Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:89 Regeringens proposition

1980/81:89

om vissa frågor rörande glasindustrin;

beslutad den 29 januari 1981.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll för den älgärd och del ändamål som framgär av föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

NILS G.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås eu fortsatt och utökat induslripoliiiskl ålgärds­program för den manuella glasinduslrin under perioden 1981/82- 1983/84.

En viktig del i det föreslagna programmet är insatser för att främja exporten. En avsevärd ökning av nuvarande exportfrämjande åtgärder föresläs. Vidare läggs förslag fram om införande av särskilda sirukturga-raniier i syfte att underlätta finansieringen av branschens marknads­föringsansträngningar. Fortsatt slöd lill konsultinsatser föreslås, varvid vissl slöd för designverksamhel föresläs ingå. För alt höja den tekniska kompetensen inom branschen föreslås leknisk fortbildning av vissa perso­nalkategorier. Forlsall investeringsstöd med avskrivningslån för invesle­ringar i effektivilelshöjande produktionsutrustning och bällre arbetsmiljö föreslås.

För de föreslagna åtgärderna tas upp en ram av 36.5 milj. kr. för hela treårsperioden. För särskilda strukturgaranlier beräknas 25 milj, kr. För budgetåret 1981/82 föreslås 10,5 milj. kr.

1 propositionen redovisas också vissa frägor rörande planglasindustrin och förpackningsglasindustrin.

I    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 89

Prop. 1980/81:89

2

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid legcringssammanlräde 1981-01-29

Närvarande: stalsminislern[REDACTED_EFTERNAMN]. ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN]. Buren­slam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. Boo.[REDACTED_EFTERNAMN]. Adel­sohn.[REDACTED_EFTERNAMN]. Petri,[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: stalsrädet Äsling

Proposition om vissa frågor rörande glasinduslrin

I    Inledning

Glas tillverkas i Sverige huvudsakligen i tre branscher, nämligen den manuella glasinduslrin. planglasindustrin och förpackningsglasindustrin.

Inom samtliga dessa tre branscher har under 1970-talel sketl slora slruk­tureUa förändringar.

I fråga om den manuella glasinduslrin har riksdagen vid flera fillfällen under 1970-lalel beslutat om särskilda stödåtgärder. Dessa åigärder inled­des budgetårel 1970/71 med treåriga utbildnings- och exporlprograni (prop. 1970:41, SU 1970:61 och BaU 1970:23. rskr 1970:165 och 188). Exportpro-grammel har därefter förlängts vid flera tillfällen. Fr.o.m. budgetåret 1972/73 kompletterades åtgärderna med dels bidrag till konsultinsatser i omslällningsfrämjande syfle, dels slalliga lånegarantier, s.k. strukturga­ranlier (prop. 1972:46, NU 1972:32. rskr 1972:195). Vären 1977 beslutade riksdagen om ell treärsprogram för budgetåren 1977/78-1979/80 med öka­de insalser (prop. 1976/77:61. NU 1976/77:37, rskr 1976/77:283). Därvid infördes avskrivningslån för effektivilelshöjande invesleringar i produktionsutrustning och för investeringar som syfiar till all förbällra arbetsmiljön. Åtgärderna har förlängts lill all omfatta budgetåret 1980/81 (prop. 1979/80:100 bil. 17 s. 42, NU 1979/80:43. rskr 1979/80:395). Åtgär­derna administreras av statens industriverk.

Den centrala anläggningen Glasma AB för tillverkning av färdigblandad glasrävara, s. k. mäng, för den manuella glasinduslrin har kommit lill slånd genom insalser inom ramen för de branschinriklade åtgärderna och statligt lokaliseringsstöd.

Riksdagen beslutade våren 1979 hemslälla hos regeringen om alt en samlad plan för samhällels insalser på glasindustriområdei skulle upprättas

Prop. 1980/81:89

3

(NU 1978/79:28, rskr 1978/79:207). Härvid framhölls bl. a. all mälel när det gäller den manuella glasindustrin borde vara all bevara denna induslris långsikliga konkurrenskraft och konstnärliga kvalitet sä all hillillsvarande sysselsältningsnivå kunde behällas. I fråga om äigärder för den manuella glasinduslrin betonades betydelsen av all forsknings- och utvecklingsarbe­te inom branschen beaktades och anfördes all särskilda insalser för alt främja exporten sannolikl behövdes. Vidare underslröks vikten av all den manuella glasinduslrin ocksä i forlsältningen kunde få tillgång lill yrkes­kunnig arbetskraft. Enligl riksdagens mening var del naturligt alt arbelel med en samlad plan för samhällels insalser pä glasinduslriomrädel innefal-tade också en nordisk aspekt. Riksdagen hemställde därför all regeringen skulle la initiativ ii|| överläggningar med övriga nordiska länder rörande gemensamma problem päglasinduslrins område.

Med anledning av riksdagens beslul uppdrog regeringen den 20 april 1979 ål statens industriverk all utarbeta förslag till en samlad plan för samhällels insalser för glasinduslriomrädel i enlighel med vad näringsut­skottel hade anförl. I uppdragel angavs all de nordiska aspekterna speci­elll med avseende pä planglasinduslrin borde las upp i enlighel med vad ulskoltel anförl.

Inom industriverket har arbelel med anledning av uppdragel delals upp i tre delar, nämligen manuell glasinduslri, planglasinduslri och emballage-glasinduslri. Industriverket lämnade i augusti 1980 rapporterna (SIND 1980:9) Manuella glasbruk i slrukluromvandling, (SIND 1980:8) Planglas­induslrin - planglas och isolerrutor inför 80-talet samt (SIND PM 1980:12) Emballageglasindustrin - en förstudie. I oklober 1980 lämnade industri­verket rapporten (SIND PM 1980:22) Manuella glasbruk i slrukluromvand­ling: Forskning och utveckling. Rapporterna om manuell glasinduslri och planglasinduslri har remissbehandlats.

Yllranden över rapporten om manuella glasbruk i slrukluromvandling har avgells av skolöverstyrelsen, slatens naturvårdsverk, koncessions­nämnden för miljöskydd, kommerskollegium (KK), näringsfrihelsombuds­mannen (NO), statens pris- och kartellnämnd (SPK), arbetsmarknadssty­relsen (AMS), arbelarskyddsstyrelsen, styrelsen för leknisk utveckling (STU), länsstyrelserna i Östergöllands, Kronobergs och Kalmar län. Ko­operativa förbundet. Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska arbets­givareföreningen (SAF), Svenska fabriksarbetareförbundel. Svenska in­dustritjänstemannaförbundet och Sveriges arbelsledareförbund. vilka tre organisafioner har avgelt ell gemensaml yttrande. Svenska glasbruksför­eningen, Sveriges exportråd, Sveriges grossislförbund, Sveriges hanl-verks- och induslriorganisation - Familjeföretagen. Sveriges industriför­bund, Sveriges köpmannaförbund. Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Emmaboda och Nybro kommuner, vilka bada kommuner har av­gelt ell gemensaml yttrande, saml Finspångs, Lessebo, Ronneby och Uppvidinge kommuner.

Prop. 1980/81:89

4

Vissa remissinslanser har till sina yllranden fogal yllranden från andra insianser. Sälunda har KK bilogal yllranden frän handelskamrarna i Kal­mar län. i Kronobergs och Blekinge län saml frän Slockholms handelskam­mare. Länsstyrelsen i Kalmar län har bifogal yllranden frän länsarbels-nämnden och Kalmar läns utvecklingsfond.

Yttranden c>ver rapporten om. forskning och utveckling för den manuella glasinduslrin har avgetts av skolöverstyrelsen, AMS. STU. Svenska glas-bruksforeningen. Glasforskningsinsliluleis styrelse. SAF. Svenska fabriksarbetareförbundet. Sveriges induslriljänstemannaförbund och Sve­riges arbelsledareförbund. vilka tre organisationer har avgett ell gemen­saml yltrande.

Yllranden över rapporten om planglasinduslrin har avgells av KK. NO. SPK. .'\MS. bosiadssiyrelscn. sialens räd för byggnadsforskning, stålens planverk. STU. länssiyrelsen i Hallands län, SAF. Svenska fabriksarbe­tareförbundel. Sveriges arbelsledareförbund. Sveriges hanlverks- och industriorganisafion - Familjeföretagen, Sveriges industriförbund och TCO.

KK har lill sill yllrande fogal ett yltrande frän Skånes handelskammare. Länsstyrelsen i Kalmar län har till sill yltrande fogal ell yllrande från Emmaboda kommun och länsstyrelsen i Hallands län har lill sitl yllrande fogal ett yllrande från näringslivskommillén i Hallands län.

Sammanfallningar av industriverkels rapporter om glasinduslrin bör fogas lill prolokollel i della ärende som bilaga 14.

Sammanfattningar av inkomna remissyllranden bör fogas lill prolokollel i della ärende som bilaga 5 och 6.

Länsslyrelserna i Kronobergs och Kalmar län har gemensaml utarbetat rapporten Regionala och lokala konsekvenser av förändringar inom den manuella glasinduslrin. Rapporten har sammanfallats i ell särskilt avsnitt i industriverkets rapport Manuella glasbruk i strukturomvandling.

Den i utredningen om manuella glasbruk i strukturomvandling genom­förda samhällsekonomiska analysen har industriverket redovisat ijanuari 1981 i en särskild rapport (SIND 1980:24) Samhällsekonomiska analyser av sysselsättningsproblem - exemplet manuell glasindustri.

Vidare har kommil in vissa skrivelser rörande glasinduslrin från organi­sationer.

2    Föredragandens överväganden

Glasinduslrin beslår i huvudsak av tre avgränsade delar, nämligen ma­nuell glasinduslri. planglasinduslri och förpackningsglasinduslri.

Den manuella glasindustrin tillverkar hushälls- och prydnadsglas saml belysningsglas. Den i vissa andra länder förekommande högautomalise­rade tillverkningen av hushällsglas saknar molsvarighel i Sverige.

Prop. 1980/81:89

5

Planglasindustrins huvudprodukt är glas för fönster i byggnader och fordon,

Förpackningsglaslillverkningen är huvudsakligen inriklad på förpack­ningar för livsmedelsinduslrins behov, bl, a. dryckesförpackningar. Vidare lillverkas glas för medicinska ändamål.

Statens industriverk har med anledning av riksdagens beslut vären 1979 fält i uppdrag av regeringen all utarbeta förslag till en samlad plan för samhällets insalser pä glasinduslriomrädel. Industriverket har mot bak­grund av de stora olikheterna i problembild och branschstruktur som gäller för glasinduslrins olika delar bedrivii utredningsarbetet uppdelat pä manu­ell glasinduslri, planglasinduslri och förpackningsglasinduslri. Separata rapporter avseende dessa tre delar av glasindustrin har lämnats av industri­verket i augusti 1980. Därutöver har induslriverkei i oklober 1980 länmal en rapporl om forskning och uiveckling för den manuella glasinduslrin. Rapporterna rörande manuell glasindustri och planglasinduslri har remiss­behandlats.

Stålens industriverk har således inle funnit del ändamälsenligl att be­handla glasinduslrins olika delar i ell sammanhang och har därtor inte utarbetat något förslag till samlad plan för samhällels insalser på området.

För egen del vill jag belräffande behovet av en samlad plan anföra följande. I likhet med industriverket finner jag del naturligt alt glasindu­slrins olika delar behandlas var för sig med hänsyn lill de slora skillnader som föreligger i fråga om slruktur och problem. Industriverkets utred­ningsarbete har täckt hela glasinduslriomrädel och behovel av insalser från samhällels sida har bedömts utifrån en analys av varje branschområde för sig. Jag bedömer därför alt ell tillräckligt underlag har tagils fram för en samlad bedömning av behovel av äigärder för glasinduslrin genom den genomgäng av glasinduslriomrädel i sin helhel som industriverket har företagit.

Jag övergår nu lill alt behandla de olika delarna av glasindustrin och tar försl upp den manuella glasinduslrin.

2.1. Den manuella glasindustrin

Under 1970-lalet har problemen inom den manuella glasindustrin föran­lett införandel av successivt breddade och förstärkta statliga åtgärder för branschen. Koslnaderna föri huvudsak exportfrämjande ätgärder, konsult­insatser, investeringslän och strukturgaranlier uppgick under budgelåren 1970/71-1979/80 lill 32,5 milj. kr. Beviljade länegarantier uppgick t.o.m. budgetåret 1979/80 lill 20 milj. kr. i strukturgaranlier och 1,6 milj. kr. i exportlånegaranlier. För innevarande budgetår har riksdagen anvisat 4 milj. kr. för branschfrämjande åtgärder i form av exporlfrämjande äigärder och konsullbidrag. Av lidigare beviljade medel för lån lill invesleringar var vid budgetårets början 6,9 milj. kr. inle utnyttjade. Vidare omfatlas bran­schen liksom lidigare av systemet med strukturgaranlier.

Prop. 1980/81:89

6

Inom den manuella glasinduslrin lillverkas som nämnis huvudsakligen hushälls- och prydnadsglas. Tillverkningen av belysningsglas har galt till­baka och sker numera vid endasl ell glasbruk.

Av indusiriverkels utredning framgär all antalet anställda höslen 1980 uppgick lill ca I 900 personer. Nedläggningar hade då under loppet av ell är skett av Flygsfors och Alsieriors glasbruk inom Orrefors-gruppen och av Skrufs glasbruk inom Kosta Boda-gruppen. Efler dessa nedläggningar lillverkas glas vid 19 bruk. Antalet förelag är tolv. Branschstrukturen framgär av följande sammanställning.

Företag     Glas-

Anställda  Fördelning i

bruk

% av anställda

AB Oriefors Glasbruk

1

3

517

27

Kosta Boda AB

1

5

831

44

Reijmyre Glasbruk AB

1

1

118

6

Frisl

å

ende glasbruk

9

10

436

23

12

19

1902

100

Orrefors ägs av Incentive AB. Kosta Boda och Reijmyre ingår i Upsala Ekeby-koncernen. De frislående glasbruken ägs vart och ell av en begrän­sad krets privatpersoner.

Den nuvarande strukturen är resultatet av belydande omstruktureringar under 1970-lalel. I slutet av 1960-lalel bestod branschen av ell slorl anlal fristående bruk. År 1971 bildades Åforsgruppen genom fusion av tre glas­bruk. När Upsala Ekeby är 1975 övertog företagsgruppen bestod den av fyra bruk. Senare ändrades namnet lill Kosta Boda.

Vid årsskiftet 1974-75 bildades med hjälp av bl.a. del slalliga slruktur-slödet Krona-Bruken AB genom samgående av fem bruk. Den nya grup­pen gick i konkurs år 1977, varvid två av bruken inlemmades i Kosta Boda­gruppen och ett bruk överlogs av Orrefors.

Incentive blev delägare i Orrefors är 1971 och ökade ägarandelen lill 90% år 1976. Sedan är 1978 är Orrefors helägl av Incentive.

Slora invesleringar har gjorts inom de båda flerbmksförelagen bl.a. i form av s.k. kontinuerliga vannor med hög kapacitet och effektivitet i syfte all irygga förelagens långsiktiga lönsamhet. Enligt industriverket kan del dåliga resultatet för branschen år 1978 till stor del förklaras av stora inkörningskostnader av de kontinueriiga vannorna i Kosta och Orrefors. De gjorda investeringarna inom branschen är finansiellt myckel betungan­de. Branschens upplåning har ökal och lett till alll större räntekostnader.

Genomförda investeringar och svag utveckling på avsättningssidan har lett lill en belydande överkapacitet, av industriverket beräknad till 50 milj. kr. eller 14% av kapaciteten år 1980.

Nödvändiga invesleringar i ny teknik, som ersättning för förslitna an­läggningar, i miljöteknik och avseende vardagsrationaliseringar har enligl industriverkets rapport släpat efter. Branschen belastas av vissa förelag-

Prop. 1980/81:89

7

ganden avseende yttre miljöproblem som mäste lösas genom investeringar. Enligt en grov uppskattning skulle kostnadsnivån inom branschen kunna sänkas med 50 milj. kr. Investeringsbehovet uppgår härvid enligt en likaså grov uppskattning lill mellan 75 och 100 milj. kr. under cn femårsperiod. Besparingen avser huvudsakligen kostnader för arbetskraft och energi.

Utvecklingen under 1970-talel för hushälls- och prydnadsglas saml pro­gnos för ulvecklingen t.o.m. är 1985 enligl sialens industriverk samman­fallas i följande tablå.

Mili,

kr.

Volymm

ä

ssig

f

ö

r

ä

ndring

å

r i 979

i 9 per 

å

r

1970-1979

1979-19X5

enligl

indusiri-

verkels

prognos

Tillf

ö

rsel till den svenska

marknaden

265

-1-2.-'!

+ 1

D

ä

rav:    Imporl

114

-l--'i..S

+ 4

Svensk tillf

ö

rsel

1-M

+ \

-1

Export

126

+ 2.5

+ 5

Produktion

277

+ 1.5

+ 1.5

Imporlökningen har således varit väsentligt större än ökningen för expor­ten. Är 1979 vad dock fortfarande exportvärdet större än importvärdet. På hemmamarknaden har utvecklingen för den svenska industrin varil svag.

För sin prognos har industriverket antagit en ärlig tillväxt 1979- 1985 av bruilonationalproduklen med mellan 3 och 3.5% och en molsvarande ökning av den totala privata konsumtionen med 1 %. Bedömningen av exportens utveckling 1979 1985 har gjorts under anlagande om oförändra­de marknadsföringsinsatser och all relativpriserna för svensklillverkal glas inte försämras. Kraftiga marknadsföringsinsatser på specielll utvalda ex­portmarknader bör enligl industriverket kunna ge någon procentenhet högre exporllillväxt än angivna 5% men effeklerna anlas inle kunna upp­näs förrän 2-3 är efter del att åtgärderna har satts in.

Industriverket räknar med en forlsall förbäuring av produktiviteten per anslälld inom den manuella glasinduslrin, för perioden 1979- 1985 angiven till mellan 4 och 5% per år. Den produktionsökning med endast 1,5% per år som industriverket räknar med innebär således alt en minskning i sysselsättningen måste ske lill följd av en stigande produktivitet. Den har av industriverket angivits lill ungefär 50 arbetstillfällen ärligen.

Vid sina överväganden har industriverket prövat tre alternativa utveck­lingsvägar. Ett alternativ har därvid varit alt bevara sysselsätlningen oför­ändrad inom branschen i enlighet med ett av de mäl som riksdagen har uttalat sig för. Enligl industriverkets bedömning skulle della förutsätta 20-25 milj. kr. i ärliga lönesubvenlioner förutom slöd för all få avsättning

Prop. 1980/81:89

8

för den höga produktionsvolymen. Industriverket har inte bedömt det som realistiskt att kunna bibehålla nuvarande sysselsältningsnivä med hänsyn till all del skulle förulsälfa slöd i sädan omfallning att åtgärderna skulle bryta mol inlernalicmella regler. Induslriverkei bedömer således del be­skrivna alternalivel som orealisliskl all genomföra.

Enligt ett andra alternativ, som industriverket har beskrivit som mark­nadsanpassad utveckling utan branschslöd, förulsalls nuvarande bransch-åtgärder upphöra vid ulgången av innevarande budgetär. Sysselsällnings-minskningen bedöms därvid bli avsevärd. Konsekvenserna för branschen och för hela den bygd i vilken branschen till stor del är lokaliserad skulle bli belydande. Industriverket anser all delta skulle leda lill en sä negativ utveckling att det innebär samhällsekonommiska förluster.

Del tredje ulvccklingsalternalivel som industriverket har slälll upp be­skrivs som en marknadsanpassad utveckling med branschslöd. Under inverkan av fortsatta och förstärkta statliga äigärder förutsätts enligt della alternativ överkapacilelen inom branschen bli minskad samtidigt som möj­ligheterna lill rationaliseringar i produktionen las fill vara. Kapacitelsned-dragningen bedöms innebära en nellominskning av sysselsättningen med 285 anställda under treårsperioden 1981-1983. Industriverket föreslär alt della handlingsalternativ genomförs och lar därmed slällning för alt åtgär­der genomförs som kan öka branschens inlernalionella konkurrenskraft.

Industriverkets konkreta förslag lill branschåtgärder för treårsperioden 1981/82-1983/84 omfattar kraftiga förstärkta export- och konsultinsatser uppgående lill 22.5 milj. kr., yllerligare 10 milj. kr. för lån fill invesleringar saml särskilda strukiurgarantier för att tillgodose behovel av rörelsekapital för export inom en garantiram av 25 milj. kr. För tvåårig räntebefrielse vid sädana garantier föreslär verkel 5 milj. kr. Slufiigen föreslär industriverket i sin rapporl om forskning och utveckling stöd lill leknisk fortbildning med 1,5 milj. kr, Tolall innebär dessa förslag således 39 milj. kr. i anvisade medel under treårsperioden och 25 milj. kr i garantier. Ulöver branschåt­gärder föreslår industriverket all särskilda länemedel ställs till förfogande för utvecklingsfonderna i Kalmar, Kronobergs och Östergötlands län för att genom salsningar inom glasinduslriorlernas lokala arbetsmarknader skapa alternativ sysselsättning.

Fleia remissinstanser, bl.a. länsslyrelserna i Kronobergs och Kalmar län och de anställdas orrganisalioner, lar avstånd från industriverkets bedömningar och anser att verket borde har redovisat åigärder enligl del allernaliv som skulle innebära oförändrad sysselsättning. Staten borde enligl nägra av dessa remissinstanser genom kraftigt ökal avsältningsstöd kunna medverka till alt branschens nuvarande överkapacitel elimineras genom en avsevärd ökning av exporten. Sveriges exportråd, som svarar för genomförandet av exporlfrämjandeprogrammel för glasindustrin, var­nar ä andra sidan i sitt remissvar, mot bakgrund av sina erfarenheter, för all ställa alllför stora förväntningar pä effeklerna av exporlfrämjande åt­gärder.

Prop. 1980/81:89

4

För egen del villjag anföra följande,

Lönsamhelslägel är olillfredsslällande för branschen som helhel även om slora skillnader finns mellan de enskilda glasbruken. Totalt har bran­schen uppvisat förluster under samtliga är undei 1970-lalel, Fr, om. är 1977 har lönsamhetsläget markant försämrats och är f. n. sädanl au ätgär­der från branschens sida mäsle vidtas. Samlidigl mäsle enligt min mening även fortsatta ätgärder frän samhällels sida övervägas.

Branschens utveckling under 197()-ialet har kännetecknats av försämrad konkurrenskraft. Importkonkurrensen, bl.a. i form av maskintillverkal hushållsglas, har vuxit. Imporlandelen på den svenska marknaden för hushälls- och prydnadsglas har ökat från 32% är 1970 till 43% är 1979.

Branschens bristande konkurrenskraft är i hög grad knulen lill inrikt­ningen pä arbetskraflsintensiv tillverkning och vårt internaiionelll sett höga kostnadsläge. Konkurrenskraften påverkas ocksä av all den produk­tionstekniska standarden inom branschen enligl industriverket inle är fullt i nivå med den inom utländsk glasinduslri. Brislen på lönsamhet under slora delar av 1970-talel har vidare lett lill en situation med likvidiletsbrisl och stora räntekostnader.

