Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:193

Regeringens proposition 1984/85:193

om beskattningen av konvertibla skuldebrev och optionslån, m.m.;

beslutad den 28 mars 1985.

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag.

Pä regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

KJELL-OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att konvertibla skuldebrev och optionsrätter skall realisationsvinstbeskattas enligt aktievinstreglerna (evig beskatt­ning). Detsamma föreslås gälla även för företrädesrätter att teckna ett konverlerings- eller optionslån. För skuldebrev utgivna i opiionslån före­slås ingen ändrad beskattning. Sådana skuldebrev skall därför alltjämt beskattas enligt bestämmelserna för annan lös egendom än aktier.

Vid utgivning av opiionslån skall emissionspriset fördelas sä att skulde­brevet åsåtts sitt marknadsvärde vid emissionstillfället och optionsrätten det resterande värdet. Någon motsvarande fördelning av emissionspriset för ett konvertibelt skuldebrev skall inte göras. En aktieägares företrädes­rätt att teckna ett konverterings- eller opiionslån skall anses anskaffad för

0         kronor.

Utnyttjandet av en företrädes-, konverterings- eller optionsrätt skall inte utlösa realisationsvinstbeskattning. I konsekvens med detta anknyts ingen anskaffningstidpunkt till ett sådant tillfälle. Anskaffningstidpunkten får i stället räknas tillbaka till tidpunkten för förvärvet av det ursprungliga värdepapperet i emissionen. På så sätt får t.ex. anskaffningstidpunkten för en aktie, som förvärvats med stöd av en inköpt optionsrätt, bestämmas till dagen för köpet av optionsrätten. Deltar en aktieägare i en emission av ett konverterings- eller optionslån med stöd av en företrädesrätt, som grundas på innehav av en aktie (moderaktie) i det emitterande bolaget, får anskaff­ningstidpunkten på motsvarande sätt räknas tillbaka till tidpunkten för förvärvet av moderaklien.

1  Riksdagen 1984185. I saml. Nr 193

Prop. 1984/85:193

2

Avdrag för realisationsföriuster på företrädesrätter, konvertibla skulde­brev och optionsrätter skall medges i samma omfattning som gäller för andra värdepapper, bortsett från premieobligationer.

Optionsrätter som omsätts på kapitalmarknaden föreslås bli förmögen-hetsbeskattade. Som värde skall tas upp marknadsvärdet.

Som tidpunkt för ikraftträdandet föreslås den I juli 1985. Har ett konver­tibelt skuldebrev vid ikraftträdandet innehafts i fem år eller mera får som anskaffningskostnad tas upp skuldebrevets marknadsvärde vid ikraftträ­dandetidpunkten. De nya bestämmelserna om fördelning av emissionspri­set tillämpas inte i fråga om optionslån som tecknats före den I juli 1985.

1 propositionen föreslås vidare att Stiftelsen Småföretagsfonden fr.o.m. 1985 års taxering befrias från skattskyldighet för förmögenhet och all annan inkomst än inkomst av fastighet.

Lagförslagen i denna proposition har granskats av lagrådet. Proposi­tionen innehåller därför tre huvuddelar: lagrädsremissen (s. 20), lagrå­dets yttrande (s. 145) och föredragandens ställningstagande lill lagrå­dels synpunkter, m.m.

Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagen måste därför läsa alla tre delarna.

Prop. 1984/85:193

1    Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskatlelagen (1928: 370)

dels att 35§3mom., 53§ 1 mom., punkterna 2b och 4 av anvisningarna till 36 § saml punkterna 4 och 4 a av anvisningarna till 41 § skall ha nedan angivna lydelse,

dels att övergångsbestämmelserna till lagen (1984:1060) om ändring i kommunalskatlelagen skall ha nedan angivna lydelse,

dels att i anvisningarna till 35 § skall införas en ny punkt, 9, av nedan angivna lydelse.

mom

grund av avyttring av aktie, an­del i aktiefond, delbevis eller teckningsrätt till ak­tie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbo­lag eller annan rättighet som är jämförlig med här avsedd andelsrätt eller aktie är i sin helhet skatteplik­tig, om den skattskyldige innehaft egendomen mindre än två år. För vissa aktier och andelar tillämpas bestämmelserna i 3 a mom.

35 §

3   mom.' Realisationsvinst på

3   mom.   Realisationsvinst   på

mom. grund av avyttring av aktie, an­del i aktiefond, delbevis eller teckningsrätt till ak­tie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbo­lag eller annan rättighet som är jämförlig med här avsedd andelsräll eller aktie är i sin helhet skatteplik­tig, om den skattskyldige innehaft egendomen mindre än tvä är. Det­samma gäller realisationsvinst vid avyttring av konvertibelt skuldebrev, optionsrätt et-l e r fö ret rädesräit till t eck-n i n g av konvertibelt s ku l-debrev eller skuldebrev förenat med optionsrätt. Med optionsrätt avses rätt till ny­teckning eller köp av aktie som bli­vit utfäsl i förening med skulde­brev. För vissa aktier och andelar tillämpas bestämmelserna i 3 a mom.

Avyttrar skattskyldig egendom som avses i detta moment och som den skatiskyldige innehaft tvä är eller mera, är 40 procent av vinslen skatte­pliktig. Frän sammanlagda beloppet av skattepliktig realisationsvinst enligt detta stycke under ett beskattningsår, minskat med avdragsgill del av förlust vid avyttring samma är av egendom som avses i detta stycke, äger skattskyldig åtnjuta avdrag med 3000kronor. Härden skatiskyldige under beskattningsåret varit gift och levt tillsammans med sin make, får sådant avdrag åtnjutas för dem båda gemensamt med 3 000 kronor. I intet fall får dock skattskyldig åtnjuta avdrag med högre belopp än som svarar mot sammanlagda beloppet av skattepliktig realisationsvinst enligt detta stycke minskat med avdragsgill del av förlust som nyss nämnts.

' .Senaste lydelse 1984: 1060.

Prop. 1984/85:193

Nuvarande Ivddsc

Föreslagen lydelse

Kan tillämpning av föregående stycke antas hindra struktunationalise-ring som är önskvärd frän allmän synpunkt, kan regeringen eller myndig­het som regeringen bestämmer medge befrielse därifrån helt eller delvis, om företag som berörs av strukturrationaliseringen gör framställning om detta senast den dag avyitringen sker.

Har egendom som avses i detta moment avyttrats genom sådan tvångs­försäljning som anges i 2§ första stycket 1) lagen (1978: 970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst, är - oavsett tidpunkten för förvärvet - endast 40 procent av vinsten skattepliktig.

Bestämmelsen i 2 mom. tredje stycket äger motsvarande tillämpning på ecendom som avses i detta moment.

Har fastighet överlåtits pä aktie­bolag, handelsbolag eller ekono­misk förening genom fång på vilket lagfart sökts efter den 8 november 1967 av någon ande över bolaget eller föreningen, beräknas skatte­pliktig som har ett bestämmande in-flytrealisationsvinst vid hans avyttring av aktie eller andel i bola­get eller föreningen som om avyit­ringen avsett mot aktien eller ande­len svarande andel av fastigheten. Vad nu sagts fär inte föranleda att skattepliktig realisationsvinst be­räknas lägre eller att avdragsgill realisationsföriust beräknas högre än enligt reglerna i detta moment. Bestämmelserna i detta stycke gäl­ler endast om sådan fastighet utgör bolagels eller föreningens väsent­liga tillgång. De gäller dock inte vid avyttring av aktie i sådant bostads­aktiebolag eller andel i sådan bo­stadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 38 §, om avyitringen avser endast rätt till viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter i fasligheten. Lika med lagfartsansökan anses an­nan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopande av fångeshandlingen. Om vinsten vid försäljning av aktie eller andel pä grund av bestämmelserna i detta stycke beräknas enligt de regler, som gäller för beräkning av vinst vid avyttring av fastighet, skall avyitringen anses ha avsett den mot aktien eller andelen svarande ande­len av fastigheten.

Har fastighet överlåtits på aktie­bolag, handelsbolag eller ekono­misk förening genom fång på vilket lagfart sökts efter den 8 november 1967 av någon som har ett bestäm­mande inflytande över bolaget eller föreningen, beräknas skattepliktig realisationsvinst vid hans avyttring av aktie eller andel i bolaget eller föreningen som om avyitringen av­sett mot aktien eller andelen sva­rande andel av fasligheten. Vad nu sagts får inte föranleda att skatte­pliktig realisationsvinst beräknas lägre eller alt avdragsgill realisa­tionsförlust beräknas högre än en­ligt reglerna i detta moment. Be­stämmelserna i detta stycke gäller endast om sådan fastighet ulgör bo­lagets eller föreningens väsentliga tillgång. De gäller dock inie vid avyttring av aktie i sådant bostads­aktiebolag eller andel i sådan bo­stadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna lill 38 §, om avyitringen avser endast rätt till viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter i fastigheten. Lika med lagfartsansökan anses an­nan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopande av fångeshandlingen. Om vinsten vid försäljning av aktie eller andel på grund av bestämmelserna i detta stycke beräknas enligt de regler, som gäller för beräkning av vinst vid avyttring av fastighet, skall avyitringen anses ha avsett den mot aktien eller andelen svarande ande­len   av   fastigheten.   Motsvarande

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

Avyttrar skaltskyldig aktie i ak­tiebolag och finns vid avyitringen obeskattade vinstmedel i bolaget till följd av all större delen av dess tillgångar före avyitringen av aktien överiätits på den skallskyldige eller annan, skall som skattepliktig reali­sationsvinst räknas vad den skatt­skyldige erhåller för aktien. Vid be­dömande av frågan om överlåtelse av störte delen av bolagets tillgäng-ar ägt rum skall även beaktas till­gäng i bolaget som inom två år efter avyitringen av aktien, direkt eller genom förmedling av annan, över­låts på den skallskyldige eller ho­nom närstående person eller på ak­tiebolag, handelsbolag eller ekono­misk förening, vari den skatiskyldi­ge eller honom närstående person har ett bestämmande inflytande. Har överlåtelse av tillgång i bolaget ägt rum efter utgången av det be­skattningsår då skattskyldighet för realisationsvinst vid avyttringen av aktie i bolaget uppkom, skall reali­sationsvinst enligt detta stycke tas lill beskattning på samma sätt som vid eflertaxering för nämnda be­skattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avyttring av andel i handelsbolag eller ekonomisk förening. Riksskat­teverket får medge undantag från detta stycke, om det kan antas alt avyitringen av aktien etter andelen

Föreslagen lydelse

gäller vid avyttring av konvertibelt skuldebrev som utgivits dier op­tionsrätt som utjästs av aktiebolag som nu sagts. Har aktiebolaget ut­givit konvertibla skuldebrev eller utfäsl optionsrätter skcdl aktiens, skuldebrevets eller optionsrättens andel av fastigheten anses motsva­ra aktiens, skuldebrevets etter op­tionsrättens andel av summan av dels alla aktier i bolaget, dels alla aktier till vilka de konvertibla skul­debreven kan utbytas och dels alla aktier vilka kan nylecknas med stöd av optionsrätterna.

Avyttrar skattskyldig aktie i ak­tiebolag och finns vid avyttringen obeskattade vinstmedel i bolaget till följd av att större delen av dess tillgångar före avyitringen av aktien överlåtits pä den skatiskyldige eller annan, skall som skattepliktig reali­sationsvinst räknas vad den skatt­skyldige erhåller för aktien. Vid be­dömande av frågan om överlåtelse av större delen av bolagets tillgång­ar ägt rum skall även beaktas till­gäng i bolaget som inom två år efter avyttringen av aktien, direkt eller genom förmedling av annan, över­låts pä den skattskyldige eller ho­nom närstående person eller pä ak­tiebolag, handelsbolag eller ekono­misk förening, vari den skattskyldi­ge eller honom närstående person har ett bestämmande inflytande. Har överlåtelse av tillgång i bolaget ägt rum efter utgången av det be­skattningsår då skattskyldighet för realisationsvinst vid avyttringen av aktie i bolaget uppkom, skall reali­sationsvinst enligt delta stycke las lill beskattning på samma sätl som vid eftertaxering för nämnda be­skattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avyttring dels av konvertibelt skul­debrev som utgivits etter options­rätt som ulfäsls av sådant aktiebo­tag som avses i första meningen av detta stycke, dels av andel i han-

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

skett i annat syfte än att erhålla obehörig förmån vid beskattningen. Mol beslut av verket i sådan fråga får talan inte föras.

Avyttrar skattskyldig aktie i ett aktiebolag, vari aktierna lill huvud­saklig del ägs eller på därmed jäm-föriigt sätt innehas - direkt eller genom förmedling av juridisk per­son - av en fysisk person eller ett fätal fysiska personer (fåmansbo-lag), till ett annat fåmansbolag, vari aktie - direkt eller genom förmed­ling av annan - ägs eller inom två år efter avyttringen vid något tillfäl­le kommer alt ägas av den skati­skyldige eller honom närslående person, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skattskyldige erhåller för aktien. Lika med aktieinnehav i del bolag, som förvärvat aktien, anses den skallskyldiges aktieinnehav i ett an­nat fåmansbolag, som inom två är efter avyttringen förvärvar större delen av tillgångarna i något av få-mansbolagen. Har överiälelse av aktie i det förvärvande bolaget eller i bolag, som förvärvat större delen av tillgångarna i något av fåmans-bolagen, ägt rum efter utgången av det beskattningsår då skattskyldig­het för realisationsvinst enligt detta stycke uppkom får realisationsvins-len tas lill beskattning på samma sätt som vid eflertaxering för nämnda beskattningsår. Vad nu fö­reskrivits äger motsvarande tillämpning i fråga om handelsbolag eller ekonomisk förening eller andel i sådant bolag eller förening liksom teckningsrätt till aktie eller annan rättighet jämförlig med aktie. Sker avyttringen av organisatoriska eller marknadslekniska skäl eller förelig­ger andra synneriiga skäl, kan rege­ringen eller myndighet, som rege-

Förestagen lydelse

delsbolag eller ekonomisk förening. Riksskatteverket får medge undan­lag från detta stycke, om det kan antas att avyttringen skett i annat syfte än att erhålla obehörig förmän vid beskattningen. Mot beslut av verket i sådan fräga fär talan inte föras.

Avyttrar skattskyldig aktie i ett aktiebolag, vari aktierna till huvud­saklig del ägs eller på därmed jäm­förligt sätt innehas - direkt eller genom förmedling av juridisk per­son - av en fysisk person eller ett fåtal fysiska personer (fåmansbo­lag), till ett annat fåmansbolag, vari aktie - direkt eller genom förmed­ling av annan - ägs eller inom två år efter avyttringen vid något tillfäl­le kommer att ägas av den skall­skyldige eller honom närstående person, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skattskyldige erhåller för aktien. Lika med aktieinnehav i det bolag, som förvärvat aktien, anses den skaitskyldiges aktieinnehav i ett an­nat fåmansbolag. som inom tvä är efter avyttringen förvärvar större delen av tillgångarna i något av få-mansbolagen. Har överiälelse av aktie i det förvärvande bolaget eller i bolag, som förvärvat större delen av tillgångarna i något av fåmans-bolagen, ägt rum efter utgången av det beskattningsår då skattskyldig­het för realisationsvinst enligt detta stycke uppkom får realisationsvins-len las till beskattning pä samma sätt som vid eftertaxering för nämnda beskattningsår. Vad nu fö­reskrivits / fråga om avyttring av aktie i fåmansbolag äger beträffan­de sådant bolag motsvarande tillämpning i fråga om avyttring dels av konvertibelt skuldebrev el­ler optionsrätt, dels av tecknings­rätt till aktie, dels av företrädesrätt till teckning av konvertibelt skulde­brev eller skuldebrev förenat med optionsrätt och dels av annan rät-

Prop. 1984/85:193

; >,=

7

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

ringen bestämmer, för särskilt fall tighet jämförlig med aktie. Bei/ä/n-

medge undantag frän tillämpning av melserna i detta stycke äger moi-

detta stycke.

svarande tiltäiripning också i fråga

om handelsbolag eller ekonomisk förening och avyttring av andel i sådant bolag eller sådan förening. Sker avyitringen av organisatoriska eller marknadstekniska skäl eller föreligger andra synneriiga skäl, kan regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, för sär­skilt fall medge undantag frän tillämpning av delta stycke.

Som närstående person räknas i detta moment föräldrar, far- eller mor­föräldrar, make, avkomling eller avkomlings make. syskon eller syskons make eller avkomling saml dödsbo vari den skatiskyldige eller någon av nämnda personer är delägare. Med avkomling avses jämväl styvbarn och fosterbarn.

53 §

I mom.' Skyldighet att erlägga skatt för inkomst åligger sä framt ej annat föreskrives i denna lag eller i särskilda bestämmelser, meddelade på grund av överenskommelse eller beslut, varom i 72 och 73 S§ sägs:

a) fysisk person:

för tid, under vilken han varit här i riket bosatt:

för all inkomst, som förvärvats inom eller utom riket; samt

för lid, under vilken han ej varil här i riket bosatt:

för inkomst av här belägen fastighet;

för inkomst av rörelse, som här bedrivits;

för avlöning eller annan därmed jämförlig förmän, som utgått av anställ­ning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun;

för avlöning eller annan därmed jämförlig förmån, som utgått av annan anställning eller annat uppdrag, i den mån inkomsten uppburits härifrän och förvärvats genom verksamhet har i riket;

för pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till den del beloppet överstiger 7 500 kronor och för annan ersättning enligt nämnda lag;

för pension på grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun;

för belopp, som utgår på grund av annan pensionsförsäkring än tjänste­pensionsförsäkring, om försäkringen meddelats i här i riket bedriven för­säkringsrörelse;

för ersättning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1956:293) om ersätt­ning åt smittbärare samt enligt annan lag eller författning, som utgått till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller på grund av militärtjänst­göring eller i fall som avses i lagen (1977:265) om statligt personskade­skydd eller lagen (1977:267) om krigsskadeersätlning till sjömän;

= Senaste lydelse 1984: 1060.

Prop. 1984/85:193

8

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

för dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973: 371) om kontant arbetsmarknadsstöd;

för timstudiestöd och inkomslbidrag enligt studiestödslagen (1973: 349);

för annan härifrån uppburen, genom verksamhet här i riket förvärvad inkomst av tjänst;

för återfört avdrag för egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialav­gifter saml i den mån avdrag har medgetts för avgifterna - resliluerade, avkortade eller avskrivna egenavgifter;

för vinst vid icke yrkesmässig avyttring av fastighet eller rörelse här i riket eller tillbehör lill sådan faslighet eller rörelse och av egendom som avses i 35 § 3 a mom, och som innefattar nyttjanderätt lill ett hus eller del av ett hus här i riket; samt

för vinst  vid  icke  yrkesmässig

för vinst  vid  icke  yrkesmässig

avyttring av aktier och andelar i så- avyttring dels av aktier och andelar

dana svenska företag som avses i i sådana svenska företag som avses

punkt 4a av anvisningarna lill 41 §, i punkt 4a av anvisningarna till

om överlåtaren vid något tillfälle 4\, dels av konvertibla skuldebrev

under de tio kalenderår som när- som utgivits av svenska aktiebolag

mast föregått det år då avyttringen och dels av sådana av svenska ak-

skedde haft sitt egentliga bo och tiebolag utfösta optionsrätter som

hemvist här i riket eller stadigva- avses i 35 § 3 mom. första stycket,

rande vistats här;

om överlålaren vid något tillfälle

under de tio kalenderår som när­mast föregått det är dä avyttringen skedde haft sitt egentliga bo och hemvist här i riket eller stadigva­rande vistats här;

b) dödsbo:

för all inkomst som förvärvats inom eller utom riket.

Anvisningar

fill 35 §

9. Skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust skall inte anses uppkomma, när ett konvertibelt skuldebrev byts ut mot en aktie eller en optionsrätt utnytt­jas för nyteckning eller köp av en aktie.

Har en aktieägare med företrä­desrätt på grund av aktieinnehavet förvärvat ett konvertibelt skulde­brev eller en optionsrätt till ny­teckning, anses skuldebrevet eller optionsrätlen anskaffad vid tid­punkten för förvärvet av de aktier på vilka företrädesrätten grundats. Har annan skattskyldig med före­trädesrätt förvärvat ett konvertibeli skuldebrev   eller   en   optionsrätt.

Prop. 1984/85:193

9

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

anses skuldebrevet eller optionsrät­ten anskaffad vid tidpunkten för förvärvet av företrädesrätten.

En aktie, som förvärvats genom utbyte av ett konvertibelt skulde­brev efter utgången av juni 1985 el­ler genom nyteckning eller köp med stöd av en optionsrätt, anses an­skaffad vid den tidpunkt då skulde­brevet eller optionsrätten förvär­vats etter, i fall som avses i andra stycket, skall anses anskaffad.

Har utbyte av ett konvertibelt skuldebrev skett före utgången av juni 1985. anses aktien förvärvad i och med utbytet.

Om ett skuldebrev förenat med en optionsrätt förvärvats genom teckning anses skuldebrevet an­skaffat vid tidpunkten för teckning­en, oavsett om denna skett med stöd av en företrädesrätt eller ej.

till 36 §

2 b.' Avyttras aktie eller andel i aktiefond och har aktien eller andelen innehafts tvä är eller mera (äldre aktie eller andel), gäller bestämmelserna i andra och tredje styckena.

Som anskaffningskostnad för äldre aktie eller andel anses i regel den genomsnittliga anskaffningskostnaden för samtliga äldre aktier eller ande­lar av samma slag som den avyttrade, beräknat med hänsyn till faktiska anskaffningskostnader och inträffade förändringar beträffande innehavet.

Anskaffningskostnad för äldre aktie, som är noterad på börs eller före­mål för liknande notering, och för äldre andel i aktiefond får bestämmas till ett belopp som motsvarar 25 procent av vad den skattskyldige erhåller för aktien eller andelen efter avdrag för kostnad för avyitringen. Kan den skattskyldige göra sannolikt att en beräkning enligt andra stycket leder lill ett högre belopp, skall dock detta högre belopp anses som anskaffnings­kostnad.

Avyttras delbevis eller teckningsrätt till äldre aktie, som avses i tredje stycket, tillämpas bestämmelserna i det stycket. Därvid avser andra me­ningen den del av anskaffningskostnaden för aktien, beräknad enligt andra stycket, som belöper på delbeviset eller teckningsrätten.

Vid avyttring för senare leverans av aktie som är avsedd att förvärvas i anslutning till leveransen (terminsaffär), skall skattepliktig realisations­vinst anses ha uppkommit, trots att aktien förvärvas efter avyttringen. Motsvarande gäller om avyttringen avsett lånad aktie, som skall återställas lill långivaren genom överlämnande av aktie av samma slag förvärvad i anslutning till återställandet (blankningsaffär). Vinst eller förlust vid blankningsaffär skall beräknas som skillnaden mellan vad som erhålls vid

 Senaste lydelse 1983: 1116.

Prop. 1984/85:193

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

avyttringen av den lånade aktien och anskaffningskostnaden för motsva­rande aktie, som återställs till långivaren. Har aktien inte återställts till långivaren före utgången av det år, som följer närmast efter avyttringsåret, skall skillnaden mellan vad den skattskyldige erhållit för den avyttrade aktien och värdet av motsvarande aktie - beräknat efter den lägsta betal­kurs eller, om sådan saknas, den lägsta köpkurs, som noterats frän avytt-ringsdagen till utgången av sistnämnda år anses som skattepliktig reali­sationsvinst. Avdragsgill realisationsföriust skall därvid ej anses ha upp­kommit. Om vid återlämnandet av ifrågavarande aktie denna anskaffats till ett pris, som är lägre än det som beräknats vid tidigare vinstberäkning, skall skillnaden tas upp som skattepliktig realisationsvinst det år då aktien återställts till långivaren. Har i stället förlust uppkommit är denna att anse som avdragsgill realisationsförlust.

Har här i riket bosalt skattskyldig förvärvat utländsk aktie frän annan sådan skaltskyldig och samtidigt förvärvat en rättighet att omplacera ak­tien i annan utländsk aktie (switchrält) gäller följande. Kostnad för förvär­vet av denna rättighet eller ersättning i samband med avyttring av densam­ma skall vid beräkningen av skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust i samband med avyttring av den utländska aktien inte inräknas i anskaffningskostnaden eller den erhållna likviden för aktien.

Vad i femte och sjätte styckena sägs om aktie gäller även annan egen­dom som avses i 35 § 3 mom.

Vid avyttring av ett konvertibelt skuldebrev etter en optionsrätt, som innehafts två år eller mera (äldre konvertibelt skuldebrev eller äldre optionsrätt), beräknas an­skaffningskostnaden med motsva­rande tillämpning av andra stycket. Även tredje stycket gäller beträf­fande äldre konvertibelt skulde­brev, som är noterat på börs eller föremål för liknande notering, och beträffande äldre optionsrätt, om rätten ulfäsls av bolag vars aktier vid avyttringen av optionsrätten är noterade på börs eller föremål för liknande notering.

En företrädesrätt till teckning av konvertibeh skuldebrev eller skul­debrev förenat med optionsrätt, vil­ken grundas på aktieinnehav i bola­get, anses anskaffad utan kostnad.

Som anskaffningskostnad för ett skuldebrev, som utgivits förenat med optionsrätt och som förvärvats genom teckning, upptas skuldebre­vets marknadsvärde vid förvärvet. Som anskaffningskostnad för en optionsrätt upptas i sådant fall skillnaden  mellan  emissionspriset

Prop. 1984/85:193

II

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

och marknadsvärdet för det skulde­brev med vilket optionsrätten var förenad. Har teckningen skett med stöd av en företrädesrätt, som för­värvats genom köp eller byte, med­räknas vedertaget för föreirädes-rälien i anskaffningskostnaden för optionsrätten. Bestämmelserna I delta stycke tillämpas inte, om teckningen skett före utgången av juni 1985.

Är ett skuldebrev förenat med flera optionsrätter skatt skillnaden mellan emissionspriset och mark­nadsvärdet Jör skuldebrevet förde­las mellan optionsrätterna med led­ning av deras marknadsvärden.

4."* Avdrag för realisationsförlust, beräknad enligt punkt 3 ovan, får, om inte annat följer av andra eller fjärde stycket, göras från sådan realisations­vinst eller lotteri vinst som enligt punkt 5 av anvisningarna till 18§ är hänförlig lill samma förvärvskälla som förlusten.

Avdrag för realisationsförlust på grund av avyttring av premieobliga­tioner, som har utfärdals här i riket, får göras endast frän realisationsvinst som har uppkommit vid avyttring av sådana premieobligationer. Har de med förlust avyttrade premieobligationerna utfärdats år 1980 eller tidigare, får dock avdrag för förlusten göras även från realisationsvinst vid avyttring av

a)

sådan aktie i svenskt aktiebolag som vid tidpunkten för avyttringen av aktien är inregistrerad vid Stockholms fondbörs och

b)

andel i sådan svensk aktiefond som, vid ingången av det år då andelen avyttras, till minst två tredjedelar består av vid Stockholms fondbörs inregistrerade aktier i svenska aktiebolag.

Avdrag för realisationsförlust skall i första hand göras från den realisa­tionsvinst eller lotterivinst som är hänförlig till samma beskattningsår som realisalionsföriuslen. Har en förlust inte kunnat utnyttjas för avdrag nämnda beskattningsår, får avdrag för förlusten göras ett senare beskatt­ningsår, dock senast sjätte beskattningsåret efter det till vilket förlusten är hänförlig. En på detta sätt förskjuten realisationsförlust får dras av endast mot den realisationsvinst eller lotterivinst som det senare beskattningsåret återstår sedan avdrag har gjorts för de realisationsförluster som är hänför­liga till det året.

Avdrag medges ej för förlust vid avyttring av ett skuldebrev som ut­givits i förening med optionsrätt till nyteckning eller köp av aktier, om avyttringen inte också innefattar en överlåtelse av optionsrätten.

" Senaste lydelse 1985:74.

Prop. 1984/85:193

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

12

till 41 §

4.' 1 fråga om annan förvärvs­källa ån jordbruksfastighet, annan fastighet varav inkomsten beräknas enligt bokföringsmässiga grunder eller rörelse gäller såsom allmän re­gel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under det är, dä densamma från den skattskyldiges synpunkt är alt anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detta är framför allt förhällandet, dä in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honom till­gänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätt kommit den skattskyldige till godo, detta oberoende av huruvida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Vissa intäkter, t.ex. av tjänst, ränta å i bank eller annan penninginräuning innestående me­del o.s.v. kunna dock hänföras till nästföregående års inkomst, ehuru de icke uppburils eller varil till­gängliga för lyftning förrän efter nämnda års utgång. Förutsättning­en härför är emellertid, alt de intjä­nats under beskattningsåret och uppburits eller blivit för lyftning tillgängliga omedelbart efter det årets utgång eller i varje fall sä ti­digt under nästföljande år, att de praktiskt tagel kunna hänföras till inkomsten under beskattningsåret. Likaledes böra vissa intäkter, t.ex. hyror av en hyresfastighet, vilka in­flutit redan före beskattningsårets ingång, hänföras till nämnda års in­komst, därest de avse beskattnings­året eller del därav samt influtit omedelbart före årets ingång. Sär­skilda regler gäller vidare enligt punkt 4 a i fråga om intäkt på grund av icke yrkesmässig avyttring av aktier och andelar i vissa fall.

4, I fråga om annan förvärvskälla än jordbruksfastighet, annan fastig­het varav inkomsten beräknas en­ligt bokföringsmässiga grunder eller rörelse gäller såsom allmän regel, att inkomst skall anses hava åtnju­tils under det år, då densamma frän den skattskyldiges synpunkt är alt anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detta är framför allt förhällandet, då in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honom till­gänglig för lyftning eller, såsom i fräga om bostadsförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätl kommit den skattskyldige lill godo, detta oberoende av huruvida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Vissa intäkter, t.ex. av tjänst, ränta å i bank eller annan penninginrättning innestående me­del o.s.v. kunna dock hänföras lill nästföregående års inkomst, ehuru de icke uppburits eller varit till­gängliga för lyftning förrän efter nämnda års utgång. Förutsättning­en härför är emellertid, att de intjä­nats under beskattningsåret och uppburits eller blivit för lyftning tillgängliga omedelbart efter det årets utgång eller i varje fall så ti­digt under nästföljande år, att de praktiskt laget kunna hänföras lill inkomsten under beskattningsåret. Likaledes böra vissa intäkter, t.ex. hyror av en hyresfastighet, vilka in­flutit redan före beskattningsårets ingång, hänföras fill nämnda års in­komst, därest de avse beskattnings­året eller del därav samt influtit omedelbart före årets ingång. Sär­skilda regler gäller vidare enligt punkt 4 a i fråga om intäkt på grund av icke yrkesmässig avyttring av aktier, konvertibla skuldebrev, op­tionsrätter och andelar i vissa fall.

' Senaste lydelse 1983:452.

Prop. 1984/85:193

,

13

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

k andra sidan skola utgifterna och omkostnaderna för inkomslförvärvet avdragas från intäkten under det år, då de verkligen blivit av den skattskyl­dige bestridda, även om de avse inkomst, som tidigare förvärvats eller först under ett senare år beräknas inflyta. Även här gäller, alt en utgift, som verkställts under året före eller efter beskattningsåret, kan vara att praktiskt taget hänföra lill utgift under beskattningsåret. Sä kan exempel­vis, om ränta ä en i en hyresfastighet inlecknad skuld erlagis omedelbart efter beskattningsårets utgång, räntan vara alt anse såsom utgift under beskattningsåret, nämligen för det fall, alt räntan hänför sig till beskatt­ningsåret. Om avdrag för kostnader för reparation och underhäll av sådan fastighet, varav intäkterna beräknas enligt 24 § I mom., gälleräven punkt 8 av anvisningarna till 25 §. 1 fräga om avdrag för utgifter, som hänföra sig till realisationsvinst, gälla särskilda bestämmelser (jfr anvisningarna lill 36 § punkt 

I).

I enlighet härmed skola fordringar för utfört arbete räknas såsom intäkt för det år, varunder de inflyta, och utgifter, vilka icke omedelbart guldits, avräknas från intäkterna för det år, varunder de betalas. Ränta ä penning­ar, som innestå i bank å sådan räkning, å vilken räntan gotlskrives insät­taren per den 31 december anses såsom nämnda dag influten intäkt, medan däremot ränta ä penningar, som innestå å annan räkning, räknas såsom inkomst för det år, då räntan förfaller till betalning, även om räntan till någon del belöpt å ett tidigare eller senare år. Om någon upplåtit avverk­ningsrätt till skog mol betalning, som skall erläggas under loppet av flera år, skall såsom intäkt för varje är upptagas den delav köpeskillingen, som under samma år influtit. Avdrag för minskning i ingående virkesförräd m.m., vartill upplåtaren kan vara berättigad, fördelas därvid på de särskil­da åren i förhållande till den under varje år influtna likviden. Detsamma gäller i tillämpliga delar i fräga om annan lerminsvis inflytande inläkt i egentlig mening. I fråga om intäkt vid icke yrkesmässig avyttring av fast eller lös egendom är det däremot utan betydelse om intäkten skall upp­bäras på en gäng eller i särskilda terminer. Så skall realisationsvinst re­spektive realisationsförlust beräknas med hänsyn till köpeskillingens totala belopp, oavsett om detla skall betalas pä en gång eller terminsvis.

4 a.'' Flyttar en skattskyldig ut-

4a. Flyttar en skaltskyldig uiom-

omlands och har han tidigare avytt-

lands och har han tidigare avyttrat

rat aktier eller andelar i ett svenskt

aktier eller andelar i ett svenskt fö-

företag. skall intäkt på grund av

retag, skall intäkt pä grund av av-

avyttringen anses ha åtnjutits när

yttringen anses ha åtnjutits när

flyttningen sker, om intäkten inte

flyttningen sker, om intäkten inte

blivit tillgänglig för lyftning dessför-

blivit tillgänglig för lyftning dessför­

innan. Avyttrar en skattskyldig ak-

innan. Avyttrar en skaltskyldig ak­

tier eller andelar i ett svenskt före-

tier eller andelar i ett svenskt före­

tag efter det att han flyttat utom-

tag efter del att han flyttat utom­

lands skall intäkten anses ha åtnju-

lands skall intäkten anses ha åtnju­

tits i och med avyttringen. Är i fall

tils i och med avyttringen. Är i fall

som nu sagts intäktens storlek be-

som nu sagts intäktens storlek be­

roende av viss framtida händelse

roende av viss framtida händelse

och kan lill följd härav intäktens

och kan till följd härav intäktens

Senaste lydelse 1984: 1060.

Prop. 1984/85:193

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

totala belopp inte fastställas vid den totala belopp inte fastställas vid den

taxering som är i fräga, skall till- taxering som är i fräga, skall till­

kommande belopp beskattas vid kommande belopp beskattas vid

taxeringen för det år då beloppet laxeringen för det är dä beloppet

blir tillgängligt för lyftning. Därvid blir tillgängligt för lyftning. Därvid

skall beskattningen ske på grundval skall beskattningen ske på grundval

av förhållandena vid avyttringen av förhållandena vid avyttringen

och med tillämpning av de beskatt- och med tillämpning av de beskatt­

ningsregler som gällde vid taxering- ningsregler som gällde vid taxering­

en för avyttringsåret.

en för avyttringsåret.

Vad nu sagts gäller även vid avytlring av konvertibla skuldebrev som utgivits av svenska aktiebolag och sådana av svenska aktiebolag utfösta optionsrätter som avses i 35§ 3 mom. första stycket.

Som ett svenskt företag räknas vid tillämpningen av denna anvisnings­punkt svenskt aktiebolag och handelsbolag samt svensk ekonomisk för­ening, dock ej bostadsaktiebolag och bostadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna lill 38 §.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985 och tillämpas första gången vid 1986 års taxering. Äldre bestämmelser skall dock fortfarande tillämpas vid nämnda taxering i fråga om skattskyldiga som då taxeras för beskatt­ningsår som har påbörjats före den 1 januari 1985.

Vid 1985 års taxering skall be­stämmelserna i 53 § 1 mom. första stycket d) i lagrummets lydelse en­ligt tagen (1984:353) om ändring i kommunalskatlelagen tillämpas på Stiftelsen Småföretagsfonden.

1.

Bestämmelsen om skattskyldighet för Stiftelsen Småföretagsfonden träder i kraft två veckor efter den dag då lagen enligt uppgift på den utkom från trycket i Svensk författningssamling. 1 övrigt träder denna lag i kraft den I juli 1985 och tillämpas i fråga om avyttringar som sker efter ikraftträ­dandet.

2.

Punkt 2 b ättonde stycket andra meningen av anvisningarna lill 36 § är inte tillämplig beträffande en optionsrätt, om teckningen av skuldebrevet med optionsrätt skett före ikraftträdandet.

3.

Punkt 4 f|ärde stycket av anvisningarna till 36§ i punktens äldre lydelse gäller fortfarande, om skuldebrev som avses där förvärvats före ikraftträdandet.

4.

Har en skaltskyldig vid ikraftträdandet innehaft ett konvertibelt skul­debrev i fem år eller mera, får han vid beräkning av realisationsvinst eller realisationsföriust som anskaffningskostnad uppta skuldebrevets mark­nadsvärde vid ikraftträdandet i stället för det vederlag som erlagts vid förvärvet av skuldebrevet,

" 1984;1060,

Prop. 1984/85:193

15

5, Denna lag inverkar inte pä tillämpligheten av den i övergångsbestäm­melserna till lagen (1984: 1060) om ändring i kommunalskatlelagen (1928:370) intagna föreskriften att äldre bestämmelser fortfarande skall tillämpas vid 1986 års taxering i fräga om skattskyldiga som då taxeras för beskattningsår som har påbörjats före den I januari 1985.

Prop. 1984/85:193

16

2    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 2 § 9mom. och 7§ 4 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall ha nedan angivna lydelse,

2

§

9 mom.' Har svenskt aktiebolag eller svensk ekonomisk förening uppta­git lån som löper med ränta vars slorlek är helt eller delvis beroende av företagets utdelning eller av dess vinst (vinslandelslän), medges avdrag för räntan i den utsträckning som anges nedan.

För sådan ränta pä vinstandelslån som inte är beroende av del länta­gande företagets utdelning eller vinst får företaget avdrag enligt bestäm­melserna i 22, 25, 29, 36 och 39 §§ kommunalskatlelagen (1928: 370).

Ränta, vars slorlek är beroende av företagels utdelning eller vinst (rörlig ränta), anses som avdragsgill omkostnad för förelaget i den förvärvskälla vari det lånade kapitalet har nedlagts endast under förutsättning att

a)

lånet har ulbjudits till teckning på den allmänna marknaden eller

b)

ensamrätt eller företrädesrätt till teckning av lånet har lämnats någon som inte äger aktier eller andelar i det låntagande företaget och inte har sådan intressegemenskap med företaget som avses i punkt I av anvisning­arna till 43 § eller i 57 § 3 mom. kommunalskatlelagen samt - såvitt gäller fåmansföretag som avses i 35 § I a mom. kommunalskattelagen - inte heller är förelagsledare i företaget eller närstående till sådan företagsledare eller till aktie- eller andelsägare i företaget eller

c)

aktierna eller andelarna i det låntagande företaget är noterade på svensk börs eller föremål för liknande notering här i riket och företrädes­rätt lill teckning av lånet har lämnats aktie- eller andelsägarna i företaget i förhällande lill deras innehav av aktier eller andelar.

I fall som avses i tredje stycket c) skall det låntagande företaget dock som intäkt i den förvärvskälla vari det lånade kapitalet har nedlagts uppta ett belopp motsvarande det sammanlagda värde som genom företrädesrät­terna kan anses ha tillförts aktie- eller andelsägarna. Beloppet tas till beskattning vid taxeringen för det beskattningsår under vilket teckningen av länet har avslutals.

Pä ansökan av låntagande företag får riksskalteverket. under förutsätt­ning att länevillkoren med hänsyn till omständigheterna vid lånets uppta­gande får antas ha bestämts på affärsmässig grund, besluta att rörlig ränta skall anses som avdragsgill omkostnad för förelaget utan hinder av att rätt till teckning av lånet har förbehållits person eller personer som äger aktier eller andelar i företaget. Beslut av riksskalteverket i fråga som här avses får inte överklagas.

Är det låntagande förelaget sådant fåmansföretag som avses i 35 § I a mom. kommunalskattelagen, gäller - oberoende av bestämmelserna i tredje och fjärde styckena - att rörlig ränta, som utbetalas lill aktie- eller andelsägare eller företagsledare i företaget eller dem närstående personer eller någon som på annan grund har intressegemenskap med företaget, inte är avdragsgill.

' Senaste Ivdelse 1984: 1061,

Prop. 1984/85:193

17

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

Uttrycken företagsledare och närstående personer har den innebörd som anges i 35 § 1 a mom. kommunalskattelagen.

Hur svenskt aktiebolag utgivit skuldebrev förenat med optionsrätt lill nyteckning eller köp av aktie medges bolaget ej avdrag för skill­naden mellan emissionspriset och skuldebrevets marknadsvärde.

7§

4 mom.' Understödsförening som inte bedriver till livförsäkring hänför­lig verksamhet eller som enligt sina stadgar inte får meddela annan kapital­försäkring än sådan som omfattar kapitalunderstöd på högst I 000 kronor för medlem.

akademier, allmänna undervisningsverk, sådana sammanslutningar av studerande vid rikets universitet och högskolor i vilka de studerande enligt gällande stadgar är skyldiga att vara medlemmar, samarbetsorgan för sådana sammanslutningar med ändamål att fullgöra uppgifter som enligt nämnda stadgar ankommer pä sammanslutningarna,

sjömanshus, företagareförening som erhåller statsbidrag, regional ut­vecklingsfond som avses i förordningen (1978:504) om överförande av vissa uppgifter från företagareförening till regional utvecklingsfond,

allmänna försäkringskassor, erkända arbetslöshetskassor, pensionsstif­telser som avses i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., personalstiftelser som avses i samma lag med ändamål uteslutande att lämna understöd vid arbetslöshet, sjukdom eller olycksfall, stiftelser som bildats enligt avtal mellan organisationer av arbetsgivare och arbetsta­gare med ändamål all utge avgångsersättning lill friställd arbetstagare eller främja åtgärder till förmån för arbetstagare som blivit uppsagd eller löper risk att bli uppsagd till följd av driftsinskränkning, företagsnedläggelse eller rationalisering av företags verksamhet, sådana ömsesidiga försäk­ringsbolag som avses i lagen om yrkesskadeförsäkring.

Allmänna pensionsfonden. All-

Allmänna pensionsfonden, All­

männa sjukförsäkringsfonden, Alva

manna sjukförsäkringsfonden, Alva

och Gunnar Myrdals stiftelse, .Apo-

och Gunnar Myrdals stiftelse, Apo-

lekarsocietetens stiftelse för fram-

tekarsocietetens stiftelse för främ­

jande av farmacins utveckling

jande av farmacins utveckling

m.m.. Bokbranschens Finansie-

m.m.. Bokbranschens Finansie­

ringsinstitut Aktiebolag, Bryggeri-

ringsinstitut Aktiebolag, Bryggeri­

stiftelsen, Dag Hammarskjölds

stiftelsen. Dag Hammarskjölds

minnesfond. Fonden för industriellt

minnesfond. Fonden för industriellt

utvecklingsarbete. Fonden för in-

utvecklingsarbete. Fonden för in­

dustriellt samarbete med u-länder,

dustriellt samarbete med u-länder.

Fonden för svenskt-norskt industri-

Fonden för svenskt-norskt industri­

ellt samarbete, handelsprocedurtä-

ellt samarbete, handelsprocedurrå-

det. Järnkontoret och SIS - Stan-

det. Järnkontoret och SIS - Stan­

dardiseringskommissionen i Sveri-

dardiseringskommissionen i Sveri­

ge, så länge kontorets respektive

ge, så länge kontorets respektive

- Senaste lydelse 1984: 1061.

2   Riksdagen 1984/85. 1 samt. Nr 193

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

kommissionens vinstmedel an­

 vänds till allmänt nyttiga ändamål

 och utdelning inte lämnas till del­

 ägare eller medlemmar, Nobelstif­

 telsen, Norrlandsfonden, Stiftelsen

 Industricentra, Stiftelsen industri­

 ellt utvecklingscentrum i övre

 Norrland, Stiftelsen Insliluiet för

 Företagsutveckling,

Stiftelsen

Landstingens fond för teknikupp­handling och produktutveckling. Stiftelsen för produktutvecklings-centrum i Göteborg, Stiftelsen Pro­duktutvecklingscentrum i Östergöt­land, Stiftelsen för samverkan mel­lan Lunds universitet och näringsli­vet - SUN, Stiftelsen Sveriges tek­nisk-vetenskapliga aitachéverk-samhet. Svenska bibelsällskapels bibelfond. Svenska Penninglotte­riet Aktiebolag, Svenska skeppshy-potekskassan. Svenska UNICEF-kommitlén, Sveriges exportråd. Sveriges turistråd. Aktiebolaget Tipstjänsi och Aktiebolaget Trav och Galopp

Föreslagen lydelse

kommissionens vinstmedel an­

vänds till allmänt nyttiga ändamål

och utdelning inte lämnas till del­

ägare eller medlemmar, Nobelstif­

telsen, Norrlandsfonden, Stiftelsen

Industricentra, Stiftelsen industri­

ellt utvecklingscentrum i övre

Norrland, Stiftelsen Institutet för

Företagsutveckling,

Stiftelsen

Landstingens fond för teknikupp­handling och produktutveckling. Stiftelsen för produktutvecklings-centrum i Göteborg, Stiftelsen Pro-dukiutvecklingscentrum i Östergöt­land, Stiftelsen Småföretagsfon­den, Stiftelsen för samverkan mel­lan Lunds universitet och näringsli­vet - SUN, Stiftelsen Sveriges tek­nisk-vetenskapliga atlachéverk-samhet. Svenska bibelsällskapets bibelfond. Svenska Penninglotte­riet Aktiebolag, Svenska skeppshy-polekskassan. Svenska UNICEF-kommittén, Sveriges exportråd, Sveriges turisträd. Aktiebolaget Tipstjänst och Aktiebolaget Trav och Galopp

frikallas frän skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst av fastig­het.

Vad som sägs i 6 mom. tredje och femte styckena har motsvarande tillämpning i fräga om stiftelse som avses i delta moment. Att pensionsstif­telse lägger avkastning till kapitalet medför dock skattskyldighet för all inkomst endast om stiftelsen har överskott på kapitalel enligt 15 § lagen (1967: 531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985.

De nya bestämmelserna om skattskyldighet i 7 § 4 mom. tillämpas första gången vid 1986 års taxering. Vid 1985 års taxering skall Stiftelsen Små­företagsfonden vara helt befriad frän skattskyldighet vid taxeringen lill statlig inkomstskatt.

Prop. 1984/85:193

19

3    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt

Härigenom föreskrivs alt 3§ 1 mom. lagen (1947:577) om statlig förmö­genhetsskatt skall ha nedan angivna lydelse.

3§ 1 mom.' Vid förmögenhetsberäkningen skola, i den mån ej annat fram­går av 2 mom. här nedan, såsom tillgångar upptagas:

a)

fastighet;

b)

tomträtt, vattenfallsrätt;

c)

lös egendom, som är avsedd för stadigvarande bruk i skattskyldigs förvärvsverksamhet eller att däri omsättas eller förbrukas, såsom djur saml maskiner och andra inventarier, råämnen, varor, jordbruks- och skogsprodukter, förbrukningsartiklar och dylikt, gruvor, patent- och för­lagsrätter, rätt till skogsavverkning ä annans mark samt rätt till stenbrott och dylikt;

d)    kapital, som finnes kontant

d) kapital, som finnes kontant

tillgängligt eller utlånats eller ned-

tillgängligt eller utlånats eller ned­

lagts i obligationer eller insatts i

lagts i obligationer eller insatts i

bank eller annorstädes eller bestått

bank eller annorstädes eller bestått

av andra fordringar eller av aktier

av andra fordringar eller av aktier

eller andelar i ekonomiska för-

eller andelar i ekonomiska för­

eningar, bolag, aktiefonder eller re-

eningar, bolag, aktiefonder eller re­

derier eller av andel i oskiftat

derier etter av optionsrätter till ny-

dödsbo som vid taxering lill statlig

teckning eller köp av aktier, om så-

inkomstskatl skall behandlas såsom

dan optionsrätt är föremål för om-

handelsbolag, i den män samma ka-

sättning på kapitalmarknaden, el-

pital icke är att hänföra lill i c) här

ler av andel i oskiflat dödsbo som

ovan nämnd egendom;

vid taxering till statlig inkomstskatt

skall behandlas såsom handelsbo­lag, i den män samma kapital icke är att hänföra till i c) här ovan nämnd egendom;

e)   lös egendom, som är avsedd för ägarens och hans familjs personliga

bruk och bekvämlighet och av beskaffenhet att böra hänföras till yttre

inventarier, såsom ekipage, ridhästar, automobiler, motorcyklar, lust­

jakter, motorbåtar och dylikt, så ock smycken;

f)    besittningsrätt till fastighet, där innehavaren ej enligt 7 § skall likställas

med ägare, såvida rättigheten är utan vederlag eller mot visst belopp en

gäng för alla upplåten för innehavarens livstid eller för tid, som icke"

kommer att utlöpa inom fem år efter beskattningsårets utgång;

g)   rätt till ränta, avkomsl av fastighet eller annan stadigvarande förmän,

som icke avses i O här ovan, såvida rättigheten är förhandenvarande och

bestämd att tillgodonjutas för den berättigades livstid eller för tid, som icke

kommer att utlöpa inom fem år efter beskattningsårets utgång.

Denna lag träder i kraft den I juli 1985 och tillämpas första gången vid 1986 års taxering.

' Senaste lydelse 1974:998.

Prop. 1984/85:193

20

Utdrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1985-03-14

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wick­bom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Lagrådsremiss med förslag om beskattningen av konvertibla skuldebrev och optionslån

1    Inledning

Under 1970-talel tillskapades genom civilräiislig lagstiftning flera nya finansieringsformer för aktiebolagen. Möjligheter öppnades för bolagen att anskaffa kapital vid sidan av de traditionella formerna nyemission och lån genom utgivning av konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning (optionslån). Även för vinstandelslån infördes civilrätlsliga bestämmelser.

Genom lagstiftning år 1977 reglerades i kommunalskattelagen (1928:370), KL, frågorna om avdragsrätt för bolaget för den ränta som utbetalas på vinstandelslån samt den skattemässiga behandlingen av före­trädesrätten för aktieägare all delta i sådana lån. Däremot saknas i övrigt skatteregler som direkt avser de nya finansieringsformerna.

Vad som är gällande rätt på området har dock i stora delar klargjorts i några regeringsrällsdomar. Regeringsrättens praxis leder emellertid i vissa hänseenden till ett otillfredsställande beskatlningsresultat. Bl.a. har op-lionslånen kunna användas för att tillskapa fiktiva realisationsföriuster.

Kapitalvinstkommitlén (B 1979:05) har med förtur utarbetat förslag till realisationsvinslregler på området i två delbelänkanden, (Ds Fi 1983:25) Reavinst på konvertibla skuldebrev och (Ds Fi 1984:24) Reavinst på op­iionslån. I samband med att det sistnämnda betänkandet överlämnades fann regeringen det påkallat med provisoriska åtgärder i avvaktan på en

Prop. 1984/85:193

21

permanent lagstiftning på grundval av betänkandet för alt förhindra att optionslänen i stor omfattning utnyttjades för att tillskapa ytterligare reali­sationsförluster. Regeringen föreslog därför att rätten till avdrag för reali­sationsförluster på optionsskuldebrev skulle begränsas (prop. 1984/85:97). Riksdagen har numera bifallit förslaget (SkU 27, rskr 141, SFS 1985:74). 1 den nyss angivna propositionen förklarade jag att jag avsåg alt efter re­missomgången återkomma med förslag till lagstiftning på grundval av kapitalvinstkommitténs betänkanden och remissynpunkterna. Jag skall nu ta upp den frågan.

