Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1975/76:119

Regeringens proposition

1975/76; 119

om godkännande av överenskommelse mellan Sverige och Canada om utlämning;

beslutad den 4 mars 1976.

Regeringen föreslår riksdagen atl antaga del förslag som har upp­tagils i bifogade uldrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

CARL[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås alt riksdagen godkänner en överenskommelse mellan Sverige och Canada om utlämning för brott.

1    Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 119

Prop. 1975/76:119

Utdrag

UTRIKESDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1976-03-04

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Guslafsson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om godkännande av överenskommelse mellan Sverige och Canada om utlämning

Inledning

Lagen (1957: 668, ändrad senast 1975: 292) om utlämning för brott (utlämningslagen) iimehåller bestämmelser om utlämning lill främmande stat av den som är misstänkt, tUltalad eller dömd för brotl. Utlämning kan beslutas av regeringen och är i princip oberoende av om Sverige har ingått ett ullämningsavtal med den främmande staten. Delta hindrar dock inte alt det i vissa fall kan vara ändamålsenligt att ingå sådana avtal.

Sålunda har Sverige tilltrält den i Paris den 13 december 1957 dag­tecknade europeiska utlämningskonventionen (SÖ 1959: 65). Övriga till konventionen anslutna stater är f. n. Cypern, Danmark, Finland, Grek­land, Irland, Israel, Italien, Liechtenstein, Nederländema, Norge, Schweiz, Turkiet och Österrike. Konventionen gäller dock inte vid ut­lämning mellan de nordiska ländema.

Härutöver har Sverige ingått vissa bilaterala utlämningsavtal. Genom ministerieU noteväxling med Belgien den 18 och den 22 maj 1951 har särskild överenskommelse träffats om atl konvenlionen med denna stal av den 26 april 1870 och den därtill hörande deklarationen av den 6 november 1877 skall gälla tills vidare (SFS 1870: 37 s. 1 och 1877: 39 s. 1, SÖ 1951: 31). En linäggsöverenskommelse tUl denna konvention har träffats genom noteväxling den 28 november och den 27 december 1973 (SÖ 1973: 149). Vidare har Sverige ingått bilaterala utlämningsavtal med Amerikas förenta stater (SÖ 1963: 17), Storbritannien (SÖ 1965: 19 20 och 1966: 20) och Australien (SÖ 1974: 3).

Efter förhandlingar i Stockhoirn i maj 1975 undertecknades den 25 februari 1976 i Stockholm en överenskommelse mellan Sverige och

Prop. 1975/76:119

3

Canada om utlämning. Texten lill överenskommelsen på svenska, eng­elska och franska språken bör fogas lill regeringsprolokollel i delta ärende som bilaga.

överenskommelsen och överväganden

Enligl art. 1 punkl 1 i överenskommelsen åtar sig vardera fördrags­slutande parten all i enlighet med bestämmelserna i överenskommelsen utlämna varje person som påträffas på dess territorium och som av behörig myndighet hos den andra fördragsslutande parlen har anklagals eller dömts för brott i fråga om vilket sistnämnda part har domsrätt. Är del fråga om brott som har begåtts utanför den ansökande statens territorium, behöver dock enligl punkt 2 den anmodade staten inte ut­lämna annat än om den själv tUlämpar en motsvarande exlraterritoriell domsrätt.

Art. 2 punkt 1 innehåller en uppräkning av de broll som är utiäm­ningsbara. På svensk sida har del inle ansetts nödvändigt eller önskvärt all i överenskommelsen införa en uppräkning av detta slag, men på kanadensisk sida ansåg man delta väsentligt. En moisvarande brolts-kalalog finns f. ö. redan i våra utlämningsavtal med Förenta statema, Storbritannien och Australien. Uppräkningen är i huvudsak grundad på bestämmelser i kanadensisk lag, vUket gör den i vissa hänseenden främmande för svensk systematik. I samtliga fall är det dock en förut­sättning för utlämning atl gärningen är straffbar även enligt svensk lag.

En nackdel med en broltskalalog av detta slag är alt del blir svårare all inbegripa nya brottstyper, beträffande vilka behov av utlämning kan uppkomma i framtiden. För all uppnå en önskad flexibilitet i delta hänseende har man emellertid enal sig om atl i slutet av brotlskalalogen också ta upp "andra brotl för vilka utlämning kan beviljas enligt de fördragsslutande partemas lagar".

I art. 2 punkl 3 uppställs som ell ylterligare villkor för utlämning alt brottet enligt båda ländernas lagar skall kunna straffas med frihels­berövande under en längsta lid som överstiger ett år eller med sträng­are straff. Om det gäller en redan dömd person krävs dessutom all minst fyra månaders frihetsberövande återstår att verkställa. Enligt punkt 4 gäller visst undantag för fall då utlämning begärs för flera broll av vilka minst elt uppfyller kraven enligl punkt 3. De angivna besläm­melserna i punkterna 3 och 4 stämmer väl överens med vad som före­skrivs i 4 § utlämningslagen.

Enligt art. 3 punkt 1 skall ingen av de fördragsslutande parterna vara skyldig atl utlämna sina egna medborgare. För Sveriges vidkommande gäller enligl 2 § utlämningslagen att svensk medborgare inte får utläm­nas. Under förhandlingama framfördes från svensk sida förslaget, att Sverige med hänsyn till den nära samhörigheten mellan de nordiska

Prop. 1975/76:119

4

länderna skulle få vägra utlämning även av dansk, finsk, isländsk och norsk medborgare. Det visade sig emellertid inte möjligt att få gehör för detta önskemål.

För del fall alt en framslällning om utlämning avslås bara på grund av atl den eftersökte är medborgare i den anmodade staten, föreskrivs i art. 3 punkl 2 alt den anmodade staten på begäran av den ansökande staten skall vidta alla möjliga åtgärder i enlighet med sin lag för alt åtala den eftersökta personen. Bestämmelsen lorde inte skapa några problem på svensk sida, bl. a. på grund av hänvisningen lUl nationell lag.

Rätt alt vägra utlämning på grund av att brottet har begåtts på den anmodade statens lerrilorium föreligger enligl art. 4 punkt 1. Visserli­gen utgör det förhållandel att brottet har begåtts i Sverige inte längre enligt utlämningslagen etl absolut hinder mot utlämning, men del har ansetts att regeringen bör behåUa en viss diskretionär prövningsrätt i dessa fall (prop. 1975: 35 s. 5051, 103 och 110). Önskemålet om en sådan diskretionär prövningsrätt tUlgodoses genom bestämmelsen i arl. 4 punkt 1.

I art. 4 punkl 2 finns vidare en särskild bestämmelse om utlämning för brott som på den anmodade statens lerrilorium har begåtts av äm­betsman eller tjänsteman hos den ansökande staten, vilken är medbor­gare i denna stat. Även utlämningslagen innehöll tidigare en särskild föreskrift för delta fall, men denna föreskrift fick ulgå ur lagen som en följd av alt huvudregeln om förbud mol utlämning för brotl begångna i Sverige upphävdes. Bestämmelsen i art. 4 punkt 2 är alltså väl för­enlig med utlämningslagens reglering.

Enligt art. 5 får utlämning vägras i en rad uppräknade fall. Så kan enligl punkt a ske i fråga om brott av politisk karaktär. Bestämmelsen motsvarar 6 § utlämningslagen. Vidare kan enligl punkl b utlämning vägras när den anmodade staten anser all utlämningsframställningen gjorts i syfle att åtala eller straffa en person på grund av hans ras, religion, nationalitet eller politiska uppfattning eller atl hans ställning skulle försvåras på grund av någon av dessa omständigheter. Detta undantag svarar mot 7 § utlämningslagen som förbjuder utlämning framför allt i fall då den person vars utlämning begärs löper risk alt i den främmande staten utsättas för svår förföljelse.

I punkt c av art. 5 föreskrivs elt undanlag för militära broll, vilket gör del möjligt all ulan all bryta mot överenskommelsen lillämpa 5 § utlämningslagen. Andra utlämningshinder är enligt punkl d tidigare dom för samma brotl och enligl punkl e tidigare utredning eller rätte­gång för samma brotl i den anmodade staten. Dessa undantag är fulll förenliga med bestämmelserna i 10 § första och Iredje siyckena utläm­ningslagen. Enligl arl. 5 punkl f utgör preskription ytterligare en grund för att vägra utlämning. Bestämmelsen motsvarar 10 § andra stycket utlämningslagen.

