svenska. Förbundet uttalar också förhoppningen att 1972 års FN-konferens skall ge möjligheter för en utvidgning av konventionens tillämpningsområde. Svenska naturskyddsföreningen framhåller att, med tanke på att kon-

Prop. 1972: 71

9

ventionen täcker ett begränsat område, torde den få ses endast som ett första steg som snarast möjHgt bör följas av åtgärder i syfte att ut­sträcka dess omfattning. Föreningen tillstyrker Sveriges anslutning tUl konventionen.

Sveriges industriförbund tUlstyrker en svensk anslutning. Sveriges ke­miska industrikontor finner det naturligt och önskvärt att Sverige an­sluter sig tiU konventionen och att den svenska lagstiftningen anpassas tUl konventionen. Sveriges redareförening ansluter sig tiU konventionens målsättning och allmänna utformning. Föreningen betonar samtidigt nödvändigheten av en väsentligt ökad bredd på överenskommelser av detta slag för att undvika ogynnsamma konkurrensvUlkor. Föreningen uttalar förhoppningen att FN:s miljövårdskonferens i Stockholm skall medverka till en världsomfattande utvidgning av konventionen. Sveriges fiskares riksförbund understryker nödvändigheten av effektiva åtgärder för att hindra den olyckliga utveckling som ägt rum under senare år be­träffande dumpning av avfall från fartyg och tillstyrker att Sverige an­sluter sig till konventionen. Svenska sjöfolksförbundet anser att konven­tionen är ett viktigt första steg mot en världsomfattande överenskom­melse gällande både innanhav och oceaner. Förbundet utgår från att riksdagen beslutar att Sverige skall ansluta sig till konventionen.

Departementschefen

Haven har länge ansetts kunna fungera som en fri avstjälpningsplats för avfall från industriländerna. Detta gäller såväl det avfall som förs ut genom floder och avloppssystem som dumpning från fartyg. Den senare metoden har särskUt under senare år haft uppmärksamheten riktad mot sig. Det dumpade avfallet är ofta starkt koncentrerat och kan orsaka svåra skador på den marina miljön. Riskerna för skada är särskilt stora i havsområden med relativt ringa vattendjup, t. ex. Nord­sjön. Det finns skäl att anta att dumpning i havet utnyttjas då avfallet på gmnd av sin giftighet eller annan mUjöpåverkan inte medger kvitt­blivning på soptippar eller genom avloppssystem.

Insikten om de växande föroreningsproblemen i Nordsjön och Nord­ostatlanten föranledde de nordiska länderna att förra året inbjuda till en regional konferens i syfte att undersöka möjligheterna tiU gemensamma åtgärder mot föroreningarna.

Såsom framgår av den föregående redogörelsen deltog företrädare för regeringarna i tolv stater i konferensen som hölls i Oslo den 1922 oktober 1971. Bland dessa märks betydande industrinationer som Väst­tyskland, Frankrike, Storbritannien och Nederländerna. Samtliga tolv stater undertecknade konventionen den 15 februari 1972. Konferensen präglades av en allmän insikt om behovet av gemensamma och snara

Prop. 1972: 71

10

åtgärder mot föroreningarna. Det finns därför enligt min mening goda skäl att hoppas på att konventionen skall kunna träda i kraft relativt snabbt, möjligen under loppet av år 1972.

I samband med inbjudan till konferensen gav de nordiska ländernas regeringar till känna sin avsikt att senast fr. o. m. den 1 januari 1972 för­bjuda dumpning från fartyg av särskilt mUjöfarliga ämnen. Från svensk sida har också införts den i det föregående nämnda lagen (1971: 1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten. Enligt denna lag, som trädde i kraft den 1 januari 1972, får avfall inte dumpas inom Sveriges sjöterritorium från fartyg, luftfartyg eller annat transportme­del. Dumpning får inte heller ske från svenskt fartyg eller luftfartyg i det fria havet. Avfall som är avsett att dumpas i det fria havet får inte föras ut ur landet. Därigenom är det möjligt att i princip kontrollera all dumpning av avfall som härrör från Sverige och svenska industrier. Undantag från dumpningsförbudet får medges om dumpning kan ske utan olägenhet från miljöskyddssynpunkt. Den nya lagen innebär att en svensk anslutning till konventionen i dess nuvarande utformning kan ske utan att riksdagen behöver medverka till någon ytterligare lagstiftning.

Jag har i det föregående redogjort för konventionsartiklarnas inne­håll. Jag skall i det följande därför endast kommentera de delar av konventionen som kan vara av särskilt intresse.

Konventionen täcker samma havsområden som omfattas av Nordost-atiantiska fiskerikonventionen. Det innebär att Kattegatt och Skagerack ingår i området medan Östersjön, Bälten och Öresund är undantagna. I övrigt ingår Nordostatlanten ned till en linje i höjd med Gibraltar. För att förhindra att fartyg från berörda stater flyttar ut dumpningen utan­för konventionsområdet har bl. a. på svenskt initiativ intagits en kon­ventionsartikel där de anslutna staterna åtar sig att tillämpa konventio­nen så att dumpning av skadligt avfall utanför konventionsområdet förhindras.

De listor över miljöfarliga ämnen och material som återfinns i bi­lagorna I och 

II 

är inte slutgUtiga. Såsom jag anmält i min föregående redogörelse ankommer det på en kommission att granska bilagornas in­nehåll och att rekommendera ändringar. Sådana rekommendationer skall antas enhälligt. Det är givetvis av stor betydelse att konventionen på detta sätt ger möjlighet att beakta nya kunskaper och erfarenheter om olika ämnens miljöfarlighet.

