Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 201 år 1973

Prop. 1973: 201

Nr 201

Kungl. Maj:ts proposition angående godkännande av avtal mellan Sve­rige och Danmark för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter pä inkomst och förmögenhet; given den 16 november 1973.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden, föreslå riksdagen att bifalla de förslag om vars avlåtande till riksdagen föredragande departementsche­fen hemställt.

CARL GUSTAF

G. E.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett mellan Sverige och Danmark ingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning be­träffande skatter på inkomst och förmögenhet.

Avtalet avses träda i kraft, sedan de båda statema underrättat var­andra om att ratifikation skett eller andra åtgärder vidtagits för avtalets ikraftträdande i resp. stat, och bli tillämpat på inkomst som förvärvas fr. o. m. kalenderåret efter ikraftträdandet. Avtalet avses vidare bli tUl-lämpUgt på förmögenhetsskatt, som utgår på gmnd av taxering fr. o. m. andra kalenderåret efter ikraftträdandet.

1    Riksdagen 1973.1 saml. Nr 201

Prop. 1973: 201

Utdrag av protokollet över finansärenden, håUet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 16 november 1973.

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LÖF­BERG,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], GUSTAFS­SON,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för finansdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter ge­mensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om godkän­nande av avtal mellan konungariket Sveriges regering och konunga­riket Danmarks regering för undvikande av dubbelbeskattning beträf­fande skatter på inkomst och förmögenhet och anför.

Sedan Kungl. Maj:t den 26 oktober 1973 beslutat att avtalet mellan Sverige och Danmark för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet skuUe undertecknas, har det i dag undertecknats för Sveriges del av ministern för utrikes ärendena.

Den 21 juli 1958 slöts mellan .Sverige och Danmark ett avtal för und­vikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmö­genhet. Avtalet godkändes av riksdagen (prop. 1958: B 42, BeU 1958: B 19, rskr 1958: B 103) och tUlämpades första gången vid 1959 års taxe­ring (SFS 1958: 653 och 654). Avtalet ändrades genom tilläggsavtal den 13 maj 1959 (prop. 1959: 165, BeU 1959: 61, rskr 1959: 328, SFS 1959: 593).

Under senare år har de nordiska länderna bedrivit etl omfattande för­handlingsarbete i syfte alt ersätta äldre internordiska dubbelbeskatt­ningsavtal med nya, baserade på det modellavtal som år 1963 upprät­tades av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). För svensk del gäller sålunda numera i förhåUande lill Norge dubbelbeskattningsavtalet den 1 november 1971 (SFS 1972: 35). Ett nytt avtal med Finland har nyligen förelagts riksdagen för godkännande (prop. 1973: 179). Vidare har förhandlingar om ett nytt avtal med Is­land nyligen avslutats. Med Danmark ägde avtalsförhandlingar rum i Köpenhamn den 47 december 1972 och i Stockholm den 2630 mars 1973. Vid sistnämnda tillfäUe paraferades ett på svenska språket avfattat förslag till nytt avtal. Vid förhandlingar i maj och augusti 1973 har över­enskommelse nåtts om vissa tillägg till den paraferade texten. En dansk avtalstext har sedermera utarbetats. Avtalsförslaget torde få bifogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga.

Avtalsförslaget remitterades till kammarrätten i Stockholm och riks-

Prop. 1973: 201

3

skatteverket. Sistnämnda myndighet har framfört vissa synpunkter av i huvudsak formell natur. Jag avser att ta upp dessa i samband med de avtalsbestämmelser till vilka de hör.

Det danska skattesystemet överensstämmer i huvudsak med det svens­ka. Sålunda tas i Danmark ut statUg och kommunal inkomstskatt, sjö­mansskatt samt statlig förmögenhetsskatt. Härtill kommer särskUd in­komstskatt, amtskommunal inkomstskatt och kyrkoskatt. Del kan näm­nas, att gåva som regel är föremål för inkomstbeskattning. Juridiska och fysiska personer är obegränsat skattskyldiga om de har hemvist i Danmark. Obegränsat skattskyldig är också person som stadigvarande vistas i landet. En person anses i allmänhet vistas stadigvarande i Danmark om han uppehåller sig där minst sex månader. Dansk med­borgare som arbetar på danskt fartyg eller innehar statiig anställning är också obegränsat skattskyldig. Fysisk person, som efter att ha varit obegränsat skattskyldig minst fyra år lämnat Danmark den 1 januari 1970 eller senare för att bosätta sig i annan stat, är obegränsat skatt­skyldig under fyra år efter utflyttningen, såvida han inte visar, alt han är obegränsat skallskyldig i den nya bosätlningsstaten.

Beskattningsåret överensstämmer normalt med kalenderåret. Den stat­liga inkomstskatten utgår efter en progressiv, skiktad gmndskala. Skat­ten beräknas efter en utlagsprocent som bestäms för varje beskattnings­år. Den får dock ej överstiga 105 %. Inkomstskalan är indexreglerad och faststäUs genom särskilt beslut för varje år. Inkomstskalor och skat­teuttag framgår av följande tabell (en dansk krona, dkr., motsvarar un­gefär 0: 75 svenska kronor):

Inkomst       Gmndskala    Skala för år 1973     Skatt uttas med  

På grundskalan    År 1973 (91 %)

UpptUl

17 000 dkr.

19 800 dkr.

nästa

13 000 dkr.

15 100 dkr.

nästa

40 000 dkr.

46 600 dkr.

dämlöver

18 %

16,38 %

30 %

27,30 %

40 %

36,40 %

45 %

40,95 %

Den kommunala inkomstskatten är proportionell och utgår med pro­centsats som beslutas av resp. kommun. I princip sker samlaxering av äkta makar men undantag gäller för inkomst som hustrun uppburit på grand av fritt yrke, tjänst hos annan än mannen samt för personlig pen­sion etc. Vid beräkning av skattepliktig inkomst medges s. k. "person-fradrag" med f. n. 5 800 dkr. för ensamstående och 11 600 dkr. för äkta makar. Dessa avdrag justeras med penningvärdets förändring. Förvärvs­arbetande hustru är också berättigad till avdrag med 50 % av inkomsten dock högst 2 000 dkr. Avdraget nedsätts med 100 dkr. för varje 1 000 dkr. som lönen överstiger 10 000 dkr. Om hustru samlaxeras med man­nen eller har inkomst som understiger 2 400 dkr. och om hon i väsentlig omfattning deltagit i mannens eller makarnas gemensamma förvärvs­verksamhet, medges mannen avdrag med 25 % av sin inkomst, dock

Prop. 1973: 201

4

högst med 12 800 dkr., vilket belopp anses utgöra hustruns inkomst. Den inkomst som sålunda hänförs lill hustrun minskas emellertid med per­sonligt avdrag samt med ett särsldlt avdrag på 1 200 dkr. Detta senare avdrag avtrappas dock med 100 dkr. för varje 1 000-lal dkr. varmed makarnas sammanlagda inkomst överstiger 30 000 dkr. Vid beräkning av inkomst av tjänst medges ett schablonavdrag med 2 000 dkr., dock högst med 20 % av inkomsten. Fr. o. m. år 1971 medges vid beräk­ning av beskattningsbar inkomst sådan fysisk person som uppbär bl. a. folkpension vissa tilläggsavdrag, vUka dock avtrappas enligt särskilda regler. Anställd som avser att börja egen rörelse får skattefritt avsätta minst 500 dkr. men högst 20 % av inkomsten. När rörelselillgångar in­köpts för 30 000 dkr. får det belopp som är lägst av 5 000 dkr. eller 1/3 av det avsatta beloppet användas utan att återföras till beskattning.

Underåriga barn samtaxeras i vissa fall med föräldrarna vid inkomst-och förmögenhetsbeskattningen, nämligen såvitt avser inkomst på grund av avkastningsrätt samt förmögenhet, om avkaslningsrätten eller för­mögenheten erhållits som gåva av föräldrarna.

I utlandet bosatta personer är begränsat skattskyldiga, dvs. skyldiga alt erlägga skatt för inkomst eller förmögenhet som anses ha källa i Danmark. Skatt tas i regel ut efter vanliga skattesatser men amtskom­munal inkomstskatt samt bidrag lill bl. a. folkpensioneringen utgår inte för sådana skattskyldiga. Kommunal inkomstskatt utgår vidare med en enhetlig skattesats av 15 % och skattesatsen för utdelning från danskt bolag är 30 %. Det personliga avdraget på 5 800 dkr. medges vid be­skattning av anslällningsinkomst och vissa pensionsutbelalningar m. m.

Skatt uppbärs genom ett källskatlesyslem. Med hänsyn lill arten av inkomst eller inkomsttagare indelas inkomsten i A- eller B-inkomst. Med A-inkomst avses lön och liknande ersättning utbetalad av arbetsgivare bosatt i Danmark. Lön eller liknande ersättning från andra arbetsgivare kallas B-inkomst. Till B-inkomst hänförs även ränta. Anställd, som er­håller lön som är B-inkomst, erlägger skatt på grundval av en prelimi­när deklaration. Vissa inkomster av engångskaraktär, t. ex. realisations­vinst, avgångsvederlag etc. som uppbärs av fysisk person, är undantagna från vanlig inkomstskatt. De beskattas i stäUet med en särskild inkomst­skatt efter en skattesats av 50 % av den del av vinsten eller inkomsten som överstiger 6 000 dkr. Bolag erlägger inte särskild inkomstskatt ulan beskattas med de vanliga inkomstskatterna.

Oinskränkt skatlskyldig erlägger förmögenhetsskatt med 0,9 % på den del av förmögenheten som överstiger 300 000 dkr., oavsett om för­mögenheten finns i Danmark eller annorstädes.

Både beträffande den stadiga inkomstskatten och förmögenhetsskat­ten finns begränsningsregler. Sålunda nedsätts den statliga inkomstskat­ten med den dd av sammanlagda beloppet av skatten på inkomst lill stat, kommun och amlskommun saml folkpensionsavgiften som översti-

Prop. 1973: 201

5

ger 66 2/3 % av den beskattningsbara inkomsten, reducerad med vissa avdrag. Vidare sker nedsättning av statlig inkomstskatt med den del av summan av statUg inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, kommunal skatt, amtskommunal skatt och folkpensionsavgifl som överstiger 70 % av den beskattningsbara inkomsten. Slutligen medges nedsättning av förmögenhetsskatten enligt vissa regler i fall då inkomsten är låg i för­hållande tUl förmögenhetens storlek.

Inkomst av en- och tvåfamiljshus beräknas i regel efter 4 % på taxe­ringsvärde upp tUl 500 000 dkr., efter 6 % på sådant värde mellan 500 000 dkr. och 700 000 dkr. samt efter 8 % på överskjutande taxe­ringsvärde. Avdrag medges f. n. för ränteutgifter, schablonmässigt be­räknade reparationskostnader, skatt på fast egendom etc.

Den statliga inkomstskatten för aktiebolag uppgår tiU 36 % av den beskattningsbara inkomsten. Från uppkommen vinst får avdrag göras för lägsta beloppet av 50 % av vinsten eller 2 1/2 % av aktiekapitalet. I frå­ga om inkomst av rörelse i utlandet gäller att den på sådan inkomst belöpande skatten nedsätts till hälften. Avräkning medges för utländsk skatt på inkomsten. Moderbolag som innehar 25 % eller mer av aktie­kapitalet i ett dotterbolag kan erhålla nedsättning med så stor del av skatten som mottagen utdelning från dotterbolaget utgör av hela den skattepliktiga inkomsten.

Förlust under ett år kan kvittas mot vinst under upp tUl två år efter förluståret.

Sjömän, som tjänstgör på fartyg registrerade i Danmark, påförs en särskUd sjömansskatt i stället för statlig och kommunal inkomstskatt samt folkpensionsavgift. Skatten beräknas efter gmnder, som ungefär överensstämmer med de svenska reglema om sjömansskatt.

De viktigaste skUlnaderna mellan det nya avtalet och det gällande av­ser reglema om utdelningsbeskattning och metoden för att undvika dub­belbeskattning samt de nya beskattningsreglerna för s. k. gränsgångare.

Angående det huvudsakliga innehållet i avtalet får jag anföra föl­jande.

Art. 1 anger de personer som omfattas av avtalet.

I art. 2 upptas de skatter på vilka avtalet skall tillämpas. Avsikten är att avtalet skall gäUa de båda staternas samtliga skatter på inkomst och förmögenhet. Enligt art. 2 punkt 5 gäller emellertid avtalet inte i fråga om särskild beskattning av vinst på lotteri och vadhållning samt arvs-och gåvoskatter.

Art. 35 innehåller definitioner av vissa uttryck, som används i av­talet. DefinUionerna överensstämmer i huvudsak med dem som intagits i OECD:s modellavtal. Definitionen av uttrycket "internationell trafik" i art. 3 punkt 1 h finns emellertid inte i modellavtalet. Uttrycket har be­tydelse för tUlämpningen av art. 8, art. 13 punkt 2, art. 15 punkt 3 c och art. 23 punkt 3. I art. 3 punktema 1 a och b anges, att begreppen

ti    Riksdagen 1973.1 saml. Nr 201

Prop. 1973: 201

6

"Sverige" resp. "Danmark" också omfattar den del av kontinentalsoc­keln över vilken de avtalsslutande staterna kan utöva vissa rättigheter i enlighet med 1958 års konvention om kontinentalsockdn. Art. 4 och 5 skiljer sig i vissa sakliga hänseenden från gällande regler. Sålunda löses frågan om dubbelt hemvist för juridisk person enligt nuvarande regler på grundval av personens nationalitet under det att enligt art. 4 punkt 3 i det nya avtalet den verkliga ledningen blir avgörande för hemvistet.

Art. 621 reglerar beskattningen av särskUda inkomstslag.

Enligt art. 6 får inkomst av fastighet beskattas i den stat där fastig­heten är belägen. Motsvarande regel tiUämpas även i nuvarande avtal. Eftersom credit of tax-metoden (.avräkning av skatt) för undvikande av dubbelbeskattning införs i det nya avtalet, får emellertid fastighetsin­komsten, i motsats till vad som nu gäller, beskattas också i inkomsttaga­rens hemviststat. Uppkommen dubbelbeskattning undanröjs med till-lämpning av bestämmelserna i art, 24 punkt 1. Jag avser att senare redo­göra närmare för dessa bestämmelser. I detta sammanhang bör påpekas, att de särskilda regler om beskattning av vinst vid försäljning, förädUng eller transport av virke, vUka intagits i art. 4 punkt 2 andra stycket i gällande avtal, mte har någon motsvarighet i det nya avtalet.

Enligt art. 7 får inkomst av rörelse beskattas i den stat där rörelsen bedrivs från ett fast driftställe. Innebörden av begreppet fast driftställe anges i art. 5. Om person med hemvist i Sverige bedriver rörelse från fast driftställe i Danmark får inkomsten beskattas i båda statema, men Sverige skall medge avräkning enligt art. 24 punkt 1 för skatt som erlagts i Danmark. Inkomst av rörelse som bedrivs i samband med byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund beskattas enligt de sär­skilda bestämmelserna i art, 21.

Från huvudregeln i art. 7 undantas inkomst av sjöfart och luftfart i internationell trafik. Regler om beskattning av sådan inkomst firms i art. 8. Inkomst som förvärvas av Scandinavian AirUnes System (SAS) be­skattas enligt den särskUda bestämmelsen i art. 8 punkt 3.

Art. 9 innehåller bestämmelser om omräkning av inkomst vid obehö­rig vinstöverflyttning. Artikelns första två stycken överensstämmer med motsvarande bestämmelser i OECD:s modellavtal. Tredje stycket har i sak oförändrat överförts från nuvarande avtal. I Sverige har bestäm­melserna betydelse för tUlämpning av 43 § 1 mom. kommunalskatte­lagen (1928: 370) (43 § 1 mom. ändrad senast 1965: 573).