Prop. 1975/76:119

5

Enligt punkl g i arl. 5 får utlämning vägras i fall där det föreligger risk för atl den utlämnade personen döms till döden och all dödstraffet också kommer alt verkställas mot honom. En förutsättning är all döds­straff inte kan följa på brottet enligt den anmodade statens lag. Bestäm­melsen bör ses i sammanhang med 12 § 4 utlämningslagen, vari före­skrivs alt del i förekommande fall vid utlämning skaU uppställas som villkor att den som utlämnas inte får för brottet straffas med döden.

Art. 6 innehåller en allmän beslämmelse om all utlämning också får vägras på varje annan grund som anges i den anmodade statens lag. Med slöd av denna beslämmelse kan man på svensk sida vägra utläm­ning i de fall som behandlas i 8 § utlämningslagen, dvs. då utlämning i särskilt fall på grund av den avsedda personens ungdom, hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt, med beaktande jämväl av gär­ningens beskaffenhet och den främmande statens intresse, finnes up­penbart oförenlig med humanitetens krav. Vidare kan art. 6 sägas ge möjlighet alt upprätthålla föreskriften i 12 § 3 utlämningslagen som syflar lill all hindra utlämning, när den som utlämnas kan komma all åtalas inför extraordinär domslol. Någon praktisk betydelse lorde dock denna senare bestämmelse inte ha i förhållande tUl Canada.

Arl. 6 kan också få betydelse vid tillämpningen av 9 § utlämnings­lagen, såvitt avser utlämning av en person som redan har dömts för brottet i fråga. Genom överenskommelsen med Canada görs klart all fällande dom i allmänhet skall godlas som grund för utlämning. Häri­genom blir 9 § tredje stycket utlämningslagen tillämpligt, och enligt denna bestämmelse skall fällande dom inte godlas, om det i särskUt fall framgår atl domslutet är uppenbart oriktigt. Skulle undanlagsvis en sådan situation föreligga, bör således utlämning kunna vägras med slöd av art. 6 i överenskommelsen.

Framslällning om utlämning skall enligt art. 7 göras på diplomatisk väg. I art. 8 anges vilka handlingar som skall åtfölja framslällriingen. Av särskilt intresse är atl notera atl framslällning som avser en häktad men icke dömd person enligl punkt 2 b i arl. 8 skall åtföljas av sådan bevisning som enligt den anmodade statens lag skulle utgöra skäl för häktning och åtal mot den eftersökta personen, om brottet hade begåtts i den anmodade staten. Delta gör det möjligt alt ulan alt bryta mot överenskommelsen tiUämpa 9 § andra stycket utlämningslagen, vari föreskrivs atl framslällning om utlänming av en icke dömd person inte får bifallas, såvida del inle föreligger sannolika skäl alt han har begått den gärning för vilken utlämning begärs.

Art. 9 innehåller vissa formföreskrifter rörande de handlingar som överlämnas till slöd för en utlämningsframställning. Om utlämning inte beviljas på grund av otillräcklig bevisning, får den anmodade staten en­ligt art. 10 sälta den eftersökta personen på fri fot.

Innan framslällning om utlämning överlämnas, kan enligt art. 11

Prop. 1975/76:119

6

punkt 1 den ansökande staten på diplomatisk väg eller genom INTER­POL begära atl den eftersökta personen provisoriskt anhålles. I punkt 2 anges vUka handlingar som skall bifogas en sådan begäran. Till dessa handlingar hör häktningsbeslutet eller domen mot den eftersökta perso­nen eller en förklaring att elt häktningsbeslut eller en dom föreligger. Enligt punkl 4 skall den ansökande staten avlämna utlämningsframställ­ning inom fyrtio dagar från dagen för den eftersökta personens gripande. Av punkt 5 framgår att denna lidsfrist eventuellt kan förlängas genom beslut av domstol. Bestämmelser om provisoriskt anhållande finns för svensk rätts del i 23 § utlämningslagen.

Vid konkurrerande utlämningsframställningar från flera stater skall enligt art. 12 den anmodade staten ha full frihet alt avgöra till vUken stal den eftersökta personen skall utlämnas.

I art. 13 fiims föreskrifter om förfarandet efler det att beslut fatlats om utlämning. Enligt punkt 2 i denna artikel får den eftersökta perso­nen i sådant fall friges om han inte har förts bort från den anmodade statens territorium inom en skälig lid, som inte får översliga trettio da­gar från det alt den ansökande staten underrättats om atl utlämning beviljats eller den ytterligare tid som kan medgivas av den anmodade staten. Bestämmelsen bör ses i sammanhang med 20 § andra slyckel ut­lämningslagen, vari föreskrivs alt tiden för avhämtande inle ulan syn­nerliga skäl får översliga en månad från det att den ansökande staten har erhållit del av beslutet.

Enligt art. 14 får den anmodade staten uppskjuta överlämnandet av den eftersökta personen för att åtala honom för annat brott eller för alt låta honom avtjäna straff. Bestämmelsen svarar mot 11 § utlämnings­lagen.

Art. 15 innehåller vissa bestämmelser om överlämnande av egendom i den eftersökta personens besittning.

Art. 16 behandlar den s. k. specialitelsprincipen, dvs. den vikliga re­geln alt den som utlämnats inle får lagforas, straffas eller häktas i den ansökande staten för annat före hans överlämnande begånget broll än det för vUket utlämning beviljats. Undanlag gäller dels om den anmo­dade staten lämnar sitt samtycke, dels om den utlämnade personen under en tid av fyrtiofem dagar efter avslutad lagföring och i förekom­mande fall straffverkställighet haft tillfälle att lämna den ansökande staten men underlåtit alt göra delta eller om han lämnat staten men frivilligt återvänt dit. Enligt art. 17 får den som har utlämnats inle hel­ler vidareutlämnas till en Iredje stat annat än under de fömtsättningar som anges i art. 16. Båda artiklarna har sin motsvarighet i 12 § 1 ut­lämningslagen.

I art. 18 behandlas transitering av en utlämnad person från en tredje stat genom den ena till den andra fördragsslutande parlens territorium, parterna förbinder sig all medge sådan transitering, förutsatt alt det

Prop. 1975/76:119

7

brott för vilket utlämning sker skulle vara utlämningsbart enligl överens­kommelsen.

1 art. 19 ges föreskrifter om översättning av handlingar i utlämnings­ärenden. Art. 20 innehåller bestämmelser om koslnaderna i utlämnings­förfarandet. Enligt art. 21 skall förfarandet vid provisoriskt anhållande, utlämning och transitering regleras av den anmodade statens lag, I art. 22 anges vad som skall förslås med en fördragsslutande stals territorium, och art. 23 innehåller vissa slutbestämmelser.

Redan för flera år sedan log vi på svensk sida initiativet lill förhand­lingar med Canada om elt utlämningsavtal. Etl särskilt skäl härtill var atl Canada hör lill de länder som i princip inte utlämnar personer som är misstänkta eller dömda för brott ulan alt del finns elt utlämnings­avtal med den stat till vUken utlämning skall ske. Det har också före­kommit all personer, som har varit efterlysta för brott i Sverige, har tagit sin tillflykt lill Canada. Någon möjlighet atl få dem utläninade till Sverige har därvid inle funnits.

Den överenskommelse om utlämning som nu har undertecknats ger de svenska myndigheterna möjlighet alt under vissa förutsättningar få personer utlämnade från Canada. Samtidigt ålar vi oss atl i motsva­rande fall medge utlämning från Sverige, men delta sker helt inom ut­lämningslagens ram. Alla de hinder mot utlämning som finns angivna i utlämningslagen har sin motsvarighet i överenskommelsen. Sverige kan alltså tillträda denna ulan alt någon ändring vidtas i gällande lag.

Under de förhållanden som jag nu har angett finner jag del moti­verat alt Sverige tillträder överenskommelsen.

Hemställan

Med hänvisning tiU vad jag nu har anfört hemställer jag, efter samråd med chefen för justitiedepartementet, alt regeringen föreslår riksdagen alt godkänna den överenskommelse mellan Sverige och Canada om utlämning som imdertecknades i Stockholm den 25 fe­bmari 1976.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposition föreslå riksdagen atl antaga det förslag som före­draganden har lagt fram.