En annan väsentlig förklaring till branschens svårigheter är all den totala efterfrågan på hemmamarknaden har ökal med endast ett par procent ärligen i volym under 1970-lalel. Även utan en ökad imporl skulle således utrymmet för expansion ha varit så begränsai pä hemmamarknaden all den fortlöpande stegringen i arbelsproduklivitel med all sannolikhet skulle ha lell till en minskad sysselsättning inom branschen.

Exporten av hushålls- och prydnadsglas har ökat mätlligl under 1970-lalet och har inle mer än delvis kunnal uppväga branschens svaga utveck­ling pä hemmamarknaden. Exportlillväxten har skell under medverkan av del statliga exporlfrämjandeprogrammel. Exportsatsningarna har dock förutsatt betydande insalser även frän glasföretagens sida.

Sammanfattningsvis har flertalet av branschens företag efler otillräcklig lönsamhet under en följd av är nu begränsade möjligheler alt av egen kraft genomföra de åigärder som behövs för all ändra den nuvarande situa­tionen.

Riksdagen har beträffande den manuella glasindustrin uttalat sig för all branschens långsiktiga konkurrenskraft och konstnärliga kvalilet skall be­varas sä all nuvarande sysselsältningsnivå kan behållas. Konkurrenskraft och konstnärlig kvalilet skall således ses som grunden för all sysselsätt­ningen skall kunna tryggas på sikl. Industriverket har i sin rapport pekat på möjligheter all åstadkomma vad riksdagen har uttalal sig för. nämligen långsiktig konkurrenskraft. Dessa möjligheler beslår främst i minskning av nuvarande överkapacilet genom dels en viss kapacitelsneddragning. dels avsällningsökningar och i ökad effektivitet genom en produktionsteknisk upprustning. Att dessa möjligheler las till vara är enligt min mening en förulsätlning för alt sysselsätlningen inom branschen skall kunna tryggas på sikl.

Prop. 1980/81:89

10

Jag vill i della sammanhang också beröra frägan om importbegränsning kan vara en väg all stödja branschen. Industriverket anför i sin rapport all lågprisimporten utgör ett så allvarligl hol all äigärder allvarligl bör övervä­gas. Verkel har dock avställ frän all lägga fram nägra förslag pä området. Flera remissinstanser tar upp behovet av importbegränsningar. Glasbruks­föreningen aviserar sälunda sin avsikt all återkomma lill regeringen beträf­fande den marknadsstörande importen. Importen av hushälls- och pryd­nadsglas kommer f.n. i slor utsträckning frän EG- och EFTA-länder. Tre länder. Frankrike, Finland och Slorbrilannien. svarar tillsammans för 53% av denna imporl. Samtidigt är importen av lägpriskaraktär ålminsione än så länge av ganska begränsad belydelse. Mol denna bakgrund kan enligl min mening imporlbegränsande åigärder inle vara särskilt verkningsfulla.

Min bedömning är således i likhei med industriverkets att det bäsla sättet all stärka den manuella glasinduslrin är all främja en utveckling som förbätirar branschens konkurrenskraft. I detla syfle mäste möjligheterna att förbättra produktionsteknik och produktionsmetoder las lill vara. Jag vill emellertid underslryka all denna linje måsle kombineras med all ell avsevärt inslag av hantverksmässighel bevaras. Branschens internationel­la konkurrenskraft fär nämligen anses vara i hög grad beroende av skicklig hantverksmässighel och den kvalitet som följer härav. Som både industri­verket och många remissinstanser har strukit under är denna inriktning ocksä av slor betydelse för berörda regioner frän lurislsynpunkl.

En viklig ulgångspunkl vid överväganden om statliga åigärder för bran­schen är enligl min mening den stora roll branschen spelar som livsnerv för en rad mindre orter. Della har påvisats i bl. a. den utredning om regionala och lokala konsekvenser av förändringar inom den manuella glasinduslrin som länsstyrelserna i Kronobergs och Kalmar län har genomfört. 1 många fall har glasbruken en slor belydelse för den lokala arbetsmarknaden. Ett väsenlligl inslag därutöver är den turism som har uppställ som följd av del slora iniresse som allmänheten visar den manuella glasinduslrin.

En annan viklig ulgångspunkl gäller fortlevnaden för de små företags­enheterna inom glasindustrin. Statliga åigärder bör ulformas sä alt de stärker fortlevnaden på lång sikt av dessa enheter vid sidan av de större glasbmksförelagen. Förutom inriktningen av åtgärderna är det enligt min mening nödvändigl alt de ges en sådan omfallning all även de små före­tagsenheternas existens tryggas. Det kan nämligen pä goda grunder be­faras all det är i forsla hand de små glasbruken som riskerar all slås ul om inle tillräckligt branschstöd sälls in från samhällels sida. När del gäller den fortsatta driften av glasinduslrins mindre enheter anser jag vidare all lösningar där verksamhei las över och drivs vidare av lönlagarna, exem­pelvis i form av arbelskooperativ, bör kunna vara ell alternativ lill andra företagsformer.

Ylleriigare en ulgångspunkl är den slora betydelse som den manuella glasindustrin har frän konstnärlig och kulturell synpunkl.

Prop. 1980/81:89

11

An bringa ned överkapacilelen kan som jag har berört göras dels genom all minska kapacilelen i form av anläggningar och sysselsättning nägol, dels genom ökad avsättning, inle minsl pä export. Branschens lönsamhets­läge och likvidilelsmässiga situation är som jag lidigare har berörl sådan all förelagen inle kan anlas klara en rationalisering och exportsatsning enbart pä egen hand. Jag delar industriverkets uppfattning all ett avbrytande av nuvarande branschåtgärder skulle leda till en alllför snabb nedgång inom branschen. Även ett forlsall. oförändrat branschslöd skulle med lanke pä lönsamhelslägel och den brist på handlingskraft som lorde följa härav sannolikl innebära en alllför snabb sysselsättningsminskning. Jag bedömer därtor all en avsevärd ökning av de statliga insaiserna för den manuella glasinduslrin bör genomföras under ireärsperioden 1981/82-1983/84 i hu­vudsak i enlighel med industriverkels förslag. Jag anser emellertid all de av industriverket föreslagna särskilda simklurgarantierna bör fä en gene­rell inriktning och i princip omfatta även salsningar på den svenska mark­naden.

Vilka utsikterna är för branschen alt efler Ireärsperioden ha uppnålt konkurrenskraft och förmåga all klara sig ulan fortsall slalligl slöd är inle möjligt all bedöma nu. Ell kraftigt slöd för rationalisering och exporlfräm­jande synes dock vara ett allernaliv all föredra framför de andra handlings­linjer som står lill buds - att försöka bevara en oförändrad branschstmk­lur och branschomfaltning med omfallande driflssubvenlioner eller all acceptera att branschen minskar i snabb takl. vilket sannolikl skulle bli följden om det slalliga branschslödel inte ökas.

I samband med all förslagel om Ireärsprogrammel för perioden 1977/ 78- 1979/80 lades fram för fyra är sedan underströk jag all slalliga äigärder för branschen mäsle ses som ell tidsbegränsat slöd och som ett komple­menl lill företagens egna ansträngningar. Jag vill understryka all della synsäll gäller även för del nu aktuella ireärsprogrammel.

Jag redovisar nu mina förslag lill induslripoUtiska åtgärder.

Branschfrämjande ätgärder för den manuella glasindustrin be­står f. n. av exportfrämjande åigärder och bidrag till konsultundersökning­ar i omställningsfrämjande syfte. För innevarande budgetår har 4 milj.kr. avsatts till branschfrämjande ätgärder för den manuella glasinduslrin.

Av detta belopp används ca 3 milj.kr. för exportfrämjande äigärder. Enligl gällande riktlinjer kan stöd utgå lill kollekliva och i särskilda fall till företagsindividuella salsningar. I prakfiken ulgår merparten av stödet lill de tvä slora flerbmksförelagen Kosta Boda och Orrefors.

Statens industriverk har föreslagit att insaiserna för exporlfrämjande åtgärder och konsultbidrag höjs med 3,5 milj.kr. lill 7.5 milj.kr. per år och vidare att stöd till fortbildning av leknisk personal och driflspersonal införs med 500000 kr. per är. Sammanlagl föreslär således verkel en resursinsats

Prop. 1980/81:89

12

om 8 milj.kr. per är eller 24 milj.kr, för en treårsperiod. Ökningen avser enligl förslaget i förslå hand de exportfrämjande älgärderna.

Som jag lidigare har berörl förespråkar flera remissinslanser en slörre statlig satsning på exportfrämjande åigärder än den som industriverket har föreslagit. Glasbruksföreningen förordar ell exporlprogram som inle un­dersliger 10 milj. kr. och liknande synpunkler framförs av länsstyrelserna i Kronobergs och Kalmar län och av vissa kommuner. Sveriges exportråd lillslyrker en medelsram enligl förslaget. KK erinrar om de begränsningar i handlingsfriheten som från handelspolitiska utgångspunkter finns vad gäl­ler användandet av slalliga slödålgärder.

Riksdagen ullalade våren 1979 all särskilda insalser för all främja den manuella glasindustrins export sannolikl behövs. För egen del finner jag alt en ökad och långsiktigt stabil export är en gmndförulsätlning för att en inhemsk glasproduklion skall kunna bibehållas pä sikl. För mänga glas­bruk är en omfallande export ett villkor för överlevnad. Jag förordar därför fortsatta och avsevärt ökade exporlfrämjande ätgärder för den manuella glasinduslrin under treårsperioden 1981/82-1983/84. Exportfrämjande in­satser bör dock frän både slatens och företagens sida begränsas till ätgär­der som innebär rimliga utsikter till resullal i förhållande till de insatta resurserna. De måsle ocksä utformas så alt de inte strider mol Sveriges internationella åtaganden. Den myckel höga nivä för slalliga exportsats­ningar som flera av remissinstanserna förespråkat anserjag inle lämplig.

Som jag redan har berörl utnyttjas f. n. en övervägande del av exporl-programmel av branschens två slora flerbmksförelag. De mindre glasbru­ken kan endasl i mindre ulslräckning dra nylla av åigärderna. Jag vill erinra om all riksdagen vären 1979 slog fasl all slalliga insalser för all främja exporten borde ulformas så alt såväl de större som de mindre brukens olikartade behov kan bli tillgodosedda. Flera remissinslanser har lagil upp denna fräga och krävt en inriktning av älgärderna som främjar de mindre glasbrukens exportmöjligheler. Enligl min mening är del i och för sig naturligt alt exportprogrammel har en viss inriktning på de två stora förelagsgrupperingarna, som ulgör en slor del av branschen. Jag vill emel­lertid underslryka vikten av alt de exporlfrämjande åigärderna ulformas på ett sådanl säll att goda möjligheler ges för även de mindre enheterna all dra nytta av programmet.

Ett betydelsefullt led i de exportfrämjande åtgärderna är att la fram underlag för exporlarbetet i form av marknadsundersökningar avseende olika exportmarknader. Jag bedömer all marknadsundersökningar kom­mer all spela en roll även i del utökade exportfrämjandeprogram som jag just har förordal.

Industriverket har föreslagil alt generösare villkor skall gälla för slöd lill marknadsetableringar. Sveriges exportråd anser emellertid att gällande regler är tillräckligl generösa i della hänseende. Jag förordar att oförändra­de grunder för slöd skall gälla för de fortsatta exporlfrämjande åtgärderna.

Prop. 1980/81:89

13

Till behovel av finansieringsstöd i samband med intensifierade mark-nadsföringsanslrängningar återkommer jag strax.

Förutom exportfrämjande äigärder ingär i de nuvarande branschfräm­jande åigärderna för den manuella glasinduslrin även bidrag till konsult-undersökningar i omslällningsfrämjande syfle. Bidragen kan användas ocksä för undersökningar som syftar lill all i förelagen införa redan utveck­lad produktionsteknik och/eller anpassa sädan leknik till företagens behov.

Industriverket har föreslagit fortsalt verksamhet med konsullbidrag och alt därvid slöd skall inrymmas lill designverksamhel för den manuella glasinduslrin.

Jag vill erinra om all riksdagen vären 1979 angav som ett av mälen vad gäller den manuella glasinduslrin all bevara denna induslris konstnärliga kvalitet. Som framhälls i indusiriverkels utredning har de svenska formgi­varnas framgång en avgörande belydelse för den svenska glasinduslrins konkurrenskraft. Samtidigt måsle formgivningen anpassas till den konsl-hanlverksindustriella produktionsform som den svenska manuella glasin­duslrin representerar. Äigärder behövs enligl ulredningen för all slimulera rekryteringen av unga konstnärer lill glasinduslrin och för all över huvud tagel främja den konstnärliga ulvecklingen och formgivningen inom områ­det. Bland möjliga äigärder nämns ärliga pristävlingar och stipendier.

För all hävda sin konkurrenskraft mäsle enligl min mening de svenska glasbruken utveckla produkter med en egen profil som skiljer dem frän andra tillverkares produkler. Jag bedömer del därför väsenlligl alt i ett ålgärdsprogram för branschen den konstnärliga sidan uppmärksammas genom ett vissl slöd till designverksamheten. Jag förordar alt i enlighel med industriverkets förslag medlen för branschfrämjande äigärder för manuell glasinduslri fär användas för slöd även av delta slag. Den närmare utformningen av stödåtgärder lill designverksamhelen bör ankomma på regeringen. Jag har i denna fråga samrått med chefen för utbildningsdepar­tementet.

I de branschfrämjande åigärderna för manuell glasindustri ingick under perioden 1970/71 1972/73 vissa utbildningsinsatser. I sin rapport an­gående forsknings- och utvecklingsfrågor för den manuella glasinduslrin anför industriverket att den tekniska kompetensen inom de enskilda före­tagen behöver höjas. Verkel föreslår all ett särskilt slöd för fortbildning av i första hand teknisk personal och driftspersonal inom branschen vid Glasforskningsinsiitulel i Växjö eller vid frislående utbildningsinstitut in­förs inom en kostnadsram av 500000 kr. per år under en ireärsperiod. Utbildningsinsatserna föreslås inriktas pä främst följande personalgrupper:

-

tekniker,

-

förmän, verkmästare, operatörer, formgivare, marknadsförare,

-

kvalificerade glasarbelare.

Förslagel om ett särskilt stöd för utbildning har mottagits positivt av

Prop. 1980/81:89

14

samtliga remissinslanser som har yllrat sig i frågan. Även jag finner all ell sådanl stöd behövs för att stärka och utveckla den manuella glasinduslrin. Del bör kunna medverka lill att det av riksdagen uttalade önskemålet om all den manuella glasinduslrin också i fortsäliningen kan få lillgäng till yrkeskunnig arbetskraft tillgodoses. Det bör ocksä genom alt den tekniska kompetensen inom branschen höjs underlätta för företagen att tillgodogöra sig resullalen av och öka inlressel för den forskning och utveckling som bedrivs pä glasomrädel. Jag förordar därför all ell slöd till ulbildning med av industriverket föreslagen inriktning lämnas under ireärsperioden 1981/ 82-1983/84. Jag beräknar kosinaden härtör lill högsl 500000 kr. per är. Samtliga branschinriklade åigärder för den manuella glasinduslrin är som jag har framhällii tidsbegränsade. När del gäller del föreslagna ulbildnings-slödel vill jag särskilt underslryka all genomförandel organiseras sä au åigärden ulan slörre olägenheler kan avslulas efler Ire är.

Tolall för brunschfrämjande äigärder för manuell glasinduslri - exporl­främjande äigärder. konsullbidrag, stöd lill designverksamhel och utbild-ningsslöd - beräknar jag för Ireärsperioden 1981/82-1983/84 22.5 milj. kr. För budgetåret 1981/82 bör alliså, i enlighel med vad jag har beräknal i budgetpropositionen 1981 (prop. 1980/81: 100 bil. 17 s. 42) under anslagel Branschfrämjande åigärder, las upp 6,5 milj. kr. lill den manuella glasin­duslrin, vilket är en ökning med 2,5 milj. kr. jämfört med innevarande budgetår.

Jag älerkommer nu till frägan om finansieringsstöd vid intensifi­erade marknadsföringsanslrängningar inom den manuella glasinduslrin. F.n. finns inga speciella kreditgarantier med exporiinriklning för bran­schen i fräga. Åren 1970/71 - 1976/77 fanns slalliga lånegarantier för finan­siering av exporlålgärder inom tekoindustrin och den manuella glasindu­strin. Slödet var ett komplement till övriga exportfrämjande äigärder för dessa branscher och kunde utgä för tröskelkostnader vid exporlprojekl. Återbelalningstiden för län mol sädan garanti var i normalfallet så kort som fem är. Garantin var inle kombinerad med någon subvention i form av ränlebefrielse.

Den manuella glasindustrin omfatlas tillsammans med vissa andra bran­scher sedan budgetårel 1972/73 av systemet med strukturgaranlier (prop. 1972:46, NU 1972:32, rskr 1972:195). Syftet med strukturgarantierna är att underlätla en planmässig strukturomvandling av berörda branscher. Garantin innebär att staten ikläder sig borgensansvar för lån som beviljas förelag vid förelagssamgåenden, exempelvis vid förvärv av andra företag eller driftsenheter, eller vid samverkansprojekl med flera förelag involve­rade. Räntebefrielse kan beviljas om särskilda skäl föreligger.

Särskilda strukturgaranlier infördes för tekoindustrin under budgetåret 1977/78 (prop. 1976/77:105 bil. 1,NU 1976/77:41, rskr 1976/77: 305). Syftet var alt dels medverka lill en förbättring av tekoföreiagens finansiella förhällanden, dels ge incitament lill lönsamhetsbefrämjande strukturella

Prop. 1980/81:89

is

ätgärder frän företagens sida. Den viktigaste skillnaden gentemot struktur­garanlier är alt särskild slrukiurgaianii kan utgå till foretag individuellt, alltsä utan krav pä samgående eller samverkan mellan foretag. 1 övrigl år villkoren för de båda garantislagen likartade. 1 bägge fallen behöver siiker­het inle lämnas annat än om särskilda skäl föreligger. Garanti fär i bägge fallen lämnas molsvarande högst det egna kapitalel, men säiskild struktur-garanti kan översliga det egna kapitalel om särskilda skål föreligger. Län mol slrukturgaranli kan beviljas amorteringsfrihel i högsl fem år men endasl om särskilda skäl föreligger. I fräga om lån mol särskild slruklurga-ranli gäller generell amorteringsfrihel under två är, Älerbetalningstiden år vid slrukturgaranli högsl lio är eller om särskilda skäl föreligger, högsl 15 är. Älerbelalningsliden vid särskild slrukturgaranli är högst tolv är inkl. två ärs amorteringsfrihel. Vad slutligen räntebefrielse beträffar kan sädan numera för bägge slagen av garantier beviljas under högsl tre är om särskilda skäl föreligger. De särskilda slrukturgaranlierna för lekoinduslrin infördes dock ursprungligen med generell, tvåårig räntebefrielse.

För båda slagen av garanti gäller som huvudsaklig bedömningsgrund för slöd all långsiktiga möjligheler all upprällhälla en lönsam produkfion bedöms föreligga.

För alt projekl skall stödjas med stmklurgaranli krävs alt detaljerade planer presenteras. Som villkor för särskild slrukturgaranli gäller all före­taget har faslslälll en konkret plan för utveckling och rationalisering.

Ökade försäljningsanslrängningar kan förväntas medföra slörre finan­sieringsbehov än vad branschen f.n. klarar av. Industriverket föreslär. efter förebild frän åigärderna för lekoindustrin, att slalliga lånegarantier i form av särskilda strukturgaranlier införs för exportanslrängningar inom den manuella glasinduslrin. Garantiramen föreslås uppgå till 25 milj. kr. för den aktuella ireärsperioden. Vidare föresläs generell ränlebefrielse under tvä år lill en beräknad kosinad av 5 milj. kr. Industriverket föreslär alt villkoren i fräga om säkerhel, beloppsgräns, amorteringsfrihel och amorte­ringstid skall molsvara dem som gäller för särskilda strukturgaranlier för tekoindustrin.

Vid remissbehandlingen har KK uppmärksammat nödvändigheten av all stödåtgärderna ulformas i linje med Sveriges inlernalionella åtaganden. Del fätal övriga remissinslanser som berörl förslagel har hafl en positiv inställning. Glasbruksföreningen framhåller all förekommande säkerheter vid de föreslagna slrukturgaranlierna inte bör belasta företagens nuvaran­de banksäkerheter.

Med hänsyn lill angelägenheten av alt en ökad avsättning i enlighel med vad jag lidigare har anfört kommer till slånd och till de uppenbara svärighe­lerna inom branschen att på egen hand finansiera dessa ansträngningar förordar jag all särskilda strukturgaranlier införs för den manuella glasin­duslrin under Ireärsperioden 1981/82-1983/84. Som jag lidigare har anförl bör garantierna ha en generell inriktning och i princip omfatta även sats­ningar pä hemmamarknaden.

Prop. 1980/81:89

16

Samgående och samverkan mellan förelag hai inle lätt den betydelse inom den manuella glasinduslrin som avsägs nar siruklurpäveikande ätgäi-der i form av strukturgaranlier och bidiag lill konsulliindersökningar inför­des år 1972, Enligl min mening finns del emcllerlid anledning all ulgå ifrän all strukturstöd behövs åven under den kommande Ireärsperioden. bl.a. för alt underlätta for de mindre glasförelagen att genom samarbele effekti­visera sin marknadsföring. Jag förordar därför all forekommande läll av samgående- och samveikanspiojekt inom den manuella glasinduslrin skall kunna siödjas med de särskilda slrukuirgaranlier som jagjusl har förordat. Del nuvarande syslemel med slrukturgarantier bör däriöi upphöra all galla för branschen m.ed ulgången av budgetaret 1980/81.

Ett villkor för all bevilja garanti bör vara alt en konkret plan finns för företagens marknadsföringsprojekt eller, i fiäga om projekt med struktur-inriktning, för genomförandet ;iv de strukturella förändringarna. Vid be­dömningen av marknadsföringsprojekt bör vidare slort avseende fästas vid vilka effekter som kan väntas uppstä för andra företag i branschen.

Med hänsyn till all glasföretagens negativa ränlenetlo f. n. i mänga fall är en svår belastning bör ränlebefrielse lämnas geneielll under två år för län mol de föreslagna garantierna.

Jag förordar alt i övrigt samma villkor som för särskilda strukiurga­rantier för tekoindustrin skall gälla för de föreslagna garantierna för den manuella glasinduslrin. Del innebär bl.a. all säkerhel behöver lämnas endasl om särskilda skäl föreligger. Garanti lär inle översliga del egna kapilalel om inle särskilda skäl föreligger. Amorteringsfrihel skall gälla under de tvä första åren. Återbetalning skall därefter ske under högsl lio år.

Jag beräknar ramen för särskilda strukiurgarantier för manuell glasin­duslri lill 25 milj. kr. för perioden 1981/82-1983/84. För ränlebefrielse beräknar jag medelsbehovel lill 2 milj. kr. per är eller totalt 6 milj. kr. under treårsperioden. Jag återkommer lill anslagsfrågorna i del följande.