De till konventionen anslutna staterna samtycker till att samverka för att utveckla samarbetet rörande konventionens tUlämpning, särskUt på det öppna havet. För att därjämte såvitt möjligt åstadkomma en likartad praxis beträffande dumpningsmedgivanden skall de deltagande staterna till den enligt konventionen inrättade kommissionen regelbundet över­lämna förteckningar över tUlstånd och medgivanden att dumpa. Dessa

Prop. 1972:71

11

förteckningar skall ange karaktären och mängden av dumpat avfall lik­som också tidpunkt, plats och metod för dumpningen. Kommissionen har sedan att granska dessa förteckningar. Härigenom kan en alltför li­beral tillämpning av konventionen tämHgen snabbt uppmärksammas. Det får anses troligt att man genom denna procedur inom rimlig tid skall få tiU stånd erforderlig harmonisering av den nationella konven-tionstUlämpningen.

Vid utarbetandet av konventionsförslaget framhölls bl. a. från svensk sida vikten av att i görligaste mån förbjuda dumpning av material som kan verka hindrande på fisket. Såsorn ett resultat härav har i bilaga I förbjudits dumpning av vissa ämnen och material som kan verka hind­rande för fisket. Detta förbud gäller sådana plastmaterial och andra syntetiska material som inte bryts ned i naturen och som håller sig flytande i vattnet. Bland de ämnen och material, som enligt bilaga 

II 

får dumpas endast efter tillstånd i varje särskilt fall, återfinns behållare, skrot och annat liknande avfall. TUlstånd att dumpa sådant material får ges endast för dumpning på djupt vatten, varmed förstås ett vatten­djup av minst 2 000 m, och på ett avstånd från land av minst 150 nautiska mU. Även om de i konventionsbilagoma intagna bestäm­melserna av naturliga skäl inte föreskriver avlägsnande av sådant av­fall som redan tidigare dumpats på fiskeplatserna bör konventionen på längre sikt verksamt bidra till att förbättra förhållandena för fisket ge­nom minskad risk för skador på redskapen.

Jag vill understryka att konventionen inte enbart tar upp problemet med dumpning av avfall. Av konventionens inledning framgår att de anslutna staterna är medvetna om att havsföroreningarna också har andra källor och att det är viktigt att staterna förhindrar alla typer av föroreningar samt utvecklar produkter och produktionsprocesser som så långt möjligt begränsar mängden av sådant skadligt avfall som inte kan återgå i produktionen. Såsom framgått av min redogörelse i det föregående förbinder sig de anslutna konventionsstatema att så långt det är möjligt vidta åtgärder för att förhindra förorening av havet genom ämnen som kan innebära risker för människors hälsa, skada levande resurser och marint liv, skada skönhets- och rekreationsvärden eller ingripa i andra legitima utnyttjanden av havet. Vid Oslo-konferensen framhölls från ett flertal staters sida att åtgärder mot andra förorenings­källor än dumpning är mycket angelägna. Det finns anledning räkna med att överväganden om sådana åtgärder kan komma att göras av den tidigare nämnda kommissionen.

Ett mindre sekretariat för att handha det löpande arbetet inom kom­missionen behöver förmodligen sättas upp. Denna fråga behandlas emel­lertid inte i konventionen. Under såväl Oslo-konferensen som Paris­mötet uttalades från vissa regeringars sida intresse för att svara för

Prop. 1972: 71

12

sekretariatet. Något avgörande har dock inte nåtts på denna punkt. Det kan därför inte uteslutas att de tiU konventionen anslutna staterna ge­mensamt får svara för kostnaderna. Sveriges kostnader för medverkan i konventionen torde i huvudsak komma att begränsas till del av even­tuella sekretariatskostnader samt kostnader för resor och uppehälle för dem som företräder Sverige i kommissionens sammanträden. Kostnader­na bör täckas från nionde huvudtitelns anslag Bidrag tUl vissa interna­tionella organisationer m. m.

Av min föregående redogörelse framgår att remissinstanserna överlag tillstyrker en svensk anslutning till konventionen. I ett flertal yttranden betonas att denna konvention bör ses som ett första steg mot en mer omfattande överenskommelse. Till denna bedömning och förhoppning vill jag helt ansluta mig.

Såsom jag anmält i prop. 1971: 160 med förslag tiU lag om förbud mot dumpning i vatten m.m. behandlas havsföroreningarna inte bara i den nu aktuella dumpningskonventionen. Inom en rad olika internatio­nella organisationer har väckts förslag som syftar tiU att minska för­oreningarna i haven. Frågan har bl. a. tagits upp i förberedelsearbetet inför 1972 års FN-konferens om den mänskliga miljön. Problemen kring havsföroreningarna intar en framträdande plats på konferensens dagordning. Avsikten är sålunda att tUl konferensen utarbeta bl.a. ett förslag till en global dumpningskonvention. Jag vill i detta sammanhang erinra om att i den svenska nationalrapport, som inför konferensen ut­arbetats inom Nationalkommittén för 1972 års FN-konferens, föreslås bl. a. utarbetande av en konvention innebärande förbud mot utsläpp och dumpning av radioaktiva, giftiga eller andra farliga substanser tUl havs.

Arbetet på förslag till en global dumpningskonvention har ännu inte slutförts. Det är därför inte möjHgt att nu avgöra om FN-konferensen kommer att anta en sådan konvention. SkuUe detta inte bli möjligt kommer jag självfallet att verka för att frågan drivs vidare i lämphgt sammanhang inom FN:s ram. Jag vill i anslutning därtill framhålla att den regionala konventionen utöver sin betydelse för en förbättring av den marina miljön i här berörda havsområden också har ett posi­tivt värde såsom pådrivande faktor och exempel för de globala strä­vandena.

Hemställan

Under åberopande av det nu anförda hemstäUer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen

att godkänna konventionen om förhindrande av havsföroreningar genom dumpning från fartyg och luftfartyg.