Enligt gällande avtal beskattas utdelning endast i mottagarens hem­viststat. I art. 10 i det nya avtalet har hemviststatens beskattningsrätt bibehållits men den stat där det utdelande bolaget har hemvist (käUsta-ten) har tiUerkänts en begränsad beskattningsrätt. Skatten i källstaten får i regel inte överstiga 15 % av utdelningens bruttobelopp. Om emel­lertid mottagaren av utdelningen är ett bolag som behärskar mmst 25 %

Prop. 1973: 201

7

av röstetalet för aktierna i det utdelande bolaget, får skattesatsen inte översliga 5 %. Dubbelbeskattning undanröjs genom att hemviststalen medger avräkning för erlagd skatt i källstaten enligt art. 24 punkt 1. Be­stämmelsen i art. 10 punkt 4 första stycket avser att förhindra kedje-beskatttung av utdelning mellan bolag.  Bestämmelserna anknyter på svensk sida tUl reglerna om skattefrihet för utdelning mellan bolag en­ligt 54 § kommunalskattelagen (54 § ändrad senast 1970: 915) och 7 § förordningen (1947: 576) om statlig inkomstskatt (7 § ändrad senast 1970: 716). Motsvarande bestämmelser finns även i gällande avtal. Reg­lerna i art. 10 punkt 4 andra stycket har däremot ingen motsvarighet i gällande avtal. Dessa regler har införts för att förhindra icke avsedda skattelättnader i fall då ett danskt bolag till svenskt bolag vidareutddar utdelning från bolag i tredje stat. Bakgmnden till dessa regler är de tidigare berörda skattelättnaderna som enligt dansk lagstiftning i vissa fall ges etl danskt bolag i fråga om utdelning från utiandet. I art. 10 punkt 5 ges de behöriga myndigheterna möjlighet att genom överens­kommelse undanta vissa skattefria institutioner från beskattning i käll­staten. För sådana institutioner kan de nya reglerna om beskattning i källstaten irmebära en obUlig extra belastning. Art. 10 punkt 6 före­skriver undantag från begränsningsregeln i art. 10 punkt 2 för de fall då utdelningen har samband med fast driftställe som mottagaren har i källstaten. I sådana fall tillämpas bestämmelserna i art. 7 om beskatt­ning av inkomst av rörelse. Delta gäller dock inte i fall som avses i art. 21. Riksskatteverket har påpekat att den skatt som får las ut i källstaten varierar i avtalen med de nordiska statema. Källskatlen får uppgå till högst 15 % i förevarande avtal Uksom i det norska avtalet (se SFS 1972: 35) men liU högst 10 % i det nya finska avtalet (se prop. 1973: 179). Verket understryker allmänt vikten av likformighet särskilt i för­håUande tUl de nordiska staterna. TUl detta viU jag anföra att det är många faktorer som påverkar utformningen av ett dubbelbeskattnings­avtal. Det är t. ex. uppenbart, att avtalsreglerna måste utformas så att de passar de avlalsslutande staternas skatldagslLftning, i förevarande hänseende   särskilt   bolagsskattelagstiftningen.   Andra   faktorer,   vUka ibland kan vara de avgörande, är önskemål från de avtalsslutande sta­terna som grundar sig på politiska, ekonomiska, fiskala eller andra överväganden. Vid förhandlingarna med Danmark rådde enighet om att de nu föreslagna skattesatserna, 15 resp. 5 %, var de som bäst tillgodo­såg båda statemas intressen. Dessa skattesatser överensstämmer för övrigt med de av OECD rekommenderade högsta skattesatserna. Jag föreslår därför att art. 10 godtas i föreslagen lydelse.

Gällande avtal reglerar inte uttryckligen beskattning av ränta. Sådan inkomst, utom ränta hänförlig tiU inkomst av rörelse, skall därför be­skattas såsom all annan inkomst som inte uttryckUgen omnämnts i av­talet, dvs. endast i inkomsttagarens hemviststat. Även enligt det nya av-

Prop. 1973:201

g

talet får beskattning av ränta ske endast i sistnämnda stat och en ut­trycklig regel med denna innebörd har intagits i art. 11. Om räntan har verkligt samband med rörelse som mottagaren bedriver från fast drift­ställe i källstaten, gäller emellertid bestämmelserna om rörelsebeskatt-ning i art. 7 (art. 11 punkt 3). Undantag från sistnämnda bestämmelser föreskrivs i art. 21.

Enligt art. 12 beskattas sådan royalty som där avses endast i motta­garens hemvistslat. Regeln överensstämmer med motsvarande bestäm­melser i OECD:s modellavtal och med vad som gäller enligt nuvarande avtal. Enligt art. 12 punkt 3 gäUer reglerna om beskattning av inkomst av rörelse i art. 7 i de fall då royaltyn har verkligt samband med rörelse som royaltymottagaren driver från driftställe i källstaten. Undantag från sistnämnda bestämmelse föreskrivs i art. 21.

Art. 13 imiehåller bestämmelser om realisationsvinstbeskattning. Punk­terna 13 överensstämmer i huvudsak med motsvarande regler i OECD:s modellavtal. Enligt art. 13 punkt 2 får sålunda vinst på grund av överlåtelse av lös egendom hänförlig till fast driftställe beskattas i den stat där det fasta driftstället är beläget. Sker beskattning även i över­låtarens hemviststat, undanröjs dubbelbeskattningen med tillämpning av art. 24 punkt 1. Undantag från beskattningsregeln i art. 13 punkt 2 gäller i fall som avses i art. 21. I art. 13 punkt 4, som inte har någon motsvarighet i OECD:s modellavtal, föreskrivs, såsom ett undantag från punkt 3, att en stat under vissa förutsättningar får beskatta vinst som uppkommit för en person med hemvist i den andra staten vid försälj­ning av aktier i ett bolag vars väsentiiga tillgång utgörs av fastighet. Såvitt avser beskattning i Sverige är bestämmelsen av intresse vid till-lämpning av 35 § 3 mom. sjunde stycket kommunalskattelagen (35 § 3 mom. ändrad senast 1972: 273). Motsvarande regel finns i de nya avtalen med Norge (SFS 1972: 35) och Finland (prop. 1973: 179).

Bestämmelser om beskattning av fritt yrke har upptagits i art. 14, som överensstämmer med OECD:s modellavtal. I likhet med detta får enligt förevarande avtal inkomst av fritt yrke beskattas i utövarens hemvist­stal. Om inkomsten är hänföriig tUl stadigvarande anordning som yrkesutövaren har i den andra staten, får inkomsten beskattas även i den staten. Eventuell dubbelbeskattning undanröjs med tillämpning av art. 24 punkt 1. Bestämmelsema i art. 21 kan emellertid medföra undanlag från reglerna i art. 14.

Enligt art. 15 punkt 1 beskattas inkomst av enskild tjänst i princip i inkomstlagarens hemviststat. Inkomst av arbete, som utförts i den andra staten, får emellertid beskattas där om inte arbetet utförts i denna andra stat under kortare vistelse där. Har arbetet utförts under sådan vistelse, sker beskattning endast i inkomsttagarens hemviststat, under de förut­sättningar som anges i art. 15 punkt 2. Beskattning endast i hemviststa­ten sker också i de fall som avses i art. 21 punkt 3. SärskUda bestämmel-

Prop. 1973: 201

9

ser beträffande inkomst av anstäUning ombord på fartyg och luftfartyg finns i art. 15 punkt 3. Inkomst av arbete ombord på svenskt eUer danskt handelsfartyg beskattas endast i den stat vars nationalitet fartyget har (art. 15 pimkt 3 a). Bestämmelserna, som i sak oförändrade överförts från gällande avtal, är utformade mot bakgrund av de sinsemellan lik­artade svenska och danska sjömansskattereglema. En i Danmark bosatt sjöman erlägger svensk sjömansskatt enligt de regler som gäller för sjö­man bosatt i Sverige (SFS 1958: 541). Bestämmelsen i art. 15 punkt 3 b överensstämmer med motsvarande bestämmelse i det nya norska avta­let (SFS 1972: 35). Inkomst av anställning ombord på luftfartyg i inter­nationeU trafik beskattas enligt art. 15 punkt 3 c endast i inkomsttaga­rens hemviststat. Motsvarande gäller, såvitt avser luftfartyg som används av SAS, inkomst av anställning ombord på luftfartyg i im-ikestrafik. Art. 15 punkt 4 innehåller regler om beskattning av s. k. gränsgångares ar­betsinkomst. I princip motsvarande bestämmelser om beskattningen av gränsgångare finns i de nya avtalen med Norge (SFS 1972: 35) och Fui-land (prop. 1973: 179). Beträffande innebörden av och bakgrunden till de särskUda beskattningsreglerna för gränsgångare får jag hänvisa tUl vad jag anförde i samband med att det norska dubbelbeskattningsavtalet förelades riksdagen för godkännande (prop. 1971: 172, s. 4647). Med hänsyn tUl alt Sverige och Danmark inte har gemensam landgräns har någon begränsning av reglernas tillämplighet lill gränskommuner inte kunnat ske. Inte heller har någon annan geografisk begränsning ansetts lämplig.

I överensstämmelse med OECD:s modellavtal föreskrivs i art. 16, att styrelsearvoden och liknande ersättningar får beskattas i den stat där det utbetalande bolaget har hemvist. Sker beskattning även i m-komsttagarens hemvislslat, undviks dubbelbeskattning genom avräkning enligt art. 24 punkt 1.

Inkomst som artister och professionella idrottsmän uppbär beskattas enligt art. 17 i den stat där arbetet utförs. Bestämmelsen utgör ett un­danlag från reglerna i art. 14 och 15. Till skillnad från OECD:s modell­avtal men i likhet med ett flertal tidigare ingångna svenska dubbelbe­skattningsavtal gäller enligt art. 17 punkt 2 motsvarande beskattnings­regel även då annan än artisten eller idrottsmannen själv uppbär in­komsten, t. ex. ett artistbolag i vilket artisten eUer idrottsmannen själv har ett avgörande inflytande.

I gällande avtal finns inte några uttryckliga bestämmelser om be­skattning av pensioner. De beskattas därför enligt art. 3 punkt 1 i av­talet endast i mottagarens hemviststat. Enligt art. 18 punkt 1 i det nya avtalet beskattas pension, som inte utgår på grund av allmän tjänst, och livränta endast i mottagarens hemviststat. Från denna regel undan­tas enligt art. 18 punkt 2 utbetalningar enligt vardera statens socialför­säkringslagstiftning. Bestämmelsema innebär, att Sverige kan beskatta

Prop. 1973: 201

10

t. ex. folkpension och allmän tiUäggspension (ATP) som utbetalas till person med hemvist i Danmark. Riksskatteverket har ansett all uttrycket "socialförsäkring" bör preciseras och har därvid hänvisat till vad ver­ket anfört i sitt yttrande över dubbelbeskattningsavtalet med Finland. Jag får i denna fråga hänvisa till vad jag anförde i samband med att det finska avtalet förelades riksdagen för godkännande (prop. 1973: 179, s. 11 och 12).

Enligt gällande avtal beskattas all inkomst av anställning, således även anställning i statlig eller kommunal tjänst, endast i den stat där den verksamhet, av vilken inkomsten härrör, utövats. Enligt art. 19 punkt 1 a i det nya avtalet beskattas emellertid inkomst av allmän tjänst endast i den stat varifrån inkomsten utbetalas. Motsvarande gäl­ler enligt art. 19 punkt 2 a i fråga om pension på grund av allmän tjänst. I fall som avses i art. 19 punkterna 1 b och 2 b sker dock be­skattning endast i inkomsttagarens hemviststat. Motsvarande gäUer om inkomst förvärvas under sådana omständigheter att art. 21 blir tUl-lämpUg.

Liksom i gällande avtal finns i det nya avtalet regler om skattebe­frielse i vissa fall för studerande och praktikanter. I del nya avtalet har sådana bestämmdser intagits i art. 20. Punkt 1 i denna artikel överensstämmer i sak med OECD:s modeUavtal. Art. 20 punkt 2, som inte har någon motsvarighet i modellavtalet, innehåller bestämmelser om beskattning av inkomst som studenter från den ena avtalsslutande staten uppbär vid anställning i den andra staten under tUlfällig vistelse där. De nya bestämmelserna är i vissa hänseenden mindre restriktiva än de nu gäUande. Bl. a. är skattefriheten inte längre begränsad lill studerande vid universitet och högskolor. Den nu gällande skattefriheten har emellertid begränsats till att avse endast vissa inkomslbdopp, som på svensk sida anknyter till de f. n. fastställda grundavdragen för i Sverige bosatta personer. Reglerna har utformats så att belopp som överstiger de i avtalet angivna får beskattas. Dessa belopp kan enligt art. 20 punkt 3 justeras genom överenskommelse mellan de behöriga myndigheterna.

Art. 21 innehåller särskilda skatteregler för vissa inkomstslag, avsed­da att tillämpas på inkomst eller vinst som förvärvas i samband med byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund. Sådana skatteregler har tidigare aviserats i prop. 1973: 146, s. 8485. Be­stämmelsema iimebär, som jag tidigare berört, att avtalets övriga be­stämmelser beträffande vissa inkomstslag inte blir tillämpliga i fall som avses i art. 21 utan att i sådana fall beskattning sker endast i inkomst­tagarens hemviststat. Bestämmelsema avses bli tillämpliga på alla ar­beten som har samband med de planerade förbinddsema, således även arbeten som utförs på projekteringsstadiet.

Prop. 1973: 201

11

Enligt art. 22 skall inkomstslag, som inte behandlats tidigare i av­talet, beskattas endast i mottagarens hemviststat.

Art. 23 punkterna 13 och 5 innehåller regler om beskattning av förmögenhet vilka i sak överensstämmer med motsvarande bestämmel­ser i OECD-avtalet. I art. 23 punkt 4 har inlagils särskilda regler om beskattning av rörelsetillgångar som används vid byggandet eller drif­ten av fasta förbindelser över Öresund. Samma princip gäller här som vid inkomstbeskattningen enligt art. 21.

Art. 24 föreskriver avräkning av skatt (credit of tax) som huvud­metod för att undanröja dubbelbeskattning. Art. 24 punkt 1 innebär, att en person med hemvist i Sverige laxeras här även för inkomst eUer förmögenhet som enligt avtalet får beskattas i Danmark. Den ut­räknade svenska skatten minskas emellertid med skatt, som erlagts i Danmark för inkomsten eller förmögenheten i enlighet med avtalets bestämmelser. Avräkningsbdoppet får dock inte överstiga den svenska inkomst- eUer förmögenhetsskatt som belöper på den inkomst eller förmögenhet, som i enlighet med avtalets bestämmelser beskattats i Danmark. Vissa bestämmelser i avtalet, t. ex. art. 19 punkterna 1 a och 2 a, föreskriver emellertid beskattning endast i källstaten. I sådana fall används inte credit of tax-metoden utan i stället skall exempt­metoden tUlämpas på så sätt alt den del av hemviststatens skatt som belöper på inkomsten eller förmögenheten enligt art. 24 punkt 2 avräk­nas från den skatlskyldiges sammanlagda Inkomst- resp. förmögenhets­skatt i hemviststaten. Jag vill i detta sammanhang erinra om att credit of tax-metoden inte heller skall användas i vissa fall av utdelning mellan bolag (art. 10 punkt 4). I art. 24 punkt 3 har inlagils ett undantag från huvudregeln om credit of tax i den skallskyldiges hem­vislslat. Avräkning skall här i stället ske i källstaten. Om sålunda en person med hemvist i Danmark uppbär vinst vid försäljning av aktier i bolag vars huvudsakliga tillgång utgörs av i Sverige belägen fastighet och denna person högst fem år före överlåtelsen haft hemvist i Sverige, får vinsten enligt bestämmelsen i art. 13 punkt 4 beskattas i Sverige. Sverige skall emellertid i sådant fall enligt art. 24 punkt 3 avräkna den skatt, som kan ha påförts säljaren i Danmark.

Regler om förbud mot diskriminering i skattehänseende har intagits i art. 25. Reglerna baseras på OECD:s modeUavtal men därutöver har gjorts vissa tillägg. Motsvarande tillägg har skett i avtalen med Norge (SFS 1972:35) och Finland (prop. 1973: 179). Innebörden av de nya reglerna framgår av den redogörelse jag lämnade i samband med att avtalet med Norge förelades riksdagen för godkännande (prop. 1971: 172, s. 51).