Prop. 1975/76:119

Bilaga

Överenskommelse mellan Sverige och Cana­da om utlämning

Sverige och Canada,

som önskar genom ömsesidig överens­kommelse reglera sina förbindelser i fråga om utlämning,

har överenskommit om följande:

Treaty between Sweden and Canada con­ceming Extradition

Sweden and Canada,

Desiring to regulate by mutual agreement Iheir relations in Ihe field of extradition,

Have agreed as follows:

Artikel 1

(1)

Vardera fördragsslutande parten ålar sig alt i enlighet med beslämmelserna i den­na överenskommelse till den andra fördrags­slutande parten utlämna varje person som påträffas på dess territorium och som av behörig myndighet hos den andra fördrags­slutande parten har anklagals eller dömts för brott i fråga om vilket den fördragsslutande part som begär utlämning har domsrätt.

(2)

När den ansökande staten gör gällan­de domsrätt i fråga om brotl som begåtts utanför dess territorium, skall den anmoda­de staten bevilja utlämning, om den gör gäl­lande moisvarande domsrätt.

Article 1

(1)

Each Contracting Party agrees to ex-tradile to the olher Contracting Party, sub­ject lo the provisions of this trealy, any person found within its territory who is charged by a competent authority of Ihe olher Contracting Party with, or has been convicted by such an authority of, an offence committed within the jurisdiction of the Contracting Party requesting extradition.

(2)

Where the requesting slale asserts jurisdiction in respect of an offence com­mitted outside its territory the requested slale shall grant extradition where it asserts a similar jurisdiction.

Artikel 2

(1) Utlämning skall beviljas för varje handling eller underlåtenhet som utgör nå­got av följande brotl, föratsatt att denna handling eller underlåtenhet är etl brott som är straffbart enhgt båda de fördrags­slutande parternas lagar:

1.

Brotl mot liv, häri inbegripet mord, dråp, barnadråp och vållande till annans död.

2.

Misshandel och vållande till kropps­skada eller sjukdom.

3.

Illegal abort.

4.

Människorov och olaga frihelsberö­vande.

5.

Våldtäkt, våldförande, frihelskrän­kande olukt, incest och tvegif te.

6.

Olagliga sexuella handlingar med el­ler mot barn under den ålder som anges i de fördragsslutande parternas lagar.

7.

Koppleri.

Article 2

(1) Extradition shall be granled for any act or omission that constilutes any of Ihe following offences, provided that such act or omission is a criminal offence punishable under the law of both Contracting Parties:

1.

Offences aginsl the laws relating to homicide, induding murder, manslaughter, infanlicide and causing dealh by criminal negligence.

2.

Offences aginst the laws relating to wounding, maiming or causing bodily harm.

3.

lUegal aborlion.

4.

Kidnapping, abduction, false impri-sonmenl.

5.

Rape, indecent assault, incest, bigamy.

6.

Unlawful sexual acts with or upon a ohUd under the age specified by the law of the Contracting Parties.

7.

Procuring.

Prop. 1975/76:119

Tralté d'extradition entré la Suéde et le Canada

La Suéde el le Canada, désirant regler d'un commun accord les questions relatives ä Textradition,

sont convenus de ce qui suit:

Article ler

(1)

Les parties contractantes s'engagent å se livrer réciproquement, sous réserve des dispositions du present trailé, loul individu se trouvant sur le territoire de Tune d'elles, accusé ou déclaré coupable par les autorités compélentes de Tautre d'une infraction rele­vant de la competence de la partie requé-ranle.

(2)

L'Élat requis est tenu d'accorder Tex-tradition å raison d'infractions commises hors du territoire de TÉlat requérant s'il re-vendique une compélence semblable å ]'égard d'infractions commises hors de son propre territoire.

Article 2

(1) Donne lieu å extradition tout fait con-stilulif de Fune des infraclions suivantes, pourvu qu'il s'agisse d'une infraction crimi­nelle punissable en vertu de la législation des deux parties contractantes :

1.

Infraction å la législation en matiére d'homicide, y compris le meurtre, Tinfanti-cide et Thomicide involontaire coupable ou par negligence criminelle.

2.

Infraction å la législation en matiére de blessures, mulilalions ou lésions corporel­les.

3.

Avortement illegal.

4.

Enlévemenl, rapl et séqueslration.

5.

Viol, altental ä la pudeur, inceste el bigamie.

6.

Acte sexuel illicite commis avec un enfant n'ayant pas atteint Tage prévu par la législation des parties contractantes.

7.

Proxénélisme.

It   Riksdagen 1975176. I saml. Nr 119

Prop. 1975/76:119

10

8.

Uppsåtlig försummelse av underhålls­plikt mot eller uppsåtligt övergivande av barn eller annan beroende person när till följd av sådan försummelse av underhålls­plikten eller sådant övergivande barnets el­ler den beroende personens liv eller hälsa äventyras eller sannolikt kommer alt även­tyras.

9.

Rån, stöld, inbrott, förskingring och utpressning.

10.

Uppsåtlig skadegörelse.

11.

Bedrägeri- och trolöshetsbrott, olov­ligt förfogande, anskaffande av egendom, pengar eller värdepapper genom bedrägeri eller falska uppgifier.

12.

Förfalskningsbrolt, häri inbegripet brukande av det förfalskade.

13.

Häleribroll, häri inbegripet sådana brott som avser pengar och värdepapper.

14.

Penningförfalskningsbrolt.

15.

Menedsbrotl, häri inbegripet anstiftan av mened samt osant intygande och osann försäkran.

16.

Mordbrand.

17.

Hindrande av domslolsförfarande el­ler förfarande inför statlig myndighet eller störande av förandersökning genom att på vilket sätt som helst påverka, muta, hindra, hota eller skada tjänsteman vid domslol, jury- eller nämndeman, vittne eller brotts-utredare.

18.

Främjande av flykt.

19.

Mul- och besticlaiingsbroll.

20.

Brotl som innefattar ohörsamhet mot myndighet samt upplopp.

21.

Dobbleribrolt.

22.

Handling eller underlåtenhet vars syfte eller sannolika verkan är att

(a) äventyra säkerheten hos elt luftfartyg under flygning eller en person ombord på ell sådanl luftfartyg, eUer

8. Wilful non-support or abandonment of a child or other dependent person where, as a result of such non-support or abandon­ment, the life or health of that child or olher dependent person is or is likely to be endangered.

9. Robbery, Ihefl, housebreaking, burg-lary, embezzlemenl, extortion.

10.

WUful damage to properly.

11.

Offences aginst the laws relating to fraud and criminal breach of trast; fraudu-lent conversion; obtaining property, money or securities by fraud or false pretences.

12.

Offences against Ihe laws relating to forgery, induding uttering what is forged.

13.

Offences aginst the laws relating to the unlawful receipt or possession of prop­erly, induding money and securities.

14.

Offences against the laws relating to counterfeiling.

15.

Offences against the laws relating to perjury, induding subornalion of per jury, making a false affidavil, slalulory dédara­tion or oral statement under oath or on affirmation.

16.

Arson.

17.

Obslruction of judicial proceedings or proceedings before governmental bodies or inlerference with an investigation of a viola­tion of a criminal statute, by influencing, bribing, impeding, ihreatening or injuring by any means any officer of Ihe court, juror, wiiness, or duly authorised criminal in-vestigator.

18.

Assisting or permilling the escape of a person from custody.

19.

Offences against Ihe laws relating lo bribery.

20.

Offences against the laws relating to civil disorders and riots.

21.

Offences against the laws relating to gambling.

22.

Any act or omission with intent or that is likely to

(a) endanger the safety of an aircraft in flight or of any person on board such air­craft; or

Prop. 1975/76:119

H

8. Refus de pourvoir aux besoins ou abandon volontaire d'une personne å charge, notamment d'un enfant, dangereux pour sa vie ou sa santé.

9. Vol qualifié, vol, effraction, cambrio-lage, détournement et extorsion.

10.

Dommage volontaire causé aux biens.

11.

Infraction å la législation en matiére de fraudes et d'abus de confiance criminel; détournement frauduleux; acquisilion frau-duleuse ou par escroquerie de biens, de fonds ou de valeurs mobiliéres.

12.

Infraction å la législation en matiére de faux, y compris la mise en circulation de faux.

13.

Infraction å la législation en matiére de reception ou de possession illégale de biens, y compris les fonds et les valeurs mobiliéres.

14.

Infraction å la législation en matiére de conlrefaon.

15.

Infraction å la législation en matiére de parjure, y compris la subornalion de lémoins, les faux affidavits et les fausses déclarations stalulaires ou orales faites solennellement ou sous sermenl.

16.

Crime d'incendie.

17.