Prop. 1972: 71

13

Med bifaU till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att tiU riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga tiU detta protokoll utvisar.

Ur protokoUet: Britta Gyllensten

Prop. 1972: 71

14

Convention for the Prevention of Marine Pollution by Dumping from Ships and Aircraft

The Contracting Parties

recognizing that the marine en-vironment and the living resources which it supports are of vital im-portance to all nations;

mindful that the ecological equi-librium and the legitimate uses of the sea are increasingly threatened by poUution;

recognizing that concerted action by Governments at national, re­gional and global levels is essential to prevent and combat marine pol­lution;

noting that this pollution has many sources, including dumping from ships and aircraft and dis­charges through rivers, estuaries, outfalls and pipelin es within na­tional jurisdiction, that it is impor-tant that states use the best prac­ticable means to prevent such pol­lution, and that products and pro-cesses which wiU minimize the amount of harmful waste requiring disposal should be developed;

being convinced that internation­al action to control the pollution of the sea by the dumping of harmful substances from ships and aircraft can and should be taken without delay, but that this action should not preclude discussion of measures to control other sources of marine pollution as soon as possible;

considering that the states bor-dering the North-East Atlantic have a particular responsibUity to protect the waters of this region;

have agreed as follows:

Konvention om förhindrande av havs-föroreningar genom dumpning från fartyg och luftfartyg

De fördragsslutande parterna,

som erkänner att den marina miljön och de levande tillgångar som den underhåller är av vital be­tydelse för alla nationer;

som är uppmärksamma på att den ekologiska balansen och ut­nyttjandet av haven för legitima behov i allt större utsträckning är hotade av föroreningar;

som erkänner att ett samordnat handlande av regeringarna på na­tionell, regional och global nivå är oundgängligt för att förhindra och bekämpa havsföroreningar;

som konstaterar att dessa för­oreningar har många källor, där­ibland dumpning från fartyg och luftfartyg och utsläpp genom flo­der och flodmynningar, avlopp och rörledningar inom nationell juris­diktion, att det är viktigt att sta­terna använder sig av bästa möj­liga metoder för att förhindra så­dana föroreningar och att pro­dukter och processer bör utarbetas som minskar mängden skadligt av­fall som behöver avlägsnas;

som är övertygade om att inter­nationella åtgärder för att bekäm­pa den förorening av haven som sker genom dumpning av skad­liga ämnen från fartyg och luft­fartyg kan och bör genomföras utan dröjsmål, men att dessa åt­gärder inte bör utesluta att åtgär­der för bekämpning av havsför­oreningar från andra källor dis­kuteras snarast möjligt;

som anser att staterna kring Nordostatlanten har ett särskilt ansvar för att skydda vattnen i denna region;

har överenskommit om följande:

Prop. 1972: 71

15

Artide 1

The Contracting Parties pledge themselves to take all possible steps to prevent the poUution of the sea by substances that are liable to create hazards to human health, to harm living resources and marine life, to damage amenities or to in-terfere with other legitimate uses of the sea.

Artikel I

De fördragsslutande parterna förbinder sig att så långt det är möjligt vidtaga åtgärder för att hindra att havet förorenas av äm­nen som kan innebära risker för människors hälsa, vara skadliga för de biologiska resurserna, den marina faunan och floran, skada skönhets- och rekreationsvärden eller störa annan legitim använd­ning av havet.

Artide 2

The area to which this Conven­tion applies shaU be the high seas and the territorial sea which are situated

a)    within those parts of the At­

lantic and Arctic Oceans and their

dependent seas which lie north of

36° north latitude and between 42°

west longitude and 51° east longi­

tude, but exduding

(i) the Baltic Sea and Belts lying to the south and east of Hnes drawn from Hasen-ore Head to Gniben Point, from Korshage to Spods-bierg and from Gilbierg Head to the Kullen, and

(ii) the Mediterranean Sea and its dependent seas as far as the point of intersection of ttie paralld of 36° north latitude and the meridian of 5°36' west longitude.

b)    within that part of the AUan-

tic Ocean north of 59° north lati­

tude and between 44° west longi­

tude and 42° west longitude.

Artide 3

The Contracting Parties agree to apply the measures which they adopt in such a way as to prevent the diversion of dumping of harm­ful substances into seas outside the area to which this Convention app­lies.

Artikel 2

Det område, där denna konven­tion äger tillämpning omfattar det fria havet och territorialhavet;

a)    inom de delar av Atlantiska

Oceanen och Norra Ishavet och

till dessa gränsande hav, vUka är

belägna norr om 36° nordlig bredd

och mellan 42° västlig längd och

51° östlig längd, med undantag av

i) Östersjön och Bälten söder och öster om linjer, dragna från Hasen0re Hoved tUl Gniben Öd­de, från Korshage till Spods-bjerg och från Gilbjerg Hoved till KuUen samt

ii) Medelhavet och därtill gränsande hav till skärnings­punkten mellan latitudsparallel­len för 36° och meridianen för 5°36' västHg längd

b)    inom den del av Atlantiska

Oceanen som ligger norr om 59°

nordlig bredd och mellan 44° väst­

lig längd och 42° västlig längd.

Artikel 3

De fördragsslutande parterna är överens om att de åtgärder som de vidtar skall genomföras på ett så­dant sätt att dumpning av skadHga ämnen inte i stället förläggs till haven utanför det område där den­na konvention är tillämplig.

Prop. 1972: 71

16

Artide 4

The Contracting Parties shall harmonize their policies and intro-duce, individually and in common, measures to prevent the pollution of the sea by dumping by or from ships and aircraft.

Artide 5

The dumping of the substances listed in Annex I to this Conven­tion is prohibited.