Kapilalvinstkommilténs förslag lill lagtext på området har i betänkandet Reavinst på optionslån bearbetats så att det omfattar även det tidigare förslaget beträffande konvertibla skuldebrev. Lagtextförslaget bör fogas till protokollet i detla ärende som bilaga 1. Remissbehandling har skett av kommitténs betänkanden. Förteckningar över remissinstanserna och sam­manställningar av remissyttrandena bör tilläggas som bilaga 2 och 3. Som bilaga 4 bör fogas en redogörelse för gällande rätt på de aktiebolagsrätls-liga och skalterättsliga områdena. Redogörelsen ulgör en sammanfattning av kapitalvinslkommitiéns framställning i motsvarande delar i de nämnda delbeiänkandena. Innan jag går vidare vill jag också göra en precisering i terminologiskt hänseende. När beteckningen optionslån används i det följande åsyftas, om inte något annat direkt anges ett skuldebrev förenat med en optionsrätt som kan avskiljas frän skuldebrevet och omsättas separat.

2    Allmän motivering 2.1 Inledande synpunkter

Under senare år har aktiemarknaden kännetecknats av en kraftig expan­sion. Omsättningen på börsen har mångdubblats. En ny marknad för aktier i större familjeförelag - OTC-marknaden - har tillskapats. De nya finan­sieringsformer som fick sin civilrättsliga reglering under första hälften av 1970-talet - främst konverteringslån och optionslän - har i ökande ut­sträckning använts av förelagen för anskaffning av kapital.

Den utveckling som ägt rum belyser på ett slående sätt beskattningens avgörande betydelse för värdepappersmarknaden och för företagens möj­ligheter all anskaffa kapital pä denna marknad. Ändrade skattemässiga betingelser för aktieplaceringar bidrog till den starka allmänna kursupp­gången på börsen. Ulan de nya förmånliga reglerna för vid sidan av börsen marknadsmässigl omsatta aktier torde dagens OTC-marknad inte ha kom­mit till stånd. Att beskattningen pä ett avgörande sätt styr marknaden och därmed företagens kapitalanskaffning framgår också med all önskvärd tydlighet av den emissionsverksamhet som förekommit när det gäller kon­verteringslån och optionslän under de senaste åren. Del saknas här anled-

Prop. 1984/85:193

22

ning all i detalj gå in på denna verksamhet. Redogörelser för dessa förhål­landen har lämnats i kapitalvinstkommitténs betänkanden Reavinst på konvertibla skuldebrev och Reavinst på optionslån. Det räcker här med att konstalera att utgången i två förhandsbeskedsärenden i februari 1983 hos riksskatteverkeis nämnd för rättsärenden föranledde ett totalt stopp för emissioner av såväl konvertibler som optionslån samt att en väsentligen annorlunda bedömning av regeringsrätten i december 1983 i samma ären­den var den utlösande faktorn bakom emissioner pä ett totalt belopp överstigande 6 miljarder kr. under mindre än ett år. Sedan regeringen i början av december 1984 i en proposition till riksdagen föreslagit ett förbud för avdrag för förluster på skuldebrev utgivna i opiionslån har inga ytterli­gare emissioner ägt rum.

1 detta ärende är fråga om att ta ställning lill uttryckliga bestämmelser föl vinslbeskallningen av konvertibla skuldebrev och optionslån. Av vad jag nyss sagt kan den slutsatsen dras att en utgångspunkt för en sådan reglering bör vara att dessa finansieringsformer sins emellan och i förhäl­lande till andra former av finansiering ges en så långt möjligt skatlemässigt likvärdig behandling. Uppnäs inte neutralitet i detla hänseende kommer valet av finansieringsform alt styras pä ett frän rationella ekonomiska utgångspunkter i övrigt omotiverat sätt.

När kapitalvinstkommitlén utformat sina förslag har arbetet bedrivits med just denna utgångspunkt. Kommittéförslagen, som jag inte nu i detalj skall redogöra för, innebär bl.a. att konvertibla skuldebrev och optionsrät­ter i ett optionslån skall likställas med aktier vid realisationsvinstbeskatt­ning, att aktier som tecknas med utnyttjande av ett konvertibelt skulde­brev eller en optionsrätt skall anses anskaffade när skuldebrevet resp. optionsrätten förvärvades samt att optionsrätter skall utgöra en skatteplik­tig tillgäng vid förmögenhetsbeskattningen. De nu nämnda förslagen syftar alla till att så långt möjligt åstadkomma ett beskatlningsresultat som över­ensstämmer med det som uppkommer vid vanlig nyemission av aktier. Detta syfte har också förslaget frän kommittén om att emissionspriset vid en emission av ett optionslän skall fördelas pä skuldebrevet och options­rätten och inte som enligt nuvarande praxis i sin helhet anses belöpa på skuldebrevet.

Av vad jag redan tidigare sagt framgår alt jag delar den principiella inställning till hur bestämmelserna bör utformas som kommittén givit uttryck för. Vid remissbehandlingen har också förslagen i allmänhet fått ett positivt bemötande. Ett antal instanser har i och för sig riktat invändningar mot olika detaljer i förslagen men likväl ställt sig positiva till uppläggningen i stort. Allvarliga betänkligheter mot en lagstiftning på grundval av kom­mitténs förslag har emellertid också framförts. Riksskatteverkets (RSV) uppfattning är den all förslagen beträffande optionslånen medför avsevärt merarbete för beskattningsmyndigheterna och kontrollproblem som är yt­terst svåra att hantera. Länsstyrelsen i Göteborg framför liknande syn-

Prop. 1984/85:193

23

punkter. RSV framhåller särskilt att de nu aktuella kommittébetänkandena endast berör en del av kommiitéuppdraget. Verket ifrågasätter om inte en samlad översyn av realisationsvinstbeskattningen borde föregå ylteriigare lagreglering inom området.

Jag kan för egen del i mångt och mycket instämma i vad som framförts frän RSV och länsstyrelsen i Göteborg. Det aktuella området inrymmer en betydande komplexitet. En snabb utveckling pågår där nya finansieringsin­strument - vissa ulan särskild civilrättslig reglering - kommer till använd­ning. Jag vill inte förneka att detta ger upphov till problem vid beskattning­en. När beskattningsbestämmelser - som i det aktuella ärendet - skall utformas måste ofta svåra avvägningar göras mellan å ena sidan kravet på enkla och lätlillämpade regler och å andra sidan önskemålet om ett materi­ellt riktigt beskattningsresultat. All tillgodose det sistnämnda önskemålet är när det gäller realisationsvinstbeskattningen många gånger liktydigt med att åstadkomma en neutral skaltemässig behandling av olika värdepapper och finansieringsformer.

Jag vill här skjuta in ytleriigare några påpekanden av allmänt slag. En evig vinstbeskattning av värdepapper kommer alltid alt inrymma tekniska problem om beskattningen helt eller delvis ska bygga pä den verkliga vinsten vid en avyttring. Jag är fullt på del klara med att schabloner i större eller mindre utsträckning måste tillgripas för att underlätta den praktiska hanteringen. Jag är emellertid av fördelningspolitiska skäl inte beredd att förorda vare sig alt den eviga vinstbeskattningen av aktier och liknande egendom ersätts av en tidsbegränsad beskattning eller att vinstberäkningen helt frikopplas från den verkliga vinsten. Med det nu sagda har jag velat klargöra vilka allmänna förutsättningar som bör gälla för lagstiftningsarbe­tet inom området. Min uppfattning leder emellertid också till den slutsal-sen alt eventuella framtida ändringar i realisalionsvinstreglerna för aktier och liknande värdepapper inte kommer alt vara av sä ingripande slag att de i sig motiverar ett uppskov med lagstiftningsåtgärder beträffande konver­tibla skuldebrev och optionslån.

Min bedömning av om en lagstiftning skall genomföras nu pä grundval av de aktuella kommittébetänkandena grundas sammanfattningsvis på föl­jande.

Kommittéförslagen bygger pä en principiellt riktig grund för beskatt­ningen av vinster på värdepapper. Området i sig kännetecknas av en stor komplexitet och snabba förändringar vilket gör det nödvändigt att efter­sträva enkla regler samtidigt som grundläggande fördelningspolitiska öns­kemål sätter klara gränser för hur långt föreriklingssträvandena kan drivas. Det är slutligen angeläget alt det provisoriska avdragsförbud som gäller för förluster pä skuldebrev utgivna i optionslån kan upphävas så att finansie­ringsinstrumentet åter blir användbart.

Min slutsats blir den att övervägande skäl talar för att en lagstiftning bör genomföras nu och att denna kan grundas på förslagen från kapitalvinst-

Prop. 1984/85:193

24

kommittén. Jag vill här mot bakgrund av den nyss redovisade kritiken mol förslagen påpeka att kommittén också sökt tillgodose kravet på enkla regler. Det bör också tilläggas att jag i det följande i vissa delar kommer att avvika från betänkandeförslagen. Detla sker då bl.a. för att beakta de önskemål om enklare regler som framförts.

Innan jag närmare går in pä de olika förslagen skall jag något beröra en näraliggande fråga som helt nyligen lagils upp i en gemensam framställning från Svenska bankföreningen och Svenska fondhandlareföreningen. I framställningen behandlas aktieoptioner som saknar samband med emis­sioner av skuldebrev. En redogörelse lämnas för en planerad marknads-mässig omsättning av sädana optioner, vilket är en helt ny företeelse för svenska förhållanden. Enligt föreningarnas uppfattning innebär nuvarande skattemässiga behandling av dessa aktieoptioner ett hinder för en mera omfattande handel. 1 framställningen föresläs mot den bakgrunden alt vissa nya bestämmelser införs i KL. Del hemställs all lagstiftningsåtgär­derna genomförs omgående och då lämpligen i samband med behandlingen av förslagen om oplionslänen.

Med anledning av framställningen vill jag framhålla följande. De aktieop­tioner som berörs i framställningen är en nyhet i Sverige. Om, och i så fall vilka, ändringar i skallereglerna som kan vara påkallade för att underlätta denna optionshandel är jag för dagen inte beredd att la ställning till. Jag kan därför inte biträda yrkandet i framställningen om en omedelbar lag­stiftningsåtgärd.

1 några remissyttranden över betänkandet Reavinst på opiionslån har vidare begärts vissa klarlägganden och ytterligare lagstiftningsåtgärder. Länsstyrelsen i Kronobergs län har framhållit att oklarhet föreligger när det gäller behandlingen av optionsrätter lill anställda. 1 den frågan vill jag endast framhålla att de särskilda bestämmelser som infördes föregående höst om undanlag frän förmänsbeskaltning av anställdas aktieförvärv i det egna företaget inte är tillämpliga beträffande ett motsvarande förvärv av optionsrätter. Om en anställd förvärvar en optionsrätt alt teckna aktier i det egna företaget till förmånspris är denna förmän således i princip skatte­pliktig. Länsstyrelsen i Stockholms län har framhållit att lågförtäntande reverser används som vederlagsform bl.a. vid aktieöverlålelser i syfte att framkalla realisationsförluster. Länsstyrelsen föreslår all sådana reverser i princip skall behandlas på samma sätt som skuldebrev i optionslån. Frågor kring beskattningen av räntebärande värdepapper i allmänhet kommer att behandlas i kapilalvinstkommilténs fortsatta arbete. I detta torde den fråga som länsstyrelsen tagit upp komma att ingå. Jag är mot den bakgrunden inte nu beredd all la ställning till länsstyrelsens förslag.

Prop. 1984/85:193

25

2.2 Beskattningen vid avyttring av ett konvertibelt skuldebrev

Mitt förslag: Ett konvertibelt skuldebrev skall vid avyttring beskattas enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. kommunalskattelagen

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks överlag. Endast SHIO-Familje­företagen och Aktiespararnas riksförbund fiamför en avvikande mening och förordar att beskattning skall ske enligt bestämmelserna i 35 § 4 mom. KL för lös egendom.

Skälen för mitt förslag: Vid den reform av aktievinslbeskattningen som genomfördes år 1976 uttalade den dåvarande departementschefen att obli­gationer och liknande handlingar normall inte var föremål för samma långsiktiga värdestegring som aktier och ej heller omsattes i samma ut­sträckning. Det saknades därför anledning alt vid realisationsvinstbeskatt­ningen jämställa dem med aktier. Departementschefen ansåg visserligen all de konvertibla skuldebreven intog en särställning genom alt värdet på dem i många fall kunde väntas stiga i samma mån som aktierna i det bolag som gett ut skuldebreven. Han fann emellertid att det då inte fanns tillräck­liga skäl att föra in de konvertibla skuldebreven under aktievinstreglerna (prop. 1975/76: 180 s. 172).

Sedan är 1976 har förhållandena förändrats avsevärt på värdepappers­marknaden. Omsättningen har mångdubblats och ett flertal nya flnansie-ringsinstrument har kommit till användning.

Ett stort antal bolag har gett ut konverteringslån. Många sådana lån har inregistrerats på Stockholms fondbörs. Konverteringslånen har blivit en välkänd och allmänt accepterad finansieringsform.

De senaste årens utveckling har därför gett ett betydligt bättre besluts­underlag för bedömningen av den skattemässiga behandlingen av de kon­vertibla skuldebreven än det som fanns år 1976. Del torde sålunda stå klart att värdeförändringarna på ett konvertibelt skuldebrev är i stort likartade med dem som bolagets aktie undergår. En placerare kan alltså genom innehav av ett konvertibelt skuldebrev tillgodogöra sig aktiens värdesteg­ring. Även vid kursfall är värdeförändringen pä det konvertibla skuldebre­vet och aktien likartad, i vart fall ned till en kurs motsvarande skuldebre­vets inlösenbelopp. Värdeförändringarna på del konvertibla skuldebrevet styrs alliså i hög grad av kursen på bolagets aktie.

Till de erfarenheter som vunnits under den senaste tioårsperioden hör vidare att konverteringslån mestadels emitteras med företrädesrätt för bolagets aktieägare. Såväl bolaget som dess aktieägare torde därför uppfat­ta ett sådant lån som en direkt ersättning för en nyemission av aktier. Även

Prop. 1984/85:193

26

på marknaden torde ett konvertibelt skuldebrev uppfattas som ett nära substitut till en aktie.

Enligt min uppfattning talar de nu nämnda omständigheterna - värde­förändringarna på aktien och konvertibeln samt nyemissionskaraktären hos ett konverteringslån - klart för alt beskatta ett konvertibelt skulde­brev enligt aktievinstreglerna i 35 S 3 mom. KL. Jag finner det också uppenbart att en sådan beskattning av de konvertibla skuldebreven bäst tillgodoser den skattemässiga neutraliteten mellan nyemission och konver­teringslån som finansieringsformer.

Som kapitalvinstkommittén och ett par av remissinstanserna framhållit finns del dock vissa skäl som talar för att även framdeles beskatta vinster på konvertibla skuldebrev enligt reglerna för lös egendom i 35 § 4 mom. KL. Jag tänker dä främst på det förhållandet all ett konvertibelt skulde­brev civilrätlsligt är ett skuldebrev och omfattar en fordringsrätt mol bolaget. Innehavaren kan välja all vid löptidens slut inlösa skuldebrevet och alltså avstå från konvertering. Ett annat sådant skäl är att det rena skuldebrevsvärdel hos konvertibler i vart fall vid emissionstillfället är större än aktievärdet. Från bl.a. dessa utgångspunkter kan hävdas alt konvertibla skuldebrev bör beskattas enligt samma regler som fordrings­rätter i övrigt.

Enligt min mening bör emellertid de sist nämnda förhållandena inte tillmätas avgörande betydelse. Huvudsyftet med ett konverteringslån är i de flesta fall alt öka det emitterande bolagets aktiekapital. Man kan därför utgå frän att bolaget vid emissionen beräknat emissionskursen så att san­nolikheten är hög för att innehavaren av ett konvertibelt skuldebrev verkli­gen kommer att finna det fördelaktigt att utnyttja sin konverteringsrätt. Enligt min uppfattning bör man normalt kunna utgå från delta förhällande. Den omständigheten all det konvertibla skuldebrevet även innefattar en fordringsrätl är därför i allmänhet av underordnat intresse. Vidare är det sä alt även om det rena skuldebrevsvärdet kan vara förhållandevis stort på ett konvertibelt skuldebrev sker värdeförändringen huvudsakligen på dess aklievärde. Slutligen gör den i allmänhet länga konverteringsliden att aktievärdet kan förväntas närma sig eller t.o.m. överstiga del rena skulde­brevsvärdet. Min slutsats blir därför att övervägande skäl talar för att jämställa konvertibla skuldebrev med aktier vid realisationsvinstbeskatt­ningen.

Jag föreslår således att konvertibla skuldebrev skall beskattas enligt aktievinstreglerna i 35§ 3 mom. KL. I huvudsak innebär detta att hela vinslen vid en avyttring skall upptas till beskattning om innehavstiden understiger två år. Uppgår innehavsliden lill två år eller mera tas 40% av vinsten upp till beskattning. Någon ylteriigare minskning av den skatte­pliktiga delen av vinsten sker därefter inte oavsett innehavstidens längd.

Mitt förslag medför att den nuvarande skattefriheten för vinster efter fem års innehav upphör. Jag återkommer senare till frågan om eventuella särskilda bestämmelser för de konvertibla skuldebrev som ulgetts tidigare.

Prop. 1984/85:193

27

2.3 Beskattningen vid avyttring av en optionsrätt till nyteckning

Mitt förslag:  En optionsrätt skall vid avyttring beskattas enligt aktie­vinstreglerna i 35 § 3 mom. kommunalskatlelagen.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser har godtagit förslaget.

Skälen för mitt förslag: Optionsrätterna är vid emissionen knutna till sär­skilda optionsbevis, vilka omedelbart efter emissionen kan avskiljas frän skuldebreven. Optionsbevisen är löpande skuldebrev och kan därför cirku­lera självständigt. Det är således nödvändigt att ange hur beskattningen av dem skall ske efter en avyttring.

Enligt rådande praxis kan en avyttring av en optionsrätt komma att beskattas på två olika sätt. Om endast optionsrätten överläts sker beskatt­ningen enligt aktievinstreglerna i 35 S 3 mom. KL. Avser avyttringen däremot en unit, dvs ett skuldebrev sammanhållet med en optionsrätt, sker beskattningen enligt reglerna för övrig lös egendom i 4 mom. samma paragraf. Innehavaren av en unit kan således i mänga fall själv välja enligt vilka bestämmelser beskattningen skall ske.

Nuvarande praxis skapar osäkerhet och kan även ge upphov till skilda marknader för samma slag av optionsrätter. Enligt min mening är delta otillfredsställande. Avyttringar av samma slag av egendom bör beskattas enligt ett och samma regelsystem. Nuvarande ordning bör därför inte behållas för framtiden.

En optionsrätt berättigar innehavaren alt på vissa i förhand bestämda villkor teckna en aktie. Någon annan rättighet mot utställaren medför den inte. Dess värde är därför helt beroende av nyleckningsmöjligheten. Op­tionsrättens värde och värdeförändringar bestäms således helt av värdet och kursutvecklingen på aktien. Optionsrätten kan därför sägas vara iden­tisk med en teckningsrätt till aktie, som endast utsträckts i tiden. På detta sätt uppfattas den också på marknaden. Teckningsrätter beskattas vid avyttring enligt aktievinstreglerna i 35§ 3 mom. KL. Enligt min uppfatt­ning kan någon annan beskattningsmetod inte heller komma i fråga för optionsrätter. Även dessa bör således beskattas enligt aktievinstreglerna.

2.4 Fördelningen av emissionspriset

Mitt förslag: Emissionspriset för ett skuldebrev förenat med optionsrätt skall fördelas sä alt skuldebrevet åsätts sitt marknadsvärde och op­tionsrätten det resterande värdet.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitl.

Prop. 1984/85: 193

28

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom tvä tillstyrker att emis­sionspriset fördelas. Ett par instanser anser att fördelningen skall ske med ledning av skuldebrevels och optionsrättens respektive marknadsvärden. Länsstyrelserna i Göteborgs och Bohus län samt Jämtlands län anser att hela emissionspriset skall hänföras till skuldebrevet.

Skälen för mitt förslag

Val av fördelningsmetod

Som jag tidigare nämnt kan opiionsbeviset skiljas från skuldebrevet. Båda dessa värdepapper kan alltså omsättas var för sig. Det är därför nödvändigt att ange hur emissionspriset i ett optionslån skall fördelas .

Fördelningen av emissionspriset ulgör endast en del av beräkningen av den vid realisationsvinstbeskattningen avdragsgilla anskaffningskostna­den. Ställningstagandet i den frågan får emellertid effekter i ett antal hänseenden varför jag funnit det nödvändigt att först diskutera den. Jag skall senare återkomma till övriga bestämmelser om beräkning av anskaff­ningskostnaden. Det kan här anmärkas att motsvarande problem inte uppkommer vid emissioner av konverteringslån som inte också omfattar optionsrätter. Det beror på att konverteringsvillkorel som mycket liknar en optionsrätt - inte är avskiljbart från skuldebrevet. Någon uppdelning av konvertibelns pris blir därför aldrig aktuell.

Jag tar först upp frågan om en verklig fördelning bör göras eller om nuvarande ordning, som innebär att någon egentlig fördelning inte görs, bör beslå.

Jag vill inledningsvis erinra om att jag i prop. 1984/85: 97 preliminärt tagit ställning mol nuvarande praxis. Jag anförde då (s.9) att det nuvarande rättsläget i fråga om emissionsprisets fördelning inte borde bestå i ett framtida system för beskattningen av optionslån.

1 praxis tillämpas nu den metoden att hela emissionspriset tillförs skul­debrevet. Ingen del därav anses falla på optionsrätten. Motiven för denna fördelning är dels att bolaget kan anses ha lånat en summa som motsvarar emissionspriset, dels att bolagen i sin redovisning hänför hela priset till ett skuldkonto. De remissinstanser som förordar denna fördelningsmetod gör emellertid detta från en annan utgångspunkt, nämligen den att metoden är enkel att tillämpa för såväl skattskyldiga som taxeringsmyndigheter. Pro­blemet med de realisationsförluster som metoden leder till vill dessa re­missinstanser lösa med ett permanent avdragsförbud för sädana förluster.

Sedan förslaget i prop. 1984/85:97 om begränsning i avdragsrätten för förluster på skuldebrev utgivna i optionslån las fram har, såvitt är mig bekant, inga nya optionslån ulgetts eller aviserats. Det är tydligt att av-dragsförbudet gör att optionslånen inte längre är ekonomiskt attraktiva. För bolagen är det främst den låga räntesatsen på skuldebreven som gör optionslånen fördelaktiga. Enligt min mening är det inte troligt att bolagen

Prop. 1984/85:193

29

är villiga all höja räntesatserna pä optionslånen för all pä sä sätt kunna eliminera verkan av avdragsförbudet. 1 det nu rådande läget väljer bolagen med stor sannolikhet en annan finansieringsform än optionslån för all täcka sina kapitalbehov. Del torde slå klart att ett permanent avdragsför­bud av det slag som nu tillfälligt råder skulle förhindra vidare emissioner av optionslän. En sådan utveckling är enligt min uppfattning inte önskvärd. Bolagen bör kunna utnyttja de civilrätlsligt tillåtna formerna för kapitalan­skaffning. Det är därför viktigt att valet av finansieringsform sä långt möjligt görs oberoende av skattekonsekvenserna för bolagen eller långi­varna. Det nu gällande avdragsförbudel är inte förenligt med ett sådant synsätt.

Slutsatsen av vad jag nu anfört blir därt"ör att avdragsförbudet måste hävas. Avsikten har också varit att förbudet skulle gälla kortast möjliga tid.

Enligt länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län skulle ett delvis bibehål­lande av avdragsförbudel kunna vara ett alternativ. Länsstyrelsen föreslär att förlusterna på skuldebreven skulle få kvittas endast mot vinster på samma slags värdepapper. Del föreligger emellertid en betydande risk för att ett sådant avdragsförbud fortfarande gör optionslånen ekonomiskt oait-raktiva samtidigt som lagstiftningen kompliceras.

Om hela emissionspriset hänförs lill skuldebrevet uppgår föriusten erfa­renhetsmässigt till 20-30% av det nominella värdet vid en försäljning av skuldebrevet omedelbart efter emissionen. Enligt min uppfattning gör det­ta att endast alternativet med full kvitlningsrätl år realistiskt. Jag är emel­lertid inte beredd att acceptera att den tidigare situationen med avdragsrätl för fiktiva realisationsförluster återuppstår.

Den kritik som riktats mot förslaget om en verklig fördelning av emis­sionspriset och de alternativ som därvid framförts anser jag inte ha sådan tyngd att de föranleder mig all frångå mitt preliminära ställningstagande i frågan i prop. 1984/ 85:97. Jag avvisar alltså tanken på en kodifiering av nuvarande praxis att hänföra hela emissionspriset till skuldebrevet.

I fråga om vilken fördelningsmetod som bör ligga till grund för lagstift­ningen gör jag följande bedömning.

De remissinstanser som förordar proportionell fördelning på grundval av skuldebrevets och optionsrättens respektive marknadsvården (B-metoden) framhåller i första hand all metoden används i skattepraxis vid fördelning av en gemensam köpeskilling. De anser att metoden är den principiellt riktiga och all en ny fördelningsmetod bör införas endast om starka skäl talar för det.

Enligt min uppfattning bör betydelsen av nyss nämnda fördelningsprin­cip inte överdrivas. Att den kommit till användning beror i de flesta fall på all något annat alternativ inte funnits tillgängligt och att sakliga skäl inte motiverat en annan fördelning. Så är t.ex. fallet vid försäljning av en del av en fastighet. Några egentliga marknadsvärden på en fastighets olika delar

Prop. 1984/85:193

30

finns sällan. Proportioneringen sker därför i allmänhet med ledning av olika delvärden av fastighetens totala taxeringsvärde.

Den situation som nu föreligger är delvis annorlunda. Skuldebrevet får regelmässigt omedelbart efter emissionen ett marknadsvärde som med mycket små variationer uttrycker det pris som en kapitalplacerare är villig att betala för skuldebrevet. Vidare finns noggranna och allmänt acceptera­de metoder för teoretisk beräkning av ett skuldebrevs värde. Detta kan därför lätt beräknas. Oavsett om detla sker genom avläsning av det faktis­ka marknadsvärdet eller genom en teoretisk beräkning kan värderingen ske i nära anslutning till emissionen.

En fördel med den av kapitalvinstkommitlén förordade metoden att åsätta skuldebrevet dess marknadsvärde (C-metoden) är att endast ett marknadsvärde behövs, nämligen skuldebrevets. För tillämpning av B-me­toden är det nödvändigt att också ha vetskap om optionsrättens marknads­värde. Även om noteringar finns på ett flertal optionsrätter är dessa ibland osäkra på grund av låg omsättning. Optionsrätters marknadsvärde kan i allmänhet inte heller avläsas förrän en lid gått efter emissionen. Jag vill tillägga all del heller inte är möjligt att teoretiskt beräkna optionsrättens värde med någon större grad av säkerhet.

I sammanhanget vill jag särskilt framhålla att kapitalvinstkommmitténs förslag om emissionsprisets fördelning är grundad på en ekonomisk analys av de för optionslånen tillämpade villkoren. Metoden ger skuldebrevet ett riktigt värde vilket inte blir fallet med B-metoden. En fördelning enligt C-metoden har också den fördelen att ofta varken vinst eller förlust upp­kommer vid en avyttring av skuldebrevet i anslutning lill emissionen. Eftersom sådana avyttringar är mycket vanliga anser jag att denna följd av en fördelning enligt C-metoden är en fördel för såväl skattskyldiga som taxeringsmyndigheter.

En fördelning enligt B-metoden leder regelmässigt till att en realisations­vinst uppstår vid en försäljning av skuldebrevet omedelbart efter emissio­nen. Detta förhållande kan leda till rubbningar av den skattemässiga neu­traliteten mellan optionslån och andra finansieringsformer.

Vid en fördelning enligt C-metoden kommer optionsrättens anskaff­ningsvärde för en i emissionen deltagande aktieägare att bli indirekt be­stämt av marknadsvärdet pä skuldebrevet. Värdet kommer således inte att bestämmas av marknadsvärdet på optionsrätten. Jag vill emellertid betona att vid emissioner där emissionprisei understiger unitens marknadsvärde - vilka är de vanligast förekommande i Sverige - inte heller B-metoden ger optionsrätten ett "rikligt" värde. Båda fördelningsmeloderna medför att optionsrätten kommer att åsätias ett värde som understiger dess mark­nadsvärde. Detta är emellertid naturligt vid en sådan emission och direkt jämförbart med vad som gäller för teckningsrätter vid nyemissioner. Om optionslånet emilteras lill sitt marknadsvärde ger de båda nu diskuterade fördelningsmetoderna i princip samma resultat. Jag kan inte finna att en

Prop. 1984/85:193

31

fördelning enligt metod B i delta avseende är att föredra jämfört med en fördelning enligt metod C.

Sammanfattningsvis gör jag följande bedömning. Såväl önskemålet om en neutral skaltemässig behandling av olika finansieringsformer som lill-lämpningsskäl lalar för C-metoden. Detta bör tillmätas avgörande betydel­se. All C-metoden innefattar en annan fördelningsprincip än den i beskatt­ningssammanhang gängse kan inte uppväga de fördelar som är förenade med metoden. Enligt min uppfattning talar övervägande skäl för metod C. Jag föreslär således att emissionspriset vid en emission av ett optionslån skall fördelas så att skuldebrevet åsätts sitt marknadsvärde och optionsrät­ten tillförs det överskjutande värdet. Skulle marknadsvärdet på skuldebre­vet i något fall överstiga emissionspriset skall hela priset hänföras till skuldebrevet. Jag vill tillägga alt fördelningen skall gälla för alla slag av skuldebrev som kan förekomma i ett optionslän, alltså även för konvertibla skuldebrev och vinstandelsbevis som ingår i ett opiionslån.

Bestämning av marknadsvärdet

Det är skuldebrevets marknadsvärde vid förvärv, som sker genom teck­ning, som skall fastställas. Teckningen pågår under en kort tidsperiod, vanligtvis ej överstigande en månad. Vid de hittills företagna emissionerna av optionslän torde det övervägande antalet av emissionsdellagarna ha sålt skuldebrevet omedelbart efter teckningen. I vissa fall har emissionsbanken åtagit sig att försälja skuldebrevet på marknadsmässiga villkor för långiva­rens räkning i anslutning till emissionen. Härigenom har inom den korta tidsperiod som teckningen pågår marknadsvärden noterats för skuldebre­ven. Ett sådant värde har således kunnat avläsas i anslutning till emissio­nen.

Det finns anledning att anta att längivarna mycket ofta även vid framlida emissioner av optionslån kommer att avyttra skuldebrevet i omedelbar anslutning till emissionen. De flesta aktieägare torde endast vara intresse­rade av optionsrätten. Den binder i motsats till skuldebrevet ett förhållan­devis litet kapital och ger dessutom delaktighet i en eventuell värdestegring pä aktien. Enligt min bedömning torde därför faktiska marknadsvärden för skuldebreven med stor sannolikhet att kunna avläsas i anslutning till emis­sionen även framdeles. Alternativet med ett teoretiskt beräknat värde har fördelen att del kan fastställas redan vid leckningstidens början. Den som tecknar länet kan således i ett myckel tidigt skede överblicka konsekven­serna av olika alternativ och planera sina åtgärder utifrån klara förutsätt­ningar. Emellertid påverkas ett skuldebrevs värde av många olika faktorer. De viktigaste av dem är visserligen enkla att utpeka men ytterligare ett stort antal omständigheter kan påverka värdet. Jag anser det inte möjligt att i författningstexten med tillräcklig noggrannhet precisera hur en teore­tisk beräkning av marknadsvärdet skall ske. En sådan beräkning mäste därför göras enligt en förenklad modell. Därmed ökar risken avsevärt för

Prop. 1984/85:193

32

alt ett pä så sätl beräknat värde inte obetydligt kommer alt avvika från det faktiska marknadsvärdet. Under alla förhållanden ger användning av det faktiska marknadsvärdet en mera korrekt fördelning av emissionspriset. Dessa omständigheter anser jag avgörande vid valet mellan faktiskt mark­nadsvärde och ett på teoretisk väg beräknat värde. Jag förordar alltså användning av faktiska marknadsvärden.

Vid avyttring eller inlösen av skuldebrevet utgör marknadsvärdet av­dragsgill anskaffningskostnad. Detla värde måste bestämmas för varje skallskyldig som deltar i länet oavsett om han överlåter skuldebrevet eller ej. Enligt min uppfattning kan det inte komma i fråga att den skattskyldige själv skall förebringa utredning om marknadsvärdet. En större enhetlighet i bedömningen måste eftersträvas. Det kan därför ifrågasättas om inte RSV borde utfärda bindande föreskrifter om marknadsvärden i förekommande emissioner. Även här är emellertid förhållandena så komplexa all den vägledning som i sä fall måste ges knappast kan precieras i författnings­text. Jag ser därför inget annat realistiskt alternativ än att RSV, efter ansökan av de emitterande bolagen, utfärdar anvisningar om emissionspri­sets fördelning. Detla är en praktisk lösning som ger möjligheter alt la skälig hänsyn lill alla de olika faktorer som i det enskilda fallet kan påverka marknadens värdering av ett skuldebrev.

RSV skall enligt sin instruktion genom bl.a. anvisningar främja en riklig och enhetlig tillämpning av gällande föreskrifter inom sitt verksamhetsom­råde. Beträffande realisationsvinstbeskattningen av värdepapper brukar verket utfärda anvisningar om del sökande bolagets aktier är börsnoterade eller föremål för liknande notering. Anvisningar på optionslåneområdet bör ges av RSV i samma utsträckning som nu gäller i andra värdepappers-frågor. Det ankommer på verket att avgöra om anvisningar skall utfärdas eller ej. 1 de fall anvisningar inte begärs eller ej utfärdas får det på vanligt sätt ankomma på den skatiskyldige att i sjålvdeklarationen förebringa utredning om sina anskaffningsvärden. 1 klarhetens intresse vill jag fram­hålla att det här är fråga om anvisningar till ledning för taxeringen och inte om bindande föreskrifter.

I många fall noteras de störte aktiebolagens skuldebrev officiellt på fondbörsen. Omsättningen av dem är dock i allmänhet liten och del kan i vissa fall dröja en avsevärd tid innan en sådan notering finns. De flesta skuldebrev som avyttras av deltagarna i en emission i anslutning till denna torde säljas direkt via emissionsbanken lill institutionella placerare. Vet­skap om marknadsvärdet finns dä hos det emitterande bolaget och emis­sionsbanken men kan däremot vara svår att erhålla för utomstående. Med hänsyn till dessa förhållanden anser jag det inte bara lämpligt ulan också nödvändigt all bolagen till sina ansökningar fogar utredning om marknads­värdet. Utredningen bör omfatta den tidsperiod som erfordras för alt marknadsvärdet med rimlig grad av säkerhet skall kunna avläsas. Hur lång liden skall vara kan inte generellt anges. Tidsperioden fär bedömas med

Prop. 1984/85:193

33

hänsyn till de föreliggande omständigheterna i det enskilda fallet. Ofta kan marknadsvärdet avläsas i omedelbar anslutning lill all handeln i skulde­brev påbörjas. I inget fall torde en längre period än en månad vara behöv­lig. Marknadsvärdet kommer att vara av betydelse under lång tid efter emissionstidpunkten. På grund härav bör endast ett värde anges i anvis­ningen som anskaffningsvärde och delta även om olika marknadsvärden noterats, t.ex. under olika dagar under den aktuella tidsperioden. Ett medelvärde bör sålunda anges i anvisningen på samma sätt som nu sker när anvisningar ges för värderingen av exempelvis inköpsrätter. Vad jag nu sagt innebär alltså alt jag anser att endast ett marknadsvärde bör anges även om t.ex, marknadsräntan ändrats under en pågående emission och skuldebrevets marknadsvärde därför ändrats.

Optionsrättens värde bestäms indirekt av marknadsvärdet på skuldebre­vet som skillnadsbeloppet mellan emissionspriset och skuldebrevets mark­nadsvärde. Även optionsrättens värde bör givelvis anges i anvisningen.

Skulle flera optionsrätter förekomma i samma unit måste en fördelning av nyss nämnda skillnadsbelopp ske dem emellan. I den frågan gör jag följande bedömning.

I Sverige emitteras optionslån i allmänhet med företrädesrätt för aktie­ägarna. Därvid tillämpas nyemissionsvillkor, vilket innebär alt emis­sionspriset understiger marknadsvärdet på de utgivna värdepapperen. Ef­tersom skuldebrevet skall åsätias sitt marknadsvärde faller hela övervär­det på optionsrätterna. Enligt min uppfattning medfördetia förhållande att del mest kortekta resultatet erhålls om fördelningen sker med ledning av optionsrätternas resp. marknadsvärden. För bestämning av dessa mark­nadsvärden bör de principer, som jag tidigare redovisat för skuldebrevens del tillämpas sä långt som möjligt. Det kan dock visa sig nödvändigt alt utsträcka tidsperioden under vilken marknadsvärdena avläses, Å andra sidan bör i delta fall de noterade värdena kunna användas i större utsträck­ning.

Vad jag nu sagt tar i första hand sikte på emissioner som görs av börsbolag eller bolag vars aktier omsätts marknadsmässigl vid sidan av fondbörsen. När optionslån ges ul av sädana bolag följer regelmässigt en omsättning av skuldebrev och optionsrätter. Om ett optionslän ges ut av eti renodlat familjeförelag, t.ex. vid en riktad emission till en utomstående intressent, torde i allmänhet några konstaterbara marknadsvärden inte framkomma. Även i ett sådant fall finns emellertid ett behov av alt faststäl­la ett marknadsvärde på skuldebrevet för att möjliggöra en uppdelning av emissionspriset. 1 den situationen blir man hänvisad lill att utifrån formell ränta och löptid på lånet genom en teoretisk beräkning bestämma skulde­brevets värde vid leckningslidpunklen. 1 sådana fall torde det inte föreligga något behov av anvisningar från RSV.

3    Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 193

Prop. 1984/85:193

34

2.5 Beskattningen vid avyttring av skuldebrev utgivna i optionslån

Mitt förslag: Ett skuldebrev utgivet i ett optionslän skall vid avyttring i likhet med vad som f.n. gäller beskattas enligt reglerna för övrig lös egendom i 35 § 4 mom. kommunalskatlelagen.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Beskattningen skall ske enligt aktievinst­reglerna i 35§ 3 mom. KL.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker kommitténs förslag eller lämnar det utan erinran. Ett antal remissinstanser avstyrker dock förslaget. Några av dem anser alt den förutsebara värdestegringen på underkursskuldebrevet skall räntebeskattas. Vissa remissinstanser anser det vara en stor nackdel all endast skuldebrev utgivna i optionslån skall beskattas enligt 35 § 3 mom. KL medan övriga skuldebrev - bortsett frän de konvertibla skuldebreven - skall beskattas enligt 4 mom, samma para­graf. Dessa remissinstanser framhåller att det i princip inte finns någon skillnad på skuldebrev utgivna i opiionslån sedan oplionsbevisen avskiljts och övriga skuldebrev.

Skälen för mitt förslag: En följd av valet av metod för fördelningen av emissionspriset blir alt skuldebrevet i ett optionslån ur långivarens synvin­kel förvärvas lill underkurs i förhållande lill skuldebrevets nominella vär­de. Villkoren i företagna emissioner av optionslån har varit sädana att underkursen oftast uppgått till 20-30% av nominellt skuldebrevsvärde. Vid löptidens slut inlöses skuldebrevet av bolaget till nominellt belopp. Frågan uppkommer därför om hur denna värdestegring och annan värdeförändring på skuldebreven skall beskattas.

Rådande praxis torde innebära följande. Värdeförändringar på skulde­brev beskattas normall som realisationsvinst efter en avyttring. 1 vissa fall har dock förändringar i kapitalvärdet på skuldebrev ansetts utgöra ränta (se t.ex. RÅ 1969 Fi 1396, RÅ 1972 ref 51 och RÅ 82 Aa 152). Å andra sidan beskattas värdeförändringar pä skuldebrev, som ulgetts lill parikurs men där kursen sedan sjunkit, enligt realisationsvinstreglerna. För vissa typer av skuldebrev bankcertifikat, statsskuld växlar och skattkammarväxlar - följer av särskild lagstiftning (41 e§ KL) att alla värdeförändringar behandlas som ränta.

Nuvarande praxis för beskattning av realiserade värdeförändringar på olika slag av skuldebrev är ulan tvivel svåröverblickbar. Uppkomsten av en penningmarknad i början av 1980-talet och nya typer av finansieringsin­strument har ylteriigare komplicerat beskatlningssitualionen.

Kapiialvinstkommittén har föreslagit alt alla värdeförändringar på skul­debrev utgivna i optionslån bortsett från upplupen formell ränta skall realisationsvinstbeskattas enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. KL. För-

Prop. 1984/85:193

35

slaget har mött relativt stark kritik från remissinstanserna. Enligt min mening finns visst fog för kritiken, främst av det skälet att endast ett visst slag av skuldebrev skall omfattas av nya regler medan andra likartade typer av skuldebrev lämnas utanför.

Enligt sina direktiv skall kapitalvinstkommittén bl.a. se över beskatt­ningsreglerna på skuldebrevsområdel. Kommittén skall också utreda gränsdragningen mellan realisationsvinst och ränta i vissa fall. Enligt vad jag inhämtat har kommittén påbörjat arbetet med dessa frågor. Ett betän­kande med förslag till nya regler om skuldebrevsbeskattningen kan förvän­tas under våren 1986.

Det sagda leder lill den slutsatsen att det inte är lämpligt att nu ändra reglerna för beskattningen av värdeförändringar på endast de skuldebrev som utges i optionslån. Samtidigt saknas underiag för en lillföriitlig bedöm­ning av hur värdeförändringar på andra slag av skuldebrev bör beskattas. Jag år av det skälet inte heller beredd att nu föreslå ändringar i gällande regler för skuldebrevsbeskatlningen i övrigt. Jag vill tillägga att jag också ser det som en fördel alt kapitalvinstkommittén härigenom ges bättre möjligheter för en förutsättningslös prövning av beskattningsreglerna pä hela skuldebrevsområdet.

Avslutningsvis vill jag i klarhetens intresse göra ytterligare ett påpekan­de, Mitl ställningstagande i den nu aktuella frågan får inte uppfattas så att jag lar avstånd frän kommitténs principiella uppfattning om beskattningen av värdestegringen pä ett skuldebrev utgivet i ett opiionslån. Tvärtom är jag av samma mening som kommittén på den punkten. Jag avser därför alt pä nytt la upp frågan sedan kommittén avlämnat sitt förslag till beskatt­ningsregler för skuldebreven.

2.6 Beskattningen vid avyttring av företrädesrätter att teckna konvertibla skuldebrev och optionslån

Mitt förslag: Företrädesrätter att teckna konvertibla skuldebrev och optionslän skall beskattas enligt aktievinstreglerna i 35S 3 mom. kom­munalskatlelagen.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig i frågan har tillstyrkt förslaget.

Skälen för mitt förslag: Konverterings- och optionslån kan emitteras såväl med företrädesrätt för aktieägarna som ulan sådan rätt. Det är också möjligt att utge lån där annan än aktieägare i bolaget fär företrädesrätt att teckna. Enligt 5 kap 2§ aktiebolagslagen (1975: 1385) har emellertid aktie­ägarna - vid emissioner som sker mot vederlag i pengar - företrädesrätt

Prop. 1984/85:193

36

att teckna sig för förvärv av skuldebrev såsom om emissionen gällde de aktier som kan komma att träda i stället för skuldebreven eller nytecknas på grund av optionsrätt.

Som framgår av lydelsen av bestämmelsen i aktiebolagslagen hänför sig företrädesrätten civilrätlsligt till skuldebrevet. Frågan är nu hur dessa företrädesrätter skall infogas i regelsystemet för beskattning av realisa­tionsvinster.

Såvitt avser företrädesrätten att teckna ett konvertibelt skuldebrev är situationen okomplicerad. Som jag tidigare anfört skall ett konvertibelt skuldebrev vid avyttring beskattas enligt aktievinstreglerna. Det är därför naturiigt att också företrädesrätten att teckna ett sådant skuldebrev skall beskattas enligt de bestämmelserna . Därigenom uppnås även överens­stämmelse i beskattningen mellan denna företrädesrätt och en tecknings­rätt till aktie.

När det sedan gäller företrädesrätten att teckna ett optionslån är lägel något annorlunda. Del beror på att teckningen i ett opiionslån avser en unit bestående av ett skuldebrev och en optionsrätt. Eftersom jag har föreslagit att skuldebrevet i ett sådant lån vid avyttring skall beskattas enligt reglerna för övrig lös egendom i 35 § 4 mom. KL kan det hävdas att också företrä­desrätten borde beskattas enligt samma bestämmelser. Kommittén har emellertid i belänkandet Reavinst på optionslån pä ett övertygande sätl visat att företrädesrättens värde uteslutande beror pä optionsrätten (se sid 68-70 och 91-93 i betänkandet) och mot den bakgrunden föreslagit att företrädesrätten i skattehänseende även knyts till optionsrätten.

Jag biträder förslaget att företrädesrätten i skattehänseende bör knytas till optionsrätten. Som en följd av detta finner jag det naturligt alt beskatt­ningen av företrädesrätten skall ske pä samma sätt som gäller för options­rätlen. Mitt förslag är således att företrädesrätten att teckna ett optionslån skall beskattas enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. KL. Härigenom uppnås skaltemässig neutralitet i behandlingen av de tecknings- och före­trädesrätter som kan förekomma i olika slag av aktieemissioner.

2.7 Beskattningskonsekvenser när en företrädes-, konverterings- eller optionsrätt utnyttjas

Mitt förslag: Utnyttjande av en företrädes-, konverterings- eller op­tionsrätt skall inte medföra realisationsvinstbeskattning.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna: De remissinstanser som berört frågan tillstyrker försla­get.

Prop. 1984/85:193

37

Skälen för mitt förslag: När en innehavare av en teckningsrält utnyttjar denna för förvärv av en ny aktie i del emitterande bolaget utlöser förvärvet inte någon realisationsvinstbeskattning. Denna regel är inte alldeles själv­klar. Ett förvärv av aktier genom teckning med stöd av en teckningsrätt kan jämföras med ett byte. Byte är ett oneröst fång vilket normalt medför realisationsvinstbeskattning. Regeln är dock både enkel och praktisk. Den är också logisk med hänsyn till att aktieägaren vid en nyemission endast bereds möjlighet att behålla sin andel i bolaget. Samma ordning bör därför gälla för företrädesrätter att teckna konvertibla skuldebrev och optionslän. Del finns nämligen ingen anledning att utnyttjandet av en företrädesrätt skatlemässigt skall behandlas på annat sätt än en teckningsrätt eftersom konverterings- och optionslån i avgörande hänseenden kan jämställas med nyemission.

En optionsrätt att teckna eller köpa en aktie anses utslockna när den utnyttjas. Inte heller då utlöses någon realisationsvinstbeskattning. Del är däremot fallet vid utnyttjandet av en konverteringsrätt. Ett utbyte av ett konvertibelt skuldebrev lill en aktie realisationsvinstbeskattas alltså enligt nu gällande praxis.

Som tidigare framgått är det min uppfattning att de skalterättsliga regler­na bör utformas så att de nya finansieringsformerna kan utnyttjas i enlighet med de syften som ligger bakom den civilrätlsliga lagstiftning genom vilken de tillskapades. Jag anser alt nuvarande praxis vid konverteringar ulgör ett hinder för ett rationellt utnyttjande av de konvertibla skuldebreven som finansieringsalternativ. Härtill kommer att syftet med konverteringsrätten är detsamma som med optionsrätlen, nämligen att ge innehavaren av rätten möjlighet all förvärva en aktie. Som en konsekvens av vad jag nu anfört bör följa att en konvertering i realisationsvinsthänseende jämställs med ett utnyttjande av en optionsrätt. Jag föreslår således att ett utbyte av ett konvertibelt skuldebrev till en aktie inte skall föranleda realisations­vinstbeskattning. Delsamma bör givetvis gälla om en optionsrätt utnyttjas för teckning av en aktie.

Prop. 1984/85:193

38

2.8 Beräkning av innehavstid

Mitl förslag: Innebörd

en av reglerna om anskaffningstidpunkt anges i

nedanstående uppställning.

Värdepapper 1 Företrädesrätt

Aktieägare

moderaktiens förvärvsdag

Annan a) företrädesrätt

dagen för köpe­avtalet

skaltskyldig med b)  konvertibelt skuldebrev

inköpt

c) optionsrätt

2 Konvertibelt skuldebrev

dagen för förvär­vet av företrä­desrätten

dagen för köpe­avtalet

"

3 Skuldebrev ut­givet i ell op­iionslån

dagen för teck­ningen av lånet

dagen för teck­ningen av lånet

4 Optionsrätt a)  lill nyteckning

moderakliens förvärvsdag

dagen för förvär­vet av företrä­desrätten

-

dagen för köpeavtalet

b)  till köp av aktie

dagen för teck­ningen av länet

-

"

5 Ny aktie i     a)  via konverti­belt skuldebrev

moderaktiens förvärvsdag'

"

dagen för för­värvet av det konvertibla skuldebrevet

-

b)  via options­rätt till ny­teckning

"

dagen för för­värvet av op­tionsrätten

c)   via optionsrätt till köp av aktie

dagen för teck­ningen av lånet

-

' gäller ej utbyte som

skett före den 1 juli 1985.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom RSV och länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län tillstyrker förslaget eller lämnar det ulan erinran. RSV anser att reglerna är för svåröverskådliga och förordar en markant ökning av antalet schabloner. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län vill behälla nuvarande ordning.

Skälen för mitt förslag: Med innehavstid förstås tiden frän den dag dä egendomen förvärvades till den dag då avtal träffas om dess avyttring. Vid beräkning av skattepliktig realisationsvinst är innehavstiden av avgörande betydelse. Innehavstidens längd påverkar nämligen storleken av den skat­tepliktiga realisationsvinsten. Avyttras egendom som skall beskattas enligt aktievinstreglerna i 35§ 3 mom. KL skall hela vinsten tas upp till beskatt­ning om innehavstiden understiger två år. Om innehavsliden är tvä är eller längre beskattas 40% av vinsten.

Skall egendomen beskattas enligt reglerna för övrig lös egendom i 35 § 4 mom. KL gäller likaledes att hela vinsten är skattepliktig om innehavstiden är kortare än två år. Är innehavsliden två är eller längre men kortare än fem år bestäms skattepliktig vinst enligt en fallande skala. Vinsten blir skattefri orh egendomen innehafts fem är eller längre.

Prop. 1984/85:193

39

Vid beräkning av realisationsföriust gäller samma regler för bestämning av innehavstid som vid vinstberäkningen.

Att bestämma dagen för avyttringen vållar knappast några problem. Som jag tidigare nämnt anses avyttringsdagen vara den dag då bindande avtal om överlåtelse av egendomen ingås. Däremot är det inte i alla fall lika klart hur anskaffningstidpunkten skall bestämmas. Det är därför nödvän­digt att relativt ingående behandla den frågan. Inledningsvis tar jag upp de bestämmelser som anknyter lill 35 § 3 mom. KL.