Enlraves au cours de la justice, aux travaux d'organismes gouvernemenlaux ou å Tenquéte consecutive ä la violation d'une loi pénale en influenjant, soudoyanl, enlravanl, menagant ou blessant un fonclionnaire du tribunal, un juré, un lémoin ou un enquéleur dument autorisé.

18.

Assistance ä Tévasion d'une garde legale.

19.

Infraction å la législation en matiére de cormption.

20.

Infraction a la législation en matiére d'ordre public el d'émeules.

2i. Infraction å la législation sur les jeux.

22. Fait desliné ou de nature ä

(a) metlre en danger la sécurité d'un aéronef en vol ou de ses occupanls;

Prop. 1975/76:119

12

(b) förstöra ett luftfartyg eller sätta det ur stånd alt flyga.

23.

Olagligt besittningstagande av eller utövande av kontrollen över ett luftfartyg under flygning genom våld eller hot om våld eller genom hot av annat slag.

24.

Olaglig handling eller underlåtenhet, vars syfte eller sannolika verkan är all även­tyra säkerheten hos person som reser med eller befinner sig på järnväg eller på fartyg eller annal transportmedel.

25.

Sjöröveri, myteri eller annan liknande handling som förelages ombord på elt far­tyg mot kaptenens eller befälhavarens myn­dighet.

26.

Gäldenärsbrott.

27.

Brott mol lagstiftningen om fariiga droger och ämnen, däribland de droger som anges i förteckningarna I, 

II 

och III till konventionen om narkotiska droger av den 30 mars 1961 och de ämnen som anges i förteckningarna I, 

II 

och III tiU konventio­nen om psykotropa medel av den 21 febraa­ri 1971 med de ändringar som kan komma atl göras i dessa förteckningar.

28.

Brott mot lagstiftningen om skjulva­pen och andra vapen, ammunition, explosi­va varor, tändmedel ooh nukleära ämnen.

29.

Brott mot lagstiftningen om försälj­ning och köp av värdepapper.

30.

Andra brott för vilka utlämning kan beviljas enligt de fördragsslutande parternas lagar.

31.

Försök, stämpling och medhjälp till ovan nämnda broll.

(2)

I denna överenskommelse förstås med "brotl" varje handling eller underlåtenhet som avses i punkt (1).

(3)

Utlämning skall beviljas endasi om brottet enligl båda de fördragsslutande par­ternas lagar kan straffas med frihetsberö­vande under en längsta tid som överstiger ett år eller med strängare straff samt, i fall då den eftersökta personen har dömts, minsl fyra månaders frihelsberövande åter­står att verkställa.

(4)

När framställningen om utlämning avser flera än etl brotl, av vilka icke alla uppfyller kraven i punkl (3), får den an­modade staten, om den beviljar utlämning

(b) destroy or render any aircraft in-capable of flight.

23.

Any unlawful seizure or exercise of control of an aircraft in flight by force or violence or by threat of force or violence or by any olher form of intimidation.

24.

Any unlawful act or omission in­tended or that is likely to endanger the safely of any person Iravelling or being upon a railway or in any vessel or other means of transportation.

25.

Piracy, mutiny or any mulinous act committed on board a vessel against the authority of Ihe captain or commander of such vessel.

26.

Offences against the laws relating lo bankruptcy.

27.

Offences against the laws relating lo dangerous drugs and subslances, induding drugs listed in Schedules I, 

II 

and III of the Single Convention on Narcolic Drugs of March 30, 1961 and subslances listed in Schedules I, 

II 

and III to the Convention on Psychotropic Substances of February 21, 1971, as any such Schedule may be amended at any lime.

28.

Offences against the laws relating to firearms and other weapons, ammunition, explosives, incendiary devices or nudear materials.

29.

Offences against the laws relating to the sale or purchase of securities.

30.

Any other offence for which extradi­tion may be granted under the law of the Contracting Parties.

31.

Any altempt to commit, conspiracy to commit or participation in any of Ihe above offences.

(2)

For Ihe purposes of Ihis treaty "of­fence" means any act or omission referred to in paragraph (1).

(3)

Extradition shall be granted only if the offence is punishable under the law of both Contracting Parties by deprivation of liberty for a maximuni period exceeding one year or by a more severe penalty and, where Ihe person claimed has been con­victed, deprivation of liberty of at least four months' duration remains to be served.

(4)

Where the request for extradition re­lätes lo more than one offence, not all of which fulfill the requirements of paragraph (3),  the requested state may, if it grants

Prop. 1975/76:119

13

(b) délruire un aéronef ou le mettre hors d'étal de voler.

23.

Caplure ou prise de contröle illégale d'un aéronef en vol par la force ou la violence ou par toute forme d'intimidation, notamment des menaces.

24.

Fait desliné ou de nature å mettre en danger la sécurité des occupanls d'un moyen de transport, notamment d'un train ou d'un navire.

25.

Piralerie ou acte de mutinerie å bord d'un navire contre Fautorité du capilaine ou du commandant.

26.

Infraction å la législation en matiére de faillite.

27.

Infraction å la législation sur les drogues el les subslances dangereuses, no­tamment celles qui sont énumérées. aux annexes, y compris dans leurs versions éven-tueUement modifiées. I, 

II 

et III de la Con­vention unique sur les slupéfianls du 30 mars 1961 et de la Convention sur les sub­stances psycholropes du 21 février 1971.

28.

Infraction å la législation en matiére d'armes å feu el autres, de munilions, d'ex-plosifs, d'engins incendiaires ou de sub­stances nucléaires.

29.

Infraction å la législation en matiére d'opéralions boursiéres.

30.

Toute autre infraction pouvant don­ner lieu ä extradition en vertu de la législa­tion des parties contractantes.

31.

Tenlative ou complol en vue de com-meltre les infraclions précilées ou compli-cité.

(2)
[REDACTED_EFTERNAMN] Fapplication du present trailé, "infraction" désigne loul fait vise au pa­ragraphe (1).

(3)

L'exlradilion ne peut élre accordée qu'ä raison d'une infraction punissable, en vertu de la législation des parlies contrac­tantes, soit d'une peine privative de liberté excédanl douze mois, dont, en cas de con­damnalion de 1'individu réclamé, au moins qualre restent å purger, soit d'une peine plus sévére.

(4)

En cas de demande å cet effet, FÉtat requis peut accorder 1'extradilion å raison de plusieurs infraclions si Fune au moins lombe sous le coup du paragraphe (3).

Prop. 1975/76:119

14

för minst ett brott som uppfyller dessa krav, bevilja utlämning även för de andra brotten.

extradition for at least one offence which fulfills those requirements, also grant ex­tradition in respect of the other offences.

Artikel 3

(1)

Ingen av de fördragsslutande parterna skall vara skyldig att utlämna sina egna medborgare.

(2)

Om framställningen om utlämning av­slås endast på den granden alt den efter­sökta personen är medborgare i den anmo­dade staten, skall denna stat på begäran av den ansökande staten vidtaga alla möjliga åtgärder i enlighet med sin lag för alt åtala den eftersökta personen. För detta ändamål skall de akter, handlingar och bevis som hänför sig till brottet överlämnas till den anmodade staten. Alla kosinader som upp­kommer i samband med sådant åtal skall bäras av den anmodade staten. Den ansö­kande staten skall underrättas om resulta­tet av åtalet.

Article 3

(1)

Neither of the Contracting Parties shall be bound to extradile ils own nationals.

(2)

If the request for extradition is re­fused only on the ground that the person claimed is a national of the requested state, that slale shall, if asked to do so by the requesting slale, take all possible measures in accordance with its own law to prosecute the person claimed. For this purpose, the filés, documents and exhibits relating to the offence shall be transmitted to the re­quested slale. All expenses incurted in con­nection with such prosecution shall be borne by the requested slale. The request­ing state shall be informed of Ihe result of the prosecution.

Artikel 4

(1)

Utlämning får vägras när det brott för vilket utlämning begäres har begåtts på den anmodade statens territorium.

(2)

Om del brott för vilket utlämning be­gäres har begåtts på den anmodade statens territorium av en ämbetsman eller tjänste­man hos den ansökande staten, vUken är medborgare i denna stat, skall den anmoda­de staten i enlighet med sin lag utlämna den eftersökta personen.

Article 4

(1)

Extradition may be refused where thé offence in respect of which it is re­quested was committed in the territory of the requested state.

(2)

If Ihe offence in respect of which extradition is requested was committed in the territory of the requested state by an officer or employee of the requesting slale, who is a national of that state, the re­quested slale shall, subject lo ils law, extra­dile the person claimed.