Artide 6

No waste containing such quan-tities of the substances and mate­rials listed in Annex 

II 

to this Con­vention as the Commission estab­lished under the provisions of Artide 16, hereinafter referred to as "the Commission", shall define as significant, shall be dumped without a specific permit in each case from the appropriate national authority or authorities. When such permits are issued, the prov­isions of Annexes 

II

and III to this Convention shall be applied.

Artide 7

No substance or material shall be dumped without the approval of the appropriate national author­ity or authorities. When such ap­proval is granted, the provisions of Annex III to this Convention shall be applied.

Artide 8

1)

The provisions of Artides 5, 6 and 7 shall not apply in case of force majeure due to stress of weather or any other cause when the safety of human life or of a ship or aircraft is threatened. Such dumping shall immediately be re­ported to the Commission, together with full details of the circum­stances and of the nature and quantities of the substances and materials dumped.

2)

The provisions of Artide 5

Artikel 4

De fördragsslutande parterna skall samordna sin politik och skall var för sig och gemensamt vidtaga åtgärder för att förhindra förorening av havet genom dump­ning av eller från fartyg och luft­fartyg.

Artikel 5

Dumpning av de ämnen som uppräknas i bilaga I till denna konvention är förbjuden.

Artikel 6

Utan särskilt tUlstånd i varje en­skilt fall av behörig nationell myn­dighet är det förbjudet att dumpa avfall som innehåller ämnen eller material upptagna i bilaga 

II 

tUl denna konvention i sådana kvanti­teter, som definieras som betydan­de av den enligt bestämmelserna i artikel 16 upprättade kommissio­nen, nedan kallad "kommissio­nen". Vid utfärdandet av sådana tillstånd skall bestämmelserna i bilaga 

II 

och III tUl denna kon­vention tillämpas.

Artikel 7

Inga ämnen eller material får dumpas utan godkännande av be­hörig nationell myndighet. Vid be­viljandet av sådant godkännande skall bestämmdserna i bilaga III till denna konvention tillämpas.

Artikd 8

1) Bestämmelserna i artiklarna 5, 6 och 7 skall inte gälla i hän­delse av force majeure på grund av hårt väder eller någon annan orsak, som innebär fara för männi­skoliv eller hot mot fartygs eller luftfartygs säkerhet. 1 sådana fall skall dumpning omedelbart anmä­las till kommissionen, tillsammans med alla detaljer rörande omstän­digheterna och de dumpade äm­nenas och materialens art och kvantitet.

Prop. 1972: 71

17

shall not apply where these sub­stances occur as trace contami-nants in waste to which they have not been added for the purpose of being dumped. However, such dumping shall remain subject to Artides 6 and 7.

Artide 9

If a Contracting Party in an emergency considers that a sub­stance listed in Annex I to this Convention cannot be disposed of on land without unacceptable dan-ger or damage, the Contracting Party concerned shall forthwith consult the Commission. The Com­mission shall recommend methods of storage or the most satisfactory means of destruction or disposal under the prevailing circumstances. The Contracting Party shaU inform the Commission of the steps adopt­ed in pursuance of its recommen-dation. The Contracting Parties pledge themselves to assist one an­other in such situations.

2) Bestämmelserna i artikel 5 skall inte gälla, när ifrågavarande ämnen förekommer i små mäng­der i avfall, till vilket de inte har tillsatts i dumpningssyfte. Så­dan dumpning skall emeUertid fal­la under artiklarna 6 och 7.

Artikel 9

Om en fördragsslutande part i en nödsituation anser att ett i den­na konventions bilaga I upptaget ämne inte kan förstöras i land utan oacceptabel risk eUer skada, skall den fördragsslutande parten omedelbart rådgöra med kommis­sionen. Kommissionen skall re­kommendera lagringsmetoder eller de efter omständigheterna lämpli­gaste sätten för förstöring eller kvittblivning. Den fördragsslutan­de parten skall underrätta kom­missionen om de åtgärder som vid­tagits för efterkommande av re­kommendationen. De fördragsslu­tande parterna förpliktar sig att bistå varandra i sådana situatio-

Article 10

The composition of the waste shall be ascertained by the appro­priate national authority or au­thorities in accordance with the provisions of Annex III to this Convention before any permit or approval for the dumping of waste at sea is issued.

Artide II

Each Contracting Party shall keep, and transmit to the Com­mission, according to a standard procedure, records of the nature and the quantities of the sub­stances and materials dumped un­der permits or approvals issued by that Contracting Party, and of the dates, places and methods of dumping.

Artikd 10

Innan något tillstånd eller god­kännande ges för dumpning av av­fall i havet, skall behörig nationell myndighet förvissa sig om avfallets sammansättning i enlighet med be­stämmelserna i bilaga III tUl denna konvention.

Artikd 11

Varje fördragsslutande part skall föra register över ämnen och ma­terial som dumpats enligt tillstånd eller godkännanden utfärdade av den fördragsslutande parten, med uppgift om ämnenas och mate­rialens art och kvantitet samt da­tum, plats och sätt för dumpning­en. Den fördragsslutande parten skall delge kommissionen dessa upplysningar i enlighet med ett standardförfarande.

Prop. 1972: 71

18

Artide 12

The Contracting Parties agree to establish complementary or joint programmes of scientific and tech­nical research, including research on alternative methods of disposal of harmful substances, and to transmit to each other the infor­mation so obtained. In doing so they will have regard to the work carried out by the appropriate In­ternational organizations and agen-cies.

Artide 13

The Contracting Parties agree to institute, in co-operation with ap­propriate international organiza­tions and agencies, complementary or joint programmes for monitor-ing the distribution and effects of pollutants in the area to which this Convention applies.