Bestämmelser om förfarandet vid ömsesidig överenskommelse finns i art. 26. Artikeln överensstämmer i huvudsak med OECD:s modeUav-

Prop. 1973: 201

12

tal men innehåUer ett tUlägg, som intagits i art. 26 punkt 3 sista me­ningen. Denna bestämmelse ger de behöriga myndigheterna rätt att träffa överenskommelse då olikheter i de båda staternas beskattnings­regler givit upphov tUl särskilda problem. Motsvarande bestämmelser finns i gällande avtal och i de förut nämnda avtalen med Norge och Finland.

Normalt innehåUer ett dubbelbeskattningsavtal bestämmelser om ut­byte av upplysningar av betydelse för beskattningen. Sådana bestäm­melser finns inte i förevarande avtal utan härvid gäller i stället det nya multUaterala handräckningsavtalet meUan de nordiska staterna (SFS 1973: 88).

Art. 27 innehåller bestämmelser om diplomatiska och konsulära be­fattningshavares beskattning. Artikeln överensstämmer med motsvaran­de OECD-regd.

Av art. 28 framgår vid en jämförelse med art. 3 punkt 1 a att avtalet för Danmarks del kan utsträckas att gälla Grönland och Färöarna.

I art. 29 föreskrivs, att avtalet träder i kraft sedan det genom note­växling bekräftats att avtalet ratificerats eller att andra åtgärder vid­tagits för ikraftträdande i vardera staten. Efter ikraftträdandet kommer avtalet att tillämpas på inkomst, som förvärvas fr. o. m. den 1 januari året efter ikraftträdandet och på förmögenhet för vilken skatt utgår på grund av taxering andra kalenderåret efter ikraftträdandet, eller senare. De nya bestämmelserna avses ersätta 1958 års avtal och tilläggsavtalet den 13 maj 1959.

Som jag meddelat i samband med redogörelsen för art. 10 i av­talet, medför de nya bestämmelserna att kupongskatt får las ut på utdelning på aktier i svenska bolag. Kupongskatt bör emellertid tas ut tidigast på sådan utdelning som blir tillgänglig för lyftning vid den tid­punkt då, sedan avtalet trätt i kraft, Kungl. Maj:t meddelar bestäm­melser om tillämpning av avtalet. Om avtalet sålunda skuUe träda i kraft under år 1973 men tillämpningsbestämmelser mte skulle kunna meddelas före utgången av detta år, skall kupongskatt inte tas ut fr. o. m. den 1 januari 1974 utan först fr. o. m. den senare tidpunkt som anges i tillärapningskungörelsen.

Art. 30 innehåller uppsägningsbestämmelser.

Sammanfattningsvis får jag anföra följande. Det nuvarande svensk­danska dubbelbeskattningsavtalet tUlkom år 1958. Förändringar i de båda staternas skälldagstiflnmg sedan dess har medfört, att en revi­sion av avtalet framstått som önskvärd. Även den internationella ut­vecklingen på dubbelbeskattningsområdet, särskilt antagandet av OECD:s modellavtal, har bidragit till att det gamla avtalet blivit för­åldrat. De intemordiska dubbelbeskattningsavtalen har under de se­naste åren reviderats med beaktande av OECD-reglema. Sverige har sålunda ingått ett nytt avtal med Norge (SFS 1972: 35) och för riks-

frop. 1973: 201

13

dagen har nyUgen framlagts ett nytt avtal med Finland för god­kännande (prop. 1973: 179). Förhandlingar om revision av det isländs­ka avtalet har nyligen avslutats. Det nya svensk-danska avtalet överens­stämmer i stor utsträckning med OECD:s modellavtal och de flesta av de avvikelser från detta som finns har intagits även i andra på se­nare tid ingångna svenska avtal. I förhållande till gäUande avtal inne­bär införandet av en beskattningsrätt på utdelning i källstaten samt övergång till credit of lax-metoden för undvikande av dubbelbeskatt­ning de största nyheterna. Avtalet har således anpassats lUl de prin­ciper som gäller i andra svenska dubbelbeskattningsavtal som ingåtts under senare år och jag tillstyrker därför alt avtalet föreläggs riksdagen för godkännande.

Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att

1.

godkänna avtalet mellan Sverige och Danmark för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och för­mögenhet,

2.

bemyndiga Kungl. Maj:t att, i den mån det föranleds av av­talet, meddela föreskrifter om ändring i fråga om taxering som rör statlig eller kommunal skatt och i fråga om andra åtgärder varigenom sådan skatt påförts.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämman­de av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till riksdagen skaU avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Gunnel Anderson

t2   Riksdagen 1973.1 saml. Nr 201

Prop. 1973: 201

14

Avtal mellan Konungariket Sveriges rege­ring och Konungariket Danmarks regering för undvikande av dubbelbeskattning be­träffande skatter på inkomst och för­mögenhet

Overenskomst mellem Kongeriget Dan­marks regering og Kongeriget Sveriges re­gering til undgåelse af dobbeltbeskatning vedrorende skatter af indkomst og formue

Konungariket Sveriges regering och Ko­nungariket Danmarks regering har,

föranledda av önskan att ingå ett nytt avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och för­mögenhet,

överenskommit om följande:

Artikel 1

Personer som omfattas av avtalet

Detta avtal tillämpas på personer, som har hemvist i en avlalsslutande stat eller i båda staterna.

Kongeriget Danmarks regering og Konge­riget Sveriges regering er,

foranlediget af 0nsket om at indgå en ny overenskomst til undgåelse af dobbeltbe­skatning vedr0rende skatter af indkomst og formue,

blevet enige om f0lgende:

Artikel 1

De af overenskomsten omfattede personer

Denne overenskomst skal finde anvendel­se på personer, som er hjemmeh0rende i en af eller begge de kontraherende stater.

Artikel 2

Skatter som omfattas av avtalet

1.

Detta avtal tillämpas på skatter på inkomst och förmögenhet, som uttages av envar av de avtalsslutande statema, deras politiska underavdelningar eller lokala myn­digheter, oberoende av sättet på vilket skat­terna uttages.

2.

Med skatter på inkomst och förmö­genhet förstås alla skatter, som utgår på inkomst eller förmögenhet i dess helhet eller på delar av inkomst eller förmögenhet, däri inbegripna skatter på vinst genom över­låtelse av lös eller fast egendom samt skat­ter på värdestegring.

3.

De för närvarande utgående skatter, på vilka avtalet tillämpas, är:

a) Beträffande Danmark:

1)

den allmänna inkomstskatten till sta­ten;

2)

folkpensionsbidraget;

3)

bidraget till dagpenningfonden;

4)

sjömansskatten;

5)

den särskUda inkomstskatten;

6)

utdelningsskatten;

7)

den kommunala inkomstskatten;

8)

kyrkoskatten;

Artikel 2

De af overenskomsten omfattede skatter

1.

Denne overenskomst skal finde an­vendelse på indkomst- og formueskatler, der udskrives på hver af de kontraherende staters, deres administrative underafddin-gers eller lokale myndigheders vegne uden hensyn tU, hvorledes de opkrasves.

2.

Som indkomst- og formueskatler an­ses alle skatter, der pålignes på grundlag af hele indkomslen, hele formuen, eller dele af indkomslen eller formuen, herunder så­vel skatter på fortjeneste ved afhsendelse af I0s0re eller fast ejendom som skatter på formuefor0gelse.

3.

De gaeldende skatter, på hvUke over­enskomsten finder anvendelse, er:

a) For Danmarks vedkommende:

1)

almindelig indkomstskat til staten;

2)

folkepensionsbidrag;

3)

bidrag til dagpengefonden;

4)

s0mandsskat;

5)

saerlig indkomstskat;

6)

udbytleskat;

7)

kommunal indkomstskat;

8)

kirkeskat;

Prop. 1973: 201

15

9) den amlskommunala inkomstskatten;

samt 10) förmögenhetsskatten till staten; (i det följande benämnda "dansk skatt"), b) Beträffande Sverige:

1)

den statiiga inkomstskatten, däri in­begripna sjömansskatten och kupong­skatten;

2)

bevillningsavgiften för vissa offentliga föreställningar;

3)

ersättningsskatten;

4)

utskiftningsskatten;

5)

den kommunala inkomstskatten; samt

6)

den statliga förmögenhetsskatten;

(i det följande benämnda "svensk skatt").

4.

Detta avtal tUlämpas likaledes på skat­ter av sanuna eller i huvudsak likartat slag, vilka efter undertecknandet av avtalet ut­tages utöver eller i stället för de för när­varande utgående skatterna. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall meddela varandra de väsentliga änd­ringar som vidtagits i respektive skattelag­stiftning.

5.

Avtalet tillämpas icke beträffande nå­gondera avlalsslutande staten på särskild beskattning av vinst pä lotterier och vadhåll­ning eller på arvs- och gåvoskatter.

9) amtskommunal indkomstskat; saml 10) formueskat til staten; (herefter omtalt som "dansk skal"), b) For Sveriges vedkommende: 1) indkomstskatlen til staten, herunder S0mandsskatten og kuponskatten;

2)

bevillingsafgiften for visse offentiige forestUUnger;

3)

"ersättningsskatten";

4)

"utskiftningsskatten";

5)

den kommunale indkomstskat; samt

6)

formueskatten til staten; (herefter omtalt som "svensk skal").

4.

Denne overenskomst skal også finde anvendelse på skatter af samme eller vae­sentiig samme art, der efter undertegndsen af overenskomsten måtte blive pålagt som tillaeg til eller i stedet for de gasldende skat­ter. De kompetente myndigheder i de kon­traherende stater skal give hinanden under­retning om vaesenllige aendringer, som fore­tages i deres respektive skattelove.

5.

Overenskomsten finder ikke for nogen af de kontraherende staters vedkommende anvendelse på sa;rlige skatter af lotterige-vinster og vaeddemål eller på arve- og gave-skatter.

Artikel 3

A llmänna definitioner

1. Om icke sammanhanget föranleder an­nat, har i detta avtal följande uttryck nedan angiven betydelse:

a)

"Danmark" åsyftar Konungariket Dan­mark och inbegriper varje område över vil­ket Danmark enligt sin lagstiftning och i överensstämmelse med folkrättens allmänna regler äger utöva sina suveräna rättigheter med avseende på utforskning och utnytt­jande av kontinenlalsockdns naturtillgång­ar; uttrycket inbegriper icke Färöarna och Grönland;

b)

"Sverige" åsyftar Konungariket Sve­rige och inbegriper varje utanför Sveriges territorialvatten beläget område, inom vil­ket Sverige enligt svensk lag och i överens­stämmelse med folkrättens allmänna regler äger utöva sina rättigheter med avseende på naturtillgångar på havsbottnen eller i den­nas underlag;

Artikel 3

Almindelige definitioner

1. Hvis ikke andel fremgår af sammen-hasngen, har i denne overenskomst f0lgende udtryk den nedenfor angivne betydning:

a)

"Danmark" betyder Kongeriget Dan­mark og omfatter ethvert område, hvorover Danmark if0lge sin lovgivning og i overens­stemmelse med international ret kan ud0ve suveraenitetsrelligheder med hensyn tU ud-forskning og udnyltelse af konlinentalsok-lens naturforekomster; udtrykkel omfatter ikke Fxr0erne og Gr0nland;

b)

"Sverige" betyder Kongeriget Sverige og omfatter ethvert uden for Sveriges terri-torialfarvand bdiggende område, inden for hvilket Sverige if0lge svensk lov og i over­ensstemmelse med international ret kan ud-0ve sine rettigheder med hensyn til natur-förekomster på havbunden eUer i dennes undergmnd;

Prop. 1973: 201

16

c)   "person" inbegriper fysisk person, bo­

lag eller varje annan sammanslutning;

d)   "bolag" åsyftar varje juridisk person

och varje subjekt som i beskattningshän­

seende behandlas såsom juridisk person;

e)   "företag i en avtalsslutande stat" och

"företag i den andra avlalsslutande staten"

åsyftar företag, som bedrives av person med

hemvist i en avlalsslutande stat, respektive

företag, som bedrives av person med hem­

vist i den andra avtalsslutande staten;

f) "behörig myndighet" åsyftar:

1)

i Danmark: finansministern eller hans befuUmäktigade ombud;

2)

i Sverige: finansministern eller den myndighet åt vilken uppdrages att handha frågor rörande detta avtal.

g)   "medborgare" åsyftar varje fysisk per­

son som är medborgare i en avtalsslutande

stat och varje juridisk person eller annan

sammanslutning som tillkommit enUgt gäl­

lande lag i en avtalsslutande stat;

h) "internationell trafik" inbegriper varje resa utförd av fartyg eller luftfartyg som användes av företag vars verkliga ledning utövas i en avtalsslutande stat med undan­tag för resa som företages uteslutande mel­lan platser i den andra avtalsslutande sta­ten.

2. Då en avtalsslutande stat tiUämpar be­stämmelserna i delta avtal skall, såvida icke sammanhanget föranleder annat, varje däri förekommande uttryck, vars innebörd icke angivils särskilt, anses ha den betydelse, som uttrycket har enligt den statens lag­stiftning rörande sådana skatter, som om­fattas av avtalet.

c)   "person" omfatter en fysisk person, et

selskab eller enhver anden sammenslutning.

d)   "selskab" betyder enhver juridisk per­

son og ethvert retssubjekt, der i skatte-

maessig henseende behandles som en juri­

disk person;

e)   "foretagende i en af de kontraherende

stater" og "foretagende i den anden kontra­

herende stat" betyder henholdsvis et fore­

tagende, der drives af en person, som er

hjemmeh0rende i en af de kontraherende

stater, og et foretagende, der drives af en

person, som er hjemmeh0rende i den anden

kontraherende stat;

f) "kompetent myndighed" betyder:

1)

i Danmark: finansministeren eller hans befuldmaegligede stedfortrasder;

2)

i Sverige: finansministeren eller den myndighed, som bemyndiges til at behandle sp0rgsmål vedrorende denne overenskomst;

g)   "slatsborger" betyder enhver fysisk

person, som er slatsborger i en af de kontra­

herende stater og enhver juridisk person

eller anden sammenslutning, der er opretlet

i overensstemmelse med gjeldende lovgiv­

ning i en af de kontraherende stater;

h) "international trafik" omfatter enhver rejse foretaget af et skib eller et luftfart0j, der drives af et foretagende, hvis virkdige ledelse ud0ves i en af de kontraherende stater boriset fra rejser, der foretages ude-lukkende mellem pladser i den anden kon­traherende stat.

2. Ved anvendelsen af denne overens­komst i en af de kontraherende stater skal, medmindre andel f0lger af sammenhaengen, ethvert udtryk, som ikke på anden made er defineret, tillasgges den betydning, som det har i henhold til de i denne kontraherende stal gaeldende love om de skatter, hvorpå overenskomsten finder anvendelse.

Artikel 4 Skatterättsligt hemvist

1. I detta avtal förstås med uttrycket "person med hemvist i en avlalsslutande stat" varje person, som enligt lagstiftningen i denna stat är skatlskyldig där på gmnd av hemvist, bosättning, plats för företagsled­ning eller varje annan liknande omständig­het.

Artikel 4 SkattemcEssigt hjemsted

1. I denne overenskomst forstås ved ud­trykkel "person, som er hjemmeh0rende i en af de kontraherende stater" enhver per­son, som i henhold til lovgivningen i denne stat er skattepliglig der på grund af hjem­sted, bopael, ledeisens s£ede eller et andet lignende kriterium.

Prop. 1973: 201

17

2.   Då på grund av bestämmelserna i

punkt 1 fysisk person har hemvist i båda

avlalsslutande staterna, faststäUes hans hem­

vist enligt följande regler:

a)

Han anses ha hemvist i den avlalsslu­tande stat där han har ell hem som stadig­varande står till hans förfogande. Om han har ett sådant hem i båda avtalsslutande staterna, anses han ha hemvist i den stat, med vilken hans personliga och ekonomiska förbindelser är starkast (centrum för lev­nadsintressena).

b)

Om det icke kan avgöras i vilken av­talsslutande stat centrum för hans levnads-intressen är beläget eller om han icke i nå­gondera avlalsslutande staten har ett hem som stadigvarande står till hans förfogan­de, anses han ha hemvist i den stat, där han stadigvarande vistas.

c)

Om han stadigvarande vistas i båda avtalsslutande staterna eller om han icke vistas stadigvarande i någon av dem, anses han ha hemvist i den avtalsslutande stat där han är medborgare.

d)   Om han är medborgare i båda avtals­

slutande staterna eller om han icke är med­

borgare i någon av dem, avgör de behöriga

myndigheterna i de avlalsslutande staterna

frågan genom överenskommelse.