Artikels

Utlämning får vägras när

(a)

det brott, för vilket utlämning begä­res, av den anmodade staten betraktas som elt brott av politisk karaktär,

(b)

den anmodade staten anser att fram­ställningen om utlämning har gjorts i syfte att åtala eller straffa en person på grand av hans ras, religion, nationalitet eller poli­tiska uppfattning eller att hans ställning skulle försvåras på grand av någon av dessa omständigheter,

(c)

det brott, för vilket utlämning begä-

Article 5

Extradition may be refused where

(a)

Ihe offence in respect of which it is requested is considered by the requested state to be an offence of a polilical char­acter;

(b)

Ihe requested state considers that Ihe request for extradition has been made for the purpose of prosecuting or punishing a person on account of his race, religion, nationality or polilical opinion or that his position would be prejudiced for any of those reasons;

(c)

the offence in respect of which it is

Prop. 1975/76:119

15

Article 3

(1)

Les parties contractantes ne sont pas tenues d'exlrader leurs ressortissants.

(2)

L'Élat requis qui refuse d'extrader un de ses ressortissants, pour ce seul motif, prend, sur demande de FÉlat requérant, toutes les mesures possibles prévues par sa législation, en vue de le poursuivre, les dos­siers, documents et piéces ayant trait å Finfraclion lui étant alors transmis; U prend en charge tous les frais occasionnés et in­forme FÉlat requérant des resultats de la poursuile.

Article 4

(1)

L'Élat requis peut refuser Fexlradi-tion å raison d'infraclions commises sur son territoire.

(2)

L'État requis doit, sous réserve de sa législation, accorder Fextradilion å raison d'infraclions commises sur son territoire par un fonclionnaire, un agent ou un em­ployé de FÉlat requérant, ressortissant de cet État.

Article 5

L'exlradilion peut étre refusée si

(a) FÉlat requis considére Finfraclion en

cause comme étant de nature politique;

(b) FÉlat requis considére que des con­sidérations de race, de religion, de natio­nalité ou d'opinions poliliques sont å Fori-gine de la demande ou aggraveraienl la situation de Findividu réclamé;

(c) FÉlat requis considére Finfraclion en

Prop. 1975/76:119

16

res, av den anmodade staten anses utgöra ell brotl mol militär lag och icke elt brotl enligt vanlig strafflag,

(d)    den eftersökta personen redan har lag-

förts och frikänts eller dömts och bestraf­

fats för del brott för vilket han begäres ut­

lämnad,

(e)    den eftersökta personen är eller har

varit föremål för förundersökning eUer rät­

tegång i den anmodade staten med anled­

ning av det brott, för vilket utlämning be­

gäres; dock skall ett beslut av behörig myn­

dighet i den anmodade staten alt på grand

av oliUräcklig bevisning icke inleda eller

nedlägga ett förfarande mot den eftersökta

personen för elt brott icke vara skäl alt väg­

ra utlämning för samma brotl,

(f)     den eftersökta personen på grund av

preskription enligt lagen i den ansökande

staten eller den anmodade staten icke kan

åtalas eller dömas för det broll, för vilket

utlämning begäres, eller

(g)    det brotl, för vilket utlämning begä­

res, är belagt med dödsstraff enligt den an­

sökande statens lag men den anmodade

statens lag icke medger atl sådant straff ut­

dömes för ifrågavarande brott, såvida icke

den ansökande staten avger sådan försäk­

ran, som den anmodade staten anser till­

räcklig, alt dödsstraff icke kommer atl ådö­

mas eller, om del ådömes, atl del icke kom­

mer att verkställas.

requested is considered by the requested state to constitute an offence under mUi-tary law and not an offence under ordinary criminal law; (d) the person claimed has already been tried and acquitted, or convicted and pun-ished for the offence in respect of which his extradition is requested;

(e)    the person claimed is or has been

under examination or trial in the requested

state for the offence in respect of which

extradition is requested; but a decision by

the competent authorities of the requested

stale nol to initiale or to slop proceedings

against Ihe person claimed in respect of an

offence because of insufficient evidence

shall not be a reason to refuse extradition

in respect of the same offence;

(f)     the person claimed is exempl from

prosecution or punishment by lapse of lime

according to the law of the requesting state

or the requested state in respect of the

offence for which extradition is requested;

or

(g)    the offence in respect of which extra­

dition is requested is punishable by dealh

under the law of the requesting state if the

law of the requested state does nol permit

such a punishment for thal offence, unless

the requesting state gives such assurances

as the requested slale considers sufficient

thal the dealh penalty shall not be imposed

or, if imposed, shall not be executed.

Artikel 6

Utlämning får också vägras på varje an­nan grund som anges i den anmodade sta­tens lag.

Artikel 7

FramstäUning om utlämning och följan­de skriftväxling skall överlämnas på diplo­matisk väg.

Artikel 8

(1) Framställning om utlämning skall göras skriftligt och åtföljas av

(a) alla tillgängliga upplysningar om den eftersökta personens signalement, identitet, nationalilel och hemvist.

Article 6

Extradition may also be refused on any olher ground which is specified by the law of the requested stale.

Article 7

A request for extradition and any sub­sequent correspondence shall be communi­cated through Ihe diplomatic channel.

Article 8

(1) The request for extradition shall be in writing and shall be accompanied by

(a) all avaUable information concerning the description, identily, nationality and usual résidence of the person claimed;

Prop. 1975/76:119

17

cause comme étant de nature exdusivement militaire;

(d)   Findividu réclamé a déjå été jugé el

acquitté ou condamné el puni pour Fin­

fraclion en cause;

(e)   Findividu réclamé a fait ou fait Fobjet

d'une inslruclion ou d'un procés dans FÉtat

requis pour Finfraclion en cause, å Fexdu-

sion toutefois du cas ou les autorités com­

pélentes de cet État décident de ne pas

engager de poursuites ou de les cesser con­

tre lui pour insuffisance de preuves;

(f) la prescription de Faction ou de la peine pour Finfraclion en cause est acquise d'aprés la législation de FÉlat requérant ou de FÉlal requis;

(g) Finfraclion en cause est punie de la peine capilale en vertu de la législation de FÉtat requérant et non de celle de FÉlal requis, å moins que celui-ci ne juge satis-faisanle Fassurance donnée par le premier qu'elle ne sera pas prononcée ou exécutée.

Artide 6

L'extradilion peut en outre étre refusée pour les motifs precises par la législation de FÉlal requis.

Artide 7

La demande d'exlradilion et la corre-spondance ultérieure sont communiquées par la voie diplomatique.

Article 8

(1) La demande d'exlradilion est formu­lée par écrit et assortie

(a) de tous les renseignemenls disponi­bles sur le signalement, Fidentilé, la natio­nalité et le lieu de résidence habituel de Findividu réclamé;

Prop. 1975/76:119

18

(b)

redogörelse för det brott för vilket utlämning begäres, med angivande av tid och plats för brottet, såvida icke dessa upp­lysningar framgår av häktningsbeslutet eller domen, och

(c)

texten till alla de lagbestämmelser i den ansökande staten som är tUlämpliga på brottet, däribland en text eller en redogö­relse rörande tillämpliga preskriptionsbe­stämmelser.

(2)    Framslällning om utlämning avseen­

de en person som är anklagad för brott

eller dömd i sin utevaro skall, utöver de

handlingar som erfordras enligt punkl (1),

åtföljas av

(a)

häktningsbeslut som meddelats av en domare i den ansökande staten, och

(b)

sådan bevisning som enligt den an­modade statens lag skulle utgöra skäl för alt häkta och åtala den eftersökta perso­nen, om brottet hade begåtts i den anmo­dade staten.

(3)    Framställning om utlämning avseen­

de en dömd person skall, utöver de hand­

lingar som erfordras enligt punkt (1), åt­

följas av

(a)

ett av behörig myndighet i den an­sökande staten utfärdat bevis rörande do­men mot den eftersökta personen, innefat­tande även det straff som kan ha utdömts, och

(b)

en förklaring atl det icke föreligger något lagligt hinder mot ådömande eller verkställighet av straff, utvisande även hur myckel av det ådömda straffet som åter­står att verkställa.

(4)    Den anmodade staten kan påfordra

atl annan bevisning eller andra upplysning­

ar som anses nödvändiga för utlämnings­

förfarandet skall tillhandahållas.

(b)

a description of the offence in respect of which extradition is requested, induding the dale and place of ils commission, un­less Ihis information appears in the warrant of arrest or in the conviction; and

(c)

the texl of all provisions of the law of Ihe requesting stale applicable to the offence, induding a lext or statement of the law concerning any period of limitation applicable.