Artikel 12

De fördragsslutande parterna är överens om att upprätta komplet­terande eller gemensamma pro­gram för vetenskaplig och teknisk forskning däri inbegripet forsk­ning om alternativa metoder för kvittblivning av skadliga ämnen, och att ömsesidigt delge varandra sålunda erhållna upplysningar. De skall därvid beakta det arbete som utförs av behöriga internationella organisationer och institutioner.

Artikel 13

De fördragsslutande parterna är överens om att i samarbete med behöriga internationella organisa­tioner och institutioner upprätta kompletterande eller gemensamma program för att mäta och över­vaka spridning och verkningar av föroreningar inom det område där denna konvention är tillämplig.

Artide 14

The Contracting Parties pledge themselves to promote, within the competent specialized agencies and other international bodies, mea­sures concerning the protection of the marine environment against pollution caused by oil and oily wastes, other noxious or hazardous cargoes, and radioactive materials.

Artide 15

1)    Each Contracting Party un­

dertakes to ensure compliance with

the provisions of this Convention:

a)

by ships and aircraft regis­tered in its territory;

b)

by ships and aircraft loading in its territory the substances and materials which are to be dumped;

c)

by ships and aircraft believed to be engaged in dumping within its territorial sea.

2)    Each Contracting Party un­

dertakes to issue instructions to its

maritime inspection vessels and

aircraft and to other appropriate

Artikd 14

De fördragsslutande parterna förbinder sig att inom behöriga fackorgan och andra internationel­la sammanslutningar främja åt­gärder avseende skyddet av den marina miljön mot föroreningar orsakade av olja, spillolja, andra skadliga eUer farliga laster och radioaktivt material.

Artikel 15

1)     Varje fördragsslutande part

åtar sig att säkerställa att denna

konventions  bestämmelser  iakttas

a)

av fartyg och luftfartyg som är registrerade inom dess territo­rium;

b)

av fartyg och luftfartyg som inom dess territorium lastar ämnen och material som skall dumpas;

c)

av fartyg och luftfartyg som tros ägna sig åt dumpning inom dess territorialvatten.

2)     Varje fördragsslutande part

åtar sig att instruera sina sjöbe-

vakningsfartyg och -flygplan och

Prop. 1972: 71

19

services to report to its authorities any incidents or conditions on the high seas which give rise to suspi-cions that dumping in contraven­tion of the provisions of the pre­sent Convention has occurred or is about to occur. That Contracting Party shall, if it considers it ap­propriate, report accordingly to any other Contracting Party con­cerned.

3)

Each Contracting Party shaU take in its territory appropriate measures to prevent and punish conduct in contravention of the provisions of this Convention.

4)

The Contracting Parties un-dertake to assist one another as appropriate in dealing with pol­lution incidents involving dumping at sea, and to exchange informa­tion on methods of dealing with such incidents.

5)

The Contracting Parties fur­ther agree to work together in the development of co-operative pro-cedures for the application of the Convention, particularly on the high seas.

6)    Nothing in this Convention

shall abridge sovereign immunity

to which certain vessels are entitied

under international law.

Artide 16

A Commission, made up of re­presentatives of each of the Con­tracting Parties, is hereby esta­blished. The Commission shall meet at regular intervals and at any time when, due to special cir­cumstances, it is so decided in ac­cordance with the Rules of Pro­cedure.

Artide 17

It shall be the duty of the Com­mission:

a) To exercise overall supervi-

andra berörda organ att till myn­digheterna anmäla varje händelse eller förhållande på det öppna havet, som ger anledning till miss­tanke att dumpning i strid med bestämmelserna i denna konven­tion har skett eller håller på att ske. Den fördragsslutande parten skall, om den anser det lämpligt, underrätta annan eller andra be­rörda fördragsslutande parter om sådan iakttagelse.

3)

Varje fördragsslutande part skall inom sitt territorium vidtaga lämpliga åtgärder för att förhindra och bestraffa allt beteende som strider mot bestämmelserna i den­na konvention.

4)

De fördragsslutande parterna åtar sig att på lämpligt sätt bistå varandra i samband med allvarliga fall av förorening till följd av dumpning i havet och att utbyta informationer om metoder att komma till rätta med sådana hän­delser.

5)

De fördragsslutande parterna är vidare överens om att tillsam­mans arbeta på att utveckla sam­arbetsformer för konventionens tillämpning, särskilt på det fria havet.

6)

Ingenting i denna konvention skall inskränka den statsimmuni­tet som vissa fartyg är berättigade till enligt internationell rätt.

Artikel 16

En kommission bestående av representanter för envar av de för­dragsslutande parterna upprättas härmed. Kommissionen skaU sam­manträda med regelbundna mel­lanrum och när helst då kommis­sionen, på grund av särskilda om­ständigheter, så beslutar i enlighet med dess arbetsordning.

Artikel 17

Kommissionen skall ha till upp­gift:

a) att utöva allmän övervakning

Prop. 1972: 71

20

sion över  the implementation  of this Convention;

b)

To receive and consider the records of permits and approvals issued and of dumping which has taken place, as provided for in Artides 8, 9 and 11 of this Con­vention, and to define the stan­dard procedure to be adopted for this purpose;

c)

To review generally the con-dUion of the seas within the area to which this Convention applies, the efficacy of the control mea­sures being adopted, and the need for any additional or different measures;

d)     To keep under review the

contents of the Annexes to this

Convention, and to recommend

such amendments, additions or

deletions as may be agreed;

e)   To discharge such other func-

tions as may be appropriate under

the terms of this Convention.

av konventionens tUlämpning,

b)

att mottaga och granska uppgifter om utfärdade tiUstånd och godkännanden samt om dump­ning som skett i enlighet med ar­tikel 8, 9 och 11 i denna konven­tion och att bestämma den stan­dardprocedur som skall antagas för detta ändamål;

c)

att allmänt undersöka ha­vens tiUstånd inom det område där denna konvention är tillämp­lig, de vidtagna kontroUåtgärder-nas effektivitet och behovet av kompletterande eller särskilda åt­gärder:

d)    att granska innehållet i bi­

lagorna till denna konvention och

att rekommendera sådana änd­

ringar, tillägg eUer strykningar

som kan överenskommas;

e)    att fullgöra de andra uppgif­

ter som kan komma att krävas

inom ramen för denna konventions

bestämmelser.