Mitt förslag bygger på de i praxis utarbetade reglerna om beräkning av anskaffningstidpunkt vid nyemission av aktier. Förslaget är utarbetat med hänsyn lagen lill de många olika överlåtelsesilualioner som kan förekom­ma vid avytlring av de värdepapper som nu är aktuella. Till grund för bestämmelserna om anskaffningstidpunkt ligger mina förslag om dels att företrädesrätten att teckna ett optionslån i skattehänseende skall anses knuten till optionsrätten, dels att utnyttjande av en företrädesrätt, ett konvertibelt skuldebrev eller en optionsrätt inte skall utlösa realisations­vinstbeskattning. Den aktieägare som deltar i en emission kan därigenom via företrädesrätten härleda sin konvertibel eller optionsrätt tillbaka till den aktie från vilken företrädesrätten att delta i lånet härrör (moderaktien). Anskaffar han en ny aktie genom att utnyttja konverlerings- eller options­rätten kan han på samma sätt härleda förvärvet av aktien tillbaka lill moderaktien via konverterings- eller optionsrätten och företrädesrätten. Avyttrar aktieägaren ett av de nu nämnda värdepapperen bestäms dess anskaffningstidpunkt av moderaklien. Skulle denna aktie vara förvärvad genom ett benefikt fång får han gä tillbaka lill tidpunkten för närmast föregående onerösa fång.

Om en skaltskyldig deltar i en emission utan företrädesrätt, t.ex. vid en riktad emission, bör anskaffningstidpunkten bestämmas lill dagen för teck­ningen. Detta överensstämmer med gällande rätt.

Förvärvar den skattskyldige ett av de nu aktuella värdepapperen genom köp blir dagen för köpet anskaffningstidpunkt. Även vid ett sådant förvärv bör gälla att anskaffningstidpunkten får överföras lill ett genom teckning eller konvertering förvärvat värdepapper. Jag kan illustrera det nu sagda med ett exempel. Anlag att en skattskyldig köper en företrädesrätt att delta i ett optionslån och att han utnyttjar rätten till teckning. Han får då en optionsrätt. Antag vidare att han utnyttjar optionsrätten och tecknar en aktie, som han sedan avyttrar. Hans anskaffningstidpunkt för aktien skall dä räknas tillbaka till dagen för inköpet av företrädesrätten. Resultatet blir detsamma om företrädesrätten i stället hade gällt ell konverteringslån.

Jag har tidigare föreslagit att utnyttjandet av företrädes-, konverterings-och optionsrätter inte skall utlösa realisationsvinstbeskattning. 1 konse­kvens med detla föreslår jag alltså att ingen anskaffningstidpunkt skall knytas lill ett sådant tillfälle. Karaktäristiskt för regelsystemet är således att ingen anskaffningstidpunkt är så att säga fristående. Ingen anskaff­ningstidpunkt anknyts till de tillfällen då företrädes-, konverterings- och optionsrätter utnyttjas för sina resp. ändamål. Härigenom skiljer sig förslå-

Prop. 1984/85:193

40

get från nuvarande praxis, som t.ex. innebär att en via optionsrätt förvär­vad aktie anses anskaffad vid tidpunkten för utnyttjandet av optionsrätten. När rätten utnyttjas för nyteckning anses den utslockna och någon realisa­tionsvinstbeskattning utlöses inte. Anskaffningstidpunkten blir således be­stämd till en fristående tidpunkt i detta fall.

RSV och länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anser att de regler jag redogjort för blir alltför komplicerade. Länsstyrelsen förordar att anskaff­ningstidpunkten för en via optionsrätt förvärvad aktie skall bestämmas till dagen för utnyttjandet av optionsrätten, dvs en kodifiering av gällande praxis. Däremot godtar länsstyrelsen förslaget i den del det rör konvertibla skuldebrev. Länsstyrelsen framhåller att reglerna därigenom blir enklare att tillämpa. RSV förordar schablonregler i större utsträckning när del är fråga om att bestämma anskaffningstidpunkter.

De av mig föreslagna bestämmelserna bygger på nyemissionsreglerna vilket jag anser vara en naturiig utgångspunkt eftersom en emission av ett konverlerings- eller optionslän kan användas som ett alternativ till en nyemission. Anknytningen till nyemissionsreglerna anser jag har gjorts pä enklast tänkbara sätt. Jag är dock medveten om att reglerna om anskaff­ningstidpunkt för optionsrätter till köp av aktier, vilka jag senare skall återkomma till. komplicerar systemet något. Å andra sidan ingår även bestämmelserna om beräkning av anskaffningskostnad som en naturlig del i det av mig föreslagna regelsystemet. Detta bildar därför en enhet ur vilken ingen regel kan brytas ut ulan all systemets logiska uppbyggnad går föriorad. Enligt min uppfattning leder länsstyrelsens förslag inte till någon förenkling jämfört med mitt förslag. Jag kan heller inte finna att RSV:s förslag om ytleriigare schabloner leder till en bättre lösning.

Konvertibla skuldebrev och optionsrätter är aktieliknande handlingar. Deras värde bestäms i hög grad av kursen pä bolagets aktie. Vid innehav av ell konvertibelt skuldebrev eller en optionsrätt får den skattskyldige därför del av aktiens värdestegring. Omvandlas skuldebrevet eller options­rätten lill en aktie övergår i princip värdestegringen till aktien. Med hänsyn till detta anser jag det felaktigt att räkna innehavsliden på aktien från den dag dä konverterings- eller optionsrätten utnyttjades. I vissa fall skulle därigenom värdestegringen bli fullt beskattad under en tväårsperiod trots att den före utbytet/nyteckningen endast skulle ha beskattats till 40%. Delta är inkonsekvenl och rubbar neutraliteten i beskattningen av olika finansieringsformer.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län har även anfört alt regeln om anskaffningstidpunkt för en via optionsrätt förvärvad aktie kan vålla kom­plikationer vid utnyttjande av föriustavdrag i fåmansbolag. Jag delar inte länsstyrelsens farhågor. Den ändring i reglerna om anskaffningstidpunkt som jag nu föreslår påverkar i sig inte bedömningen av rätten till föriustav­drag. En annan sak är att själva förekomsten av optionsrätter kan vara av betydelse i sammanhanget (jfr prop. 1983/84:63 s. 26).

Vad jag hittills anfört om bestämning av anskaffningstidpunkt har gällt företrädesrätter, konverfibla skuldebrev, optionsrätter och aktier, som

Prop. 1984/85:193

41

förvärvats genom en konverterings- eller optionsrätt, dvs egendom som efter avyttring skall realisationsvinstbeskattas enligt aktievinstreglerna i 35§3mom. KL.

Skuldebrev utgivna i opiionslån beskattas efter avyttring enligt bestäm­melserna i 35 § 4 mom. KL. Reglerna om anskaffningstidpunkt år här betydligt enklare. En skattskyldig som deltar i en emission av skuldebrev anses enligt gällande rätt förvärva skuldebrevet vid teckningstillfället, Detla gäller oavsett om den skattskyldige har företrädesrätt alt teckna länet eller ej. Detla är en följd av att sambandet med moderaktien anses brutet i och med emissionen. Förvärvas skuldebrevet genom köp eller genom annat oneröst fång bestäms anskaffningstidpunkten pä vanligt sätt till den dag dä bindande avtal om förvärvet ingås.

Kapitalvinstkommittén har inte föreslagit någon ändring av dessa regler. Även remissinstanserna har godtagit nuvarande ordning. Jag biträder den uppfattningen och föreslår därför ingen ändring av gällande regler på området.

2.9 Beräkning av anskaffningskostnad

Mitt förslag: Innebörden av reglerna om anskaffningskostnad anges i

nedanstående uppställning.

Värdepapper

Aktieägare

Annan

skattskyldig med inköpt

a) företrädesrätt

b)  konvertibelt       c) optionsrätt skuldebrev

1 Företrädesrätt

0 kr.

köpeskillingen

-

2 Konvertibelt

emissions-

köpeskillingen för

köpeskillingen

skuldebrev

priset

företrädesrätten 4- emissionspri­set

3 Skuldebrev ut-

skuldebrevets

skuldebrevets

_                              _

givet i ett op-

marknadsvärde

marknadsvärde

tionslån

vid emissionen'

vid emissionen'

4 Optionsrätt

skillnadsbelop-

köpeskillingen för

-                             köpeskillingen

pet mellan emis-

företrädesrätten -t-

sionspriset och

reslvärdet'

skuldebrevets

marknadsvärde

(restvärde!)'

5 Ny aktie

a)      via konverti-

emissionspriset

köpeskillingen

köpeskillingen          -

belt skuldebrev

för det konver-

för företrädes-

för det konver-

tibla skuldebre-

rätten + emis-

tibla skulde-

vet

sionspriset för det konvertibla skuldebrevet

brevet

b)      via options-

restvärdet +

köpeskillingen

köpeskil-

lätt

nyteckningspriset

för företrades-

lingen för op-

eller vid köp

rätten -1- rest-

tionsrätten +

köpeskillingen'

värdet 4- ny-

nytecknings-

teckningspriset

priset eller vid

eller vid köp

köp köpeskil-

köpeskillingen'

lingen

' gäller ej om teckning av lånet skett före den 1

juli 1985.

Prop. 1984/85:193

42

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som milt.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom RSV och länsstyrelsen i Göteborg och Bohus län tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Båda dessa instanser tillstyrker förslaget att företrädesrättens anskaff­ningskostnad skall vara O kr. för den aktieägare som deltar i en emission. RSV anser i övrigt att reglerna är för svåröverskådliga och förordar en kraftig ökning av antalet schabloner. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län vill behälla nuvarande praxis.

Skälen för mitt förslag: När jag redogjorde för frågorna om anskaffningstid­punkten utgick jag från alt emission av konvertibla skuldebrev och op­iionslån är alternativ till nyemission. Samma utgångspunkt är lämplig nu. Som jag nämnde i föregående avsnitt kan man med denna förutsättning som grund bygga ett logiskt och relativt enkelt system som innefattar både anskaffningstidpunkter och anskaffningsvärden. Jag har tidigare utförligt redogjort för de grundprinciper som jag anser bör tillämpas. Jag vill här endast understryka att principen innebär att anskaffningskostnaden får föras över från ett värdepapper till ett annat vid utnyttjande av företrädes-, konverterings- och optionsrätter på samma sätt som anskaffningstidpunk­ten får överföras utan hinder av att någon eller några av dessa rätter utnyttjas. Följande exempel belyser det nu sagda. Om en skaltskyldig köper en företrädesrätt ati delta i en emission av konvertibla skuldebrev och senare säljer den aktie som han erhållit genom alt utnyttja konverte­ringsrätten får han som anskaffningskostnad för aktien ta upp summan av köpeskillingen för företrädesrätten och emissionspriset fördel konvertibla skuldebrevet. Givetvis fär även eventuella kostnader i samband med kon-verteringen inräknas i aktiens anskaffningskostnad.

De särkilda regler som nu gäller för beräkning av anskaffningskostnad pä värdepapper, t.ex. fond- och preferensaktiemetoden, genomsnittsberäk­ning för äldre aktier och schablonregeln, bör bli tillämpliga på konvertibla skuldebrev och optionsrätter. För skuldebrev utgivna i optionslån bör således nu gällande regler om beräkning av anskaffningskostnad på vanliga skuldebrev tillämpas med endast det tillägget alt skuldebrevet vid emissio­nen skal! åsätias sitt marknadsvärde. För företrädesrätternas del anser jag emellertid alt del är nödvändigt att göra ett par undantag från gällande aktievinslregier. Vad jag åsyftar är dels hur anskaffningskostnaden skall bestämmas för en aktieägare som deltar i en emission, dels schablonre­gelns tillämplighet. Jag skall nu behandla dessa frågor.

Kapitalvinstkommitlén har föreslagit att anskaffningskostnaden för en företrädesrätt som erhålls i en emission skall åsätias värdet O kr. Detta kan sägas avvika från gällande regler om beräkning av anskaffningskostnad. En företrädesrätt är nämligen i princip likvärdig med en teckningsrätt till aktie och anskaffningskostnaden för företrädesrätten borde därför beräk-

Prop. 1984/85:193

43

nas pä samma sätt som gäller för teckningsrätten. Denna anskaffningskost­nad beräknas med en proportioneringsmetod till ett belopp motsvarande den värdeminskning som moderaktien undergår vid emissionen. Samma proporiioneringsmetod borde därför tillämpas pä företrädesrätter. Detta skulle innebära att en del av moderaktiens anskaffningskostnad överförs till företrädesrätten. Så långt föreligger knappast något större problem. Men om företrädesrätten utnyttjas för teckning kompliceras situationen högst avsevärt. Företrädesrättens värde skall nämligen i ett sådant fall överföras till del konvertibla skuldebrevet eller till optionsrätten. I det fall att skuldebrevet i ett optionslän är konvertibelt måste värdeöverföringen ske till såväl skuldebrevet som optionsrätten genom något slags fördel­ningsmetod. Ännu mer komplicerad blir situationen om uniten består av ett konvertibelt skuldebrev och flera optionsrätter. Härtill kommer att beräkningen av anskaffningskostnaden för ett konvertibelt skuldebrev el­ler en optionsrätt i de nu nämnda fallen alltid mäste ske med tillämpning av den invecklade preferensaktiemetoden. Kommittén har ansett att en sådan beräkningsmetod blir alltför komplicerad. Av förenklingsskäl har därför föreslagits att anskaffningskostnaden för aktieägarens företrädesrätt alltid skall sättas till 0 kr. Ingen del av moderaktiens anskaffningskostnad skall således överföras vare sig till företrädesrätten eller optionsrätten. Remiss­instanserna har genomgående ställt sig positiva till förslaget. Jag delar kommitténs och remissinstansernas bedömning och föreslår således att förslaget skall genomföras.

Schablonregeln för beräkning av anskaffningskostnad finns i punkt 2 b tredje stycket av anvisningarna till 36 § KL. Enligt regeln fär anskaffnings­kostnaden för en äldre börsnoterad aktie tas upp till 25% av vad den skatiskyldige erhållit för aktien vid avyitringen. Som jag tidigare nämnt bör schablonregelns tillämpningsområde utvidgas. Den bör också omfatta börsnoterade konvertibla skuldebrev och optionsrätter utgivna av bolag vars aktier börsnoteras.

Schablonregeln är en renodlad förenklingsregel. Den är huvudsakligen avsedd att användas i de fall då svårigheter föreligger att utreda den verkliga anskaffningskostnaden. Enligt mitt förslag skall företrädesrättens anskaffningskostnad för aktieägaren bestämmas till 0 kr. En förenklingsre­gel är då obehövlig. Härtill kommer att dubbelt avdrag skulle komma att medges för en del av moderaktiens anskaffningskostnad om schablonre­geln skulle fä användas pä företrädesrätterna. Jag föreslår därför att före­trädesrätterna inte skall omfattas av schablonregeln.

Prop. 1984/85:193

44

2.10 Avdrag för realisationsförlust, m.m.

Mitt förslag: Avdrag för realisationsförlust vid avyttring av företrädes­rätt, konvertibelt skuldebrev, optionsrätt och skuldebrev utgivet i ett optionslån skall medges i samma utsträckning som nu gäller för andra värdepapper. Vinster på nämnda slag av värdepapper skall däremot inte fä kvittas mol föriuster pä premieobligationer.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitl. Därutöver har kommit­tén föreslagit att avdrag skall medges för den förlust som uppkommer om en optionsrätt är värdelös vid optionslidens slut samt alt vinster på börsno­terade konvertibla skuldebrev skall kunna kvittas mol föriuster pä pre­mieobligationer i samma utsträckning som är fallet i fråga om vinster på börsaktier.

Remissinstanserna: Flertalet har tillstyrkt eller lämnat förslaget utan erin­ran. Ett par remissinstanser anser att förslaget om avdragsrätt för en vid optionstidens slut värdelös optionsrätt innebär ett sådant brott mot nuva­rande ordning för behandlingen av realisationsförluster att del inte bör genomföras. Näringslivets skaiteddegaiion hemställer att kvittning får ske mellan förluster på premieobligationer och vinster på optionsrätter.

Skälen för mitt förslag: Rätten till avdrag för realisationsförlust regleras i punkt 3 och 4 av anvisningarna till 36 § KL. Kapiialvinstkommittén har föreslagit att dessa bestämmelser skall omfatta förluster som uppkommer vid avyttring av nu ifrågavaranrle värdepapper. Kommittén har därtill föreslagit en viss utvidgning i avdragsreglerna så att förluster som uppkom­mer vid avyttring av premieobligationer, utfärdade år 1980 eller tidigare, blir avdragsgilla mot vinster som uppkommer på konvertibla skuldebrev inregistrerade vid Stockholms fondbörs.

Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot att allmänna regler för realisationsförluster skall få tillämpas på konvertibler och op­tionsrätter. Detta är också i linje med gällande rätt. Jag delar den uppfatt­ningen.

Vad sedan beträffar förslaget om avdragsrätl för en vid optionstidens slut värdelös optionsrätt är att märka att en sådan avdragsrätt är en nyhet på ifrågavarande beskaltningsområde. Vid realisationsvinstbeskattningen gäller nämligen alltsedan lagstiftningens tillkomst alt endast realiserade, dvs. genom avyttring uppkomna, vinster och förluster beaktas. Ett avylt-ringskrav har således uppställts som en primär förutsättning för att realisa­tionsvinstbeskattning över huvud taget skall komma ifråga.

För att frångå kravet på avyttring för ett visst slag av värdepapper i en speciell situation bör enligt min mening krävas tungt vägande skäl. För en sådan avdragsrätt har kommittén i första hand anfört att avdragsrätlen är

Prop. 1984/85:193

45

erforderlig för alt symmetri skall erhållas i beskattningen. Enligt kommit­téns förslag skall såväl optionsrätter som skuldebrev utgivna i opiionslån beskattas enligt reglerna i 35 § 3 mom. KL. Härigenom tar, enligt kommit­tén, värdestegringen pä skuldebrevet och den beloppsmässigt exakt lika stora föriusten på en värdelös optionsrätt beskattningsmässigt ut varandra.

Jag har emellertid tidigare av olika skäl funnit det mindre lämpligt att nu ändra beskattningsreglerna för skuldebrev. Det betyder bl.a. att värdesteg­ringen på skuldebreven tills vidare skall beskattas enligt nu gällande regler, vilket i sin tur kan komma att innebära att värdestegringen blir obeskattad. Jag har visserligen också förklarat att jag inte anser det rimligt att denna värdestegring pä sikt blir helt obeskattad. I den föreliggande situationen är jag emellertid inte beredd att genomföra en så genomgripande ändring av realisationsvinstreglerna, som det skulle innebära att införa en avdragsrätl för förluster som uppkommit utan att avytlring skett. Det förtjänar i sammanhanget att påpekas att optionsrätter f.n. är föremål för livlig om­sättning. Det är uppenbarligen så att intresse finns för satsningar i options­rätter, trots all en eventuell framlida förlust genom alt rätten vid optionsli­dens utgång är värdelös inte är avdragsgill.

Vad sedan beträffar kommittéförslagel om kvittning av föriuster på vissa premieobligationer mol vinster på börsnoterade konvertibla skuldebrev vill jag anföra följande.

Genom lagstiftning år 1981 begränsades rätten till avdrag för förluster som uppkommit vid avyttring av premieobligationer. En sådan förlust fär nu enligt huvudregeln endast användas för kvittning av vinster pä pre­mieobligationer. Föriuster pä premieobligationer som utfärdats år 1980 eller tidigare får dock även kvittas mot realisationsvinster på börsnoterade aktier och på andelar i vissa aktiefonder.

Betydelsen av den särskilda regeln om kvittning av förluster mot vinster på börsaktier kommer att minska vartefter premieobligationer som omfat­tas av bestämmelsen inlöses. För förluster som uppkommer efter år 1990 kommer regeln att sakna betydelse.

Jag kan i och för sig hålla med om att önskemålet om lika behandling av aktier och konvertibler talar för att kvitlningsregeln bör utvidgas till att avse även vinster pä konvertibler och eventuellt också, som Näringslivets skattedelegation begärt, vinster på optionsrätter. Kvitlningsregeln kom­mer emellertid inom en inte alltför avlägsen framlid att ha spelat ut sin roll. All dä föra in nya slag av värdepapper under regelns tillämpningsområde syns knappast motiverat. Med hänsyn lill främst kviitningsbestämmelsens karaktär av övergångsregel avstår jag frän att föreslå en utvidgning av dess tillämpningsområde.

Prop. 1984/85:193

46

2.11 Beskattningen av upplupen ranta på konvertibla skuldebrev

Mitt förslag: Vid avyttring av ett konvertibelt skuldebrev skall den ersättning som överlåtaren erhåller i form av upplupen ränta, i likhet med vad som f.n, gäller, beskattas som inkomst av kapital (ränta)

Kapitalvinstkommitténs förslag: Ersättningen för den upplupna räntan skall ingå som en delpost vid realisationsvinstberäkningen. Den skall alltså inte anses utgöra inkomst av kapital.

Remissinstanserna: Flertalet tillstyrker kommitténs förslag eller lämnar det ulan erinran. Några remissinstanser avstyrker förslaget. De framhåller främst vederlagets räntekaraktär och risken för kringgäendeåtgärder.

Skälen för mitt förslag: Frågeställningen rör gränsdragningen mellan ränta och kapitalvinst. Den omfattas med andra ord av det utredningsuppdrag som kapitalvinstkommitlén f.n. arbetar med. Frågan om hur upplupen ränta skall beskattas är gemensam för en rad räntebärande värdepapper. Vissa skäl lalar således för att den nu aktuella frågan inte bör behandlas isolerad från andra likartade fall. Härtill kommer alt den föreslagna ord­ningen kan öppna vägen för transaktioner av skatteflyktskaraktär. På grund härav föreslår jag inte någon ändring i den skattemässiga behand­lingen av upplupen ränta på de konvertibla skuldebreven. Sådan upplupen ränta bör således alltjämt beskattas som inkomst av kapital.

2.12 Realisationsvinstbeskattning i övrigt och utdelningsbeskattning

2.12.1 Realisationsvinstbeskattning

Mitt förslag: Bestämmelserna i 35 och 36 §§ kommunalskattelagen skall även i övrigt gälla för konvertibla skuldebrev och optionsrätter. För företrädesrätter skall bestämmelserna gälla i samma utsträckning som nu är fallet för teckningsrätter lill aktier.

Bestämmelsen i 53 § 1 mom. kommunalskattelagen om skattskyldig­het vid avyttring av aktier vid utflyttning från riket skall även omfatta avyttring av konvertibla skuldebrev och optionsrätter.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna: Samtliga har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare nämnt bör konvertibla skuldebrev och optionsrätter vid avyttring beskattas på samma sätt som aktier. Som

Prop. 1984/85:193

47

en följd av detta bör bestämmelserna i 35 § 3 mom. KL om strukturratio­nalisering och tvångsavyltring bli tillämpliga på dem. Det kan ske utan att lagrummet ändras.

Konvertibla skuldebrev och optionsrätter kan användas av en skattskyl­dig för att uppnå i princip samma beskatlningsresultat som kan åstadkom­mas med hjälp av aktier. Bl.a. skulle vissa skatteflyklsregler kunna kring­gås genom användning av dessa värdepapper helt eller delvis i stället för aktier. Jag föreslår därför att skatteflyktsreglerna i 35 § 3 mom. KL om fastighetsöverlåtelser, vinslbolagslransaktioner och interna aktieöverlå­lelser utvidgas så att de även omfattar konvertibla skuldebrev och options­rätter samt i det sist nämnda fallet även företrädesrätter. Motsvarande tillägg bör även göras i 53 § I mom. KL beträffande skattskyldighet för realisationsvinster vid utflyttning från landet.

I anvisningarna till 36 § KL bör bestämmelserna om termins- och blank-ningsaffärer även omfatta konvertibler, optionsrätter och företrädesrätter.

2.12.2 Utdelningsbeskattning

Mitt förslag:  Utdelningsbeskaltning skall inte ske av aktieägare som deltar i konverterings- och optionslån.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna: Samtliga har tillstyrkt förslaget eller lämnat del utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Jag har tidigare framhållit att emissioner av konver­terings- och optionslån i beskattningshänseende bör jämställas med ny­emissioner.

Nyemissioner sker i Sverige regelmässigt pä sädana villkor att teck­ningsrätten fär ett visst värde för en aktieägare som med företrädesrätt deltar i en emission. Någon utdelningsbeskattning sker dock inte av aktie­ägaren i ett sådant fall. Det beror på att denne vid en nyemission endast bereds möjlighet att behålla sin andel i bolagets förmögenhet.

Neutraliteten i beskattningen mellan de nämnda finansieringsformerna kräver likställighet i detta hänseende. Utdelningsbeskattning bör därför inte utlösas vid en emission av ett konverterings- eller optionslån. Detta överensstämmer med nu gällande praxis. Det är därför obehövligt att reglera frågan.

Vad jag nu sagt gäller endast om emissionen sker på normala villkor. Om emissionsvillkoren däremot är sädana alt skuldebrevet i ett optionslän får ett värde vid emissionstillfället som överstiger emissionspriset blir situa­tionen annorlunda. 1 ett sådant fall fär en aktieägare som deltar i emissio­nen utdelning från bolaget med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan

Prop. 1984/85:193

48

skuldebrevets marknadsvärde och emissionspriset. Utdelningsbeskaltning skall dä ske för skillnadsbeloppei. En aktieägare utdelningsbeskalias näm­ligen om denne får ut egendom från bolaget ulan vederlag eller för vederlag som understiger den erhållna egendomens marknadsvärde. Vid en emis­sion av konvertibla skuldebrev bör på motsvarande sätt utdelningsbe­skaltning ske om det rena skuldebrevsvärdet på konvertibeln överstiger emissionspriset.

Vad jag nu sagt innebär sammanfattningsvis följande. Konverierings-och optionslån skall inte kunna användas för att kringgå principen om dubbelbeskattning av utdelning från ett aktiebolag. Är emissionsvillkoren sådana att det rena skuldebrevsvärdet överstiger emissionspriset kommer utdelningsbeskaltning att utlösas. Däremot inträder en sådan beskattnings-effekt inte på grund av alt konverterings- eller optionsrätten har ett värde.

2.13 Övriga typer av optionslån

Mitt förslag: Vid emissioner av optionslån som består av ett skuldebrev och en optionsrätt att köpa en redan existerande aktie (köpoption), skall samma regler tillämpas som föreslås för optionslån i vilka options­rätten ger rätt lill nyteckning av en aktie med undantag för att ingen anskaffningstidpunkt fär räknas tillbaka lill dagen för förvärvet av den aktie som grundat en eventuell företrädesrätt att delta i lånet.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt med det undantaget att en med stöd av optionsrätt inköpt aktie anses anskaffad vid tidpunkten för utnyttjandet av optionsrätten.

Remissinstanserna: Samtliga har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Vad jag hittills anfört har - vad beträffar options­lånen - uteslutande gällt sådana lån som omfattat optionsrätter till ny­teckning. Under är 1984 har emellertid på marknaden förekommit en annan typ av optionslån i vilket ell skuldebrev förenats i en unit med en optionsrätt att köpa en redan existerande aktie. Ett sådant optionslån företer stora likheter med ett vanligt, aktiebolagsrätlsligl optionslån. Den likartade konstruktionen av dessa länetyper leder i stort sett till samma beskatlningskonsekvenser i de båda fallen. Bl.a. kan fiktiva realisations­förluster tillskapas i samma utsträckning. Med hänsyn till detta och då lån med köpoptioner kan komma att fä betydande ekonomisk omfattning anser jag det lämpligt alt reglera även dem.

I stort sett kan de regler jag tidigare föreslagit för län med nytecknings-optioner tillämpas även pä den nu aktuella lånelypen. Detla innebär bl.a.

Prop. 1984/85:193

49

att en köpoption som emitlerats gemensamt med ett skuldebrev kommer att beskallas enligt aktievinstreglerna. Några undantag är dock nödvän­diga. Jag skall nu diskutera dessa undantag.

Ett optionslån, i vilket optionsrätten avser en rätt att nyteckna en aktie, är ett direkt alternativ till en nyemission. När jag förslagit beskattnings­regler för sådana län har jag så långt som möjligt utgått från de regler som gäller vid nyemissioner.

Avser optionslånet en rätt att köpa en redan existerande aktie saknar lånet helt nyemissionskaraktär. Det innebär att sambandet mellan options­rätten och den aktie som grundat en eventuell företrädesrätt att delta i lånet bör anses brutet genom emissionen på samma sätl som gäller för skuldebrevet. Någon tillbakaräkning av anskaffningstidpunkten till dagen för förvärvet av moderaklien bör därför inte tillåtas. Detta gäller samtliga typer av värdepapper - företrädesrätt, skuldebrev, optionsrätt och nyköpt aktie som kan förekomma i samband med emissionen. Utnyttjas en köpoption för förvärv av en aktie anses aktien enligt gällande rätt anskaf­fad vid tidpunkten för utnyttjandet av optionsrätten. Kommittén föreslår ingen ändring på den punkten. Som jag tidigare påpekat anser jag dock alt en sådan regel är inkonsekvenl. En värdestegring på aktien leder lill en motsvarande värdestegring på optionsrätten. Om denna innehafts två år eller längre när utnyttjandet sker och aktien förvärvas skulle den värde­stegring som skett före ulnyttjandetidpunkten bli skattepliktig till 100% trots att den förut endast varil skattepliktig till 40%. Om anskaffningslid-punkten i stället fick räknas tillbaka lill tidpunkten för förvärvet av företrä­desrätten eller optionsrätten skulle den nu påtalade inkonsekvensen bort­falla. En annan fördel med en sådan bestämmelse är alt regelsystemet för beräkning av anskaffningstidpunkt blir mer enhetligt. Av dessa skäl före­slär jag att anskaffningstidpunkten för en med stöd av en köpoption förvär­vad aktie bör bestämmas till den dag dä företrädesrätten eller optionsrätten förvärvades.

I övrigt anser jag att de regler som jag föreslagit för vanliga optionslän bör bli tillämpliga pä optionslån där optionsrätten avser köp av en redan existerande aktie. Jag vill emellertid tillägga följande. Den nu diskuterade typen av optionslån saknar nyemissionskaraktär. Av detta följer att frågan om utdelningsbeskattning måste bedömas enligt allmänna regler. Sker emissionen till underkurs skall därför utdelningsbeskattning ske hos den aktieägare som deltar i emissionen.

I min framställning har jag hittills uppehållit mig vid optionslån i vilka optionsrätten är avskiljbar. I aktiebolagslagen ges emellertid utrymme för optionslåneemissioner där optionsrätten kan avskiljas från skuldebrevet endast i en situation, nämligen dä rätten utnyttjas för nyteckning. Jag skall nu något beröra den låneformen.

Till att bölja med vill jag understryka att den formen lill dags dato saknat praktisk betydelse. Såvitt bekant har nämligen inte några skuldebrev med 

4    Riksdagen 1984/85. 1 .saml. Nr 193

Prop. 1984/85:193

50

icke avskiljbara optionsrätter ulgetts i Sverige. Del är också svårt att se fördelarna med ett sådant optionslån jämfört med konverteringslån eller optionslån med avskiljbara optionsrätter.

Behovet av uttryckliga bestämmelser för beskattningen av vinster på denna typ av lån synes därför i och för sig begränsat. Enligt min mening bör emellertid den ordning för beskattningen av opiionslån med avskiljbara optionsrätter som jag föreslår tillämpas även i fråga om lån där optionsrät­ten endast kan skiljas från skuldebrevet vid nyteckningstidpunkten. Op­tionsrätten i ett sådant lån kommer alt beskattas enligt 35 § 3 mom. KL medan skuldebrevsdelen beskattas enligt 4 mom. samma paragraf. Den uppdelning av emissionspriset som måste göras får ske efter en teoretisk beräkning av skuldebrevsvärdet vid teckningen. Vad jag förut angett om anskaffningstidpunkt och anskaffningskostnad för företrädesrätt, options­rätt och aktie som förvärvas med stöd av en optionsrätt kommer också att gälla.

2.14 Bolagets beskattning

Mitt förslag: Ett bolag som emilterar opiionslån skall inte medges avdrag för skillnaden mellan emissionspriset och skuldebrevets mark­nadsvärde, s.k. kapitalrabatt.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna: Flertalet godtar förslaget eller lämnar det utan erinran. Ett antal remissinstanser anser dock alt bolaget bör medges avdrag. De framhåller främst all underkursen på skuldebrevet utgör en räntekostnad för bolaget samt att avdragsrätt erfordras för att neutralitet i skattehän­seende skall uppnås mellan de olika finansieringsformerna.

Skälen för mitt förslag: Ett aktiebolags utgifter för anskaffande av kapital utgör avdragsgilla omkostnader vid taxeringen. Härigenom blir bl,a. den ränta som ett bolag betalar till sina långivare avdragsgill. Ger ett bolag ut ell lån till underkurs, föreligger också avdragsrätl för skillnaden mellan skuldebrevets nominella belopp och del belopp som del låntagande bolaget får in vid utgivningen. Enligt rådande praxis för optionslån (se bl.a. RÅ 79 1:97) är ell bolag däremot inte berättigat till avdrag för skillnaden mellan emissionspriset och skuldebrevets marknadsvärde vid emissionen, den s.k. kapitalrabatten. Att en underkurs kan sägas uppkomma beror främst på all ett optionslån utges med en räntesats som understiger gällande marknadsränta för motsvarande lån utan optionsrätter. Optionslän skulle därför kunna sägas vara utgivna till underkurs. Det har därför hävdats att bolaget vid återbetalningen av ett sådant lån - vilket sker till skuldebre-

Prop. 1984/85:193

51

vens nominella belopp - i själva verket betalar ett slags räntekompensa­tion till långivaren motsvarande underkursen. Enligt de kritiska remissin­stanserna borde beloppet därför utgöra en för del låntagande bolaget avdragsgill omkostnad.

Enligt min uppfattning finns visst fog för det nyss angivna synsättet. Mitl förslag om emissionsprisets fördelning kan också sägas förstärka argumen­ten för avdragsrätt. Långivarens ingångsvärde pä skuldebrevet skall fast­ställas till dess marknadsvärde. Frän denna utgångspunkt kan del hävdas att han egentligen endast lånat bolaget ett belopp motsvarande skuldebre­vets marknadsvärde. Del överskjutande beloppet skulle då utgöra något slag av tillskott till bolaget.

Situationen är dock inte så enkel som jag nu beskrivit den. Det är nämligen så att de bolag som emitterat optionslån har redovisat hela det nominella skuldebrevsbeloppet som skuld i sin bokföring och alltså ingen del som tillskott. Med detla sätt att redovisa kommer underkursen aldrig all avspegla sig i bolagels räkenskaper. Någon kapitalrabatt kommer alltså inte fram som kostnad i bokföringen. Enligt vad jag erfarit anses detta sätt alt behandla optionslånen stå i överensstämmelse med god redovis­ningssed.

A v 41 § KL följer att inkomst av rörelse skall beräknas enligt bokförings­mässiga grunder. Del innebär bl.a. att bolagels taxering skall ske på grundval av dess bokföring. Bolagets intäkter och kostnader skall således framgå av bokföringen. Som jag nyss framhöll framkommer ingen kapital­rabatt i bolagets bokföring enligt nu rådande redovisningspraxis för op­tionslån. Med hänsyn lill regeringsrättens praxis skulle avdragsrätt för kapitalrabatt kräva en uttrycklig reglering i skattelagstiftningen. Enligt min mening är det inte motiverat att tillskapa en sådan särskild avdragsregel som medför en avvikelse mellan bokföringen och den skattemässiga be­handlingen.

Något civilrätlsligt hinder för bolagen att i bokföringen uppdela det inflytande emissionspriset i en skulddel och en tillskottsdel torde inte föreligga. Huruvida en sådan förändring kommer att göras framdeles kan inte nu bedömas. Men även med antagandet att bolagen i framtiden redovi­sar sina optionslån på angivet sätt och att detla dessutom anses överens­stämma med god redovisningssed anser jag det inte klart att avdrag skall medges för skillnaden mellan emissionspriset och skuldebrevets mark­nadsvärde.

1 denna fråga bör nämligen också långivarens beskattning beaktas. Van­ligtvis eftersträvas s.k. reciprocilet i beskattningen, dvs en samordning av intäkter och avdrag. Som ett exempel kan nämnas att om en längivare beskattas för en ränteintäkt bör samma räntebelopp utgöra en avdragsgill kostnad för låntagaren. Del står inte helt klart hur långivaren i framtiden kommer alt beskattas för värdestegringen på skuldebreven. En följd av detta blir att det inte heller är klart hur det låntagande bolagets beskattning bör utformas i detta avseende.

Prop. 1984/85:193

52

Man bör vidare överväga hur neuiralitetsprincipen bäst skall tillgodoses. Som jag tidigare nämnt är del min avsikt att försöka åstadkomma beskatt­ningsregler som gör bolagets val av finansieringsform sä lite beroende av dessa regler som möjligt. Det måste emellertid sägas att en absolut neutra­litet torde vara närmast omöjlig att uppnå i den nu aktuella frågan. Om vi jämför ett obligationslån, ett konverteringslån och ett opiionslån med varandra kan nämligen följande konstateras.

Obligationslänet kan antas bli emitterat till marknadsmässig ränta medan konverterings- och optionslånet åsätts en betydligt lägre räntesats. Skulde­brevet i optionslånet erhåller sill marknadsvärde vid emissionen. Den totala avkastningen på detta - formell skuldebrevsränta och värdestegring upp till det nominella beloppet - motsvarar avkastningen på obligationen, som löper med marknadsmässig ränta. Marknadsvärdet på det i options­lånet utgivna skuldebrevet sätts nämligen sä att dess avkastning totalt sett blir marknadsmässig. Den ränta som bolaget betalar på obligationslånet är avdragsgill vid taxeringen. För att uppnå neutralitet från bolagets synpunkt mellan dessa två finansieringsformer borde därför såväl den formella skul­debrevsräntan som underkursbeloppel på optionslånet vara avdragsgill. Så långt kan neuiralitetsprincipen sägas vara entydig.

När en jämförelse sedan sker med ett konverteringslån ger den däremot inte till resultat att neutraliteten upprätthålls. De i Sverige utgivna konver­teringslånen har i allmänhet haft en räntesats som legat mellan marknads­räntan pä obligationslån och den formella räntan på opiionslån. Neutralitet i beskattningen ur bolagets synvinkel mellan de olika låneformerna skulle därför förutsätta att även del konvertibla skuldebrevels emissionspris upp­delas i en skulddel och en tillskottsdel. En sådan uppdelning tillämpas inte och del är tveksamt om den över huvud taget är tillåten. Man bör därför utgå från att det vid emissionen av konverteringslån inte kan uppstå någon avdragsgill kapitalrabatt. Om en sådan rabatt blev avdragsgill pä options­lån skulle konverteringslånen uppenbarligen diskrimineras och förmodli­gen bli ointressanta för bolagen. Bolagets kostnad för ett sådant lån skulle nämligen bli avsevärt högre än för såväl obligationslån som optionslån. På det senare skulle, med de nu angivna förutsättningarna, bolagels avdrag i princip motsvara den likaledes avdragsgilla, marknadsmässiga räntan på optionslänet. För konverteringslånet blev den avdragsgilla kostnaden av­sevärt lägre. Bolagen kan åstadkomma neutralitet endast genom alt höja räntan på konverteringslånen till marknadsmässig nivå. Men delta skulle förta en av de främsta fördelarna med sådana lån, nämligen möjligheten alt hålla de löpande räntebetalningarna på en så låg nivå som möjligt. Som jag nyss antydde torde resultatet av en avdragsrätt för kapitalrabatt pä op­tionslån alltså bli att skattereglerna kraftigt skulle missgynna konverte-ringslåneformen. Avdragsrätlen skulle således motverka neutraliteten i skattehänseende mellan de olika finansieringsformerna.

Prop. 1984/85:193

53

Det skulle visseriigen kunna invändas all ett motsvarande resonemang kan föras om avdrag för kapitalrabatt inte medges. 1 ett sådant fall borde ett vanligt obligationslån gynnas eftersom del bäst tillgodoser kravet på att kostnaderna för kapitalanskaffning skall vara avdragsgilla. Jag är emeller­tid inte övertygad om att ett sådant synsätt är korrekt. Dels är obligations­lån en renodlad läneform till skillnad frän konverterings- och optionslån, dels visar erfarenheten att nuvarande ordning - där avdrag för kapitalra­batt inte medges - ger utrymme för alla finansieringsformer. Jag är natur­ligtvis medveten om att möjligheten till avdrag för fiktiva realisationsför­luster på optionslånen påverkat bolagen vid val av finansieringsform, åtminstone under år 1984. Delta kan emellertid inte vara enda anledningen till att optionslänen använts. Trots allt år långivarens skattesituation av underordnat intresse för bolagen. Bolagen har emitterat konverterings-och optionslån trots att de varit medvetna om att endast den låga, formella skuldebrevsräntan varit avdragsgill. Detta tyder i sin tur pä att dessa finansieringsformer har ansetts utgöra i vart fall likvärdiga alternativ lill obligationslån. Det är alltså fullt möjligt att neutraliteten i skattehänseende mellan dessa finansieringsalternativ bäst tillgodoses om avdrag för kapital­rabatt inte medges. Jag vill särskilt framhålla all neutraliteten alltså kan vara oberoende av vad som anses utgöra god redovisningssed för konver­terings- och optionslån.

De överväganden som jag nu redovisat leder till slutsatsen att avdrag för kapitalrabatt inte bör medges. För att ingen tvekan skall råda om vad som skall gälla i detla hänseende - oavsett den bokföringsmässiga behandling­en av lånen anser jag det lämpligt att ett uttryckligt avdragsförbud införs.

Den framtida utvecklingen på kapitalmarknaden och redovisningsområ­det saml eventuella lagsliftningsälgärder beträffande beskattningen av vär­destegringen på skuldebrev utgivna i optionslån får visa om behov finns av en omprövning av mitt ställningstagande.

2,15 Förmögenhetsbeskattningen

Mitt förslag: Innehav av en optionsrätt till nyteckning eller köp av aktier skall förmögenhetsbeskaltas om rätlen är föremål för omsättning på kapitalmarknaden. Optionsrätten skall las upp lill sitt marknads­värde.

Optionsrätter, som inte omsätts, skall inte utgöra förmögenhetsskai-tepliktig tillgång.

För konvertibla skuldebrev och skuldebrev utgivna i optionslån skall nuvarande regler gälla.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Prop. 1984/85:193

54

Remissinstanserna: Samtliga instanser godtar principen om förmögenhels-beskattning av optionsrätter, Fiertalel tillstyrker kommitténs förslag eller lämnar del utan erinran. Ett antal remissinstanser anser dock att options­rätter i bolag, vars aktier inte är inregistrerade på börsen, skall värderas till ett till 30% reducerat marknadsvärde, vilket ligger i linje med den värde­ringsregel som gäller för aktier i bolaget. Det framhålls att det inte är rimligt all en optionsrätt skall kunna bli värderad lill ett högre belopp än aktien i samma bolag. Aktiespararnas riksförbund anser att börsnoterade aktier bör las upp till 50% av marknadsvärdet och att motsvarande värde­ringsregel också bör gälla för bolagets optionsrätter.

Skälen för mitt förslag: Enligt gällande rätt förmögenhetsbeskattas konver­tibla skuldebrev och skuldebrev utgivna i optionslån. Detta förhållande skall självfallet gälla även för framtiden. Jag kommer därför i det följande endast alt ta upp optionsrätterna lill behandling.

Optionsrätter omnämns inte i den uppräkning av värdepapper som finns i 3§ 1 mom, d) lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. SEL. 1 ett avgörande av regeringsrätten (RÅ 83 1:90) har fastslagits att en optionsrätt lill köp av aktie, utställd av en privatperson, inte skall förmögenhetsbe­skattas. Det är sannolikt att motsvarande gäller för optionsrätter utgivna i optionslån.

Kapitalvinstkommitlén och remissinstanserna är ense om att optionsrät­ter bör förmögenhetsbeskattas. Enighet föreligger vidare om att beskatt­ningen bör begränsas till marknadsmässigl omsatta optionsrätter och -med ett undantag - all del är del noterade värdet som skall gälla som förmögenhetsvärde på optionsrätter i börsnoterade bolag. För egen del kan jag ansluta mig till den här redovisade uppfattningen. Något skäl att avvika från gällande värderingsprinciper beträffande börsbolag anser jag inte före­ligga.

Det råder däremot en viss oenighet om hur optionsrätter i icke börsno­terade bolag bör värderas. De bolag som åsyftas är de marknadsbolag, vars aktier omsätts vid sidan av fondbörsen, främst OTC-bolag. Aktierna i ett sådant bolag förmögenhetsvärderas till 30%' av substansvärdet. Det kan därför hävdas att optionsrätter i dessa bolag skall få värderas på motsva­rande sätl som bolagets aktier eller efter någon annan mera förmånlig grund än marknadsvärdet. I den frågan gör jag följande bedömning.

Jag delar den av kapitalvinstkommittén framförda uppfattningen alt de skäl som föranledde den särskilda värderingsregeln för aktier i marknads­bolag, som inte är inregistrarde på börsen, saknar bärkraft när del gäller optionsrätter. Syftet med den förmånliga aktievärderingsregeln är nämli­gen att huvudaktieägarens/ägarnas förmögenhetsskaiiesituation inte skulle förändras när bolagets aktier marknadsintroducerades vid sidan av fond­börsen. Del får vidare anses angelägel att de optionsrätter som omsätts på marknaden värderas efter samma grunder. Skulle exempelvis optionsrätter

Prop. 1984/85:193

55

som givits ut av OTC-bolag las upp till ett lägre värde än marknadsvärdet favoriseras placeringar i sådana opiionsrätler jämfört med innehav av optionsrätter som ges ut av börsbolag. Del hittills sagda talar entydigt för att marknadsvärdet bör vara värderingsnorm för alla optionsrätter som omsätts på marknaden.

Mot en enhetlig värdering talar å andra sidan att aktierna i icke börsno­terade bolag värderas efter helt andra grunder än marknadsvärdet. En sakligt sett omotiverad skillnad i värderingen av aktier och optioner ut­givna av samma bolag skulle uppkomma om optionsrätter skall tas upp till marknadsvärdet.

Som framgått är det inte möjligt att uppnå en från alla utgångspunkter tilltalande lösning. Mina överväganden har lett fram till slutsatsen att intresset av enhetliga värderingregler för optionsrätter som omsätts pä marknaden bör tillmätas avgörande betydelse. Jag biträder således kom­mitténs förslag att alla marknadsmässigl omsatta optionsrätter skall utgöra skattepliktig förmögenhet och tas upp till marknadsvärdet.

Några ändringar i förmögenhetsbeskattningen i övrigt är inte påkallade i det nu aktuella sammanhanget. Konvertibla skuldebrev och skuldebrevet i ett optionslån kommer således även framdeles att förmögenhetsbeskattas enligt gällande allmänna bestämmelser för värdepapper.

2.16 Övergångsbestämmelser

Mitt förslag: De nya bestämmelserna skall träda i kraft den I juli 1985 och tillämpas på alla avyttringar som sker efter ikraftträdandet med följande undantag.

1.   Har en skattskyldig vid ikraftträdandet innehaft ett konvertibelt skul­

debrev fem år eller längre får han som ingångsvärde pä skuldebrevet

alternativt använda skuldebrevels marknadsvärde vid ikraftträdan­

det.

2.

Regeln om emissionsprisets fördelning skall inte gälla för skuldebrev och optionsrätter som utgetts före ikraftträdandet.

3.

Schablonregeln för beräkning av anskaffningskostnad (25-procentre-geln) får inte användas för optionsrätter som utgetts före ikraftträ­dandet.

4.

Det nu gällande avdragsförbudet för föriuster på skuldebrev utgivna i optionslån skall tillämpas vid avyttringar av skuldebrev efter ikraft­trädandet om teckning av skuldebrevet skett före den I juli 1985.

Kapitalvinstkommitténs förslag: Samma som mitt.

Remissinstanserna:  Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Några instanser, bl.a. Näringslivets skatteddega-

Prop. 1984/85:193

56

tion föreslår att nu gällande regler skall tillämpas även efter ikraftträdandet på konvertibla skuldebrev som vid ikraftträdandet innehafts fem år eller längre. Ett annat förslag som framförts är att nuvarande bestämmelser skall tillämpas på redan utgivna konvertibler.

Skälen för mitt förslag: Med hänsyn till att den särskilda lagstiftning som gäller på området med verkan från december 1984 är av tillfällig karaktär bör de nya bestämmelserna träda i kraft snarast. Jag föreslår därför alt de ska gälla fr.o.m. den I juli 1985.

1 och med ikraftträdandet kommer i vissa avseenden att gälla regler som starkt avviker från de nuvarande. Vad jag främst åsyftar är dels alt en evig realisationsvinstbeskattning ersätter den nu tidsbegränsade för konvertibla skuldebrev, dels att emissionspriset i ett optionslån skall fördelas på uni­tens delar vilket inte sker nu. Frågan uppkommer därför om särskilda övergångsregler bör införas.

Näringslivets skattedelegalion har hemställt alt de nya reglerna inte skall bli tillämpliga pä konvertibla skuldebrev som vid ikraftträdandet innehafts fem är eller längre. Från de börsbolag som utgetl konvertibla skuldebrev har i särskilda skrivelser lill finansdepartementet yrkats att redan utgivna konvertibla skuldebrev inte skall omfattas av de nya bestämmelserna.

Enligt min uppfattning skulle sädana mer eller mindre långtgående lös­ningar medföra vissa nackdelar. Störningar på marknaden skulle kunna uppkomma till följd av alt olika förutsättningar skulle gälla för konvertibla skuldebrev utgivna i samma lån men med olika innehavstid. Beskattnings­reglerna skulle således inte verka neutralt. Vidare måste två parallella beskattningssystem tillämpas under en relativt lång tid. Detla skulle avse­värt försvåra den praktiska tillämpningen för såväl skattskyldiga som taxeringsmyndigheter. Dessa olägenheter är enligt min mening sä stora alt jag inte anser det lämpligt att införa övergångsbestämmelser av det slag som yrkats. Jag anser således att de nya reglerna skall gälla för alla konvertibla skuldebrev, oavsett innehavstidens längd i del enskilda fallet.

Vid tidigare ändringar i realisationsvinstlagstiftningen har ibland särskil­da övergångsbestämmelser införts. Det har emellertid också förekommit alt de nya reglerna gjorts omedelbart tillämpliga utan undanlag och delta även i de fall då beskattningen skärpts. Som ett exempel kan jag nämna att inga övergångsbestämmelser ansågs behövliga när evig realisationsvinst­beskattning infördes på aktier år 1966. Den dåvarande departementschefen anförde som skäl för detta att en aktieägare som enligt de gamla reglerna kunde avyttra sina aktier skattefritt hade att välja mellan alt göra delta före den nya lagstiftningens ikraftträdande eller att behälla aktierna över denna tidpunkt och vid en senare försäljning bli beskattad enligt de nya reglerna.

Det finns i och för sig inget grundlagsenhgt hinder mol en sådan lösning av övergångsfrågorna. Emellertid anser jag det rimligt att innehavare av konvertibla skuldebrev, som före ikraftträdandet kan avyttra skuldebreven

Prop. 1984/85:193

57

skattefritt, inte beskattas för den vinst de därigenom hade kunnat erhålla. Detta kan åstadkommas genom att den värdestegring som det konvertibla skuldebrevet undergått fram till dagen för ikraftträdandet undantas från beskattning. En bestämmelse av den innebörden har också den positiva effekten att risken för störningar på konvertibelmarknaden före ikraftträ­dandet i stort sett torde bortfalla.