3.

Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 person, som ej är fysisk person, har hemvist i båda avlalsslutande staterna, anses personen i fråga ha hemvist i den av­lalsslutande stat där den har sin verkliga ledning.

4.

Dödsbo anses ha hemvist i den avtals­slutande stat där den avlidne enligt punk­terna 1 och 2 i denna artikel anses ha haft hemvist vid dödsfallet.

2.   Hvor en fysisk person efter bestem­

melserne i stykke 1 anses for hjemmeh0ren-

de i begge de kontraherende stater, fast-

sasttes hans hjemsted efter f0lgende regler:

a)

Han skal anses for at vaere hjemmeh0-rende i den kontraherende stat, i hvUken han tU sladighed har en fast bolig til sin rådighed. Såfremt han har en sådan bolig i begge de kontraherende stater, skal han anses for at vaere hjemmeh0rende i den kontraherende stat, med hvilken han har de staerkeste personlige og 0konomiske förbin­delser (midtpunkt for sine livsinteresser);

b)

Kan det ikke afg0res, i hvilken af de to kontraherende stater han har midtpunkt for sine livsinteresser, eller har han ikke en fast bolig til sin rådighed i nogen af de kontraherende stater, skal han anses for at vsere hjemmeh0rende i den kontraherende stat, i hvUken han tU stadighed opholder 

si

c)

Opholder han sig til stadighed i begge de kontraherende stater, eller har han ikke stadigt ophold i nogen af dem, skal han anses for at vasre hjemmeh0rende i den kontraherende stat, hvori han er slatsbor­ger;

d)   Er han slatsborger i begge de kontra­

herende stater, eller er han ikke slatsborger

i nogen af dem, skal de kompetente myn­

digheder i de kontraherende stater afg0re

sp0rgsmålet ved aftale.

3.

Hvor en ikke-fysisk person efter be­stemmelserne i stykke 1 anses for hjemme-h0rende i begge de kontraherende stater, skal den anses for at vaere hjemmeh0rende i den kontraherende stat, i hvUken dens vir­kdige ledelse har sit saede.

4.

Et d0dsbo anses for hjemmeh0rende i den af de kontraherende stater, hvor afd0de i henhold til stykke 1 og 2 i denne artikel anses for at vaere hjemmeh0rende ved d0ds-faldd.

Artikel 5 Fast driftställe

1.

Med uttrycket "fast driftställe" förstås i detta avtal en stadigvarande affärsanord­ning, där företagets verksamhet helt eller delvis utövas.

2.

Uttrycket "fast driftställe" innefattar särskilt:

Artikel 5 Fast driftssted

1.

I denne overenskomst betyder udtryk-ket "fast driftssted" et fast forretningssted, hvor foretagendets virksomhed helt eller delvis ud0ves.

2.

Udtrykket "fast driftssted" omfatter navnlig:

Prop. 1973: 201

18

a)

plats för företagsledning;

b)

fUial;

c)

kontor;

d) fabrik;

e) verkstad;

f)     gruva, stenbrott eller annan plats för

nyttjande av naturtillgångar;

g)    plats för byggnads-, anläggnings- eller

installationsarbete som varar över tolv må­

nader.

3.    Uttrycket "fast driftställe" innefattar

icke:

a)

användning av anordningar, avsedda uteslutande för lagring, utställning eller ut­lämnande av företaget tUlhöriga varor;

b)

innehav av ett företaget tillhörigt varu­lager, avsett uteslutande för lagring, utställ­ning eller utlämnande;

c)

innehav av ett företaget tillhörigt varu­lager, avsett uteslutande för bearbetning el­ler förädling genom etl annat förelags för­sorg;

d)    innehav av stadigvarande plats för af­

färsverksamhet, avsedd uteslutande för in­

köp av varor eller införskaffande av upp­

lysningar för företagets räkning;

e)    innehav av stadigvarande plats för af­

färsverksamhet, avsedd uteslutande för att

ombesörja reklam, meddela upplysningar,

bedriva vetenskaplig forskning eller utöva

annan liknande verksamhet, som är av för­

beredande eller biträdande art för företaget.

4.

Person som är verksam i en avtalsslu­tande stat för ett förelag i den andra avlals­slutande staten härunder inbegripes icke sådan oberoende representant som avses i punkt 5 behandlas såsom ett fast drift­ställe i den förstnämnda staten, om han innehar och i denna förstnämnda stat regel­mässigt använder en fullmakt att sluta avtal i företagets namn samt verksamheten icke begränsas lill inköp av varor för företagets räkning.

5.

Företag i en avtalsslutande stat anses icke ha fast driftställe i den andra avtals­slutande staten endast på den grund att företaget utövar affärsverksamhet i denna andra stat genom förmedling av mäklare, kommissionär eller annan oberoende repre­sentant, om dessa personer därvid utövar sin sedvanliga affärsverksamhet.

6.

Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtalsslutande stat kontrollerar

a)

et sted, hvorfra foretagendet ledes;

b)

en fUial;

c)

et kontor;

d) en fabrik;

e) et vaerksted;

f)     en grube, et stenbrud eller et andet

sted, hvor naturforekomster udvindes;

g)     stedet for et bygnings-, antegs- eller

monteringsarbejde af mere end 12 måne­

ders varighed.

3.     Udtrykket "fast driftssted" omfatter

ikke:

a)

anvendelsen af indretninger udeluk-kende til oplagring, udstUling eller udleve­ring af varer tUlh0rende foretagendet;

b)

oprelholdelsen af et varelager, tilh0-rende foretagendet, uddukkende tU oplag­ring, udstUling eller udlevering;

c)

oprelholdelsen af et varelager, tilh0-rcnde foretagendet, uddukkende til bear-bejddse eller forasdling hos et andet fore­tagende;

d)    oprelholdelsen af et fast forretnings­

sted uddukkende for at foretage indk0b af

varer eller fremskaffe oplysninger til fore­

tagendet;

e)    oprelholdelsen af et fast forretnings­

sted uddukkende i reklame0jemed, til ind-

samling af oplysninger, til videnskabelig

forskning eller til ud0velse af lignende virk­

somhed, der for foretagendet er af forbere-

dende eller hjffilpende art.

4.

En person, som udf0rer virksomhed i en af de kontraherende stater for et foretagende i den anden kontraherende stat, og som ikke er en sådan uafhaengig repraesenlant, som omhandles i stykke 5, skal anses for at vaere fast driftssted i den f0rstnaevnte stat, såfremt han i denne stat har og saedvanligvis ud0ver en fuldmagt tU at indgå aftaler i foretagendets navn, med­mindre hans virksomhed er begraenset til indk0b af varer for foretagendet.

5.

Et foretagende i en af de kontrahe­rende stater anses ikke for at have et fast driftssted i den anden kontraherende stat, blöt fordi det driver forretning i denne stat gennem en maegler, kommissionaer eller an­den uafhaengig repraesenlant, såfremt disse personer handier inden for rammerne af deres sasdvanlige forretningsvirksomhed.

6.      Den omstaendighed, at et selskab,

hjemmeh0rende i en af de kontraherende

Prop. 1973: 201

19

eller kontrolleras av ett bolag med hemvist i den andra avlalsslutande staten eller av ett bolag som utövar affärsverksamhet i denna andra stat (antingen genom ett fast drift­ställe eller annorledes) medför icke i och för sig all någotdera bolaget betraktas så­som ett fast driftställe för det andra bolaget.

stater, behersker eller beherskes af et sel­skab, som er hjemmeh0rende i den anden kontraherende stat, eller som (enten gen­nem et fast driftssted eller på anden made) ud0ver forretningsvirksomhed i den anden stat, skal ikke i sig selv bevirke, at et af de to sdskaber anses for et fast driftssted for det andet.

Artikel 6

Inkomst av fastighet

1.

Inkomst av fastighet får beskattas i den avtalsslutande stat där fastigheten är belägen.

2.

a) Uttrycket "fastighet" har om icke bestämmelserna i punkt b föranleder annat den betydelse som uttrycket har enligt skattelagstiftningen i den avlalsslu­tande stat där fastigheten är belägen.

b) Uttrycket "fastighet" inbegriper dock alltid tillbehör till faslighet, levande och döda inventarier i lantbruk och skogsbruk, rättigheter på vilka föreskrifterna i allmän lag angående fasligheter är tUlämpliga, nytt­janderätt till fastighet samt rätt tiU förän­derliga eller fasta ersättningar för nyttjan­det av eller rätlen att nyttja gruva, käUa eller annan naturtillgång. Fartyg, båtar och luftfartyg anses icke såsom fastighet.

3.

Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på inkomst, som förvärvas genom omedelbart brukande, genom uthyrning av fastighet el­ler genom varje annan användning av fas­tighet.

4.

Bestämmdserna i punkterna 1 och 3 tUlämpas även på inkomst av faslighet som tillhör företag och på inkomst av fastighet som användes vid utövande av fritt yrke.

Artikel 6

Indkomst af fast ejendom

1.

Indkomst af fast ejendom kan be-skattes i den af de kontraherende stater, i hvUken ejendommen er bdiggende.

2.

a) Udtrykket "fast ejendom" skal medmindre bestemmelserne i punkt b) med-f0rer andet forstås i overensstemmelse med lovgivningen i den af de kontraheren­de stater, i hvUken ejendommen er bdig­gende.

b) Udtrykket "fast ejendom" omfatter dog al tid tUbeh0r tU fast ejendom, besaet-ning og redskaber, der anvendes i landbrug og skovbrug, rettigheder på hvilke den al­mindelige lovgivning om fast ejendom fin­der anvendelse, brugsreltigheder til fast ejendom, såvel som rettigheder til varieren-de eller fäste ydelser, der betales for udnyt-lelsen af eller retten til at udnytte mineral-förekomster, kilder og andre naturfore­komster. Skibe, både og luftfart0jer anses ikke for fast ejendom.

3.

Bestemmelsen i stykke 1 finder an­vendelse på indkomst, der hidr0rer fra di­rekte brug, fra udlejning eller fra enhver anden form for udnyltelse af fast ejen­dom.

4.

Bestemmelserne i stykke 1 og 3 finder også anvendelse på indkomst af fast ejen­dom, der tilh0rer et foretagende, og på indkomst af fast ejendom, der anvendes ved ud0velsen af frit erhverv.

Artikel 7 Inkomst av rörelse

1. Inkomst av rörelse, som förvärvas av företag i en avtalsslutande stat, beskattas endast i denna stat, såvida icke företaget bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten från ett där beläget fast driftställe. Om företaget bedriver rörelse på nyss an-

Artikel 7

Fortjeneste ved forretningsvirksomhed

1. Fortjeneste indvundet af et foretagen­de i en af de kontraherende stater beskat-tes kun i denne stat, medmindre foretagen­det driver virksomhed i den anden kontra­herende stat gennem et dér bdiggende fast driftssted. Såfremt foretagendet driver så-

Prop. 1973: 201

20

givet sätt, får förelagets inkomst beskattas i denna andra stat, men endast den del där­av, som är hänförlig till det fasta driftstället.

2.

Om företag i en avtalsslutande stal be­driver rörelse i den andra avlalsslutande staten från ett där beläget fast driftställe, hänföres i vardera avtalsslutande staten till det fasta driftstället den inkomst av rörelse, som det kan antagas att drLflstället skulle ha förvärvat, om det varit ett fristående förelag, som bedrivit verksamhet av samma eller liknande slag under samma eller lik­nande villkor och självständigt avslutat af­färer med det företag till vilket driftstället hör.

3.

Vid bestämmandet av inkomst, som är hänförlig till det fasta driftstället, medges avdrag för kostnader som uppkommit för det fasta driftställets räkning härunder inbegripna kostnader för företagets ledning och allmänna förvaltning oavsett om kostnaderna uppkommit i den avlalsslutan­de stat där del fasta driftstället är beläget eller annorstädes. Bestämmelserna i denna punkt medför emellertid icke rätt till avdrag för kostnader som är av sådant slag att av­drag icke skulle ha kunnat medges om det fasta driftstället hade varit ett fristående företag.

4.

1 den mån inkomst hänförlig till ett fast driftställe enligt lagstiftningen i en av­talsslutande stal brukat bestämmas på grundval av en fördelning av förelagets hela inkomst på de olika delarna av företaget, skall bestämmelserna i punkt 2 icke hindra att i denna avlalsslutande stal den skatte­pliktiga inkomsten bestämmes genom ett så­dant förfarande. Förfarandet skall dock vara sådant att resultatet överensstämmer med de i denna artikel angivna principerna.

5.

Inkomst anses icke hänförlig till ett fast driftställe endast av den anledningen alt varor inköpes genom det fasta driftstäl­lets försorg för företagets räkning.

6.

Vid tillämpning av föregående punkter bestämmes inkomst, som är hänförlig till det fasta driftstället, genom samma förfa­rande år från år, såvida icke särskilda för­hållanden föranleder annat.

dan virksomhed, kan dets fortjeneste be-skaltes i den anden stal, men dog kun for så vidt angår den del deraf, som kan hen-f0res til det fäste driftssted.

2.

Når et foretagende i en af de kontra­herende stater driver virksomhed i den an­den kontraherende stat gennem el dér be-liggende fast driftssted, skal der i hver af de kontraherende stater tU dette fäste drifts­sted henf0res den fortjeneste, som det kun­ne forvenles at have opnået, hvis det havde vaeret et uafhaengigt foretagende, der ud-0vede den samme eller lignende virksomhed på samme eller lignende betingelser, og som handlede, fuldstaendig uafhaengigt, med det foretagende, hvis fäste driftssted det er.

3.

Ved ansaettdsen af et fast driftssleds fortjeneste skal det vaere tilladt at fradrage udgifter, som er afholdt til gavn for det fäste driftssted, herunder udgifter til ledelse og almindelig administration i 0vrigt, hvad enten de afholdes i den stat, hvor det på­gaeldende fäste driftssted er bdiggende, el­ler andre steder. Imidlertid skal intet i delte stykke berettige til fradrag for udgifter, som ikke vUle kunne fradrages, hvis det fäste driftssted havde vaeret et sdvstaendigt foretagende.

4.

I det omfång, det har vaeret saedvane i en af de kontraherende stater at beregne den fortjeneste, der kan henf0res til et fast driftssted, på basis af en fordeUng af fore­tagendets samlede fortjeneste mellem dels forskdlige afddinger, skal intet i stykke 2 uddukke den pågaeldende kontraherende stat fra at beregne den skattepligtige for­tjeneste på basis af en sådan saedvanemaes-sig fordding. Den anvendte fordelingsme-tode skal imidlertid vaere af en sådan art, at den f0rer tU resultater, der er i overens­stemmelse med de principper, der er fast­lagt i denne artikel.

5.

Ingen fortjeneste skal kunne henf0res til et fast driftssted, blöt fordi det fäste driftssted har foretaget vareindk0b for fore­tagendet.

6.    Ved anvendelsen af de foregående

stykker skal den fortjeneste, der skal hen-

f0res til det fäste driftssted, fastsxltes efter

samme metode år for år, medmindre der

er saerlige grunde for en anden fremgangs-

måde.

Prop. 1973: 201

21

7. Ingår i rörelseinkomsten inkomstslag, som behandlas särskilt i andra artiklar av detta avtal, beröres bestämmelserna i dessa artiklar icke av reglerna i förevarande ar­tikel. Det förutsattes, att bestämmelserna i denna punkt icke hindrar en avlalsslutan­de stat att vid bestämmandet av den inkomst som är hänförlig lill det fasta driftstället medtaga inkomst av aktier eller andelar, fordringar, egendom eller annan rättighet som äger verkligt samband med rörelse vil­ken bedrives från det fasta driftstället.

7. Hvor en fortjeneste indeholder ind-komsler, som er omhandlet saerskilt i andre artikler i denne overenskomst, skal bestem­melserne i disse andre artikler ikke ber0-res af bestemmelserne i denne artikel. Det fomdsaettes, at bestemmelseme i delte styk­ke ikke afskaerer nogen af de kontraheren­de stater fra ved ansaettdsen af den ind­komst, der kan henf0res til det fäste drifts­sted, at medtage indkomst af aktier, an-dele, fordringer, ejendele eller andre ret­tigheder, som har reel förbindelse med den virksomhed, der ud0ves fra det fäste drifts­sted.