(2)    A request for extradition which re­

lätes to a person charged with an offence

or convicted in contumaciam shall, in ad­

dition lo the documents required by para­

graph (1), be accompanied by

(a)     a warrant of arrest issued by a judge

of the requesting stale; and

(b)    such evidence as, according to the

law of the requested state, would justify the

arrest and committal for trial of the person

claimed if the offence had been committed

in the requested state.

(3)    A request for extradition which re­

lätes to a convicted person shall, in addition

lo the documents required by paragraph

(1), be accompanied by

(a)

a certificate of the conviction of the person claimed, induding any sentence im­posed, issued by a competent authority of the requesting state;

(b)

a statement that there is no legal im­pediment to imposition or execution of sentence and showing how much of the sentence imposed remains lo be served.

(4)    The submission of any olher evidence

or information considered necessary for

the extradition proceedings may be re­

quired by the requested state.

Artikd 9

De handlingar som erfordras enligt ar­tikel 8 samt varje förklaring under ed eller sanningsförsäkran som avgivils i den an­sökande staten eller bestyrkta avskrifter därav skall godtagas som bevisning i ut­lämningsförfarandet i den anmodade sta­ten, om ifrågavarande handlingar har un­dertecknats av behörig domare eller tjäns­teman och försetts med sigill tillhörande en

Article 9

The documents required by Ariide 8, and any statement on oath or affirmation, taken in the requesting state, or certified copies thereof, shall be admitled in evi­dence in extradition proceedings in Ihe re­quested slale if signed by a competent judge or officer and sealed with the seal of a Minister of the requesting stale. Any doc­ument that purports to be so signed and

Prop. 1975/76:119

19

(b)

d'une description de Finfraclion en cause, y compris ses lieu el dale, sauf si ces renseignemenls figurenl dans le mandat d'arrét ou dans la decision dédaraloire de culpabUilé;

(c)

du texte de la législation de FÉlal requérant portant sur Finfraclion, y com­pris au moins un exposé des dispositions applicables en matiére de prescription.

(2)   La demande d'extradition d'un ac­

cusé ou d'un condamné par contumace est,

outre les documents exigés aux termes du

paragraphe (1), assortie

(a)

d'un mandat d'arrét délivré par un juge de FÉlal requérant;

(b)

des preuves qui, d'aprés la loi de FÉtat requis, juslifieraient Faccusalion et le renvoi ä procés de Findividu réclamé si 1'infraction avait été commise dans cet État.

(3)   La demande d'extradition d'un indi­

vidu condamné est, outre les documents

exigés aux termes du paragraphe (1), as­

sortie

(a)

d'un certificat dédaraloire de sa cul­pabUilé, énon§ant la sentence imposée, dé­livré par Fautorité compétente de FÉtat requérant;

(b)

d'une dédaration attestant Finexi-stence d'empéchemenls juridiques å Fim-posilion ou ä 1'exécution de la sentence el indiquant la durée non purgée de la peine.

(4)   L'Élat requis peut en outre deman­

der tous renseignemenls ou preuves qu'U

juge nécessaire å la procédure d'extradilion.

Article 9

Les documents exigés aux termes de Far­tide 8, ainsi que les déclarations faites so­lennellement ou sous sermenl dans FÉlat requérant, ou loute copie autheniique de ceux-ci, signés par un juge ou un fonction-naire competent et portanl le sceau d'un ministre de cet État sont répulés élre dö­ment certifies conformes el aulhentifiés par la personne ou Fautorité compétente å cet

Prop. 1975/76:119

20

medlem av regeringen i den ansökande staten. Varje handling som framstår som undertecknad och försedd med sigill i en­lighet härmed skaU anses vara vederbörli­gen bestyrkt och legaliserad av behörig person eller myndighet.

Artikel 10

Om utlämning icke beviljas på grund av otillräcklig bevisning, får den eftersökta personen friges av den anmodade staten ulan alt detta skall inskränka den ansökan­de statens rätt all göra en ny framställning om utlämning för samma brott uader åbe­ropande av ytterligare bevisning.

Artikd 11

(1) Behörig myndighet i den ansökande staten får antingen på diplomatisk väg eller genom den internationella kriminalpolisor­ganisationen (INTERPOL) begära att den eftersökta personen skall anhållas proviso­riskt i avbidan på att framställning om ut­lämning göres. När begäran om sådant an­hållande göres genom den intemationella kriminalpolisorganisationen (INTERPOL), skall den bekräftas på diplomatisk väg så snart som möjligt, om den eftersökta per­sonen påträffas i den anmodade staten.

(2)    Begäran om provisoriskt anhållande

skall innefatta

(a)

förklaring att det föreligger avsikt att begära utlämning,

(b)

alla tillgängliga upplysningar om den eftersökta personens signalement, identitet och nationalitet,

(c)

beskrivning av de faktiska omstän­digheterna kring brottet,

(d)    etl exemplar av häktningsbeslutet el­

ler domen rörande den eftersökta personen,

häri inbegripet beslutet om det straff som

kan ha ulmätts, eller en förklaring att så­

dant häktningsbeslut eUer sådan dom har

utfärdats i den ansökande staten, och

(e)    alla andra upplysningar som erford­

ras för att ett häktningsbeslut skall kunna

utfärdas i den anmodade staten.

(3)    Den anmodade staten skall under­

rätta den ansökande staten, när den efter­

sökta personen har gripits.

sealed shall be deemed to be duly certified and authenticated by the person or author­ity competent to do so.

Artide 10

If extradition is not granted because of insufficient evidence, Ihe person claimed may be discharged from custody by the re­quested state, without prejudice to the right of the requesting state lo submit a further request for extradition in respect of the same offence together with additional evi­dence.

Article 11

(1)

The competent authorities of the re­questing slale may request the provisional arrest of the person claimed pending sub­mission of the request for extradition either through the diplomatic channel or the fa­cUities of the International Criminal Police Organisation (INTERPOL). Where a re­quest for provisional arrest of the person claimed is made through the facUities of the International Criminal Police Organi­sation (INTERPOL) it shall be confirmed through the diplomatic channel as soon as possible if the person claimed is located in the requested state.

(2)

The request for provisional arrest shall include

(a)

a statement that it is intended to re­quest extradition;

(b)

all available information concerning the description, identily and nationality of the person claimed;

(c)

a description of the facts surrounding the offence;

(d)    a copy of the warrant for Ihe arrest

or of the conviction of the person claimed,

induding any sentence imposed; or a state­

ment that such a warrant or conviction has

been issued in the requesting state; and

(é) any olher information necessary lo justify the issue of a warrant of arrest in the requested slale.

(3)    The requested state shall inform the

requesting state when the person claimed

has been arrested.

Prop. 1975/76:119

21

effet et sont recevables en preuve lors de la procédure d'exlradition dans FÉtat requis.

Article 10

En cas de refus d Fextradilion pour in­suffisance de preuves, FÉlat requis peut élargir Findividu réclamé, FÉlat requérant ayant toujours la faculté de presenter une nouvelle demande d'exlradilion å raison de la méme infraction assortie d'un complé­ment de preuves.

Article 11

(1) Les autorités compélentes de FÉtat requérant peuvent, en atlendant la presen­tation d'une demande d'extradilion, deman­der FarreslalJon provisoire de Findividu ré­clamé, soit par la voie diplomatique, soit par Fintermédiaire de FOrganisation inter­nationale de police criminelle (INTERPOL) avec confirmation, dans les meUleurs dé­lais, de la requéte par la voie diplomatique si Findividu se trouve dans FÉlal requis.

(2)   La demande d'arrestation provisoire

comprend

(a)

une dédaration de Fintention de de­mander Fextradilion;

(b)

tous les renseignemenls disponibles sur le signalement, Fidentilé et la nationa­lité de Findividu réclamé;

(c)

une description des circonstances de Finfraclion;

(d)   une copie du mandal d'arrét ou de la

decision dédaraloire de culpabUilé de Fin­

dividu réclamé, énongant la sentence im­

posée, ou une dédaration attestant son

existence;

(e)   tous autres renseignemenls nécessai­

res pour juslifier la délivrance d'un mandat

d'arr8l dans FÉtat requis.

(3)   L'État requis informe FÉtat requé­

rant de Farrestation de Findividu réclamé.

Prop. 1975/76:119

22

(4)

Den ansökande staten skall avlämna utlämningsframställning inom fyrtio dagar från dagen för den eftersökta personens gripande.