Från anslagel Täckande av förluster på grund av strukiurgarantier lill förelag inom vissa industribranscher belalas utgifter för förluster i sam­band med strukiurgarantier och särskilda strukturgaranlier för tekoindu­strin. Uppkommande förluster i samband med särskilda strukturgaranlier för manuell glasindustri bör fä bestridas frän samma anslag.

Län lill invesleringar inom manuell glasinduslri infördes under budgetaret 1977/78 (prop. 1976/77:61. NU 1976/77:37. rskr 1976/ 77:283), Slödel kan ulgä lill effektivitetshöjande investeringar i produktionsutrustning, för invesleringar som i första hand syfiar lill alt förbällra arbetsmiljön och för invesleringar som görs vid enskilda produk-lionsenheler som en direki konsekvens av all mäng köps från en central råvaruanläggning. Lånen, som kan lämnas för högst 507c av investerings­kostnaden, är amorterings- och räntefria och skrivs av under högsl fio är.

För ireärsperioden 1977/78-1979/80 anvisades sammanlagt 15 milj. kr.

Prop. 1980/81:89

17

Vid utgången av budgetårel 1979/80 hade 8,1 milj. kr. utnyttjats, varav 3 milj. kr. för den gemensamma rävamanläggningen Glasma AB.

Statens industriverk föreslår mot bakgrund av del beräknade investe­ringsbehovet inom branschen pä 75 milj. kr. att yllerligare 10 milj. kr. anvisas, varigenom totalt med outnyttjade medel nära 17 milj. kr. skulle stå till förfogande under fyraårsperioden 1980/81-1983/84. Vidare föreslär industriverket att lånen fär lämnas för energibesparande investeringar i ugnsanläggningar för smällprocessen och för invesleringar avseende för­bättrad yttre miljö. Lån för det senare ändamålet föresläs kunna ulgå för högsl 80% av invesleringen.

Vid remissbehandlingen har Glasbruksföreningen anfört all en anledning till alt länen hillills inle uinyltjals mer är. förutom osäkerheten inom branschen, all företagen ofta saknar tillräckliga möjligheter i fräga om den egna insatsen. Glasbruksföreningen anser att de möjliga och angelägna kostnadssänkningar i produktionen som uledningen har redovisat, vilka fömtsätter investeringar pä 15-20 milj. kr. per är under en femårsperiod, inte lorde kunna åstadkommas med den föreslagna nivån för slödet. För­eningen hemställer därför om utvidgad låneram och höjd lånegräns.

Investeringsbehovet är av alll att döma slort inom branschen. Detta gäller säväl i och för sig lönsamma invesleringar i effektivare produktions­teknik som företagsekonomiskt mindre intressanta investeringar avseende bl.a. den yttre miljön. Med hänsyn härtill och lill branschens lönsamhets­läge och finansiella situation bedömer jag del som nödvändigl alt under en treårsperiod tillskjuta ytterligare medel för lån till investeringar. Jag beräk­nar härför 8 milj. kr., varav 2 milj. kr., för budgetårel 1981/82. Jag äler­kommer till anslagsfrågan för nästa budgetär i det följande.

För lånen bör gälla oförändrade regler. Vad gäller förslaget om utnytt­jande för energibesparande investeringar anserjag all nuvarande regler för lånen medger en sädan användning i den mån invesleringen kan ses som en klar effektivitetshöjning, dvs. om kostnadsbesparingen på energisidan är tillräckligl stor.

Det treåriga program för den manuella glasinduslrin som jag nu har redovisat bör ha följande omfallning.

1981/82      1982/83      1983/84     Totalt

6.5

2

7.5 3

8.5 3

22.5 8

2

2

->

6

10,5

12,5

13,5

36,5

Branschfrämjande åtgärder Lån lill invesleringar Räntebefrielse vid särskilda strukturgaranlier

Totalt förordar jag för programmet alltså en ram av 36,5 milj. kr.

I industriverkets rapporl om forskning och utveckling inom den manuella glasindustrin behandlas framför allt den glasforskning som be-

2    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 89

Prop. 1980/81:89

18

drivs inom Stiftelsen Glasforsknings ram vid Glasforskningsinsiitulel i Växjö. Den svenska glasinduslrin bedriver tillsammans med den nordiska glasinduslrin gemensam glasforskning, som finansieras lill hälften av med­lemsavgifter frän branschens olika företag. Den andra hälften utgörs av slalligl stöd från STU. Dämlöver drivs uppdragsforskning med kommersi­ell inriktning. Enligt rapporten tror den manuella glasinduslrin all nyltan av grundforskning inom glasomrädel är begränsad. Glasinduslrin har inle utnyttjat sina möjligheler all styra forskningens inriktning. Ell visst främ­lingsskap har uppstått mellan institutet och branschen. Frånsett de bägge flerbmksförelagen är glasbrukens egen forsknings- och utvecklingsverk­samhet begränsad. Behovel av sådana insalser betecknas dock som slort. Enligt rapporten borde möjligheler finnas för Glasforskningsinsiitulel alt genom ökade inlernalionella kontakter dra bättre fördel av forskningsre­sultat ulomlands.

Industriverkets slulsals är all den manuella glasinduslrin behöver höja den tekniska kompetensen inom de enskilda företagen samtidigt som del är väsenlligl all en viss glasleknologisk forskning kan upprätthållas inom landet. Industriverket anser att nuvarande slöd från STU bör fortsätta i hillillsvarande former.

Betydelsen av en fortsatt forsknings- och utvecklingsverksamhet för glasindustrin understryks också av många remissinstanser. Flera insianser betonar vikten av ett tillräckligt statligt stöd på delta område.

Jag delar industriverkets bedömning att nuvarande stöd till Glasforsk­ningsinstitutet bör behållas och all del är angeläget alt branschen mer aktivt än nu utnyttjar sin möjlighet alt styra inriktningen på forskningsar­betet. Härtill bör del av mig föreslagna ulbildningsslödel för att höja den tekniska kompetensen inom branschen kunna medverka. Vidare bedömer jag all del är viktigt med internationella kontakter inom forskningsverk­samheten. Det är därför angelägel all bibehålla kompetensnivån vid Glasforskningsinstitutet sä att de utländska erfarenheterna kan tillgodo­göras på rätt sätt.

I fråga om regionalpolitiska insatser villjag anföra följande. Industriverket har föreslagit att speciella lånemedel skall ställas till vissa utvecklingsfonders förfogande för att inom glasindustriorternas lokala ar­betsmarknader skapa alternafiv sysselsäuning. Anledningen till deUa är all ett flertal mindre orter i framförallt Kronobergs och Kalmar län är starkt beroende av sysselsätlningen vid glasbruken. En snabb neddragning av branschen skulle därför enligt verket medföra svåra arbetsmarknadspoli­liska och sociala anpassningsproblem.

Som jag lidigare har anfört är den slora roll branschen spelar som livsnerv för en rad mindre orter en viktig utgångspunkt vid mina övervä­ganden om statliga åtgärder för branschen. Åtgärderna har därför utfor­mats så och getts en sådan omfattning all de avses stärka möjlighelerna lill fortlevnad på lång sikl även för de små glasbruken.

Prop. 1980/81:89

19

Av de kommuner där industriverket anser att regionalpoliliska äigärder är befogade ingår Uppvidinge i stödområde. För övriga orter gäller alt om avsevärda sysselsättningssvärigheler förutses eller uppkommer lill följd av exempelvis induslrinedläggning i samband med omfallande branschratio­nalisering kan regionalpolitiskt stöd lill förelag pä orten ulgå efler prövning av regeringen i varje enskilt fall.

Jag anser således alt del nuvarande regionalpoliliska slödet bör använ­das för att skapa ny sysselsättning i den mån problemen blir så allvariiga alt arbetsmarknadspoliliska åigärder inle är tillräckliga. Behov av all ge utvecklingsfonderna speciella lånemedel föreligger enligt min mening såle­des inte.

2.2 Planglas- och isolerruteindustrin

1 sin utredning rörande planglas- och isolerruteindustrin har industriver­ket behandlal planglas- och isolermletillverkningen var för sig.

Del planglas som framställs av planglasindustrin utgörs beroende pä tillverkningsmetod av maskinglas och floalglas.

Tillverkningsmetoderna skiljer sig i första hand vid själva formningen av glasbandet. Vid tillverkning av maskinglas enligl den s.k. Pittsburgh­metoden dras glasmassan uppåt ur vannan medelst valsar och formas successivt under transporten genom ett kylschakl. Vid floalmeloden for­mas glaset genom aU glasmassan efter valsning fär flyta ul horisontellt pä en bädd av smält metall.

Planglasel används främsi till fönster i byggnader och fordon av olika slag. Planglaslillverkningen i Västeuropa domineras av tre muliinalionella förelag nämligen Sainl-Gobain-PONT-ä-Mousson (Sainl-Gobain), BSN-Gervais Danone och Pilkingion Brothers Limited. Under år 1980 har del amerikanska företaget Guardian Industries Corp. börjat bygga en floalglas-anläggning i Luxemburg.

Bäde Sainl-Gobain och Pilkingion har produktionsenheter i de nordiska länderna. F.n. har Sainl-Gobain tillverkning av maskinglas vid Scanglas A/S i Korsör i Danmark. Pilkingion tillverkar floalglas vid Pilkingion Floalglas AB:s anläggning i Halmstad i Sverige och som hälftenägare maskinglas vid Lahtis Glasbruk AB i Finland. Tidigare har Sainl-Gobain tillverkat maskinglas vid Emmaboda Glasbruk AB i Sverige och vid A/S Drammens Glasbruk i Norge. Planglasfillverkningen i Drammen upphörde år 1976 och i Emmaboda är 1978.

Under första delen av 1970-talel producerades i Sverige ca 50000 lon maskinglas per år. Därefter minskade produktionen lill 30000 lon och upphörde helt är 1978. Pilkingion startade sin floalglasanläggning i Halm­stad år 1976 och under de två därpå följande åren producerades ca 140000 ton floalglas åriigen.

Prop. 1980/81:89

20

Ulvecklingen av den lolala produkfionen, utrikeshandeln och tillförseln under perioden 1970-1978 framgär här av redovisad tabell, som även inkluderar bearbetat glas.

Pruduktion, utrikeshandel och tilir

ö

rsel for planglasindustrin i Sverige 

å

ren 1970

1978 i I OOO-tal ton

Å

r                                           1970       1975        1976        1977        1978

54

46

84

174

165

48

54

58

40

44

}

6

33

116

119

99

94

109

98

90

Produktion Imporl Export Tillf

ö

rsel

Bakom den förhållandevis jämna importnivån under perioden 1970-1978 döljer sig betydande förskjutningar frän maskinglas lill floalglas. Delta gäller i ännu högre grad exporten, som under första hälften av 1970-lalet var nästan obefinllig och ökade kraftigt i och med all floatglasverkel i Halmstad startades.

Floatglaslekniken är överlägsen som produklionsmelod och de kvarva­rande maskinglasverken i Lahlis och Korsör kommer sannolikt all få svårigheier. Pilkingion har palenl pä floatglasmeloden. Patentet löper ul i början av 1980-lalet. Därefter kan konkurrensen mellan glasiillverkarna ske pä mera likvärdiga villkor. Då nägon ny revolutionerande tillverk­ningsteknik inle är känd f.n.. inriktas den tekniska ulvecklingen pä all utveckla och förbättra floalmeloden.

Vad konkurrensen beträffar sä konkurrerar inom planglasfillverkningen ell fåtal förelag med varandra pä en oligopolistisk marknad. De övervakas av olika länders saml EG:s karlellmyndigheler.

Som ett led i kampen om marknadsandelar växer integrationen framåt lill distribution och till vidareförädling av planglasel lill isolerrutor i bely­delse. Genom etableringen av ett floalglasverk i Halmstad har ett modernt planglasverk lokaliserats till Norden. Konkurrenskraften för nordisk glas­industri har därigenom stärkts.

Den tekniska utvecklingen och forskningen inom planglasindustrin be­drivs i stor ulslräckning vid stora centrala forskningscentra. Saini-Gobain-koncernen har tre centra, ulanför Aachen, Paris och Lyon. Pilkingion har sin forsknings- och utvecklingsverksamhet förlagd vid St. Helens i Slorbri­lannien. Ulvecklingsarbelel inriktas pä all utveckla och förbättra floatglas­meloden dels med avseende på processtekniken, dels på all få fram meto­der all belägga glasytan sä att värmeutstrålningen från insidan till den yttre luften minskas.

Industriverket konstaterar i sin utredning att omslruklureringen av planglasinduslrin för svenskl vidkommande är klar för överblickbar lid. För Danmarks och Finlands del kan dock omstruktureringar bli akluella under de närmaste åren.

Industriverket anser vidare all det på goda grunder kan förutsättas all de

Prop. 1980/81:89

21

muliinalionella förelag som nu äger och driver planglasverk i Norden inle kommer au acceplera att ansvarel för en planering avseende elableringar. sysselsättning, produktutveckling m. m. överiörs till de nordiska staterna, om inle dessa samlidigl förvärvar äganderätten lill företagen. På grundval av analysen av branschens teknologiska status, internationella karaktär och konkurrensförhållanden anser industriverket därior all del inle finns nägra moliv eller fömlsältningar för all upprälla en samlad plan för de nordiska ländernas insalser inom planglasfillverkningen som innefaltar genomförandet av en gemensam nordisk induslriplanering. Av samma orsak ser induslriverkei inga skäl till en speciell satsning pä forskning och produktutveckling med avseende på processerna för framställning av planglas.

Isolerrutor introducerades i Norden under 1960-lalel och dess använd­ning har ökat starkt sedan dess. Isolerrutor är två eller tre glasrutor som sammansätts sä all det uppstår ett slutet resp. tvä slutna luflmellanmm mellan rutorna. I Sverige är isolerrulornas marknadsandel ca 70 %. I Danmark och Norge är den nästan 100 %.

1 Sverige finns relativi fä isolerruleproducenler. ca 20 företag. Flest är antalet förelag i Danmark som har ungefär 85 producenler. Finland och Norge har 30 resp. 35 förelag.

Den totala isolerruteproduktionen i Norden beräknas 1978 ha uppgått till 5,8 milj. m" (mätt i Iväglas isolerrutor) varav Sverige svarade för 1,3 milj. m'. Danmark producerade mesl i Norden - 2,2 milj. m" - och Finland minsl 0,6 milj. m'. Norge producerade 1,7 milj. m".

1 alla de nordiska länderna är stora delar av produktionen koncentrerad till nägra få företag. Sainl-Gobain svarar genom Emmaboda Glas AB för hälften av den svenska marknaden resp. genom A/S Drammens Glasverk för en fjärdedel av den norska marknaden. I Danmark domineras markna­den av ell par slörre förelag ulanför Sainl-Gobain- och Pilkingtonkoncer-nerna. 1 Finland slutligen finns Pilkingtonkoncernen representerad genom isolermletillverkningen vid Lahtis glasbruk. Den största tillverkaren av isolerrutor i Finland är Lasilukku OY som svarar för ca 50% av produk­tionen.

De nordiska ländernas ulrikeshandel med isolerrutor sker med undantag för Danmark huvudsakligen inom Norden. Den svenska importen ökade under senare delen av 1970-lalel och uppgick är 1978 lill ca 5000 ton vilkel utgjorde ungefär 15 % av tillförseln. År 1979 hade importen ökal ytterliga­re och var då nästan dubbelt så slor som år 1978. Drygt 90 % importerades från nordiska länder. Exporten frän Sverige har minskal under 70-talet och uppgick år 1979 till 500 lon, vilket torde vara i storleksordningen 2 % av den inhemska produktionen.

Den tekniska utvecklingen av isolerrutor är inne i ett mycket aktivt skede hos de enskilda företagen. Samtidigt pågår hos de svenska myndig­heterna ett arbete med att i samråd med företagen utarbeta regler för typgodkännande och tillverkningskontroll.

Prop. 1980/81:89

22

1 fråga om isolermletillverkningen konstaterar industriverket alt glaset som malerial i fönslermlor i slorl sell inle är hotat. En ökad samverkan och integration mellan fönsterglas- och fönslerlillverkare har ägl rum och förväntas fortsätta.

Tekniken för beläggning av glasrutan, gasfyllning samt försegling av rutorna är under fortsatt utveckling. Nya produkter lanseras som underlät­tar användandet av underhållsfritl malerial säsom plast och aluminium i bågar och karmar. Della kan medföra ökad inlegralion av tillverkningen av isolerrutor och fönster. Fönsterglaslillverkningen karaktäriseras f.n. som en smäskaleindusiri. Mer sofistikerade produkter kan dock ge slora före­lag konkurrensfördelar,

I samtliga nordiska länder har regionalpoliiiskt stöd utgäll till isolerrute-tillverkare. Överkapacitet har enligt industriverket delvis uppkommil som ett resultat därav. Produktutvecklingen har intensifierats inom företagen såsom en följd av konkurrensen saml av avnämarnas och myndigheternas ökade krav på funktionsnivån. Ökal samarbete mellan förelagen och myn­dighelerna samt mellan myndigheterna i de nordiska länderna vad gäller typgodkännande och kontrollprocedurer har konstaterats.

Industriverket förutser alt strukturförändringar även fortsättningsvis kommer alt äga rum i samtliga nordiska länder på grund av den snabba ulvecklingen av nya produkter kombinerad med en stagnerande marknad. Beroende pä dess slora belydelse för sysselsättningen på orlen intar isoler-rutelillverkningen i Emmaboda en särställning. Strukturförändringarna på­skyndas av rådande överkapacitel som hotar att öka. Stark återhållsamhet bör därför iaktlas med lokaliseringsslöd till förelag inom denna del av branschen anser industriverket.

Åtgärder för all skapa enhetliga regler för typgodkännande av produk­lerna och system för produktionskontroll anser industriverket vara av stor belydelse för branschens utveckling. Det arbete som Nordiska kommitién för byggbestämmelser (NKB) har inlett pä detla område bör enligt industri­verket intensifieras, eftersom enhetliga normer och bedömningsgrunder i de nordiska länderna skulle främja handeln och konkurrensen mellan före­tagen och gemensam forskning och utveckling inom Norden.

Vid remissbehandlingen har älta remissinstanser lämnal synpunkter på industriverkets slutsatser och förslag rörande en samlad plan för planglas­induslrin. Sex remissinstanser, däribland NO, länsstyrelsen i Hallands län och SAF, delar industriverkets bedömning att det inte föreligger några motiv för all upprätta en samlad plan för de nordiska ländernas insatser inom planglasfillverkningen. Några av dessa remissinstanser har därutöver lämnal synpunkter pä vissa frågeställningar i detta sammanhang. Skånes handelskammare och Näringslivskommillén i Hallands län har framhållit viklen av att konkurrensen inom Norden inle snedvrids genom statliga stödåtgärder i Danmark och Finland. Länsstyrelsen i Hallands län påpekar i sammanhanget att nya förutsättningar inom planglasindustrin kan komma

Prop. 1980/81:89

23

all kräva en nära samverkan mellan de nordiska länderna. NO framhåller alt en statlig planering med syfte alt förhindra en nödvändig strukturratio­nalisering sannolikt skulle leda lill högre priser, sämre produkler och sämre konkurrenskraft.

Tvä remissinslanser. Svenska fabriksarbetareförbundel och TCO delar inle industriverkels bedömning. Fabriksarbetareförbundel anser all indu­striverkels slutsats all den svenska planglasfillverkningen ärfärdigstmkiu-rerad för överblickbar framlid är otillräckligt analyserad. Dessutom pekar förbundet pä risken av att konkurrensen hårdnar i och med all patenten pä floallekniken inom kort börjar löpa ut. Della skulle kunna leda lill ell ökal motstånd mot den svenska exporten pä de utomnordiska exportmarkna­derna. Som en följd härav skulle den anställningstrygghet som normalt förknippas med en ny anläggning som Halmsiadsverket drastiskt komma att minska. Avslutningsvis framhåller Fabriksarbetareförbundel alt ulred­ningen inte lillräckligl har undersökt vilka industriella förhällanden som skulle öka överlevnadsmöjligheterna för en nordisk planglasinduslri.

Ingen av remissinslanserna har direki redovisat några synpunkler på industriverkets bedömning att del inle föreligger nägon anledning att före­slå en speciell satsning på forskning och produktutveckling med avseende pä processerna för framställning av planglas. I allmänna termer har TCO framhållit att ulvecklingen av planglasindustrin under 1970-lalel aktualise­rar bl. a. frägeställningen hur den långsikliga sysselsätlningen skall tryggas i utlandsägda företag när forsknings- och ulvecklingsarbelet är koncen­trerat till moderföretaget.

Samtliga remissinstanser, som har ytlral sig över industriverkets bedöm­ning all stark älerhållsamhet med lokaliseringsslöd till isolerrulelillverk-ningen bör iaktlas med hänsyn lill bl.a. rådande överkapacitel, delar denna bedömning. Delsamma gäller i fråga om bedömningen all del är av slor betydelse för branschens utveckling all ätgärder vidtas för att skapa enhetliga regler för typgodkännande av produkterna och syslem för pro-duktionskontroll och all det är önskvärt att NKB:s verksamhei intensi­fieras inom delta område för alt uppnå snabba resullal. Statens planverk reviderar f. n. typgodkännanderegler för isolerrutor. Vad beträffar samord­ningen av byggbestämmelser i Norden anser planverket att de generella krav som berör fönster och isolerrutor torde vara väl harmoniserade och all eventuella kvarstående olikheter successivt kommer att las upp i N KB-arbeiel. De mer delaljerade lypgodkännandereglerna torde spela en större roll för den internordiska handeln, anser planverket. NKB har utarbetat internordiska ramavtal belräffande typgodkännande och kontroll. Dessa ramavtal skall komplelteras med internordiska regler för speciella pro­dukter. Denna verksamhet har påbörjats och torde enligl planverket kom­ma att omfatta även fönster och isolerrutor. Planverket informerar i sitt remissvar all verkel avser alt verka för att dessa produkter snarasl möjligl tas upp på NKB:s projektprogram.

Prop. 1980/81:89

24

Jag bedömer efler att ha lagil del av dels del underlag som industriverket har redovisat i frågan om en plan för de nordiska ländernas insalser för planglasindustrin. dels de remissvar som har lämnats häröver alt nägra motiv för en sädan plan inle finns. Som industriverket har framhållit är floalglasel såväl kvalitetsmässigt som kostnadsmässigt överlägset ma-skinglaset. Oavselt var ett floalglasverk skulle ha etablerats i Norden skulle därför maskinglasverk ha slagits ul. Floalglastillverkningen startade betydligt tidigare och snabbare i andra länder än i Norden och floalglasel svarar fortfarande för en slörre andel av planglasförsörjningen i Europa och i Nordamerika än i Norden. Genom etableringen av floatglasverkel i Halmstad har den nordiska konkurrensslyrkan pä planglasmarknaden ökat. Den fortsalla strukturomvandlingen i Norden, som torde komma att beröra anläggningar i Danmark och Finland, torde inle nämnvärt kunna påverkas av samnordiska induslripoliliska åtgärder. En samordning av industripolitiken i denna fråga på nordisk nivå lorde därför inte leda lill några fördelar.