Artikel 8

Inkomst av sjöfart och luftfart

1.

Inkomst som förvärvas genom utövan­ de av sjöfart eller luftfart i internationell trafik beskattas endast i den avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga ledning.

2.

Om företag, som bedriver sjöfart i in­ternationell trafik, har sin verkliga ledning ombord på ett fartyg, anses företaget ha sin verkliga ledning i den avtalsslutande stat där fartyget har sin hemmahamn eller, om någon sådan hamn icke finns, i den avlals­slutande stat där fartygels redare har hem­vist.

3.

Inkomst som förvärvas av konsortiet Scandinavian Airlines System (SAS) beskat­tas i vardera avtalsslutande staten i pro­portion till den andel i konsortiet vilken innehas av den delägare som har hemvist i denna stat.

Artikel 8

Indkomst ved skibs- og luftfart

1.

Fortjeneste ved skibs- eller luflfarts-virksomhed i international trafik beskaltes kun i den kontraherende stat, i hvilken fore­tagendets virkdige ledelse har sit saede.

2.

Såfremt den virkdige ledelse for et foretagende, der driver skibsfartsvirksom-hed i international trafik, har sit saede om­bord på et skib, skal foretagendet anses for at have sit saede i den kontraherende stal, i hvUken del pågaeldende skib har sit hjemsted, eller, såfremt et sådant ikke fin­des, i den kontraherende stat, hvor den, som driver skibet, er hjemmeh0rende.

3.

Fortjeneste, som indtjenes af konsor­tiet Scandinavian Airlines System (SAS), beskattes i hver af de kontraherende stater i forhold til den andel i konsortiet, der inde-haves af den deltager, som er hjemmeh0ren-de i denne stal.

Artikd 9

Företag med intressegemenskap I fall då

a)

ett företag i en avtalsslutande stat di­ rekt eller indirekt deltager i ledningen eller övervakningen av ett företag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i detta företags kapital, eller

b)

samma personer direkt eUer indirekt deltager i ledningen eller övervakningen av såväl ett företag i en avlalsslutande stat som etl förelag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i båda dessa företags kapital, iakttages följande.

Artikd 9

Indbyrdes afha'ngige foretagender I tUfaelde, hvor

a)

et foretagende i en af de kontraheren­de stater direkte eller indirekte deltager i ledeisen, kontrollen eller financieringen af et foretagende i den anden kontraherende stat, eller

b)

samme personer direkte eller indirekte deltager i ledeisen, kontrollen eller financie­ringen såvel af et foretagende i den ene af de kontraherende stater som af et foreta­gende i den anden kontraherende stat, vil f0lgende vaere at iagttage.

Prop. 1973: 201

22

Om mellan företagen i fråga om handel eller andra ekonomiska förbindelser avta­las eller föreskrives viUkor, som avviker från dem som skulle ha överenskommits mellan av varandra oberoende företag, får inkomster, som utan sådana villkor skulle ha tUlkommit det ena företaget men som på grund av villkoren i fråga icke tillkom­mit detta företag, inräknas i detta företags inkomst och beskattas i överensstämmelse därmed.

Då i en avtalsslutande stat uppkommer fråga som avses i denna artikel, skall den behöriga myndigheten i den andra avtals­slutande staten underrättas i syfte att ge­nomföra nödvändig justering i fråga om beräkningen av inkomsten för det företag som har hemvist i denna andra stat. När anledning härtiU föreligger, kan de behöriga myndigheterna träffa skäligt avgörande i fråga om inkomstens fördelning.

Såfremt der mellem de to foretagender er aftalt eller fastsal vilkår vedr0rende de­res kommercielle eller finansielle forbindel-ser, som afviger fra de vUkår, som ville vaere blevet aftalt mellem uafhaengige fore­tagender, kan enhver fortjeneste, som, hvis disse vilkår ikke havde foreligget, ville vsre tilfaldet et af disse foretagender, medreg-nes til dette foretagendes fortjeneste og be­skattes i overensstemmelse hermed.

Opstår der sp0rsgmål som omhandlet i denne artikel i en af de kontraherende sta­ter, skal den kompetente myndighed i den anden kontraherende stat underrettes med henblik på at gennemf0re n0dvendig regule-ring vedr0rende opg0relsen af fortjenesten for det foretagende, der er hjemmeh0rende i denne anden stat. Såfremt der er anledning hertil, kan de kompetente myndigheder traeffe saeriig aftale med hensyn til forljene-stens fordding.

Artikel 10 Utdelning

1.

Utdelning från ett bolag med hem­vist i en avtalsslutande stat tUl person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får beskattas i denna andra stat.

2.

Utdelningen får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat, där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, enligt lagstiftningen i denna stat, men den skatt som sålunda påföres får icke överstiga:

a)

5 procent av utdelningens bmttobe-lopp, om mottagaren är ett bolag (med un­dantag för handelsbolag) som direkt eller indirekt behärskar minst 25 procent av rös­tetalet för samtliga aktier i det utbetalande bolaget;

b)

15 procent av utdelningens bruttobe­lopp i övriga fall.

De behöriga myndighetema i de avtals­slutande staterna skall träffa överenskom­melse om sättet för genomförandet av be­gränsningen enligt denna punkt.

Bestämmelserna i denna punkt berör ic­ke bolagets beskattning för vinst av vUken utdelningen betalas.

Artikel 10 Udbytter

1.

Udbytte fra et selskab, der er hjem-meh0rende i en af de kontraherende sta­ter, til en person, som er hjemmeh0rende i den anden kontraherende stat, kan beskat­tes i denne anden stat.

2.

Sådant udbytte kan imidlertid tillige beskattes i den kontraherende stat, hvor det selskab, der udbetaler udbytlet, er hjem-meh0rende og i overensstemmelse med lov­givningen i denne stat, men den skat, der pålaegges, må ikke overstige

a)    5 procent af bruttoudbyttet, hvis mod­

tageren er et selskab (med undtagelse af

handdsselskaber), som direkte eller indi­

rekte behersker mindst 25 procent af samt-

lige stemmeberettigede aktier i det selskab,

der udbetaler udbyttel;

b)     i alle andre tilfaelde 15 procent af

bruttoudbyttet.

De kompetente myndigheder i de kontra­herende stater skal ved gensidig aftale fast­saette de naermere regler for praktiseringen af denne begraensning.

Bestemmelserne i dette stykke medf0rer ingen begraensninger i adgangen tU at be-skatte sdskabet af den fortjeneste, hvoraf udbytlet udbetales.

Prop. 1973: 201

23

3.

Med uttrycket "utdelning" förstås in­komst av aktier, andelsbevis eUer andra rättigheter, fordringar icke inbegripna, med rätt till andel i vinst, samt inkomst av andra andelar i bolag, som enligt skallelagstift­ningen i den stat där del utbetalande bola­get har hemvist jämstäUes med inkomst av aktier.

4.

Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 skall utdelning från bolag med hemvist i en avlalsslutande stat till bolag med hem­vist i den andra avtalsslutande staten, i sist­nämnda stat vara undantagen från be­skattning i den mån detta skulle ha varit fallet enligt lagstiftningen i denna andra stat, om båda bolagen hade varit hemma­hörande där.

I den mån beloppet av utdelning som för ett beskattningsår utbetalas av ett bolag med hemvist i Danmark motsvaras av ut­delning, som delta bolag, direkt eller ge­nom förmedling av juridisk person, under samma eller tidigare beskattningsår upp­burit på aktier eller andelar i bolag med hemvist i tredje stal, gäller emellertid un­dantag från svensk skatt enligt första styc­ket endast om den utdelning, som uppbu­rils på aktier eller andelar i bolag med hemvist i tredje stat, underkastats bolags­skatt i Danmark eller, om så icke är fallet, utdelningen skulle ha varit undantagen från svensk skatt, om aktierna eller andelarna innehafts direkt av det svenska bolaget.

5.      Utan hinder av bestämmelserna i

punkt 2 kan de behöriga myndigheterna i

de avlalsslutande staterna överenskomma

att utdelning, vilken tUlfaller i överenskom­

melsen namngiven institution som enligt

lagstiftningen i den avtalsslutande stat där

institutionen har hemvist på grund av sitt

ändamål eller sin verksamhet är undanta­

gen från skatt på utdelning, skall i den and­

ra avtalsslutande staten vara befriad från

skall på utdelning från bolag i denna andra

stat.

6.    Bestämmelserna i punkterna 1 och 2

tillämpas icke, om mottagaren av utdel­

ningen har hemvist i en avtalsslutande stat

och har fast driftställe i den andra avtals-

3.      Udtrykket "udbytte" betyder ind­

komst af aktier, anddsbeviser eller bori­

set fra gaeldsfordringer andre rettigheder

til andel i fortjeneste, såvel som indkomst

fra andre sdskabsrettigheder, der sideslU-

les med indkomst fra aktier i henhold til

skattdovgivningen i den stat, i hvilken det

selskab, der forelager udlodningen, er hjem-

meh0rende.

4.    Uanset bestemmelserne i stykke 1 skal

udbytte fra et selskab, der er hjemmeh0-

rende i en af de kontraherende stater, til

et selskab, der er hjemmeh0rende i den an­

den kontraherende stat, i sidslnaevnle stat

vaere fritaget fra beskatning i det omfång

dette ville have vaeret tUfaeldel i medf0r af

lovgivningen i denne anden stat, såfremt

begge sdskaber havde vaeret hjemmeh0ren-

de der,

I det omfång udbyttebel0bet, der udbe­tales for et indkomstår af et selskab, der er hjemmeh0rende i Danmark, modsvares af udbytte, som delte selskab, direkte eller gennem formidling af en juridisk person, i samme eUer tidligere indkomstår har op-pebåret af aktier eller andele i et selskab, der er hjemmeh0rende i en tredie stat, ind-r0mmes imidlertid fritagelse for svensk skat i medf0r af foranstående afsnit kun, så­fremt det udbytte, der er oppebåret af ak­tier eller andele i et selskab, der er hjem-meh0rende i en tredie stat, undergives sel-skabsbeskatning i Danmark eller, hvis dette ikke er tilfaeldet, udbytlet ville have vaeret fritagel for svensk skal, såfremt aktierne el­ler andelene ejedes direkte af det svenske selskab.

5.

Uanset bestemmelserne i stykke 2 kan de kompetente myndigheder i de kontra­herende stater aftale, al udbytte, som tilfal-der en i aftalen navngiven institution, der i medf0r af lovgivningen i den kontrahe­rende stat, hvor institutionen er hjemme-h0rende, på grund af sit formål eller sin virksomhed er fritagel for beskatning af ud­bytte, skal vaere fritaget for den i den an­den kontraherende stat gaeldende beskat­ning af udbytte fra sdskaber i denne an­den stat.

6.

Bestemmelserne i stykke 1 og 2 fin­der ikke anvendelse i tilftelde, hvor udbyt­let oppebxres af en person, hjemmeh0ren-de i en af de kontraherende stater, som har

Prop. 1973: 201

24

slutande staten, där del utbetalande bolaget har hemvist, samt den andel av vilken ut­delningen i fråga härflyter äger verkligt samband med rörelse som bediives från det fasta driftstället. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7.

7. Om bolag med hemvist i en avtalsslu­tande stat uppbär inkomst från den andra avtalsslutande staten, får denna andra stat icke påföra någon skatt på utdelning, som bolaget betalar till person som ej har hem­vist i denna andra stat, och ej heller någon skatt på bolagets icke utdelade vinst, även om utdelningen eller den icke utdelade vinslen helt eller delvis utgöres av inkomst, som uppkommit i denna andra stat.

et fast driftssted i den anden kontraheren­ de stat, i hvUken det selskab, der betaler udbytlet, er hjemmeh0rende, såfremt de rettigheder, der Ugger tU grund for udlod­ningen, har direkte förbindelse med den virksomhed, som drives fra det fäste drifts­sted. I så fald skal bestemmelserne i artikd 7 finde anvendelse.

7. Hvor et selskab, som er hjemmeh0ren-de i en af de kontraherende stater, oppe-baerer indkomst fra den anden kontraheren­de stat, kan denne anden stat ikke pålaegge nogen skat på udbytte, som betales af sd­skabet til personer, der ikke er hjemmeh0-rende i denne anden stal, eller underkaste sdskabets ikke udloddede indkomst nogen skat, selv om udbytlet eller den ikke-udlod-dede indkomst helt eller delvis beslår af indkomst fra kilder i denne anden stat.

Artikd 11 Ränta

1.

Ränta, som härrör från en avtalsslu­tande stat och som betalats lUl person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, beskattas endast i denna andra stat.

2.

Med uttrycket "ränta" förstås i denna artikd inkomst av statsobligationer, andra obligationer eller skuldebrev, antingen de utfärdats mot säkerhet i fastighet eller ej och antingen de medför rätt till andel i vinst eller ej. Uttrycket åsyftar även inkomst av varje annat slags fordran liksom även all annan inkomst, som enligt skattelagstift­ningen i den avlalsslutande stat från vUken inkomsten härrör jämställes med inkomst av förslräckning.

3.

Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas icke, om mottagaren av räntan har hem­vist i en avtalsslutande stat och innehar fast driftställe i den andra avtalsslutande staten från vilken räntan härrör, samt den fordran av vilken räntan härflyler äger verkligt samband med rörelse som bedri­ves från det fasta driftstäUet. I sådant fall tUlämpas bestämmelserna i artikel 7.

4. Beträffande sådana fall då särskilda förbindelser mellan utbetalaren och mot­tagaren eller mellan dem båda och annan

Artikd 11 Renter

1.

Renter, der hidr0rcr fra en af de kon­traherende stater og betales til en i den anden kontraherende stat hjemmeh0rende person, beskattes kun i denne anden stat.

2.

Udtrykket "rente" betyder i denne ar­tikel indkomst af statsgaeldsbeviser, andre obligationer eller forskrivninger, hvad en­ten de er sikrede ved pant i fast ejendom eller ikke, og hvad enten de indeholder en ret til andel i fortjeneste eller ikke. Ud­trykket omfatter også indkomst af ford­ringer af enhver anden art, såvel som en­hver anden indkomst, der i henhold til skattdovgivningen i den kontraherende stat, hvorfra indkomslen hidr0rer, sideslil-les med indkomst af pengelån.

3.

Bestemmelserne i stykke 1 finder ikke anvendelse i tUfaelde, hvor renten oppebae-res af en person, hjemmeh0rende i en af de kontraherende stater, som har et fast drifts­sted i den anden kontraherende stat, hvor­fra renten hidr0rer, såfremt den fordring, der ligger til grund for den udbetalte rente, har direkte förbindelse med den virksomhed, som drives fra det fäste driftssted. I så fald skal bestemmelserne i artikel 7 finde an­vendelse.

4.

I tUfaelde, hvor en saerlig förbindelse mellem den, der erlaegger, og den, der mod­tager renten, eller mellem disse og en tred-

Prop. 1973: 201

25

person föranleder att det utbetalade ränte­beloppet med hänsyn till den gäld, för vil­ken räntan erlägges, överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och mottagaren om sådana förbindelser icke förelegal, gäller bestämmelserna i den­na artikel endast för sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i vardera avtalsslutan­de staten med iakttagande av övriga be­stämmelser i detta avtal.

je person, har bevirket, at den erlagte rente set i forhold til den gaeldsfordring, for hvil­ken den er betalt, överstiger det bel0b, som ville vaere blevet aftalt mellem parterne, så­fremt den nffivnte förbindelse ikke havde foreUgget, skal bestemmelserne i denne ar­tikel alene finde anvendelse pä det sidst-naevnte bel0b. I så fald kan det oversky­dende bel0b beskattes i overensstemmelse med lovgivningen i hver af de kontraheren­de stater under beh0rig hensyntagen til de 0vrige bestemmelser i denne overenskomst.

Artikd12 Royalty

1.

Royalty, som härrör från en avtalsslu­tande stat och som betalas till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, beskattas endast i denna andra stat.

2.