Även för optionslånens del anser jag del möjligt att göra övergångsreg­lerna relativt enkla. Att helt undvika sådana regler år dock enligt min mening inte möjligt. Den faktiska situationen torde nämligen vara den att många för att inte säga de flesta långivare redan har avyttrat del skulde­brev de erhöll vid emissionen. Dessa skattskyldiga har därför redan utnytt­jat hela ingångsvärdet dvs. unitens emissionspris - som avdragsgill omkostnad vid realisalionsvinstberäkningen. Någon omfördelning av emissionspriset i efterhand kan inte komma ifråga för dem. En sådan omfördelning skulle leda lill ett tillskapat ingångsvärde på optionsrätten, som inte motsvaras av någon faktisk utgift. Ett visst dubbelavdrag skulle bli följden av en omfördelning. För den som i stället sålt optionsrätten men behållit skuldebrevet är situationen omvänd. En sådan skallskyldig har inte fått något avdrag alls för anskaffningskostnad när optionsrätten avytt­rades. Han skulle därför delvis bli dubbelbeskattad om emissionspriset fördelas om. Jag föreslår därför alt en särskild bestämmelse införs enligt vilken regeln om emissionsprisets fördelning inte skall gälla om teckningen i optionslånet skett före ikraftträdandet.

Bestämmelsen är i och för sig av övergångskaraklär. Emellertid kommer den att vara av betydelse under myckel lång tid framöver beroende pä alt anskaffningskostnaden för en optionsrätt i vissa fall kommer att ingå som en delpost i anskaffningskostnaden för en med stöd av optionsrätten ny-tecknad aktie. Av det skälet föreslår jag att bestämmelsen tas in bland reglerna om beräkning av anskaffningskostnad i punkt 2 b av anvisningar­na till 36 § KL.

Som en naturlig följd av den nu föreslagna bestämmelsen bör gälla att schablonregeln för beräkning av anskaffningskostnad i samma anvisnings­punkt inte får tillämpas på dessa optionsrätter. Anskaffningskostnaden för en sådan optionsrätt är O kr. och någon förenklingsregel för beräkning av denna kostnad behövs därför inte. Även här anser jag det nödvändigt av förenklingsskäl att bestämmelsen omfattar alla optionsrätter som utgivits före ikraftträdandet.

Med verkan från den 5 december 1984 gäller enligt en särskild bestäm­melse i punkt 4 av anvisningarna till 36 § KL att avdrag inte medges för realisationsförlust vid avyttring av ett skuldebrev som utgetts i förening med optionsrätt. Avdragsförbudet infördes i avvaktan på lagstiftning om oplionslänen och är alltså av tillfällig karaktär. När en sådan lagstiftning nu genomförs bör avdragsförbudet upphävas för tiden efter ikraftträdandet. En särskild övergångsbestämmelse behövs emellertid av den innebörden

Prop. 1984/85:193

58

att avdragsförbudet alltjämt skall gälla för skuldebrev som tecknats före ikraftträdandet av de nya bestämmelserna.

1 övrigt anser jag inga ytleriigare övergångsbestämmelser behövliga.

3    Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu anfört har inom finansdepartementet upprät­tats förslag till

1.

lag om ändring i kommunalskatlelagen (1928: 370),

2.

lag om ändring i lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt.

3.

lag om ändring i lagen 11947: 577) om statlig förmögenhetsskatt. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5.

4   Specialmotivering Kommunalskattelagen

35 § 3 mom.

I första stycket räknas de olika slag av värdepapper upp, som realisa­tionsvinstbeskattas enligt bestämmelserna i momentet (aktievinstreg­lerna). 1 uppräkningen har tillagts konvertibla skuldebrev, opiionsbevis och företrädesrätt att teckna konvertibelt skuldebrev eller skuldebrev för­enat med optionsrätt.

En definition av termen optionsbevis ges i näst sista meningen av första stycket. Med optionsbevis avses dels bevis om optionsrätt till nyteckning av aktie, dels bevis om optionsrätt till köp av aktie. Bestämmelsen omfat­tar endast optionsrätt som ulgetts i förening med skuldebrev. Andra typer av optionsrätter beskattas inte enligt bestämmelserna i momentet.

I första stycket anges vidare att realisationsvinst vid avyttring av kon­vertibelt skuldebrev, optionsrätt eller företrädesrätt isin helhet är skatte­pliktig om den skattskyldige innehaft egendomen mindre än två år.

Enligt andra stycket gäller att 40% av vinsten är skattepliktig vid avytl­ring om den skattskyldige innehaft egendomen i två år eller mera. Reglerna i stycket skall därför tillämpas på "äldre innehav" av konvertibla skulde­brev, optionsrätter och företrädesrätter. Härigenom kommer även realisa­tionsvinster på dessa värdepapper att omfattas av det schablonavdrag på 3000 kr. som skaltskyldig får göra från sina totala realisationsvinster under samma beskattningsår.

Även dispensregeln om strukturrationaliseringar i tredje stycket och bestämmelserna om ivångsavyttringar i fjärde stycket blir tillämpliga på konvertibla skuldebrev, optionsrätter och företrädesrätter.

Av bestämmelsen i femte stycket följer att vinslen skall beskattas oav­sett om avytirarens förvärv skett genom ell oneröst fång som köp eller

Prop. 1984/85:193

59

byte eller genom ett benefikt fång som gåva, arv eller testamente. Regeln skall tillämpas på konvertibla skuldebrev, optionsrätter och företrädesrät­ter. Det innebar bl.a, att, vid ett benefikt fång av ett av dessa värdepapper, anskaffningstidpunkt och anskaffningskostnad bestäms genom närmast föregående onerösa fång.

De särskilda skatteflyktsbestämmelserna i sjätte - åttonde styckena blir tillämpliga pä konvertibler och optionsrätter och åttonde stycket även på företrädesrätter.

För att hindra skatteundandragande vid fastighetsförsäljningar har i sjätte stycket intagils en bestämmelse för det fallet att fastigheten säljs via ett bolag. 1 ett sådant fall blir ofta realisationsvinsten mindre om aktie­vinstreglerna tillämpas än om realisationsvinstreglerna för fastigheter an­vänds. Enligt regeln i detta stycke anses därtör så stor del av fastigheten såld som motsvarar den sålda aktiepostens andel av hela aktiekapitalet. Säljs 50 aktier av totalt 100 i ett bolag, vars väsentliga tillgång är en fastighet, anses således halva fastigheten såld. Realisationsvinsten skall beräknas enligt fastighetsreglerna med utgångspunkt från detta förhällan­de.

Utger bolaget konvertibla skuldebrev eller optionsrätter skall detla be­aktas vid vinstberäkningen. Den del av fastigheten som skall anses såld beräknas med ledning av de överlåtna värdepapperens andel av summan av antalet aktier, konvertibla skuldebrev och optionsrätter som emilterats av bolaget.

Sjunde stycket avser s.k. vinslbolagslransaktioner. Innebörden av re­geln är att del pris den skattskyldige erhåller vid avyttring av en aktie i ett sådant bolag oavkortat anses utgöra skattepliktig realisationsvinst. Be­stämmelsen gäller om del vid avyttringen finns obeskattade vinstmedel i bolaget till följd av att större delen av dess tillgångar före avyttringen av aktierna överlåtits pä den skattskyldige eller annan. Om ett sådant vinstbo­lag utger konvertibla skuldebrev eller optionsrätter skall hela intäkten av den skattskyldiges överlåtelse av värdepapperet likaledes anses utgöra realisationsvinst.

Bestämmelserna om s.k. interna aktieöveriåtelser i ättonde stycket med­för alt hela köpeskillingen anses utgöra skattepliktig vinst även när aktier i ett fåmansbolag överlåts till ett annat fåmansbolag, i vilket säljaren eller honom närstående person äger aktier. Regeln har utvidgats så alt även den köpeskilling, som erhålls när konvertibla skuldebrev, optionsrätter eller företrädesrätter utgivna av ett sådant bolag avyttras, utgör skattepliktig vinst i sin helhet.

53§ I mom.

Utomlands bosatta skattskyldiga, som avyttrar aktier eller andelar i svenska förelag, beskattas för realisationsvinsten vid avyttringen, om den skattskyldige vid något tillfälle under de tio kalenderår, som närmast

Prop. 1984/85:193

60

föregått avyttringsåret, varit bosatt i landet. Bestämmelsen har utvidgats så att den även omfattar konvertibler och optionsrätter, som utgetts av svenska aktiebolag.

Punkt 9 av anvisningarna till 35 §

1 första stycket fastslås alt en konvertering eller ett utnyttjande av en optionsrätt inte skall utlösa realisationsvinstbeskattning. Till skillnad mot vad som nu gäller skall alltså ett utbyte av ett konvertibelt skuldebrev mot en aktie inte redovisas lill beskattning. Samma förhållande gäller redan nu när en optionsrätt används för nyteckning eller köp av en aktie. 1 detta avseende innebär bestämmelsen således endast en kodifiering av gällande rätt.

1 andra och tredje styckena ges bestämmelser om hur anskaffningstid­punkter skall fastställas. Bestämmelserna har kommenterats utförligt i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.8), Jag hänvisar till den redogörelsen. Tilläggas bör endast att vad som anges om köp av ett värdepapper också gäller vid förvärv genom byte eller annat oneröst fång.

Punkt 2 b av anvisningarna till 36 §

I denna anvisningstidpunkl har bestämmelser om beräkning av anskaff­ningskostnad tagits in. Jag får även här hänvisa lill vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.9). Härutöver vill jag göra följande påpe­kanden.

För konvertibla skuldebrev och optionsrätter som innehafts tvä år eller längre (äldre konvertibelt skuldebrev respektive äldre optionsrätt) beräk­nas i regel anskaffningskostnaden med användning av den s.k. genom­snittsmetoden. Denna beräkningsmetod skall alltid användas om konverti­beln inte är börsnoterad eller föremål för liknande notering. Vid beräkning­en fördelas den sammanlagda anskaffningskostnaden för alla äldre konver­tibler av samma slag lika på de konvertibler som innehas vid avyttringstill­fället. Härigenom erhålls den anskaffningskostnad som är avdragsgill för varje avyttrat värdepapper av det ifrågavarande slaget. Vid beräkningen skall hänsyn tas till de förändringar som inträffat beträffande innehavet. Den ursprungliga anskaffningskostnaden för innehavet skall därför ökas med anskaffningskostnaden för tillskott av samma slags konvertibla skul­debrev. Det motsatta förhållandel gäller vid delförsäljningar. Anskaff­ningskostnaden skall då minskas med erhållet avdrag vid den tidigare försäljningen. Del kan anmärkas att tillskott kan ske genom att yngre värdepapper passerar tvåårsgränsen. Ä andra sidan skall anskaffningskost­naden reduceras om ett äldre skuldebrev byts ut mol en akiie. Innehar den skattskyldige såväl äldre som yngre konvertibler av eti visst slag får han själv välja vilka som skall anses avyttrade. Vad som nu sagts om äldre konvertibla skuldebrev gäller även för äldre optionsrätter.

Prop. 1984/85:193

61

För äldre konvertibla skuldebrev som är börsnoterade eller föremål för liknande notering får som alternativ till genomsnittsmetoden användas schablonregeln i tredje stycket. Anskaffningskostnaden får dä bestämmas till ett belopp som motsvarar 25% av nettoförsäljningspriset. Detla gäller oavsett vilken den verkliga anskaffningskostnaden är.

Schablonregeln fär också användas för beräkning av anskaffningskost­nad vid avyttring av vissa optionsrätter. Eftersom optionsrätter inte inregi­strerats på börsen har en annan avgränsning gjorts för dessa värdepapper än den som gäller för konvertibla skuldebrev. De optionsrätter som omfat­tas av schablonregeln skall ha utgetts av bolag vars aktier vid avyttringstill­fället är börsnoterade eller föremål för liknande notering. Genom denna avgränsning kommer således optionsrätter, som utgetts av inte börsnote­rade bolag, att falla in under schablonregeln om aktierna börjar noteras före avyttringen. Det motsatta förhällandet inträffar om bolagets aktier från en viss tidpunkt inte längre börsnoteras. Avgränsningen har alltså utformats så att de av bolaget utgivna oplionsråtterna i detta avseende alltid följer bolagels aktier.

Punkt 4 och 4 a av anvisningarna till 41 §

De särskilda reglerna i anvisningspunkt 4a om rätt beskattningsår för aktievinster vid skallskyldigs utflyttning från riket skall gälla även för vinster vid avyttring av konvertibla skuldebrev och optionsrätter som utgetts av svenska aktiebolag.

Ändringen av anvisningspunkt 4 är en ren följdändring till ändringen i anvisningspunkt 4 a.

Övergångsbestämmelser

De nya reglerna skall - med några undantag - tillämpas pä avyttringar av konvertibla skuldebrev, skuldebrev förenade med optionsrätter, op­tionsrätter och företrädesrätter till teckning av sädana värdepapper som sker fr.o.m. den I juli 1985.

Ett undantag avser schablonregeln för beräkning av anskaffningskost­nad i punkt 2 b tredje stycket av anvisningarna lill 36 § KL. Denna regel får inte tillämpas på optionsrätter som har tecknats före ikraftträdandet. För­budet är en följd av alt den ursprunglige oplionsinnehavarens anskaff­ningskostnad för optionsrätten är O kr. Av förenklingsskäl har bestämmel­sen utvidgats att omfatta även inköpta opiionsrätler, som utgetts före ikraftträdandet. Den omfattar alltså alla sådana optionsrätter.

Bestämmelsen i punkt 3 har intagits för att vidmakthålla det förbud mot avdrag för realisationsförluster på skuldebrev utgivna i opiionslån som gällt från den 5 december 1984. Genom den nu införda övergångsbestäm­melsen kommer avdragsförbudet att begränsas till förluster på skuldebrev som utgetts under tidsperioden den 6 december 1984 - den 30 juni 1985 pä grund av ett emissionsbeslui som fattals efter den 5 december 1984.

Prop. 1984/85:193

62

För skattskyldiga som vid ikraftträdandet innehaft ett konvertibelt skul­debrev fem år eller längre ges i punkt 4 en alternativ regel om beräkning av skuldebrevets anskaffningskostnad. Denna fär upptas till skuldebrevels marknadsvärde per den I juli 1985. Innebörden av regeln är att den värde­stegring som skuldebrevet undergått fram lill ikraftträdandet undantas från beskattning. Regeln är frivillig och den skatiskyldige kan i stället använda sin faktiska anskaffningskostnad vid vinstberäkningen. Väljer han det sär­skilda ingångsvärdet pä skuldebrevet per den I juli 1985 ersätter detta värde den faktiska anskaffningskostnaden.

Av övergångsbestämmelserna lill lagen (1984: 1060) om ändring i KL följer att vissa genom den lagen ändrade bestämmelser skall tillämpas för skattskyldiga som vid 1986 års taxering taxeras för ett räkenskapsår som påbörjats före den 1 januari 1985. 1 punkt 5,har intagits en bestämmelse enligt vilken de nya reglerna om konvertibla skuldebrev, optionsrätter och företrädesrätter blir tillämpliga även på dessa skattskyldiga vid den taxe­ringen.

Lagen om statlig inkomstskatt

2          § 9 mom.

I lagrummet har tillagts ett nytt stycke i vilket fastslås att ett bolag som emitterat ett opiionslån inte är berättigat lill avdrag för skillnadsbeloppet mellan emissionspriset och skuldebrevels marknadsvärde (den s.k. kapi­talrabatten). Regeln är utformad så att den gäller oberoende av det sätt på vilket emissionspriset redovisas i bolagets bokföring. Bestämmelsen gäller endast för optionslån, däremot inte för konverteringslån. Del har inte ansetts nödvändigt att utsträcka bestämmelsen lill konvertibla skuldebrev eftersom del inte torde vara möjligt att i redovisningen dela upp emis­sionspriset på ett sådant lån.

Bolagets rätt lill avdrag för s.k. kapitalrabatt på län som emilterats lill en kurs som understiger pari påverkas inte av avdragsförbudel. Detta gäller i och för sig även för options- och konverteringslån. öm emissionspriset på ett sådant lån sätts till ett belopp som understiger del nominella skulde-brevsbeloppel ulgör skillnadsbeloppet en för bolaget avdragsgill kapital­anskaffningskostnad.

Lagen om statlig förmögenhetsskatt

3 

§

 I mom.

Lagrummet har kompletterats genom alt i punkten d) har tillfogats optionsrätt till nyteckning eller köp av aktie. En sådan optionsrätt utgör dock förmögenhetsskattepliktig tillgång endast om rätten är föremål för omsättning på kapitalmarknaden. Övriga optionsrätter skall inte förmögen­hetsbeskattas.

Förmögenhetsskalteplikten omfattar 'således de optionsrätter som om­sätts på kapitalmarknaden. Härmed åsyftas främst de optionsrätter som

Prop. 1984/85:193

63

fortlöpande noteras på dags- och affärstidningarnas börssidor med angi­vande av köp-, sälj- och betalkurser. Även andra optionsrätter kan omfat­tas av bestämmelsen, men för delta bör krävas att en inte oväsentlig handel regelbundet förekommer i optionsrätter pä kapitalmarknaden under en längre tidsperiod. F.n. torde någon sådan handel inte förekomma. Bestäm­ningen av kretsen av skattepliktiga värdepapper har en motsvarighet i 23 § B lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. Motsvarande lokution fanns tidigare i 4§ sjätte stycket SFL.

Optionsrätter skall värderas till noterat värde vid beskattningsårets ut­gång. Det noterade värdet skall alltså gälla trots att det inte framkommer vid officiell handel på börsen.

5    Hemställan

Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till

1.

lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

2.

lagom ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

3.

lag om ändring i lagen (1947: 577) om statlig förmögenhetsskatt.

6    Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

Prop. 1984/85:193

64

Bilaga I

FÖRFATTNINGSFÖRSLAG

1    Förslag till

lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskatlelagen (1928: 370) (/e/i att 35 §3 mom., 38 § 1 mom., 39§ 1 mom., 53 § 1 mom., punkterna 2b. 3 och 4 av anvisningarna lill 36§ och punkterna 4 och 4a av anvisning­arna till 41 § skall ha nedan angiven lydelse.

dels alt i anvisningarna lill 35 § skall införas en ny punkt, 9, av nedan angiven lydelse.

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

35 §

3 mom.' Realisationsvinst på grund av avyttring av aktie, andel i aktiefond, delbevis eller leckni*igs-rätt till aktie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbolag eller annan rättighet som är jämförlig med här avsedd andelsrätt eller ak­tie är i sin helhet skattepliktig, om den skatiskyldige innehaft egendo­men mindre än två år. För vissa aktier och andelar tillämpas be­stämmelserna i 3 a mom.

3 mom. Realisationsvinst på grund av avyttring av aktie, andel i aktiefond, delbevis eller tecknings­rätt till aktie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbolag, kon­vertibelt skuldebrev, optionsskulde­brev, optionsbevis, företrädesrätt till teckning av konvertibelt skulde­brev eller optionsskutdebrev och optionsbevis eller annan rättighet som är jämförlig med här avsedd andelsräll eller aktie är i sin helhet skattepliktig, om den skatiskyldige innehaft egendomen mindre än två är. Med optionsskutdebrev avses skuldebrev utgivet i förening med optionsrätt till nyteckning eller köp av aktie och med opiionsbevis bevis om optionsrätt till nyteckning eller köp av aktie utgivet i förening med skuldebrev. För vissa aktier och an­delar tillämpas bestämmelserna i 3 a mom.

Avyttrar skaltskyldig egendom som avses i detta moment och som den skatiskyldige innehaft tvä är eller mera, är 40 procent av vinsten skatte­pliktig. Från sammanlagda beloppet av skattepliktig realisationsvinst enligt detla stycke under ett beskattningsår, minskat med avdragsgill del av förlust vid avyttring samma år av egendom som avses i delta stycke.äger skattskyldig åtnjuta avdrag med 3 000 kronor. Har den skatiskyldige under beskattningsåret varit gift och levt tillsammans med sin make, får sådant avdrag åtnjutas för dem båda gemensamt med 3 000kronor. 1 intet fall får

Lydelse enligt prop, 1984/85:70

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

65

dock skattskyldig åtnjuta avdrag med högre belopp än som svarar mot sammanlagda beloppet av skattepliktig realisationsvinst enligt detta stycke minskat med avdragsgill del av förlust som nyss nämnts.

Kan tillämpning av föregående stycke antas hindra strukturtalio-nalisering som är önskvärd från all­män synpunkt, kan regeringen eller myndighet som regeringen bestäm­mer medge befrielse därifrån helt eller delvis, om företag som berörs av struklurtationaliseringen gör framställning om detta senast den dag avyttringen sker.

Kan tillämpning av föregående stycke antas hindra strukturratio­nalisering som är önskvärd från all­män synpunkt, kan regeringen eller myndighet som regeringen bestäm­mer medge befrielse därifrån helt eller delvis, om förelag som berörs av strukturrationaliseringen gör framställning om detta senast den dag avyttringen sker. Bestämmel­serna i detta stycke gäller ej ifråga om realisationsvinst vid avyttring av optionsskuldebrev.

Har egendom som avses i detta moment avyttrats genom sådan tvångs­försäljning som anges i 2§ första stycket 1) lagen (1978: 970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst, är - oavsett tidpunkten för förvärvet - endast 40 procent av vinsten skattepliktig.

Bestämmelsen i 2 mom. tredje stycket äger motsvarande tillämpning på egendom som avses i detta moment.

Har faslighet överlåtils pä aktie­bolag, handelsbolag eller ekono­misk förening genom fång på vilket lagfart sökts efter den 8 november 1967 av någon som har ett bestäm­mande inflytande över bolaget eller föreningen, beräknas skattepliktig realisationsvinst vid hans avytlring av aktie eller andel i bolaget eller föreningen som om avyitringen av­sett mot aktien eller andelen sva­rande andel av fasligheten. Vad nu sagts får inte föranleda alt skatte­pliktig realisationsvinst beräknas lägre eller att avdragsgill realisa­tionsförlust beräknas högre än en­ligt reglerna i detta moment. Be­stämmelserna i delta stycke gäller endast om sådan fastighet utgör bo­lagets eller föreningens väsentliga tillgång. De gäller dock inte vid avyttring av aktie i sådant bostads­aktiebolag eller andel i sådan bo­stadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna lill 38§, om avyttringen avser endast rätt till viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter    i    fastigheten.

5    Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 193

Har fastighet överlåtits på aktie­bolag, handelsbolag eller ekono­misk förening genom fång på vilket lagfart sökts efter den 8 november 1967 av någon som har ett bestäm­mande inflytande över bolaget eller föreningen, beräknas skattepliktig realisationsvinst vid hans avyttring av aktie eller andel i bolaget eller föreningen som om avyttringen av­sett mot aktien eller andelen sva­rande andel av fastigheten. Vad nu sagts får inte föranleda alt skatte­pliktig realisationsvinst beräknas lägre eller att avdragsgill realisa­tionsförlust beräknas högre än en­ligt reglerna i detta moment. Be­stämmelserna i detta stycke gäller endast om sådan fastighet utgör bo­lagets eller föreningens väsentliga tillgång. De gäller dock inte vid avyttring av aktie i sådant bostads­aktiebolag eller andel i sådan bo­stadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 38§, om avyttringen avser endast rätt till viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter    i    fasligheten.

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

Lika med lagfarlsansökan anses an­nan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopande av fångeshandlingen. Om vinsten vid försäljning av aktie eller andel på grund av bestämmelserna i detta stycke beräknas enligt de regler, som gäller för beräkning av vinst vid avyttring av fastighet, skall avyttringen anses ha avsett den mol aktien eller andelen svarande ande­len av fastigheten.

Avyttrar skallskyldig aktie i ak­tiebolag och finns vid avyttringen obeskattade vinstmedel i bolaget till följd av att större delen av dess tillgångar före avyitringen av aktien överiätits på den skattskyldige eller annan, skall som skattepliktig reali­sationsvinst räknas vad den skatt­skyldige erhåller för aktien. Vid be­dömande av frågan om överlåtelse av störte delen av bolagets tillgång­ar ägt rum skall även beaktas till­gång i bolaget som inom två år efter avyttringen av aktien, direkt eller genom förmedling av annan, över­låts på den skatiskyldige eller ho­nom närstående person eller på ak­tiebolag, handelsbolag eller ekono­misk förening, vari den skatiskyldi­ge eller honom närstående person har ett bestämmande inflytande. Har överlåtelse av tillgång i bolaget ägt rum efter utgången av del be­skattningsår då skattskyldighet för realisationsvinst vid avyttringen av

66

Föreslagen lydelse

Lika med lagfartsansökan anses an­nan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopande av fångeshandlingen. Om vinsten vid försäljning av aktie eller andel pä grund av bestämmelserna i delta stycke beräknas enligt de regler, som gäller för beräkning av vinst vid avytlring av fastighet, skall avyttringen anses ha avsett den mot aktien eller andelen svarande ande­len av fastigheten. Motsvarande gäller vid avyttring av konvertibelt skuldebrev eller optionshcvis utgi­vet av aktiebolag som nu sagts. Har aktiebolaget utgivit konver­tibla skuldebrev etter opiionsbevis skall aktiens, skuldebrevels etter opiionsbevisets andel av fastighe­ten anses motsvara aktiens, skulde­brevets eller optionsbevisets andel av alla aktier i bolaget och alla de aktier till vilka ej konverterade skul­debrev kan utbytas samt alla de ak­tier vilka kan nylecknas med stöd av optionsrätter.

Avyttrar skaltskyldig aktie i ak­tiebolag och finns vid avyttringen obeskattade vinstmedel i bolaget till följd av att större delen av dess tillgångar före avyitringen av aktien överlåtits på den skatiskyldige eller annan, skall som skattepliktig reali­sationsvinst räknas vad den skati­skyldige erhåller för aktien. Vid be­dömande av frågan om överlåtelse av större delen av bolagets tillgäng-ar ägt rum skall även beaktas till­gång i bolaget som inom tvä är efter avyttringen av aktien, direkt eller genom förmedling av annan, över­läts på den skattskyldige eller ho­nom närstående person eller pä ak­tiebolag, handelsbolag eller ekono­misk förening, vari den skattskyldi­ge eller honom närstående person har ett bestämmande inflytande. Har överiälelse av tillgäng i bolaget ägt rum efter utgången av det be­skattningsår då skattskyldighet för realisationsvinst vid avyitringen av

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

aktie i bolaget uppkom, skall reali­sationsvinst enligt detla stycke tas lill beskattning på samma sätt som vid eftertaxering för nämnda be­skattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avyttring av andel i handelsbolag eller ekonomisk förening. Riksskat­teverket får medge undantag från detta stycke, om det kan antas alt avyttringen av aktien eller andelen skett i annat syfte ån alt erhålla obehörig förmån vid beskattningen. Mot beslut av verket i sådan fråga fär talan inte föras.

Avyttrar skattskyldig aktie i ett aktiebolag, vari aktierna till huvud­saklig del ägs eller på därmed jäm-föriigt sätt innehas - direkt eller genom förmedling av juridisk per­son - av en fysisk person eller ett fätal fysiska personer (fåmansbo­lag), till ett annat fåmansbolag, vari aktie - direkt eller genom förmed­ling av annan - ägs eller inom tvä år efter avyttringen vid något tillfäl­le kommer att ägas av den skatt­skyldige eller honom närslående person, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skattskyldige erhåller för aktien. Lika med aktieinnehav i del bolag, som förvärvat aktien, anses den skattskydiges aktieinnehav i ett an­nat fåmansbolag, som inom två år efter avyttringen förvärvar större delen av tillgångarna i något av få-mansbolagen. Har överiälelse av aktie i det förvärvande bolaget eller i bolag, som förvärvat större delen av tillgångarna i något av fåmans-bolagen, ägt rum efter utgången av det beskattningsår då skattskyldig-hel för realisationsvinst enligt detta stycket uppkom fär realisations­vinsten tas lill beskattning pä sam­ma sätl som vid eftertaxering för

67

Föreslagen lydelse

aktie i bolaget uppkom, skall reali­sationsvinst enligt detta stycke tas till beskattning pä samma sätt som vid eftertaxering för nämnda be­skattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avyttring av konvertibelt skulde­brev eller opiionsbevis utgivet av sådant aktiebolag som avses iförs-ta meningen av detta stycke etter andel i handelsbolag eller ekono­misk förening, Riksskatteverket fär medge undantag från detta stycke, om det kan antas att avyttringen av aktien eller andelen skett i annat syfte än alt erhålla obehörig förmän vid beskattningen. Mot beslut av verket i sådan fråga fär talan inte föras.

Avyttrar skattskyldig aktie i ett aktiebolag, vari aktierna till huvud­saklig del ägs eller på därmed jäm­förligt sätt innehas - direkt eller genom förmedling av juridisk per­son - av en fysisk person eller ett fätal fysiska personer (fåmansbo­lag), lill ett annat fåmansbolag, vari aktie - direkt eller genom förmed­ling av annan - ägs eller inom två år efter avyttringen vid något tillfäl­le kommer att ägas av den skati­skyldige eller honom närstående person, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skallskyldige erhåller för aktien. Lika med aktieinnehav i det bolag, som förvärvat aktien, anses den skaitskyldiges aktieinnehav i ett an­nat fåmansbolag, som inom två år efter avyitringen förvärvar större delen av tillgångarna i något av få-mansbolagen. Har överlåtelse av aktie i det förvärvande bolaget eller i bolag, som förvärvat större delen av tillgångarna i något av fåmans-bolagen, ägt rum efter utgången av del beskattningsår då skattskyldig­het för realisationsvinst enligt detla stycket uppkom får realisations­vinsten las till beskattning på sam­ma sätl som vid eftertaxering för

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

nämnda beskattningsår. Vad nu fö­reskrivits äger motsvarande tillämpning i fråga om handelsbolag eller ekonomisk förening eller andel i sådant bolag eller förening liksom teckningsrätt lill aktie eller annan rättighet jämförlig med aktie. Sker avyttringen av organisatoriska eller marknadslekniska skäl eller förelig­ger andra synnerliga skäl, kan rege­ringen eller myndighet, som rege­ringen bestämmer, för särskilt fall medge undanlag frän tillämpning av detla stycke.

68

Föreslagen lydelse

nämnda beskattningsår. Vad nu fö­reskrivits äger motsvarande tillämpning i fråga om avyttring av konvertibelt skuldebrev eller op­tionsbevis utgivet av sådant aktie­bolag som avses i första meningen av delta stycke samt i fråga om han­delsbolag eller ekonomisk förening eller andel i sådant bolag eller för­ening liksom teckningsrätt till aktie eller företrädesrätt titt teckning av konvertibelt skuldebrev eller op­tionsskuldebrev och optionsbevis eller annan rättighet jämförlig med aktie. Sker avyttringen av organisa­toriska eller marknadstekniska skäl eller föreligger andra synnerliga skäl, kan regeringen eller myndig­het, som regeringen bestämmer, för sär skilt fall medge undantag från tillämpning av detta stycke.

Som närstående person räknas i detla moment föräldrar, fareller morför­äldrar, make. avkomling eller avkomlings make, syskon eller syskons make eller avkomling samt dödsbo vari den skatiskyldige eller någon av nämnda personer är delägare. Med avkomling avses jämväl styvbarn och fosterbarn.

38

/ mom.- Till intäkt av kapital räk-

nas:

/ mom. Till intäkt av kapital räk­nas:

ränta å obligationer och å utlåna­de eller i bank eller annorstädes in­satta medel.

ränta ä obligationer och å utlåna­de eller i bank annorstädes insatta medel, dock vid avyttring eller inlö­sen av optionsskutdebrev, som avses i 35 § 3 mom. första stycket, endast upplupen ränta, som iilgår enligt föreskrift på skuldebrevet och vid avyttring eller inlösen av konvertibelt skuldebrev ej sådan upplupen ränta som enligt punkt 9 av anvisningarna till 35 § skall med­räknas i vederlaget för skuldebre­vet

utdelning å svenska aktier och andelar i svenska aktiefonder och ekono­miska föreningar samt å andelar i utländska bolag och aktiefonder, så ock intäkt genom överlåtelse av rätt till utdelning å aktier eller andelar, som nyss sagis, där ej aktierna eller andelarna samtidigt överlåtits,

allt såvitt intäkten inte är att hänföra till jordbruksfastighet, fastighet som avses i 24 § 1 mom. eller rörelse. Lydelse enligt prop. 1984/85: 70.

Prop. 1984/85:193

69

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Till intäkt av kapital räknas även vad som i samband med ideell för­enings upplösning, medlems avgång ur föreningen e.d. utskiftas till med­lem utöver inbetald insats.

För den, som genom köp, byte eller därmed jämförligt avtal förvärvat rätt till utdelning å svensk aktie eller å andel i svensk aktiefond eller ekonomisk förening eller i ufländski bolag eller utländsk aktiefond, skall såsom intäkt upptagas endast det belopp, varmed utdelningen eller, om förvärvaren i sin lur överlåtit rätten til! utdelning, den därvid erhållna valutan överstigit det vid förvärvet utgivna vederlaget för rätten till utdel­ning.

Såsom utdelning från svensk ekonomisk förening anses jämväl vad som vid föreningens upplösning utskiftats till medlem utöver inbetald insats, dock att vid upplösning genom fusion, som avses i 2§ 4mom, första stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, såsom utdelning i intet fall skall anses större belopp än som motsvarar vad medlemmen erhållit kontant eller eljest i annat än andelar i den övertagande föreningen,

39 §

Imom.  Från  bruttointäkt  som

I mom.   Från   bruttointäkt   som

avses i 38 § 1 mom. får avdrag göras avses i 38 § 1 mom. får avdrag göras

för förvaltningskostnad samt för för förvaltningskostnad samt för

gäldränta, som inte skall dras av gäldränta, som inte skall dras av

enligt bestämmelserna i 22, 25, 29, enligt bestämmelserna i 22, 25, 29,

33 och 36 S§ samt i 2 mom, av den- 33 och 36 §§ samt i 2 mom, av den­

na paragraf.

na paragraf Avdrag får ej göras för

sådan upplupen ränta som enligt punkt 9 av anvisningarna titt 35 § skall medräknas i anskaffnings­kostnaden för konvertibelt skulde­brev.

53 §

I mom.'' Skyldighet att erlägga skatt för inkomst åligger så framt ej annat föreskrives i denna lag eller i särskilda bestämmelser, meddelade på grund av överenskommelse eller beslut, varom i 72 och 73 §§ sägs:

a) fysisk person:

för lid. under vilken han varit här i riket bosatt:

för all inkomst, som förvärvats inom eller utom riket; samt

för tid. under vilken han ej varil här i riket bosatt:

för inkomst av här belägen fastighet;

för inkomst av rörelse, som här bedrivits;

för avlöning eller annan därmed jämförlig förmän, som utgått av anställ­ning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun;

för avlöning eller annan därmed jämförlig förmån, som utgått av annan anställning eller annat uppdrag, i den mån inkomsten uppburits härifrån och förvärvats genom verksamhet här i riket;

' Senaste lydelse 1979:612,

" Lydelse enligt prop. 1984/85: 70.

Prop. 1984/85:193

70

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

för pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till den del beloppet överstiger 7 500 kronor och för annan ersättning enligt nämnda lag;

för pension på grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun;

för belopp, som utgår pä grund av annan pensionsförsäkring än tjänsie-pensionsförsäkring, om försäkringen meddelats i här i riket bedriven för­säkringsrörelse;

för ersättning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1956:293) om ersätt­ning åt smittbärare samt enligt annan lag eller författning, som utgått lill någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller pä grund av militärtjänst­göring eller i fall som avses i lagen (1977:265) om statligt personskade­skydd eller lagen (1977: 267) om krigsskadeersätlning till sjömän;

för dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973; 371) om kontant arbetsmarknadsstöd:

för timstudiestöd och inkomslbidrag enligt studiestödslagen (1973: 349);

för annan härifrån uppburen, genom verksamhet här i riket förvärvad inkomst av tjänst;

för återfört avdrag för egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialav­gifter samt - i den mån avdrag har medgetts för avgifterna - resliluerade, avkortade eller avskrivna egenavgifter;

för vinst vid icke yrkesmässig avyttring av fastighet eller rörelse här i riket eller tillbehör lill sådan fastighet eller rörelse och av egendom som avses i 35 § 3 a mom. och som innefattar nyttjanderätt till ett hus eller del av ett hus här i riket; samt

för  vinst  vid  icke  yrkesmässig

för vinst  vid  icke  yrkesmässig

avyttring av aktier och andelar i så- avyttring av aktier och andelar i så­

dana svenska företag som avses i dana svenska företag som avses i

punkt 4a av anvisningarna till 41 §, punkt 4a av anvisningarna till 41 §

om överlåtaren vid något tillfälle saml konvertibla skuldebrev och

under de tio kalenderår som när- optionsbevis utgivna av svenska

mast föregått det år då avyitringen aktiebolag, om överlåtaren vid nå-

skedde haft sitt egentliga bo och got tillfälle under de tio kalenderår

hemvist här i riket eller stadigva- som närmast föregått det år då

rande vistats hår;

avyttringen skedde haft sitt egent-

liga bo och hemvist här i riket eller stadigvarande vistats här;

b) dödsbo:

för all inkomst som förvärvats inom eller utom riket.

Anvisningar

lill 35

9. Skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust skall inte anses uppkomma när ett konvertibelt skuldebrev byts ut mot en aktie eller en optionsrätt utnytt­jas för teckning eller köp av en ak­tie.

Prop. 1984/85:193

71

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

En aktie, som förvärvals vid ut­byte av ett konvertibelt skuldebrev efter utgången av juni månad år 1985 eller genom nyteckning grun­dad på en optionsrätt anses anskaf­fad vid tidpunkten för förvärvet av skuldebrevet respektive optionsrät­ten. Har utbyte av ett konvertibelt skuldebrev skett före nyss nämnda lidpunkt anses aktien förvärvad i och med utbytet.

Har en aktieägare med företrä­desrätt på grund av aktieinnehav förvärvat ett konvertibelt skulde­brev eller en optionsrätt till ny­teckning anses skuldebrevet re­spektive optionsrätten anskaffad vid tidpunkten för förvärvet ov de aktier på vilka företrädesrätten grundats.

Ett optionsskuldebrev, som för­värvats med stöd av en företrädes­rätt titt teckning anses anskaffat vid tidpunkten för teckningen.

Ersättning för upplupen ränta vid överlåtelse av ett konvertibelt skul­debrev med räntekupong skall vid beräkning av realisationsvinst eller realisationsförlust medräknas i un­dertaget för skuldebrevet.

till 36 §

2b Avyttras aktie eller andel i aktiefond och har aktien eller andelen innehafts två år eller mera (äldre aktie eller andel), gäller bestämmelserna i andra och tredje styckena.

Som anskaffningskostnad för äldre aktie eller andel anses i regel den genomsnittliga anskaffningskostnaden för samtliga äldre aktier eller ande­lar av samma slag som den avyttrade, beräknat med hänsyn lill faktiska anskaffningskostnader och inträffade förändringar beträffande innehavet.

Anskaffningskostnad för äldre aktie, som är noterad på börs eller före­mål för liknade notering, och för äldre andel i aktiefond får bestämmas lill ett belopp som motsvarar 25 procent av vad den skattskyldige erhåller för aktien eller andelen efter avdrag för kostnad för avyttringen. Kan den skallskyldige göra sannolikt att en beräkning enligt andra stycket leder till ett högre belopp, skall dock detta högre belopp anses som anskaffnings­kostnad.

Avyttras delbevis eller teckningsrätt till äldre aktie, som avses i tredje stycket, tillämpas bestämmelserna i det stycket. Därvid avser andra me-

Senaste lydelse 1983: 1116.

Prop. 1984/85:193

72

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

ningen den del av anskaffningskostnaden för aktien, beräknad enligt andra stycket, som belöper på delbeviset eller teckningsrätten.

Vid avyttring för senare leverans av aktie som är avsedd att förvärvas i anslutning till leveransen (terminsaffär), skall skattepliktig realisations­vinst anses ha uppkommit, trots att aktien förvärvas efter avyttringen. Motsvarande gäller om avyttringen avsett lånad aktie, som skall återställas lill långivaren genom överlämnande av aktie av samma slag förvärvad i anslutning lill återställandet (blankningsaffär). Vinst eller föriusl vid blankningsaffär skall beräknas som skillnaden mellan vad som erhålls vid avyttringen av den lånade aktien och anskaffningskostnaden för motsva­rande aktie, som återställs lill långivaren. Har aktien inte återställts till långivaren före utgången av det är, som följer närmast efter avyitringsärei, skall skillnaden mellan vad den skatiskyldige erhållit för den avyttrade aktien och värdet av motsvarande aktie - beräknat efter den lägsta betal­kurs eller, om sådan saknas, den lägsta köpkurs, som noterats från avytt­ringsdagen till utgången av sistnämnda år anses som skattepliktig reali­sationsvinst. Avdragsgill realisationsförlust skall därvid ej anses ha upp­kommit. Om vid återlämnandet av ifrågavarande aktie denna anskaffats lill ett pris, som är lägre än det som beräknats vid tidigare vinstberäkning, skall skillnaden tas upp som skattepliktig realisationsvinst det år då aktien återställts till långivaren. Har i stället förlust uppkommit är denna att anse som avdragsgill realisationsförlust.

Har här i riket bosatt skaltskyldig förvärvat utländsk aktie från annan sådan skattskyldig och samtidigt förvärvat en rättighet att omplacera ak­tien i annan utländsk aktie (switchrält) gäller följande. Kostnad för förvär­vet av denna rättighet eller ersättning i samband med avytlring av densam­ma skall vid beräkningen av skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust i samband med avyttring av den utländska aktien inte inräknas i anskaffningskostnaden eller den erhållna likviden för aktien.

Vad i femte och sjätte styckena sägs om aktie gäller även annan egen­dom som avses i 35 § 3 mom.

Vid avyttring av konvertibelt skuldebrev eller optionsbevis som innehafts två år eller mer (äldre konvertibelt skuldebrev eller äldre optionsbevis) beräknas anskaff­ningskostnaden för sådana skulde­brev eller bevis av samma slag på sätt som anges i andra stycket. För äldre konvertibelt skuldebrev som är noterat på börs eller föremål för liknande notering gäller bestäm­melserna i tredje stycket. I fråga om äldre optionsbevis gäller be­stämmelserna i tredje stycket om beviset utgivits av bolag vars aktier vid avyttringen av beviset är note­rade på börs eller föremål Jör lik­nande notering.

En företrädesrätt titt teckning av konvertibelt   skuldebrev   etter   op-

Prop. 1984/85:193

Nuvarande Ivdelse

Förestagen lydelse

73

3.* Förlust genom icke yrkesmäs­sig avytlring (realisationsförlust) fär dras av i den omfattning som anges i punkt 4 nedan.

tionsskuldebrev och opiionsbevis som grundas på aktieinnehav i bo­lag anses anskaffad ulan kostnad.

Som anskaffningskostnad för ett optionsskuldebrev som förvärvats genom teckning upptas skuldebre­vels marknadsvärde vid förvärvet. Som anskaffningskostnad för ett optionsbevis upptas i nu angivna fall skillnaden mellan eniissions-kursen och marknadsvärdet för del skuldebrev med vilket beviset var förenat. Har teckningen skett med stöd av en företrädesrätt som för­värvals genom köp eller byte med­räknas vederlaget för företrädes­rätten i anskaffningskostnaden för optionsbeviset. Bestämmelserna i detta stycke tillämpas inte om teck­ningen skett före den 1 juli år 1985.

Är ett optionsskuldebrev förenat med flera optionsbevis skall skillna­den mellan emissionskursen och marknadsvärdet för skuldebrevet fördelas mellan optionsbevisen med ledning av deras marknads­värden.

Har ell konvertibelt skuldebrev förvärvats med räntekupong före den 1 juli år 1985 medräknas inte vad som erlagts för kupongen i an­skaffningskostnaden för skuldebre­vet.

3. Förlust genom icke yrkesmäs­sig avytlring (realisationsförlust) får dras av i den omfattning som anges i punkt 4 nedan.

Detsamma gäller i fråga om för­lust som uppkommer genom alt ett optionsbevis närmast före options­tidens utgång saknar marknads­värde. Avdrag medges dock ej om optionsbeviset saknar värde till följd av att det bolag som rätten avser försatts i konkurs, trätt i likvi­dation eller upplösts genom fusion.

Lydelse enligt prop, 1984/85: 70,

Prop. 1984/85:193

74

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Realisationsförlust skall beräknas på samma sätt som realisationsvinst enligt punkterna 1 - 2 d. Vid förlustberäkningen fär en fastighets ingångs­värde dock inte beräknas pä grundval av ett taxeringsvärde enligt punkt 2 a sjätte eller sjunde stycket. Inte heller får omräkning som avses i punkt 2 a tionde stycket ske eller tillägg enligt punkt 2 a tolfte stycket göras. Har den med föriusl avyttrade egendomen innehafts under sådan tid att, om vinst i stället hade uppstått vid avyttringen, endast en del av vinsten skulle ha räknats till skattepliktig realisationsvinst, är endast motsvarande del av föriusten avdragsgill. Har föriusten uppkommit vid fastighetsreglering i fall som avses i punkt 4 av anvisningarna till 35 S, är endast så stor del av föriusten avdragsgill som belöper på vad den skattskyldige har erhållit i pengar,

4.' -Avdrag för realisationsförlust, beräknad enligt punkt 3 ovan, får. om inte annat följer av andra stycket, göras från sådan realisationsvinst eller lotterivinst som enligt punkt 5 av anvisningarna till 18 § är hänföriig till samma förvärvskälla som föriusten.

Avdrag för realisationsförlust på grund av avyttring av premieobliga­tioner, som har utfärdats här i riket, fär göras endast från realisationsvinst som har uppkommit vid avytlring av sådana premieobligationer. Har de med föriusl avyttrade premieobligationerna utfärdats år 1980 eller tidigare, får dock avdrag för förlusten göras även från realisationsvinst vid avyttring av

a)

sådan aktie i svenskt aktiebolag som vid tidpunkten för avyttringen av aktien är inregistrerad vid Stockholms fondbörs och

b)

andel i sådan svensk aktiefond som, vid ingången av det år då andelen avyttras, till minst tvä tredjedelar består av vid Stockholms fondbörs inregistrerade aktier i svenska aktiebolag.

c) sådant konvertibelt skuldebrev utgivet av svenskt aktiebolag som vid tidpunkten för avyttringen av skuldebrevet är inregistrerat vid Stockholms fondbörs.

Avdrag för realisationsförlust skall i första hand göras från den realisa­tionsvinst eller lotterivinsl som är hänförlig till samma beskattningsår som realisationsförlusten. Har en förlust inte kunnat utnyttjas för avdrag nämnda beskattningsår, får avdrag för förlusten göras ett senare beskatt­ningsår, dock senast sjätte beskattningsåret efter det till vilket förlusten är hänförlig. En på detta sätt förskjuten realisationsförlust får dras av endast mot den realisationsvinst eller lotterivinsl som det senare beskattningsåret återstår sedan avdrag har gjorts för de realisationsförluster som är hänför­liga fill del året.

Till 41 §

4.'' I fråga om annan förvärvs-

4. I fråga om annan förvärvskälla

källa än jordbruksfastighet, annan      än jordbruksfastighet, annan fastig-fastighet varav inkomsten beräknas      hel varav inkomsten beräknas en-

' Senaste lydelse 1981: 1316. ' Senaste lydelse 1983:452,

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

enligt bokföringsmässiga grunder eller rörelse gäller såsom allmän re­gel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under det år, då densamma från den skattskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detta är framför allt förhållandet, då in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honom till­gänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadförmån och andra förmåner in natura, då den pä annat sätt kommit den skattskyldige till godo, detta oberoende av huruvida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Vissa intäkter, t.ex. av tjänst, ränta å i bank eller annan penninginrättning innestående me­del o.s.v. kunna dock hänföras lill nästföregående års inkomst, ehuru de icke uppburits eller varit till­gängliga för lyftning förrän efter nämnda års utgång. Förutsättning­en härför är emellertid, att de intjä­nats under beskattningsåret och uppburits eller blivit för lyftning tillgängliga omedelbart efter del årets utgång eller i varje fall så ti­digt under nästföljande år, att de praktiskt tagel kunna hänföras till inkomsten under beskattningsåret. Likaledes böra vissa intäkter, t.ex. hyror av en hyresfastighet, vilka in­flutit redan före beskattningsårets ingång, hänföras till nämnda års in­komst, därest de avse beskattnings­året eller del därav saml influtit omedelbart före årets ingång. Sär­skilda regler gäller vidare enligt punkt 4 a i fråga om intäkt pä grund av icke yrkesmässig avytlring av aktier och andelar i vissa fall.

75

Föreslagen lydelse

ligt bokföringsmässiga grunder eller rörelse gäller såsom allmän regel, att inkomst skall anses hava åtnju­tits under det år, dä densamma frän den skattskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Delta är framför allt förhällandet, då in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honom till­gänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätt kommit den skatiskyldige till godo, detta oberoende av huruvida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Vissa intäkter, t.ex. av tjänst, ränta å i bank eller annan penninginrättning innestående me­del o.s.v. kunna dock hänföras till nästföregående års inkomst, ehuru de icke uppburits eller varit till­gängliga för lyftning förrän efter nämnda års utgång. Förutsättning­en härför är emellertid, att de intjä­nats under beskattningsåret och uppburits eller blivit för lyftning tillgängliga omedelbart efter det årets utgång eller i varje fall sä ti­digt under nästföljande år, att de praktiskt taget kunna hänföras till inkomsten under beskattningsåret. Likaledes böra vissa intäkter, t.ex. hyror av en hyresfastighet, vilka in­flutit redan före beskattningsårets ingång, hänföras till nämnda års in­komst, därest de avse beskattnings­året eller del därav samt influtit omedelbart före årets ingång. Sär­skilda regler gäller vidare enligt punkt 4 a i fräga om intäkt på grund av icke yrkesmässig avyttring av aktier, konvertibla skuldebrev, op­tionsbevis och andelar i vissa fall.

Å andra sidan skola utgifterna och omkostnaderna för inkomstförvärvet avdragas från intäkten under det år, då de verkligen blivit av den skatiskyl­dige bestridda, även om de avse inkomst, som tidigare förvärvats eller först under ett senare år beräknas inflyta. Även här gäller, att en utgift, som verkställts under året före eller efter beskattningsåret, kan vara att praktiskt taget hänföra till utgift under beskattningsåret. Så kan exempel­vis, om ränta ä en i en hyresfastighet intecknad skuld erlagts omedelbart

Prop. 1984/85:193

76

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

efter beskattningsårets utgång, räntan vara att anse såsom utgift under beskattningsåret, nämligen för del fall, att räntan hänför sig till beskatt­ningsåret. Om avdrag för kostnader för reparation och underhåll av sådan fastighet, varav intäkterna beräknas enligt 24 § 1 mom., gäller även punkt 8 av anvisningarna till 25 §. I fråga om avdrag för utgifter, som hänföra sig till realisationsvinst, gälla särskilda bestämmelser (jfr anvisningarna till 36§ punkt 1),

I enlighet härmed skola fordringar för utfört arbete räknas såsom intäkt för det år. varunder de inflyta, och utgifter, vilka icke omedelbart guldits, avräknas från intäkterna för det år, varunder de betalas. Ränta ä penning­ar, som innestå i bank å sådan räkning, å vilken räntan gotlskrives insät­taren per den 31 december anses såsom nämnda dag influten intäkt, medan däremot ränta ä penningar, som innestå å annan räkning, räknas såsom inkomst för det år, då räntan förfaller lill betalning, även om räntan till någon del belöpt ä ett tidigare eller senare år. Om någon upplåtit avverk­ningsrätt till skog mol betalning, som skall erläggas under loppet av flera år, skall såsom inläkt för varje år upplagas den del av köpeskillingen, som under samma år influtit. Avdrag för minskning i ingående virkesförråd m.m., vartill upplälaren kan vara berättigad, fördelas därvid på de särskil­da åren i förhållande till den under varje år influtna likviden. Detsamma gäller i tillämpliga delar i fråga om annan terminsvis inflytande intäkt i egentlig mening. I fråga om inläkt vid icke yrkesmässig avytlring av fast eller lös egendom är det däremot utan betydelse om intäkten skall upp­bäras på en gång eller i särskilda terminer.