Riksdagen har uttalat att regeringen skall la initiafiv lill överläggningar med övriga nordiska länder rörande gemensamma problem på glasindu­strins område. Förhällandena inom planglasinduslrin har under senare tid aktualiserats inom Nordiska rädet. I en skrivelse till rådet har den Nordis­ka fabriksarbelarefederalionen i september 1978 bl.a. föreslagil rådet alt verka för en gemensam induslriplanering pä planglassidan som avvärjer "konkurrensens utslagning" och mer långsiktigt ställer krav på sysselsätl-ningsplaner, produktions- och distributionsförändringar samt produktkva­liteter. Med anledning av denna skrivelse väcktes i Nordiska rådet ett medlemsförslag av innebörd all Nordiska rädet skulle begära en skyndsam prövning hos Nordiska ministerrådet av förslagen lill gemensamma nordis­ka åigärder inom glasinduslriseklorn. Nordiska rådet beslutade i mars 1980 alt rekommendera ministerrådet all företa en genomgång av problemen för glasinduslrin i Norden med sikte på alt molverka monopollendenserna och undersöka möjligheterna att bevara nordisk glasindustri. Ministerrådet beslöl i december 1980 att inle överväga några gemensamma industripoli­liska ätgärder. Ministerrådet motiverade sitt beslul med all ett omfallande faktamaterial, bl.a. industriverkets utredning, föreligger och all den rå­dande och väntade situationen inte ger anledning att överväga gemensam­ma åtgärder. 1 anslutning till sill beslut påpekade ministerrådet all de allmänna frågeställningar som är förknippade med multinationella företags agerande på olika marknader har varit föremål för en gemensam nordisk utredning och fortsättningsvis torde komma all diskuteras på ett nordiskt plan.

Vad belräffar statliga insatser för forskning och produktutveckling med avseende pä processerna för framställning av planglas delar jag likaså industriverkets bedömning att sådana inte erfordras. Som industriverket har framhållit bedrivs forsknings- och utvecklingsverksamheten inom om-

Prop. 1980/81:89

25

rädet vid de slora multinationella planglasföretagens forskningscentra. Forsknings- och ulvecklingsarbele inom della område kiäver slora insal­ser av kapilal och kvalificerad personal. Därav följer all della arbele även fortsätlningsvis bedrivs centralt av de slora planglaslillverkarna i världen. Forsknings- och ulvecklingsarbele med annan inriktning förekommer i mer begränsad omfattning vid de tvä multinationella företagens enheter i Sveri­ge. Denna verksamhet är i första hand inriklad pä forskning och uiveckling kring vidarebearbelning av planglas lill isolerruior och fönster. För all bibehålla och om möjligl stärka de svenska enheternas konkurrensförmåga bedömer jag det angelägel att forsknings- och ulvecklingsarbelel sä längl möjligl bedrivs vid produktionsenheterna i Sverige.

I fräga om isolerruteindustrin delar jag liksom remissinstanserna indu­striverkets bedömning alt stark ålerhåUsamhel med lokaliseringsslöd bör iakttas med hänsyn till all del redan finns en viss överkapacitet inom denna bransch. Enligt AMS tillämpas detla redan och lokaliseringsslöd beviljas därför inte i de fall där konkurrensförhållandena påtagligt skulle påverkas.

I fräga om typgodkännande och syslem för produklionskomroll av iso­lerrutor instämmer jag efler samråd med chefen för bostadsdepartementet likaså i industriverkels och flertalet remissinstansers bedömning all del är av slor belydelse för branschens utveckling att del skapas enhetliga regler härför pä nordisk nivä. Likaså delar jag uppfattningen all del är önskvärt att NKB:s verksamhei rörande typgodkännande och produklionskomroll intensifieras sä att snabba resultat uppnäs. Enligl planverket lorde de generella kraven i byggbeslämmelserna som berör fönster och isolerrutor vara väl harmoniserade och eventuella kvarstående olikheter kommer all tas upp successivt. I fråga om typgodkännande och kontroll har, enligt planverket, NKB utarbetat ramavtal. Dessa ramavtal skall kompletteras med internordiska regler för speciella produkler. Denna verksamhet har påbörjats och torde enligt planverket även komma att omfalla fönster och isolermtor. Dä planverket i sitl remissvar har informerat om att verkel avser att arbeta för att dessa produkter snarast möjligl tas upp pä NKB:s arbetsprogram anser jag att nägra åtgärder från regeringens sida inle är nödvändiga i denna fråga.

2.3 Förpackningsglasindustrin

Tillverkningen av förpackningsglas är numera koncentrerad lill glasbru­ken i[REDACTED_EFTERNAMN] i Örebro län och Limmared i Älvsborgs län. Glasbruken, som ingår i PLM AB, sysselsätter vardera ca 400 personer. På dessa orter är glasbruken de enda arbetsplatserna av belydelse. Tillverkningen är i[REDACTED_EFTERNAMN] inriktad pä dryckesförpackningar och i Limmared pä glas för livsmedelsindustrins behov i övrigl saml för medicinska ändamål.

Industriverket pekar på att glas för de flesta förpackningsändamäl har konkurrens från andra material, exempelvis bleckplåt, aluminium, plast

Prop. 1980/81:89

26

och papper. Prognoser avseende förpackningsglas är därtor känsliga för bl.a. eventuella förändringar i styrmedlen på förpackningsomrädel.

Enligl de prognoser avseende ulvecklingen lill år 1985 som redovisas i industriverkets förstudie om förpackningsglasindustrin förutses efterfrå­gan på förpackningsglas minska. Industriverket räknar med all överkapa­cilet som motsvarar sysselsättning för 125-180 personer kommer alt ha uppstått är 1985. 1 förstudien pekar industriverket på all de tvä bruksor­terna är starkt beroende av sysselsätlningen vid glasbruken. En nedlägg­ning skulle kunna sätta den berörda ortens existens i fara. Även måttliga neddragningar i takl med den naturliga avgången skulle enligt industriver­ket sannolikt fä besvärande återverkningar för de berörda samhällena.

Mol bakgrund av de svårigheter som riskerar att uppkomma inom för­packningsglasindustrin föreslär industriverket i förstudien alt denna följs upp av en utredning som bl. a. läcker en slörre del av förpackningsomrädel än den genomförda förstudien.

Regeringen bemyndigade den 5 juni 1980 chefen för jordbruksdeparte­mentet all lillkalla en särskild utredare (Jo 1980:05) för att ulreda älervin­ning av vissa dryckesförpackningar m. m. Utredaren har i december 1980 lämnat delbetänkandet (Ds Jo 1980: 13) Återvinning av dryckesförpack­ningar, som i första hand behandlar frågan om produktion och återvinning av aluminiumburkar i Sverige. Utredaren avser att i det fortsatta arbetet bredare belysa dryckesförpackningsmarknaden och konsekvenserna av olika ekonomiska styrmedel. Möjligheterna att successivt övergå till an­vändning av returförpackningar för öl och läskedrycker skall ytterligare utredas. Enligl utredaren återstår dessulom all lämna förslag till ell åier-tagningssyslem för vin- och spritflaskor.

För egen del vill jag anföra följande.

Som industriverket framhåller i sin förstudie är förpackningsglas bara en del av de förpackningar som används i Sverige. Ulvecklingen pä glas­området kan därför inte bedömas isolerat från utvecklingen på förpack­ningsområdet i slorl.

På förpackningsglasområdet gäller vidare mycket speciella strukturför­hållanden i och med alt all tillverkning sker inom ell enda företag, som dessutom dominerar även inom med förpackningsglas konkurrerande för­packningsområden. Det finns därför enligl min mening anledning utgå ifrån att uppkommande strukturproblem i första hand kan lösas genom föränd­ringar inom företaget i fråga.

Med hänsyn till vad jag här har anfört och till all ett utredningsarbete med förhållandevis bred inriktning pä förpackningsområdet redan pågår är jag f. n. inte beredd alt föreslå regeringen all ytteriigare utredningsuppdrag ges i dessa frågor.

Prop. 1980/81:89

27

3    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag all regeringen

dels föreslär riksdagen all godkänna de av mig förordade riktlinjerna för åigärder för den manuella glasindustrin,

dels bereder riksdagen fillfälle

all la del av vad jag har anförl om planglasinduslrin och förpack­ningsglasindustrin.

4    Anslagsfrågor för budgetåret 1981/82 FJORTONDE HUVUDTITELN B. Industri m. m.

B 20. Lån till investeringar inom manuell glasindustri

1979/80 Utgift

849900

Reservation

11044 300

1980/81 Anslag

1981/82 Förslag

2000000

Med hänvisning lill vad jag nyss har anförl (s. 16) i fräga om län lill invesleringar inom manuell glasinduslri bör ell anslag av 2 milj. kr. tas upp för budgetåret 1981/82.

Riksdagen har år 1979 medgivii all den 30 juni 1980 inle utnyttjade medel på anslaget fär disponeras lill utgången av detla budgetår (prop. 1978/ 79: 100 bil. 17 s. 209, NU 1978/79: 28, rskr 1978/79: 207). De medel som kan kvarstå odisponerade vid utgången av budgetårel 1980/81, bör få dispone­ras för beslut om län även fortsättningsvis under den nu akluella program­perioden. Jag förordar alt regeringen inhämtar riksdagens godkännande härav.

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen all

1.        godkänna vad jag har förordal om disposition av vid ulgången av

budgetåret 1980/81 tillgängliga medel pä anslagel Lån till invesle­

ringar inom manuell glasinduslri.

2.        till Lån till investeringar inom manuell glasindustri för budget­

året 1981/82 anvisa ell reservationsanslag av 2000000 kr.

Prop. 1980/81:89

28

B 21. Kostnader för räntebefrielse vid särskilda strukturgarantier för ma­nuell glasindustri

Nyll anslag (förslag) 2000000

Med hänvisning lill vad jag nyss har anfört (s. 14) i fråga om särskilda strukturgaranlier för manuell glasindustri förordar jag en garantiram av 25 milj. kr. för budgetåren 1981/82-1983/84. Regeringen bör alltså inhämta riksdagens bemyndigande att inom en ram av 25 milj. kr. ikläda slalen ekonomiska förpliktelser i samband med särskilda strukturgaranlier för manuell glasindustri.

För kostnader för ränlebefrielse vid särskilda slrukturgarantier för ma­nuell glasindustri bör ett förslagsanslag benämnl Koslnader för räntebe­frielse vid särskilda strukturgaranlier för manuell glasindustri föras upp i statsbudgeten. Jag förordar alt 2 milj. kr. anvisas för budgetårel 1981/82 pä detta anslag.

Jag hemsläller att regeringen föreslår riksdagen all

1.

bemyndiga regeringen att under budgetårel 1981/82-1983/84 ikläda staten förpliktelse i form av särskilda strukturgaranlier för manuell glasinduslri. som innebär åtaganden om högst 25000000 kr.,

2.

lill Koslnader för ränlebefrielse vid särskilda strukturgarantier för manuell glasindustri för budgetåret 1981/82 anvisa ell förslagsanslag av 2000000 kr.

5    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för den åtgärd och det ändamål som föredraganden har hemställt om.

Prop. 1980/81:89

29

Bilaga I

SIND 1980:9

Manuella glasbruk i strukturomvandling

15   Sammanfattande analys och slutsatser samt förslag

15.1    Uppdraget

Genom industridepartementets skrivelse 1979-04-20 erhöll SIND rege­ringens uppdrag all utarbeta förslag lill en samlad plan för samhällets insalser pä glasinduslriomrädel i enlighel med vad näringsulskotlet, NU, anfört (NU 1978/79:28).

Målet enligt NU:s belänkande bör vara all bevara den manuella glasin­duslrins långsiktiga konkurrenskraft och konstnärliga kvalitet så att nuva­rande sysselsältningsnivå kan bibehållas. (Vid riksdagens beslulsdatum den 21 mars 1979 sysselsattes ca 2050 anställda personer, eller ca 1850 helårsanslällda, inom den manuella glasindustrin.)

Utöver dessa tre uttalade mälsäilningar som ulredningen tolkat som huvudmålsättningar anges vissa andra riktlinjer.

I betänkandet angavs att vid bedömning av lämpliga former för fortsatt stöd bör betydelsen av FoU-arbete beaktas.

Vidare anförs i motionen all den manuella glasinduslrin behöver ökad utbildningskapacitet på grundnivå och att det bör undersökas om inle en högre utbildning är motiverad.

Dessulom anförs att ett fortsatt slöd för exportfrämjande åtgärder i olika former är nödvändigt och alt detta stöd skulle samordnas under ett gemen­saml bolag med uppgifi alt marknadsföra svenskt konsthantverk.

Beträffande de nordiska aspekterna anförs att dessa bör tas upp speciellt med avseende på planglasinduslrin. Ulredningen finner ingen praktisk knytning mellan mälel för den svenska manuella glasinduslrin och övriga nordiska företag i denna bransch, varför de nordiska aspekterna har läm­nats ulanför denna utredning.

15.2    Branschens utveckling, nuläge och förutsättningar

15.2.1 Branschstrukturen

Ägarmässigt kan den manuella glasindustrin ses som tre delar: Kosta Boda AB, AB Orrefors Glasbruk saml de fristående bruken.

Kosta Boda och Reijmyre ingår i Upsala Ekeby koncernen och svarade 1979 för 42 procent av dess omsättning. Upsala Ekeby är sålunda i hög grad beroende av resultatutvecklingen inom glasrörelsen. För Upsala Ekeby är det av vital betydelse att tillfredsställande lönsamhet kan uppnås inom glasverksamhelen. Med hänsyn till glasverksamhetens stora belydel­se för Upsala Ekeby finns del inom övriga delar av Upsala Ekeby icke några resurser som varaktigt kan kompensera bristande lönsamhet inom glasverksamheten.

Prop. 1980/81:89

30

Orreforsgruppen, som ägs av Incentive. svarar för en myckel blygsam andel av dess verksamhet. Orrefors verksamhet är en artfrämmande del i Incenlives övriga verksamhet. Att Incentive engagerade sig i Orrefors hade andra grunder än rent affärsmässiga. Efter genomförd omställning kommer Incentive all kräva en rimlig avkastning på Orrefors verksamhei.

De fristående glasbruken ägs vart och ett av en begränsad krets privat­personer. Dessa ägare saknar väsentliga ekonomiska resurser som kan stötta glasrörelsen i den män tillfredsställande lönsamhet ej kan uppnås.

Orreforsgruppen har genomfört nedläggning av Slrömbergshytlan och Flygsfors samt Alsterfors (1980-05-27). Den sisinämnda nedläggningen kombineras med en viss inveslering i Gullaskruv och en överflyttning av Alslerfors personal och produktion till detla bruk. Orrefors har avtalat med huvuddelen av personalen om pendling i företagets regi.

Efter denna omslrukturering omfattar Orrefors följande tillverkningsen­heter:

Orrefors Glasbruk

342 anställda

Sandviks Glasbruk

134 anställda

Gullaskrufs Glasbruk

41 anställda

Orreforsgruppen totalt

517 anställda

Kosta Boda AB har ganska nyligen såll fabriksfaslighelen vid Målerås glasbruk till kommunen och varslat om nedläggning av Skrufs glasbruk (1980-04-30) och avslällt glasproduktionen 1980-06-19.

Efler nedläggningen av Skrufs glasbruk omfattar Kosta Boda följande tillverkningsenheter:

Kosla Glasbruk

440 anställda

Boda Glasbruk

154 anställda

Johansfors Glasbruk

77 anställda

Måleräs Glasbruk

31 anställda

Afors Glasbruk

103 anställda

tillskott från Skruf

26*)

Kosta Boda totalt

831 anställda

Reijmyre**)

118 anställda

Upsala Ekeby totalt

949 anställda

*) Beräknal tillskoll från Skrufs Glasbruk

**) Reijmyre hänförs vanligen lill de fristående bruken trots att del är direki under­ställt Upsala Ekeby

Någon strukturell förändring inom gruppen frislående glasbruk har inte ägt rum under den tidsperiod som ovan beskrivits avseende flerbmksföre­lagen.

De 10 fristående glasbruksföretagen omfattar 

II 

tillverkningsenheter inklusive Reijmyre Glasbruk. I gruppen ingår ett belysningsglasbruk, AB Rosdala Glasbruk.

Sammantaget sysselsätts 436 anställda i de fristående glasbruken. (1

Prop. 1980/81:89

31

sysselsällningsuppgiflen exkluderas Reijmyre Glasbruk, eftersom det ta­gils upp i samband med redovisningen av Kosla Boda)

En summering av sysselsättningen i de tre redovisade grupperna ger sysselsätlningen i branschen lolall.

Orreforsgruppen Kosta Boda Reijmyre Glasbruk Övriga fristående glasbruk

Tolall

3 bruk

5 bruk

I bruk

10 bruk

19 bruk

517 ansliillda 831 anställda 118 anställda 436 anställda

1 902 anställda

Från lidpunkten för uppdragel till juni 1980 har således antalel anställda i branschen minskal med ca 150 personer.

Strukturomvandlingen i den manuella glasinduslrin kan inle belraklas som slutförd i och med att den ovan redovisade sammansättningen och storleken uppnåtts.

15.2.2 Marknadens utveckling

Den svenska produktionen av HP-glas uppgick lill ca 280 mkr 1979. Beloppet ulgör summan av tillverkarnas fakturerade försäljning lill svens­ka marknaden, utländska dotterbolag, agenter och andra importörer samt brukens egen bodförsäljning.

Fördelning av produktionsvärdet för HP-glas 1979

frist

å

ende

KostaV

65 mkr

Boda  >

24 

%

128 mkr

------ __

46 

%

Orrefors

\

84 mkr

\

30 

%

\             /

Produktionsvärdet har under 1970-lalet ökal från 100 mkr lill 280 mkr. Den uppskattade prisnivån för svenska glasprodukter, "glasprisindex", har stigit med 180 procent, medan konsumentprisindex stigit med ca 130 proceni. Åren 1974/75 skedde en språngvis ökning i "glasprisindex" ut­veckling. Denna sammanhänger med kraftigt ökade energipriser. Den to­tala vikten av levererat glas beräknas uppgä lill ca 10000 lon 1979 mol ca 12000 ton 1970.

Prop. 1980/81:89

32

Den totala tillverkningen fördelar sig pä produktområden enligt nedan.

Produktområde

l'roeenluell andel

-  servisglas

21

-  lumblers

6

-  prydnadsglas

42

-  bruksglus

31

Summa

100

På den svenska marknaden svarar svensklillverkal glas för 57 proceni av försäljningen. Den svenska andelen är störst för prydnadsglas i kristall. 90 proceni. och minst för lumblers i icke-krislall. 16 proceni.

Den lolala svenska glasexporlen omfaliar 126 mkr och är således någol slörre än imporlvärdel, 114 mkr.

Importen har dock vuxil snabbare än exporten, Importholet ökar speci­ellt på servisglas men man kan inte bortse frän risken av ökad import av prydnadsglas. En koncentration lill större enheter i distribulionsledel inne­bär också en risk för ökande importvolym eftersom stora detaljhandelsen­heter förfogar över goda inkopsresurser.

Den svenska glasbranschen har förioral marknadsandelar bl.a. pä en sä viklig marknad som USA. Förelagen har klarl uttalat sina ambitioner all salsa mer pä närmarknaderna som tidigare bearbetats för lite.

Den av ulredningen upprättade prognosen över efterfrågan efter svenskl hushälls- och prydnadsglas fram lill mitten av 1980-lalel visar pä en ärlig eflerfrågeökning pä i genomsnitt 1.5 proceni. Därvid har anlagils mark-nadsålgärder med nuvarande omfattning. (När det gäller utvecklingen pä längre sikl, se avsnitt 15.2.6.)

Denna prognos är baserad på en stagnerande hemmamarknad, en något ökad bodförsäljning och en exportökning på 5 proceni.

Vidare har konstaterats att branschen exklusive belysningsglas i ut­gångsläget (1980) har en överkapacitet pä ca 50 mkr räknat i försäljnings­värde. Om della skulle avsättas pä export skulle del krävas en 40-procenlig ökning.

Produktiviteten per anslälld förväntas öka med 4-5 procent per år. Den prognostiserade eflerfrågeökningen på 1,5 proceni per år räcker alltså inle till för att kompensera effekliviletsökningen. Sammanlaget indikerar upp­gifterna ell behov av all minska anialet anställda i branschen med ungefär 50 personer per är.

Utredningen bedömer att andra anlaganden lill följd av exempelvis kraftiga marknadsföringsinsatser på export vad gäller marknadstillväxten inte påtagligt kan krympa gapet mellan efterfråge- och produkliviielsul-vecklingen före 1983.

15.2.3 Arbetskraften

Hösten 1979 var totalt ca 2000 personer anställda i den svenska manu­ella glasindustrin, i runda lal 650 kvinnor och 1 350 män.

Prop. 1980/81:89

33

Tjänstemännen utgjorde knappt 15 proceni av totala arbetsstyrkan vilket aren relalivl läg andel i jämförelse med totala industrins drygl 25 proceni.

Männens åldersfördelning lorde ganska väl molsvara den allmänna ål­dersfördelningen. Kvinnorna lorde dock vara någol överrepresenterade inom de äldre åldersgrupperna. I den företagsvisa genomgängen har dock framkommit högsl betydande skillnader mellan enskilda glasbruk vad be­träffar åldersfördelningen.

Kvinnorna är hänvisade till de mindre kvalificerade yrkesgrupperna och arbetar nästan uteslutande inom eflerbehandlingsavdelningarna. Andelen kvinnor inom hyttan är alltjämt mycket läg. bortsett frän den minst kvalifi­cerade yrkesgruppen.

Tyngdpunkten i framlidens rationaliseringar kommer att inriktas framför alll på eflerbehandlingsenhelerna. Ansträngningar görs för alt mekanisera och eliminera befattningar med bl.a. besvärlig arbetsmiljö. Åigärderna kommer i första rummet alt medföra en minskning av anlalel sysselsatta inom de mindre kvalificerade yrkesgrupperna. Ralionaliseringsinsatserna kommer därför sannolikt att slä hårdast mol kvinnorna.

Den övertaliga personalen har i allmänhel inle sådana kvalifikationer alt den utan vidare kan föras över till bristbefattningar inom förelagen. Della är en förklaring till all det trots den krympande sysselsättningen inom branschen föreligger brist på kvalificerade yrkesarbetare.

Även fortsättningsvis torde företagen fä vissa bekymmer med att rekry­tera kvalificerad personal till hyllorna. För att underlälta rekryteringen av personal till den manuella glasindustrin behövs utbildningsinsatser, bl.a. vidareutbildning.

15.2.4 Produktion och produktionsteknik

Den svenska manuella glasinduslrin är mycket arbetsintensiv och besit­ter en relalivl låg produktionsteknisk standard jämfört med övrig svensk industri. I viss män gäller jämförelsen även utländsk glasindustri.

Den beräkning av produktionskapacitet och marknadsefterfrågan som ulförts under maj 1980 gav vid handen ett överskoll av produktionskapaci­tet pä ca 50 mkr mätt i glasbmkens försäljningsvärde i 1979 års priser.