Med uttrycket "royalty" förstås i den­na artikel varje slag av belopp som betalas såsom ersättning för nyttjandet av eller för rätten att nyttja upphovsrätt tUl litterära, konstnärliga eller vetenskapliga verk (bio­graffilmer saml filmer och band för radio-och televisionsulsändningar häri inbegrip­na), patent, varumärke, mönster eller mo­dell, ritning, hemligt recept eller hemlig tillverkningsmetod samt för nyttjandet av eller för rätten att nyttja industriell, kom­mersiell eller vetenskaplig utrustning eller för upplysningar om erfarenhetsrön av in­dustriell, kommersiell eller vetenskaplig na­tur.

3.

Bestämmelserna i punkt 1 tUlämpas icke, om mottagaren av royaltyn har hem­vist i en avlalsslutande stat och innehar fast driftställe i den andra avlalsslutande staten från vilken royaltyn härrör, samt den rättighet eller egendom av vilken royaltyn härflyler äger verkligt samband med rörel­se, som bedrives från det fasta driftstället. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7.

4. Beträffande sådana faU då särskilda förbindelser mellan utbetalaren och mot­tagaren eller mellan dem båda och annan person föranleder att det utbetalade royal-lybeloppet med hänsyn lUl det nyttjande, den rätt eller de upplysningar för vilka

Artikel 12 Royallies

1.

Royalties, der hidr0rer fra en af de kontraherende stater og betales til en per­son, som er hjemmeh0rende i den anden kontraherende stat, beskaltes kun i denne anden stat.

2.

Udtrykket "royalties" betyder i denne artikel betalinger af enhver art, der mod­lages som vederlag for anvendelsen af eller retten til at benytte enhver ophavsret til et litteraert, kunslnerisk eller videnskabeUgl arbejde (herunder spUlefilm og film eller band til radio- eUer fjernsynsudsenddser), ethvert patent, varemaerke, m0nster eller model, tegning, hemmelig formel eller frem-stillingsmetode, eller for anvendelsen af el­ler retten til al benytle industriell, kom-mercielt eller videnskabdigt udstyr, eller for oplysninger om industrielle, kommer­cielle eller videnskabelige erfaringer.

3.

Bestemmelserne i stykke 1 finder ikke anvendelse i tilfaelde, hvor den i en af de kontraherende stater hjemmeh0rende mod­tager af naevnte royalties har et fast drifts­sted i den anden kontraherende stat, fra hvilken de naevnte royalties hidr0rer, så­fremt den retlighed eller ejendom, som ligger til grund for de naevnte royalties, har direkte förbindelse med den virksomhed, som drives fra det fäste driftssted, I så fald skal bestemmelserne i artikel 7 finde anven­delse.

4.

I tilfielde, hvor en saerlig förbindelse mellem den, der erlägger, og den, der mod­tager naevnte royalties, eller mellem disse og en tredje person, har bevirket, at de er-lagte royalties, når hensyn tages tU den anvendelse,   retlighed   eller  oplysning,   for

Prop.1973: 201

26

royaltyn erlägges, överstiger det belopp, som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och mottagaren om sådana förbindelser ic­ke förelegat, gäller bestämmelserna i den­na artikel endast för sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i vardera avtalsslutan­de staten med iakttagande av övriga be­stämmelser i detta avtal.

hvUken de ertegges, överstiger det bel0b, som ville vaere blevet aftalt mellem parter­ne, såfremt den naevnte förbindelse ikke havde foreUgget, skal bestemmelserne i den­ne artikel alene finde anvendelse på det sidstnaevnte bel0b. I så fald kan den over­skydende del af det erlagte bel0b beskattes i overensstemmelse med lovgivningen i hver af de kontraherende stater under beh0rig hensyntagen til de 0vrige bestemmelser i denne overenskomst.

Artikd 13 Realisationsvinst

1.

Vinst på grund av överlåtelse av så­dan fastighet som avses i punkt 2 av arti­kel 6 får beskattas i den avtalsslutande stat där fastigheten är belägen.

2.

Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom, som är att hänföra till tillgång­ar nedlagda i ett fast driftställe, vilket ett förelag i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten, eller av lös egendom, som är att hänföra till en stadig­varande anordning för utövande av fritt yrke, vilken person med hemvist i en avtals­slutande stat har i den andra avtalsslutande staten, däri inbegripen vinst genom över­låtelse av sådant fast driftställe (för sig eller i samband med överlåtelse av hela företa­gel) eller av sådan stadigvarande anord­ning, får beskattas i denna andra stat. Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom, som avses i punkt 3 av artikel 23, beskattas dock endast i den avlalsslutande stal där sådan egendom enligt nämnda artikel får beskattas.

3.

Vinst på grund av överlåtelse av an­nan än i punkterna 1 och 2 angiven egen­dom beskattas endast i den avtalsslutande stat där överlåtaren har hemvist.

4.

Bestämmelserna i punkt 3 skall icke påverka en avtalsslutande stats rätt att en­ligt sin egen lagstiftning beskatta vinst som person med hemvist i den andra avtalsslu­tande staten förvärvar vid överlåtelse av aktier eller andelar i bolag vars väsentiiga tillgångar utgöres av fastighet, under förut­sättning att personen i fråga haft hemvist i

Artikel 13

Fortjeneste ved afstådse af formiiegen-stande

1.

Fortjeneste ved afståelse af sådan fast ejendom, som omfattes af artikel 6, stykke 2, kan beskattes i den kontraherende stat, i hvUken ejendommen er beliggende.

2.

Fortjeneste ved afståelse af aktiver, som ikke består i fast ejendom, og som ud-g0r erhvervsformuen i et fast driftssled, som et foretagende i en af de kontraheren­de stater har i den anden kontraherende stat, eller ved afståelse af aktiver, der ikke består i fast ejendom, og som h0rer til et fast sted, som en person hjemmeh0rende i en af de kontraherende stater anvender lU ud0velse af frit erhverv i den anden kontra­herende stat, herunder også fortjeneste ved afståelse af selve det fäste driftssted (saer­skilt eller sammen med hele foretagendet), eller af et sådant fast sted, kan beskattes i den anden stat. Fortjeneste ved afståelse af aktiver, der ikke beslår i fast ejendom, og som er af den i artikel 22, stk. 3, om­handlede art, kan dog kun beskaltes i den kontraherende stal, der i henhold til den naevnte artikel har beskatningsretten til så­danne aktiver.

3.

Fortjeneste ved afståelse af andre ak-tiver end de i stykke 1 og 2 omhandlede, kan kun beskattes i den kontraherende stal, hvori afhaenderen er hjemmeh0rende.

4.

Bestemmelserne i stykke 3 skal ikke påvirke en kontraherende stals ret til, i overensstemmelse med sin egen lovgivning, at beskatte fortjeneste, som en person hjem-meh0rende i den anden kontraherende stat erhverver ved overdragelse af aktier eller andele i et selskab, hvis vaesenllige erhvervs-formue består i fast ejendom, såfremt den

Prop. 1973: 201

27

den förstnämnda avtalsslutande staten under någon del av de senaste fem åren före över­låtelsen.

Artikel 14 Fritt yrke

1.

Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär genom utövan­de av fritt yrke eller annan därmed jämför­lig självständig verksamhet, beskallas en­dast i denna stat om han icke i den andra avtalsslutande staten har en stadigvarande anordning, som regelmässigt står till hans förfogande för utövandet av verksamheten. Om han har en sådan stadigvarande anord­ning, får inkomsten beskattas i denna and­ra stat men endast den del därav som är hänförlig till denna anordning.

2.

Uttrycket "fritt yrke" inbegriper själv­ständig vetenskaplig, litterär och konstnär­lig verksamhet, uppfostrings- och undervis­ningsverksamhet samt sådan självständig verksamhet som utövas av läkare, advoka­ter, ingenjörer, arkitekter, tandläkare och revisorer.

omhandlede person har vaeret hjemmeh0ren-de i den f0rslnaevnte kontraherende stat i nogen del af de sidste fem år f0r overdra-gelsen.

Artikel 14 Frit erhverv

1.

Indkomst ved frit erhverv eller ved andet sdvstaendigt arbejde af lignende ka­rakter oppebåret af en person, som er hjem-meh0rende i en af de kontraherende stater, beskattes kun i denne stat, såfremt han ikke i den anden kontraherende stal tU ud0velse af sin virksomhed til stadighed har et fast sted, som regdmaessigt står til hans rådig­hed. Såfremt han har et sådant fast sted, kan så stor en del af indkomslen, som kan henf0res til dette fäste sted, beskattes i denne anden stat.

2.

Udtrykket "frit erhverv" omfatter sdvstaendig videnskabelig, litteraer og kunsl­nerisk virksomhed, opdragende og under-visende virksomhed samt sådan sdvstaendig virksomhed, som ud0ves af laeger, advoka­ter, ingeni0rer, arkitekter, landlaeger og re­visorer.

Artikd 15 EnskUd tjänst

1.     Där icke bestämmelserna i artiklarna

16, 18, 19 och 20 föranleder annat, beskat­

tas löner, arvoden och andra liknande er­

sättningar, som person med hemvist i en

avlalsslutande stat uppbär genom anställ­

ning, endast i denna stat, såvida icke arbe­

tet utföres i den andra avtalsslutande sta­

ten. Om arbetet utföres i denna andra stat,

får ersättning som uppbäres för arbetet be­

skattas där.

2.    Utan hinder av bestämmelsema i punkt

1 beskattas inkomst, som person med hem­

vist i en avtalsslutande stat uppbär för ar­

bete som utföres i den andra avlalsslutande

staten, endast i den förstnämnda staten, un­

der förutsättning att

a)

mottagaren vistas i den andra avtals-slutande staten under tidrymd eller tidrym­der, som sammanlagt icke överstiger 183 dagar under kalenderåret i fråga, och

b)

ersättningen betalas av eller på upp­drag av arbetsgivare, som ej har hemvist i denna andra stat, samt

Artikel 15

Personlige tjenesleydelser

1.

Såfremt bestemmelserne i artiklerne 16, 18, 19 og 20 ikke finder anvendelse, beskattes gage, l0n og andet lignende veder­lag for personligt arbejde, oppebåret af en person, der er hjemmeh0rende i en af de kontraherende stater, kun i denne stal, med­mindre arbejdet er udf0rt i den anden kon­traherende stat. Er arbejdet udf0rt dér, kan vederlaget herfor beskattes i denne anden stat.

2.

Uanset bestemmdseriie i stykke 1 be­skaltes vederlag, som en person, der er hjemmeh0rende i en af de kontraherende stater, oppebaerer for arbejde, udf0rt i den anden kontraherende stat, kun i den f0rst-naevnte stat i tilfaelde, hvor

a)

modtageren opholder sig i den anden stat i en eller flere perioder, der lUsammen ikke överstiger 183 dage inden for et kalen­derår, og

b)

vederlaget betales af eller for en ar-bejdsgiver, der ikke er hjemmeh0rende i denne anden stat, og

Prop. 1973: 201

28

c) ersättningen ej såsom omkostnad be­lastar fast driftställe eller stadigvarande an­ordning, som arbetsgivaren har i denna and­ra stat.

3.    Utan hinder av föregående bestämmel­

ser i denna artikel beskallas inkomst av ar­

bete som utföres ombord på

a)

annat svenskt eller danskt fartyg än sådant som omfattas av b) endast i den av­talsslutande stat vars nationalitet fartyget har; vid tillämpningen av denna bestämmel­se likställes utiändskt fartyg, som befraktas på så kallad bareboat basis av ett företag som har sin verkliga ledning i Sverige eller Danmark, med svenskt respektive danskt fartyg;

b)

fiske- eller sälfångstfartyg endast i den avtalsslutande stat där den som uppbär ar­betsinkomsten har hemvist, även då inkoms­ten för arbetet utgår i form av viss lott el­ler andel av vinslen av fiske- eller sälfångst-verksamheten;

c)

luftfartyg i internationell trafik och luftfartyg som användes av konsortiet Scan­dinavian Airlines System (SAS) endast i den avtalsslutande stat där den som upp­bär arbetsinkomsten har hemvist.

4.    Utan hinder av bestämmelsema i punk­

terna 1 och 2 beskattas inkomst, vilken upp

bäres av s. k. gränsgångare med hemvist

en  avlalsslutande  stat för  arbete ulfört

den  andra  avlalsslutande  staten,  endast

den förstnämnda avtalsslutande staten. Vid

tillämpningen av denna bestämmelse anses

såsom gränsgångare sådan anstäUd person,

som regelmässigt uppehåUer sig i sin fasta

bostad i den avtalsslutande stat där han har

hemvist men som normalt utför sitt arbete

i den andra avtalsslutande staten.

c) vederlaget ikke som omkostning be-lasler et fast driftssted eller et fast sted, som arbejdsgiveren har i denne anden stat.

3.     Uanset de foranstående bestemmelser

i denne artikd beskattes vederlag for per­

sonligt arbejde, der udf0res ombord på

a)

svensk eller dansk fartdj, som ikke omfattes af b), kun i den kontraherende stat, hvis nationalitet fart0jel har; ved an­vendelsen af denne bestemmelse sideslUles udenlandsk fart0j, som befragtes på såkaldt bareboat basis af et foretagende, som har sin virkdige ledelse i Danmark eller i Sve­rige, med dansk respektive svensk fart0j;

b)

fiske- og saelfangstfarl0jer kun i den kontraherende stat, hvor den, som oppe­baerer arbejdsindkomsten, er hjemmeh0ren-de, også i tilfaelde, hvor vederlaget for ar­bejdet erlaegges i form af en vis part eller andel af overskuddet af fiskeri- eller sael-fangslvirksomheden,

c)

luftfart0j i international trafik og lufl-fart0j, som anvendes af konsortiet Scandi­navian Airlines System (SAS) kun i den kontraherende stat, hvor den, som oppe­baerer arbejdsindkomsten, er hjemmeh0ren-de.

4.     Uanset bestemmelserne i stykke 1 og 2

beskattes indkomst, som oppebaeres af så-

kaldle graensegaengere, der er hjemmeh0ren-

de i en kontraherende stat, for arbejde ud-

f0rt i den anden kontraherende stat, kun

i den f0rstnaevnle stat. Ved anvendelsen af

denne bestemmelse anses som graensegaenger

sådan besksfliget person, som regdmaessigt

opholder sig i sin fäste bolig i den kontra­

herende stat, hvor han er hjemmeh0rende,

men som normalt udf0rer sit arbejde i den

anden kontraherende stat.

Artikel 16 Styrelsearvoden

Styrelsearvoden och liknande ersättning­ar, som person med hemvist i en avtalsslu­tande stal uppbär uteslutande i egenskap av styrelseledamot i bolag med hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskat­tas i denna andra stat.

Artikel 16 Bestyrelseshonorarer

Bestyrdseshonorarer og lignende veder­lag, som oppebaeres af en person, der er hjemmeh0rende i en af de kontraherende stater, uddukkende i hans egenskab af med­lem af bestyreisen for et selskab, der er hjemmeh0rende i den anden kontraherende stat, kan beskattes i denne anden stal.

Prop. 1973: 201

29

Artikel 17

Artister och idrottsmän

1.

Utan hinder av bestämmelsema i ar­tiklama 14 och 15 fär inkomst, som teater-eller filmskådespelare, radio- eller televi­sionsartister, musiker, professionella idrotts­män och liknande yrkesutövare uppbär ge­nom den verksamhet de personligen utövar i denna egenskap, beskattas i den avtalsslu­tande stat där verksamheten utövas.

2.

I fall då inkomst genom personligt ar­bete, som utföres av artist eller professionell idrottsman, icke tUlfaUer artisten eUer idrottsmannen själv utan annan person, får denna inkomst, utan hinder av bestämmel­serna i artiklarna 7, 14 och 15, beskattas i den avtalsslutande stat där artisten eUer idrottsmannen utför arbetet.

Artikd 17

Kunstnere og sportsfolk

1.

Uanset bestemmelseme i artikel 14 og 15 kan indkomst, som teater- eller film-skuespUlere, radio- eller fjernsynskunstnere, musikere, professionelle sportsfolk og lig­nende erhvervsud0vere oppebaerer gennem den virksomhed, som de personligt ud0ver i denne egenskab, beskattes i den kontra­herende stat, i hvUken virksomheden er ud-0vel.

2.

I tilfaelde, hvor indkomst ved person­ligt arbejde, som udf0res af en kunstner eller en professiond idraetsmand, ikke tU-falder kunstneren eller idraetsmanden selv, men en anden person, kan denne indkomst, uanset bestemmelserne i artikleme 7, 14 og 15, beskattes i den kontraherende stat, hvor kunstneren eller idraetsmanden udf0rer ar­bejdet.