Så skall realisationsvinst respektive realisationsförlust beräknas med hänsyn till köpeskillingens totala belopp, oavsett om detla skall betalas på en gäng eller terminsvis.

4 a.' Flyttar en skattskyldig ut-

4 a. Flyttar en skaltskyldigutom-

omlands och har han tidigare avytt-

lands och har han tidigare avyttrat

rat aktier eller andelar i ett svenskt

aktier eller andelar i ett svenskt fö-

förelag, skall inläkt på grund av

retag, skall intäkt på grund av av-

avyitringen anses ha åtnjutits när

yttringen anses ha åtnjutits när

flyttningen sker, om intäkten inte

flyttningen sker, om intäkten inte

blivit tillänglig för lyftning dessför-

blivit tillänglig för lyftning dessför­

innan. Avyttrar en skattskyldig ak-

innan. Avyttrar en skaltskyldig ak­

tier eller andelar i ett svenskt före-

tier eller andelar i ett svenskt före­

tag efter det att han flyttat utom-

tag efter del att han flyttal utom­

lands skall intäkten anses ha åtnju-

lands skall intäkten anses ha åtnju­

tits i och med avyitringen. Är i fall

lits i och med avyitringen. Är i fall

som nu sagts intäktens storlek be-

som nu sagts intäktens storlek be­

roende av viss framlida händelse

roende av viss framtida händelse

och kan till följd härav intäktens

och kan lill följd härav intäktens

totala belopp inte fastställas vid den

totala belopp inte fastställas vid den

taxering som är i fråga, skall lill-

taxering som är i fråga, skall till­

kommande belopp beskattas vid

kommande belopp beskattas vid

taxeringen för det år dä beloppet

taxeringen för det år då beloppet

blir tillgängligt för lyftning. Därvid

blir tillgängligt för lyftning. Därvid

skall beskattningen ske på grundval

skall beskattningen ske på grundval

" Lydelse enligt prop. 1984/85: 70.

Prop. 1984/85:193

,

77

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

av förhållandena vid avyttringen av förhållandena vid avyttringen

och med tillämpning av de beskatt- och med tillämpning av de beskatt­

ningsregler som gällde vid taxering- ningsregler som gällde vid laxering­

en för avyttringsåret,

en för avyttringsåret. Vad nu sagts

gäller även vid avyttring av konver­tibla skuldebrev och optionshcvis utgivna av ett svenskt aktiebolag. Som ett svenskt förelag räknas vid tillämpningen av denna anvisning­punkt svenskt aktiebolag och handelsbolag samt svensk ekonomisk för­ening, dock ej bostadsaktiebolag och bostadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 38 §.

1.

Denna lag träder i kraft den I juli år 1985 och tillämpas i fråga om avyttringar som sker efter ikraftträdandet om inte annat följer av punkt 2 och med iakttagande av vad som föreskrivs i punkt 3.

2.

Bestämmelserna i punkt 2 b tredje stycket av anvisningarna till 36 § är inte tillämpliga beträffande ett opiionsbevis som utgivits före den 1 juli år 1985.

3.

Har en skaltskyldig vid utgången av juni månad år 1985 innehaft ett konvertibelt skuldebrev i fem år eller mer får han i stället för det vederlag som erlagis vid förvärvet av skuldebrevet vid beräkning av realisations­vinst eller realisationsförlust som anskaffningskostnad uppta skuldebre­vets marknadsvärde vid den tidpunkten.

Prop. 1984/85:193

78

2    Förslag till

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 2*i 9mom. lagen (1947:576) om statlig in­komstskatt skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

2§

9mom.'" Har svenskt aktiebolag eller svensk ekonomisk förening uppta­git län som löper med ränta vars storlek är helt eller delvis beroende av företagets utdelning eller av dess vinst (vinstandelslån), medges avdrag för räntan i den utsträckning som anges nedan.

För sådan ränta på vinslandelslän som inte är beroende av det lånta­gande företagets utdelning eller vinst får företaget avdrag enligt bestäm­melserna i 22, 25, 29, 36 och 39§S kommunalskatlelagen (1928:370),

Ränta, vars slorlek är beroende av förelagets utdelning eller vinst (rörlig ränta), anses som avdragsgill omkostnad för företaget i den förvärvskälla vari det lånade kapitalet har nedlagts endast under förutsättning att

a)

lånet har ulbjudits till teckning på den allmänna marknaden eller

b)

ensamrätt eller företrädesrätt till teckning av lånet har lämnats någon som inte äger aktier eller andelar i del låntagande förelaget och inte har sådan intressegemenskap med företagel som avses i punkt I av anvisning­arna till 43 § eller i 57 § 3 mom, kommunalskattelagen samt - såvitt gäller fåmansföretag som avses i 35 S la mom. kommunalskattelagen - inte heller är företagsledare i företaget eller närslående till sådan företagsledare eller till aktieeller andelsägare i förelaget eller

c)

aktierna eller andelarna i det låntagande företaget är noterade pä svensk börs eller föremål för liknande notering här i riket och företrädes­rätt till teckning av lånet har lämnats aktieeller andelsägarna i företaget i förhållande till deras innehav av aktier eller andelar.

I fall som avses i tredje stycket c skall det låntagande förelaget dock som intäkt i den förvärvskälla vari det lånade kapitalet har nedlagts uppta ett belopp motsvarande det sammanlagda värde som genom företrädesrät­terna kan anses ha tillförts aktieeller andelsägarna. Beloppet tas till be­skattning vid taxeringen för det beskattningsår under vilket teckningen av lånet har avslutats.

På ansökan av låntagande företag får riksskalteverket, under förutsätt­ning att lånevillkoren med hänsyn till omständigheterna vid länets uppta­gande får antas ha bestämts på affärsmässig grund, besluta att rörlig ränta skall anses som avdragsgill omkostnad för företaget utan hinder av att rätt lill teckning av lånet har förbehållits person eller personer som äger aktier eller andelar i företaget. Beslut av riksskalteverket i fråga som här avses fär inte överklagas.

Lydelse enligl prop. 1984/85:70.

Prop. 1984/85:193

79

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ar det låntagande företaget sådant fåmansföretag som avses i 35 § la mom. kommunalskatlelagen, gäller - oberoende av bestämmelserna i tredje och fjärde styckena - att rörlig ränta, som utbetalas till aktieeller andelsägare eller företagsledare i företaget eller dem närstående personer eller någon som pä annan grund har intressegemenskap med förelaget, inte är avdragsgill.

Uttrycken företagsledare och närstående personer har den innebörd som anges i 35 § I a mom, kommunalskatlelagen.

Har svenskt aktiebolag utgivit skuldebrev i förening med options­rätt lill nyteckning eller köp av ak­tie medges bolaget ej avdrag för skillnaden ntellan emissionskursen och skuldebrevets marknadsvärde.

Denna lag träder i kraft den 1 juli är 1985 och tillämpas första gången vid 1986 års taxering. Vid nämnda taxering skall dock, i fråga om skattskyldig som taxeras för beskattningsår som påbörjats före den I januari är 1985, de bestämmelser som gällde före nämnda dag tillämpas.

Prop. 1984/85:193

80

3    Förslag till

lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt

Härigenom föreskrivs att 3§ I mom. lagen (1947:577) om statlig förmö­genhetsskatt skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

3§ / mom." Vid förmögenhetsberäkningen skola, i den mån ej annat fram­går av 2 mom. här nedan, såsom tillgångar upptagas:

a)

fastighet;

b)

tomträtt, vattenfallsrätl;

c)

lös egendom, som är avsedd för stadigvarande bruk i skattskyldigs förvärvsverksamhet eller att däri omsättas eller förbrukas, såsom djur samt maskiner och andra inventarier, råämnen, varor, jordbruksoch skogsprodukter, förbrukningsartiklar och dylikt, gruvor, patentoch för­lagsrätter, rätt till skogsavverkning å annans mark samt rätt till stenbrott och dylikt;

d)    kapital, som finnes kontant

d) kapital, som finnes kontant

tillgängligt eller utlånats eller ned-

tillgängligt eller utlånats eller ned­

lagts i obligationer eller insatts i

lagts i obligationer eller insatts i

bank eller annorstädes eller bestått

bank eller annorstädes eller bestätt

av andra fordringar eller av aktier

av andra fordringar eller av aktier

eller andelar i ekonomiska för-

eller andelar i ekonomiska för­

eningar, bolag, aktiefonder eller re-

eningar, bolag, aktiefonder eller re­

derier eller av andel i oskiflat

derier eller optionsrätl till nyteck-

dödsbo som vid taxering till statlig

ning eller köp av aktierom opiions-

inkomstskatl skall behandlas såsom

rätten är föremål för omsättning på

handelsbolag, i den män samma ka-

kapitalmarknaden. eller av andel i

pital icke är att hänföra till i c) här

oskiftat dödsbo som vid taxering till

ovan nämnd egendom;

statlig inkomstskatt skall behandlas

såsom handelsbolag i den mån sam­ma kapital icke är att hänföra till i c) här ovan nämnd egendom;

e)    lös egendom, som är avsedd för ägarens och hans familjs personliga

bruk och bekvämlighet och av beskaffenhet alt böra hänföras till yttre

inventarier, såsom ekipage, ridhästar, automobiler, motorcyklar, lust­

jakter, motorbålar och dylikt, så ock smycken;

O besittningsrätt till fastighet, där innehavaren ej enligl 7 § skall likställas med ägare, såvida rättigheten är utan vederlag eller mot visst belopp en gång för alla upplåten för innehavarens livstid eller för tid, som icke kommer alt utlöpa inom fem år efter beskattningsårets utgång;

g) rätt till ränta, avkomsl av fastighet eller annan stadigvarande förmån, som icke avses i f) här ovan, såvida rättigheten är förhandenvarande och bestämd att tillgodonjutas för den berättigades livstid eller för lid, som icke kommer att utlöpa inom fem år efter beskattningsårets utgång.

Denna lag träder i kraft den I juli år 1985 och tillämpas första gången vid 1986 års taxering.

" Senaste lydelse 1974:998.

Prop. 1984/85:193

81

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (Ds Fi 1983:25) Reavinst på konvertibla skuldebrev

Efter remiss har yttranden avgetts av riksbanken, Göta hovrätt, kam-martätten i Jönköping, bankinspektionen, allmänna pensionsfondens fjär­de fondstyrelse, riksskalteverkel (RSV), Stockholms fondbörs, länsstyrel­serna i Stockholms, Södermanlands, Kronobergs. Göteborgs och Bohus samt Jämtlands län. Centralorganisationen SACO/SR (SACO/SR). För­eningen auktoriserade revisorer (FAR), Landsorganisationen i Sverige (LO), Svensk industriförening. Svenska bankföreningen. Svenska fond­handlareföreningen. Svenska företagares riksförbund. Svenska sparbanks­föreningen, Sveriges aktiesparares riksförbund, Sveriges föreningsbankers förbund, Sveriges hantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen (SHIO - Familjeföretagen), Sveriges industriförbund. Taxeringsnämnds­ordförandenas riksförbund (TOR) och Tjänstemännens centralorganisa­tion (TCO).

Post- och Kreditbanken, PK-banken har instämt i del yttrande som avgetts av Svenska bankföreningen och Sveriges industriförbund.

1    Allmänna synpunkter

Nästan samtliga remissinstanser tillstyrker huvudförslaget att realisa­tionsvinst vid avyttring av ett konvertibelt skuldebrev skall beskattas på i princip samma sätt som aktievinster.

Allmänna pensionsfondens Jjärde fondstyrelse anför:

Fondstyrelsen finner övervägande skäl tala för en övergång till aktie­vinslregier vid överlåtelse av konvertibla skuldebrev och tillstyrker kom­mitténs förslag. Del är enligt fondstyrelsens mening angeläget att finansie­ringsinstrumentet konverteringslån verkligen kan utnyttjas av företagen och att man eftersträvar skaltemässig neutralitet mellan olika former av emission av riskkapital.

Länsstyrelsen i Södermantands län anför:

Eftersom konvertibla skuldebrev i stort följer kursutveckling för ak­tierna i det emitterande bolaget, är det naturligt att beskattningsreglerna samordnas. Ett konverteringslån syftar ytterst till att öka bolagets eget kapital och en jämförelse med nyemission av aktier ligger därför nära till hands.

6    Riksdagen 1984185. t samt. Nr 193

Prop. 1984/85:193

82

Länsstyrelsen i Jämtlands län anför:

Ett konvertibelt skuldebrev torde ytterst syfta till att öka företagets egna kapital. Detta förhållande och vissa andra likheter med aktier styrker uppfattningen att konvertibla skuldebrev naturligt uppfattas som aktielik­nande handlingar. Länsstyrelsen finner därför i likhet med kommittén alt övervägande skäl talar för att konvertibla skuldebrev vid realisationsvinst­beskattning i princip bör jämställas med aktier.

Svenska bankföreningen och Sveriges industriförbund anför:

Konvertibla skuldebrev är en finansieringsform som ligger mellan renod­lade skuldebrev - exempelvis obligationer - och aktier. Det konvertibla skuldebrevet får emellertid både från aktiebolagsrättslig och ekonomisk synpunkt anses stå akiien mycket nära. Detta förhållande har av skilda anledningar inte beaktats i skattelagstiftningen. Beskattningen av konver­tibla skuldebrev och aktier sker sålunda för närvarande efter olika regel­system. Om egendom av ekonomskt sett likvärdig natur behandlas efter olika regler, uppkommer inte sällan snedvridande effekter på marknaden och även inom rättstillämpningen. Det sistnämnda illustreras av ett par av riksskatteverkeis nämnd för rättsärenden nyligen lämnade förhandsbesked som bildar utgångspunkt för kapilalvinstkommilténs betänkande.

Principiellt kan man tänka sig tre lösningar angående den skattemässiga behandlingen av konvertibla skuldebrev:

1

Konvertibeln delas upp på en skuldebrevsdel och en aktiedel

2

Konvertibeln behandlas enligt de regler som gäller för andra skulde­brev

3

Konvertibeln jämställs med aktier

Enligl organisationernas mening skulle en uppdelning av konvertibelns värde på två delar vara den teoretiskt riktigaste lösningen. En sådan uppdelning är emellertid förenad med stora praktiska problem, eftersom konverteringsrätten inte är avskiljbar och således inte noteras separat. Anledning finns därför inte att närmare överväga denna lösning.

I valet mellan att behandla en konvertibel som ett skuldebrev eller som en aktie föreslår kommittén de regler som gäller för aktier. Ett av skälen för denna lösning är att konvertibelns värdeförändring är likartad med aktiens (sid 60). Denna motivering grundas på en traditionell beskrivning av det principiella sambandet mellan kurserna på aktier och konvertibla skuldebrev vid en positiv kursutveckling. Kommittén diskuterar emellertid inte möjligheten av att aktiekurserna också kan falla. Det karakteristiska för konvertibeln är i en sådan situation alt kursfallet blir mindre än för aktien, beroende på all värdet bara i undantagsfall sjunker under det rena obligationsvärdet. Bindningen lill vad som gäller för aktier är alltså inte alllid naturlig. Ell skäl för alt också fortsättningsvis vid reavinslbeskati-ningen tillämpa skuliebrevsreglerna, vilket kommittén dock inte nämner, bör också framhållas i sammanhanget. Då konvertibla skuldebrev emit­teras torde deras obligationsvärde i flertalet fall uppgå lill 80 % eller mer av emissionskursen. Det är således endast ett mindre värde som faller på aktiedelen vilket också skatlemässigt kan minska anknytningen lill aktie­reglerna.

Med dessa påpekanden instämmer organisationerna i kommitténs i öv­rigt framförda skäl för all vid avyttring av konvertibla skuldebrev tillämpa huvudprinciperna för aktievinstbeskattning.

Prop. 1984/85:193

83

Svenska sparbanksföreningen anför:

Svenska sparbanksföreningen finner del värdefullt att kommittén med förtur tagit upp frågan om konvertibla skuldebrevs skattemässiga behand­ling. Det är vidare värdefullt att kommittén har gett uttryck för den grund­inställningen att konverteringslån skall kunna utnyttjas som finansierings­alternativ utan att beskattningseffekten blir sådan att aktieägarna kan befaras inte vara beredda att delta i emissionen. Kommittén har med utgångspunkt från bl a denna grundinställning funnit att de realisations-vinstskatleregler som gäller för aktier skall gälla för konvertibla skulde­brev. Härigenom skulle emission av ett till aktieägarna riktal konverte­ringslån aldrig medföra en viss utdelningsbeskattning. Med hänsyn lill dels att kommitténs förslag medför att föreliggande hinder mol att utnyttja konverteringslån som finansieringsform undanröjs, dels att konvertibeln har sådana beröringspunkter med aktier har föreningen inget alt erinra mot att reavinstskattereglerna för aktier fär omfatta även konvertibla skulde­brev,

Sveriges föreningsbankers förbund anför:

Det är logiskt och naturligt att jämställa konvertibla skuldebrev med aktier. Den skillnad i beskattning som förelegat har väl snarast uppfattals som konstlad, inte minst i de fall beskattning inträtt i samband med konvertering till aktier.

TOR anför:

Del konvertibla skuldebrevet kan anses innefatta en aktieliknande del och en obligationsliknande del. Även om den obligationsliknande delen i vissa fall på grund av utfäst ränta m m kan anses övervägande i ett inledningsskede måste vid en normal utveckling den aktieliknande delen la över åtminstone efter ett par är. Mot den bakgrunden delar TOR det i betänkandet framlagda förslaget att det konvertibla skuldebrevet skall i reavinstbeskattningen behandlas som en aktie.

SHIO-Familjeföretagen och Sveriges aktiesparares riksförbund av­styrker förslaget.

SHIO-Familjeföretagen anför:

Kommittén anger ett flertal skäl för att i realisationshänseende jämställa konvertibla skuldebrev med aktier, främst att värdestegringen pä ett kon­vertibelt skuldebrev och bolagets aktier är i stort likartad. Såsom kommit­tén själv visar i avsnittet om konvertibla skuldebrev som finansieringsform och placeringsobjekt är detta emellertid en sanning med modifikation. Beroende av olika faktorer såsom framför allt konverteringskursen i för­hållande till kursen på bolagets aktier under emissionsperioden, konverte­ringstidpunkt och förändringar i marknadsränta på obligationslån ulan konverteringsrätt kan stora variationer förekomma mellan värdeutveck­lingen pä konvertibla skuldebrev och bolagets aktier. Kommittén synes ha tagit som utgångspunkt för sin bedömning att konverteringskursen sätts

Prop. 1984/85:193

84

lägre än börskursen pä aktien vid emissionstillfället. Detta är inte ovanligt när emissionen sker med företrädesrätt för aktieägarna. I sådana fall blir värdeutvecklingen på de konvertibla skuldebreven, i vart fall teoretiskt, likartad med kursutvecklingen på aktien,

I de fall däremot, dä konverteringskursen sätts över värdet på akiien vid emissionen föreligger inte någon följsamhel i utvecklingen av värden på aktie respektive konvertibelt skuldebrev ens teoretiskt förrän aktievärdei kommit i kapp konverteringskursen. På grund av den exceptionellt snabba kursutvecklingen under en kortare period har aktievärdet i mänga fall snabbt kommit i kapp och överstigit konverteringskursen. Det säger sig självt att den nuvarande utvecklingen inte kan fortsätta under någon längre period. Följsamheien av värdet på konvertibeln är i dessa fall många gånger beroende på förväntad kursutveckling, inklusive risk för kraftigt kursfall för akiien, eftersom konverteringstillfället kan ligga flera är framåt i tiden.

Del år enligt organisationens uppfattning inte ovanligt, i synnerhet i de fall emissionen inte riklats lill aktieägarna, att konverteringskursen sätts högre än aktiekursen vid emissionen. Som kommittén påpekar förekom­mer konvertibla skuldebrev även vid sidan av fondbörsen. Sålunda har till exempel Företagskapital AB i stor utsträckning använt konvertibla skulde­brev i sin finansieringsverksamhet. Emissionerna av konvertibla skulde­brev sker regelmässigt utan företrädesrätt för bolagens aktieägare. Kon­verteringskursen kan också förmodas bli satt högre än aktiernas värde vid emissionen. Med normal värdeutveckling på aktier kan någon följsamhet mellan konvertibla skuldebrev och aktier i bolaget sålunda i många fall inte ens teoretiskt beräknas uppkomma förrän efter en längre period, dvs först vid tidsnärhet för konvertering.

Enligt organisationens uppfattning bör inte en lagstiftning om konver­tibla skuldebrev utgå från situationen pä aktiemarknaden vid en tidpunkt då i vissa avseenden extrema förhållanden råder.

Kommittén nämner vidare som skäl för att i realisationsvinsthänseende jämställa konvertibla skuldebrev med aktier, alt konverteringslån ytterst syftar lill alt öka företagels egna kapital och all en emission av ett konver­teringslån kan uppfattas som en form av aktieemission. Realisationsvinst­beskattningen bör enligt kommittén vara sä neutral som möjligt i förhållan­de till skilda aktieemissioner så alt beskattningseffekterna blir likartade oavsett om ett företag emilterar aktier eller konvertibla skuldebrev.

Organisationen kan för det första inte se alt bolagets syfte med utgivan­det av ett konvertibelt skuldebrev skall inverka på utformningen av be­skattningen hos förvärvaren. Närmare till hands ligger i sådant fall att se till syftet med förvärvet.

För del andra bör inte det förhållandet att ett konverteringslån "kan uppfattas som en form av aktieemission"" anses utgöra ett skäl för att tillämpa principerna för aktievinslbeskattningen även på konvertibla skul­debrev. Beskaitningsprinciperna bör inte styras av hur vissa sakförhållan­den eventuellt kan uppfattas. Avgörande i detta sammanhang bör i stället vara det faktiska förhållandet alt ett konvertibelt skuldebrev inte är en aktie och inte heller ur vare sig civilrättslig eller ekonomsk synpunkt är jämförlig med en aktie. För konvertibla skuldebrev gäller således samma allmänna förmögenhetsrätlsliga regler som för andra skuldebrev. Del kon­vertibla skuldebrevet representerar en fordringsrätl och inte som en aktie en andelsrätt. Den i det konvertibla skuldebrevet ingående konverterings­rätten innebär visserligen en rätt att i framtiden under vissa förutsättningar

Prop. 1984/85:193

85

få del i bolagsförmögenheien men innefattar inte i sig någon andelsrätt. Av stor betydelse i detta sammanhang är också att konverteringsrätten i normalfallet representerar endast en mindre del av ett konvertibelt skulde­brevs värde. Värdet av ett konvertibelt skuldebrev utgörs således i normal­fallet lill helt dominerande del av en fordringsrätt.

Med den uppdelning som för närvarande görs vid realisationsvinstbe­skattningen mellan andelsrätter och fordringsrälter faller konvertibla skul­debrev enligl organisationens mening naturligt in under fordringsrätterna. Önskemålet om neutralitet vid realisationsvinstbeskattningen av olika fordringsrätter utgör vidare ett tungt vägande skäl för alt bibehålla den nuvarande ordningen.

Kommittén tar upp frågan om utdelningsbeskattning i samband med emission av ett konverteringslån. Enligt ovan nämnda under våren 1983 av riksskatteverkeis nämnd för rätlsärenden meddelade förhandsbesked skall värdet av den företrädesrätt som en aktieägare utnyttjar när han tecknar ett skuldebrev anses utgöra utdelning från bolaget och beskattas hos ak­tieägaren som inkomst av kapital. Kommittén anser att det strider mot strävan till neutralitet mellan skilda typer av aktieemissioner att en form av emission utlöser utdelningsbeskaltning som helt uteblir vid en annan emis­sion.

Enligt organisationens synsätt är skillnaden i fråga om utdelningsbe-skaltningen mellan en akiieemission och en emission av konvertibla skul­debrev en konsekvens av att de emitterade rättigheterna är av olika slag. En nyemission av aktier till de förutvarande aktieägarna innebär inte någon överföring av värde från bolaget lill aktieägarna. En emission av skuldebrev lill aktieägarna kan emellertid, beroende på länevillkoren, in­nebära en förmögenhetsöverföring från bolaget till aktieägarna. Nuvärdet av denna förmögenhetsöverföring återspeglas dä i del värde som uppkom­mer pä företrädesrätten. Riksskatteverket har i det nämnda förhandsbe­skedet tagit ställning för att beskalla en sådan förmögenhelsöverföring vid emissionstillfället. Riksskatteverket har därvid ansett att en uppdelning av företrädesrätten å ena sidan och den i skuldebrevet ingående konverle-ringsrällen å den andra sidan inte var praktiskt möjlig varför hela värdet av fordringsrätten hänfördes lill utdelning.

Av intresse är att riksskatteverkeis ställningslagande lill frågan om utdelningsbeskaltning således grundar sig på det konvertibla skuldebrevets egenskap av i huvudsak fordringsrätl.

Realisationsvinstbeskattningen av konvertibla skuldebrev bör enligl or­ganisationens uppfattning styras av denna egenskap.

Sveriges aktiesparares riksförbund anför:

Nu föreliggande förslag till förändring av reavinstbeskattningen på kon­vertibla skuldebrev kan tyckas ge en god slrömlinjeformning av beskatt­ningen i förhållande till aktier. Förslaget kan uppfattas positivt av dem som gör frekventa affärer på börsen, liksom av aktiva kapitalförvaltare, rådgi­vare och fondkommissionärer.

Värt förbund har emellertid också ett stort antal medlemmar, som i de konvertibla skuldebreven med deras annorlunda skatieform har ett place­ringsalternativ av tilltalande slag. Den längre bindningstiden uppvägs för dessa människor mer än väl av förmånen att inte bli beskattad efter fem år.

Tar man bort möjligheten lill skattefrihet vid försäljningar efter fem år, kan konvertiblerna enligt Aktiespararnas sätt att se antas förlora i intresse

Prop. 1984/85:193

86

som placeringsform, dvs marknaden krymper ytterligare. Kombinationen av hög utdelning, som beskattas fullt ovanpå arbetsinkomster och alltså lämnar mycket litet kvar, och en mindre förmånlig reavinslbeskattning fär denna effekt för privatpersoner.

Ur; de emitterande förelagens synvinkel bör en förändring av beskatt­ningsformen innebära att man blir nödsakad att betala högre ränta, vilket måste uppfattas som negativt för företagens intressenter.

SHIO-Familjeföretagen anser vidare all ett genomförande av förslaget under alla omständigheter bör anstå lill dess regeringsrätten avgjort de aktuella förhandsbeskedsmålen. Organisationen framhåller att det inte kan uteslutas alt regeringsrättens besked medför att särskild lagstiftning inte behövs. Om regeringsrätten skulle fastslå de principer som angivits av riksskalteverket borde en lagreglering i sådant fall rikta in sig på den proportioneringsmelod som i förhandsbeskeden medfört att utdelningsbe­skaltning överhuvudtaget kommit i fråga.

Även Svenska bankföreningen och Sveriges industriförbund anser all någon lagstiftning inte bör ske i avvaktan på att de aktuella förhandsbeske­den avgörs. Organisationerna anför:

Förslaget alt konvertibla skuldebrev, såvitt avser reavinslbeskaltning-en, skall jämställas med aktier är, vilket kommittén också framhåller, endast en dellösning i syfte att undvika en oklarhet som för närvarande råder. Det konvertibla skuldebrevet torde alltså i andra sammanhang -l ex i fråga om förmögenhetsbeskattning och beskattning vid utdelning och utskifining i aktiebolag - böra behandlas inte som aktier ulan liksom tidigare enligt de regler som gäller för vanliga skuldebrev. Detta är enligt organisationernas mening olyckligt. Flera andra oklarheter råder vad gäller den skattemässiga behandlingen av konvertibla skuldebrev. En fråga avser förluster som kan uppkomma vid beialningsinställelse eller konkurs. En annan fråga gäller konvertibla skuldebrev i fastighetsförvaltande bolag, där aktierna för ägarna utgör omsättningstillgångar. Skall i sådant fall även konvertiblerna behandlas som omsättningstillgångar? En ytleriigare fråga gäller konvertiblernas skattemässiga behandling i del nyligen framlagda förslaget om vinstdelningsskatt.

Även om det finns anledning att skapa klarhet också i bl a nyssnämnda frågor, anser organisationerna att den av kommittén gjorda avgränsningen av problemet med hänsyn till omständigheterna är lämpligt vald som grund för snara lagstiftningsåtgärder.

Organisationerna vill dock framhålla att frågan huruvida lagstiftning nu bör ske ännu bör hållas öppen. Som redan nämnts föranleds kommitténs förslag av ett par förhandsbesked från riksskatteverkeis rältsnämnd. Be­skeden har lett till, vilket också kommittén påpekar, alt företagen avslår från att emittera konverteringslån. Om regeringsrätten efter prövning av förhandsbeskeden skulle besluta att inte undanröja desamma, är det enligt organisationernas mening angeläget att kommitténs förslag genomförs om­gående. Skulle å andra sidan regeringsrätten besluta att undanröja för­handsbeskeden, saknas motiv för att nu genomföra kommitténs förslag. Lagstiftningen bör då i stället inriktas på den mer övergripande anpassning i fråga om beskattning av obligationer och optionsrätter som kommittén avser alt fortsätta sitt arbete med.

Prop. 1984/85:193

87

TOR framhåller motsatt uppfattning och anför:

TOR delar uppfattningen alt det är mycket väsentligt att enkla regler tillskapas för beskattningsfrågor vid konvertibla skuldebrev. Som finansi­eringsform får sådana skuldebrev anses som mycket betydelsefulla. Enligl TOR: s mening finns därför anledning att - oavsett vad regeringsrätten kommer till för ställningstagande i de underställda frågorna - kapitalvinst-kommitténs förslag blir föremål för lagstiftning.

Stockholms fondbörs, Svenska fondhandlareföreningen och Sveriges föreningsbankers förbund beklagar att förslaget inte omfattar även op­iionslån.

Sveriges Jöreningsbankers förbund anför:

Det föreliggande lagförslaget omfattar blott rena konvertibla skuldebrev. Emellertid utges också konvertibler med därtill knutna optionsrätter samt rena optionslån. Rättsläget för sädana lån är också det oklart, vilket bl a visat sig i att flera lån dragits tillbaka. Det är beklagligt alt förslaget inte kunnat omfatta alla de aktuella finansieringsformerna. Frågan är om det inte hade varil bättre att vänta med att lämna ett förslag till dess hela frågan hade kunnat behandlas. Ansågs saken inte kunna vänta, borde någon form av tillfällig lösning ha kunnat införas.

RSV lar upp frågan om vilka konvertibla skuldebrev som bör omfattas av en lagstiftning och anför:

De konvertibla skuldebreven har blivit föremål för civilräiislig reglering i aktiebolagslagen, I och för sig torde hinder dock inte föreligga att utforma de konvertibla skuldebreven så att de kan konverteras även mot annat än aktier, t ex. andelar i handelsbolag.

Emellertid avser kommitténs förslag uppenbarligen endast konvertibla skuldebrev, som kan konverteras mot aktier. För tydlighetens skull och för undvikande av ej förutsedda effekter, anser RSV därför att det i 35 § 3 mom kommunalskatlelagen (KL) uttryckligen bör anges att med konver­tibla skuldebrev avses skuldebrev enligt 5 kap 1 § aktiebolagslagen.

Vidare anser RSV att konvertibla skuldebrev som utges av sådana bostadsaktiebolag som avses i 24 8 3 mom KL uttryckligen bör undantas i 35 §3 mom KL.

Skuldebreven kan utformas så att konverteringssyftet skjuts i bakgrun­den sä alt de därigenom mer liknar obligationer. Utges de till underpris utlöser de enligl nuvarande regler utdelningsbeskattning. Genom de före­slagna reglerna utlöses beskattning först vid försäljning enligt realisations­vinstreglerna. RSV vill peka på att det härigenom kan uppslå opåkallad skattelättnad.

Prop. 1984/85:193

88

2    Anskaffningskostnad

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Av förenklingsskäl föreslår kommittén att anskaffningskostnaden för ett skuldebrev som tecknats av en aktieägare med stöd av företrädesrätt på grund av tidigare aktieinnehav skall anses motsvara endast den likvid som erlagis vid emissionen. Detta innebär att avsteg från nuvarande regler som gäller vid nyemission av aktier, vilka innebär all även en del av den ursprungliga aktiens förvärvspris skall inräknas i anskaffningskostnaden för den nylecknade aktien. Med hänsyn till kravet på enkelhet i reglerna är kommitténs förslag på denna punkt befogat.

TOR anför:

Vidare föreslår kommittén alt anskaffningskostnader för konvertibla skuldebrev - i förekommande fall sådant skuldebrev jämte opiionsbevis -skall i det fall den förvärvats med stöd av företrädesrätt pä grund av aktieinnehav anses motsvara vad som erlagts vid emissionen. Enligl TOR: s mening talar eftersträvad enkelhet för en sådan lösning.

Svenska bankföreningen och Sveriges industriförbund anför:

En svårighet är förknippad med reavinstberäkningen, främst i fråga om den s k genomsnittsberäkningen beträffande äldre aktier. Beräkningarna blir inte sällan ytterst komplicerade om ett flertal köp och försäljningar har skett eller om emissioner har förekommit. Dessa svårigheter blir sannolikt inte mindre om hänsyn dessutom skall tas till köp och försäljningar av konvertibla obligationer. Svårigheterna uppkommer framför allt om den skatiskyldige både har sålt och konverterat skuldebrev av samma slag. Skall i sådant fall vid beräkningen av ingångsvärdet pä de aktier som erhållits genom konverteringen även beaktas att en del av anskaffningsvär­det kan ha konsumerats vid en tidigare försäljning av konvertibler? Denna situation inträffar om schablonregeln (25% försäljningssumman) används vid reavinslbeskattningen av konvertiblerna. Det finns därför ett starkt intresse av alt reavinstreglerna ses över och utformas på sådant sätt att beräkningarna inte blir onödigt betungande.

3   Upplupen ränta

Ett flertal remissinstanser har yttrat sig beträffande förslaget att upplu­pen ränta på ett konvertibelt skuldebrev skall ingå som en del av realisa­tionsvinsten.

Göta hovrätt, allmänna pensionsfondens fiärde fondstyrelse, länsstyrel­serna i Södermanlands, Kronobergs samt Göteborgs och Bohus län, Sveri­ges föreningsbankers förbund och TOR tillstyrker förslaget.

Prop. 1984/85:193

89

Göta hovrätt anför:

Hovrätten har från civilrätlsliga och lagtekniska synpunkter inte funnit anledning till erinran mot förslaget. Förslaget rörande beskattning av upp­lupen ränta ä konvertibelt skuldebrev aktualiserar emellertid, om det ge­nomföres, frågan om 19 och 20 §§ köplagen bör ändras sä att de bringas i överensstämmelse med vad som då kan antas bli handelsbruk. Detta torde fä övervägas i del arbete som bedrivs i justitiedepartementet med en ny köplag.

Allmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelse anför:

I fråga om behandlingen av räntan på konvertibla skuldebrev ansluter fondstyrelsen sig till kommillémajoriteten. Med hänsyn till önskemålet om likformighet med aktier anser fondstyrelsen alltså att upplupen ränta frän senaste ränteutbetalning bör ingå som en del av realisationsvinstbeskatt­ningen medan ränta i övrigt beskattas som inkomst av kapital.

Länsstyrelsen i Södermanlands län anför:

När det gäller upplupen ränta vid överlåtelse av skuldebrev kan disku­teras om räntan skall beskallas som löpande inkomst eller som en del av köpeskillingen. Kommittén föreslår det senare alternativet, framför allt för att fä överensstämmelse med aktievinstreglerna ("upplupen utdelning'"). Länsstyrelsen kan i princip ansluta sig till denna bedömning, men befarar att regeln kan välla problem vid tillämpningen, t ex genom att köpare av skuldebrev yrkar avdrag på en gång för räntan. Om förslaget genomförs bör det enligt länsstyrelsens mening föreskrivas att det skall framgå av avråkningsnolan att räntan endast får beaktas vid beräkning av realisa­tionsvinst.

Länsstyrelsen i Kronobergs län anför:

Civilrättsliga skäl kan visserligen anföras för en annorlunda behandling av upplupna räntor men ur enkelhetssynpunkt är förslaget alt föredra.

Sveriges föreningsbankers förbund anför:

I och för sig kan det tyckas felaktigt att upplupen ränta skall behandlas som en del av köpeskillingen vid överiälelse men inte heller i denna del vill SFF motsätta sig kommitténs förslag. Den skattskyldige har ju som regel möjlighet alt själv avgöra om ersättning för ränta skatlemässigt skall be­handlas som ränta eller som realisationsvinst genom sin möjlighet att välja överiåielsetidpunkt.

Länsstyrelsen i Jämttands län, LO och TCO avstyrker förslaget. Länsstyrelsen i Jämtlands län anför:

Följande skäl talar mot att upplupen ränta skall ingå i realisalionsvinst­beräkningen.

Prop. 1984/85:193

90

1.

Köplagens bestämmelser ålägger köparen av ett konvertibelt skulde­brev alt särskilt betala upplupen ränta utöver vad han erlågger för skulde­brevet.

2.

Att i princip tillämpa aktievinstreglerna pä konvertibla skuldebrev innebär inte att något regelsystem behöver ändras. Enhetliga regler för realisationsvinstbeskattning av likartad egendom innebär i stället en för­enkling och är dessutom ur rättvisesynpunkt tilltalande. Att realisations-vinstbeskatta upplupen ränta innebär emellertid avsteg från principen att ränta som inte härleds till viss verksamhet skall beskattas under inkomst­slaget kapital. Räntan skulle dessutom beskattas olika beroende på om den erhålls i samband med försäljning av skuldebrevet eller annars. En sådan regel skulle enligl länsstyrelsens mening komplicera tillämpningen av skai-tebestämmelserna.

3. Möjligheter öppnas till inte önskvärda skaiteplaneringsåtgärder.

Även om i beskattningshänseende största möjliga likformighet mellan

konvertibla skuldebrev och aktier bör eftersträvas, anser länsstyrelsen, pä grund av det ovan anförda, att övervägande skäl för närvarande lalar mot att ersättning för upplupen ränta skall ingå i realisationsvinstberäkningen.

LO anför:

Den föreslagna skallebehandlingen avviker frän den vedertagna beskatt­ningen av ränteinkomster vilket ger oacceptabla möjligheter att omvandla högbeskatlade inkomster till lågbeskailade kapitalvinster.

TCO anför:

Oaktat strävandena att jämställa behandlingen av konvertibla skulde­brev med aktier så menar TCO alt man inte kan behandla den ränta som det del faklo är fråga om för de konvertibla skuldebreven på annat sätt och därtill gynnsammare än övriga räntor. Att del av den eventuella värde­stegring som en aktie uppvisar kan vara beroende av att en utdelning är förestående som också rätteligen borde beskattas som inkomst av kapital innebär ändå inte att full jämförbarhet råder med förhållanden för de konvertibla skuldebreven. Den främsta skillnaden är all skuldebrevets avkastning är på förhand bestämd och därmed klart avskiljbar från värde-papprels eventuella prisstegring. Detta förhållande gäller inte för aktier.

4   Övergångsbestämmelsen

Förslaget om särskild övergångsbestämmelse för de konvertibla skulde­brev som vid ikraftträdandet innehafts i fem år eller mer har fått ett blandat mottagande.

Svenska bankföreningen, Sveriges industrijörbund, Sveriges aktiespa­rares riksförbund och Sveriges föreningsbankers förbund förordar en ut­vidgad övergångsbestämmelse.

Prop. 1984/85:193

91

Svenska bankföreningen och Sveriges industriförbund anför:

Av förslaget till övergångbestämmelser framgår att anskaffningsvärdet för konvertibler som vid utgången av är 1983 innehafts i fem år eller mer alternativt får bestämmas efter det skattepliktiga förmögenhetsvärdel vid 1984 års taxering. I fråga om konvertibler som inte är börsnoterade upp­kommer frågan om vilket värde som skall ligga lill grund för bestämmande av ingångsvärdet. Varken av förslaget eller av gällande lagstiftning i övrigt framgår hur sådana konvertibler skall värderas. Kommittén synes emeller­tid i sitt förslag ha utgått från att konvertibler skall tas upp till marknads­värdet. En sådan övergångsregel medför emellertid stora praktiska värde­ringsproblem. Enligt organisationernas mening bör därför övergångsregeln utformas så att för konvertibler som vid utgången av år 1983 har innehafts fem är eller längre skall äldre regler tillämpas. Om konvertiblerna byts ut mot aktier bör de inbytta aktiernas ingångsvärde beräknas med ledning av konvertiblernas beräknade marknadsvärde vid utgången av år 1983.

Sveriges aktiesparares rik.sförbiind anför:

Redan under remisstiden har många mindre innehavare av konvertibler vänt sig lill Aktiespararna angående de försämrade villkor, som kan kom­ma att gälla för skuldebrev som innehavis fyra år men inte fem år eller som innehavts tre år eller kortare tid med avsikten att behållas över femårs­gränsen.

Sådana skuldebrev har utgivits av företagen och köpts vid utgivningen eller i öppna marknaden under vissa i lag fastställda förutsättningar. Det är inte rimligt all en rältstal som Sverige retroaktivt skall förändra förutsätt­ningarna. Därför behövs övergångsbestämmelser, om det är så att kapital­vinstkommitténs förslag genomförs.

Aktiespararna anser därför alt bestämmelsen på sidan 35 i utredningens förslag ändras lill ""Har en skaltskyldig vid utgången av år 1983 innehaft ett konvertibelt skuldebrev i fyra (fem enligl förslaget) år eller mer får han - i stället för det vederlag som erlagis vid förvärvet av skuldebrevet - vid beräkning av realisationsvinst eller realisationsförlust som anskaffnings­kostnad uppta det värde lill vilket skuldebrevet skolat upptas i allmän självdeklaration för fysisk person per den 31 december 1983,"'

Dessutom anser .Aktiespararna att, om kapitalvinstkommitténs förslag genomförs, skall för konvertibla skuldebrev som inköpts under tiden fram lill dess ny lagstiftning införs, innehavarna ha möjlighet all tillämpa hittills gällande beskattningsregler.

Sveriges föreningsbankers förbund anför:

Endast på ett par punkter vill SFF föreslå en annan lösning. I övergångs­reglerna föreskrivs alt skaltskyldig, som vid utgången av år 1983 innehaft ett konvertibelt skuldebrev i fem år eller mer, får som anskaffningskostnad uppta del värde till vilket skuldebrev skolat upptas i allmän självdeklara-fion per den 31 december 1983. SFF menar att denna regel bör utvidgas fill alt gälla också den som av annat skäl kunnat sälja konvertibelt skuldebrev under 1983 utan att skattskyldighet för eventuell vinst förelegat. Skaltefri­het föreligger beträffande konvertibla skuldebrev, som förvärvats t ex genom gåva från annan än närstående eller genom arv.

Prop. 1984/85:193

92

Länsstyrelsen i Jämtlands län, som framför ett alternativt förslag till övergångsbestämmelse, anför:

Föreslagna bestämmelser kan för ett obegränsat antal år framöver kom­plicera beräkningen av anskaffningskostnaden för ett konvertibelt skulde­brev. Kommitténs förslag att den värdestegring som kunnat realiseras skattefritt före ikraftträdandet skall undantagas från beskattning är också i jämförelse med tidigare övergångar till evig realisationsvinstbeskattning generöst. För den som inehaft skuldebrevet i fyra men mindre än fem år blir det dock en omedelbar skatteskärpning.

För att undvika tillämpningssvårigheler och då länsstyrelsen, även om förslaget är tilltalande, inte finner det särskilt angelägel med så långtgåen­de övergångsbestämmelser med hänsyn till den förhållandevis gynnsamma aktievinslbeskattningen, bör det enligt länsstyrelsens mening övervägas att tidsbegränsa tillämpningen av övergångsbestämmelserna till förslagsvis ett år. Bestämmelsen skulle därvid kunna utformas på så sätt att vinsten på skuldebrev som säljs inom ett år från övergången och som vid övergången innehafts i fyra år förslagsvis beskallas till 20% och vinsten på sådana skuldebrev som vid övergången innhafts i fem år eller mer och som säljs inom ett är därefter beskattas till 10%. Härigenom skulle skälig avvägning åstadkommas mellan kravet på enkla lillämpningsbeslämmelser och en lindring av de lillbakaverkande effekterna av den skärpta realisationsvinst­beskattningen.

Länsstyrelserna i Södermanlands saml Göteborgs och Bohus län av­styrker förslaget i denna del.

Länsstyrelsen i Södermanlands län anför:

Kommittén har vidare föreslagit en övergångsregel som tar sikte på sådana konvertibla skuldebrev, som vid ikraftträdandet innehafts i fem år eller mer, och som därför enligt nuvarande regler kunnat avyttras skatte­fritt. Vid tidigare liknande ändringar av reavinstbeskattningen har över­gångsregler inte utfärdats. Länsstyrelsen ifrågasätter därför behovet av den föreslagna regeln, eftersom den medför praktiska olägenheter. Bl a blir det nödvändigt att för lång tid framåt ha särskilda deklarationsvärden tillgängliga för del relativt begränsade antalet fall som regeln kan bli tillämplig på.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Länsstyrelsen ifrågasätter om det är lämpligt eller ens önskvärt att införa särskilda övergångsbestämmelser. För icke börsnoterade konvertibla skul­debrev kan utredningssvårigheter föreligga all vid en försäljning långt efter anskaffningstidpunkten bestämma förmögenhetsvärdet vid utgången av år 1983. Börskurserna för konvertibla skuldebrev vid denna tidpunkt måste vidare hållas aktuella vid varje deklaralionstillfälle. Härtill kommer all efter det att några år förflutit sannolikt blir fråga om ett relativt fåtal skattskyldiga som kan tänkas komma att tillämpa övergångsreglerna ifrå­ga. Som kommittén framhållit har dessutom evig realisationsvinstbeskatt­ning införts tidigare för såväl aktier som fastigheter ulan några särskilda övergångsregler. Även förenklingsskäl talar för att några övergångsregler inte införs.

Prop. 1984/85:193

93

Bilaga 3

Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds Fi 1984:24) Reavinst på optionslån

Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över förslagen i promemorian avgivits av riksskalteverket (RSV), Göta hovrätt, kammarrätterna i Stockholm och Jönköping, länsstyrelserna i Stockholms, Södermanlands, Kronobergs, Malmöhus, Göteborgs och Bohus samt Jämtlands län, bankinspektionen, riksgäldskontoret, allmänna pensionsfondens ijärde fondstyrelse, Stock­holms fondbörs, Akliefrämjandet, Föreningen auktoriserade revisorer (FAR), Landsorganisationen i Sverige (LO), Svensk indusiriförening. Svenska fondhandlareföreningen, Förelagareförbundet (SFR), Svenska OTC-föreningen, Svenska revisorssamfundet (SRS), Svenska sparbanks­föreningen, Sveriges aktiesparares riksförbund, Sveriges hantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen), Nä­ringslivets skattedelegalion. Taxeringsnämndsordförandenas riksförbund (TOR) och Tjänstemännens centralorganisation (TCO).

Näringslivets skattedelegation har avgelt sitt yttrande på uppdrag av Svenska arbetsgivareföreningen. Svenska bankföreningen. Svenska för­säkringsbolags riksförbund. Svenska handelskammareförbundet och Sve­riges industriförbund. 1 yttrandet har Post- och Kredilbanken. PK-banken, instämt.

Svenska OTC-föreningen har endast yttrat sig över den del av prome­morian som rör förmögenhetsbeskattningen. Svenska fondhandlareför­eningen har begränsat sitt yttrande till frågan om förslagets inverkan pä riskkapitalmarknaden. Mol riksgäldskontorets yttrande har en minoritet omfattande tre fullmäktigeledamöter reserverat sig.

1    Allmänna synpunkter

Kommitténs förslag har fåll ett i huvudsak gott mottagande av remissin­stanserna. Ingen av dem avstyrker förslaget helt. Den kritik som förekom­mer inriktas mestadels på detaljfrågor.

Förslagen i promemorian tillstyrks helt eller lämnas utan erinran av Göta hovrätt, kammartälten i Jönköping, länsstyrelserna i Kronobergs och Malmöhus län. bankinspektionen, riksgäldskontorel, allmänna pensions­fondens fjärde fondstyrelse, Stocholms fondbörs, LO, Svensk Industriför­ening, Svenska Revisorssamfundet, Svenska sparbanksföreningen och TCO.

RSV ifrågasätter öm det är lämpligt att nu lagreglera detta delområde och anför:

Prop. 1984/85:193

94

Den svenska kapitalmarknaden har under senare år utvecklats pä ett sätt som få personer har förutsett och en skattelagstiftning på området torde vara ofrånkomlig. De nya former som uppträtt på marknaden har från civilräiislig synpunkt visal sig vara av mycket sammansatt natur och det torde i dag vara för tidigt att ange vilka former utvecklingen under den närmaste tiden kommer alt ta. Man kan dock utan vidare påstå att civil­rättsliga regler lämnar utrymme för emissioner av vitt skilda innehåll och att det blir allt svårare att upprätthålla gränsdragningen mellan tillämpning­en av reglerna beträffande inkomst av kapital respektive realisationsvinst, - Mot denna bakgrund är det viktigt att ett nytt lagförslag inte endast framstår såsom rikligt ulan även medför att reglerna blir möjliga att på ell lättillgängligt sätl tillämpa inte endast för myndigheterna utan även för de skattskyldiga, vilka bör ges rimliga möjligheter att överblicka sin skatte­mässiga situation. Den stora allmänheten har redan idag svårigheter att se skillnaden mellan en inköpsrätt och en teckningsrätt till nyemission. De nya rätter som vuxit fram på kapitalmarknaden komplicerar bilden. För beskaitningsmyndigheternas del skulle ett genomförande av kommitténs förslag medföra ell avsevärt merarbete. Förutom att tjänstemän pä alla nivåer måste sätta sig in i problematiken från såväl civilräiislig som skat­terättslig synpunkt framstår kontrollproblemen som om inte oöverstigliga sä i vart fall som ytterst svåra alt hantera. Redan i dag medför gällande rättsläge i vissa hänseenden stor villrådighet på många håll och kraven på myndigheternas information på framförallt kapitalbeskattningens område ökar kraftigt. Del föreligger således ett starkt behov av enklare regler än de kommittén föreslagit. - Kommitténs betänkande berör endast en del av dess uppdrag, varför den fortsatta översynen kan komma att ske från delvis andra utgångspunkter med delvis andra resultat som följd. Den komplexitet som numera kommit all känneteckna värdepappersmarkna­den har medfört att ursprungligen tämligen strikta gränser kommit att suddas ut och rättsläget har i många fall blivit osäkert. Det kan därför ifrågasättas om man vid införandet av nya realisationsvinslregler inte borde ha en samlad syn på hela realisationsvinslbeskatiningen.

Ett flertal remissinstanser framhåller dock behovet av lagstiftningsåt­gärder. Vissa av dem kommenterar också förslaget ur helhetssynpunkt.

Kammarrätten i Stockholm anför:

Kammarrätten delar kommitténs uppfattning om behovet av lagreglering beträffande realisationsvinstbeskattningen av optionslänen. Det nu förelig­gande förslaget är i huvudsak konsekvent och redigt samt så enkelt som kan begäras med hänsyn till materians beskaffenhet.

Kammarrätten i Jönköping anför:

Det är en allvarlig brist i vårt skattesystem att regler saknas om den skattemässiga behandlingen av optionslån. Den behandling lånen fält i rättspraxis har lett till att denna finansieringsform kommit alt användas enbart därför att den varit förmånlig ur skatlesynpunkt och inte därför att den varit motiverad från civilrättsliga utgångspunkter. Eftersom beskatt­ningen så långt möjligt bör vara neutral i förhållande till olika finansierings­former är detta självfallet otillfredsställande. - Kommitténs nu framlagda

Prop. 1984/85:193

95

förslag är grundat på att finansieringsformerna skall utnyttjas av bolagen i enlighet med de syften som ligger till grund för den civilrätlsliga reglering­en av låneformen. Detta är en naturlig utgångspunkt. - Den genomgång kommittén gör av de olika delproblemen år såvitt kammarrätten har kun­nat finna grundlig. Kammartätien kan inte heller rikta några väsentliga invändningar mol de framlagda förslagen. De är så klara och entydiga som man rimligtvis kan begära i vårt invecklade skattesystem.