(5)

Om utlämningsframställningen icke har mottagils inom den nämnda liden om fyrtio dagar eller den ylterligare tid som en domare i den anmodade staten kan före­skriva, får den eftersökta personen försäl­tas på fri fot.

(6)

Den eftersökta personens frigivande enligt punkt (5) skall icke hindra alt ett ut­lämningsförfarande på nytt inledes om ut­lämningsframställningen mottages efler fri­givandel.

(4)

The requesting slale shall submit the request for extradition within förty days of the date of the arrest of the person claimed.

(5)

If the request for extradition has nol been received within the said period of förty days or such further lime as a judge of the requested state may direct, the per­son claimed may be discharged from cus­tody.

(6)

The discharge of the person claimed under paragraph (5) shall not prevent extra­dition proceedings again being initialed if the request for extradition is received after such discharge.

Artikd 12

När framställningar om samma persons utlämning mottages från den ansökande staten och från en eller flera andra stater, skall den anmodade staten ha frihet atl av­göra lill vilken stat personen skall utläm­nas.

Artide 12

Where requesls for the extradition of the same person are received from the request­ing state and one or more olher stales, the requested state shall have the discretion to déterminé to which stale the person is to be extradited.

Artikd 13

(1)

Den anmodade staten skall så snart sotn möjligt underrälla den ansökande sta­ten om sill beslut med anledning av utläm­ningsframställningen och skall, om utläm­ning beviljas, ställa den eftersökta perso­nen tiU förfogande för de personer som av den ansökande staten har bemyndigats alt mottaga honom på tid och plats som över­enskommits meUan de fördragsslutande parterna.

(2)

När den eftersökta personen har ställts lUl förfogande enligt punkt (1) men icke har förts bort från den anmodade sta­tens lerrilorium inom skälig lid, som icke får översliga trettio dagar från det att den ansökande staten underrättats om alt ut­lämning beviljats eller den ytterligare tid som kan medges av den anmodade staten, får den eftersökta personen friges, och den anmodade staten får därefter vägra atl ut­lämna honom för samma brott.

(3)

Den anmodade staten skall under­rätta den ansökande staten om den tids­period varunder den eftersökta personen varit anhållen eller häktad i avbidan på ut­lämning.

Artide 13

(1)

The requested stale shah notify the requesting state as soon as possible of its decision with regard lo the request for extradition and, if extradition is granled, shall make the person claimed available lo the persons who are authorised by the re­questing state to receive him al the time and place agreed between the Contracting Parties.

(2)

Where the person claimed has been made available in accordance with para­graph (1) but has not been conveyed out of the territory of Ihe requested stale within a reasonable lime, which shall nol exceed thirty days after the requesting state has received notice that extradition has been granted or such further time as may be permitted by the requested slale, the person claimed may be discharged from custody and the requested stale may thereafter re­fuse to extradile him for the same offence.

(3)

The requested state shall inform the requesting stale of the period of time during which the person claimed was in custody for the purpose of extradition.

Prop. 1975/76:119

23

(4)

L'État requérant présente la deman­de d'extradition dans les quarante jours suivant Farrestation de Findividu réclamé.

(5)

L'individu réclamé peut étre élargi si la demande d'extradition n'est pas regue dans les quarante jours ou dans tel délai supérieur fixé par un juge de FÉtat requis.

(6) L'élargissemenl de Findividu récla­mé, prévu au paragraphe (5), ne s'oppose pas å la reprise des poursuites sur recep­tion de la demande d'extradition.

Article 12

En cas de presentation par plusieurs États, dont FÉlat requérant, de demandes d'extradition visant le méme individu, FÉtat requis choisit celui auquel il sera remis.

Artide 13

(1) L'État requis communique dans les meilleurs délais å FÉlat requérant sa deci­sion sur la demande d'exlradition et met, en cas d'acceptalion, Findividu réclamé a la disposition des personnes aulorisées par FÉlat requérant å le recevoir aux date et lieu convenus enlre les parlies contractantes.

(2)

Peut étre élargi tout individu réclamé qui, nonobslant sa mise å la disposition des personnes aulorisées ä le recevoir conformé­ment au paragraphe (1), n'a pas été mené hors du territoire de FÉtat requis å Fexpira­tion d'un délai raisonnable, n'excédant pas trente jours apres la reception par FÉlat requérant d'un avis confirmant Fextradilion, ou tel délai supérieur autorisé par FÉtat requis qui peut par la suite refuser de Fex-trader ä raison de la méme infraction.

(3)

L'Étal requis informe FÉtat requérant de la durée de la detention préalable å Fextradilion subie par Findividu réclamé.

Prop. 1975/76:119

24

Artikel 14

Den anmodade staten får uppskjuta överlämnandet av den eftersökta personen för alt åtala honom för etl annat brott eller för att låta honom avtjäna straff och skall underrätta den ansökande staten härom.

Artikd 15

(1)

Om utlämning beviljas, skaU den an­modade staten, i den mån dess lag tillåter och med förbehåll för tredje mans rätt, överlämna all egendom, häribiand pengar, som påträffades i den eftersökta personens besittning och som kan erfordras som be­visning eller som har förvärvats som resul­tat av brottet. Sådan egendom skall såvitt möjligt överlämnas utan begäran samtidigt med överlämnandet av den eftersökta per­sonen.

(2)

Den anmodade staten får vägra att överlämna egendom, om den icke får tUl­fredsställande försäkran från den ansökan­de staten alt egendomen skall återlämnas så snart som möjligt.

Artikel 16

(1)    Den som utlämnats enligt denna

överenskommelse får icke lagforas, straffas

eller häktas i den ansökande staten för an­

nat före hans överlämnande begånget brott

än del för vilket utlämning beviljades utom

när

(a)

den anmodade staten samtycker där­tiU, eller

(b)

personen i fråga, trots att han haft tillfälle all lagligen lämna den ansökande staten, icke har gjort detla inom fyrtiofem dagar efter det att det rättsliga förfarandet, häri inbegripet förfarandet efler överkla­gande, har avslutats och eventuellt straff har avtjänats eller han, efler alt ha lämnat den ansökande staten, frivilligt har återvänt dit.

(2)    I stället för det brotl, för vilket ve­

derbörande person har utlämnats, får han

lagforas och straffas för annal brott, förut­

satt att delta grundar sig på samma faktis­

ka omständigheter som angetts i utläm­

ningsframställningen och i de handlingar

som överlämnats tiU stöd för denna samt

att brottet är utlämningsbart enligt denna

överenskommelse.

Article 14

The requested slale may postpone the surrender of the person claimed in order to prosecute him for anolher offence or in order that he may serve a sentence and shall so inform the requesting state.

Article 15

(1)

If extradition is granted, the re­quested slale shall, so far as ils law permils and subject to the rights of third parlies, surrender all properly, induding money, found in the possession of the person claimed that may be required as evidence or thal has been acquired as a result of the offence. Such property shall, so far as pos­sible, be surrendered without any request and at Ihe same time as the surrender of the person claimed.

(2)

The requested stale may refuse to surrender any properly unless it receives satisfactory assurances from the requesting state that the properly will be returned as soon as possible.

Article 16

(1) A person extradited under this treaty shall not be tried, punished or detained in the requesting slale for any offence com­mitted prior lo his surrender other than thal for which extradition was granted ex­cept where

(a)

the requested slale consents thereto, or

(b)

having had the opportunity lawfully to leave the requesting state, he has nol done so within forty-five days afler the completion of legal proceedings, induding any appeal, and any sentence imposed or, having left, he has voluntarily returned to thal slale.

(2) Instead of the offence for which he was extradited, the person may be tried or punished for a different offence, provided that it is based on the same facts as were set out in the request for extradition and supporting documents and that it is an extraditable offence under Ihis treaty.

Prop. 1975/76:119

25

Artide 14

L'Étal requis peul, en en informant FÉtat requérant, ajourner la remise de Findividu réclamé afin de le poursuivre pour une autre infraction ou de lui faire purger une sen­tence.

Article 15

(1) Sous réserve des droits des tiers, FÉtat requis doit, en cas d'extradition, dans les limites permises par son droit, remettre, dans Ja mesure du possible sans demande ä cet effet et en méme temps que Findividu réclamé, tous les biens, y compris les fonds, Irouvés en la possession de celui-ci, qui peuvent servir de preuves ou qui provien-nent de Finfraclion.

(2) L'Étal requis peut refuser de remettre les biens s'il ne juge pas salisfaisanle Fassu­rance donnée par FÉtat requérant de les restituer dans les meiUeurs délais.