Artikel 18 Pension m. m.

1.    Pension (med undantag för pension

som avses i punkt 2 av artikel 19) och lik­

nande ersättning samt livränta, som utbe­

talas till person med hemvist i en avtalsslu­

tande stat, beskattas endast i denna stat.

2.   Utbetalning enligt socialförsäkringslag­

stiftningen i en avlalsslutande stat får, utan

hinder av bestämmelsema i punkt 1, be­

skattas i denna stat.

3.    Med uttrycket "livränta" förstås ett

fastställt belopp, som skall utbetalas perio­

diskt på fastställda tider under vederböran­

des livslid eller under angiven eller fast­

ställbar tidsperiod och som utgår på grund

av förpliktelse att verkställa dessa utbetal­

ningar såsom ersättning för däremot fullt

svarande vederlag i penningar eller pen­

ningars värde.

Artikel 18 Pensioner

1.

Pensioner (undtagen pensioner, der omfattes af bestemmelseme i artikel 19, stykke 2) og lignende vederlag samt liv-renter, der udbetales lU en person, der er hjemmeh0rende i en kontraherende stat, be­skattes kun i denne stat.

2.

Udbetalinger i henhold tU socialfor-sikringslovgivningen i en kontraherende stat kan, uanset bestemmelserne i stykke 1, be­skattes i denne stat.

3.

Ved udtrykket "livrente" forstås et fastsal bel0b, som skal udbetales periodisk til fastsatte lider enten under den pågaelden-des livstid, for el bestemt lidsrum eller for et lidsrum, der läder sig bestemme og som erlaegges på grundlag af en forpligtdse til at praestere disse udbetalinger som mod-ydelse for dertil svarende fuldt vederlag i penge eller penges vaerdi.

Artikd 19 Allmän tjänst

1. a) Ersättning (pension däri icke in­begripen), som betalas av en avtalsslutande stat, dess politiska underavdelningar eller lokala myndigheter tiU fysisk person på grund av arbete, som utföres i denna stats.

Artikel 19 Offentiige hverv

1. a) Vederlag (undtagen pensioner), der udbetales af en kontraherende stat, af en af dens politiske underafdelinger eller lokale myndigheder til en fysisk person for varetagdsen af hverv i denne stats, dens

Prop. 1973: 201

30

dess politiska underavdelningars eller lo­kala myndigheters tjänst, beskattas endast i denna stat.

b) Sådan ersättning beskattas emellertid endast i den andra avtalsslutande staten, om arbetet utföres i denna andra stat och mot­tagaren är person med hemvist i denna stat som

1. är medborgare i denna stat eller

II.    

icke har hemvist där endast för att ut­

föra arbetet eller

III.   icke kan beskattas för ersättningen i

den stat från vilken denna utbetalas.

2.   a) Pension, som betalas av eller

från fonder inrättade av en avlalsslu­

tande stat, dess politiska underavdelningar

eller lokala myndigheter till fysisk person

på grund av arbete som utförts i deima

stals, dess politiska underavdelningars eller

lokala myndigheters tjänst, beskattas endast

i denna stat.

b) Sådan pension beskattas emeUertid en­dast i den andra avlalsslutande staten, om mottagaren av pensionen är medborgare och har hemvist i denna stat.

politiske underafddingers eller lokale myn­digheders tjeneste, beskattes kun i denne stat.

b) Sådant vederlag beskattes imidlertid kun i den anden kontraherende stat, så­fremt arbejdet udf0res i denne anden stat og modtageren er en person med bopael i denne stat som

1. er slatsborger i denne stat eller

II.    

ikke har bopael her alene for at ud-

f0re arbejdet eller

III.   ikke kan beskattes af vederlaget i

den stat, fra hvilken dette udbetales.

2.   a) Pensioner, som betales af eller

fra fonde indrettede af en kontraheren­

de stat, af en af dens politiske underaf­

delinger eller lokale myndigheder tU en fy­

sisk person for varetagdsen af hverv i denne

stats, dens politiske underafdelmgers eller

lokale myndigheders tjeneste, beskattes kun

i denne stat.

b) Sådan pension beskattes imidlertid kun i den anden kontraherende stat, såfremt modtageren af pensionen er slatsborger i og har bopael i denne stat.

Artikel 20

Studerande, lärlingar och praktikanter

1.

Studerande, lärUng eller praktikant, som vistas i en avlalsslutande stat uteslu­tande för sin undervisning eller utbildning och som har eller omedelbart före vistelsen hade hemvist i den andra avtalsslutande staten, beskattas icke i den förstnämnda staten för belopp som han erhåller för sitt uppehälle, sin undervisning eller utbildning, under förutsättning att beloppen betalas till honom från källa utanför denna stat.

2.

Studerande vid universitet eller annan undervisningsanstalt i en avtalsslutande stat, som under tillfällig vistelse i den andra avtalsslutande staten innehar anställning i denna andra stat under högst 100 dagar under ett och samma kalenderår för att er­hålla praktisk erfarenhet i anslutning till studierna, beskattas i sistnämnda avtalsslu­tande stat endast för den del av inkomsten av anställningen som överstiger 1 500 svens­ka kronor per kalendermånad eller motvär­det i danska kronor. Från beskattning en­ligt denna punkt undantages dock samman-

Artikel 20

Studerende, larlinge og praktikanter

1.

En studerende, en laerling eller en praktikant, som opholder sig i en kontra­herende stat uddukkende for sin undervis­ning eller uddanndse, og som har eller umiddelbart f0r opholdet havde bopael i den anden kontraherende stat, beskattes ikke i den f0rstnaevnte stat af bel0b, som han mod­tager til sit underhold, sin undervisning eller uddanndse, under forudsaetning af, at bel0bene betales til ham fra kUder uden for denne stat,

2.

Studerende ved universitet eller an­den undervisningsanstalt i en kontraherende stat, som under midlertidigt ophold i den anden kontraherende stat har beskaeftigelse i denne anden stat i h0jst 100 dage inden for samme kalenderår for at opnå praktisk erfaring i tilslutning til studierne, beskaltes i sidstnaevnte kontraherende stat kun af den del af indkomslen ved beskaeftigelsen, som överstiger 1 500 svenske kröner pr. kalen-dermåned eller modvaerdien i danske kröner. Fra beskatning undtages if0lge dette stykke dog sammenlagt h0jst 4 500 svenske kröner

Prop. 1973: 201

31

lagt högst 4 500 svenska kronor eller mot­värdet i danska kronor. Vid beskattning i Danmark innefattar förenämnda belopp per­sonligt avdrag för ifrågavarande kalenderår. 3. De behöriga myndighetema i de av­talsslutande staterna träffar överenskom­melse om tillämpningen av bestämmelsema i punkt 2. De behöriga myndigheterna kan också träffa överenskommelse om sådan ändring av där omnämnda belopp som fin­nes skälig med hänsyn till förändring i pen­ningvärde, ändrad lagstiftning i någon av de avtalsslutande staterna eUer annan liknande omständighet.

eller modvaerdien i danske kröner. Ved be­skatning i Danmark omfatter f0rncevnte be-l0b del for det pågaeldende kalenderår gael­dende personfradrag.

3. De kompetente myndigheder i de kon­traherende stater traeffer aftale om anvendel­sen af bestemmelserne i stykke 2. De kom­petente myndigheder kan også traeffe aftale om sådan aendring af de dér naevnte bel0b, som findes rimelig under hensyn til forand-ring i pengevasrdi, aendret lovgivning i de kontraherende stater eller anden lignende årsag.

Artikel 21

Inkomst eller vinst som förvärvas i samband med byggandet och driften av fasta förbin­delser över Öresund

1.

Utan hinder av bestämmelserna i ar­tikel 7, artikel 10 punkt 6, artikel 11 punkt 3 och artikel 12 punkt 3 beskattas inkomst, som förvärvas av ett företag i en avtalsslu­tande stat i samband med byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund, endast i denna stat.

2.

Utan hinder av bestämmelserna i ar­tikel 13 punkt 2 beskattas vinst, som för­värvas av företag i eller person med hem­vist i en avtalsslutande stat genom över­låtelse av där angiven egendom vilken an­vändes vid byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund, endast i denna stat.

3.

Utan hinder av bestämmelserna i ar­tikel 14 punkt 1, artikel 15 punkt 1, artikel 19 punkt 1 och artikel 20 punkt 2 beskattas inkomst, som förvärvas av person med hem­vist i en avtalsslutande stat i samband med byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund, endast i denna stat.

Artikel 21

Indkomst eller fortjeneste som erhverves i förbindelse med opf0relsen og driften af fäste förbindelser över 0resund

1.

Uanset bestemmelserne i artikel 7, ar­tikel 10, stykke 6, artikel 11, stykke 3, og artikel 12, stykke 3, beskattes indkomst, som erhverves af et foretagende i en kontrahe­rende stat i förbindelse med opf0relsen og driften af fäste förbindelser över 0resund, kun i denne stat,

2.

Uanset bestemmelseme i artikel 13, stykke 2, beskattes fortjeneste, som erhver­ves af et foretagende i eller af en person hjemmeh0rende i en kontraherende stat ved overdragelse af der angiven ejendom, der anvendes ved opf0relsen og driften af fäste förbindelser över 0resund, kun i denne stat.

3.

Uanset bestemmelserne i artikel 14, stykke 1, artikel 15, stykke 1, artUtel 19, stykke 1, og artikel 20, stykke 2, beskattes indkomst, som erhverves af en person hjem-meh0rénde i en kontraherende stat i för­bindelse med opf0relsen og driften af fäste förbindelser över 0resund, kun i denne stat.

Artikd 22 Övriga inkomster

Där icke bestämmelserna i föregående ar­tiklar i detta avtal föranleder annat, be­skattas inkomst, som förvärvas av person med hemvist i en avtalsslutande stat, endast i denna stat, oavsett om inkomsten härrör från källa i en avtalsslutande stat eller ej.

Artikd 22 Andre indkomst er

Såfremt bestemmelserne i de foregående artikler ikke finder anvendelse, beskattes indkomst, som erhverves af en person hjem-meh0rende i en kontraherende stat, kun i denne stat, uanset om indkomslen hidr0rer fra en kilde i en kontraherende stat eller ej.

Prop. 1973: 201

32

Artikel 23 Förmögenhet

1.

Förmögenhet bestående av sådan fas­tighet, som avses i punkt 2 av artikel 6, får beskattas i den avtalsslutande stat där fastigheten är belägen.

2.

Förmögenhet bestående av lös egen­dom, som är hänförlig tiU tUlgångar ned­lagda i ett företags fasta driftställe, eller av lös egendom, som ingår i en stadigva­rande anordning för utövande av fritt yrke, får beskattas i den avtalsslutande stat där det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen är belägen.

3.

Förmögenhet bestående av fartyg eUer luftfartyg, som användes i intemationell trafik, samt lös egendom, som är hänförlig till användningen av sådana fartyg eller luftfartyg, beskattas endast i den avtalsslu­tande stat där företaget har sin verkliga ledning.

4.

Utan hinder av bestämmelsema i punkt 2 beskattas där angiven förmögenhet, som innehas av företag i eller person med hem­vist i en avtalsslutande stat och som an­vändes vid byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund, endast i denna stat.

5.

Alla andra slag av förmögenhet, som innehas av person med hemvist i en av­talsslutande stat, beskattas endast i denna stat.

Artikel 23 Formue

1.

Formue bestående af sådan fast ejen­dom, som omfattes af artikel 6, stykke 2, kan beskattes i den kontraherende stat, hvori ejendonunen er beliggende.

2.

Formue, bestående i aktiver boriset fra fast ejendom, som udg0r en del af erhvervs­formuen i et foretagendes fäste driftssted, eller som b0rer til et fast sted, der anvendes tu ud0velse af frit erhverv kan beskattes i den af de kontraherende stater, i hvUken det fäste driftssted eller det fäste sted er beliggende.

3.

Skibe og luftfart0jer, der benyttes i international trafik, og aktiver boriset fra fast ejendom, som anvendes i sådan skibs-og luftfartsvirksomhed, beskattes kun i den kontraherende stat, i hvUken foretagendets virkelige ledelse har sit saede.

4 Uanset bestemmelseme i stykke 2 be­skattes der angiven formue, som indehaves af et foretagende i eller af en person hjem-meh0rende i en kontraherende stat, og som anvendes ved opf0relsen og driften af fäste förbindelser över Öresund, kun i denne stat.

5. Alle andre arter af formue, tilh0rende en person, som er hjemmeh0rende i en af de kontraherende stater, beskattes kun i denne stat.

Artikel 24

Metoder för undvikande av dubbelbeskatt­ning

1. Om person med hemvist i en avtals­slutande stat uppbär inkomst eller innehar förmögenhet, som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i den andra av­talsslutande staten, skall den förstnämnda avlalsslutande staten, såvida icke punkterna 2 och 3 föranleder annat,

a)

från vederbörande persons inkomst­skatt avräkna ett belopp motsvarande den inkomstskatt som erlagts i den andra av­talsslutande staten;

b)

från vederbörande persons förmögen­hetsskatt avräkna ett belopp motsvarande den förmögenhetsskatt som erlagts i den andra avtalsslutande staten.

Artikel 24

Metoder til ophcevdse af dobbeltbeskatning

1. Hvor en person, der er hjeinmeh0rende i en kontraherende stat, oppebaerer indkomst eller ejer formue, som if0lge bestemmelser­ne i denne overenskomst kan beskattes i den anden kontraherende stat, skal den f0rst-naevnte kontraherende stat, såfremt stykke 2 og 3 ikke medf0rer andet,

a)

indr0mme fradrag i den pågaeldende persons indkomstskat med et bel0b, svaren­de til den indkomstskat, som er betalt i den anden kontraherende stat;

b)

indr0mme fradrag i den pågaeldende persons formueskat med et bel0b, svarende tU den formueskat, som er betalt i den an­den kontraherende stat.

Prop. 1973: 201

33

Avräkningsbdoppet skaU emellertid icke i något fall överstiga beloppet av den del av inkomstskatten eller förmögenhetsskat­ten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den inkomst eller förmögenhet som får beskattas i den andra avtalsslutande staten.

2.

Om person med hemvist i en avtals­slutande stat uppbär inkomst eller innehar förmögenhet som enligt bestämmelsema i detta avtal beskattas endast i den andra avtalsslutande staten, får den förstnämnda avtalsslutande staten inräkna inkomsten eller förmögenheten i beskattningsunderla­get men skall från skatten på inkomsten eller förmögenheten avräkna den del av inkomstskatten respektive förmögenhetsskat­ten som belöper på den inkomst eller för­mögenhet tUl vilken den andra avtalsslu­tande staten erhållit beskattningsrätten.

3.

Om person med hemvist i en avtals­slutande stat uppbär vinst, som avses i punkt 4 av artikel 13 och som kan beskattas i den andra avtalsslutande staten, skall denna andra stat från vederbörande persons in­komstskatt avräkna ett belopp motsvarande den skatt som i den förstnämnda avtalsslu­tande staten erlagts på vinsten. Avräknings­bdoppet skall emellertid icke överstiga den del av skatten i den andra avtalsslutande staten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på ifrågavarande vinst.

Fradragsbel0bet skal imidlertid ikke i noget tUfaelde overstige den del af ind­komstskatlen eller formueskatten, beregnet uden sådant fradrag, der svarer tU den ind­komst eller formue, som kan beskattes i den anden kontraherende stat.

2.

Hvor en person, der er hjemmeh0ren-de i en af de kontraherende stater, oppe­baerer indkomst eller ejer formue, som if0lge bestemmelserne i denne overenskomst kun beskattes i den anden kontraherende stat, kan den f0rslnaevnte kontraherende stat medregne indkomslen eller formuen i be-skatningsgrundlaget, men skal i skatten på indkomslen eller formuen fradrage den del af indkomstskatlen respektive foiTnueskat-ten, som svarer til den indkomst eller for­mue, tU hvilken den anden kontraherende stat har beskatningsretten.

3.