Länsstyrelsen i Stocholms län anför:

Länsstyrelsen finner det angeläget att regler skapas för realisationsvinst­beskattning av konvertibla skuldebrev, vinstandelslån och skuldebrev med optionsrätt till nyteckning av aktier. - Länsstyrelsen delar kommitténs uppfattning att regeringsrättens överprövade förhandsbesked (RA 83 1: 77 I och 2) medfört orimliga skatteförmåner då avdrag medgivits för fiktiva förluster.

Länsstyrelsen i Södermanlands län anför:

Det får anses principiellt riktigt att utvidga aktievinstreglerna till alt omfatta också optionslänen och länsstyrelsen biträder därför förslaget i denna del. Jämfört med vad som gäller nu uppnås störte enhetlighet i regelsystemet och tillämpningen blir enklare.

Länsstyrelsen i Kronobergs län anför:

Kommitténs förslag att beskatta försäljning av optionsrätter, options­skuldebrev och företrädesrätter enligl samma regler som gäller för aktier synes logiskt och riktigt. Accepterar man denna lösning gäller det att skapa en praktiskt tillämpbar metod för vinstberäkning som samtidigt ger ett materiellt godtagbart resultat. Länsstyrelsen anser att kommitténs förslag uppfyller dessa krav och tillstyrker därför förslaget.

Länsstyrelsen i Malmöhus län anför:

Kommunalskatlelagen saknar särskilda realisationsvinstregler för op­tionslån och konvertibla skuldebrev. Gällande praxis leder inte till enhetlig vinstbeskattning. Därtill kommer att avdrag i visst fall medges för fiktiva förluster. Länsstyrelsen anser det därför angelägel att vinstbeskattningen regleras genom uttryckliga bestämmelser i kommunalskattelagen. - Kom­mitténs förslag innebär all nuvarande aktievinslregier i princip skall tilläm­pas på optionslån och konvertibla skuldebrev. Når avsteg från nuvarande praxis föreslås såsom vid bestämmandet av anskaffningsvärde för options­rätt och företrädesrätt vid en emission betingas delta av en strävan att nä enkelhet i tillämpningen. Länsstyrelsen finner kommitténs förslag väl äg­nat att läggas till grund för lagstiftning.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Kapitalvinstkommitlén konstaterar alt det i skattelagstiftningen saknas realisationsvinslregler för de nya finansieringsformer som tillskapats under 1970-talet. Beskattningen sker i dag på grundval av praxis som i huvudsak

Prop. 1984/85:193

96

uppkommit genom ell par regeringsrättsdomar under år 1983. Kommitlén anser all denna praxis leder lill otillfredsställande resultat. Länsstyrelsen delar kommitténs uppfattning all nuvarande praxis i vissa fall leder lill ett icke önskvärt resultat. Härtill kommer alt flera frågor alltjämt är oklara. Del är därför bra att kommittén tagit upp beskatiningsfrågorna kring de nya finansieringsformerna och föreslagit lagreglering av desamma. - En vägledande tanke vid all skattelagstiftning måste dock vara all reglerna blir sä enkla och lätta alt tillämpa som möjligt. Det är tveksamt om de förslag som kommittén lägger fram i betänkandet uppfyller rimliga krav på enkel­het. Länsstyrelsen är medveten om alt del är ett komplicerat område att lagreglera. Men frågan är om inte kommittén gått väl långt pä vissa punk­ter. Man har strävat efter en perfektionism som knappast torde vara möjlig att uppfylla vid tillämpningen ute i det praktiska taxeringsarbetet. Även för de skattskyldiga torde det i många fall bli svårt att följa de invecklade regler som föreslås. Enligt länsstyrelsens mening är den nuvarande praxis som används pä området avsevärt enklare att tillämpa och förstå än de regler som kommittén föreslår. Detta innebär dock inte att länsstyrelsen ställer sig avvisande lill de framlagda förslagen. En lagreglering är önsk­värd och i vissa fall nödvändig. En avvägning bör dock ske mellan kravet pä teoretisk rättvisa och kravet pä enkelhet, - Kommittén säger alt dess ställningstagande baseras på grundinställningen alt de nya finansieringsfor­merna skall kunna utnyttjas av bolagen i enlighet med de syften som ligger till grund för den civilrätlsliga regleringen av låneformerna utan att be-skallningskonsekvenserna blir sådana att aktieägarna kan befaras inte vara beredda att delta i emissionen. Avsikten är också att försöka komma fram till sådana regler i detta avseende som gör bolagels val av låneform så litet beroende av beskaltningskonsekvenserna som möjligt. Delta mål kan dock enligt kommitlén inte uppnås förrän vid den översyn av hela regelsystemet för realisationsvinstbeskattning av värdepapper som kommittén enligt sina direktiv skall göra. Kommittén konstaterar att en sådan allmän översyn kan komma alt leda lill förslag som något avviker från de som kommitlén nu framför och tidigare lämnat. - Detla uttalande är ägnat all väcka oro. Enligt länsstyrelsens mening mäste det anses olämpligt att nu införa regler, som dessutom kraftigt avviker från hittills tillämpad praxis på området, för att inom en inte alltför lång tidsrymd göra ändringar i desamma. En lagstiftning nu måste vara så väl genomtänkt att den inte behöver ändras inom överskådlig tid. - Länsstyrelsen har svårt alt bedöma om kommit­téns förslag tillgodoser önskemålet alt lagstiftningen sä litet som möjligt skall påverka företagens låneformer. Det är inte uteslutet att de framlagda förslagen i vissa delar kan komma att fungera som en stopplagstifning. En sådan måste emellertid vara enkel. Att införa en omfattande och komplice­rad lagstiftning, vars enda syfte är att stoppa ett visst förfarande, måste anses olämpligt. Lagstiftningen kompliceras med ett omfattande regelsys­tem, som det i praktiken aldrig blir aktuellt att tillämpa. Tyvärt finns det exempel på sådan lagstiftning frän de senaste åren.

I propositionen 1984/85:97 föreslås en provisorisk lösning som innebär att en realisationsförlust på grund av avyttring av opiionsskuldebrev inte blir avdragsgill. Härigenom blir del inte möjligt att emittera optionslån som löper med ränta understigande marknadsräntan. Detla innebär i sin tur att marknadsvärdet för ett sådant skuldebrev inte kommer att undersliga det nominella värdet. Någon underkurs uppkommer inte och följdaklligen inte heller någon fiktiv realisationsförlust vid avyttring av opiionsskuldebrev. Hela den problemalik som föranlett utredningens förslag skulle med andra

Prop. 1984/85:193

V ,'

97

ord kunna lösas genom att det provisoriska förbudet mot avdrag för reali­sationsförlust permanentas. Alternativt kan ett kviiiningsförbud införas som innebär att realisationsförlust på optionsskuldebrev endast fär kvittas mot realisationsvinst på samma slags värdepapper.

Riksgäldskontorel anför:

Fullmäktige finner kommitténs förslag om beskattning av optionslän väl motiverade. Det gäller framförallt förslaget om anskaffningskostnadens fördelning pä skuldebrev och optionsrätt. Det löser problemet med den kvitlningsmöjlighet som enligt gällande praxis uppkommer vid omedelbar avyttring av enbart skuldebrev. En sådan utveckling ligger väl i linje med begränsningen av kvittningsmöjligheterna på premiemarknadens område. Vidare anser fullmäktige att kommittén löst gränsdragningen mellan kapi­talinkomst och kapitalvinst på det enklaste och mest logiska sättet. Full­mäktige tillstyrker således kommitténs förslag.

Aktiefrämjandet anför:

Akliefrämjandet delar kommitténs inkl reservanternas grunduppfallning alt företagens val av finansieringsformer inte skall behöva styras av skat­teregler. Kommitténs förslag innebär dock inget steg i denna riktning. Tvärtom. Företag finansieras med eget och främmande kapital. Del egna kapitalet består dels av vinstmedel, dels av aktiekapital. I dag skattediskri-mineras eget kapital i förhållande till främmande. Kostnaden för främman­de kapital är en avdragsgill kostnad för rörelsen medan motsvarande kostnad för eget kapital, t.ex. aktieutdelning är belagd med bolagsskatt. Detta försvårar näringslivets konsoliderings-, utvecklings- och investe­ringsmöjligheter. Den härda akliebeskattningen, såväl i företags- som pla-cerarledet har medfört att man utvecklat andra aktieliknande finansierings­former med lägre skatt. Kommitténs förslag innebär nu att skattereglerna för dessa skärps så alt de jämställs med aktier, vilket i och för sig kan vara motiverat. Därmed har man dock bara åstadkommit likställdhet inom den mest värdefulla, men hårdast beskattade formen av företagsfinansiering. Samtidigt har man totalt skärpt de stora olikheterna mellan finansiering genom främmande och eget kapital.

Föreningen auktoriserade revisorer anför:

I likhet med kommittén anser FAR att ett aktiebolags val av finansi­eringsform bör vara så litet beroende av beskaltningskonsekvenserna som möjligt.

LO anför:

LO anser att förslaget till skärpning av kapitalvinst- och förmögenhets­beskattningen av de s k oplionslänen är skattepolitiskt motiverad. Det är speciellt angeläget att skatteflykten i form av handel med fiktiva förluster på optionsrätter stoppas genom den föreslagna ändringen av reavinslreg-lerna. LO tillstyrker därför förslaget all i sin helhet tillämpa aktievinstreg­lerna för oplionslänen samt all opiionsrätler som omsätts på marknaden i fortsättningen förmögenhetsbeskattas.

7    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 193

Prop. 1984/85:193

98

Svenska fondhandlareföreningen anför:

Fondhandlareföreningen vill till en början framhålla att företagens möj­lighet alt under de närmaste åren anskaffa riskvilligt kapital är av avgöran­de betydelse för det samlade näringslivels utveckling och tillväxt. Sett ur denna aspekt kan den nuvarande skattemässiga behandlingen av options­lån sägas ha varil till gagn för företagen och säkeriigen starkt bidragit lill den höga emissionsvolymen under 1984 där opiionslån varit den helt dominerande finansieringsformen. Del kan å andra sidan inte bestridas att neutraliteten i beskattningshänseende mellan olika finansieringsformer torde ha rubbats genom den nu rådande praxisen på skatteområdet ifråga om optionslån. Fondhandlareföreningen kan därför för sin del instämma i kommitténs principiella uttalande att ett aktiebolags val av finansierings­form bör vara så litet beroende av beskaltningskonsekvenserna som möj­ligt. - När det gäller den närmare utformningen av kommitténs förslag har uppmärksammats att vissa regeländringar verkar i skärpande riktning, t ex fördelningen av emissionspriset och beskattningen av värdestegringen på optionsskuldebrev medan andra åter kan sägas verka i lindrande riktning, t ex bestämning av anskaffningstidpunkt, användningen av schablonregeln och 3 000-kronorsavdraget saml regeln om avdrag för en värdelös options­rätt. Den avvägning som inom kommittén skett i olika detaljfrågor synes lämplig. Skulle förändringar i skärpande riktning vidtas kan det ifrågasät­tas om optionslån i fortsättningen överhuvudtagel kan emitteras på mark­naden. Redan de nu föreslagna reglerna kommer säkerligen alt ha en stark återhållande effekt på företagens benägenhet alt emittera optionslån.

Företagareförbundei anför:

Vi delar i alla väsentliga hänseenden kommitténs uppfattning och ställer oss därför bakom lagstiftning i enlighet med förslagen i belänkandet.

Aktiespararnas riksförbund anför:

Då skatlelagslLftningen hittills saknat regler vad gäller beskattning av optionslån, optionsrätter och optioner, och då praxis inom området inte heller varil helt entydig, är det angelägel all skattelagstiftningen på detta område kompletteras. Aktiespararnas Riksförbund anser dock inte att kapitalvinslkommitiéns förslag till alla delar bör ligga till grund för denna lagstiftning. - Kommitténs huvuduppgift kan sägas ha varit att hanlera frågan om de s k "fiktiva" reaförluster, som placerare kunnat tillgodogöra sig vid tecknadel av nyutgivna optionslån, i det fall placeraren därefter sålt förlagslånebeviset och behållit optionsrätterna. Enligl kapilalvinstkommil­téns förslag skall den erlagda teckningslikviden fördelas mellan förlags­beviset och optionsrätterna på sådant sätt, att varken reaförlust eller reavinst uppkommer för placeraren i ovannämnda situation. Förbundet anser att denna lösning är rimlig. Förbundet ifrågasätter dock en del av de argument som i betänkandet framförs för denna lösning. Kapitalvinstkom­mittén påstår att nuvarande system "'uppmuntrar spekulation", och ger upphov lill "handel med realisationsförluster". Man pekar vidare på den väldiga volym som utgivandet av optionslån fått under 1984. Kommitténs främsta argument förefaller vara, att nuvarande syslem måste ändras där­för att del ger bolagen och placerarna alltför stora skattefördelar. Förbun­det anser att man även bör beakta skattereglernas praktiska konsekvenser.

Prop. 1984/85:193

99

Faktum är att möjligheten att ge ut opiionslån enligt hittillsvarande regler pä flera sätl medfört positiva effekter för riskkapitalmarknaden. En sådan positiv effekt är alt många investmentbolag, som tidigare på grund av den s k invesimentbolagsrabalten inte kunnat göra vanliga nyemissioner, ge­nom optionslånen kunnat dra till sig nytt kapital. En annan positiv effekt är, att en helt ny marknad dvs optionsrättsmarknaden, genom dessa stora opiionslån kunnat utvecklats betydligt både i omfattning och funktionsdug­lighet. Facit av 1984 års optionslån är således på sikt stärkta balansräk­ningar hos börsföretagen och en bättre kapitalmarknad. Förbundet har svårt att se delta som något "problem" som nödvändigtvis måste "korri­geras".

SHIO-Familjeföretagen anför:

Enligt SHIO-Familjeföretagens uppfattning bör ett företags val av finan­sieringsform vara så lite beroende av beskatlningskonsekvenser som möj­ligt. Det är viktigt att skattereglerna utformas så att de mindre förelagens finansieringsmöjligheter underlättas.

Näringslivets skattedelegation anför:

Hittillsvarande skatteregler för behandling av optionslån har varit av utomordentligt stor betydelse för företagens kapitalanskaffning. Under 1984 har sålunda riskvilligt kapital i storleksordningen 7 miljarder kronor tillförts näringslivet i samband med utgivande av emissionslån. Genom alt riksdagen antog förslaget i regeringens proposition 1984/85:97 att avdrag inte skall medges för realisationsförluster vid avyttring av optionsskulde­brev om beslut om utgivning av skuldebrevet fattats efter den 5 december 1984 har ett myckel väsentligt incitament för att teckna skuldebrev för­svunnit för presumtiva längivare. Förelagens möjligheter att anskaffa risk­villigt kapital genom utgivande av opiionslån har därför starkt beskurits. Kapilalvinstkommilténs förslag innehåller åtgärder som ytterligare för­sämrar för företagen att denna väg anskaffa erforderligt kapital.

Trots detta anser sig skattedelegalionen i stort kunna instämma i de grundläggande principer som varit vägledande för kapitalvinstkommitténs förslag.

TCO anför:

TCO tillstyrker utredningens förslag. Dessa ligger i linje med TCOs principiella uppfattning om viklen av vidgade skattebaser och rimligare fördelning av skatteuttaget mellan arbets- och kapitalinkomster.

2    Emissionsprisets fördelning

Kommitténs förslag att unitens emissionspris skall fördelas så alt skul­debrevet åsätts sitt marknadsvärde och optionsrätten tillförs det resteran­de beloppet, (metod C), tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. Några remissinstanser förordar dock en proportionering

Prop. 1984/85:193

100

med ledning av skuldebrevels och optionsrättens resp, marknadsvärden (metod B). Tvä remissinstanser anser att nuvarande praxis (metod A) skall bibehållas.

RSV och länsstyrelsen I Jämtlands län förordar användning av metod B. RSV anför:

Kommitlén har framfört tre olika metoder lill grund för fördelning av emissionspriset. Vid val av metod måste denna så nära som möjligt ansluta sig lill marknadens bedömningar, eftersom det annars uppstår skevheter i relationen marknaden - teoretiskt pris med åtföljande inte önskvärda beskattningskonsekvenser. Den av kommittén angivna metod A kan därför inte anses lämplig i detta sammanhang. - Enligl fast praxis inom skatterät­ten har värdehandlingars anskaffningskostnad i samband med emission bestämts med utgångspunkt i värderelationerna mellan marknadsvärdena. Har sådana inte funnits under den aktuella tidsperioden har man utgått från de första noteringarna på börsen eller motsvarande. Den tidsperiod som kunnat förflyta mellan emissionen och första noteringarna har i vissa fall uppgått till sex månader eller mera. Det har dock då varit under andra omständigheter när börskurserna inte varit så starkt fluktuerande som under de senaste åren. Då det här är frågan om en bevisvärdering har naturligen den nästkommande börskursen sitt största värde om den ligger nära i liden och kursutvecklingen har varit jämn. De rättsfall vari denna metod har tillämpats har varil av äldre datum och avsett andra förhållan­den än de som råder nu och som kan förväntas komma alt gälla med ell alltmer stigande intresse för kapitalmarknaden. Det bevisvärde som en sådan metod har måste därför antas bli lägre än vad som hittills gällt. Metoden har dessutom den nackdelen att det kan komma att ta lång tid innan den första marknadsnoteringen görs. Vid transaktioner runt ett årsskifte måste många gånger ett värde fastställas oaktat notering inte skett. Problemet är dock inte nytt och RSV har i tidigare anvisningar om beskattningskonsekvenser i samband med utbyte av aktier utgått från ett beräknat marknadsvärde. I synpunkterna på val av värderingsmetod har RSV även vägt in de praktiska förutsättningarna för tillämpning av dessa. - Vid val mellan metod B och C kan mot bakgrund av det tidigare anförda inte entydigt anges all den ena i alla lägen kan anses ha fördelar framför den andra. Metod C har fördelen av alt snabbi kunna tillämpas och alt man relativt säkert kan fastställa ett beräknat marknadsvärde. Metoden ger också ell marknadsvärde som ligger rätt i tiden. Fördelarna med metod B ligger främst däri alt den bygger på ett etablerat system och att det finns en fast praxis att falla tillbaka på. Dessutom kan - vid emission av flera komponenter - man annars komma att tillämpa olika metoder. En för fastställande av anskaffningsvärdet på skuldebrevet med utgångspunkt i marknadsvärdet och en annan som tar sikte på värderelationerna vid första noleringslillfället. Vad som talar starkt för metod B är att den är fast etablerad även inom andra områden inom skatterätten, fröts att metod C kan anses mer rättvisande, vill RSV understryka principen om enhetlighet inom beskatlningsområdel och anser därför alt övervägande skäl lalar för metod B.

Prop. 1984/85:193

101

Länsstyrelsen i Jämtlands län anför:

Metod A ( = nuvarande rättsläge) har avvisats av kommittén då del inte kan anses vara riktigt all hävda att optionsrätten förvärvats utan kostnad. Länsstyrelsen ansluter sig till detta ställningslagande dä nuvarande rätts­praxis att medge avdrag för fiktiva realisationsförluster vid avyttring av skuldebrevet måste anses slötande. - Kommitlén har lämnat en redogö­relse för fördelar och nackdelar med metoderna B och C samt slutligen stannat för att föreslå att emissionspriset fördelas enligt metod C, Länssty­relsen finner inte att kommitténs argument för metod C är övertygande. -Metod B innebär alt anskaffningskostnaden fördelas pä skuldebrevet och optionsrätten med ledning av värderelationen mellan dessa papper när de kommit ul i marknaden. Inom skatterätten används denna metod vid fördelning av gemensam köpeskilling på olika delvärden. De skalterättsliga reglerna är sammantagna mycket komplicerade. Länsstyrelsen anser att man inte inom skatterätten ulan mycket starka skäl bör införa ytterligare en fördelningsmetod vid gemensam köpeskilling. Kommitlén kan inte anses ha anfört sådant skäl för sill ställningstagande. Kommitlén har anfört alt emissionspriset vanligtvis sätts under marknadsvärdet för uniten (skuldebrev -i- optionsrätt). Kommittén anser att underpriset i sin helhet skall hänföras till optionsrätlen. Länsstyrelsen anser att detta ställningsta­gande är tveksamt. En emission lill underkurs av skuldebrev innebär i princip att aktieägaren erhåller utdelningsinkomsl med skillnad mellan marknadsvärdet och emissionspriset. Kommitténs förslag skulle i flertalet fall innebära att underpriset endast beskattas lill 40% dä del kan förutsät­tas att innehavstiden för optionsrätten i normalfallet överstiger tvä är. Schablonregeln vid beräkning av anskaffningsvärde kan även medföra att underpriset inte beskattas. Om opiionslån emilleras till underkurs anser länsstyrelsen det vara mera riktigt att underkursen fördelas mellan skulde­brevet och optionsrätten. - Vid bedömning av fördelar och nackdelar mellan metoderna B och C anser länsstyrelsen alt metod B är att föredra i förhållande lill metod C.

Länsstyrelsen ger även förslag till en alternativ regel och anför:

1 prop. 1984/85: 97 föreslås som provisorisk lösning att avdrag ej medges för realisationsförlust vid avytlring av ett opiionsskuldebrev. Optionslånet består av skuldebrev och optionsrätt. Skuldebrevet är värdemässigt den dominerande delen. Om räntesatsen på skuldebrevet ligger under gällande marknadsränta vid emissionstillfället blir marknadsvärdet på skuldebrevet lägre än skuldebrevets nominella värde. Länsstyrelsen ifrågasätter om sakliga marknadsmässiga eller företagsekonomiska skäl finns för att utge skuldebrev till lägre ränta än gällande marknadsränta. Sådana emissioner synes huvudsakligen ha skett av skatteskäl. Med hänsyn härtill kan ifråga­sättas om inte den kommande lagstiftningen kan utvecklas från den i prop. 1984/85:97 föreslagna provisoriska "stoppregeln". Den föreslagna "stoppregien" kan ändras på så sätt att avdrag ej medges för realisations­förluster vid avyttring av ett optionsskuldebrev om optionsskuldebrevel utgetts till lägre ränta än marknadsräntan vid emissionstillfället. Någon svårighet att fastställa marknadsräntan torde inte föreligga. En sådan "stoppregel" skulle troligtvis hindra utgivning av optionslän till lägre ränta än marknadsränta.

Prop. 1984/85:193

102

TOR anför:

Kommittén har visat på tre metoder för beräkning av värdet på options­skuldebrev och optionsrätten. TOR anser att ur principiell synpunkt en fördelning av emissionspriset mellan komponenterna efter deras verkliga värde vore en rikligare lösning. Med hänsyn emellertid lill svårigheter att fastställa ett rättvisande marknadsvärde på optionsrätlen anser TOR den föreslagna lösningen fullt godtagbar. Del är vidare väsentligt all den på optionsskuldebrevel belöpande delen av emissionspriset fastställs förhål­landevis snabbt. Denna del torde i flertalet fall kunna beräknas med hän­syn till ränta och löplid, då dessa faktorer torde vara vägledande även för marknaden. Enligl TOR: s mening är del värdefullt om beloppet kan fast­ställas bindande genom en föreskrift av RSV.

Endast en remissinstans, länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, för­ordar direkt att nuvarande praxis skall kodifieras.

Länsstyrelsen anför:

Kommittén redovisar tre olika metoder för fördelning av anskaffnings­kostnaden mellan skuldebrevet och optionsrätlen. Metod A som innebär alt hela likviden läggs på skuldebrevet och all opiionsbeviset anses förvär­vat utan kostnad har, som kommittén anfört, den fördelen att den är enkel att tillämpa. Den överensstämmer också med den praxis som regeringsrät­ten tillämpat i de aktuella domarna under år 1983. Den leder emellertid till icke önskvärda skallefördelar. Som länsstyrelsen visal kan man emellertid komma lill rätta härmed genom en enkel regel om kviiiningsförbud liknan­de den som föresläs i proposition 1984/85:97 som en provisorisk lösning. Om ell permanent kviiiningsförbud införes, kan metod A tillåtas även i fortsättningen. Den är överlägsen övriga metoder när det gäller enkelhet. Länsstyrelsen förordar en sådan lösning före införandet av fördelnings­regler enligl någon av metoderna B eller C. - Kommittén förordar för sin del metod C som innebär alt så stor del av anskaffningskostnaden får anses belöpa på skuldebrevet som del värde detta papper kommer alt åsätias då ett rättvisande värde finns i marknaden. Skillnaden mellan anskaffnings­kostnaden och skuldebrevets marknadsvärde anses då belöpa på options­rätten. Denna metod garanterar att skuldebrevet inte kan säljas med av­dragsgill realisationsförlust. Från denna synpunkt är den att föredraga framför de andra metoderna. Länsstyrelsen anser dock att metod B, som innebär en fördelning av anskaffningskostnaden på skuldebrevet och op­tionsrätten med ledning av värderelationen mellan dessa papper när de kommit ul på marknaden, som mera rättvis. Metoden används inom skat­terätten vid fördelning av gemensam köpeskilling på olika delvärden. För­enklingsskäl lalar för att man så långt möjligt bör anknyta lill regler som redan finns inom skatterätten. Enligt länsstyrelsens mening bör man inte utan mycket starka skäl införa ännu en metod för fördelning av gemensam köpeskilling. Kommitlén har inte visat att sädana skäl finns. Man säger endast alt man vid "en samlad bedömning" stannat för att emissionspriset bör fördelas enligt metod C. Vilken metod man väljer är för övrigt i första hand beroende på vilket resultat man vill uppnå med lagstiftningen. Läns­styrelsen anser alt metod B ger ett från laxeringssynpunkt godtagbart resultat. Metoderna B och C leder emellertid till en onödigt komplicerad

Prop. 1984/85:193

103

lagstiftning. Den enklaste lösningen är metod A i kombination med ett kviiiningsförbud.

Frågan om hur skuldebrevets marknadsvärde skall bestämmas kommen­teras av två remissinstanser.

RSV anför:

Enligt den föreslagna lagtexten skall som anskaffningskostnad för op­tionsskuldebrev förvärvat genom teckning upptas skuldebrevets mark­nadsvärde vid förvärvet. Såsom kommittén anfört (sid 93) kommer viss tid alt förflyta efter teckningen till dess marknadsvärde noteras. Lagtextens utformning i detta hänseende är därför något missvisande. Någon precise­ring av begreppet marknadsvärde finns inte heller. För alt undvika tvister i denna fräga bör anges huruvida med marknadsvärde avses en första note­ring, medianvärdet av de marknadsvärden som noterats första veckan eller något annat, mer bestämt, begrepp. En skattskyldig kan annars hävda att realisationsförlust uppkommit vid försäljning av skuldebrev pä grund av alt man som anskaffningskostnad använt en inofficiell notering medan däremot en första officiell notering varit lägre. I detta sammanhang bör särskilt beaktas den situationen när notering saknas, antingen detta beror på att hembudsskyldighet lill visst pris föreligger, omsättning inte före­kommer eller annat. - Vad beträffar kommitténs förslag om alt RSV skall utfärda anvisningar angående värdet på delarna i uniten (sid 95) synes man inte ha beaktat de uttalanden som gjorts i prop 1983/84: 119 om förenkling av myndigheternas föreskrifter, anvisningar och råd. Beaktas dessa utta­landen blir det oklart vad kommittén åsyftar med "anvisningar". Eftersom någon notering inte sker av optionsrätter ulan fördelningen föreslås ske utifrån ""etablerade marknadsprinciper", anser RSV det mycket tveksamt om "anvisningar" i form av allmänna råd är en tillräcklig vägledning. Om RSV skall utfärda anvisningar eller motsvarande krävs en utförligare be­skrivning i lagtext hur värderingen skall ske. RSV har vidare uppfattal kommitténs förslag så alt anvisningar eller motsvarande skulle komma att ges ut i väsentligt större utsträckning än vad som för närvarande sker. RSV vill dock understryka alt anvisningsformen används när berörda parter utgör ett större antal personer med spridning över i vart fall en del av landet. Regionala problem behandlas i skattechefernas meddelandeserie. RSVs anvisningar har därför riktat sig till aktieägare i börsnoterade företag eller företag som i vart fall varit noterade på den allmänna marknaden. Anvisningar som avser andra värdepapper eller annat som kan komma att ingå i en unit medför ett utredningsarbete av ett helt annat slag än hittills och riktar sig till endast ett begränsat antal personer. Pä grund härav och dä anvisningarnas främsta uppgift inte innebär en kontrollfunktion, bör hittills gällande principer i detta hänseende inte ändras.

Kammarrätten i Stockholm anför:

Kommittén har stannat för all oplionsskuldebrevets marknadsvärde bör bestämmas med användning av det faktiska marknadsvärdet. Kammarrät­ten ifrågasätter lämpligheten av denna metod. I betänkandet har framhål­lits vissa fördelar med alternativet alt utgå från en teoretisk beräkning av värdet. Kommittén påpekar också att ett värde beräknat enligt sistnämnda metod endast marginellt kommer att avvika från faktiskt marknadsvärde.

Prop. 1984/85:193

104

Till dessa fördelar bör enligl kammarrätten läggas det förhållandet att svårigheter uppkommer när det faktiska värdet skall fastställas. När skall t ex detta anses vara avläsbart? Vad skall man göra i de fall där en för­ändring i det allmänna ränteläget inträffar mellan teckningstillfållet och den tidpunkt då värdepapperen kommer ut på marknaden? Kommiltén har inte övertygat domstolen om att de faktiska värdena bör användas; åtminstone kräver en sådan modell precisering genom klara och entydiga anvisningar.

3    Beskattningsmetod

Förslaget all aktievinstreglerna skall tillämpas på såväl optionsskulde­brev som optionsrätter tillstyrks av flertalet remissinstanser.

Länsstyrelsen i Kronobergs län finner förslaget logiskt och riktigt. Sam­ma uppfattning framförs av riksgäldskontorel. Näringslivets skatiedelega-lion tillstyrker förslaget trots att reglerna enligt delegationens mening kommer all medföra försämrade möjligheter för företagen att anskaffa riskkapital.

TOR anför:

TOR har i ett flertal yttranden uttalat sig för enkla regler vid beskattning­en. Förslaget innebär alt optionsskuldebrev kommer att behandlas pä annat sätl än obligationer, skuldebrev och liknande handlingar. Att bryta ut en form av skuldebrev från reglerna i 35 S 4 mom. KL kommer givetvis alt ställa vissa krav såväl på deklaranter som taxeringsnämnder. De skäl kommittén anfört för sill förslag kan emellertid enligt TOR: s mening motivera en sådan åtgärd. TOR anser sig därför kunna ställa sig bakom förslaget men förutsätter att man kommer att göra dessa optionsskulde­brev klart åtskiljbara från andra skuldebrev.

Föreningen auktoriserade revisorer godtar beskattningsprincipen men tillägger:

Det bör påpekas alt beskattningen av optionsskuldebrev enligt 3 mom. i vissa fall kan leda till egendomliga konsekvenser. Ett rent optionsskulde­brev Ulan konverieringsmöjligheter från vilket optionsbeviset avskiljts torde som regel vara identiskt med skuldebrev utgivna med kapitalrabatt vilka beskattas enligl 35 § 4 mom. KL.

Några remissinstanser avstyrker kommitténs förslag alt realisations-vinstbeskalta optionsskuldebrevet enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. KL.

RSV anför:

Vad avser val av beskaltningsmeiod torde generellt gälla beträffande skuldebrev att sådan värdestegring som framgår av emissionsvillkoren beskattas som inkomst av kapital medan värdeförändringar som hänför sig

Prop. 1984/85:193

105

till marknadsmässiga fluktuationer anses utgöra realisationsvinst eller för­lust. RSV menar att den värdestegring som är avhängig en emission lill underkurs vad avser ett optionsskuldebrev bör likställas med ränta (metod 111) eftersom den kan förutsägas och har samband med optionsrätten. Ofta vidaresäljs emellertid skuldebrevet av den som deltagit i emissionen och endast optionsrätten behålls. 1 den nya ägarens hand saknar emellertid skuldebrevet anknytning lill optionsrätten och för honom föreligger ingen skillnad om ett skuldebrev utgetts med eller utan optionsrätt. På markna­den skulle alltså kunna finnas i och för sig likvärdiga skuldebrev men med olika prissättning beroende på att olika beskattningsregler är tillämpliga. Nackdelarna med ett sådant system är uppenbara och del bör starkt ifrågasättas om inte fånget skall vara avgörande för beskattningskonsek­venserna. Den som förvärvat skuldebrev som vid förvärvet saknade an­knytning lill aktie bör beskattas i enlighet med de regler som normalt gäller beträffande skuldebrev.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Kommittén har redovisat tre alternativ för beskattning av den värde­stegring som uppkommer genom alt skuldebrevet anses utgivet till under­kurs. Metod I innebär att den förutsebara värdestegringen, dvs ett belopp motsvarande underkursen, anses utgöra ränta, medan annan värdestegring anses utgöra realisationsvinst. Kommittén avvisar denna metod såsom varande alltför komplicerad. Länsstyrelsen delar denna uppfattning. Kom­miltén förordar i stället metod 11 som innebär att endast den formella räntan beskattas som inkomst av kapital, medan all annan avkastning av skuldebrevet beskattas som realisationsvinst. Under skuldebrevets löptid beskattas således endast utbetald ränta. Vid överlåtelse under löptiden eller inlösen beskattas vinsten som realisationsvinst. Enligt nuvarande regler för realisationsvinstbeskattning skulle vinsten vid avyttring eller inlösen av skuldebrevet efter fem år bli skattefri. Detta anser kommittén inte vara tillfredsställande. Man föreslår därför alt vinst på skuldebrevsde­len av optionslån skall beskattas enligt reglerna för aktier i 35 § 3 mom. KL. Enligt kommittén förefaller del naturiigt att beskatta skuldebrevsde­len enligt detla moment eftersom avyttring av konvertibla skuldebrev enligt tidigare förslag skall beskattas som akiieöverlåtelse. Förslaget att beskatta vinst vid avyttring av konvertibelt skuldebrev som aktie är logiskt och riktigt. Ett konvertibelt skuldebrev kan sägas vara ett substitut för aktie. Dess kursutveckling anknyter nära till aktiens. Innehavaren har rätt att när han vill inom en i förväg angiven tidsperiod påkalla konvertering till aktie i bolaget efter en i förväg fastställd kurs. Detla gäller inte vanliga skuldebrev även om de utges tillsammans med optionsrätt att teckna aktie. Sedan optionsrätlen avskiljts är del civilrätlsligt ingen skillnad mellan detta skuldebrev och vilket annat skuldebrev eller förlagsbevis som helst. Länsstyrelsen kan inte finna att kommitlén visat, att det föreligger skäl att införa en speciell regel för beskattning av realisationsvinst vid avytlring av skuldebrev som en gång emilterats tillsammans med optionsrätt (options­skuldebrev). Det måste anses som en icke önskvärd komplicering av skattelagstiftningen alt införa två helt olika beskatlningsmeloder för skul­debrev/förlagsbevis och liknande handlingar beroende pä om det vid emis­sionen funnits en optionsrätt knuten till delsamma eller inte. Länsstyrelsen avstyrker därför kommitténs förslag i denna del. - När det gäller beskatt­ning av den förutsebara värdestegring som ligger i underkursen är rätts-

Prop. 1984/85:193

106

praxis helt klar. Värdestegringen beskattas som ränta. Värdestegringen kan givetvis avvika något från vad som kan förutses om marknadsräntan förändras kraftigt under lånets löptid. Av förenklingsskäl fär man dock bortse härifrän. Länsstyrelsen kommer på detta sätt fram till att beskatt­ning av underkursen bör ske enligt metod 111.

Länssstyrelsen i Jämtlands län anför:

Kommittén föreslår bi a att optionsskuldebrev skall beskattas enligl aktievinstreglerna. Motsvarande har tidigare föreslagits för konvertibla skuldebrev. Finansieringsformerna konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt skulle därigenom vid realisationsvinstbeskatt­ningen behandlas pä annat sätt än övriga skuldebrev och obligationer. Förslaget innebär att i huvudsak lika finansieringsformer (skuldebrev, obligationer) kommer att realisationsvinstbeskattas antingen enligt aktie­vinstreglerna eller enligt reglerna för övrig lös egendom. Länsstyrelsen ifrågasätter om inte samma realisationsvinstregler bör gälla för samtliga dessa finansieringsformer.

Kommittén har angivit tre alternativ för beskattning av den värdesteg­ring som uppkommer som en följd av att optionsskuldebrevel utges till underkurs i förhållande lill oplionsskuldebrevets nominella värde. Metod I har avvisats av kommiltén som alltför komplicerad. Länsstyrelsen delar detta ställningslagande. Kommittén har lämnat en redogörelse för meto­derna 

II 

och 111 samt förordat alt optionsskuldebreven skall beskattas enligl metod 

II. 

Länsstyrelsen ställer sig tveksam lill kommitténs förslag. Av rättspraxis framgår att den förutsebara värdestegringen har ansetts utgöra ränta. Underkursen är en förutsebar värdestegring och bör enligl rättspraxis jämställas med ränta. Underkursen vid opiionsskuldebrev kan uppgå lill avsevärda belopp. Det får därför anses vara principiellt fel all beskatta denna del som realisafionsvinst. Nackdelen med metod 111 är alt en realisationsvinst som uppkommer till följd av förändring i det allmänna ränteläget m m även beskattas som ränta. Av 41 e § KL framgår att realisationsvinster på bankcertificat, statsskuldvåxlar m m beskattas som ränta. Viss jämförelse kan ske härmed. För att inte erhålla en alltför komplicerad skattelagstiftning måste vissa förenklingar i förhållande lill vad som är teoretiskt riktigt ske. Den huvudsakliga värdestegringen under löptiden pä optionsskuldebreven kan sannolikt hänföras lill underkursen så vida inte stora förändringar sker av den långa marknadsräntan. Av förenklingsskäl bör därför hela värdestegringen beskattas som ränta. Me­toden får anses vara enkel all tillämpa.

Aktiespararnas riksförbund anför:

I syfte att erhålla bättre "neutralitet" mellan olika finansieringsformer, föreslår kommittén att värdetillväxt på förlagslän. utgivna tillsammans med opiionsrätler, skatlemässigt ska behandlas på samma sätt som rea­vinst pä aktier och optionsrätter. Förbundet finner denna ordning helt orimlig, och kommitténs argumentation i dessa stycken mycket diskutabel. Skall neutralitet eftersträvas, är det rimliga tvärtom att värdetillväxt på förlagslån av denna typ beskattas på precis samma sätt som andra ränte­bärande papper. Det finns nämligen åtskilliga räntebärande papper, såväl förlagslån som obligationer, på krediimarknaden, som handlas lill under-

Prop. 1984/85:193

107

kurs. Med kommitténs förslag skulle vi fä tvä olika skattesystem för räntebärande papper, vilket skulle skapa åtskillig förvirring. Förslaget i detta stycket bör därför avvisas. Förlagslån utgivna med optionsrätter bör självfallet realisationsvinstbeskattas pä samma sätt som andra förlagslån.

Reservanterna i riksgätdsfiillmäktige anför:

Vi ställer oss tveksamma till huruvida realisationsvinst vid avyttring av enbart skuldebrevet i ett optionslån bör beskattas enligl bestämmelserna för aktier. Enligl vårt förmenande saknas del logiska samband mellan aktier och skuldebrevet, efter det att optionsrätten har avskiljts, som finns mellan aktier och optionsrätten respektive optionslänet i sin helhet. Därför bör beskattningen av enbart skuldebrevet ske enligt de bestämmelser som gäller för obligationer och övriga skuldebrev fram till den tidpunkt då dessa värdepappers beskattning i sin helhet prövats. 1 samband med den pröv­ningen bör även frågorna om beskattning av optionsrätl till nyteckning eller köp av obligationer samt obligationsfonder lösas.

Ett par remissinstanser kritiserar utformningen av den föreslagna lagtex­ten.

Kammarrätten i Stockholm anför:

Kammarrätten delar kommitténs uppfattning att formell ränta på op­tionsskuldebrev bör beskattas som intäkt av kapital och övrig avkastning enligt aktievinstreglerna. Uppdelningen är praktisk och lättillämpad.

Den överkurs, som - framför allt genom fördelningen av emissionspri­set - uppslår vid inlösen av optionsskuldebrevet, skall enligl förslaget beskattas som realisationsvinst enligl 35 § 3 mom. Kammartätien kan inte finna att kommitténs inställning i denna del har kommit till uttryck i den föreslagna lagtexten. Denna avser - liksom tidigare - endast avyttring. Ett tillägg bör därför göras om att inlösen i angivna situationer är att jämställa med avyttring.

Kammarrätten anser vidare att legaldefintionen av opiionsskuldebrev blivit oklar och anför:

Med den föreslagna defintionen avses varje slag av skuldebrev, alltså -som uttryckligen anges i författningskommentaren - även sädana konver­tibler och vinstandelsbevis, som ges ut i förening med en optionsrätt. Denna definition, i förening med de föreslagna ändringarna i lagtexten, t ex 38 § I mom KL. ger snarast vid handen att termen "konvertibla skulde­brev" i lagtexten skulle avse endast de konvertibla skuldebrev som inte getts ut i förening med optionsrätt. Det är tveksamt om delta har varit kommitténs mening. Del framstår i vart fall inte som självklart alt beskatt­ningen av konvertibler skall göras beroende av huruvida de är förenade med en optionsrätt.

En liknande kritik kommer frän Näringslivets skattedelegation som anför:

Prop. 1984/85:193

108

1 det till punkt 2 b föreslagna tionde stycket av anvisningarna lill 36 S KL regleras fördelningen av anskaffningskostnaden mellan optionsskuldebrev och optionsbevis. Med hänsyn till den ordalydelse förfaltningsrummet fält i den föreslagna texten kommer det inte alt vara tillämpligt på konvertibelt skuldebrev med tillhörande optionsrätt, Enligl samma stycke skall köpt företrädesrätt avseende optionsbevis som utgivits tillsammans med op­iionsskuldebrev inräknas i anskaffningskostnaden för opiionsbeviset. Ej heller på denna punkt finns bestämmelser om hur köpt företrädesrätt som avser optionsbevis utgivet tillsammans med konvertibelt skuldebrev skall behandlas. För att täcka in beskattningen av konvertibla skuldebrev med optionsbevis i dessa situationer bör lagtexten omformas.

4    Avdrag för s.k. kapitalrabatt

Förslaget att det emitterande bolaget vid taxeringen inte skall få avdrag för den s.k. kapitalrabatten - skillnaden mellan unitens emissionspris och oplionsskuldebrevets marknadsvärde - stöds av flertalet remissinstanser. En relativt stor minoritet är dock av motsatt uppfattning.

Näringslivets skattedelegation anför:

I betänkandet har kommittén relativt utförligt diskuterat och analyserat emitterande bolags avdragsrätl för kapitalrabatt. Kommittén har därvid kommit fram lill alt övervärdet inte ulgör låneskuld utan fastmer en lånta­gares kostnad för anskaffande av kapital. Detta visar sig också därigenom alt man som princip för den föreslagna realisationsvinstbeskattningen av skuldebrevet och optionsbeviset ansett alt skuldebrevsdelen skall värderas lill sitt marknadsvärde och inte lill det nominella värdet. Eftersom options­delen därför redan från början åsätts ett värde som motsvarar värdesteg­ringen kan samma övervärde inte också behandlas som låneskuld. Nämnda övervärde utgör i stället en kompensation eftersom den för skul­debrevet fastställda räntan undersUger tillämplig marknadsränta. Kommit­téns uttalanden och den föreslagna uppdelningen av emissionsbeloppet pä skuldebrev och optionsbevis visar därför all den ansetl att värdestegring­en, dvs kapitalrabatten, vid en skatlemässigt riklig behandling skall betrak­tas som kapitalkostnad. Härav följer därför att kapitalrabatten skall vara avdragsgill som lånekostnad för det emitterande bolaget. Av olika prak­tiska och skalteadminislrativa skäl har dock kommitlén föreslagit att långi­varen skall beskattas för övervärdet enligl 35 § 3 mom. KL. - Näringsli­vels skattedelegalion tillstyrker på de av kommittén anförda skälen att långivarnas beskattning skall ske enligt realisationsvinstreglerna. Däremot anser vi inte att en sådan beskattning hindrar ett emitterande bolag från au få avdrag för kapitalrabatter. I detta hänseende har kommitlén ansett den s k reciprocitetsprincipen vara ett avgörande skäl mol avdragsrätten. Mot vad kommittén anför i delta avseende kan olika principiella invändningar riktas. Om man nämligen granskar reciprociteten på grundval av det för­slag kommittén lagt kan följande noteras. Kommitlén har, som ovan nämnts, kommit fram till att den omständigheten alt långivaren realisa­tionsvinstbeskattas för övervärdet förhindrar att bolaget skulle erhålla avdragsrätl. Man måste då först konstatera att stora grupper av dem som

Prop. 1984/85:193

109

köper optionsskuldebrev är institutionella placerare för vilka skuldebreven utgör omsättningstillgång, Detla gäller banker, fösäkringsbolag, finansbo­lag och andra skattskyldiga som anses bedriva handel med värdepapper. För dessa placerares del blir däri"ör realisationvinstbeskattning inte aktuell utan hela övervärdet beskattas oavsett innehavstid fullt ut som rörelsein­komst. Eftersom det helt övervägande flertalet av sädana placerare är aktiebolag kommer övervärdet att beskattas efter samma procentsats som gäller för det emitterande bolagets avdragsrätt. En beloppsmässig recipro­cilet kommer därför att gälla i dessa fall, - Vad härefter gäller sådana skattskyldiga långivare som beskattas enligl de föreslagna hårdare realisa­lionsvinstreglerna kommer skattebelastningen visserligen att vara olika beroende på om skuldebrevet avyttras före tvåårsperiodens utgång eller senare men väsentligast är att beskattning sker. Om skuldebrevet innehafts mindre än tvä år beskattas 100% av vinslen vilket vid en 70-procentig marginalskatt väl kompenserar effekten av bolagets avdragsrätt. Om skul­debrevet däremot i stället avyttras efter två är eller mera kommer vid samma marginalskattesats skatten pä övervärdet att uppgå till 28%. Vid motsvarande bolagsskatt på 52%- blir därför underkompensationen 24%. Som synes kan inte heller en tillämpning av realisationsvinstskattereglerna för långivarens del utgöra ett motiv för alt vägra låntagaren avdragsrätt för kapitalrabatten. Detta om något skulle nämligen strida mol reciprocitets­principen och visar att kommitténs ståndpunkt är helt orimlig. - Med hänsyn till vad Näringslivets skattedelegalion sålunda anfört tillstyrker vi att långivaren realisationsvinstbeskattas samt hemställer att vid en eventu­ell kommande lagstiftning kapitalrabatter blir avdragsgilla för de emitte­rande bolagen. Eftersom de föreslagna skärpta reglerna för beskattning av optionsskuldebrev och optionsbevis kommer alt gälla såväl samtliga hittills utgivna skuldebrev som skuldebrev som framdeles utges bör avdragsrätten omfatta även tidigare utgivna optionsskuldebrev.

Föreningen auktoriserade revisorer anför:

Skuldebrevets del av emissionspriset skall tas upp lill marknadsvärdet vilket torde ligga under det nominella värdet. Om bolaget utfärdat ett självständigt skuldebrev med en dylik kapitalrabatt skulle bolaget erhålla avdrag för rabatten såsom för räntekostnad. För att från beskattningssyn­punkt erhålla neutralitet mellan olika låneformer förordat FAR att bolag även vid utgivande av ett optionsskuldebrev skall erhålla avdragsrätt så­som för räntekostnad för skillnaden mellan det nominella värdet och skul­debrevets marknadsvärde.

Aktiespararnas riksförbund anför:

Enligt det synsätt som ligger bakom kommitténs förslag är de förlagslån företagen emilterar med optionsrätter emitterade till underkurs, eftersom en del av den influtna likviden ska betraktas som betalning för optionsrät­terna, Enligl detla synsätt ger företaget placeraren en ""kapitalrabatt"" motsvarande mellanskillnaden mellan lånets nominella värde och dess marknadsvärde. Företaget ersätter således långivaren på två olika sätt: Dels genom räntan och dels genom en värdestegring på lånet, som är lika stor som denna kapitalrabatt. Företagets kostnad för lånet består därför av räntan och kapitalrabatten. Enligt gällande redovisningspraxis tas emeller-

Prop. 1984/85:193

110

tid förlagslänet upp lill fullt nominellt värde i förelagets balansräkning, inte lill marknadsvärdet. Detta gör att företagel inte redovisar någon förlust, och alltså inte heller kan göra avdrag för denna. Följden blir, att förelaget får en icke avdragsgill kapitalkostnad. - Enligt amerikansk redovisnings­praxis las lån utgivna till underkurs upp till marknadsvärde i bolagets balansräkning. Bolaget får i konsekvens härmed göra avdrag för kapitalra­batten, som en kostnad på samma sätt som ränteutgifter. Följden av den ordning som Kapitalvinstkommittén föreslår blir alt opiionslån blir dyrare för bolagen än andra typer av lån. Del normala förhållandet vid andra typer av län är ju att företagel betalar en marknadsmässig ränta, vilken lill sin helhet är en avdragsgill kostnad. Kommitténs förslag kommer därför i praktiken att starkt inskränka, i värsta fall helt förhindra, utgivandet av nya optionslän. En sådan utveckling är inte önskvärd. Förbundet instäm­mer därför i professor Dag Helmers särskilda yttrande på denna punkt. Företagen bör beviljas avdragsrätl för kapitalrabatten vid optionslån, un­der förutsättning att förslaget i övrigt går igenom.

SHIO-Familjeföretagen anför:

Vi anser att företaget skall erhålla avdrag för den så kallade kapitalrabat­ten, dvs skillnaden mellan oplionslånens nominella värde och marknads­värde. Detta är naturligt eftersom hela del nominella värdet är alt betrakta såsom en skuld och enligt gällande redovisningspraxis skall bokföras på sådant sätt. För mindre företag kan opiionslån ha stor betydelse eftersom det höga ränteläget medför alt räntekostnaderna för många småföretag är mycket betungande och optionslånens ränta kan sättas under marknads­räntan. En nekad avdragsrätt skulle därför försvåra för småförelagen att finansiera verksamheten.

Även länsstyrelsen i Jämtlands län. Företagareförbundet och reservan­terna i riksgätd.sfullmäktige förordar att bolagen skall få avdrag.

5    Avdrag för realisationsförluster

Samtliga remissinstanser utom Näringslivets skattedelegalion godtar förslaget om den allmänna rätten lill avdrag för realisationsföriuster.

Näringslivets skattedelegation anför:

Förslaget innehar att enligt en ny punkt 4 c) i anvisning till 36 S KL vinst vid avyttring av börsnoterat konvertibelt skuldebrev skall få kvittas mot förlust pä avyltade premieobligationer som utfärdals 1980 eller tidigare. Däremot föreslås ingen motsvarande kvitlningsrätl för optionsrätter. - De grundläggande tankarna i kommittéförslagel är att bl a aktier, konvertibla skuldebrev och opiionsrätler skall behandlas på samma sätt i realisations-vinsihänseende. I konsekvens med detta bör därför samma kvittningsmöj-ligheter som gäller för börsnoterade aktier och som föreslås för konvertibla skuldebrev också gälla för börsnoterade opiionsskuldebrev och optionsbe­vis. Näringslivels skattedelegalion föreslår alt under punkt 4 a) i anvisning­arna till 36 § KL efter orden "sådan aktie" tillägges '"eller opiionsbevis".