Artide 18

1)

The Commission shaU draw up its own Rules of Procedure which shall be adopted by un-animous vote. The Government of Norway shall call the first meeting of the Commission as soon as practicable after the coming into force of this Convention.

2)

Recommendations for modi-fication of the Annexes to this Convention in accordance with Artide 17 (d) shaU be adopted by a unanimous vote in the Com­mission, and the modifications contained therein shall enter into force after unanimous approval by the Governments of the Con­tracting Parties.

Artide 19

For the purpose of this Conven­tion:

1) "Dumping" means any de-liberate disposal of substances and materials into the sea by or from ships or aircraft other than:

Artikd 18

1)

Kommissionen skaU utarbeta och enhälligt anta sin arbetsord­ning. Norges regering skall sam­mankalla till kommissionens förs­ta möte så snart som möjligt efter det att konventionen har trätt i kraft.

2)

Rekommendationer om änd­ringar av bilagorna tiU denna kon­vention enligt artikel 17 (d) skall antas genom enhäUigt beslut av kommissionen och ändringarna träder i kraft efter enhälligt god­kännande av de fördragsslutande parternas regeringar.

Artikel 19

I denna konvention skaU: 1) med "dumpning" förstås var­je medvetet utsläpp av ämnen och material i havet med eUer från fartyg eller luftfartyg med undan­tag av

Prop.1972: 71

21

a)

any discharge incidental to or derived from the normal operation of ships and aircraft and their equipment;

b)

the placing of substances and materials for a purpose other than the mere disposal thereof, if not contrary to the aini of this Con­vention.

2) "Ships and aircraft" means sea-going vessels and air-borne craft of any type whatsoever. This expression includes air-cushion craft, floating craft whether self-propelled or not, and fixed or floating platforms.

Artide 20

This Convention shaU be open for signature at Oslo until 15th August 1972 by the States invited to participate in the Conference on Marine PoUution, held there from I9th to 22nd October, 1971.

Artide 21

This Convention shaU be subject to ratification. The instmments of ratification shall be deposited with the Government of Norway.

Artide 22

This Convention shall be open for accession by any State referred to in Artide 20. The Contracting Parties may unanimously invite other States to accede to the Con­vention. The instruments of ac­cession shall be deposited with the Government of Norway.

Artide 23

1)

This Convention shall enter into force on the thirtieth day following the date of deposit of the seventh instrument of ratifica­tion or accession.

2)

For each State ratifying or acceding to the Convention after the deposit of the seventh instru­ment of ratification or accession, the  Convention   shall   enter   into

a)

varje utsläpp som är en följd av den normala driften av fartyg, luftfartyg eUer dess utrustning;

b)

utläggning av ämnen och material för andra ändamål än en­bart kvittblivning, under förutsätt­ning att det inte strider mot denna konventions syfte;

2) med "fartyg och luftfartyg" förstås sjögående fartyg och luft-burna farkoster av alla de slag. Detta uttryck inbegriper luftkud­defarkoster, flytande farkoster va­re sig de är självgående eller ej, och fasta eller flytande plattfor­mar.

Artikel 20

Denna konvention skall tiU den 15 augusti 1972 stå öppen för un­dertecknande i Oslo av de stater som inbjudits att deltaga i den konferens om havsföroreningar, som hölls där från den 19 till den 22 oktober 1971.

Artikd 21

Denna konvention skall ratifi­ceras. Ratifikationsinstrumenten skall deponeras hos Norges rege­ring.

Artikel 22

Denna konvention skall stå öp­pen för anslutning för varje stat som avses i artikel 20. De fördrags­slutande parterna kan enhälligt in­bjuda andra stater att ansluta sig till konventionen. Anslutningsin­strument skall deponeras hos Nor­ges regering.

Artikel 23

1)

Denna konvention skaU träda i kraft den trettionde dagen efter det att det sjunde ratifikations-dier anslutningsinstrumentet depo­nerats.

2)

För varje stat som ratificerar eller ansluter sig till konventionen efter det att det sjunde ratifika­tionsinstrumentet deponerats skall konventionen   träda   i   kraft den

Prop. 1972: 71

22

force on the thirtieth day after de­posit by such State of its instru­ment of ratification or accession.

Artide 24

At any time after two years from the date on which this Con­vention has come into force with respect to a Contracting Party, that Party may withdraw from the Convention by means of a notice in writing addressed to the deposi­tary Government. Any such with-drawal shall take effect twelve months after the date of its re-ceipt.

Artide 25

A conference for the purpose of revising or amending this Con­vention may be convened by the depositary Government at the re­quest of the Commission adopted by a two-thirds majority.

Artide 26

The depositary Government shall inform the Contracting Par­ties and the States referred to in Artide 20:

a)    of signatures to this Conven­

tion, of the deposit of instruments

of ratification or accession, and of

the receipt of a notice of with-

drawal, in accordance with Artides

20, 21, 22 and 24;

b)     of the date on which this

Convention will come into force in

accordance with Artide 23;

c)    of the receipt of notification

of approval relating to modifica­

tions of the Annexes to this Con­

vention and of the entry into force

of such modifications in accor­

dance with Artide 18.