För att klara den internationella konkurrensen är det dock nödvändigt alt öka produktiviteten, vilkel medför ett minskat arbetskraftsbehov om man inle kan öka sina marknadsandelar.

Invesleringar måste göras för att ersälla förslitna delar av anläggningar­na, för all höja såväl den tekniska som arbelsmiljömässiga standarden. Della gäller i högsta grad efterbearbetningen. Även i hyttorna finns del en eftersläpning när det gäller arbetsmiljön speciellt avseende värmesirålning och buller, vilket bl. a. försvårar rekrytering av arbetskraft.

Branschen belastas också av vissa förelägganden avseende yttre miljö­problem som måste lösas genom omfattande investeringar. Erforderliga invesleringar för att förbättra arbetsmiljön och för att lösa yttre miljöpro-

3    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 89

Prop. 1980/81:89

34

blem är företagsekonomiskt improduktiva investeringar.

Enligl konsultutredningen finns det en besparingspotential som grovt uppskattat skulle sänka kostnadsnivån för branschen med ca 50 mkr. Huvuddelen utgörs av inbesparad arbetskraft och energi.

En grov uppskattning av kapitalbehovet för erforderiiga invesleringar uppgår lill 75-100 mkr för en femårsperiod. Dessa beräkningar baserades pä de bruk som var i drift i oklober 1979.

15.2.5 Förelagsekonomiska förulsätlningar

Med undanlag för några företag är verksamheien slarkl förlustbring­ande. Totalt sett belastas branschen av en för slor skuldbörda som i dagens ränteläge ger ell belydande negativt räntenetto. Utvecklingstendensen är slarkl oroande. Utvecklingen kan illustreras med vinsten efter kalkylmäs­siga avskrivningar men före slalligl stöd och koncernbidrag.

1976                 i977                 1978                 1979

Förlust i mkr______ 4________ 17_______ 30_______ 14_______ 

En prognos (upprättad maj 1980) för 1980 talar för en föriust av ca 24 mkr, dvs. ca 13000 kr. per anslälld. Om resullalei uilryckes som vinst efter planmässiga avskrivningar men före statligt stöd och koncernbidrag ger prognosen för 1980 en föriust på ca 16 mkr.

1978 påverkades resultatet i hög grad av belydande inkörningskostnader för de nyinstallerade vannorna i Orrefors och Kosta. Första halvårel 1979 belastades lill viss del av fortsatta inkörningskostnader. 1979 var mark­nadsmässigt eU hyggligt är för glasbruken.

Ett vägt genomsnitl av lönekostnadernas andel av förädlingsvärdet ger för förelagen 1978 värdel 101,2, dvs. intäkterna lämnar inle någol bidrag lill läckande av kapitalkostnaderna.

Som tidigare nämnts belastas branschen tolall sell av en för slor skuld­börda som i dagens ränteläge ger ett betydande negativt räntenetto. Likvi­diletsbrisl kan alltså inte lösas genom upplåning eftersom en bristande lönsamhet icke täl en högre ränlebelastning. Likviditetsbrislen är alltsä i sin vida bemärkelse ett lönsamhetsproblem som inte kan lösas med volym­ökning. Förelagen måste lösa sina likviditetsproblem med volymanpass­ning kombinerat med lönsamhelsförbältringar som kan generera kapital för volymökning. Som nämnts i avsnitt 15.2.4 finns del en besparingspotential när del gäller de två tunga kostnadsposterna, löner och energi.

Det är för branschen nödvändigt att stigande löner kompenseras med ökad produktivitet och att åtgärder vidtages för att minska energiförbruk­ningen. I annat fall kommer priserna på branschens produkter att stiga snabbare än för andra branscher och förmodligen också snabbare än hos konkurrenterna, vilket innebär minskal marknadsutrymme.

Prop. 1980/81:89

35

Under 1970-talel har produktiviteten i branschen stigit snabbare än marknadstillväxten. Delta kan inge vissa förhoppningar om den forlsalta utvecklingen under förulsällning all en kraftigt ökande export kan uppnäs och alt branschens likvidilelsproblem för en sådan volymökning kan lösas.

/5.2.6 Samhällsekonomiska utgångspunkter

Utredningen har genomfört en samhällsekonomisk analys för all belysa konsekvenserna av strukturförändringar i den manuella glasindustrin.

Analysen avser en jämförelsevis måttlig minskning av sysselsättningen i branschen, nello 285 personer. En sädan neddragning leder, om den ge­nomförs nu, till samhällsekonomiska förluster i form av resursborlfall. Den avgörande faktorn är all möjligheterna till alternativ sysselsättning inom regionen är starkt begränsade. Arbelskraflsefterfrågan i andra branscher är myckel låg vilkel fär lill följd alt de lokala arbetsmarknaderna inle kan suga upp personal som mäste lämna glasbruken. Med lokal arbetsmarknad menas arbetstillfällen inom pendlingsavsländ från respektive orl. Som acceptabelt avstånd har räknats en restid med bil pä ca 30 minuter. En omfallande analys av glasbruksorternas lokala arbetsmarknader ligger lill grund för bedömningarna av den alternativa sysselsättningen.

Den samhällsekonomiska analysen är beräkningsmässigt begränsad till en Ireärsperiod. 1 normalfallet är del den tidsrymd under vilken omställ­ningen efter en nedläggning har slutförts och lägel stabiliserats, dvs. de personer som inte fäll arbete inom perioden brukar erfarenhetsmässigt falla inom den grupp som långsiktigt hamnar utanför arbetskraften.

Enligl kalkylen ger en fortsalt användning av arbetskraften i manuella glasinduslrin ett bidrag på 23 mkr årligen till samhällsekonomin för säväl omställningsperiod som efter omställning. En omallokering av arbetskraf­ten lill alternativ sysselsättning ger ett bidrag till samhällsekonomin på 13 mkr och ca 17 mkr för respektive period. Della innebär alt den forlsalta användningen av arbetskraften i branschen ger ett bidrag pä omkring 70 mkr för treårsperioden. På samma sätt ger en omallokering av arbetskraf­ten lill alternativ sysselsätlning ell bidrag på omkring 40 mkr under samma tid.

Jämförd med andra "krisbranscher" såsom varvs- och stålindustri har den manuella glasinduslrin ett relativt högl förädlingsvärde per anslälld. Branschgenomsniltel låg 1979 på uppemot 100000 kr.

Följande jämförelse visar alt en fortsall användning av arbetskraften i manuella glasindustrin ger det högsta bidraget till samhällsekonomin. Bi­dragsförlusten vid den marknadsanpassade nedskärningen med bransch­slöd framgår av tabellen nedan. För treårsperioden innebär delta ett sam­hällsekonomiskt bortfall pä 25-30 mkr i 1979 års priser.

Prop. 1980/81:89

36

Tabell 15.1 Jämförelse mellan fortsatt användning av arbetskraften i den manuella glasindustrin och den marknadsanpassade utvecklingen med branschstöd. Löpande priser

Omställnings-perioden mkr

Efler

omställning

mkr

Real analys Bidrag vid fortsatt användning i manu­ell glasindustri Alternativ syssel­sättning Bidragsförlusl

23,6

13.0 10,6

23,0

17.3

5,7

Starkt förenklad kan den samhällsekonomiska kalkylen illustreras med tvä kurvor. AB visar produktionen (egentligen förädlingsvärdet) i de av omstrukturering berörda företagen, dvs. illustrerar bidraget lill samhälls­ekonomin vid bibehållen förelagsstruktur. Den stigande kurvan, CD, visar värdel av den alternativa sysselsättningen.

CD visar effekterna av att den från glasbruken friställda arbetskraften efler hand fär sysselsättning i andra branscher där de bidrar lill en produk­tionsökning. Kurvan planar ul någol efler omställningsperioden, men jäm-

Figur 15.1 Utvecklingen över liden av bidraget lill samhällsekonomin vid bibehållen företagsstruktur respektive vid marknadsanpassad utveckling med branschslöd. Löpande priser

I

Mkr

25

Bidrag vid bibehållen  företagsstnilrtfur

20

15

Bidrag vid marlinflidaanpassaa utveckling med branschstöd

10

1980

I9ÖI      1982      1983      193ii      185      1      187      188      1

+

1990    tid

Prop. 1980/81:89

37

fört med "bibehållen företagsstruktur" stiger den. Före lidpunklen E är avkastningen högre i glasbruken.

Av kurvorna framgår all skärningspunkten E ligger bortom treårsperio­den. Del innebär all arbetskraften med nuvarande alternativa sysselsätt­ningsmöjligheter ger högsl avkastning om den behålls i glasbruken.

Kalkylen omfattar enbart det korta perspektivet 1980-83. Mot bak­grund av osäkerhet om del manuella glasels efterfrågeulveckling pä läng sikl, hemma och på exportmarknaderna, har utredningen inle bedöml det meningsfullt alt försöka kvantifiera efterfrågan i ett längre perspektiv. Glasulredningen kan dock med utgångspunkt från vissa indikatorer och grundläggande förulsällningar ange följande utvecklingstendenser på längre sikl.

Ingenfing tyder på att exportefterfrågan på svenskt manuellt glas kom­mer all öka sä kraftigt all den kan eliminera kapacilelsöverskotlel. Detla gäller även om förstärkta marknadsföringsinsatser skulle sällas in. När det gäller hemmamarknaden blir importkonkurrensen svär även fortsättnings­vis. Samtidigt kan man av konkurrensskäl förutsätta all del krävs en stark produktivitelslillväxl för all motverka kostnadsslegringarna. Allt detta talar för alt behovet av arbetskraft snarare kommer att minska än öka.

Slutsatsen blir att de problem som den manuella glasindustrin har i dag sannolikl kommer att beslä för stora delar av branschen även i ett längre perspektiv. Detta innebär att möjlighelerna att höja produktionen efler treårsperioden i syfte alt bereda fler personer arbete eller dämpa syssel-sällningsnedgången i glasinduslrin är starkt begränsade. Insatser i form av branschstöd kan dock mildra effekterna.

Man kan inte utesluta att det kan finnas andra stmkluralternativ som i samhällsekonomisk mening är båttre än de studerade alternativen. Den genomförda analysen utvärderar inle den optimala stmkturen för bran­schen.

Det bör framhållas all resultatet av analysen inte kan tolkas sä att nuvarande branschstruktur bör behällas. Däremot bör man ur samhällelig synpunkt sälta in åtgärder för att mildra effekterna av nedläggningarna. Detla kan ske dels genom branschstöd dels genom regionalpolitiska åtgär­der.

Del är inte särskilt meningsfulll att i dag föreslå att strukturförändringen skall genomföras vid en bestämd tidpunkt. Fömtsättningarna både vad gäller arbetsmarknad och förädlingsvärde kan då se helt annoriunda ut. Tvä samtidigt verkande åtgärder kan minska förlusterna och underlätta omställningen. Begränsa nedläggningstakten genom branschstöd är den ena. Den andra åtgärden år att öka möjligheterna för alternativ sysselsätt­ning.

Möjligheten att undvika samhällsekonomiska förluster och mildra de negativa sociala konsekvenser som den marknadsanpassade nedskärning­en medför är att sätta in åtgärder för att skapa sysselsättning utanför

Prop. 1980/81:89

38

glasindustrin, dvs. höja kurvan DE. Strävan bör vara alt minimera resurs-bortfallet och underlätla omställningen socialt.

Ell flertal mindre orter i glasriket är för sin existens nästan hell beroende av ortens glasbruk. Detla medför svåra arbetsmarknadspoliliska och soci­ala anpassningsproblem vid en successiv neddragning av branschen.

15.3 Handling.salternativ

15.3.1   Uppdragets målsättning

Riksdagen har hemslälll om förslag lill en samlad plan för samhällels insalser som i fråga om den manuella glasinduslrin syfiar till att bevara branschens långsiktiga konkurrenskraft och konstnäriiga kvalilet saml bi­behålla den nuvarande sysselsättningsnivän.

Målformuleringen innehåller således tre delmål: - konkurrenskraft, konstnärlig kvalitet och bibehållen sysselsättning

Begreppel konkurrenskraft kan ges många tolkningar. En vanlig tolk­ning är följande: En bransch (eller ett förelag) som arbetar i en marknads­ekonomi är konkurrenskraftig om den i konkurrens med andra förelag eller andra länders industrier kan fortleva och ulvecklas ulan speciella perma­nenta slalliga stödinsatser. Delta kräver fortlöpande effektiviseringsin-satser och anpassning av produktion och produkler. Sysselsättningen i kvantitativa och kvalitativa termer blir dä beroende på företagens förmåga all hävda sig pä marknaden. 1 en expansiv marknad kan produktionen öka i samma takl eller kraftigare än rationaliseringseffekten. Sysselsättningen blir dä oförändrad eller stigande. 1 andra fall kan motsatsen gälla, försälj­ningsökningen undersliger produktivitelsslegringen och sysselsättningen minskar. Företagen kan dock fortfarande vara konkurrenskraftiga i denna situation.

Beträffande produkternas konstnärliga kvalitet är denna relevant i sam­manhanget i den män den förbätirar företagens konkurrensförmåga genom all produkterna blir mer attraktiva på marknaden. Konstnärlig kvalitet är emellertid ett ganska oprecisl begrepp. Del kan avse själva produktutform­ningen (designen) men också framställningssättet (hantverksmässig till­verkning, handgjort glas). 1 detta sammanhang är del i första hand desig­nen som är relevant, i mindre utsträckning den hantverksmässiga tillverk­ningen. Den senare är kostnadskrävande (löneinlensiv) vilket höjer pro­dukternas pris och därmed begränsar marknadsulrymmet. Den hantverks­mässiga tillverkningen inom svenskt glas hotas från två håll. Dels kan länder med lägre arbetskostnader framställa handgjort glas till kostnader som väsentligt undersliger de svenska, dels har den tekniska ulvecklingen fortskridit så alt det i dag och ännu mer i framtiden är möjligt alt framställa maskingjort glas som utseendemässigt och kvalitetsmässigt är väl i klass med det handgjorda men lill lägre pris. Den svenska glasindustrin måste anpassa sig till förändringar i omvärlden. Hantverksmässigt utförande är

Prop. 1980/81:89

39

fortfarande ell vissl försäljningsargumenl men produklerna fär då inte ha ell alllför högl pris i förhällande lill jämförbara maskingjorda produkler av hög kvalilet. Konstnäriig utformning och god glaskvalilet tenderar att bli väsentliga försäljningsargumenl.

Som framgått av tidigare detaljanalyser är silualionen i den svenska manuella glasinduslrin sädan all del enligl SIND:s mening inte är möjligl all göra en plan för samhällets insalser för branschen som helt tillgodoser de sysselsätlningspolitiska målsällningar riksdagen slälll upp. Delar av branschen är i dag ej konkurrenskraftiga och en realistisk marknadsbe­dömning lyder pä all lillväxlmöjligheten i reala termer är slarkl begränsa­de. I dag föreligger en icke obetydlig överkapacilet i förhållande lill efter­frågan pä förelagens produkler. samlidigl krävs belydande effektivilelshö­jande insalser. Lönerna är branschens största kostnadspost. Allt delta lalar för alt en ytterligare reducering av sysselsättningen blir nödvändig om man pä sikl skall nå balans pä marknaden.

Skäl kan finnas för bibehållande av produklionskapacilel och sysselsätt­ning i vissa industriella verksamheter utöver vad som är motiverat ur marknadsekonomisk synvinkel. Sådana fall kan vara dä försörjningsmäs-siga och beredskapspolitiska moliv är slarkl framlrädande, som exempel kan nämnas delar av TEKO-industrierna och skotillverkningen. Ett per­manent slalligl slöd kan då erfordras om andra alternativ inte föreligger. När det gäller den manuella glasinduslrin kan enligt SlND:s mening sädana moliv inte åberopas. Motiven för samhällsstöd är i slällel i första hand regionalekonomiska (bruksortsproblemel) och sysselsätlningspolitiska saml i viss män kulturpolitiska.

SIND tolkar riksdagens mening så all den manuella glasinduslrins pro­blem främsi är ett regionalekonomiskl problem och följaktligen bör be­handlas som ett sådanl.

Mol bakgrund av ovanslående har verket vall alt i fortsättningen disku­tera olika handlingsalternativ frän samhällets sida som molsvarar de tvä väsentliga delmålen i riksdagens uttalande: bevarad sysselsätlning respek­tive konkurrenskraftig industri.

15.3.2 Bevarad sysselsättning i branschen

Enligt näringsutskollets mening skall man söka "bevara branschens långsikliga konkurrenskraft och konstnärliga kvalitet sä all nuvarande sysselsältningsnivå kan bibehållas". "Nuvarande sysselsältningsnivå" kan tolkas på olika sätt. En rimlig lolkning är att den nivä som rådde vid riksdagens beslutsdatum (mars 1979) avses, dvs. ca 2050 anställda perso­ner. Sannolikt avses inle det anlal anställda som råder när föreliggande utredning läggs fram, ca I 900 personer. Andra bedömare har i debatten framfört andra sysselsättningslal. Hur sysselsätlningsmålet skall tolkas med avseende på anlal glasbruk logs inte upp av riksdagens utskott. SIND har inte närmare analyserat detla.

Prop. 1980/81:89

40

Oavsell vilket sysselsäiiningstal som väljs innebär uppdragets mälsätt­ning en fixering av en lägsta gräns för sysselsättningen i branschen som skulle ligga högre än i dagslägel, dvs. bruken mäste rekrytera folk. Det kan finnas skäl all se närmare pä förulsällningarna alt uppfylla delta.

Utgångsläget är all vi har svårt all hävda oss prismässigt för jämförbara produkter. Även med väsenlligl ökade stödinsatser på marknadsföringssi­dan skulle del la mänga år all nå målel. Marknadsföringen måsle ändra inriklnig för alt sälja högprissaita produkler med konstnärligt värde. Della måsle lyckas i konkurrens med låglöneländernas goda förulsätlningar all tillverka jämförbara produkter lill betydligt lägre priser, vilket vi redan i dag upplever som ell mycket svärhanlerligl konkurrensförhällande. Del lar tid all bygga upp resurser i förelagen för att genomföra de väsenlligl utökade akliviielerna. Vad skulle hända med branschens slruktur under liden?

Om man ulgår från all långsiktig konkurrenskraft skall bygga på konsl-närlig kvalilet. och därmed avser hantverksmässigt ulförande, sä skulle nuvarande ralionaliseringsinsalser i branschen inte genomföras i fortsätt­ningen. En ökad satsning på hanlvevksmässigl utförande innebär i slort sell en återgång lill del vi lämnal pga. den mycket hårda internationella importkonkurrensen.

För all klara den internationella konkurrensen är det nödvändigt all öka effekfivileten vilket i sin tur medför ett minskat arbetskraftsbehov. Såvida inle marknadsandelen för svenskl glas kan ökas kraftigt.

Med utgångspunkt från de förutsättningar som framgår av lidigare av­snitt kan man följaktligen inle bedöma del som realistiskt all uppnå målel om bibehållande av nuvarande sysselsättningsnivå. De styrmedel som skulle behövas mäsle i så fall fä sådan omfallning och inriktning all åtgärderna bryter mol inlernalionella regler.

15.3.3 Marknadsanpassad utveckling ulan branschstöd

Ett annat huvudmål kan vara en konkurrenskraftig industri på markna­dens villkor. Det är utifrån denna målsättning naluriigt alt som ett steg i analysen se på vad som spontant kan förväntas ske i branschen om nuva­rande statliga stöd avvecklas. De som överlever är defmitionsmässigt konkurrenskraftiga.

Risken är all en avveckling av branschslödel kan förväntas bli inledning­en lill en spontan utveckling som företagen på egen hand inte kan stoppa varför följden ytterst blir konkurser. Även en del långsiktigt livskraftiga företag kan slås ut. De rationaliseringsmöjligheter som finns i branschen kan företagen inte på egen hand la lill vara. När i liden är omöjligt all ange. Det är heller inle meningsfulll all spekulera i pä vilken nivå, i produktions­volym eller anlal anställda, som läget i branschen stabiliseras, dvs. kon­kurrenskraft uppnåtts. Det är inte meningsfullt att spekulera närmare i vilka konsekvenser ett

Prop. 1980/81:89

41

bortdragande av del slalliga slödet skulle få för enskilda tlerbrukslörelag och/eller fristående företag. Mol bakgrund av branschens och förelagens situation stär det hell klart alt en sädan älgärd i dagslägel leder lill dels en snabbare krympning av branschen, dels en minskning av antal sysselsatta som väsentligen skulle översliga de 285 arbetstillfällen som blir fallet i "En marknadsanpassad utveckling med branschslöd", vilkel belyses i nästa avsnitt.

Den ovan skisserade sannolika utvecklingen vid ett borttagande av branschslöd leder lill samhällsekonomiska förluster. För att söka molver­ka dessa återstår i detla fall regionalpoliliska insatser.

15.3.4 Marknadsanpassad utveckling med branschstöd

Med utgångspunkt frän vad som pä olika säll blivit känl om flerbruks-företagens planer eller inriktning för de närmaste aren har SIND byggt upp ett scenario för strukturomvandlingen t. o. m. 1983. En viklig förulsällning för att omvandlingen ska ske i lugnare tempo är ell fortsatt stödprogram under ätminstone en treårsperiod. Utgångspunkterna är följande:

Kosla Boda har deklarerat ett behov alt minska sin överkapacitet utöver vad avvecklingen av Skrufs Glasbruk medför.

Efter att Alsterfors glasbruk avvecklats kan man förutsätta all Orrefors omstrukturering är klar för perioden 1980-83 och förmodligen även på längre sikt om inga drastiska förändringar i omvärlden kommer att ske.

Förde fristående glasbruken finns inga individuella planer som påverkar branschens struktur. 1 utredningen har dock antagils all en viss minskning av sysselsättningen kommer all ske inom de fristående glasbruken.

SIND har ulgält från den i utredningen beräknade nuvarande överkapa­citeten på ca 50 mkr i försäljningsvärde. SIND:s bedömning är att delta i kombination med vad som deklarerats frän förelagen eller av SIND ansetts bli en sannolik utveckling kommer brutto att medföra en reducering av 360 anställda t.o.m. 1983. Enligt den arbelskraflsprognos som upprällals kommer dock 75 av dessa alt erhålla anställning i andra glasbruk. De anställs som ersällning för naturlig avgång och för all fylla vakanser. Dessutom efterfrågas arbetskraft i samband med planerad volymökning i vissa glasbruk. Härigenom kan produktionen öka med ca 10 mkr i de kvarvarande bruken. Nettoeffekten blir att ca 285 anställda kommer all lämna branschen och produktionen reduceras med ca 40 mkr.

Av andra faktorer som vägts in kan nämnas en erforderlig produklivi-lelshöjning som är ett villkor för ekonomisk överlevnad.

Del är ur branschsynpunkt angelägel alt en kapacitelsneddragning kom­mer lill stånd. Från denna utgångspunkt bör detta ske inom treårsperioden sä all en livskraftig kärna kan bibehållas.

När man prövat olika nedläggningsaltemaliv finner man all skillnaderna blir tämligen marginella under förutsättning att inle nägol av huvudbruken läggs ner.