Prop. 1984/85:193

111

Vidare bör på samma sätt den förelagna punkten 4 c) kompletteras med "och optionsskuldebrev".

Även förslaget att avdrag skall medges för förlusten på en optionsrätt som är värdelös vid optionslidens slut tillstyrks eller lämnas utan erinran av det helt övervägande antalet remissinstanser.

RSV anför:

Genom förslaget om avdrag för realisationsförlust för option som saknar värde vid leckningstidens utgång införs ett nytt moment inom beskatt­ningsområdet då detla torde strida mot principen om att avyttring skall ha skett för att avdrag skall medges. Mot bakgrund av helhetssynen i kommit­téns förslag, vill RSV dock inte motsätta sig förslaget i den delen.

Några remissinstanser avstyrker förslaget.

Kammarrätten i Stockholm anför;

Kommitténs förslag att avdrag skall medges för förlust på grund av att ett opiionsbevis saknar marknadsvärde vid optionstidens utgång bryter mot principen att förlust skall vara realiserad genom att avyttring har skett till lägre pris än anskaffningskostnaden. De argument som kommittén framfört i denna del - om den stundom hårfina skillnaden mellan de situationer där avdrag medges och där sä inte är fallet, om risken för konstruerade försäljningar m.m. - kan i huvudsak anföras även för andra situationer. Förslaget innebär i denna del ett så stort avsteg från en grund­princip att det inte bör genomföras utan samband med en mer samlad översyn av reavinstbeskattningen.

Länsslstyretsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Kommiltén föreslår att skaltskyldig skall fä avdrag såsom för realisa­tionsförlust om optionsrätt är värdelös vid optionslidens utgång. Förslaget får ses som en konsekvens av den valda fördelningsprincipen. Det innebär dock ett allvarligt avsteg från gällande principer för avdrag för realisations­förlust. Den föreslagna regeln är dessutom komplicerad genom att av­dragsrätten enligt förslaget inte skall gälla om företaget går i konkurs eller likvideras eller optionsrätten blir värdelös på grund av att innehavaren inte utnyttjar densamma. Länsstyrelsen avstyrker kommitténs förslag i denna del.

6    Förmögenhetsbeskattningen

Samtliga remissinstanser godtar principen om förmögenhetsbeskattning av optionsrätter. Flertalet tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erin­ran.

Prop. 1984/85:193

112

Länstyretsen i Stockholms län anför:

Beträffande förmögenhetsvärderingen av optionsrätter föreslår länssty­relsen att dessa blir skattepliktiga endast om de varit föremål för notering. Delta innebär en förenkling i jämförelse med kommitténs förslag då svårig­het kan föreligga att dra gränsen huruvida en optionsrätl skall anses ha omsatts på kapitalmarknaden eller inte.

Länsstyrelsen i Södermanlands län anför:

Vad beträffar förmögenhetsbeskattningen delar länsstyrelsen kommit­téns uppfattning alt optioner tills vidare skall förmögenhetsbeskattas i den omfattning som föreslås. Avgörande för om förmögenhetsbeskattning skall ske är således att optionsrätten är föremål för omsättning pä kapitalmark­naden. Enligt länsstyrelsens mening skulle denna princip möjligen komma till ett klarare ullryck om i stället frågan huruvida optionsrätlen har varit föremål för notering eller inte blev avgörande. Det förutsätts därvid, att optionsrätter, emitterade av bolag, vars aktier börsnoteras, också kommer att noteras pä börs eller liknande form. Detta förefaller vara en enklare metod att fastställa huruvida omsättning på kapitalmarknaden ägt rum eller inte. 1 allt väsentligt torde gränsdragningsproblem härigenom kunna undvi­kas.

Ett antal remissinstanser anser att optionsrätter i bolag, vars aktier inte är inregistrerade på börsen, skall värderas lill ett lill 30 % reducerat marknadsvärde.

RSV anför:

Enligt kommitténs förslag talar övervägande skäl för att enhetliga vär­deringsregler bör gälla för samtliga optionsrätter på marknaden. Kommil­tén föreslår därför att optionsrätter ur förmögenhetsbeskattningssynpunkt skall upptas till det noterade värdet. Enhetliga regler för samma typer av beskattningsobjekt är eftersträvansvärt för såväl de skattskyldiga som för taxeringsmyndigheterna. Möjligen kan därför ifrågasättas om det inte är mer enhetligt att såväl aktier som optionsrätter i OTC-bolagen förmögen­hetsbeskattas enligt samma regler, dvs till 30 % av reducerat substans­värde, medan börsnoterade aktier och optionsrätter till sådana aktier följer del noterade värdet.

Kammarrätlen i Stockholm anför:

När det gäller värderingen av optioner i OTC-bolag finner domstolen de i reservationen framförda argumenten bestickande. Del framstår inte som rimligt att en optionsrätt skulle kunna åsätias ett högre värde än den aktie som den till viss kostnad kan utbytas mot.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Länsstyrelsen delar helt den uppfattning som ledamoten Göran Atier-wall redovisat i sin reservation och särskilda yttrande. Det synes inte

Prop. 1984/85:193

113

rimligt att optionsrätter skall tas upp till fullt marknadsvärde vid förmögen­hetsbeskattningen. Optionsrätten motsvaras inte av någon reell substans. Dess värde är helt immateriellt. Mot detta står att optionsrätt normalt har ett marknadsvärde. Det finns dock sannolikt optionsrätter som inte om­sätts och som inte heller har något marknadsvärde. Dessa kan givetvis inte las upp till förmögenhetsbeskattning. Länsstyrelsen anser att Atterwalls förslag alt optionsrätt bör upptagas lill ett förmögenhetsvärde motsvaran­de 30 procent av marknadsvärdet är en bra lösning.

Aktiefrämjandet anför:

Akliefrämjandet instämmer i reservanten Atterwalls självklara uppfatt­ning att optioner i icke börsnoterade företag inte får förmögenhetsvärderas efter andra principer än företagels aktier. Medan aktierna värderas lill 30% av dagsvärdet skall optionerna värderas till 100 %, vilket kan ge optionerna ett högre värde än aktierna.

Föreningen auktoriserade revisorer anför:

Kommiltén har föreslagit att optionsrätt som är föremål för omsättning skall förmögenhetsbeskattas och las upp lill det noterade värdet. När det gäller bolag vars aktier omsätts vid sidan av börsen, exempelvis OTC-bo­lag, skall dessa aktier värderas efter ett till 30 % reducerat substansvärde medan enligt kommitténs förslag opiionsrätler utgivna av dylika bolag skall tas upp lill det noterade värdet. Delta försvårar för dessa bolag att utnyttja optionslån som finansieringsform eftersom en presumtiv investe­rare kan föredra att som alternativ till att förvärva optionsrätter välja att förvärva aktier i bolaget. Mot bakgrund av all valet av finansieringsform så litet som möjligt bör vara beroende av beskaltningskonsekvenserna föror­dar FAR att optioner utgivna av bolag, vars aktier omsätts vid sidan av fondbörsen, tas upp lill 30% av det noterade värdet.

Svenska fondhandlareföreningen anför:

Kommitlén har också tagit upp frågan om förmögenhetsbeskattningen av optioner och föreslagit att optioner som omsätts marknadsmässigl skall förmögenhetsbeskattas medan andra optioner tills vidare bör vara fria från förmögenhetsskatt. I denna fråga har en reservation avgivits av en leda­mot, innebärande att optioner utgivna av marknadsbolag vars aktier om­sätts vid sidan av fondbörsen, vid förmögenhetsbeskattningen skall las upp till 30 procent av del noterade värdet. Fondhandlareföreningen anser all kommitténs förslag i denna fråga bryter mot den tidigare redovisade neu­iralitetsprincipen mellan olika finansieringsformer. Det måste vara direkt olämpligt att optioner, utgivna av t ex ett OTC-bolag, vid förmögenhetsbe­skattningen kan komma att värderas högre än själva akiien. Kommitténs förslag i denna fråga avstyrkes därför. Någon annan lämplig värderingsme­tod än den som föreslås i reservationen torde inte stå till buds.

SHIO-Familjeföretagen anför:

Kommitténs förslag beträffande förmögenhetsbeskattning av optioner innebär att småföretagens möjligheter att utnyttja optionslån försväras.

8    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 193

Prop. 1984/85:193

114

Organisationen instämmer därför i reservationen av kommitténs ledamot Göran Atterwall. Denne framhåller bland annat att en jämförelse mellan det värde som noteras för optioner utgivna av OTC-bolag är mångdubbelt högre än dessa företags aktiers taxeringsvärde. Eftersom optioner kan ses som alternativ till placeringar i aktier är förslaget olämpligt. Enligt vår mening borde man i första hand avslå helt från att förmögenhetsbeskatta optioner utgivna av bolag vars aktier omsätts vid sidan av börsen. I andra hand kan Atterwalls förslag om att optionerna vid förmögenhetsbeskatt­ningen skall las upp lill 30 procent av det noterade värdet accepteras.

Näringslivets skattedelegalion anför:

Enligt förslaget skall optionsrätten i s k OTC-bolag vid förmögenhetsbe­skattningen tas upp lill del noterade värdet. Mot detta har ledamoten Göran Atterwall med instämmande av sakkunnige Dag Helmers reserverat sig och föreslagit att i stället 30 % av det noterade värdet skall tas upp. Eftersom den av reservanterna förordade värderingen bättre överensstäm­mer med den värdering som vid förmögenhetsbeskattningen görs av OTC-bolagens aktier bör reservanternas förslag läggas lill grund för en eventuell lagstiftning. En sådan värdering överensstämmer dessutom bättre med den neutralitet av beskattningen som eftersträvats.

Även Företagareförbundet, Svenska OTC-föreningen och reservanter­na i riksgäldsfullmäktige förordar att optionsrätter i inte börsnoterade bolag får värderas till 30% av marknadsvärdet.

Aktiespararnas riksförbund föreslär en annorlunda utformad förmögen­hetsbeskattning och anför;

Kapitalvinstkommitlén föreslär att samtliga marknadsnolerde optioner och optionsrätter ska las upp till full förmögenhetsbeskattning. Förbundet vill i denna fråga anföra följande: För del första kan det anses rimligt att optioner och optionsrätter förmögenhetsbeskattas i samma utsträckning som börsaktier. Emellertid anser förbundet att börsnoterade aktier bör tas upp till 50 % av marknadsvärde vid förmögenhetsbeskattning, och samma bör därför gälla för optioner och optionsrätter. För det andra är det inte rimligt att optionsrätter avseende OTC-förelag förmögenhetsbeskattas till fullt marknadsvärde, när de underliggande OTC-aktierna endast tas upp till 30% av sitt substansvärde. Det skapar en omotiverad skevhel i skattesys­temet. Optonsrälter avseende OTC-förelag bör i analogi härmed förmö­genhetsbeskaltas exempelvis lill 30% av marknadsvärdet.

7    Övriga frågor

7.1 Realisationsvinstbeskattningen

7.1.1 Anskaffningstidpunkt och anskaffningskostnad RSV anför:

Beträffande beräkning av anskaffningskostnaden och bestämmandet av anskaffningstidpunkten för de olika värdepapper som kan förekomma i

Prop. 1984/85:193

115

detta sammanhang, föreligger ett stort antal olika situationer med olika resultat som följd. Det föreslagna systemet synes emellertid vara alltför komplext och svårgenomträngligt mot bakgrund av önskemålen om en enkel och snabb taxering. Till detta kommer att skattskyldiga och taxe­ringsnämnder i många fall kan antas få svårigheter med utredning om de faktiska förutsättningarna för tillämpning av reglerna. För att erhålla ett fungerande system torde inslaget av schabloner öka markant.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför;

Länsstyrelsen delar kommitténs uppfattning att ingen del av moderak­tiens anskaffningskostnad skall överföras till optionsrätten. Företrädesrät­tens anskaffningskostnad blir således noll kronor. 1 konsekvens härmed ändrar kommittén det ställningstagande som gjordes i föregående betän­kande beträffande konvertibla skuldebrev. Där föreslog kommittén, att företrädesrättens värde skulle proportioneras fram pä samma sätt som gäller för en teckningsrätt lill aktie i det fall att företrädesrätten försåldes. Man föreslår nu all även företrädesrätten att teckna ett konvertibelt skul­debrev skall åsätias anskaffningsvärdet noll kronor. Länsstyrelsen tillstyr­ker detla förslag.- I övrigt är de förslag som kommiltén lägger fram under detta avsnitt mycket komplicerade. Delta är åtminstone delvis en följd av att kommittén valt att fördela emissionspriset enligt metod C. Om man som länsstyrelsen föreslår väljer metod A i kombination med ett kviiiningsför­bud blir del enkelt att beräkna anskaffningsvärdena för såväl skuldebrev som optionsrätter. Några matematiska formler behövs inte.

De förslag kommittén lägger fram när det gäller bestämmandet av an­skaffningstidpunkter för optionsrätter, skuldebrev och aktier som förvär­vats pä grund av optionsrätt är komplicerade. För en inte alltför förfaren aktieägare torde de komma alt framstå som svårförståeliga. Även på detta område måste gälla alt reglerna är enkla och lätta att tillämpa.

En sammanställning av kommitténs förslag när det gäller anskaffnings­tidpunkt för aktier som förvärvals med stöd av optionsrätt eller företrädes­rätt visar följande.

Förvärv

Förvärv genom

Anskaffningstidpunkt

för aktierna

1, Aktie (nytecknad)

Köp av optionsrätlen

Förvärvet av

optionsrätten

2, Aktie (nytecknad)

Köp av företrädes-

Teckning av

rätten

optionsrätten

3, Akue (nytecknad)

Erhållit företrädes-

Dagen för för-

rätt p g a tidigare

värvet av de

aktieinnehav

gamla aktierna

4, Aktie (köp)

Optionsratt

Ulnytljandei

av options­rätten

Del kan ifrågasättas om inte de av kommittén föreslagna reglerna när det gäller anskaffningstidpunkterna för de genom optionsrätl eller företrädes­rätt erhållna aktierna gjorts onödigt komplicerade. Den naturliga och enk­laste vägen att bestämma anskaffningslidpunkten i alla de ovan angivna fallen år enligt länsstyrelsens mening att utgå från dagen för utnyttjandet av optionsrätterna. Denna princip överensstämmer med nuvarande praxis.

Prop. 1984/85:193

116

Kommitténs förslag att anskaffningstidpunkten i vissa fall skall gå tillbaka till en tidpunkt som ligger före utnyttjandet av optionsrätlen synes kunna vålla komplikationer när det gäller utnyttjande av förlustavdrag i fåmans­bolag. Ett fåmansföretag har inte rätt till förlustavdrag om aktier med mer än hälften av röstetalet i bolaget på utgångsdagen ägs av person som på ingångsdagen inte ägde aktier med sä stor andel av röstetalet. Ger fåmans-företaget ut ett optionslån kan genom kommitténs förslag hälften av röste­talet på ulgångsdagen komma att ägas av utomstående. Som kommittén anfört är löptiden på optionsrätterna ofta lång. Det kan därför visa sig långt i efterhand alt ett yrkat förlustavdrag i ett visst fall inte skulle ha medgivits. Även detta förhållande talar för alt de nya aktierna bör anses förvärvade när optionsrätten utnyttjas. Om kommitténs förslag på denna punkt än­dock genomförs bör uppgiflsskyldigheten för fåmansförelagen utökas med uppgift om eventuella ägare lill optionsrätter som berättigar till nyteckning för att förhindra att reglerna om förlustavdrag kringgås.

7.1.2 Företrädesrättens behandling Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Företrädesrättens skattemässiga behandling är, som kommitlén fram­håller, av stor betydelse. Enligt aktiebolagslagen hänför sig företrädesrät­ten civilrätlsligt till skuldebrevet. Värdet av densamma hänför emellertid sig otvivelaktigt till optionsrätten. Detla framgår redan av alt marknads­värdet för skuldebrevet ligger under del nominella värdet. Under sådana förhållanden är det naturiigt all beskatta vinst genom avyttring av företrä­desrätt alt teckna opiionslån enligt de regler som gäller för aktier, dvs 35 § 3 mom. KL. Länsstyrelsen kommer på denna punkt fram lill samma ståndpunkt som kommittén men motiveringen är delvis en annan.

7. / .3 Övriga frågor

Kammarrätten i Stockholm anför:

Enligt kommitténs förslag skall möjligheten all medge skaltefrihet vid avyttring av äldre aktier och dylikt, om det kan främja strukturrationalise­ring, inie omfatta realisationsvinst vid avyttring (inlösenfallet nämns inte) av opiionsskuldebrev. Kommiltén motiverar detta endast med att reglerna om strukturrationalisering inte påkallar någon skatlelindring beträffande oplionsskuldebreven. Det presenterade materialet gör det inte möjligt alt bedöma rikligheten av en sådan begränsning. Med hänsyn lill bl a alt optionsskuldebreven skall omfatta även vissa konvertibla skuldebrev och möjligheten av att såväl emissionernas utformning som ägarnas benägen­het att behålla opfionslånet odelat kan komma att ändras på grund av de nu föreslagna reglerna, kan del ifrågasättas, om inte dispens borde kunna medges även i dessa fall.

Kommiltén har inte motiverat varför den som är bosatt utomlands inte skulle vara skaltskyldig för reavinst vid avyttring eller inlösen av opiions­skuldebrev enligt de regler som föreslås gälla för konvertibler och options­rätter. Kammarrätten kan därför inte bedöma riktigheten av den föreslagna begränsningen.

Prop. 1984/85:193

117

Allmänna pensionsfondens fiärde fondstyrelse anför:

De tillfälliga förändringar i beskattningsreglerna för optionsrätter som infördes när kapitalvinstkommitlén överiämnade sitt betänkande omöjlig­gör i praktiken emissioner av opiionslån under större delen av innevarande år. Därför vore det önskvärt alt en lagstiftning baserad på det nu framlagda förslaget - till den del den berör nyutgivna optionslån - kan träda i kraft snarast möjligt.

7.2 Övriga typer av optionslån och opfionsrätter

RSV anför:

Kommiltén behandlar opiionslån och den skattemässiga problematiken kring dessa. Däremot tar man inte upp vanliga optionsavtal även om avtalet har anknytning till aktier. RSV menar att mol bakgrund av de nya företeelser som aviserats på kapitalmarknaden bör även del slaget av avtal regleras. Fråga är emellertid om tvä olika typer av företrädesrätter som lätt kan förväxlas. 1 del fortsatta ansluter sig RSV till den distinktion som på senare tid vuxit fram. Med option förstås - utan störte exakthet - företrä­desrätt i en mer vidsträckt bemärkelse (se sid 143 i betänkandet). Denna företrädesrätt kan avse såväl materiella ting som rätligheter av olika slag. Med optionsrätt brukar förslås ett särskilt slag av företrädesrätt och som regleras i 5 kap aktiebolagslagen. RSV anser att del klart skall framgå vilka regler som skall gälla i olika situationer.

Kommittén anför i betänkandet att s k sekundäremissioner knappast torde vålla problem. Påslåendet är riktigt så till vida alt endast en sådan av någorlunda storleksordning förekommit hittills. De komponenter som kan ingå i en unit kan emellertid ha blandat ursprung med kanske olika beskatt­ningskonsekvenser. Detla leder lill frågan om man över huvudtaget skall behandla de två typerna av emissioner i ett sammanhang. Utdelningsbe­skattning skall ju ske om förmögenhetsöverföring skett, medan så inte anses vara fallet om optionsrätl erhålls på grund av tidigare aktieinnehav. Detta framgår emellertid inte heller av den föreslagna författningstexten enligt vilken företrädesrätt lill teckning av optionslån beskattas enligt 35 § 3 mom. KL.

Länsstyrelsen i Göteborgs- och Bohus län anför:

Kommittén föreslår alt avytlring av optionsrätt som avser rätt att köpa en redan existerande aktie skall beskattas enligt 35 § 3 mom, KL. Länssty­relsen tillstyrker detta förslag. Optionsrätt att köpa en existerande aktie kan emellertid förvärvas utan samband med utgivande av opiionslån. Även sådan optionsrätt bör beskallas enligt ifrågavarande bestämmelse. När det gäller anskaffningstidpunkt för aktie som köpes på grund av optionsrätt föreslär kommiltén tidpunkten för utnyttjande av optionsrätten. Detta avviker från vad som föreslås för andra förvärv på grund av optionsrätt. Reglerna bör emellertid så långt möjligt vara lika. Länsstyrelsen har ovan föreslagit att anskaffningstidpunkten alltid skall överensstämma med da­gen för utnyttjandet av optionsrätten. - En rätt att av ett företag köpa en redan existerande aktie innebär regelmässigt all aktieägaren tillföres ett

Prop. 1984/85:193

118

värde från företaget. Delta värde beskattas som utdelning. Som kommitlén framhåller bör beskattning ske redan vid emissionstillfället för utdelning. Del beskattade värdet får läggas till inköpspriset. Även om marknadsvär­det för aktien är högre vid köptillfället bör någon ytterligare beskattning för utdelning inte ske,

Länsssnrelsen i Kronobergs län anför:

Kommiltén har på angivna skål inte behandlat frågan om anställdas köp av optionsrätter i det egna bolaget. Det är dock angeläget att denna fråga klarläggs. Tyvärt har det visat sig att rådande oklarheter pä närliggande områden skapat problem vid taxeringen.

Svenska fondhandlarejöreningen anför:

Fondhandlareföreningen har vidare uppmärksammat att kommittén i delbetänkandet (s. 57) redovisat gällande rätt för s.k. call options, dvs optioner som ger innehavaren rätt att köpa en redan existerande aktie. Nuvarande praxis torde enligl fondhandlareföreningens bedömning -förhindra eller i vart fall starkt försvåra handeln med dessa optioner, som inom en snar framtid avses startas i Sverige. - En positiv utveckling av denna marknad är önskvärd, då den kan bidra till en ytterligare vitalisering av riskkapiialmarknaden. Med hänsyn härtill har fondhandlareföreningen låtit utarbeta ett förslag till lagstiftning beträffande köp- och säljoptioner, som inom kort kommer att överlämnas till regeringen. Fondhandlareför­eningen kommer att hemställa att förslaget behandlas i samband med den proposition om optionslån, som regeringen aviserat.

7.3 Övrigt

Näringslivets skattedelegation anför:

Vad angår frågan i vilka fall avdrag för realisationsförlust bör medges anser vi att sådant avdrag bör gälla i alla situationer förlust uppkommer. Detla betyder att vi anser det principiellt felaktigt att inte avdrag medges även vid konkurs, likvidation och fusion. Sistnämnda avdragsrätt kan dock inte isoleras till att avse enbart optionsrätter utan gäller även förlust på aktier i konkursdrabbat bolag. Att avdrag inte medges vid konkurs sam­manhänger med att aktierna i dessa fall inte ansetts varit föremål för avyttring. Med hänsyn till att gällande rätt i detta hänseende mäste uppfat­tas som principiellt felaktig och i vissa fall stötande anser Näringslivets skattedelegation att kapitalvinstkommitlén i sitt fortsatta arbete bör utreda förutsättningarna för avdrag för förlust vid konkurs m m som uppkommer på aktier och andra liknande värdepapper.

Eftersom aktiebolagens utdelningar beskattas med dels företagens in­komstskatt, dels vinsldelningsskatten, dels aktieägarnas skatt på utdelning och dels i form av tvångsavsättningar till s.k. förnyelsefonder uppställs så höga krav på företagens avkastning före skatter och tvångsavsättningar att mycket stora svårigheter föreligger att genom nyemission av aktier anskaf­fa nytt riskvilligt kapital. Denna myckel hårda beskattning av aktiebola­gens avkastning och hittills förelagna och nu föreslagna beskattningsät-

Prop. 1984/85:193

\,

119

gärder för optionslånen medför därför att Näringslivels skatledelegations i olika sammanhang framförda krav på lindring av dubbelbeskattningen inom akliebolagssektorn ytterligare accentueras. Delegationen får därför yrka alt åtgärder för att lindra dubbelbeskattningen snarast vidtages.

Aktiefrämjandet anför:

I vårt akliepolitiska program föreslår vi att en skälig avkastning på företagens egna kapital eller aktieutdelningarna blir en avdragsgill kostnad i företagens rörelse på samma sätt som kostnaden för främmande kapital.

Svenska fondhandlareföreningen anför:

Det bör starkt understrykas att snabba och ofta förekommande föränd­ringar i skattelagstiftningen för med sig en betydande osäkerhet hos aktie­placerarna som är till stor skada för riskkapiialmarknaden. Ännu viktigare torde dock vara att statsmakterna har en stor förståelse för och insikt om riskkapitalmarknadens betydelse och funktion för svenskt näringsliv. Det som närmast åsyftas är lättnader i dubbelbeskattningen av förelag, vilka sedan flera år är införda i andra länder. Del är fondhandlareföreningens förhoppning att åtgärder av denna natur i fortsättningen kommer att priori­teras.

Länsstyrelsen i Stockholms län anför:

Länsstyrelsen vill peka på att del i taxeringsarbetet har konstaterats all skattskyldiga åsamkat sig fiktiva förluster i andra sammanhang än vid försäljning av skuldebrev förenade med optionsrätl till nyteckning av ak­tier. Följande exempel kan belysa detta. En person säljer sina aktier i sitt fåmansbolag för 2 milj. kr. Marknadsvärdet på aktierna är 1,4 milj.kr. Skälet lill att köparen är villig att betala 2 milj. kr. är all säljaren accepterar en revers på 1 milj. kr. med 5 % ränta amorleringsfritt i 10 år. Med tanke på den låga räntesatsen uppgår skuldebrevels marknadsvärde inte till nomi­nellt belopp utan till ett betydligt lägre värde. Anlag att skuldebrevels marknadsvärde är 400000 kr. Genom att sälja skuldebrevet strax efter aktieförsäljningen gör säljaren en förlust på 600000 kr, vilken är avdrags­gill till 100% mot vinsten på aktieförsäljningen. Å andra sidan redovisas en 600000 kr för hög vinst på aktieförsäljningen, vilken dock endast är skatte­pliktig lill 40% eller 240000 kr. Av vad som framgår ovan har säljaren gjort en skattevinst på 360000 kr samtidigt som köparen har en anskaffnings­kostnad på 2 milj. kr. - De nu angivna transaktionerna kan, enligt länssty­relsens uppfattning, inte underkännas med stöd av generalklausulen, Länsstyrelsen anser således att transaktioner av ovanslående slag bör behandlas på likartat sätt som optionslän.

Göta hovrätt anför:

Hovrätten ifrågasätter om inte åtskilliga av de redovisade problemen skulle kunna lösas genom ändring i 5 kap. I § aktiebolagslagen på så sätt att möjligheten för borgenär att skilja optionsbevis från skuldebrev togs bort.

Prop. 1984/85:193

120

Bilaga 4

GÄLLANDE RÄTT

Aktiebolagslagen

Ett aktiebolags behov av nytt kapital kunde tidigare i huvudsak tillgo­doses endast genom nyemission eller genom lån. Under 1960-och 1970-la-len framfördes från skilda håll önskemål om alternativ till dessa finansie­ringsformer och från industrin påpekades också alt utländska konkurtenter hade tillgång lill flera finansieringsalternativ som saknades för de svenska företagen. Som möjliga finansieringsformer nämndes konvertibla skulde­brev, vinslandelslän och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteck­ning. Ett konvertibelt skuldebrev ger innehavaren rätt att på vissa villkor byta ul skuldebrevet mot en aktie i bolaget. På ett vinstandelslän är räntan beroende av bolagels vinst eller utdelning till aktieägarna. En optionsrätt berättigar innehavaren att för ett i förväg bestämt pris genom nyteckning förvärva en aktie i bolaget,

I akliebolagsulredningens betänkande Förslag till aktiebolagslag m.m. (SOU 1971:15) lämnades förslag lill civilrätlsliga regler för konvertibla skuldebrev och vinstandelsbevis. Utredningen fann dock inte tillräckliga skäl föreligga all föreslå särskilda bestämmelser om optionslän. Vid arbe­tet med akliebolagsulredningens förslag behandlades frågan om lagstift­ning beträffande de nya finansieringsformerna med förtur. Från näringsli­vets sida hade behovet av lagstiftning om opiionslån starkt framhållits, främst med hänsyn lill de möjligheter utländska företag hade att uppta sådana lån. Det framhölls som nödvändigt att svenska företag fick finan­sieringsmöjligheter likartade de som utländska företag hade. Dessa syn­punkter beaktades vid den lagstiftning som genomfördes 1973 om nya finansieringsformer för aktiebolag genom att uttryckliga regler infördes för såväl konverteringslån som optionslån. Bestämmelserna togs in i en sär­skild lag (1973: 302) om konvertibla skuldebrev m.m. Dessa bestämmelser överfördes i sak oförändrade till aktiebolagslagen (1975: 1385). 1 denna lag infördes också regler om vinstandelslån.

Konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätl lill nyteckning behandlas i 5 kap. aktiebolagslagen.

Ell konvertibelt skuldebrev skall innehålla en utfästelse från bolaget om alt borgenären har rätt att helt eller delvis byta ut sin fordran enligt skuldebrevet mol en aktie i bolaget. Skuldebrevet, som skall vara löpande, kan ges ut mol betalning i pengar eller mot annat vederlag t.ex. aktier i annat bolag.

Vederlaget för ett konvertibelt skuldebrev får inte understiga det nomi­nella beloppet på den aktie som erhålls vid konverteringen om inte mel­lanskillnaden täcks genom kontant betalning vid utbytet (1 §). Denna regel

Prop. 1984/85:193

121

är en konsekvens av att ett aktiebolag i princip inte fär emittera aktier lill underkurs. Vid nyemission i börsnoterade bolag medges dock emission till en kurs under pari under förutsättning alt skillnaden mellan vad som skall betalas för de nya aktierna och deras sammanlagda nominella belopp skall tillföras aktiekapitalet genom överföring frän bolagets eget kapital i övrigt eller genom uppskrivning av anläggningstillgångar i bolaget (4 kap. 1 §).

Bestämmelserna om skuldebrev utgivna i optionslän är i många hänseen­den desamma som gäller för konvertibla skuldebrev. Skuldebrevet skall vara löpande och kan ges ut mot betalning i pengar eller mot annat vedertag. Inget hindrar att skuldebrevet är konvertibelt eller alt det är ett vinstandelsbevis. Optionsrätten skall ge innehavaren rätt att teckna aktie i bolaget mot betalning i pengar. Vanligtvis är optionsrätten knuten lill en vid skuldebrevet fogad kupong, ett optionsbevis. Så är alltid fallet när optionsrätten får skiljas från skuldebrevet av borgenären och>överlätas särskilt. Ett sådant opiionsbevis skall vara ett löpande skuldebrev och det kan således cirkulera självständigt. En optionsrätl som inte får avskiljas från skuldebrevet kan frikopplas från detta endast vid nyteckning av aktie

(l§).

Vid kontantemission har aktieägarna företrädesrätt alt teckna konver­tibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt såvida inte annat föreskrivs i emissionsbeslutel (2§, 4§).

Bolagsstämman beslutar om emission av konverlerings- och optionslån. Styrelsen kan dock fatta beslut om en sådan emission om stämman senare godkänner styrelsens beslut eller om styrelsen erhållit stämmans bemyndi­gande alt fatta ett emissionsbeslut (3 §, 8-9§§).

Av emissionsbeslutel skall framgå bland annat emissionens belopp, vilka som har företrädesrätt att delta i emissionen, skuldebrevens nomi­nella belopp, emissionskurs och räntefot saml tid och villkor för konverte­ring eller nyteckning. Beslutet skall också ange den rätt som tillkommer borgenär eller innehavare av opiionsbevis för den händelse aktiekapitalet ökas eller nedsätts före konvertering eller nyteckning eller om bolaget före samma tidpunkt ger ut nya konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förena­de med optionsrätt eller om bolaget upplöses eller upphör genom fusion (4§).

Bland de viktigare frågor som skall regleras i emissionsbeslutel är de villkor som skall gälla vid konverteringen eller nyteckningen. Hit hör beträffande konvertibla skuldebrev utbytesförhållandet, konverteringskur­sen och den tid under vilken konvertering får ske (konverteringsliden). Motsvarande frågor vid optionslån rör fastställandet av det antal aktier som opiionsräitsinnehavaren får teckna, teckningskursen saml den lid under vilken teckningen får ske (opiionstiden).

Utbytesförhållandet kan bestämmas så all skuldebrevets nominella vär­de avräknas mot aktiens nominella belopp. På så sätt byts ett visst antal skuldebrev ut mot ett visst antal aktier. Vanligare är att konverteringskur-

Prop. 1984/85:193

122

sen sätts till ett belopp högre än aktiens nominella varde, som sedan räknas av mot del nominella värdet på skuldebrevet.

I emissionsbeslutet för ett optionslån skall anges det antal aktier som en innehavare av ett opiionsbevis får teckna. Bolaget ar inte bundet av några tvingande bestämmelser härom, I beslutet kan därför föreskrivas att en optionsrätl skall ge rätt att teckna en eller flera aktier men också att flera optionsrätter skall krävas för att teckna en aktie.

Teckningskursen får inte understiga aktiens nominella belopp men väl dess marknadsvärde. En i princip motsvarande regel gäller för konverte­ringskursen. Det är möjligt att bestämma en under hela konverterings- eller teckningstiden fast kurs, men inget hindrar bolaget att föreskriva varieran­de belopp. Detla kan ske genom att priset för en aktie sätts högre ju senare konverteringen eller teckningen sker. Även om konverterings- eller leck-ningskursen är fast kan den komma att ändras som en följd av beslut om fondemission, nyemission, akliesammanläggning, aktieuppdelning eller genom ny emission av konverteringslån eller opiionslån under lånels löp­tid. Detsamma gäller vid nedsättning av aktiekapitalet. Det är vanligt alt leckningskursen sätts högre än aktiernas marknadsvärde vid emissionstill­fället, varför ingen konvertering eller nyteckning sker inledningsvis.

En vanlig ulforming av konverteringsliden är att varken bolaget eller borgenären får vidta några åtgärder under lånets första lid. Därefter medges konvertering.

Inte heller för opiionstiden gäller några tvingande bestämmelser. Denna kan. om optionsbeviset får avskiljas från skuldebrevet, sträcka sig längre än länets löptid. Ofta bestäms att nyteckning inte får ske förtän en viss tid gått efter emissionstillfället.

Aktiebolagslagen saknar bestämmelser om hur teckningen av ett kon­vertibelt skuldebrev eller ett skuldebrev med optionsrätt skall ske. Anled­ningen är att teckningen av skuldebrevet inte medför någon skyldighet utan endast en rätt att vid ett senare tillfälle konvertera till eller nyteckna en aktie. Del har därför inte ansetts nödvändigt att införa motsvarande formföreskrifter som gäller vid en nyemission, t.ex. att teckningen måste ske på en särskild teckningslisla där emissionsvillkoren anges.

När teckningen av skuldebreven avslutats skall emissionsbeslutet regi­streras (7§).

Vid utbyte av ett skuldebrev mol en aktie skall skuldebrevet förses med påskrift om utbytet (11 §).

Nyteckning av aktie skall ske på teckningslisla som innehåller emis­sionsbeslutet (12 §). Belalningav aktien skall ske i pengard §). Den genom konverlering eller nyteckning utfärdade akiien skall därefter ofördröjligen upptas i aktieboken (12§). Sedan detla skett kan rösträtt utövas för aktien.

Senast tre månader efter det att tiden för konvertering eller teckning gått ut skall bolagets styrelse för registrering anmäla hur många aktier som ulgetts genom konvertering eller nytecknals och lill fullo betalats. Om

Prop. 1984/85:193

123

konverlerings- eller teckningstiden är längre än ett år skall anmälan göras senast tre månader efter utgången av varje räkenskapsår under vilket konvertering eller nyteckning har skett. Genom registreringen är aktieka­pitalet ökat med sammanlagda nominella beloppet av de anmälda aktierna (14§).

De nya aktierna berättigar lill utdelning enligt vad som bestämts i emis­sionsbeslutet. Rätten till utdelning får dock inte inträda senare än för räkenskapsåret efter del under vilket aktierna skall ha lill fullo betalats (I5§).

Aktiebolagslagen medger inte bolagen rätt att emittera fristående op­tionsbevis. Inte heller föreligger möjlighet att emittera aktier lill vilka knutits optionsbevis. Dessa måste vid emissionen vara knutna till skulde­brev. På marknaden förekommer erbjudanden om köp av units bestående av exempelvis en aktie i ett bolag jämte ett optionsbevis som gäller för teckning av nya aktier i bolaget. Sådana erbjudanden kan åstadkommas genom sammanförande av en större post aktier i bolaget med avskiljda optionsbevis från ett av bolaget utgivet vanligt optionslån. För sådana units gäller vanliga civilrätlsliga regler för överlåtelse av värdepapper.

Vinstandelslån behandlas i 7 kap. 2-3§§.

Det är numera förbjudet att ge ut län på villkor all lånet skall betalas på annat sätt än mol ett nominellt penningbelopp eller med ett penningbelopp som bestäms med hänsyn till förändringar i penningvärdet. Genom denna bestämmelse har s.k. delägardebentures förbjudits (2§ första stycket).

Däremot är det tillätet att uppta lån mol skuldebrev med rätt till ränta, vars storlek är helt eller delvis beroende av utdelningen till aktieägare i bolaget eller bolagets vinst (länedebentures). Upplagande av sädana lån beslutas av bolagsstämman eller, efter dess bemyndigande, av styrelsen (2 § andra stycket).

Om vinstandelsbevisen skall kunna konverteras lill aktier eller om de utges i kombination med optionsrätter gäller de mera utföriiga bestämmel­serna i 5 kap. om emissionen.

Realisationsvinstbeskattningen

Kommunalskattelagen (1928:370), KL, innehöll ursprungligen gemen­samma regler för beskattning av realisationsvinst på alla slag av värdepap­per. Beskattningen avsåg alt träffa egendom som förvärvats i spekulations­syfte. För lös egendom ansågs ett sådant syfte föreligga när egendomen innehafts kortare lid än fem år. Vidare betraktades inte egendom som erhållits genom gåva, arv, testamente och bodelning (benefikt fång) som förvärvad i spekulationssyfte. Realisationsvinstbeskattningen av aktier och andra värdepapper begränsades därför till de fall där tillgängen förvär­vats genom köp, byte eller liknande oneröst fång och vid avyttringstillfället innehafts under kortare lid än fem år.

Prop. 1984/85:193

124

Är 1951 infördes en fallande skala för beräkning av skattepliktig vinst inom femårsperioden. Dessutom tillkom den s.k. skyldemansregeln, var­igenom beskattning kom att ske även när egendomen förvärvats genom gåva från make eller skyldeman eller genom bodelning om överlåtaren förvärvat egendomen genom ett oneröst fång inom femårsperioden.

Evig realisationsvinstbeskattning för aktier samt andelar i handelsbolag och ekonomiska föreningar infördes år 1966. För övrig lös egendom som obligationer, förlagsbevis och lösöre behölls tidigare bestämmelser. 1 fråga om värdepapper gjordes således åtskillnad mellan å ena sidan andelsråtler och å andra sidan fordringsrätter.

Realisaiionsvinstkommittén föreslog år 1975 gemensamma realisations­vinslregler för all lös egendom utom visst lösöre (SOU 1975:53). Enligl förslaget skulle beskattningen vid en försäljning av en optionsrätt ske på samma sätt som gällde för en försåld teckningsrätt till aktie. I förslaget intogs också en specialregel enligt vilken en aktie, som erhållits genom konvertering eller genom utnyttjande av optionsrätt förenad med eller fogad vid ett skuldebrev, skulle anses anskaffad när skuldebrevet förvär­vades. Kommittén föreslog vidare att en konvertering inte skulle utlösa realisationsvinstbeskattning.

Förslaget genomfördes emellertid inte. Vid den reform av realisations­vinstbeskattningen, med del nämnda betänkandet som grund, som besluta­des år 1976 då aklievinstbeskatlningen i huvudsak fick sin nuvarande utformning, företogs överhuvudtaget inga lagstiftningsåtgärder beträffande konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt. Den enda lagstiftningsåtgärd som rört beskattningen av de nya finansieringsfor­merna för aktiebolag vidiogs år 1977 och gällde frågorna om bolagets rätt lill avdrag för den ränta som utbetalas pä vinstandelslån saml behandlingen av en aktieägares företrädesrätt att delta i ett sådant lån.

Realisationsförlust beräknas i princip enligt samma grunder som gäller för realisationsvinst. Endast verklig förlust är avdragsgill. Avdrag tilläts således inte om förlust uppkommer vid användning av olika schablon­regler.

Avdrag för realisationsförlust får vid taxeringen lill kommunal inkomst­skatt göras från sådan realisationsvinst eller lotterivinsl som är hänförlig lill samma förvärvskälla som förlusten. Vid laxeringen till statlig inkomst­skatt är däremot kvittning mellan underskott av tillfällig förvärvsverksam­het i en förvärvskälla och inkomst av sådan verksamhet i annan förvärvs­källa tillåten. Vid båda taxeringarna gäller all underskott inte får avräknas som allmänt avdrag från den skaitskyldiges inkomst från förvärvskällor inom andra inkomstslag. Avdrag medges dock för sådan förlust mot reali­sationsvinst eller lotterivinst under ett senare beskattningsår, dock senast sjätte beskattningsåret efter del lill vilket förlusten är hänförlig.

KL saknar således särskilda realisationsvinstregler för konvertibla skul­debrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning. Beskatt-

Prop. 1984/85:193

125

ningen måste därför grundas på en analog tillämpning av bestämmelserna i 35 § och 36§KL samt på praxis. Av regeringsrätten prövade fall inskrän­ker sig dock fn. fill två, nämligen RÅ83 1:77 I och 

II. 

Dessa mål gällde beskattningen vid avyttring av dels ett konvertibelt skuldebrev förenat med en avskiljbar optionsrätt lill nyteckning, dels en obligation förenad med samma rätt och av delar av en sådan unit. Avgörandena innefattar många olika delfrågor. Härigenom har på betydelsefulla punkter klargjorts vad som utgör gällande rätt på området. Allmänt kan om avgörandena sägas följande. En avyttring av ett avskiljt optionsbevis saml - givelvis -en genom konvertering eller option nyförvärvad aktie skall beskatias enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. KL. Vid avyttring av konvertibla skulde­brev sker beskattningen enligt 35 § 4 mom. KL. Ett skuldebrev utgivet i ett optionslån skall vid avyttring beskattas enligt 4 mom. samma paragraf och detta även i den situationen alt opiionsbeviset ej avskiljts utan följer med vid överlåtelsen.

Beskattningen vid avyttring av en optionsrätt kan således komma att ske enligt olika regelsystem. Den avskilda optionsrätten beskattas enligl 35 § 3mom. KL medan 4mom. samma paragraf tillämpas om optionsrätten överläts gemensamt med skuldebrevet. En innehavare av en unit kan alltså själv välja vilken beskattningsregel som skall tillämpas vid avyttring ge­nom att försälja optionsrätlen avskiljd från eller sammanhållen med skul­debrevet.

Vid avyttring av ett konvertiblet skuldebrev eller av skuldebrevet eller av hela uniten i ett optionslån gäller sålunda att beskattning sker enligt 35§4mom.KL. Detla innebär att den skattepliktiga realisationsvinsten reduceras ju längre lid som skuldebrevet innehafts.

Innehavstid

Skattepliktig realisationsvinst

Mindre än 2 år

100%

2

år men mindre än 3 år

75 %

3

år............... 4 år

50%

4

år "      "

"  5 år

25%

Efter fem års innehav är hela vinsten skattefri. Beskattning av vinst vid avyttring inom femårsperioden sker vidare endast om skuldebrevet anskaf­fats genom köp, byte eller därmed jämförligt fång, 1 syfte att förhindra missbruk har den s.k. skyldemansregeln införts. Den innebär att avyttring av egendom som förvärvals från en närstående genom benefikt fång i vissa fall föranleder realisationsvinstbeskattning.

Värdestegring på skuldebrev anses således normalt utgöra realisations­vinst. I vissa fall har dock ändringar i kapitalvärdet på skuldebrev ansetts utgöra ränta. Sålunda har vinst vid inlösen eller överlåtelse av s.k, finans­växlar beskattats som ränta (RÅ 1972 ref. 51). En liknande bedömning gjordes avseende ett skuldebrev som skulle ges ut till en kurs som motsva­rade 45 procent av nominellt belopp. Vinsten vid inlösen betraktades som

Prop. 1984/85:193

126

ränta (RA82 Aal52). Även inlösen av ett konvertibelt skuldebrev till överkurs har i praxis behandlats som ränta (RÅ 1969 Fi 1396), Har skulde­brev från begynnelsen emilterats till pari men kursen sedan sjunkit be­handlas däremot värdeförändringen på vanligt sätt enligl realisationsvinst-reglerna.

Av särskilda bestämmelser följer att vinster och förluster på bankcertifi­kat. statsskuldväxlar och skattkammarväxlar skall betraktas som ränta (41e§KL).

Som ovan nämnts beskattas avyttring av ett avskiljt opiionsbevis och en aktie förvärvad med stöd av en optionsrätt enligt 35 §3 mom. KL. Detta innebär att vinslen beskattas fullt ut om innehavstiden understiger tvä år och att 40% av vinsten tas till beskattning om innehavsliden är längre. Någon ytterligare inskränkning i beskattningen sker inte oavsett innehavs­tidens längd.

Om skuldebrev med optionsrätt emitteras till pari slås i de tidigare nämnda regeringsrättsavgörandena fast att hela emissionsbeloppet för uni­ten faller pä skuldebrevet. Optionsbeviset följer således med utan någon kostnad. Denna bedömning är en följd av regeringsrättens grundläggande synsätt alt en aktieägare, som tecknar och betalar det nominella beloppet för ett skuldebrev, härigenom lämnar bolaget ett lån på delta belopp. Bolagets utfästelse av en optionsrätt innefattar ingen kostnad för bolaget ulan representerar för detta en möjlighet att få ännu ett kapitaltillskott genom en ökning av aktiekapitalet vid en efterföljande nyteckning. Det förhållandet att utfästelsen representerar ett värde för aktieägaren medför, enligt regeringsrätten, ej all denne skall anses ha lånat bolaget ett lägre belopp än vad skuldebrevet nominellt anger och han faktiskt betalat in till bolaget.

Om skuldebrevet förvärvas på annat oneröst sätt än genom deltagande i emissionen gäller att inköpspriset är anskaffningskostnad. Är skuldebrevet vid förvärvet förenat med ett optionsbevis men har någon kurs ännu inte registrerats för detta anses inköpspriset i sin helhet falla på skuldebrevet. Om förvärvet skett efter den tidpunkt då optionsbeviset börjat noteras som ett fristående värdepapper, skall sårskild anskaffningskostnad beräknas för skuldebrevet och för opiionsbeviset, varvid inköpspriset fördelas på dessa värdepapper med ledning av kursrelationen dem emellan på för­värvsdagen.

Tecknas ett skuldebrev med optionsrätt utan företrädesrätt uppgår an­skaffningskostnaden likaså till emissionsbeloppet. Har företrädesrätten köpts blir anskaffningskostnaden dels vad som erlagis för företrädesrätten dels emissionspriset. Anskaffningskostnaden för en inköpt företrädesrätt anses således till ingen del belöpa på optionsrätten.

När ett skuldebrev anskaffas med stöd av en företrädesrätt anses skulde­brevet förvärvat genom teckningen. Detsamma gäller om företrädesrätten förvärvats genom köp. Vid ett köp av själva skuldebrevet utgör köpetillfäl­let anskaffningstidpunkt.

Prop. 1984/85:193

127

Anskaffningskostnaden för en optionsrätt är 0 kr. för aktieägaren enligt regeringsrättens ovan redovisade grundläggande synsätt. För en inköpt sådan rätt ulgör köpeskillingen anskaffningskostnad. För en aktie som tecknas med stöd av en optionsrätt blir anskaffningskostnaden lika med det belopp som betalas in lill bolaget vid teckningen jämte i förekommande fall vad som betalats för optionsrätlen.

En optionsrätl som förvärvas genom en företrädesrätt på grund av ett aktieinnehav eller genom en förvärvad företrädesralt anses anskaffad vid tidpunkten för deltagande i lånet. Har optionsrätten inköpts blir dagen för köpet anskaffningstidpunkt.

Ett utbyte av ett konvertibelt skuldebrev mot en aktie likställs med en avytlring av skuldebrevet och ett förvärv av aktien. Skuldebrevet anses avyttrat till ett pris som motsvarar antalet aktier som erhållits för skulde­brevet multiplicerat med aktiekursen. Anskaffningskostnaden för aktien torde motsvara skuldebrevels marknadsvärde vid utbytet.

En aktie som förvärvas genom utnyttjande av en optionsrätt anses anskaffad vid tidpunkten för teckningen av akiien. Anskaffningsiiden för en sådan aktie får således inte härledas bakåt i tiden till tidpunkten för förvärvet av moderaktien om förvärvet av optionsrätten gjorts av en aktie­ägare med företrädesrätt på grund av aktieinnehavet. Detta är en följd av att företrädesrätten endast anses ha avseende på skuldebrevet och inte på optionsbeviset. Optionsrätten anses alltså inte som ett direkt utflöde av det aktieinnehav som kvalificerar för deltagande i lånet. Genom att företrädes­rätten endast avser rätt att teckna ett skuldebrev bryts sambandet med de underliggande aktierna.

Om en aktieägare inte vill delta i en emission som avser utgivande av konvertibla skuldebrev förenade med optionsrätt och därt'ör säljer sin företrädesrätt skall beskattningen ske enligt reglerna 35 §3 mom. KL. Re­geringsrättens motivering till detta är att rätten såsom varande en rätt alt teckna ett skuldebrev som kan konverteras lill en aktie är jämförlig med en teckningsrält till aktie.

För inköpta företrädesrätter bestäms anskaffningstidpunkt och anskaff­ningskostnad genom köpeavtalet.

Optionsrätten utslocknar när den utnyttjas. Detta medför att ett utnytt­jande av en optionsrätt inte innebär alt rätten anses avyttrad. Några beskatlningskonsekvenser uppkommer således inte vid utnyttjande av en optionsrätt för nyteckning.

En annan typ av optionsrätter är de som ger innehavaren rätt att på vissa villkor köpa en redan existerande aktie. Även för dessa optionsrätter bygger gällande rätt på praxis, främst regeringsrättens avgöranden i målen RÅ 80 Aal5l och RÅ 83 1:90. Av rättsfallen kan bland annat följande slutsatser dras. Vederlaget vid upplåtelse av en sådan optionsrätl skall beskattas enligt bestämmelserna i 35 § I mom, KL. Om själva optionsrät­ten avyttras sker beskattningen enligl 4mom. samma paragraf. Utnyttjar

Prop. 1984/85:193

128

innehavaren optionsrätten för köp av aktie anses denna förvärvad vid köpetillfället. Anskaffningskostnaden för aktien blir köpeskillingen jämte vederlaget för optionsrätten. Vid utnyttjandet av optionsrätlen utslocknar denna. Utnyttjandet föranleder alltså ingen beskattning.

Prop. 1984/85:193

129 Bilaga 5

De remitterade förslagen

1    Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskatlelagen (1928:370) dels att 35 §3 mom., 53 § 1 mom., punkterna 2b och 4 av anvisningarna

lill 36 § samt punkterna 4 och 4 a av anvisningarna lill 41 § skall ha nedan

angivna lydelse, dels all i anvisningarna till 35 § skall införas en ny punkt, 9, av nedan

angivna lydelse.

35 §

3 mom,' Realisationsvinst pä grund av avyttring av aktie, an­del i aktiefond, delbevis eller teckningsrätt lill ak­tie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbo­lag eller annan rättighet som är jämförlig med här avsedd andelsrätt eller aktie är i sin helhet skatteplik­tig, om den skatiskyldige innehaft egendomen mindre än tvä år. För vissa aktier och andelar tillämpas bestämmelserna i 3 a mom.