Artide 27

The original of this Convention, of which the English and French texts are equally authentic, shall be deposited with the Government of Norway, which shall send certified copies thereof to the Contracting

trettionde dagen efter deponering-en av dess ratifikations- eUer an­slutningsinstrument.

Artikel 24

När som helst efter två år från den dag då konventionen trätt i kraft för en fördragsslutande part, kan denna part säga upp konven­tionen genom skriftligt meddelande till depositarieregeringen. Uppsäg­ningen får verkan tolv månader ef­ter det att meddelandet mottagits.

Artikel 25

På kommissionens begäran, när denna antagits med två tredjedels majoritet, kan depositarieregering­en sammankaUa en konferens för revision eller ändring av denna konvention.

Artikel 26

Depositarieregeringen skall un­derrätta de fördragsslutande par­terna och de stater som avses i artikel 20:

a)

om undertecknanden av den­na konvention, om deponering av ratifikations- eller anslutningsin­strument, och om mottagandet av uppsägningar enligt artiklarna 20, 21, 22 och 24;

b)

om tidpunkten för denna kon­ventions ikraftträdande enligt arti­kd 23;

c)

om mottagandet av meddelan­den om godkännande av ändringar i bilagorna till denna och om så­dana ändringars ikraftträdande enligt artikel 18.

Artikel 27

Originalet tiU denna konvention, vars engelska och franska texter äger lika vitsord skaU deponeras hos Norges regering, som skall överlämna bestyrkta avskrifter till de fördragsslutande parterna och

Prop. 1972: 71

23

Parties and to the States referred to in Artide 20, and which shall transmit a certified copy to the Secretary-General of the United Nations for registration and pub-lication in accordance with Artide 102 of the Charter of the United Nations.

In witness whereof the under­signed, being duly authorized by their respective Governments, have signed this Convention.

Done at Oslo, this fifteenth day of February 1972.

For the Federal Republic of Ger­many:

For the Kingdom of Belgium: For the Kingdom of Danmark: For the Spanish State: For the Republic of Finland: For the French Republic: For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland: For the Republic of Iceland: For the Kingdom of Norway: For the Kingdom of the Nether­lands:

For the Portuguese Republic: For the Kingdom of Sweden:

till de stater som avses i artikel 20, och skall översända en be­styrkt avskrift till Förenta Na­tionernas generalsekreterare för re­gistrering och publicering i enlig­het med artikel 102 i Förenta Na­tionernas stadga.

Till bekräftelse härav har un­dertecknade, vederbörligen befull-mäktigade av sina respektive rege­ringar, undertecknat denna kon­vention.

Som skedde i Oslo den 15 feb­ruari 1972.

För Republiken Island

För Konungariket Norge

För Konungariket Nederländerna

För Portugisiska Republiken

För Konungariket Sverige

För Förbundsrepubliken Tyskland

För Konungariket Belgien

För KonungarUcet Danmark

För Spanska Staten

För Republiken Finland

För Franska Republiken

För Förenade Konungariket

Storbritannien och Nordirland.

Annex I.

The following substances are listed for the purpose of Artide 5 of the Convention:

1.      Organohalogen compounds

and compounds which may form

such substances in the marine en­

vironment, exduding those which

are non-toxic, or which are rapidly

converted in the sea into sub­

stances which are biologically

harmless;

2.    Organosilicon compounds and

compounds which may form such

substances in the marine environ­

ment, exduding those which are

non-toxic, or which are rapidly

converted in the sea into substan­

ces which are biologically harm­

less;

Bilaga I

Följande ämnen är uppräknade för tillämpningen av artikel 5 i konventionen:

1)

Klorkolväteföreningar och kemiska föreningar som kan bilda sådana ämnen i den marina mil­jön, med undantag för sådana föreningar som inte är giftiga el­ler som i havet snabbt förvandlas till biologiskt ofarliga ämnen;

2)

Organiska silikonföreningar och kemiska föreningar som kan bilda sådana ämnen i den marina miljön, med undantag för sådana föreningar som inte är giftiga el­ler som i havet snabbt förvandlas till biologiskt ofarliga ämnen;

3)

Ämnen som efter överens­kommelse mellan de fördragsslu-

Prop. 1972: 71

24

3.

Substances which have been agreed between the Contracting Parties as likely to be carcinogenic under the conditions of disposal;

4.

Mercury and mercury com­pounds;

5.

Cadmium and cadmium com­pounds;

6.

Persistent plastics and other persistent synthetic materials which may float or remain in suspension jn the sea, and which may serious-ly interfere with fishing or naviga­tion, reduce amenities, or interfere with other legitimate uses of the sea.

tände parterna kan anses framkal­la cancer under de förhållanden som gäller vid kvittblivningen;

4)

Kvicksilver och kvicksUver-föreningar;

5)

Kadmium och kadmiumför­eningar;

6)

Beständiga plaster och andra beständiga syntetiska material som kan flyta eller hålla sig svävande i havet och som allvarligt kan störa fiske eller sjöfart, minska skönhets- eller rekreationsvärden eller störa annat legitimt utnyttjan­de av havet.

Annex 11.

1.   The following substances and

materials requiring special care are

listed for the purposes of Artide 6:

a)

Arsenic, lead, copper, zinc and their compounds, cyanides and fluorides, and pesticides and their by-products not covered by the provisions of Annex I;

b)

Containers, scrap metal, tar-like substances liable to sink to the sea bottom and other bulky wastes which may present a serious ob-stacle to fishing or navigation;

c)

Substances which, though of a non-toxic nature, may become harmful due to the quantities in which they are dumped, or which are liable to seriously reduce amenities.

2.

The substances and materials listed under paragraph 1 (b) above should always be deposited in deep water.

3.