Article 16

(1) L'État requérant ne peut juger, punir ou détenir les individus extradés aux termes du present trailé pour toute infraction autre que celle qui a donné lieu å Fextradilion, perpétrée avant leur remise,

(a)

qu'avec Faccord de FÉtat requis ou

(b)

qu'en cas, soit non-usage de leur droit de quiller FÉlal requérant dans les quarante-cinq jours suivant la fin des poursuites judi­ciaires, y compris les appels, el Fexéculion de toute peine, soil de retour volontaire dans cet État.

(2) Les individus extradés peuvent étre jugés ou punis pour les infraclions autres que celles qui ont donné lieu å Fextradilion qui proviennent des fails exposés dans la demande d'exlradilion el dans les documents å Fappui et qui peuvent donner lieu ä ex­tradition aux termes du present trailé.

Prop. 1975/76:119

26

Artikel 17

Den fördragsslutande part, till vilken en person har utlämnats enligt denna överens­kommelse, får icke vidareutlämna honom lill Iredje stat utan samtycke av den för­dragsslutande part som utlämnat honom, utom under de omständigheter som anges i artikel 16 (1) (b). Begäran om samtycke till vidareutlämning skall åtföljas av original eller bestyrkta avskrifter av den tredje sta­tens utlämningshandlingar.

Article 17

The Contracting Party to which a person has been extradited under this treaty shall not re-extradite him to a third state without the consent of the Contracting Party that extradited him, except in the circumstances referred lo in Article 16 (1) (b). The re­quest for consent to re-extradition shall be accompanied by originals or true copies of the extradition documents of the third state.

Artikel 18

Framställning att föra den som av tredje stat utlämnas till den ena fördragsslutande parlen genom den andra fördragsslutande partens territorium skall, på de villkor som gäller enligt sistnämnda parts lag, beviljas, förutsatt atl ifrågavarande brott skulle vara utlämningsbart enligl denna överenskom­melse. Den fördragsslutande part som be­gär transitering skall tillhandahålla de hand­lingar som den andra fördragsslutande par­len kräver.

Artide 18

Transit of a person who is being extra­dited from a third slale through the terri­tory of one Contracting Party to the other Contracting Party shall, subject to the law of the Contracting Party through the terri­tory of which the person is to be transport-ed, be granted on request provided that the offence concerned would be an extraditable offence under this trealy. The Contracting Party requesting transit shall provide any documents required by the other Contract­ing Party.

Artikel 19

De handlingar som överlämnas enligt denna överenskommelse skall åtföljas av bestyrkt översättning i enlighet med den ansökande statens lag. Sådan översättning skall godtagas som bevisning i utlämnings­förfarande i den anmodade staten.

Article 19

Any documents submitted in accordance with this treaty shall be accompanied by a translation certified in accordance with the law of Ihe requesting stale. Any such trans­lation shall be admissible as evidence in extradition proceedings in the requested stale.

Artikel 20

Kostnader som uppkommer på den an­modade statens lerrilorium tUl följd av ut­lämning skall bäras av denna stal, men den ansökande staten skall bära alla kostnader för överförandet av den utlämnade perso­nen från den anmodade statens territorium och de kostnader som uppkommer vid transitering.

Artikel 21

Förfarandet vid provisoriskt anhållande, utlämning och transitering skall enbart reg­leras av den anmodade statens lag.

Article 20

Expenses incurred in the territory of Ihe requested stale by reason of extradhion shall be borne by that stale, but the re­questing slale shall bear all expenses in­curred in respect of conveying the person extradited from the tertitory of the re­quested slale and any expenses incurred in respect of transit.

Article 21

Proceedings with regard lo provisional arrest, extradition and transit shall be gov­erned solely by the law of the requested state.

Prop. 1975/76: 119

27

Artide 17

La partie contractante ä laquelle un in­dividu a été remis aux termes du present trailé ne peut le livrer a un État tiers sans Faccord de Fautre parlie, sauf dans les cas vises å Falinéa 16(l)(b), la demande d'accord étant accompagnée des originaux ou de copies authentiques des documents d'extra-dition de FÉlat tiers.

Article 18

Le transit d'un individu livré par un État tiers ä Fune des parlies contractantes å travers le territoire de Fautre est, sous ré­serve des lois de celle derniére, accorde sur demande si Finfraclion en cause peut don­ner lieu ä extradition aux termes du present trailé, la partie contractante qui demande le transit produisant tous les documents exigés par Fautre.

Article 19

Les documents présentes conformément au present trailé sont assortis d'une traduc­tion certifiée conforme en vertu du droit de FÉlat requérant, qui est recevable en preuve lors de la procédure d'exlradilion dans FÉtat requis.

Article 20

L'État requis prend en charge les frais occasionnés sur son territoire par Fextradi­lion el FÉlal requérant ceux qui sont entrai-nés par le transfert ou le transit de Findividu extradé.

Article 21

Les procedures d'arrestalion provisoire, d'exlradition el de transit sont régies par le seul droit de FÉlat requis.

Prop. 1975/76:119

28

Artikel 22

(1)

Enligt denna överenskommelse skall en hänvisning tiU en fördragsslutande parts lerrilorium avse allt territorium, vatten och luftrum som faller under dess domsrätt.

(2)

Brott skaU anses begånget på en för­dragsslutande parts territorium, om det be­gåtts

(a)

på det fria havet ombord på ett far­tyg som var registrerat på dess territorium, eller

(b)

mot eller ombord på ett luftfartyg samt denna fördragsslutande part gör gäl­lande domsrätt i fråga om brottet.

(3)    Etl brott som begåtts delvis på en

fördragsslutande paris territorium skall an­

ses ha begåtts helt på dess territorium.

Artikel 23

(1)

Denna överenskommelse skall rati­ficeras. Ratifikationsinstrumenten skall ut­växlas i Ottawa så snart som möjligt.

(2)

Denna överenskommelse skall träda i kraft den dag då ratifikationsinstrumenten utväxlas.

(3)

Denna överenskommelse kan uppsä­gas skriftligen av vardera fördragsslutande parlen när som helst, och den skall upp­höra alt gälla etl år efter dagen för sådan uppsägning.

Article 22

(1)

For the purposes of this treaty, a reference to the territory of a Contracting Party means all territory, waters and air­space under ils jurisdiction.

(2)

An offence shall be deemed to have been committed in the territory of a Con­tracting Party if it was committed

(a)

on the high seas on board a vessel registered in ils territory, or

(b)

against or on board an aircraft and that Contracting Party asserts jurisdiction över the offence.

(3)    An offence committed partly within

the territory of a Contracting Party shall

be deemed to have been committed entirely

within ils territory.

Article 23

(1)

This treaty shall be ratified; the in­struments of ratification shall be exchanged in Ottawa as soon as possible.

(2)

This trealy shall enter into force on the dale of the exchange of the instruments of ratification.

(3)

This trealy may be denounced in writing by either Contracting Party al any time and il shall terminale one year after Ihe date of such denunciation.

Som skedde i Stockholm den 25 februari 1976 i två exemplar på svenska, engelska och franska språken, vilka tre texter skall ha lika vitsord.

Done in Stockholm on February 25, 1976 in two copies in the Swedish, English and French languages, the three texts being equally authentic.

Prop. 1975/76:119

29

Artide 22

(1)
[REDACTED_EFTERNAMN] Fapplication du present Iraité, toute mention du territoire de Fune des parties contractantes s'entend non seulement de tout le territoire mais également des eaux et de 1'espace aérien sous sa juridiction.

(2)

Sont réputées élre perpélrées sur le territoire d'une partie contractante les in­fractions commises

(a)

en haute mer a bord d'un navire immatriculé dans ce pays;

(b)

contre un aéronef, ou ä son bord, si elle affirme avoir compélence en la matiére.

(3)   Est réputée avoir été perpétrée en­

tiérement sur le territoire d'une partie con­

tractante toute infraction dont une parlie

y a été commise.

Artide 23

(1)

Le present trailé sera soumis å rati­fication. Les instruments de ratification seront échangés a Ottawa le plus löt pos­sible.

(2)

Le present iraité enirera en vigueur å la date d'échange des instruments de ratifi­cation.

(3)

Chaque parlie contractante peut dé­noncer par écrit le present trailé qui prendra fin un an apres la date de dénonciation.

Fait ä Stockholm le 25 février 1976 en deux exemplaires rediges en langues sué-doise, anglaise et frangaise, les trois textes faisant également foi.

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM  1976 760133