3    mom.   Realisationsvinst   pä grund av avyttring av aktie, an­del   i   aktiefond,   delbevis eller teckningsrätt till ak­tie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbo­lag,    konvertibelt    skulde­brev,    optionsbevis,   före-trädesrätt  lill teckning  av konvertibelt skuldebrev el­ler s k u t d e b r e v fö r e n a t med optionsrätt eller annan rättighet som är jämföriig med här avsedd andelsräll eller aktie är i sin helhet skattepliktig, om den skatiskyldige innehaft egendomen mindre än tvä år.  Med optionshcvis avses bevis om optionsrätt till nyteckning eller köp av aktie utgivet i förening med skuldebrev. För vissa aktier och an­delar  tillämpas  bestämmelserna  i 3 a mom. Avyttrar skattskyldig egendom som avses i detta moment och som den skattskyldige innehaft två år eller mera, är 40 procent av vinsten skatte­pliktig. Från sammanlagda beloppet av skattepliktig realisationsvinst enligl detla stycke under ett beskattningsår, minskat med avdragsgill del av förlust vid avytlring samma år av egendom som avses i detta stycke, äger skattskyldig åtnjuta avdrag med 3 000 kronor. Har den skatiskyldige under beskattningsåret varit gift och levt tillsammans med sin make, får sådant avdrag åtnjutas för dem båda gemensamt med 3 000 kronor. I intet fall får dock skattskyldig åtnjuta avdrag med högre belopp än som svarar mot sammanlagda beloppet av skattepliktig realisationsvinst enligt detta stycke minskal med avdragsgill del av föriusl som nyss nämnts.

' Senaste lydelse 1984: 1060,

9   Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 193

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

130

Kan tillämpning av föregående stycke antas hindra slrukturtationalise-ring som är önskvärd från allmän synpunkt, kan regeringen eller myndig­het som regeringen bestämmer medge befrielse därifrån helt eller delvis, om förelag som berörs av strukturrationaliseringen gör framställning om detta senast den dag avyttringen sker.

Har egendom som avses i delta moment avyttrats genom sådan tvångs­försäljning som anges i 2§ första stycket 1) lagen (1978: 970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst, är - oavsett tidpunkten för förvärvet endast 40 procent av vinslen skattepliktig.

Bestämmelsen i 2 mom. tredje stycket äger motsvarande tillämpning på egendom som avses i detla moment.

Har fastighet överlåtits på aktie­bolag, handelsbolag eller ekono­misk förening genom fång på vilket lagfart sökts efter den 8 november 1967 av någon som har eit bestäm­mande inflytande över bolaget eller föreningen, beräknas skattepliktig realisationsvinst vid hans avytlring av aktie eller andel i bolaget eller föreningen som om avyttringen av­sett mol aktien eller andelen sva­rande andel av fasligheten. Vad nu sagts får inte föranleda att skatte­pliktig realisationsvinst beräknas lägre eller att avdragsgill realisa­tionsförlust beräknas högre än en­ligt reglerna i detta moment. Be­stämmelserna i delta stycke gäller endast om sådan faslighet ulgör bo­lagels eller föreningens väsentliga tillgång. De gäller dock inte vid avytlring av aktie i sådant bostads­aktiebolag eller andel i sådan bo­stadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 38 §, om avyttringen avser endast rätt lill viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter i fastigheten. Lika med lagfartsansökan anses an­nan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopande av fångeshandlingen. Om vinslen vid försäljning av aktie eller andel på grund av bestämmelserna i detta stycke beräknas enligl de regler, som gäller för beräkning av vinst vid avyttring av fastighet, skall avyttringen anses ha avsett den mot akiien eller andelen svarande ande­len av fasligheten.

Har fastighet överlåtits på aktie­bolag, handelsbolag eller ekono­misk förening genom fång på vilket lagfart sökts efter den 8 november 1967 av någon som har ett bestäm­mande inflytande över bolaget eller föreningen, beräknas skattepliktig realisationsvinst vid hans avyttring av aktie eller andel i bolaget eller föreningen som om avyttringen av­sett mot aktien eller andelen sva­rande andel av fastigheten. Vad nu sagts får inte föranleda att skatte­pliktig realisationsvinst beräknas lägre eller alt avdragsgill realisa­tionsförlust beräknas högre än en­ligt reglerna i detta moment. Be­stämmelserna i delta stycke gäller endast om sådan fastighet ulgör bo­lagels eller föreningens väsentliga tillgång. De gäller dock inte vid avytlring av aktie i sådant bostads­aktiebolag eller andel i sådan bo­stadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 38§, om avyttringen avser endast rätt till viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter i fastigheten. Lika med lagfartsansökan anses an­nan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopande av fångeshandlingen. Om vinsten vid försäljning av aktie eller andel på grund av bestämmelserna i detla stycke beräknas enligt de regler, som gäller för beräkning av vinst vid avyttring av fastighet, skall avyttringen anses ha avsett den mol aktien eller andelen svarande ande­len  av   fasligheten.   Motsvarande

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

131

Avyttrar skattskyldig aktie i ak­tiebolag och finns vid avyttringen obeskattade vinstmedel i bolaget till följd av att större delen av dess tillgångar före avyttringen av aktien överlåtits på den skatiskyldige eller annan, skall som skattepliktig reali­sationsvinst räknas vad den skati­skyldige erhåller för aktien. Vid be­dömande av frågan om överlåtelse av störte delen av bolagets tillgång­ar ägt rum skall även beaktas till­gång i bolaget som inom två år efter avyitringen av akiien, direkt eller genom förmedling av annan, över­låts pä den skattskyldige eller ho­nom närstående person eller på ak­tiebolag, handelsbolag eller ekono­misk förening, vari den skattskyldi­ge eller honom närslående person har ett bestämmande inflytande. Har överlåtelse av tillgäng i bolaget ägt rum efter utgången av det be­skattningsår då skallskyldighet för realisationsvinst vid avyttringen av aktie i bolaget uppkom, skall reali­sationsvinst enligt detla stycke tas till beskattning på samma sätt som vid eftertaxering för nämnda be­skattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avyttring av andel i handelsbolag eller ekonomisk förening. Riksskal­teverket får medge undanlag från delta stycke, om det kan antas att avyttringen av aktien eller andelen skett i annat syfte än att erhålla

gäller vid avyttring av konvertibelt skuldebrev eller optionsbevis utgi­vet av aktiebolag som nu sagts. Har aktiebolaget utgivit konver­tibla skuldebrev etter optionsbevis skall aktiens, skuldebrevets eller optionsbevisets andel av fastighe­ten anses nwisvara aktiens, skulde­brevets eller opiionsbevisets andel av alla aktier i bolaget och alla de aktier till vilka konvertibla skulde­brev kan utbytas samt alla de aktier vilka kan nylecknas med stöd av optionsrätter.

Avyttrar skattskyldig aktie i ak­tiebolag och finns vid avyttringen obeskattade vinstmedel i bolaget lill följd av att större delen av dess tillgångar före avyttringen av akiien överlåtits pä den skatiskyldige eller annan, skall som skattepliktig reali­sationsvinst räknas vad den skati­skyldige erhåller för aktien. Vid be­dömande av frågan om överlåtelse av störte delen av bolagets tillgång­ar ägt rum skall även beaktas till­gäng i bolaget som inom tvä år efter avyttringen av aktien, direkt eller genom förmedling av annan, över­låts på den skatiskyldige eller ho­nom närslående person eller på ak­tiebolag, handelsbolag eller ekono­misk förening, vari den skattskyldi­ge eller honom närstående person har ett bestämmande inflytande. Har överlåtelse av tillgäng i bolaget ägt rum efter utgången av del be­skattningsår då skattskyldighet för realisationsvinst vid avyttringen av aktie i bolaget uppkom, skall reali­sationsvinst enligt detla stycke tas till beskattning på samma sätt som vid eftertaxering för nämnda be­skattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avytlring av konvertibelt skulde­brev eller optionsbevis utgivet av sådant aktiebolag som avses iförs-ta meningen av detta stycke eller andel i handelsbolag eller ekono­misk förening. Riksskatteverket får

Prop. 1984/85:193

Nuvarande lydelse

obehörig förmån vid beskattningen. Mot beslut av verket i sådan fråga får talan inte föras.

Avyttrar skattskyldig aktie i ett aktiebolag, vari aktierna till huvud­saklig del ägs eller pä därmed jäm­förligt sätt innehas - direkt eller genom förmedling av juridisk per­son - av en fysisk person eller ett fätal fysiska personer (fåmansbo­lag), till ett annat fåmansbolag. vari aktie - direkt eller genom förmed­ling av annan - ägs eller inom två år efter avyttringen vid något tillfäl­le kommer alt ägas av den skatt­skyldige eller honom närslående person, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skallskyldige erhåller för akiien. Lika med aktieinnehav i det bolag, som förvärvat aktien, anses den skallskyldiges aktieinnehav i ett an­nat fåmansbolag, som inom två år efter avyitringen förvärvar störte delen av tillgångarna i något av få-mansbolagen. Har överlåtelse av aktie i del förvärvande bolaget eller i bolag, som förvärvat större delen av tillgångarna i något av fåmans-bolagen, ägt rum efter utgången av det beskattningsår då skallskyldig­het för realisationsvinst enligl detta stycke uppkom får realisationsvin­sten tas lill beskattning på samma sätl som vid eflertaxering för nämnda beskattningsår. Vad nu fö­reskrivits äger motsvarande till-lämpning i fråga om handelsbolag eller ekonomisk förening eller andel i sådant bolag eller förening liksom teckningsrätt till aktie eller annan rättighet jämförlig med aktie. Sker avyitringen av organisatoriska eller marknadstekniska skäl eller förelig­ger andra synnerliga skäl, kan rege­ringen eller myndighet, som rege­ringen bestämmer, för särskilt fall medge undantag från tillämpning av

132

Föreslagen lydelse

medge undantag frän detta stycke, om del kan antas att avyttringen skett i annat syfte än alt erhålla obehörig förmån vid beskattningen. Mot beslut av verket i sådan fråga får talan inte föras.

Avyttrar skaltskyldig aktie i ett aktiebolag, vari aktierna till huvud­saklig del ägs eller på därmed jäm­förligt sätt innehas - direkt eller genom förmedling av juridisk per­son av en fysisk person eller ett fätal fysiska personer (fåmansbo­lag). till ett annat fåmansbolag. vari aktie - direkt eller genom förmed­ling av annan - ägs eller inom två år efter avyttringen vid något tillfäl­le kommer au ägas av den skati­skyldige eller honom närslående person, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skatiskyldige erhåller för akiien. Lika med aktieinnehav i det bolag, som förvärvat aktien, anses den skattskyldiges aktieinnehav i ett an­nat fåmansbolag, som inom två år efter avyttringen förvärvar större delen av tillgångarna i något av få-mansbolagen. Har överlåtelse av aktie i det förvärvande bolaget eller i bolag, som förvärvat större delen av tillgångarna i något av fåmans-bolagen, ägt rum efter utgången av det beskattningsår då skattskyldig­het för realisationsvinst enligt delta stycke uppkom får realisationsvin­sten tas till beskattning på samma sätt som vid eftertaxering för nämnda beskattningsår. Vad nu fö­reskrivits äger motsvarande lill-lämpning / fråga om avyttring av konvertibelt skuldebrev eller op­tionsbevis utgivet av sådant aktie­bolag som avses i första meningen av detta stycke samt i fråga om han­delsbolag eller ekonomisk förening eller andel i sådant bolag eller för­ening liksom teckningsrätt till aktie eller företrädesrätt till teckning av konvertibelt skuldebrev eller skul­debrev förenat med optionsrätt el-

Prop. 1984/85:193

133

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

detta stycke.

ler annan rättighet jämförlig med

aktie. Sker avyitringen av organisa­toriska eller marknadslekniska skäl eller föreligger andra synnerliga skäl, kan regeringen eller myndig­het, som regeringen bestämmer, för särskilt fall medge undantag från tillämpning av detla stycke.

Som närstående person räknas i detla moment föräldrar, fareller morför­äldrar, make, avkomling eller avkomlings make. syskon eller syskons make eller avkomling samt dödsbo vari den skattskyldige eller någon av nämnda personer är delägare. Med avkomling avses jämväl styvbarn och fosterbarn.

53 §

1 mom.' Skyldighet att erlägga skall för inkomst åligger så framt ej annat föreskrives i denna lag eller i särskilda bestämmelser, meddelade på grund av överenskommelse eller beslut, varom i 72 och 73 §§ sägs:

a) fysisk person:

för lid, under vilken han varit här i riket bosatt:

för all inkomst, som förvärvats inom eller utom riket; samt

för tid, under vilken han ej varit här i riket bosatt:

för inkomst av här belägen fastighet;

för inkomst av rörelse, som här bedrivits;

för avlöning eller annan därmed jämförlig förmån, som utgått av anställ­ning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun;

för avlöning eller annan därmed jämförlig förmån, som utgått av annan anställning eller annat uppdrag, i den mån inkomsten uppburits härifrån och förvärvats genom verksamhet här i riket;

för pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till den del beloppet överstiger 7500 kronor och för annan ersättning enligl nämnda lag;

för pension pä grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun;

för belopp, som utgår på grund av annan pensionsförsäkring än tjänste­pensionsförsäkring, om försäkringen meddelats i här i riket bedriven för­säkringsrörelse;

för ersättning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976: 380) om arbeisskadeförsäkring och lagen (1956: 293) om ersätt­ning ät smittbärare samt enligt annan lag eller författning, som utgått till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller på grund av militärtjänst­göring eller i fall som avses i lagen (1977:265) om statligt personskade­skydd eller lagen (1977: 267) om krigsskadeersätlning till sjömän;

för dagpenning frän erkänd arbetslöshetskassa enligl lagen

(1973: 370) om arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973: 371) om kontant arbetsmarknadsstöd;

för limstudiestöd och inkomstbidrag enligt studiestödslagen (1973: 349);

- Senaste lydelse 1984: 1060.

Prop. 1984/85:193

134

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

för annan härifrån uppburen, genom verksamhet här i riket förvärvad inkomst av tjänst;

för återfört avdrag för egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialav­gifter samt - i den mån avdrag har medgetts för avgifterna - resliluerade, avkortade eller avskrivna egenavgifter;

för vinst vid icke yrkesmässig avyttring av faslighet eller rörelse här i riket eller tillbehör till sådan faslighet eller rörelse och av egendom som avses i 35 S 3 a mom. och som innefattar nyttjanderätt till ett hus eller del av ett hus här i riket; samt

för vinst  vid  icke yrkesmässig

för vinst  vid  icke yrkesmässig

avytlring av aktier och andelar i så- avyttring av aktier och andelar i så­

dana svenska förelag som avses i dana svenska förelag som avses i

punkt 4a av anvisningarna lill 41 §, punkt 4a av anvisningarna till 41 §

om överlåtaren vid något tillfälle saml konvertibla skuldebrev och

under de tio kalenderår som när- optionsbevis utgivna av svenska

mast föregått det år då avyttringen aktiebolag, om överiåtaren vid nå-

skedde haft sitt egentliga bo och got tillfälle under de fio kalenderår

hemvist här i riket eller stadigva- som närmast föregått det år då

rande vis tals här;

avyttringen skedde haft sitt egent-

liga bo och hemvist här i riket eller stadigvarande vistats här;

b) dödsbo:

för all inkomst som förvärvats inom eller utom riket.

Anvisningar fill 35 §

9. Skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisalionsförlusl skall inte anses uppkomma när ett konvertibelt skuldebrev byts ul mot en aktie eller en optionsrätt utnytt­jas för teckning eller köp av en ak­tie.

En aktie, som förvärvats vid ut­byte av ett konvertibelt skuldebrev efter utgången av juni 1985 eller ge­nom nyteckning eller köp med stöd av en optionsrätt anses anskaffad vid tidpunkten för förvärvet av skul­debrevet respektive optionsrätlen. Har utbyte av ett konvertibelt skul­debrev skett före nyss nämnda tid­punkt anses akiien förvärvad i och med utbytet.

Har en aktieägare med företrä­desrätt på grund av aktieinnehav förvärvat ell konvertibelt skulde­brev eller en optionsrätl till ny­teckning anses skuldebrevet re­spektive   optionsrätten   anskaffad

Prop. 1984/85:193

135

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

vid tidpunkten för förvärvet av de aktier på vilka företrädesrätten grundats. Har annan skattskyldig än aktieägare med företrädesrätt förvärvat ett konvertibeh skulde­brev eller en optionsrätt anses skul­debrevet respektive optionsrätten anskaffad vid tidpunkten för förvär­vet av företrädesrätten.

Ett skuldebrev som utgivits för­enat med en optionsrätt och som förvärvats med stöd av en företrä­desrätt till teckning anses anskaffat vid tidpunkten för teckningen.

till 36 §

2 b.' Avyttras aktie eller andel i aktiefond och har aktien eller andelen innehafts två år eller mera (äldre aktie eller andel), gäller bestämmelserna i andra och tredje styckena.

Som anskaffningskostnad för äldre aktie eller andel anses i regel den genomsnittliga anskaffningskostnaden för samtliga äldre aktier eller ande­lar av samma slag som den avyttrade, beräknat med hänsyn lill faktiska anskaffningskostnader och inträffade förändringar beträffande innehavet.

Anskaffningskostnad för äldre aktie, som är noterad på börs eller före­mål för liknande notering, och för äldre andel i aktiefond får bestämmas till ett belopp som motsvarar 25 procent av vad den skattskyldige erhåller för aktien eller andelen efter avdrag för kostnad för avyttringen. Kan den skattskyldige göra sannolikt alt en beräkning enligl andra stycket leder till ett högre belopp, skall dock detta högre belopp anses som anskaffnings­kostnad.

Avyttras delbevis eller teckningsrätt till äldre aktie, som avses i tredje stycket, tillämpas bestämmelserna i del stycket. Därvid avser andra me­ningen den del av anskaffningskostnaden för aktien, beräknad enligt andra Stycket, som belöper på delbeviset eller teckningsrätten.

Vid avyttring för senare leverans av aktie som är avsedd alt förvärvas i anslutning lill leveransen (terminsaffär), skall skattepliktig realisations­vinst anses ha uppkommit, trots att aktien förvärvas efter avyttringen. Motsvarande gäller om avyttringen avsett lånad aktie, som skall återställas till långivaren genom överlämnande av aktie av samma slag förvärvad i anslutning lill återställandet (blankningsaffär). Vinst eller förlust vid blankningsaffär skall beräknas som skillnaden mellan vad som erhålls vid avyttringen av den lånade aktien och anskaffningskostnaden för motsva­rande aktie, som återställs lill långivaren. Har akiien inte återställts till långivaren före utgången av det år, som följer närmast efter avyttringsåret, skall skillnaden mellan vad den skattskyldige erhållit för den avyttrade aktien och värdet av motsvarande aktie - beräknat efter den lägsta betal­kurs eller, om sådan saknas, den lägsta köpkurs, som noterats från avytt­ringsdagen till utgången av sistnämnda år - anses som skattepliktig reali-

-' Senaste lydelse 1983: 1116.

Prop. 1984/85:193

136

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

sationsvinsl. Avdragsgill realisationsförlust skall därvid ej anses ha upp­kommit. Om vid återlämnandet av ifrågavarande aktie denna anskaffats till ett pris, som är lägre än det som beräknats vid tidigare vinstberäkning, skall skillnaden tas upp som skattepliktig realisationsvinst det år då akiien återställts till långivaren. Har i stället förlust uppkommit är denna au anse som avdragsgill realisationsförlust.

Har här i riket bosatt skattskyldig förvärvat utländsk aktie frän annan sådan skaltskyldig och samtidigt förvärvat en rättighet att omplacera ak­tien i annan utländsk aktie (switchrält) gäller följande. Kostnad för förvär­vet av denna rättighet eller ersättning i samband med avytlring av densam­ma skall vid beräkningen av skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust i samband med avytlring av den utländska aktien inte inräknas i anskaffningskostnaden eller den erhållna likviden för akiien.

Vad i femte och sjätte styckena sägs om aktie gäller även annan egen­dom som avses i 35 § 3 mom.

Vid avyttring av ett konvertibelt skuldebrev eller ett opiionsbevis som innehafts två år eller mer (äldre konvertibelt skuldebrev eller äldre optionsbevis) beräknas an­skaffningskostnaden för sådana skuldebrev eller bevis av samma slag på sätl som anges i andra stycket. För äldre konvertibelt skul­debrev som är noterat på börs eller föremål för liknande notering gäller bestämmelserna i tredje stycket. I fråga om äldre optionsbevis gäller bestämmelserna i tredje stycket om beviset utgivits av bolag vars aktier vid avyttringen av beviset är note­rade på börs eller föremål för lik­nande notering.

En företrädesrätt till teckning av konvertibelt skuldebrev eller skul­debrev förenat med optionsrätl som grundas på aktieinnehav i bo­laget anses anskaffad utan kost­nad.

Som anskaffningskostnad för ett skuldebrev som utgivits förenat med optionsrätl och som förvärvats genom teckning upptas skuldebre­vets marknadsvärde vid förvärvet. Som anskaffningskostnad för ett optionsbevis upptas i nu angivna fall skillnaden mellan emissions­kursen och marknadsvärdet för det skuldebrev med vilket beviset var förenat. Har teckningen skett med stöd av en företrädesrätt som för-

Prop. 1984/85:193

137

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

värvats genom köp eller byte med­räknas vederlaget för företrädes­rätten i anskaffningskostnaden för optionsbeviset. Bestämmelserna i detta stycke tillämpas inte om teck­ningen skett före den 1 juli 1985.

Är ett skuldebrev förenat med flera optionsbevis skall skillnaden mellan emissionskursen och mark­nadsvärdet för skuldebrevet förde­las mellan optionsbevisen med led­ning av deras marknadsvärden.

4.'' Avdrag för realisationsföriust, beräknad enligt punkt 3 ovan, får, om inte annat följer av andra stycket, göras frän sådan realisationsvinst eller lotterivinsl som enligt punkt 5 av anvisningarna lill 18 § är hänförlig lill samma förvärvskälla som föriusten.

Avdrag för realisationsföriust på grund av avytlring av premieobliga­tioner, som har utfärdats här i riket, får göras endast från realisationsvinst som har uppkommit vid avyttring av sådana premieobligationer. Har de med föriusl avyttrade premieobligationerna utfärdats år 1980 eller tidigare, får dock avdrag för förlusten göras även från realisationsvinst vid avyttring av

a)

sådan aktie i svenskt aktiebolag som vid lidpunkten för avyitringen av aktien är inregistrerad vid Stockholms fondbörs och

b)

andel i sådan svensk aktiefond som, vid ingången av del år då andelen avyttras, till minst två tredjedelar beslår av vid Stockholms fondbörs inregistrerade aktier i svenska aktiebolag.

Avdrag för realisationsförlust skall i första hand göras från den realisa­tionsvinst eller lotterivinsl som är hänförlig lill samma beskattningsår som realisationsförlusten. Har en föriusl inte kunnat utnyttjas för avdrag nämnda beskattningsår, får avdrag för förlusten göras ett senare beskatt­ningsår, dock senast sjätte beskattningsåret efter det lill vilket förlusten är hänförlig. En på detta sätl förskjulen realisationsförlust får dras av endast mot den realisationsvinst eller lotterivinsl som det senare beskattningsåret återstår sedan avdrag har gjorts för de realisationsförluster som är hänför­liga lill del året.

Avdrag medges ej för förlust vid avyttring av ett skuldebrev som ut­givits i förening med optionsrätl till nyteckning eller köp av aktier, om avyttringen inte också innefattar en överlåtelse av optionsrätlen.

" Senaste lydelse 1985:74.

10   Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 193

Prop. 1984/85:193

138

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

till 41 

§

4.' 1 fråga om annan förvärvs­källa än jordbruksfastighet, annan fastighet varav inkomsten beräknas enligt bokföringsmässiga grunder eller rörelse gäller såsom allmän re­gel, att inkomst skall anses hava åtnjutils under det år, då densamma från den skattskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och lill sitt belopp känd. Detta är framför allt förhållandet, då in­komsten av den skatiskyldige upp­burits eller blivit för honom till­gänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätt kommit den skallskyldige till godo, detla oberoende av huruvida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Vissa intäkter, t.ex. av tjänst, ränta å i bank eller annan penninginräuning innestående me­del o.s.v. kunna dock hänföras till nästföregående års inkomst, ehuru de icke uppburils eller varit till­gängliga för lyftning förrän efter nämnda års utgång. Förutsättning­en härför är emellertid, all de intjä­nats under beskattningsåret och uppburits eller blivit för lyftning tillgängliga omedelbart efter del årets utgång eller i vaije fall så ti­digt under nästföljande år, att de praktiskt taget kunna hänföras lill inkomsten under beskattningsåret. Likaledes böra vissa intäkter, t.ex. hyror av en hyresfastighet, vilka in­flutit redan före beskattningsårets ingång, hänföras till nämnda års in­komst, därest de avse beskattnings­året eller del därav samt influtit omedelbart före årets ingång. Sär­skilda regler gäller vidare enligt punkt 4 a i fråga om intäkt på grund av icke yrkesmässig avyttring av aktier och andelar i vissa fall.

4. 1 fråga om annan förvärvskälla än jordbruksfastighet, annan fastig-hel varav inkomsten beräknas en­ligt bokföringsmässiga grunder eller rörelse gäller såsom allmän regel, alt inkomst skall anses hava åtnju­tits under det år, då densamma från den skattskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och lill sill belopp känd. Detta är framför allt förhållandet, då in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honom till­gänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätt kommit den skatiskyldige lill godo, detta oberoende av huruvida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Vissa intäkter, t.ex. av tjänst, ränta å i bank eller annan penninginräuning innestående me­del o.s.v. kunna dock hänföras till nästföregående års inkomst, ehuru de icke uppburits eller varil till­gängliga för lyftning förrän efter nämnda års utgång. Förutsättning­en härför är emellertid, att de intjä­nats under beskattningsåret och uppburits eller blivit för lyftning tillgängliga omedelbart efter det årets utgång eller i varje fall så ti­digt under nästföljande år, all de praktiskt taget kunna hänföras till inkomsten under beskatlningsåret. Likaledes böra vissa intäkter, t.ex. hyror av en hyresfastighet, vilka in­flutit redan före beskattningsårets ingång, hänföras lill nämnda års in­komst, därest de avse beskatlnings­året eller del därav samt influtit omedelbart före årets ingång. Sär­skilda regler gäller vidare enligl punkt 4 a i fråga om inläkt på grund av icke yrkesmässig avyttring av aktier, konvertibla skuldebrev. op­tionsbevis och andelar i vissa fall.

- Senaste lydelse 1983:452.

Prop. 1984/85:193

139

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

A andra sidan skola utgifterna och omkostnaderna för inkomslförvärvet avdragas från intäkten under det år, dä de verkligen blivit av den skattskyl­dige bestridda, även om de avse inkomst, som tidigare förvärvats eller först under ett senare år beräknas inflyta. Även här gäller, att en utgift, som verkställts under året före eller efter beskattningsåret, kan vara att praktiskt laget hänföra till utgift under beskattningsåret. Så kan exempel­vis, om ränta å en i en hyresfastighet intecknad skuld erlagis omedelbart efter beskattningsårets utgång, räntan vara att anse såsom ulgift under beskattningsåret, nämligen för det fall, att räntan hänför sig till beskatt­ningsåret. Om avdrag för kostnader för reparation och underhåll av sådan faslighet, varav intäkterna beräknas enligt 24 § I mom., gälleräven punkt 8 av anvisningarna lill 25 §. 1 fråga om avdrag för utgifter, som hänföra sig till realisationsvinst, gälla särskilda bestämmelser (jfr anvisningarna till 36 § punkt 1).

I enlighet härmed skola fordringar för utfört arbete räknas såsom intäkt för del år, varunder de inflyta, och utgifter, vilka icke omedelbart guldits, avräknas från intäkterna för del år, varunder de betalas. Ränta å penning­ar, som innestå i bank å sådan räkning, å vilken räntan gotlskrives insät-laren per den 31 december anses såsom nämnda dag influten intäkt, medan däremot ränta å penningar, som innestå å annan räkning, räknas såsom inkomst för det år, då räntan förfaller till betalning, även om räntan lill någon del belöpt ä ell tidigare eller senare år. Om någon upplåtit avverk­ningsrätt till skog mot betalning, som skall erläggas under loppet av flera år, skall såsom intäkt för varje år upptagas den del av köpeskillingen, som under samma år influtit. Avdrag för minskning i ingående virkesförtäd m.m., vartill upplåtaren kan vara berättigad, fördelas därvid på de särskil­da åren i förhållande till den under varje år influtna likviden. Detsamma gäller i tillämpliga delar i fråga om annan lerminsvis inflytande inläkt i egentlig mening. I fråga om intäkt vid icke yrkesmässig avyttring av fast eller lös egendom är det däremot utan betydelse om intäkten skall upp­bäras på en gång eller i särskilda terminer.

Så skall realisationsvinst respektive realisationsförlust beräknas med hänsyn till köpeskillingens totala belopp, oavsett om detta skall betalas pä en gång eller lerminsvis.

4 a.*" FlyUar en skattskyldig ul-

4a. FlyUar en skaltskyldig ulom-

omlands och har han tidigare avytt-

lands och har han tidigare avyttrat

rat aktier eller andelar i ell svenskt

aktier eller andelar i ett svenskt fö-

företag, skall inläkt på grund av

retag, skall inläkt på grund av av-

avyttringen anses ha åtnjutils när

yttringen anses ha åtnjutits när

flyttningen sker, om intäkten inte

flyttningen sker, om intäkten inte

blivit tillgänglig för lyftning dessför-

blivit tillgänglig för lyftning dessför­

innan. Avyttrar en skaltskyldig ak-

innan. Avyttrar en skallskyldig ak­

tier eller andelar i ett svenskt före-

fier eller andelar i ett svenskt före­

tag efter del all han flyttat utom-

tag efter det att han flyttat utom­

lands skall intäkten anses ha åtnju-

lands skall intäkten anses ha åtnju­

tits i och med avyuringen. Är i fall

lits i och med avyttringen. Är i fall

som nu sagts intäktens storiek be-

som nu sagts intäktens storiek be-

' Senaste lydelse 1984: 1060.

Prop. 1984/85:193

140

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

roende av viss framlida händelse roende av viss framtida händelse

och kan till följd härav intäktens och kan lill följd härav intäktens

totala belopp inte fastställas vid den totala belopp inte fastställas vid den

taxering som är i fråga, skall lill- taxering som är i fråga, skall till­

kommande belopp beskallas vid kommande belopp beskattas vid

taxeringen för det år då beloppet taxeringen för det år då beloppet

blir tillgängligt för lyftning. Därvid blir tillgängligt för lyftning. Därvid

skall beskattningen ske på grundval skall beskattningen ske på grundval

av förhållandena vid avyttringen av förhållandena vid avyitringen

och med tillämpning av de beskatt- och med tillämpning av de beskatt­

ningsregler som gällde vid taxering- ningsregler som gällde vid taxering­

en för avyttringsåret.

en för avyitringsärei. Vad nu sagts

gäller även vid avyttring av konver­tibla skuldebrev och optionsbevis utgivna av ett svenskt aktiebolag. Som ell svenskt förelag räknas vid tillämpningen av denna anvisnings­punkt svenskt aktiebolag och handelsbolag saml svensk ekonomisk för­ening, dock ej bostadsaktiebolag och bostadsförening som avses i punkt 2 femte stycket av anvisningarna lill 38 §.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985 och tillämpas i fråga om avyttringar som sker efter ikraftträdandet om inte annat följer av punk­terna 2 och 3 och med iakttagande av vad som föreskrivs i punkterna 4 och 5.

2.

Bestämmelserna i punkt 2 b åttonde stycket tredje meningen av anvis­ningarna lill 36 § är inte tillämpliga beträffande ett optionsbevis om teck­ningen av skuldebrevet med optionsrätt skett före ikraftträdandet.

3.

Äldre bestämmelser i punkt 4 av anvisningarna till 36§ tillämpas i fråga om förlust som uppkommer vid avyttring av ett skuldebrev som utgivits förenat med optionsrätt lill nyteckning eller köp av aktie om skuldebrevet förvärvals före ikraftträdandet.

4.

Har en skaltskyldig vid ikraftträdandet innehaft ett konvertibelt skul­debrev i fem är eller mer får han i stället för det vederlag som erlagts vid förvärvet av skuldebrevet vid beräkning av realisationsvinst eller realisa­tionsföriust som anskaffningskostnad uppta skuldebrevels marknadsvärde vid ikraftträdandet.

5.

De nya bestämmelserna om konvertibla skuldebrev, opiionsbevis och företrädesrätter i 35 §3 mom., 53 § I mom. samt punkt 4 a av anvisningarna till 41 § tillämpas vid 1986 års taxering utan hinder av vad som föreskrivs i övergångsbestämmelserna till Lagen (1984:1060) om ändring i kommunal­skatlelagen (1928:370).

Prop. 1984/85:193

141

2    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs alt 2§ 9mom. lagen (1947:576) om statlig in­komstskatt skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§

9 mom.' Har svenskt aktiebolag eller svensk ekonomisk förening uppta­git lån som löper med ränta vars slorlek är helt eller delvis beroende av förelagels utdelning eller av dess vinst (vinstandelslån), medges avdrag för räntan i den utsträckning som anges nedan.

För sådan ränta på vinstandelslån som inte är beroende av det lånta­gande företagets utdelning eller vinst får företaget avdrag enligt bestäm­melserna i 22, 25, 29, 36 och 39 §§ kommunalskatlelagen (1928: 370).

Ränta, vars storlek är beroende av företagets utdelning eller vinst (rörlig ränta), anses som avdragsgill omkostnad för företaget i den förvärvskälla vari del lånade kapitalet har nedlagts endast under förutsättning all

a)

lånet har ulbjudits lill teckning på den allmänna marknaden eller

b)

ensamrätt eller företrädesrätt till teckning av lånet har lämnats någon som inte äger aktier eller andelar i det låntagande företaget och inte har sådan intressegemenskap med företaget som avses i punkt 1 av anvisning­arna till 43 § eller i 57 § 3 mom. kommunalskattelagen samt - såvitt gäller fåmansföretag som avses i 35 § la mom. kommunalskatlelagen - inte heller är företagsledare i förelaget eller närstående lill sådan förelagsledare eller lill aktie- eller andelsägare i företagel eller

c)

aktierna eller andelarna i det låntagande företaget är noterade på svensk börs eller föremål för liknande notering här i riket och företrädes­rätt till teckning av länet har lämnats aktie- eller andelsägarna i företaget i förhällande till deras innehav av aktier eller andelar.

I fall som avses i tredje stycket c skall det läntagande förelaget dock som intäkt i den förvärvskälla vari det lånade kapitalet har nedlagts uppta ett belopp motsvarande det sammanlagda värde som genom företrädesrät­terna kan anses ha tillförts aktie- eller andelsägarna. Beloppet las till beskattning vid taxeringen för del beskattningsår under vilket teckningen av lånet har avslutals.

Pä ansökan av låntagande företag fär riksskalteverket, under förutsätt­ning all lånevillkoren med hänsyn till omständigheterna vid lånels uppla­gande får antas ha bestämls på affärsmässig grund, besluta att rörlig ränta skall anses som avdragsgill omkostnad för förelaget ulan hinder av alt rätt till teckning av lånet har förbehållits person eller personer som äger aktier eller andelar i företaget. Beslut av riksskalteverket i fråga som här avses får inte överklagas.

Är del lånlagande företaget sådant fåmansföretag som avses i 35 § I a mom. kommunalskattelagen, gäller - oberoende av bestämmelserna i tredje och fjärde styckena - att rörlig ränta, som utbetalas till aktie- eller andelsägare eller företagsledare i företagel eller dem närstående personer

' Senaste lydelse 1984: 1061,

Prop. 1984/85:193

142

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

eller någon som på annan grund har intressegemenskap med företaget, inte är avdragsgill.

Uttrycken företagsledare och närstående personer härden innebörd som anges i 35 § 1 a mom. kommunalskatlelagen.

Har svenskt aktiebotag utgivit skuldebrev förenat med optionsrätt lill nyteckning eller köp av aktie medges bolaget ej avdrag för skill­naden mellan emissionskursen och skuldebrevels marknadsvärde.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985 och tillämpas första gången vid 1987 års taxering.

Prop. 1984/85:193

143

3    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt

Härigenom föreskrivs att 3S I mom. lagen (1947:577) om statlig förmö­genhetsskatt skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§ I mom.' Vid förmögenhetsberäkningen skola, i den mån ej annat fram­går av 2 mom. här nedan, såsom tillgångar upplagas:

a)

fastighet;

b)

tomträtt, vattenfallsrätl;

c)

lös egendom, som är avsedd för stadigvarande bruk i skatlskyldigs förvärvsverksamhet eller all däri omsättas eller förbrukas, såsom djur saml maskiner och andra inventarier, råämnen, varor, jordbruks- och skogsprodukter, förbrukningsartiklar och dylikt, gruvor, patent- och för­lagsrätter, rätt till skogsavverkning å annans mark samt rätt lill stenbrott och dylikt;

d)     kapital, som finnes kontant

d) kapital, som finnes kontant

tillgängligt eller utlånats eller ned-

tillgängligt eller utlånats eller ned­

lagts i obligationer eller insatts i

lagts i obligationer eller insatts i

bank eller annorstädes eller bestått

bank eller annorstädes eller bestått

av andra fordringar eller av aktier

av andra fordringar eller av aktier

eller andelar i ekonomiska för-

eller andelar i ekonomiska för­

eningar, bolag, aktiefonder eller re-

eningar, bolag, aktiefonder eller re­

derier eller av andel i oskiflat

derier etter optionsrätt till nyieck-

dödsbo som vid taxering till statlig

ning eller köp av aktier om options­

inkomstskatt skall behandlas såsom

rätten är föremål för omsättning på

handelsbolag, i den män samma ka-

kapitalmarknaden, eller av andel i

pital icke är alt hänföra till i c) här

oskiftat dödsbo som vid taxering till

ovan nämnd egendom;

statlig inkomstskatt skall behandlas

såsom handelsbolag i den mån sam­ma kapital icke är att hänföra lill i c) här ovan nämnd egendom;

e)    lös egendom, som är avsedd för ägarens och hans familjs personliga

bruk och bekvämlighet och av beskaffenhet att böra hänföras lill yttre

inventarier, såsom ekipage, ridhästar, automobiler, motorcyklar, lust­

jakter, motorbålar och dylikt, så ock smycken;

O besittningsrätt till faslighet, där innehavaren ej enligt 7 § skall likställas med ägare, såvida rättigheten är utan vederlag eller mot visst belopp en gång för alla upplåten för innehavarens livslid eller för lid, som icke kommer att utlöpa inom fem är efter beskattningsårets utgång;

g) rätt till ränta, avkomsl av fastighet eller annan stadigvarande förmån, som icke avses i O här ovan, såvida rättigheten är förhandenvarande och

Senaste lydelse 1974:998.

Prop. 1984/85:193

144

bestämd all lillgodonjutas för den berättigades livstid eller för tid, som icke

kommer att utlöpa

inom fem år efter beskattningsårets utgång.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985 och tillämpas första gången vid 1986 års taxering.

Prop. 1984/85:193

145

Utdrag

LAGRÅDET

PROTOKOLL

vid sammanträde 1985-03-25

Närvarande: f.d. justitierådet[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], justitierådet Gregow.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 14 mars 1985 har rege­ringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttran­de över förslag till

1.

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

2.

lag om ändring i lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt,

3.

lag om ändring i lagen (1947:577) om siaflig förmögenhetsskaU. Förslagen har inför lagrådet föredragits av kammartättsassessorn Peter

Kindlund.

Förslagen föranleder följande yttrande av tagrådet:

Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

Det remitterade förslaget innefattar ikraftträdande- och övergångsbe­stämmelser som tagits upp i fem punkter. Enligl punkt 1 gäller alt de föreslagna ändringarna träder i kraft den 1 juli 1985 och tillämpas i fråga om avyttringar som sker efter ikraftträdandet om inte annat följer av punk­terna 25.

Punkt 3 innebär att punkt 4 fjärde stycket av anvisningarna lill 36 § i punktens nuvarande lydelse fortfarande skall tillämpas, om skuldebrev som avses där förvärvats före ikraftträdandet av bestämmelserna i det remitterade förslaget. Lagrådet vill påpeka alt denna fortsatta tillämpning kommer att omfatta även övergångsbestämmelserna till nämnda punkt 4 (se SFS 1985:74). Detta innebär att förbudet i vissa fall mot avdrag för föriusl vid avyttring av ett skuldebrev som utgetts i förening med options­rätl inte gäller i fråga om skuldebrev beträffande vilka beslut om utgivning fattats av bolagsstämma eller bolagels styrelse före den 6 december 1984.

1 punkt 5 anges alt de nya bestämmelserna om konvertibla skuldebrev, optionsbevis och företrädesrätter i 35 § 3 mom., 53 § 1 mom. och punkt 4 a av anvisningarna till 41 § tillämpas vid 1986 års taxering utan hinder av vad som föreskrivs i övergångsbestämmelserna till lagen (1984: 1060) om änd­ring i kommunalskatlelagen. Sistnämnda övergångsbestämmelser avser de nyssnämnda lagrummen i deras nuvarande lydelser. I dessa övergångsbe­stämmelser föreskrivs att lagen 1984: 1060 träder i kraft den 1 januari 1985 och tillämpas första gången vid 1986 års taxering; dock skall äldre bestäm-

Prop. 1984/85:193

146

melser fortfarande tillämpas vid nämnda taxering i fråga om skattskyldiga som då taxeras för beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1985. Del skall anmärkas att de remitterade förslagen inte innebär ändring i 35 § 1 mom.. 53 § I mom. och punkt 4 a av anvisningarna till 41 § i de delar dessa erhöll ny lydelse genom lagen 1984: 1060.

Syftet med övergångsbestämmelserna i punkt 5 är att klargöra all de nu föreslagna reglerna om konvertibla skuldebrev, optionsrätter och företrä­desrätter i 35 § 3 mom., 53 § 1 mom. och punkt 4 a av anvisningarna lill 41 § skall gälla vid 1986 års taxering även beträffande de skattskyldiga med brutet räkenskapsår för vilka nämnda lagrum i sin nuvarande lydelse blir tillämpliga först vid 1987 års taxering. Delta får anses gälla utan särskild övergångsbestämmelse. Punkt 5 i del remitterade förslaget kan därför utgå.

Som framgått följer av de nämnda övergångsbestämmelserna till lagen 1984:1060 att vissa skattskyldiga vid 1986 års taxering beskattas enligt äldre bestämmelser. 1 punkt 1 av övergångsbestämmelserna i det remitte­rade förslaget anges emellertid att de nu föreslagna nya reglerna träder i kraft den 1 juli 1985 och tillämpas i fråga om avyttringar som sker efter ikraftträdandet. Tveksamhet kan mot bakgrund härav uppkomma om övergångsbestämmelsen till lagen 1984: 1060 alltjämt äger giltighet efter nyss nämnda lidpunkt. Lagrådet finner det därför påkallat, att det i en särskild bestämmelse klargörs, att den äldre övergångsbestämmelsen fort­farande skall gälla vid 1986 års taxering. Vid denna skall således för berörda skattskyldiga tillämpas dels de bestämmelser i 35§ 3 mom., 53 § 1 mom. och punkt 4a av anvisningarna till 41 § som gällde intill den I januari 1985, dels de i det remitterade förslaget intagna nya bestämmelserna.

Den nu förordade övergångsbestämmelsen kan förslagsvis ges följande lydelse.

"5. Denna lag inverkar inte pä tillämpligheten av den i övergångsbe­stämmelserna till lagen (1984: 1060) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) intagna föreskriften att äldre bestämmelser fortfarande skall tillämpas vid 1986 års taxering i fråga om skallskyldiga som då taxeras för beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1985."

Förslaget till lag om ändring i lagen om statlig inkomstskatt

Ändringen av förevarande lag innebär att i 2 § 9 mom. tillagts en bestäm­melse, vari anges att, om svenskt aktiebolag utgetl skuldebrev förenat med optionsrätt till nyteckning eller köp av aktie, bolaget inte medges avdrag för skillnaden mellan emissionspriset och skuldebrevels marknadsvärde. Såsom övergångsbestämmelse härtill har föreskrivits, förutom alt lagen träder i kraft den 1 juli 1985, att den tillämpas första gången vid 1987 års taxering.

Prop. 1984/85:193

147

Under ärendets föredragning har upplysts att del föreslagna tillägget i sak överensstämmer med vad som anses gälla redan f.n. (jfr RÅ 1979 1:97). Mot denna bakgrund torde den föreslagna övergångsbestämmelsen vara ägnad all skapa oklarhet i tillämpningen. Lagrådet förordar därför alt övergångsbestämmelsen begränsas till att ange dagen för lagens ikraftträ­dande.

Förslaget till lag om ändring i lagen om statlig förmögenhetsskatt

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Prop. 1984/85:193

148

Utdrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1985-03-28

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Anders­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om beskattningen av konvertibla skuldebrev och optionslån, m.m.;

1    Anmälan av lagrådsyttrande

Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslag till

1.

lag om ändring i kommunalskatlelagen (1928: 370),

2.

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskall,

3.

lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför.

Enligt lagrådets uppfattning blir de nu föreslagna reglerna om konver­tibla skuldebrev, optionsrätter och företrädesrätter, ulan att någon särskild övergångsbestämmelse införs om delta, tillämpliga även på sådana skatt­skyldiga, som enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1984:1060) om ändring i KL i vissa avseenden skall laxeras enligt äldre bestämmelser vid 1986 års taxering. Jag godtar lagrådels bedömning och föreslår alt punkt 5 i övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i KL i det remitterade förslaget utgår. Jag delar också lagrådets uppfattning att lydelsen av punkt 1 i övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i KL medför tveksam­het beträffande giltigheten av övergångsbestämmelsen i lagen 1984:1060 efter ikraftträdandet av den nu föreslagna lagen. Som lagrådet föreslagit bör därför i en särskild övergångsbestämmelse - en ny punkt 5 - anges alt

Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde den 14 mars 1985,

Prop. 1984/85:193

149

den äldre övergångsbestämmelsen fortfarande skall gälla vid 1986 års taxering. Bestämmelsen bör få den utformning som lagrådet har förordat.

Jag ansluter mig vidare lill vad lagrådet anfört beträffande övergångs­bestämmelsen till lagen om stattig inkomstskatt (SIL). Bestämmelsen bör utformas på del sätt som lagrådet förordat.

Utöver de justeringar av övergångsbestämmelserna som följer av de av mig godtagna förslagen från lagrådet har vissa redaktionella och språkliga jämkningar gjorts i det remitterade förslaget. Bl.a. har termen opiionsbevis genomgående ersatts av termen optionsrätl. Denna ändring har gjorts i syfte alt uppnå större konsekvens i lagtexten och för alt tydligare markera au bestämmelserna även omfattar opiionsrätler som inte kan avskiljas från skuldebrevet.

2    Inskränkt skattskyldighet för Stiftelsen Småföretagsfonden

Jag vill i detta sammanhang också la upp en fråga som rör beskattningen av Stiftelsen Småföretagsfonden.

Stiftelsen har bildals i enlighet med riksdagens beslut med anledning av regeringens proposition (1983/84: 135) om industriell tillväxt och förnyelse (NU 1983/84:42, rskr 379). Regeringen har den 6 september 1984 fastställt stadgar för stiftelsen.

I den nämnda propositionen föruiskickades alt stiftelsen i likhet med subjekten i dåvarande 53 § 1 mom. första stycket d) KL skulle bli befriad från skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst av fastighet vid den kommunala taxeringen. I och med alt stiftelsen nu har bildats återkommer jag till frågan.

De nämnda bestämmelserna beträffande inskränkt skattskyldighet gäller alltjämt vid 1985 års taxering. Skattskyldigheten till kommunal inkomst­skatt har emellertid slopats för juridiska personer fr.o.m. 1986 års taxering. Sådana subjekt som tidigare var skattskyldiga endast kommunalt för sina fastighetsinkomsier är fr.o.m. 1986 års taxering i stället skattskyldiga för sådana inkomster vid den statliga taxeringen. Skattesatsen för dem är 40 %. De nya bestämmelserna finns intagna i 7 § 4 mom. SIL.

Mitt förslag blir därför att Stiftelsen Småföretagsfonden las in i sist nämnda lagrum. Härigenom kommicr stiftelsen fr.o.m. 1986 års taxering all endast beskattas statligt för fastighetsinkomsier. För alt stiftelsen skall omfattas av den inskränkta skallskyldigheten vid 1985 års taxering till statlig inkomstskatt bör en särskild regel om detta tas in i övergångsbe­stämmelserna.

Vid 1985 års taxering är stiftelsen alltjämt skaltskyldig lill kommunal inkomstskatt. För att skattskyldigheten skall begränsas till fastighetsin­komsier även vid den taxeringen bör ell tillägg göras i övergångsbestäm­melserna till lagen (1984: 1060) om ändring i KL.

Prop. 1984/85:193

150

De föreslagna ändringarna är av så enkel beskaffenhet att lagrådets hörande enligl min mening inte är påkallat.

3    Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen att anta de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar.

4    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredragan­den har lagt fram.

Prop. 1984/85:193

151

Innehåll

Proposition   ..................................................................... 

..... 

I

Propositionens huvudsakliga innehåll   ............................ 

.... 

1

Lagförslag ........................................................................ 

.... 

3

1

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370)   .. 

3

2

Lag om ändring i lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt 

16

3

Lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt ,,

19 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 14 mars 1985   ...

20

1

Inledning  ...................................................................... 

.. 

20

2

Allmän motivering    ....................................................... 

.. 

21

2.1

Inledande synpunkter   .......................................... 

21

2.2

Beskattningen vid avyttring av ett konvertibelt skuldebrev .,

25

2.3

Beskattningen vid avyttring av en optionsrätt till nyteckning

27

2.4

Fördelningen av emissionspriset  ........................... 

27

2.5

Beskattningen vid avytlring av skuldebrev utgivna i options-län   

34

2.6

Beskattningen vid avytlring av företrädesrätter att teckna konvertibla skuldebrev och optionslån           

................................................................................ 

35

2.7

Beskattningskonsekvenser när en företrädes-, konverterings-eller optionsrätt utnyttjas             

36

2.8

Beräkning av innehavstid   ..................................... 

... 

38

2.9

Beräkning av anskaffningskostnad   ....................... 

... 

41

2.10

Avdrag för realisationsförlust, m.m.......................... 

44

2.11

Beskattningen av upplupen ränta på konvertibla skuldebrev

46

2.12

Realisationsvinstbeskattning i övrigt och utdelningsbeskatt­ning   

46

2.12.1

Realisationsvinstbeskattning  ....................... 

46

2.12.2

Utdelningsbeskaltning   ................................ 

47

2.13

Övriga typer av opiionslån  ..................................... 

... 

48

2.14

Bolagets beskattning   ............................................ 

50

2.15

Förmögenhetsbeskattningen    ............................... 

53

2.16

Övergångsbestämmelser  ....................................... 

55

3

Upprättade lagförslag   .................................................. 

58

4

Specialmolivering   ......................................................... 

... 

58

5

Hemställan   .................................................................. 

... 

63

6

Beslut   .......................................................................... 

63

Bilaga 1         Kapilalvinstkommilténs författningsförslag           

64

Bilaga 2        Remissammanställning, konvertibla skuldebrev              

81

Bilaga 3        Remissammanställning, optionslän     .......... 

93

Bilaga 4        Gällande räU     ............................................ 

120

Bilaga 5        De remitterade förslagen    .......................... 

. 

129

Utdrag av lagrådets protokoll den 25 mars 1985   ........... 

145

Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 28 mars 1985   ...

148

Norstedts Trycken, Stockholm 1985