Prop. 1980/81:89

42

15.3.5 Regionalpolitiska åtgärder

Den manuella glasinduslrins problem kan beskrivas som ett bruksorts­problem, dvs. ett flertal mindre orter i glasriket är för sin existens nästan hell beroende av ortens glasbruk. Detta medför svåra arbetsmarknadspoli­liska och sociala anpassningsproblem vid en snabb neddragning av bran­schen.

Anledningen lill detta är främst glasindustrins starka regionala koncen­tration. 90 procent av de anställda finns i Kronobergs och Kalmar län där fyra kommuner för sin sysselsättning är starkt beroende av glasbruken.

De berörda länsslyrelserna har gjort en delulredning om regionala och lokala konsekvenser vid en nedbantning av den manuella glasinduslrin. Denna visar alt detla skulle få svåra konsekvenser för enskilda orter. Orterna har ofta endast en arbetsplats av betydelse - glasbruket. Alterna­tiva sysselsättningsmöjligheter är därför få.

Enligt SlND:s prognoser kommer sysselsättningen i den manuella glas­induslrin all fortsätta att minska. Åtgärder krävs således för alt skapa allernaliv sysselsättning.

Förutom branschstöd föreslår industriverket att speciella lånemedel ställs till förfogande för satsningar att inom glasindustriorternas lokala arbetsmarknader skapa alternativ sysselsättning. Kommuner där sådana insalser kan vara befogade är Uppvidinge, Lessebo, Nybro och Emma­boda samt Finspång. Något längre gående regionalpolitiskt stöd kan med nuvarande regler ej utgå till dessa.

För att slödet snabbt ska få effekt föreslår industriverket att de speciella lånemedlen kanaliseras via de tre utvecklingsfonderna i Kalmar, Krono­bergs och Östergötlands län.

Fonderna, med dess kompetens om näringslivsfrågor i dessa regioner är ell lämpligt forum, varigenom denna resurs bör kanaliseras.

För beslut om dessa lån ska enligt verkets mening samråd ske med respektive länsstyrelse och länsarbetsnämnd samt industriverket. Lånen ska kunna lämnas med ränte- och amorteringsbefrielse upp till tre år. Lånen ska i huvudsak kunna lämnas till fondernas nuvarande målgmpp och inkludera personlån för aktieteckning.

Åtgärder:

Speciella lånemedel, 10 mkr under en treårsperiod.

15.3.6 Ågarefrågan

Som framgått av tidigare avsnitt består den manuella glasindustrin av tre block: Kosta Boda AB, AB Orrefors Glasbruk saml de fristående glasbru­ken.

Det går inte med nuvarande ägarstruktur att strukturera om branschen i samverkan mellan dessa block där de företagsindividuella intressena måste stå i förgrunden.

Prop. 1980/81:89

43

Vill man styra över blockgränserna krävs en ägarmässig samverkan. Olika förslag har framlagts i den riktningen och kan beaklas oavsell vilket av de tre lidigare nämnda handlingsalternativ som diskuteras. Förslagen kan formuleras som tre alternativ:

1)

En ny fusion mellan Kosta Boda och Orrefors.

2)

Bildandel av ett Glas AB för hela eller slora delar av branschen.

3)

Bildandel av utvecklingsbolag lokaliserat lill "glasrikel".

Fusion

En fusion mellan Kosta Boda och Orrefors skulle kunna ge fördelar avseende en samordnad exportförsäljning och när del gäller styrningar av produktionen lill specialiserade tillverkningsenheter.

Vilka förutsättningar finns del för en ny fusion?

De nuvarande flerbmksförelagen Kosta Boda och Orrefors har uppställ genom att ett antal fristående glasbruk fusionerals samman. För tvä är sedan avtalades ett samgående mellan de bägge flerbmksförelagen. Under en kortare lid drevs även företagen under gemensam ledning. Av olika skäl kom samgåendet all spricka efter ca Ire månader. SIND har inte undersökt förulsällningarna men bedömer all ett spontant samgående eller djupare samverkan mellan de bägge flerbmksförelagen inle är aktuellt.

Man kan utgä frän all varken Inlencive eller Upsala Ekeby kan belraklas som en potentiell intressent som går in i branschen med ett vidgat ägande.

Ulanför branschen är del i dag svårt att finna intressenter som är villiga alt gä in i den manuella glasindustrin.

Den nya koncernen skulle behöva slor ekonomisk styrka för all kunna la lill vara fördelarna. Om del skulle skapa förulsällningar för all bevara sysselsättningsnivän på lång sikt är svårt all sia om. men del är inle olänkbart all bygga upp en sådan koncern efter en genomförd rationalise­ringsfas. Oavsett hur man bedömer för- och nackdelar skulle en sädan fusion endasl kunna komma till stånd om staten lockade med slora ekono­miska insalser och därmed styrde utvecklingen.

Glas AB

Vid diskussionerna om bildande av ett Glas AB har framförts tankar om ett sädanl bolag skulle kunna bildas med Kosla Bodas och Orrefors till­verkningsenheter som enda produktionsställen. Delta skulle enligl verkels mening inte ge nägra andra för- och nackdelar än den ovan beskrivna fusionen.

Detta innebär all en ny företagsgrupp i så fall borde omfatta en slörre krets av företag.

Bildandet av Glas AB, en typ av investmentbolag, skulle kunna ske med tillskjutande av anläggningstillgångar genom apportförfarande. Därigenom skulle de två stora företagen, jämle ell anlal fristående företag, bli aktie­ägare i det nya huvudföretaget.

Prop. 1980/81:89

44

Staten kunde i samband med bildandet gå in med aktieteckning i bolaget. Huvuddelen av branschen skulle på så säll lillföras ekonomiska resurser i ett sammanhang med målsättning all därefter vara självbärande.

För all inle förlora marknadsandelar kunde marknadsföringen ske över flera kanaler där man ulnylljar kända varumärken och där man profilerar sig efler nägol olika inrikiningar.

Den övergripande målsättningen för ett sädant investmentföretag kan fastställas efler nägol olika inriktningar.

En övergripande målsättning skulle kunna vara all skapa förutsättningar för en strukturomvandling där man anpassar sig lill rådande marknadsför­hållanden men samlidigl försöker reglera omställningsprocessen så all de samhällsekonomiska konsekvenserna minimeras. Efter en successiv om­ställning skulle man kunna inrikta sig på en struktur som ger bästa effekti­vitet inom branschen.

Om målinriktningen i stället skulle vara all snarasl nå förelagsekono­misk effektivitet, då skulle de samhällsekonomiska förluslerna inte komma all nedbringas.

De uppenbara nackdelarna med konslruklionen är att man "lägger alla äggen i en korg". Om man inle lyckas styra föreiagei räll enligl givna målsällningar kan de negativa ekonomiska konsekvenserna bli betydande på grund av koncentrationen till ett företag. Med cU statligt delägarskap kan della lätt medföra krav pä fortsatta statliga bidrag under lång lid.

Utvecklingsbolag

De fackliga organisationerna har föreslagil bildandel av ell utvecklings­bolag, "Glasulveckling AB", förden manuella glasindustrin. Vidare skulle ett exportbolag bildas, gemensaml ägl av dellagande förelag saml nämnda utvecklingsbolag. Tanken är att Glasulveckling går in i nedläggningsholade bruk, såvida inle ägare och lokala fackliga organisationer är eniga om att stå ulanför. I de fall utvecklingsbolaget träder in skall, enligt del fackliga förslagel, ägarna erbjudas skälig ersällning. Glasulveckling skall också kunna erbjuda utredningshjälp för all klargöra vilka insalser som skulle behövas i ett glasbruk.

Enligt ovan redovisade fackliga förslag skall Glasutveckling administre­ra branschslödel. 1 förslagel diskuteras inte på vad sätt och i vilken omfattning medel i övrigl skulle lillföras Utvecklingsbolaget.

Bildandet av ett övergripande utvecklingsbolag efter det mönsler som ovan beskrivs tillför inte branschen någon ny resurs i egentlig mening.

Genom att industriverkels branschstödpengar enligl förslaget skulle ka­naliseras över detla bolag skulle bolagel erhålla vissa styrmedel. Om samma bolag skulle äga några företag i branschen, och därmed slå i konkurrensförhällande lill "utomstående" företag, skulle statens medel för branschstödet inte förvaltas av en neutral part.

1 sin yttersta konsekvens skulle della kunna innebära att vid fördelning

Prop. 1980/81:89

45

av slödmedlen skulle "egna" ekonomiskt svaga förelag kunna prioriteras.

Enligt de skisserade förutsättningarna skulle ell tänkt utvecklingsbolag endasl köpa in nedläggningsholade förelag. Därigenom skulle bolagel en­dasl kunna påverka ägarstrukturen i ekonomiskt utslagna förelag.

Det föreslagna bolagel fär enligt verkels mening ingen slagkraft all styra en strukturomvandling. Bolaget skulle ocksä komma att skapa nya pro­blem inom övriga delar av branschen vid fördelning av branschslödmedel.

1 förslagel till utvecklingsbolagels konstruktion återfinns tanken om bildande av ett gemensamt exporlbolag efler i stort sett samma grunder som framförts i NU:s belänkande.

Enligl verkets mening gär del inle att genomföra nägot av dessa förslag med nuvarande ägarstruktur. De företagsindividuella intressena vid ex­portförsäljning går inle all samordna i ett gemensaml försäljningsbolag. Verkels erfarenhet av kollektivt exportstöd kontra förelagsindividuelli stöd ger belägg för den uppfattningen.

15.4 Industriverkets förslag

Av de handlingsalternativ som belysts under 15.3 anser verkel all ätgär­der för en bevarad sysselsättning i denna bransch inte är rimliga all genomföra i enlighet med vad som beskrivits under 15.3.2. En överslags­mässig beräkning över de lönesubventioner som skulle krävas ger ell ärligt belopp på 2025 mkr. Därtill kommer subventioner som krävs för att fä avsältning för den höga produktionsvolymen.

En marknadsanpassad uiveckling ulan branschslöd som beskrivits un­der 15.3.3 kan leda till ödesdigra konsekvenser för branschen och hela den bygd där branschen huvudsakligen är lokaliserad. Del är inte möjligt att med någon slörre precision ange storleksordningen på de regionala stödin­satser som skulle behövas för att skapa de sysselsättningstillfällen som krävs för att molverka den myckel kraftiga nedbantning av glasindustrin det här är fråga om. Ett rimligt anlagande är att sysselsättningsminsk­ningen blir åtminstone dubbelt så slor som vid den marknadsanpassade utvecklingen med branschstöd. Det samhällsekonomiska resursbortfallet blir mer än dubbelt sä stort vid denna kraftiga nedskärning, dvs. ca 25 mkr. för omställningsperioden och ca 15 mkr. för perioden efter omställning. Finansiella analyser visar att den budgetmässiga "förlusten" för staten blir ungefär lika stor som del ovan angivna reala bortfallet. Slutsatsen av denna mycket överslagsmässiga beräkning blir att staten, genom minskade skat­teintäkter och kraftigt ökat behov av arbetsmarknadspolitiska åtgärder i alternativet utan branschstöd, finansiellt förlorar 60-70 mkr. över en treårsperiod. Det då inbesparade (dvs. nuvarande) branschstödet uppgår till knappt 5 mkr.

Verket har inte haft mandat att gå in i förhandlingar för all undersöka fömtsättningarna för bildandet av ett nytt bolag av typen investmentbolag

Prop. 1980/81:89

46

för huvuddelen av branschen. Verkel kan därtor inte ullala sig om de ekonomiska förulsällningarna för ell sådant bolag men alt det skulle kräva en slallig medverkan av betydande slorlek är myckel troligt.

Under 15.3.4 beskrivs en marknadsanpassad utveckling med bransch­slöd.

Verkets konkreta förslag fill ett sådant branschstöd för en ireärsperiod 1981/82-1983/84 är följande:

1.     Exportstöd och konsultinsatser för omställningsfrämjande äigärder ul­

går för budgetåret 1980/81 med 4 mkr. Verkel föreslårall della slöd höjs

lill 7.5 mkr, per är och beräknar all beloppet skall fördelas med 6 mkr.

för exportstöd och 1,5 mkr. för konsultbidrag. För exportstödet skulle

gälla nägot generösare villkor för marknadsetableringar och i konsultbi­

dragen skulle inrymmas ett visst belopp för all slödja designverksamhe­

len.

Tolall anslag för treårsperioden: 22,5 mkr.

2.     För avskrivningslån under perioden 1977/78-1979/80 har anslagits 15

mkr. Av dessa medel resterar ca 7 mkr. vid utgången av budgetåret

1979/80.

Verkel föreslär att ytterligare 10 mkr anslås för avskrivningslån, varige­nom resterande medel jämte nytt anslag skulle uppgå till 17 mkr. för tre­årsperioden.

Verket föreslår att avskrivningslån får gälla för energibesparande inves­leringar i ugnsanläggningar för smäliproeessen. I första hand skall de medel som anvisas för generella energibesparande äigärder utnyttjas av företagen.

Verket föreslår att avskrivningslän även får gälla för investeringar avse­ende förbättrad yttre miljö.

Verket föreslår att följande procenttal får gälla för avskrivning:

Investeringar för effektivare produktion och förbättrad arbetsmiljö: max. 50 procent.

Investeringar för förbättring av den yttre miljön: max. 80 procent.

Villkoren för avskrivningslån i energibesparande syfte bör vara de­samma som gäller för generella energibesparande åtgärder.

Nytt anslag för treårsperioden: 10 mkr.*).

3.     För all lösa behovel av ökat rörelsekapital för export föreslår verket att

särskilda strukturgarantier anvisas för detta speciella ändamål med ett

belopp på 25 mkr. för treårsperioden.

Verket föreslår vidare att villkoren för säkerhet, beloppsgräns, amorte­ringsfrihet och amorteringstid blir desamma som för teko-stödet men att ränlebefrielsen fixeras till 2 år.

* Anm: Orsaken lill alt anslagel för den gångna Ireärsperioden inle har ulnylljats i högre grad kan tillskrivas den osäkerhet som rån i branschen om kommande strukturförändringar.

Prop. 1980/81:89

47

4.

För de slrukturgarantier avseende bl.a. förelagssamgäende som är anvisade för branschen föreslär verkel ingen ändring.

5.

För forskning och utveckling samt för vissl tänkbart utbildningspro­gram knutet lill Glasforskningsinsiitulel i Växjö, eller fristående, ber verkel all få inkomma med förslag under höslen 1980 när en utredning för detla avsnitt beräknas föreligga.

6.

Verkel föreslår att 10 mkr. anslås för regionalpolitiska äigärder under i första hand en treårsperiod enligt vad som beskrivits under 15.3.5.

Verkels förslag lill anslag för treårsperioden 1981/82-1983/84 kan sam­manfallas sälunda:

Exportst

ö

d och konsultinsatser

22.5 mkr

Avskrivningsl

å

n, nylt anslag

10.0 mkr

R

ä

ntebefrielser f

ö

r s

ä

rskilda

Slrukturgarantier

5.0 mkr*)

R

ä

ntebefrielse f

ö

r regionala

l

å

nemedel

3.0 mkr*)

Totalt

40.5 mkr

Därtill ber verket att senare få inkomma med förslag till anslag för forsk­ning och utveckling.

*) Beloppen baseras på en anlagen genomsnittsränta på 10 procent.

Prop. 1980/81:89

48

Bilaga 2

SIND 1980: 8

Planglasindustrin planglas och isolerrutor inför 80-taiet

2    Sammanfattning, slutsatser och rekommendationer 2.1  Sammanfattning

Planglasindustrin

De olika produkler som framställs inom planglasinduslrin är huvudsakli­gen av två slag;

-  maskinglas och

 floalglas.

Därutöver tillverkas bl.a. spegelglas, irådglas och gjutglas. Bäde ma­skin- och floalglas används främsi lill fönster i byggnader och fordon av olika slag.

Planglas lillverkas i Norden bäde enligl Pittsburgh- och floatglasmelo­den. Vid Pittsburghmetoden formas glaset i vannan och under själva kyl-processen dras glaset vertikalt. Formningsprocessen är annorlunda vid floatglasmeloden dä glasbandel flyter på en bädd av tenn. Ytan blir polerad redan under formningsprocessen. Floalmeloden är tekniskt-ekonomiskt överlägsen.

Planglaslillverkningen i Västeuropa domineras av tre mulfinationella förelag nämligen Sainl-Gobain-Pont-ä-Mousson (Sainl-Gobain). BSN-Ger-vais Danone (BSN) och Pilkingion Brothers Limited (PB). Under 1980 har del amerikanska föreiagei Guardian Industries Corp. börjal bygga en floalglasanläggning i Luxemburg. Enligt ell flertal bedömare i branschen kommer anläggningen all medföra en belydande överkapacitet för floalglas i Västeuropa under den följande 5-årsperioden.

Både Sainl-Gobain och PB har ekonomiska inlressen, direki eller indi­rekl, i de nordiska länderna, dels vad gäller planglaslillverkning och dels vad gäller vidareförädling av glaset lill isolerrutor och bilmlor.

För närvarande har Sainl-Gobain tillverkning av maskinglas vid Scan­glas A/S anläggning i Korsör i Danmark. Tidigare under 1970-talet tillver­kades också maskinglas vid Emmaboda Glasverk AB (EGV) i Sverige och vid A/S Drammens Glassverk i Norge.

PB tillverkar floalglas vid Pilkingion Floalglas AB:s (PFAB) anläggning i Halmstad i Sverige och som hälftenägare maskinglas vid Lahlis Glasbruk AB i Finland.

1 Sverige producerades under första delen av 1970-talet ca 50 klon' maskinglas ärligen. 1976 sjönk produktionen lill drygt 30 kton för att hell

kton= 1000 ton

Prop. 1980/81:89

49

upphöra under 1978. PFAB:s tillverkning av floalglas i Halmstad startade 1976 där del då producerades ca 50 kton. Under de två därpå följande åren uppgick produktionen till ca 140 klon vardera. Importen av maskinglas uppgick lill ca 28 klon är 1970, nådde en topp 1973 med 37 kton och minskade till ca 24 klon för 1979. Importen av floalglas mer än fyrdubb-lades mellan 1970- 1975 (frän 6 klon lill 27 kton). Åren 1976 och 1977 sjönk floatglasimporien kraftigt ned till 15 klon (PFAB:s etablering) medan preli­minära siffror för 1979 visar en fördubbling av volymen. Exporten av planglas var helt marginell under början av perioden. Försi 1976 dä PFAB startade sin floalglastillverkning ökade exportvolymen lavinartat, från 31 klon 19761111 142 klon 1979.

1 produktionen uppgick saluvärdet för maskinglas (avsalukvanlitelen). floalglas och bearbetat planglas 1978 lill ca 310 mkr. Därutöver tillver­kades ca 5 kton maskinglas som levererades internt där uppgift över saluvärdet saknas. Importen för planglasindustrin uppgick samma år till ca 113 mkr medan exporten var drygt 210 mkr.

1 Danmark startade tillverkningen av maskinglas vid Korsöranläggning-en 1969. Produktionsvolymen har under perioden 1970-78. bortsett från några få år, varit relativt stabil pä en nivå omkring 50 kton åriigen. Både import- och exportkvantiteterna visar pä ell livligt handelsutbyte. Impor­ten av maskinglas sjönk frän 21 kton 1970 lill 8 klon 1979 medan floalglas-importen ökade från 2 kton 1970 lill 48 klon 1979. Exporten av maskinglas har under åren 1971-77 varierat omkring en nivå pä 35 kton ärligen. 1978 ökade exportvolymen av maskinglas (till 46 kton) och dä främsi till Italien, Sverige och Storbritannien. 1979 års preliminära siffror visar samma vo­lym.

Produktionen av maskinglas i Finland uppgick 1970 lill ca 45 kton, sjönk till 37 kton åren 1973 och 1974 och ökade återigen till 45 klon 1975 och 1976. Under 1977 sjönk produktionen återigen ner till ca 40 kton för all öka (enligt preliminära siffror) lill ca 50 klon för år 1978, Importen av maskin­glas har, med undantag av 1974 (15 klon), varil ganska liien, omkring 4 kton. Importen av floalglas har däremol ökat kraftigt frän I kton år 1970 lill knappt 40 kton för 1979. Exporten av maskinglas har varierat kraftigt under perioden. Åren 1970-73 uppgick exporlvolymen till ca 10 kton årligen. År 1974 sjönk volymen lill 1 klon för att år 1975 äler uppgä lill drygt 10 klon. En kraftig ökning av exportkvantiteten skedde även under 1976 till 32 kton men under de tre därpå följande åren har exporlvolymen uppgåll till en nivå på omkring 23 kton ärligen.

I Norge har det under åren 1970 till 1975 tillverkats omkring 10 kton maskinglas ärligen. För 1976 och 1977 har inga produktionssiffror varit tillgängliga. Sistnämnda är, 1977, släcktes vannan i Drammen och ma-skinglastillverkningen upphörde. Importen av maskinglas har under peri­oden varierat mellan 8-10 klon årligen bortsett frän 1973 och 1974 då volymen uppgick till 17 respektive 13 kton. Importen av floalglas var 

4    Riksdagen 1980181. I saml. Nr 89

Prop. 1980/81:89

50

obetydlig i början av 1970-talel (ca 2 klon). Från 1975 och de därpå följande åren ökade floalglasimporten kraftigt för all 1977-79 uppgä till ca 40 kton ärligen. Exporten av maskinglas har i Norge varil hell obetydlig.

Under första hälften av 1970-lalel producerades lolall omkring 150 klon maskinglas åriigen i de nordiska länderna. 1975 sjönk produkfionen lill omkring 140 klon och 1978 producerades ca 110 klon. Produktionen av floalglas uppgick lill ca 50 klon 1976 och drygl 145 klon 1978. Utrikeshan­deln mellan de enskilda länderna i Norden och Västeuropa har under hela 1970-lalel varil intensiv.

Vid Emmaboda Glasverk AB, numera Emmaboda Glas AB (EGAB), tillverkades maskinglas t.o.m. 1978. Dämlöver bedrevs och bedrivs i dag tillverkning av isolerrutor och andra glasprodukler samt grossistverksam-hel. Genomsnitfiigt anlal anställda uppgick 1970 till 532 personer, ökade till 685 personer år 1974 och 1978 uppgick antalel i Emmaboda lill 570 personer.

Vid Pilkingion Floalglas AB tillverkas enbarl floalglas och anialei an­ställda uppgår till knappt 400 personer.

Isolermtetillverkning bedrivs av såväl fristående isolermleföretag som av grossister, snickerifabriker (fönslerlillverkare. husfabriker) och glas-mästerier. Sveriges Planglasgrossislers förening består av 12 medlemsföre­tag. I Snickerifabrikernas Riksförbund ingår ca 240 snickerifabriker som tillverkar fönster i större eller mindre utsträckning. Sveriges Isolerrulepro-ducenlers Förening bildades 1979 och består av 16 medlemsförelag. Glas-mästeriförbundel omfattar ca 600 medlemmar. Dessa avnämare är i mänga fall integrerade med varandra. Exempelvis tillverkar EGAB f.n. isolerm­tor och bedriver grossistverksamhel medan man lidigare även producerade maskinglas. Ett flertal grossister har egen isolerruteiillverkning, vissa hus­fabriker har egen fönslerlillverkning och/eller isolermtetillverkning.