In the issuance of permits or approvals for the dumping of large quantities of acids and alkalis, con­sideration should be given to the possible présence in such wastes of the substances listed in paragraph 1) above.

4.   When, in the application of

the provisions of Annexes 

II

and

III, it is considered necessary to

Bilaga 

II

1.   Följande ämnen och material

som kräver särskild uppmärksam­

het är uppräknade för tillämpning­

en av artikel 6:

a)

Arsenik, bly, koppar, zink och kemiska föreningar därav, cyani­der, fluorider, biocider och deri­vat därav, som inte täcks av be­stämmelserna i bilaga I;

b)

Behållare, metallskrot, tjär­liknande ämnen som kan sjunka till havsbotten och annat skrym­mande avfall, som kan utgöra ett allvarligt hinder för fiske eller sjö­fart;

c)

Ämnen som, fastän inte gifti­ga, kan bli skadliga beroende på de kvantiteter i vilka de dumpas eller som till sin natur är sådana att de allvarligt minskar skönhets-och rekreationsvärden;

2.

De ämnen och material som uppräknas i punkt 1 (b) ovan bör alltid sänkas på djupt vatten;

3.

När tUlständ eller godkän­nande utfärdas för dumpning av stora kvantiteter syror och basiska ämnen, bör uppmärksammas den eventuella förekomsten i detta av­fall av de ämnen som uppräknas i punkt 1 ovan;

4.

När det vid tiUämpningen av bestämmelserna i bilaga 

II 

och III

Prop. 1972: 71

25

deposit waste in deep water, this should be done only when the fol­lowing two conditions are both fulfUled:

a)    that the depth is not less than

2000 metres,

b)     that the distance from the

nearest land is not less than 150

nautical miles.

anses nödvändigt att sänka avfall på djupt vatten, bör detta företas bara om följande två villkor båda är uppfyUda:

a)    att djupet inte är mindre än

2 000 meter;

b)     att avståndet till närmaste

land inte är mindre än 150 nau­

tiska mU.

Annex III.

Provisions governing the issue of permits and approvals for the dumping of wastes at sea.

1. Characteristics of the waste

a)      Amount and composition;

b)     Amount of substances and

materials to be deposited per day

(per week, per month);

c)    Form in which it is presented

for dumping, i.e. whether as a

solid, sludge or liquid;

d)   Physical (especially solubility

and specific gravity), chemical,

biochemical (oxygen demand, nu-

trient production) and biological

properties (présence of viruses,

bacteria, yeasts, parasites, etc);

e)      Toxicity;

f) Persistence;

g)     Accumulation in biological

materials or sediments;

h) Chemical and physical chang­es of the waste after release, in­cluding possible formation of new compounds;

i) Probability of production of taints reducing marketability of resources (fish, shellfish, etc).

2. Characteristics of dumping site

and method of deposit

a)

Geographical position, depth and distance from coast;

b)

Location in relation to living resources in adult or juvenUe phases;

Bilaga III

Bestämmelser angående utfär­dandet av tillstånd och godkän­nanden för avfallsdumpning i ha­vet.

1. Avfallets egenskaper

a)

Mängd och sammansättning;

b)

Mängden av de ämnen och material som skall sänkas per dag (per vecka, per månad);

c)

Avfallets form, dvs. om det är fast, halvfast eller flytande;

d)    Fysiska egenskaper (speciellt

löslighet och specifik vikt), kemis­

ka och biokemiska egenskaper (sy­

reförbrukning, innehåU av närings­

ämnen) samt biologiska egenskaper

(förekomsten av virus, bakterier,

jästsvampar, parasiter etc);

e) Giftighet;

f)  Beständighet;

g)    Anrikning i biologiskt mate­

rial eller sediment;

h) Avfallets kemiska och fysiska förändringar efter utsläppet, inkl. eventuell bildning av nya för­eningar;

i) Sannolikheten för förändring­ar som minskar möjlighetema att kommersiellt utnyttja havets re­surser (fisk, skaldjur etc).

2. Dumpningsplatsens läge och ut­

släppsmetoder

a)

Geografisk position, djup och avstånd från kusten;

b)

Lokalisering i förhållande till tUlgångar i vuxet och juvenilt sta­dium;

Prop. 1972: 71

26

c)  Location in relation to amen-

ity areas;

d) Methods of packing, if any;

e)   Initial dilution achieved by

proposed method of release;

f)   Dispersal, horizontal transport

and vertical mtxing characteristics;

g)   Existence and effects of cur-

rent and previous discharges and

dumping in the area (including ac-

cumulative effects).

3. General considerations and conditions

a)

Interference with shipping, fishing, recreation, mineral extrac-tion, desalination, fish and shell­fish culture, areas of special scien­tific impKjrtance and other legi­timate use of the sea;

b)

In applying these principles the practical availability of alter­native means of disposal or éli­mination will be taken into con­sideration.

c)   Lokalisering i förhållande till

rekreationsområden;

d)   Eventuella förpackningsme­

toder;

e)   Den omedelbara utspädning

som kan uppnås med den föreslag­

na utsläppsmetoden;

f)   Spridning, horisontell rörelse­

benägenhet och vertikala bland­

ningsegenskaper;

g)   Förekomsten och verkningar­

na av aktuella och tidigare utsläpp

och dumpningar i området (inkl.

ackumulativa verkningar).

3. Allmänna bedömningar och villkor

a)

Störningar för sjöfart, fiske, rekreation, mineralutvinning, av-saltning, fiske och skaldjursod­lingar, områden av speciellt ve­tenskaplig betydelse och annat le­gitimt utnyttjande av havet;

b)

Vid tUlämpningen av dessa principer skall hänsyn tagas till den praktiska förefintligheten av andra förstörings- eller kvittbliv-ningssätt.

MARCUS BOKTR. STHLM 1 972     7201 76