Hvor en person, der er hjemmeh0ren-de i en kontraherende stat, oppebaerer for­tjeneste, som omfattes af artikel 13, stykke 4, og som kan beskattes i den anden kontra­herende stat, skal denne anden stat indr0m-me fradrag i den pågaeldende persons ind­komstskat med et bel0b, svarende til den skat, som i den f0rstnaevnte kontraherende stat er betalt af fortjenesten. Fradragsbe-l0bet skal imidlertid ikke kunne overstige den del af skatten i den anden kontraheren­de stat, beregnet uden sådant fradrag, som svarer til den omhandlede fortjeneste.

Artikel 25

Förbud mot diskriminering

1.

Medborgare i en avtalsslutande stat skall, oavsett om han har hemvist i en av­talsslutande stat eller ej, icke i den andra avtalsslutande staten bli föremål för någon beskattning eller något därmed samman­hängande skattekrav, som är av annat slag eller mer tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande skattekrav som medborgare i denna andra stat är eller kan bli underkastade.

2.

Beskattningen av fast driftställe eller stadigvarande anordning, som företag eller person med hemvist i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten, skall

Artikel 25

Forbud mod diskriminering

1.

Statsborgere i en kontraherende stat skal, hvad enten de er hjemmeh0rende i en kontraherende stat eller ej, ikke i den anden kontraherende stat kunne underkas-tes nogen beskatning eller dermed forbund­ne skattekrav, som er anderledes eller mere tyngende end den beskatning eller dermed forbundne skattekrav, som statsborgere i den anden stat er eller måtte blive underkastet.

2.

Beskatningen af et fast driftssted eller et fast sted, som et foretagende eller en person hjemmeh0rende i en af de kontra­herende  stater har  i den  anden kontra-

Prop. 1973: 201

34

i denna andra stat icke vara mindre för­delaktig än beskattningen av företag eller personer med hemvist i denna amdra stat, som bedriver verksamhet av sarmna slag.

Denna bestämmelse anses icke medföra förpUktelse för en avtalsslutande stat att medge personer med hemvist i den andra avtalsslutande staten sådana personliga av­drag vid beskattningen, skattebefrielser eller skattenedsältningar på grund av civUstånd eller försörjningsplikt mot familj, som med­ges personer med hemvist i den förstnämnda avtalsslutande staten. Bestämmelsen medför icke heller rätt att i en avtalsslutande stat erhålla skattebefrielse för utdelning eUer andra utbetalningar tUl bolag med hemvist i den andra avtalsslutande staten.

Bestämmelsen i första stycket hindrar icke heller en avtalsslutande stat att beskat­ta inkomst, som uppbäres av fast driftställe, enligt reglerna i denna stats egen lagstift­ning, om det fasta driftstället tUlhör aktie­bolag eller därmed jämförligt bolag i den andra avtalsslutande staten. Beskattningen skall dock motsvara den beskattning som tUlämpas för aktiebolag och därmed jäm­förliga bolag med hemvist i den förstnämn­da avtalsslutande staten på deras icke ut­delade vinst.

3.

Företag i en avtalsslutande stat, vilkas kapital helt eller delvis äges eller kontrolle­ras, direkt eller indirekt, av en eller flera personer med hemvist i den andra avtals­slutande staten, skall icke i den förstnämnda avtalsslutande staten bli föremål för någon beskattning eller något därmed samman­hängande skattekrav, som är av annat slag eller mer tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande skattekrav som andra liknande företag i denna förstnämnda stat är eller kan bli underkastade.

4.

I denna artikel avser uttrycket "be­skattning" skatter av varje slag och beskaf­fenhet.

herende stat, skal ikke i denne anden stat vaere mindre gunstig end beskatningen af foretagender eller personer, hjemmeh0ren-de i denne anden stat, der ud0ver samme virksomhed.

Denne bestemmelse skal ikke kunne for-tolkes som forpligtende en kontraherende stat til at tUstå personer, som er hjemme-h0rende i den anden kontraherende stat, sådanne personlige skattemaessige fradrag, lempdser og nedsaettdser på grund af aeg-teskabdig stilling eller fors0rgerpligt över for familie, som indr0mmes de personer, der er hjemmeh0rende i den f0rstnaevnte kontraherende stat. Bestemmelsen medf0-rer ej heller ret til i en kontraherende stat at opnå fritagelse for beskatning af udlod-ninger eller andre udbetalinger tU et sel­skab, der er hjemmeh0rende i den anden kontraherende stat.

Bestemmelsen i 1. afsnit hindrer ej heller en kontraherende stal i at beskatte ind­komst, der oppebaeres af et fast drifts­sted, i overensstemmelse med reglerne i denne stats egen lovgivning, såfremt det fäste driftssted tUh0rer et aktieselskab eller dermed ligestUlet selskab i den anden kon­traherende stat. Beskatningen skal dog sva­re til den beskatning, som anvendes över­for aktieselskaber og dermed ligestillede selskaber, hjemmeh0rende i den f0rstnsevn-te kontraherende stat, for så vidt angår de­res ikke udloddede forljenesler.

3.

Foretagender i en af de kontrahe­rende stater, hvis formue helt eller del­vis ejes eller kontroUeres, direkte eller in­direkte, af en eller flere i.den anden kontra­herende stat hjemmeh0rende personer, skal ikke i den f0rstncevnte kontraherende stat kunne underkastes nogen beskatning eUer dermed forbundne skattekrav, som er an­derledes eller mere tyngende end den be­skatning eller dermed forbundne skattekrav, som andre tUsvarende foretagender i den f0rstnaEvnte stat er eller måtte blive under­kastet.

4.

Udtrykket "beskatning" betyder i den­ne artikel skatter af enhver art og beteg-nelse.

Prop. 1973: 201

35

Artikel 26

Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse

1. Om person med hemvist i en avtals-slutande stat gör gällande, att i en avtals­slutande stat eller i båda staterna vidtagits åtgärder, som för honom medfört eUer kom­mer att medföra en mot detta avtal stridan­de beskattning, kan han utan att detta påverkar hans rätt att använda sig av de rättsmedel som finns i dessa staters interna rättsordning göra framställning i saken hos den behöriga myndigheten i den avtals­slutande stat där han har hemvist.

2.

Om denna behöriga myndighet finner framstäUningen grundad men icke själv kan åstadkomma en tUlfredsstäUande lösning, skall myndigheten söka lösa frågan genom ömsesidig överenskommelse med den behö­riga myndigheten i den andra avtalsslutan­de staten i syfte att undvika en mot detta avtal stridande beskattning.

3.

De behöriga myndigheterna i de av­lalsslutande staterna skall genom ömsesidig överenskommelse söka avgöra svårigheter eller tvivelsmål som uppkommer rörande tolkningen eUer tUlämpningen av detta av­tal. De kan även överlägga för att undan­röja dubbelbeskattning i sådana faU som ej omfattas av detta avtal. De behöriga myn­digheterna kan träffa skälig överenskommel­se även beträffande frågor som ulan att vara reglerade i avtalet på grund av olik­het i de båda staternas principer för skattens beräkning eller av andra skäl kan uppkom­ma i fråga om de direkta skatterna på in­komst och förmögenhet.

4.

De behöriga myndighetema i de av­talsslutande statema kan träda i direkt för­bindelse med varandra för att träffa över­enskommelse i de fall som angivits i före­gående punkter. Om muntliga överläggning­ar anses underlätta en överenskommelse, kan sådana överläggningar äga rum inom en kommission bestående av representanter för de behöriga myndighetema i de avtals­slutande statema.

Artikel 26

Fremgangsmåden ved indgåelse af gensidige aftaler

1.

Mener en person, der er hjemmeh0-rende i en af de kontraherende stater, at foranstaltninger, som er traffet af en eller begge de kontraherende stater, resulterer eller vU resultere i en beskatning af ham, som ikke er i overensstemmelse med denne overenskomst, kan han, uden at det påvir-ker hans ret tU at anvende de retsmidler, der står til rådighed if0lge disse staters na­tionale lovgivning, fordaegge sin sag for den kompetente myndighed i den kontra­herende stat, i hvUken han er hjemmeh0-rende.

2.

Den kompetente myndighed skal, hvis indsigdsen förekommer den begrundet, og hvis den ikke selv kan nå tU en passende l0sning, bestraebe sig på at l0se sägen ved gensidig aftale med den kompetente myn­dighed i den anden kontraherende stat med henblik på at undgå en mod denne over­enskomst stridende beskatning.

3.

De kompetente myndigheder i de kontraherende stater skal bestraebe sig på ved gensidig aftale at l0se vanskeUgheder eller tvivlssp0rgsmål, der måtte opstå med hensyn til fortolkningen eller praktiseringen af denne overenskomst. De kan også råd-f0re sig med hinanden for at undgå dob­beltbeskatning i tUfaelde, der ikke omhand­les i denne overenskomst. De kompetente myndigheder kan trxffe rimelig aftale også for så vidt angår sp0rgsmål, som uden at vaere omfattet af overenskomsten på grund af ulighed i de to staters principper for skatternes beregning eller af andre år-sager kan opstå for så vidt angår de direkte skatter på indkomst og formue.

4.

De kontraherende staters kompetente myndigheder kan traede i direkte kontakt med hinanden med henblik på indgåelse af aftaler i de tilfaelde, som er angivet i de foregående stykker. Hvor det for tU-vejebringdsen af enighed sk0nnes 0nske-ligt, at der findes en mundtlig meningsud-veksling sted, kan en sådan ske i en komité bestående af repraesentanter for de kompe­tente myndigheder i de kontraherende sta­ter.

Prop. 1973: 201

36

Artikd 27

Diplomatiska och konsulära befattningsha­vare

Bestämmelsema i detta avtal påverkar icke de privilegier i beskattningshänseende, som enligt folkrättens allmänna regler eller bestämmelser i särskilda överenskommelser tUlkommer diplomatiska eller konsulära be­fattningshavare.

Artikel 27

Diplomatiske og konsultere embedsmeend

Denne overenskomst ber0rer ikke de skattemaessige begunstigelser, som i kraft af folkerettens almindelige regler eller i med-f0r af bestemmelser i saerlige overenskoms-ter tUkommer diplomatiske eller konsulaere embedsmaend.

Artikd 28 Territoriell utvidgning

1. Detta avtal kan antingen i dess helhet eller med erforderliga ändringar utvidgas till att omfatta delar av Danmarks territo­rium som har undantagits från avtalets till-lämplighetsområde enligt bestänundsema i artikel 3 punkt 1, under fömtsättning att där uttages skatter av i huvudsak samma slag som de som avses i detta avtal. Varje sådan utvidgning skall gäUa från den dag och med de ändringar och villkor, häri inbegri­pet bestämmelser om upphörande, som kan särskilt överenskommas mellan de båda sta­tema genom diplomatisk noleväxling.

2. Om detta avtal enligt artikel 30 upp­hör att gälla skall, såvida icke annat över­enskommits mellan de avtalsslutande sta­terna, avtalet upphöra alt gälla även be­träffande varje territorium, varlUl avtalet utvidgats enligt denna artikel.

Artikd 29 Ikraftträdande

1.

Detta avtal träder i kraft sedan genom noteväxling bekräftats, att i vardera avtals­slutande staten ratifikation skett eller vid­tagits de andra åtgärder som erfordras för ikraftträdande i respektive stal.

2.

Avtalets bestämmelser tillämpas på in­komst som förvärvas den 1 januari året närmast efter ikraftträdandet eller senare samt beträffande förmögenhet för vUken skatt utgår på grund av taxering andra kalenderåret närmast efter ikraftträdandet eller senare.

Artikel 28 Territorial udvidelse

1.

Denne overenskomst kan enten i sin helhed eller med de forn0dne aendringer ud-vides til at omfatte dele af Danmarks ter­ritorium, som er holdt uden for overens­komstens anvendelsesområde i henhold tU bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, under foradsaetning af, at der pålaegges skatter af vaesentiig samme karakter som de skatter, overenskomsten finder anvendelse på. En­hver sådan udvidelse skal have virkning fra det tidspunkt og med respekt af de aend­ringer og de betingelser, herander sådanne, som vedr0rer oph0r, som måtte blive fast­sat og aftalt mellem de kontraherende sta­ter i noter, der skal udveksles ad diplo­matisk vej.

2.

Såfremt denne overenskomst i henhold til artikel 30 oph0rer at vaere gaeldende, skal, såfremt anden aftale ikke traeffes mel­lem de kontraherende stater, overenskoms­ten oph0re al vaere gaeldende også for ethvert territorium, hvortil overenskomsten er udvidet i henhold til denne artikel.

Artikel 29 Ikrafttrceden

1.

Denne overenskomst traeder i kraft, når det ved noteveksling er bekraeftet, at hver af de kontraherende stater har fore­taget ratifikation eller har gennemf0rt de andre forfatningsmaessige foranstaltninger, som udkraeves for ikrafttraeden i de respek­tive stater.

2.

Overenskomstens bestemmelser finder anvendelse på indkomst, som erhverves den 1. januar i det år, der f0lger naermest efter ikrafttraeddsen eller senere, samt for så vidt angår formue, hvoraf skat pålignes på

Prop. 1973: 201

37

3. Avtalet den 21 juli 1958 meUan Ko­nungariket Sverige och Konungariket Dan­mark för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögen­het samt tilläggsavtalet till samma avtal den 13 maj 1959 skall upphöra att gälla och skall icke längre tUlämpas i fråga om skat­ter på inkomst eller förmögenhet på vilka förevarande avtal blir tillämpligt enligt punkt 2.

gmndlag af en skatteansaettelse, foretaget i det 2. kalenderår, der f0lger naermest efter ikrafttraeddsen eller senere.

3. Overenskomsten af 21. juli 1958 mel­lem Kongeriget Danmark og Kongeriget Sverige til undgåelse af dobbeltbeskatning for så vidt angår skatter på indkomst og formue samt tUlaegsoverenskomsten tU sam­me overenskomst af 13. maj 1959 skal op-h0re med at vaere gaeldende og skal ikke laengere anvendes for så vidt angår skatter på indkomst og formue, på hvilke naervffi-rende overenskomst skal anvendes i henhold til stykke 2.

Artikel 30 Upphörande

1.

Detta avtal förblir i krafl tills det upp-säges av en avtalsslutande stat.

2.

Vardera avlalsslutande staten kan senast den 30 juni under ett kalenderår, dock icke tidigare än fem år efter dagen för avtalets ikraftträdande på diploma­tisk väg skriftiigen uppsäga avtalet hos den andra avtalsslutande staten. I händelse av sådan uppsägning upphör avtalet alt gälla:

a)

beträffande inkomst som förvärvas den 1 januari året närmast efter det då uppsägningen skedde eller senare, samt

b)

beträffande skatt på förmögenhet som utgår på grund av taxering andra kalender­året närmast efter del då uppsägningen skedde eller senare.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därlUl vederbörligen befuUmäktigade, un­dertecknat delta avtal och försett delsamma med sina sigill.

Som skedde i Stockholm den 16. 

XI. 

1973 i två exemplar på svenska och danska språ­ken, vilka båda texter har lika vitsord.

För Konungariket Sveriges regering: Sven[REDACTED_EFTERNAMN]

Artikel 30 Opsigdse

1.

Denne overenskomst förbliver i kraft indtil den opsiges af en kontraherende stat.

2.

Enhver af de kontraherende stater kan senest den 30. juni i et kalenderår, dog tidligst fem år efter dagen for overens­komstens ikrafttraeden ad diplomatisk vej skriftiigt opsige overenskomsten över for den anden kontraherende stat. I tilfaelde af så­dan opsigdse oph0rer overenskomsten at gaelde:

a)

for så vidt angår indkomst, som er­hverves den 1. januar i det år, der f0lger naermest efter det år, i hvUket opsigdsen skete eller senere, samt

b)

for så vidt angår skat på formue, som pålignes på grundlag af en skatteansaettelse i det 2. kalenderår, der f0lger naermest efter det år, da opsigdsen skete eller sene­re.

Til bekraefldse heraf har undertegnede, dertil beh0rigt befuldmaegligede, underteg­net denne overenskomst og forsynet den med deres segl.

Udfaerdiget i Stockholm den 16. 

XI. 

1973 i to eksemplarer på svensk og dansk, hvilke to tekster har lige gyldighed.

For Kongeriget Danmarks regering: E. Schram-Nielsen

För Konungariket Danmarks regering: E. Schram-Nielsen

For Kongeriget Sveriges regering: Sven[REDACTED_EFTERNAMN]