Den tekniska utvecklingen och forskningen bedrivs inom planglasindu­strin i hög utsträckning vid slora cenirala forskningscentra. Sainl-Gobain-koncernen har tre centra; utanför Aachen, Paris och Lyon. PB har ell center vid St. Helens i Storbritannien. Utvecklingsarbetet inriktas pä all utveckla och förbättra floatglasmeloden dels med avseende på processtek­niken och dels på all fä fram metoder alt belägga glasytan så all värme­utstrålningen frän insidan lill den yttre luften minskas.

Isolerruteiillverkning

Efter isolerrutans introduktion i Norden under 1960-talel har dess an­vändning slarkl ökat. 1978 bedömdes isolerrutans marknadsandel uppgå till ca 70 procent i Sverige medan den exempelvis i Danmark och i Norge var betydligt högre (närmare 100 proceni).

Den klassiska isolerrutan består av tvä glasskivor åtskilda av ett slutel luftmellanrum. 1 samband med 1970-talets ökade krav på energihushållning har ireglas-rulor utvecklats.

Prop. 1980/81:89

51

Isolerrutan kan förseglas pä olika säll. Genom att:

-

löda fasl metallband

-

smälla samman glasets kanter

-

"limma" med speciella fogmassor.

Tillverkningen kan ske bäde manuellt och maskinellt. Del råder en bred enighet om all några slörre stordriftsfördelar inte uppnäs vid produktions­processen.

1 Sverige finns del relativi få isolerruleproducenler, ca 20 förelag. 1 Finland och Norge uppgår antalel förelag lill 30 respektive 35. 1 Danmark däremot finns inte mindre än ca 85 företag som tillverkar isolerrutor.

Den totala produktionen av isolerrutor i Norden beräknas 1978 ha upp­gått till ca 5,8 miljoner m-, mätt i tvåglas-isolerrutor (vilkel molsvarar knappt 120 kton). Därav svarade Danmark för ca 2,2 miljoner. Norge 1,7 miljoner, Sverige 1,3 miljoner och Finland 0,6 miljoner m".

Gemensamnt för de nordiska länderna är att stora delar av produktionen är koncentrerad till några fä företag. Sainl-Gobain kontrollerar ca 1/4 av den norska marknaden genom A/S Drammens Glassverk och hälften av den svenska marknaden genom Emmaboda Glas AB. I Danmark domine­ras marknaden av ett par större företag utanför Sainl-Gobain- och Pilking-tonkoncernerna. I Finland är Pilkingtonkoncernen representerad genom isolermtetillverkning vid Lahlis Glasbruk AB.

Utrikeshandeln är, bortsett från Danmark, inriklad mot samhandel mel­lan de nordiska länderna.

Den svenska importen ökade under senare delen av 1970-lalel och uppgick 1979 till 9,3 kton. Drygl 90 proceni kom från de övriga nordiska länderna; Danmark 3,3 klon, Norge 3 klon och Finland 2,6 klon. Exporten frän Sverige har minskal från 3,2 kton 1970 till 0,5 kton är 1979.

Danmarks import minskade frän 15 klon 1970 lill knappt 2 kton 1979. Importandelen, mäU i volym, frän de övriga nordiska länderna uppgick 1979 till ca 35 proceni. Den danska exporten har ökal frän 0,4 kton 1970 lill 6,1 klon 1979. Av exporten gick 2,8 klon till Sverige medan reslen levere­rades lill Västtyskland, Frankrike-Monaco och Storbritannien.

Den finländska importen har under hela 1970-lalet varil obetydlig. För exporten gäller samma förhållande 1970-75. De senasle åren, 1978 och 1979, har dock exporten uppgått till 2,2 respektive 3.0 kton, vilka har levererats till Sverige och Norge.

Norges imporl sjönk från 10,2 klon 1970 fill 1 klon 1979. Exporten var obetydlig i början av 1970-talel medan den ökade under slutet för all 1979 uppgå ull ca 3 kton, vilken huvudsakligen gick till Sverige.

Den tekniska utvecklingen av isolerrutor är inne i ett mycket aklivi skede hos de enskilda företagen samtidigt som de svenska myndigheterna och förelagen diskuterar och gemensaml söker utarbeta regler för typgod­kännande och tillverkningskonlroll.

Prop. 1980/81:89

52

Efterfråge uiveckling

Den framlida efterfrågan på fönsler. isolerruior och planglas i Sverige bestäms i huvudsak utifrån byggandels utveckling, dels nybyggnation och dess fördelning på småhus respekvive fleriamiljshus. dels på ROT'-sek­torns utveckling och dels marknadsutvecklingen för isolerruior.

Med utgångspunkt från 1978 ärs förbrukning av fönsler och därtill höran­de räglasbehov har tre allernaliv över eflerfrägeulvecklingen för planglas beräknals. Alternativen har skilda anlaganden vad gäller nybyggnationen, dess fördelning på småhus och flertåmiljshus saml ROT-seklorns utveck­ling. Råglasbehovel beräknas öka med 9.9 proceni, 20,7 procent eller 36,8 proceni lolalt fram lill 1985. Ell leknisk! genombrott i isolermletillverk­ningen mol dubbelmlor med beläggning skulle dock kunna leda lill en minskning av efterfrågan pä råglas. Råglasbehovel beräknas i de olika alternativen då minska med 4,7 proceni. öka med 4,7 proceni eller med 18.6 proceni.

2.2 Slutsatser och rekommendationer

Ulredningens slutsatser och rekommendationer baseras pä en problem­analys i kapitel 6. 1 kapillel analyseras företagsstrategier och samhälleliga aspekter inom planglasinduslrin och isolermtebranschen. Följande slutsat­ser har dragils i analysen.

/ Planglasindustrin A Företagsstrategier

1.

Floatglaslekniken har slagit igenom och dominerar inom planglaslill­verkningen. Sannolikl kommer de kvarvarande maskinglasverken, t.ex. de i Lahlis och Korsör, all få svårigheter au överleva.

2.

PB:s patent pä floallekniken löper ut i början av 1980-talel, varigenom konkurrensen mellan glastillverkarna kan ske på likvärdiga villkor.

3.

Nägon ny, revolutionerande tillverkningsteknik, är inte känd. Den tek­niska Ulvecklingen inriktas på alt utveckla och förbättra floalmeloden. dels med avseende pä slutprodukten (beläggningar m. m.) och dels med avseende på processtekniken (energibesparingar m. m.).

4.

Någon konkurrensbegränsande samverkan mellan förelagen eller domi­nans av ett enda förelag har ej kunnal konslateras. Ell fätal företag, varav PB och Sainl-Gobain dominerar, konkurrerar med varandra på en oligopolitisk marknad. De övervakas av olika länders samt EG:s kar­tellmyndigheter.

5.

Inlegralion framåt i fräga om vidareförädling av planglasel lill isolerru­tor m. m. saml av distributionen växer i betydelse som ett led i kampen om marknadsandelar.

' ROT-seklorn = reparation, ombyggnad och tillbyggnad.

Prop. 1980/81:89

53

B Samhälleliga aspekter

1.

Genom etableringen av ett floatverk i Halmstad har ett modernt plan­glasverk lokaliserats lill Norden. Konkurrenskraften för nordisk glasin­duslri har därigenom slärkis. Cirka 4(K) nya arbelstillfällen har lillkom­mii.

2.

Maskinglasverken i Emmaboda och Drammen har nedlagts. De nega­tiva effekterna pä sysselsätlningen har motverkats genom vidareut­veckling av annan tillverkning inom förädling av planglas. En viss nellominskning av sysselsättningen har skell.

3.

Under de närmaste åren är det sannolikt att maskinglasverken i Korsör och Lahlis läggs ner. Sysselsättningsproblemen vid en nedläggning kommer dock inle att bli lika framträdande som de hotade bli i Emma­boda.

4.

Forskning och proauktutveckling sker i huvudsak inom de multinatio­nella företagens cenirala forsknings- och produklulvecklingsavdelning-ar. I de lokala enheterna i Norden förekommer en del utvecklingsarbete inom vidareförädlingen. Glasforskningsinslitulei i Växjö sysslar myc­ket litet med problem inom planglasindustrin.

5.

Med undantag för visst tullskydd för den finska maskinglasindusirin har inga statliga stödåtgärder vidtagits i samband med genomförda struktur­förändringar inom planglasindustrin i Norden. Däremot har samråd skell och överenskommelser om sysselsätlningsgaranlier förekommit i samband med tillstånd om nyetableringar för förelagsförvärv.

// Isolerrute- och fönstertillverkning A Företagsstrategier

1. Annat material som ersättning för glas i fönstret, l.ex. plast, är all

räkna med endast i mindre utsträckning och för speciella ändamål.

Glaset är i stort sett ohotat.

2.

Den i Sverige förhärskande 3 mm-rutan fär ökad konkurrens från 4 mm-mtan som dominerar i Norge saml i länder utanför Norden.

3.

3-glasfönster är standard i nya hus och i äldre hus i takt med att fönsler byls ul.

4.

2-glasisolerruta med en mla belagd på innersidan kan uppfylla nuva­rande norm för k-värde men lorde inte slä ul 3-glasfönstrel med lanke pä sänkta k-värden som en fortsatt reell energiprishöjning sannolikt kommer att leda till.

5. En ökad samverkan och integration mellan fönsterglas- och fönster-tillverkare har ägt rum och kan förväntas fortsätta.

6.

Tekniken för beläggning av glasrutan, gasfyllning saml försegling av rutorna är under utveckling.

7.

Nya produkter lanseras som underlättar användandet av underhälls-fritt material såsom plast och aluminium i bågar och karmar. Della kan medföra en ökad inlegralion av tillverkningen av isolermta och föns­ter.

Prop. 1980/81:89

54

8.

Fönsierglaslillverkning kan karakteriseras som en smäskaleindusiri. Tillverkningstekniken är enkel och kapitalbehovet litet. Närhetsförde­larna i distributionen är slora. Mer sofistikerade produkler enligl (7) kan dock ge större förelag konkurrensfördelar.

9.

Marknaden karakteriseras av konkurrens mellan mänga företag. Han­deln mellan de nordiska länderna är fri men en begränsande faktor är svårigheter med transport på längre avstånd.

K). Samråd och informalion myndigheterna emellan i de nordiska län­derna förekommer. Däremot har man ännu inle utformat gemensamma normer och regler för typgodkännande m. m.

B Samhälleliga aspekter

1.

Konkurrensen sker mellan ett slorl anlal företag som föranlett många nedläggningar och en betydande rationalisering. Priserna pä isolerrutor har ökal långsammare än för byggmaterial i övrigt. Lönsamhelen har lidvis varil myckel låg.

2.

Produktionen av fönsterglas (enkelglas och isolerrutor) har i stort sett varit stabil medan sysselsättningen minskal. Även i fortsättningen för­väntas en liknande utveckling för såväl produktion som sysselsätlning. Såväl Emmaboda kommun som Emmaboda Glas AB:s verksamhei i Emmaboda ä.- särskill sårbar genom EGAB:s stora andel av sysselsätt­ningen på orlen.

3.

I samtliga nordiska länder har regionalpolitiskt stöd utgått fill isolermte-lillverkare. Överkapacilet har uppkommil delvis som en följd härav.

4.

Produktutveckling har intensifierats inom förelagen såsom en följd av konkurrensen saml av avnämarnas och myndigheternas ökade krav på funktionsnivån.

5.

Ökal samarbete mellan företagen och myndighelerna saml mellan myn­digheterna i de nordiska länderna vad gäller typgodkännande och kon­trollprocedurer har konstaterats.

Utifrån analysen och slutsatserna har följande REKOMMENDATIO­NER lämnats i kapitel 6.

/ planglasindustrin

Omstruktureringen av planglasinduslrin är för svenskl vidkommande klar för överblickbar tid. För Danmarks och Finlands del äterstår dock omstruktureringar som kan bli aktuella under de närmaste åren. De förslag lill åigärder i form av främst gemensam nordisk planering av planglasin­dustrin har växt fram ur händelserna i Emmaboda i samband med omstruk­tureringen av glastillverkningen och de problem dessa förde med sig för de anställda och för kommunen. Såväl facket som kommunen kämpade länge hårl för att bevara planglaslillverkningen i Emmaboda, i första hand genom all bygga ett floatverk därstädes, i andra hand, då PB etablerade i Halm­stad, genom att uppskjuta en släckning av maskinglasvannorna. Facket

Prop. 1980/81:89

55

har. som försvarslinje tvä. sedan del ställ klart alt maskinglasverkel trols protester skulle nedläggas, hävdat alt Sainl-Gobain skulle uppfylla sin sysselsällningsgaranli genom all upplaga tillverkning av nya produkler. Säsom redan skildrats har della ocksä skell, dock icke i den utsträckning all sysselsätlningen hell kunnat vidmakthållas i glasförelaget.

En planering på nordisk basis av planglasindustrin vad avser elablering­ar, sysselsättning, produktutveckling m. m. skulle förulsätla ell överför­ande av äganderätten till exislerande och framlida planglasverk lill de nordiska stalerna. Det kan nämligen pä goda grunder förutsättas an de multinationella förelag som nu äger och driver planglasverk i Norden inle kommer att acceptera att ansvaret för planeringen överföres lill de nordis­ka staterna, om inte dessa samtidigt förvärvar äganderätten lill förelagen.

Säsom framgått av den genomförda analysen av branschens teknolo­giska status, internationella karaktär och konkurrensförhåUanden finns därför inga moliv eller förutsättningar för upprättande av en samlad plan för de nordiska ländernas insatser inom planglaslillverkningen innefattan­de genomförandet av en gemensam nordisk induslriplanering.

Glasframslällning och vidareförädling av glas - planglas, emballageglas och manuellt glas - har belydande omfallning i de nordiska länderna. Säväl grundforskning som tillämpad forskning och produktutveckling inom del glaskeramiska områdel har därför betydelse för dessa industrier. Så­som redovisats i problemanalysen om planglaslillverkningen finns däremol inte anledning all föreslå någon speciell satsning på forskning och produkt­utveckling med avseende pä processerna för framställning av planglas.

// Isolerrute- och fönslerlillverkning

I motsats till planglasindustrin kommer strukturförändringar att även fortsättningsvis äga rum inom isolermtebranschen i samtliga nordiska länder. Delta beror pä den snabba utvecklingen av nya produkter kombi­nerad med en stagnerande marknad. Det är svårt alt förutsäga hur dessa förändringar kommer att påverka enskilda förelag och regioner. Uppen­bart är dock att isolermletillverkningen i Emmaboda år specielll sårbar och därmed intar en särställning beroende på dess stora betydelse för sysselsätlningen på orten.

Strukturförändringarna påskyndas av rådande överkapacilet som hotar att öka. Det finns med hänsyn härtill anledning att särskill noga beakta det regionalpolitiska stödels sekundära effekter för förelag i andra regioner. Sålunda är del uppenbari att ett nytt "Emmabodaproblem" kan åieruppslä om lokaliseringsstöd ges till konkurrerande förelag. Stark återhållsamhet bör därt'ör iakttagas med lokaliseringsstöd i denna bransch.

Av stor betydelse för branschens utveckling är åtgärder för all skapa enhetliga regler för typgodkännande av produklerna och system för pro-duklionskontroll. Del arbete som nu inletts på detta område inom Nordis­ka kommittén för byggbestämmelser (NKB) - ett samarbetsorgan för de

Prop. 1980/81:89

.56

fem olika ländernas cenirala byggmyndigheler - gär ul pä all förbällra samordningen av byggbeslämmelser i Norden. Ett mera allmänt införande av typgodkännanden och produklionskonlroll - som detla arbele äsyflar - skulle underlätta utveckling och marknadsföring av ändamålsenliga produkler. Enhetliga normer och bedömningsgrunder i de nordiska län­derna skulle dessulom främja handeln och konkurrensen mellan förelagen saml gemensam forskning och utveckling inom Norden. Önskvärt är all NKB:s verksamhei intensifieras inom delta område för all uppnä snabba resullal.

Prop. 1980/81:89

51

Bi/aga 3

SIND PM 1980:12 Emballageglasindustrin en förstudie

Sammanfattning

Starkt koncentrerat ger förstudien ell anlal utgångspunkter som är vä­senlliga för en bedömning av svensk emballageglasinduslri.

-

En svag emballagemarknadsulveckling kan förväntas. I förening med konkurrens frän andra förpackningsmaterial resulterar della i en minsk­ning av efterfrågan efler emballageglas i Sverige.

-

Importen fortsätter all ta ytterligare andelar. Dock i relativt långsam takt. Transportkostnaderna utgör i viss ulslräckning ett skydd för hem­maproduktionen.

-

Nuvarande höga exportvolymer av tomma förpackningar är svära all behälla. Det befarade bortfallet kan sannolikt delvis kompenseras med export av fyllda förpackningar (dryckesförpackningar).

-

En utvärdering av de under 1979 inledda satsningarna pä fyllda förpack­ningar kan göras försl under slutel av 1980.

-

1980 är kapacitetsulnytljandet gott

-

SlND:s kalkyler visar

att redan 1982 saknas enligt huvudalternativet beläggning för 70 miljoner förpackningar, d.v.s. ca 1,5 produklionslinje, eller 90-100 personer. Även det optimistiska allernalivel ger ell överskoll på personal i stor­leksordningen 2030 personer.

-

PLM har i föreiagei expansiva produkler som delvis bör kunna kompen­sera för neddragningar i de svenska glasbruken.

-

PLlM:s glasbruk är inle kortsiktigt hotande på företagsekonomiska grunder.

Förslag

SIND:s prognoser över efterfrågan efler svenskt emballageglas fram till 1985 visar på en fortsatt vikande marknad. "Nya" dryckesförpackningar kan under vissa förutsättningar begränsa nedgången men del är ännu för tidigt all bedöma effekterna.

Den s. k. återflaskan är en produkl som om den införs för vin- och sprilförpackningar skulle höja eflerträgenivån med omkring 25 procent (räknat pä prognosen för 1985). Äterfiaskan kan dock av flera skäl sanno­likt inte bli aktuell före 1985, varför den av SIND prognostiserade överka­paciteten (enligt huvudprognosen nära 120 miljoner förpackningar 1985) kvarslår under perioden, oavsett om älerglas införs eller inle. Enligt pro­gnosen resulterar detla i ell minskal personalbehov 1985 pä 125 lill 180 personer.

Prop. 1980/81:89

58

Industriverket finner i den genomförda förstudien all den vikande efter­frågan efter emballageglas inle kan ses isolerat som ell emballageglaspro-blem. Emballageglasel är för de flesta ändamål en av flera alternativa förpackningsmaterial. Glaset konkurrerar med exempelvis emballage av bleckplåt, aluminium, plast och papper. Del är således inte särskilt me­ningsfullt all genomföra partiella studier och föreslå äigärder pä delområ­den ulan alt beakta subslitutsförhällandena.

Emballageglas lillverkas vid PLM:s glasbruk i[REDACTED_EFTERNAMN] och Limmared. 1 dessa orter är glasbruken de enda arbetsplatserna av belydelse. Alterna­tiva sysselsättningsmöjligheter inom pendlingsavsländ är få. Della gäller speciellt Limmared som ligger i Sjuhäradsbygden. Sysselsättningsneddrag­ningar fär därför negativa återverkningar i de berörda orternas lokala arbetsmarknader. Till emballageglasproblemei är således också knulel ell bruksortsproblem.

Mol denna bakgrund föreslär industriverket all föreliggande förstudie följs upp av en bredare utredning på emballageområdet. Därvid bör konse­kvenserna för emballageinduslrin av evenluelll förändrade styrmedel* på dryckesförpackningsomrädel särskilt beaklas.

I den föreslagna ulredningen bör vidare de regionala konsekvenserna av omstruktureringar i emballagebranschen belysas.

* Jordbruksdepartementet har uppdragit ål särskild utredare all överväga frägor om återvinning av vissa dryckesförpackningar.

Prop. 1980/81:89

59

Bilaga 4

SIND PM 1980:22

Manuella glasbruk i strukturomvandling: Forskning och utveckling

Sammanfattning

Den svenska glasinduslrin bedriver tillsammans med den nordiska glas­induslrin gemensam glasforskning inom Stiftelsen Glasforskning och dess underorgan.

Antalet forskare är ett femlonlal och den ärliga budgelen omsluter omkring 3 miljoner kronor. Personalens kompelens är kvalificerad och utrustningen är högklassig.

Verksamheten finansieras dels av medlemsavgifter frän branschens oli­ka förelag ocb dels genom bidrag frän Slyrelsen för Teknisk Utveckling (STU). Bidraget från STU regleras i ett flerårigt avlal som styr forskning­ens inriktning inom ett ramprogram. Knappt en tredjedel av verksamheien är uppdragsforskning som drivs med kommersiell inriktning.

Glasindustrin har ej utnyttjat sina möjligheler all styra forskningens inriktning. Della har i stor ulslräckning lämnats äl forskarna själva. Bland annat lill följd av glasindustrins bristande styrning av forskningen har ell vissl främlingsskap uppställ mellan Glasforskningsinsiitulel och glasindu­slrin.

De svenska manuella glasbrukens egen FoU-verksamhel är myckel be­gränsad. Egentliga FoU-insalser görs i huvudsak endast vid de bägge slora flerbmksförelagen. Insaiserna inriktas främst pä all öka produktiviteten. Behovel av FoU-insatser är dock slort.

Den manuella glasindustrin tror för egen del all nyttan av grundforsk­ning inom glasomrädel är begränsad. Även en betydande ökning av grund­kunskapen inom glas skulle, menar företrädarna för den manuella glasin­duslrin, inte innebära någol väsentligt bidrag lill den industriella utveck­lingen för den manuella glasinduslrin.

En jämförelse har gjorts med branschforskningen inom den keramiska industrin. Denna bransch omfattar ett färre anlal relativi slora förelag. Företagens egna tekniska kompelens är mer utvecklad. Samarbetet mellan förelagen vad gäller teknisk utveckling är mer öppen.

De olika företagen är direki engagerade i branschforskningen och styr forskningsinsatserna i enlighet med deras egna inlressen.

En summarisk undersökning har gjorts om den västtyska glasforskning­ens organisation. Till skillnad frän vad som gäller i Sverige är bransch-forskningsinstitutets egna forskningsresurser myckel begränsade.

Branschforskningsinslitulel arbetar främst med all organisera forsk­ningsprojekt. Själva forskningsinsatserna genomförs av institutioner knutna till högskolor och universitet eller privata företag. Nägol offentligt

Prop. 1980/81:89

60

stöd till ramforskning förekommer ej. Allt offentligt slöd inriktas pä be­stämda projekl. Slor vikl läggs pä att projeklen är förankrade i de enskilda förelagen och pä all uppgjorda lidsplaner infrias. Nägon ambition alt bygga upp egna forskningsresurser finns sålunda ej. Del sammanfallande intrycket för utredarna är:

-       Glasforskningsinsiitulel måsle sträva efler alt engagera glasinduslrin i

sina forskningsprojekt. Insaiserna av karaktären grundforskning bör

begränsas ytterligare till förmän för mera jordnära projekt.

-- Glasinduslrin måsle själv hårdare engagera sig i styrningen av Glas­forskningsinsiitulel.

-

Glasforskningsinsliluiel bör öka sina inlernalionella kontakter och dra bättre fördel av de forskningsresultat som där uppnås.

-

Ökade anslag lill branschgemensamma forskningsinsatser leder ej med nuvarande arbetssätt lill alt FoU-insatserna inom den manuella glas­induslrin gagnas. STU:s egna insatser ligger dock ulanför detta om­dömes räckvidd.

-

Allmänt borde Glasforskningsinstilutet i valet mellan all bygga upp egna forskningsresurser och alt externt upphandla forskningsinsatser till be­stämda projekl i ökad utsträckning köpa forskningsinsatser utifrån.

-

Ett område bör dock tillföras nya resurser. Delta gäller leknisk fortbild­ning pä alla nivåer inom förelagen. Glasforskningsinsliluleis egen perso­nal skapar en värdefull resurs som bör användas till all genom utbild­ningsinsatser höja den tekniska kompetensen inom den manuella glasin­duslrin.

Industriverkets förslag

Den manuella glasindustrin behöver höja den tekniska kompetensen inom de enskilda förelagen. Samlidigl är del väsenlligl att en viss glaslek­nologisk forskning kan upprällhällas inom landel.

Industriverket anser att nuvarande slöd frän STU bör forlsälla i hittills­varande former.

Industriverket ser det som angeläget att slödja fortbildningen av teknisk personal och driftspersonal inom den manuella glasindustrin. Denna forl­bildningsverksamhel kan drivas av Glasforskningsinsiitulel eller av frislå­ende utbildningsinstitut. Industriverket anser att denna fortbildning bör ges statligt stöd.

Utbildningsinsatserna bör inriktas på främsi följande personalgrupper:

-

Tekniker

-

Förmän, verkmästare, operatörer, formgivare, marknadsförare

-

Kvalificerade glasarbetare.

Verkels konkreta förslag till branschslöd för treårsperioden 1981/82 lill 1983/84 är följande:

Prop. 1980/81:89

61

Verkel föreslär all slöd för fortbildning av leknisk personal och drifts­personal inom den manuella glasinduslrin utgär med 0,5 Mkr per år under treårsperioden. Angivna stöd föreslås förmedlat genom statens industri­verk.

Totalt anslag för ireärsperioden: 1,5 Mkr.

Prop. 1980/81:89

Bilaga 5

Sammanställning av remissyttranden över rapporterna

(SIND 1980:9)

Manuella glasbruk i strukturomvandling och

(SIND PM 1980: 22) om forskning och utveckling för

den manuella glasindustrin

1 Allmänna synpunkter på utredningens förslag till målsättning för branschens utveckling och statliga åtgärder under en treårsperiod

Ett anlal remissinslanser, bl.a. länsslyrelser, de anställdas organisatio­ner och nästan samtliga kommunala insianser, har starka invändningar mol statens industriverks (SIND:s) bedömningar och förslag och anser alt SIND borde ha redovisat åtgärder enligt det utvecklingsalternativ som stär i överensslämmelse med vad riksdagen uttalat sig för och som innebär oförändrad sysselsätlning i branschen.

Induslrins centrala organisationer har principiella invändningar mol fort­satt statligt stöd men är dock, liksom branschorganisationen Svenska glasbruksföreningen, i huvudsak positiva lill SIND:s förslag. Glasbruks­föreningen anser dock de föreslagna resursinsatserna otillräckliga pä vissa punkler.

Övriga myndigheter som yttrat sig i frågan är i huvudsak positiva till SlND:s förslag.

De remissinslanser som är negativa till SlND:s förslag i fråga om bran­schens utveckling anför i huvudsak följande.

Länsstyrelsen i Östergöllands län: Utredningen har          gjort en allvar­

lig avvikelse frän uppdraget som del formulerats av riksdagen där del klart

sägs att nuvarande nivä i branschen bör behällas. Branschmedlen

framstår som otillräckliga om man menar allvar med att behålla branschen på en livskraftig nivå.

Länsstyrelsen ställer sig tveksam lill den klassning som görs av det fysiska tillståndet i byggnader och maskiner vid Reijmyre glasbruk. Den är alltför ytlig och stämmer inle med verkligheten som är klarl bättre än vad som framgår av bedömningen.

Tyngdpunkten bör ligga på insatser för att göra glasbmksförelagen kon­kurrenskraftiga. Reijmyre glasbruk är ensamt i Skandinavien med fillverk­ning av eldfast glas som används i en rad produkter där det ställs stora krav på hållbarhet mot temperaturväxlingar och kemisk resistens. Produkfionen har slort värde från beredskapssynpunkt. Det malerialtekniska området är under snabb utveckling. Del är naturligt alt del strukturstöd som föreslås, inriktas bland annat pä utveckling av Reijmyres produktion av eldfast glas.

Reijmyres produktion av hushålls- och prydnadsglas ulgör ell nödvän­digt komplemenl till produktionen av eldfast glas. Produktionen ulgör

Prop. 1980/81:89

63

också förutsättningen för den omfatiande turismen i Rejmyre. Nämnda samband gör all stora insalser bör göras för alt bevara även denna produk­tion i Rejmyre.

I den män det vid beslul om fördelning av strukturstödet blir nödvändigl alt välja mellan förelag och glasbruksorler bör beaklas orlen Rejmyres speciella förhållanden.

Belräffande Reijmyre är länsslyrelsens bestämda upplänning alt det i förslå hand är nödvändigl alt finna former som gör del möjligl för bruket all fortsätta och förnya sin verksamhei. Bruket ligger isolerat från annan glasinduslri och kan av del skälet inte på samma salt som smäiandsbruken ingå i siruklurändringen med inskränkningar och nedläggningar ulan alt de lokall får myckel starkt negativa konsekvenser.

Länsstyrelsen i Kronobergs län: SIND anför en pessimistisk syn pä branschens framlid. Detta återspeglar sig i del förslag som SIND lägger fram. Länsstyrelsen anser all SIND borde ha anvisat offensiva åigärder och då framför alll kraftfulla exportsatsningar. Försl när ordentliga sats­ningar har genomförts och utvärderats kan enligl länsslyrelsens mening branschens framlida slorlek diskuteras.

SIND behandlar strukturproblemen i huvudsak utifrån treårsperioden

1981/82-1983/84.-- Det är------- en alllför kort lidsperiod när lång­

siktiga strukturproblem skall lösas.

Länsstyrelsen anser all SIND- borde ha redovisat alternafivet om

oförändrad sysselsättning med de ätgärder och kostnader som allernalivel skulle innebära. Detta alternativ skulle då av remissinstanserna kunnat vägas mol SIND:s alternativ om s.k. marknadsanpassad utveckling med

branschslöd.---- SIND har sålunda frångått riksdagens uppdrag att

ulreda alternalivel om oförändrad sysselsätlning inom den manuella glas­

induslrin. ---- Med hänsyn lill all SIND enligt länsslyrelsens mening

inte föreslagil ett lillräckligl offensivt ålgärdsprogram för den manuella glasindustrin, kan länsstyrelsen inle ulan vidare acceplera en sädan ned­skärning av branschen. En fortsatt kraftig minskning av antalet glasbruks­arbetare i en region med svåra strukturproblem i andra branscher fär oacceptabla konsekvenser för befolkningen i glasbrukskommunerna. Länsstyrelsen anser att SIND i första hand borde ha anvisat vägar för kraftfulla exportsatsningar. Eftersom exportanslrängningar många gånger ger resultat först efler ett par år, bör kompletterande åtgärder sällas in som ger branschen möjligheler lill andhämtning under den närmaste treårspe­rioden.

Del finns ell ömsesidigt starkt beroende mellan lurism och glasinduslri. Turismen har uppställ som en följd av glasbrukens existens och glasbruken är i hög grad beroende av en omfatiande lurism.

En nedskärning av den manuella glasindustrins produktionskapacitet enligl SIND:s huvudalternativ kommer med all sannolikhet alt innebära nedläggningar av mindre glasbruk och en koncentration av produktionen till de stora bruken. Enligt länsslyrelsens mening är en sådan utveckling olycklig, eftersom "Glasrikel" med dess stora och varierade utbud av glas liksom av intressanta bruks- och hanlverksmiljöer härigenom fär en mins­kad attraktionskraft pä turister. Detta får inle bara konsekvenser pä turisl­näringen i området. Rimligen bör även den för glasbruken så lönsamma och viktiga bodförsäljningen drabbas. Enligl utredningen "Turism i Glasri­ket" (Högskolan i Kalmar) uppgick år 1978 antalet besökare vid glasbru­ken i området till ca 1,4 miljoner. Turismen beräknas totalt ge ell tillskotl

Prop. 1980/81:89

64

på ca 700 årsarbetskrafter lill sysselsätlningen i de fyra glasbrukskommu-nerna, SIND borde i sin lolalbedömning av glasinduslrin lagit hänsyn till det ömsesidiga beroendet mellan branschen och lurislnäringen i omrädel. Eftersom den manuella glasinduslrin är sä slarkl geografiskl koncen­trerad borde den samhällsekonomiska analysen tagit slörre hänsyn till lokala och regionala aspekter med utgängspunkt fiän den analys som redovisas i den utredning som länsslyrelserna i Kalmar och Kronobergs län genomfört "Regionala och lokala konsekvenser av förändringar inom den manuella glasinduslrin". Bl.a. borde närmare ha beaktats att vid nedläggningar av glasbruk drabbas i förslå hand äldre och kvinnor inom ell område med även i övrigl svåra sysselsäitningsproblem.

Länsstyrelsen i Kalmar län: Industriverkels förslag uppfyller inte riks­dagens målsättning om en bevarad sysselsättning, bevarad konstnärlig kvalilet och konkurrenskraft. Induslriverkei bör därför omedelbart fä i uppdrag all skyndsamt utarbeta ell förslag lill branschslöd som uppfyller riksdagens målsättning.

Länsstyrelsen anser-- del vara------- vikfigt all slä vakl om de

enskilda glasbruken och de enskilda glasbruksorterna. Det är en väsentlig brist i indusiriverkels utredning alt verket inte redovisar en konkret under­sökning av förulsällningarna för all samtliga nu bestående glasbruk skall kunna bibehållas som lönsamma förelag för framliden.

Länsstyrelsen bedömer möjlighelerna all skapa nya arbeislillfällen i berörda glasbruksorter som myckel begränsade. Förutsällningarna all ska­pa nya arbelstillfällen inom pendlingsavsländ är nägol större men länssiy­relsen är iveksam lill en sädan utveckling. Erfarenhetsmässigt leder pend­ling efter hand lill utflyttning, särskill av yngre personer. Delta leder i sin tur lill en försämring av ortsbefolkningens åldersstruktur och som en följd härav en gradvis försvagning av underlaget för servicen pä orlen. För många glasbruksorter är en minskad sysselsättning inom branschen ell direkt hot mot ortens existens. Del skulle dessulom vara ett hän slag mot strävandena att slödja ulvecklingen i glesbygden och i de mindre samhäl­lena. Till delta skall läggas att många av de anställda vid bruken är äldre personer vilka vid en eventuell friställning skulle fä myckel svårt all erhålla ny anslällning.

Vidare vill länsstyrelsen peka pä all en fortsatt krympning av branschen innebär en minskad rekryteringsbas. Den traditionella inriktningen mot glasarbeiaryrkel försvinner på de orterna som drabbas av all glasbruket läggs ner eller att verksamheien inskränks. Möjlighelerna för kvarvarande bruk all rekrytera yrkeskunniga arbetare minskar därför. Redan i dag är del brist på kvalificerad personal.

Länsstyrelsen finner det beklagligt alt industriverket även ser målel om en bevarad konstnäriig kvalitet helt ufifrån konkurrenskraften. Länsstyrel­sen vill för egen del framhälla all det är av myckel slort värde all den unika kultur och miljö som inrymmes inom den manuella glasinduslrin bibehålls.

----- 1 detta sammanhang vill länsstyrelsen också peka på den belydelse

bevarad konslhanlverkstradilion har för områdets turistiska allraklivilel.

Det finns ett ömsesidigt starkt förhällande mellan turismen och glasindu­

strin. Turismen har uppstått som följd av glasbrukens existens och glasbru­

ken är i hög grad beroende av en omfatiande lurism. Glasinduslrins

betydelse för turismen i området liksom kopplingen mellan turismen och den manuella glasinduslrin har inte lillräckligl beaktats i förslagel.

Med hänsyn till den manuella glasindustrins särskilda roll som kulturbä-

Prop. 1980/81:89

65

rare anser länsstyrelsen au del kulturellt/konstnärliga slödet bör ges slörre utrymme.

Smådrift och stordrift har behandlats i utredningen. Länsstyrel­

sen anser alt smådrift har fördelar frän kommunal-, samhälls-, förelagseko­

nomisk och social synpunkl saml renl allmänt frän regionalpolitisk syn­

punkl. ----- Länsstyrelsen vill bestämt avvisa tankar pä yllerligare fu­

sioner i glasrikel. Tidigare fusioner har enbarl inneburit fiera nedlagda

glasbruk, minskad sysselsättning och förlorade marknadsandelar.

Reservation inom länssiyrelsen i Kalmar län: Ledamöterna Bengt Chris­tersson, Tor[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN] och Bernt[REDACTED_EFTERNAMN] saml tjänstgö­rande suppleanterna Göran[REDACTED_EFTERNAMN], Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN] och Ove Lolhs-son reserverade sig mol länsslyrelsens yUrande i sin helhel till förmän för ell yttrande i enlighel med följande skrivning: "Länsstyrelsen finner del mycket anmärkningsvärt att industriverket i sin utredning hell nonchalerat riksdagens givna uppdrag och klart ullalade målsättning om att bevara den manuella glasbruksindusirins långsiktiga konkurrenskraft och konstnärliga kvalilet så att nuvarande sysselsältningsnivå kan bibehållas. Därför före­slär länsstyrelsen att industriverket omedelbart fär i uppdrag att skynd­samt utarbeta ett förslag till branschslöd som uppfyller riksdagens mälsäll-ning."

Svenska fabriksarbetareförbundet. Svenska industritjänstemannaför­bundet och Sveriges arbelsledareförbund: De fackliga organisationerna

vill------ som sin uppfattning framhälla, all den framlagda ulredningen

präglas av en starkt defensiv syn. Vi hemställer lill regering och riksdag att avslå industriverkets förslag lill förmån för den utvecklingslinje vi föror­dar.

SIND har, trots de fackliga varningarna - och förslag lill allernalivlös-

ningar - under utredningstiden, argumenterat sig fram till en avvecklings­

linje. ----- Till en del år resultatet en följd av att SIND inte ser del som

möjligl alt komma förbi de tvä stora ägarnas (Incenlives och Upsala

Ekebys) planer och motstånd mol alla andra tankar.- Därför blir

också deras planer på en krympning av sysselsättningen och en upptrapp­

ning av ugnstekniken saml en traditionell mekanisering styrande för vad

SIND kommer fram till.---- Det är en avgörande brist i SlND:s utred­

ning all man inle har haft förmåga all slälla sig utanför de slora arbetsgivar­

nas hisloriebeskrivning.

Utredningen har inte i ertorderiig ulslräckning beaktat de möjligheler lill framtida struktur som grundar sig på all företagen gjorts skuldfria och sanerats med hänsyn lill kapitalkostnaderna genom föreslagel utvecklings­bolag.

SIND gör, enligt de fackliga organisationerna, ett grundläggande fel när man likställer en hög hanlverksnivä med en "återgång till del vi lämnal". SIND har härigenom intagit en passiv och osjälvständig hållning lill de två stora ägargrupperna genom att okritiskt acceptera dessas argumentering. Från fackligt håll har vi klargjort att även en hantverksmässig karaktär på glasinduslrin måsle hävdas med hjälp av ny teknik, bäde i materialet och i produktionen.

Möjlighelen för svensk småglasinduslri ligger i - som vi ser del - an branschen genom bibehållande av hanlverksmässigheten, förbättrad de­sign och hög kvalitet ständigt måsle hålla ell förspräng genlemol konkur­rensen utifrån. På delta säll vänder man smäskalighelen lill en fördel i

5    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 89

Prop. 1980/81:89

66

stället för en nackdel. Detla är ett övcrlevnadsvillkor. då de länga serierna redan har erövrats av de stora europeiska glasbruken. De har också en försteg genom myckel slörre hemmamarknader.

Del bör vidare finnas utvecklingsmöjligheier för småglasindustrin i Sve­rige genom ett samarbele all lekniskl uiveckla ugnstekniken och material­hanteringen ulan all släppa pä de olik;i glasbrukens oberoende frän varand­ra. Nya glasmalerial och nya användningsområden ha: inle diskulerats av SIND.

Av naturliga skäl ger den mindre skalan fördelar i de små serierna där det är möjligl att la ut ett pris som även skulle kunna läcka en arbetsinten­siv produktion.

SIND har inle utrett dessa möjligheter. Därior är del en ofullständig utredning.

Som en sammanfatlning av SlNr.):s förslag vill vi beteckna det som "en marknadsanpassad avveckling med traditionellt branschstöd ", Del förslag vi förordal kunde med samma utredningsspråk betecknas som "en mark­nadsanpassad uiveckling med ell icketradilionelli branschslöd".

Landsorganisationen i Sverige hänvisar för sin del lill del yllrande som lämnats av Svenska fabriksarbelareförbundet m,fl.

Tjänstemännens centralorganisation: Industriverkets rapport har klarl visat all del är samhällsekonomiskt och regionalpolitiskt motiverat alt bibehålla och under en övergångstid uiveckla branschslödel lill den manu­ella glasinduslrin. Denna har för närvarande en mycket slor betydelse för sysselsättningen i de berörda kommunerna. TCO vill vidare slarkl under­slryka all samlidigl som branschslödel genomföres mäste initiativ las för alt skapa nya arbetsfillfällen i de främst berörda delarna av Kronobergs och Kalmar län. Målsättningen bör därvid vara alt skapa mer differentiera­de lokala arbetsmarknader samtidigt som glasinduslrin kan fortleva.

Industriverkets utredning om den manuella glasindustrin illustrerar risk­erna med del slora konsullberoende verkel har. Della har TCO varnat för i flera sammanhang. 1 den nu aktuella rapporten har utomstående konsulter ansvarat för bedömningarna pä strategiskt viktiga omräden. Industriverket är därför hell beroende av konsulternas bedömning när del gäller bran­schens framtidsmöjligheter. Den ganska pessimistiska syn utredningen har stär i motsats lill lokala fackliga organisationers bedömning. Dessa menar i enlighel med TCO:s mening - all en offensiv satsning frän de berörda företagens sida skulle kunna hälla uppe sysselsättningen på nuvarande nivå. Del är myckel olillfredsslällande all industriverket inte har egen branschkompelens. Konsulterna saknar ju i regel ertarenhet av induslripo-litikens mäl och medel och kan därför läll bli alllför påverkade av akluella företagsekonomiska svårigheter.

Den manuella glasinduslrins problem hänger också samman med ägar­nas agerande. Industriverket har inle diskuterat hur man skall komma lill rätta med deras agerande ulan endast hänvisat lill della som en restriktion. Enligt vad som kan bedömas ser ägargrupperingarna verksamheien i den manuella glasindustrin som en kapitalplacering. Ur facklig synpunkl är det ett krav att företagen drivs i syfte all trygga den långsikliga sysselsättning­en.

TCO vill avslutningsvis erinra om alt stalsmaklerna bestämt all mälel för branschen bör vara all bevara den långsikliga konkurrenskraften och

Prop. 1980/81:89

67

konstnäriiga kvaliteten sä all nuvarande sysselsältningsnivä kan bibehål­las. Enligl TCO:s uppfattning har ulredningen ej framlagt förslag som gör att målsättningen kan uppnås.

Emmaboda och Nybro kommuner: Även--- är det mycket anmärk­

ningsvärt au industriverket ej har presenterat ett genomarbetat förslag i

enlighel med närningsulskotlels uttalade målsätlning.

Indusiriverkels förslag har som ulgångspunkl en beräknad överkapacilet pä 50 milj. kr. Enligl vär uppfattning får ej denna "överkapacitet" las till inläkl för en reducering av antalet anställda, utan åigärderna borde ha inriktats på hur denna "överkapacilet" kan avsällas pä marknaden.

Ulredningen har ej tillräckligl beaktat turismens belydelse i omrädel. Glasbrukens bodförsäljning spelar en slor roll för glasbruken och ulgör i sig en belydande lurislattraklion. Glasriket beräknas la emot ca 1500000 lurislbesök per är. Del rader således ell ömsesidigt förhällande mellan dagens turism i Glasrikel och glasbruken. Turismen synes ha uppslån som följd av glasbruken och glasbruken kan inle överleva ulan en omfallande lurism. "Turisliryckel" bedöms vara klart högre än vad området kan svara för i fråga om övernattningskapacilel. Ulredningen borde därför enligl vår mening föreslagil ätgärder som även inkluderar turistverksamhe­ten. Vidare bör del undersökas om försäljning och ev. tillverkning av hantverksprodukter i andra material än glas i glasbruksorlerna kan öka det turistiska värdet och därmed slimulera lill ökad glasförsäljning.

Vi finner det mycket allvarligt all industriverket så ensidigt har betonat målsättningen om konkurrenskraft. Vi befarar all en ökad mekanisering innebär bl. a. alt "Glasrikel" föriorar sin turistiska attraktion. Vilka turis­ter vill komma till glasriket och se pä hur maskiner "spottar" fram glas? Dessulom kan ej våra glasbruk konkurrera med de utländska pä markna­den maskiniillverkade glas, där stordriftens fördelar väger sä tungt.

Föreslagna medel 40.5 milj. kr. är klart otillräckliga och avser en alltför kort period, men föreslagna åigärder bör verkställas och komplelteras med åtgärder som uppfyller näringsutskollets målsättningar.

Vi kräver alt föreslagna medel 40,5 milj. kr. för branschslöd snarasl beviljas och all industriverket omedelbart får i uppdrag att skyndsamt lägga förslag fill branschslöd som uppfyller näringsutskollets målsättning­ar för branschen, dvs. bevarad sysselsätlning, bevarad konstnärlig kvalitet och konkurrenskraft. Ulredningen bör närmare granska förslag om

1.

ökad export och marknadsföring

2.

ökad bodförsäljning genom ex. turistbefrämjande åigärder

3.

turismens betydelse i omrädel

4.

Glasulveckling AB

5.

all särskilt beakta konsekvenserna av minskad hantverksmässighel och sociala konsekvenser för bruksorterna.

Finspångs kommun: Medel bör-- anvisas för branschens utveckling

och inte som nu föreslagits - en temporär avveckling.

För Reijmyre glasbruks vidkommande innebär utredningen med förslag

till åigärder en nägol verklighetsfrämmande bild. Av ulredningen framgär

ej all Reijmyre glasbruk tillverkar eldfast glas, vilket är av stor betydelse

vid bedömning av brukels framtid. Det eldfasta glaset användes lill labora-

lorieglas, behållare i mjölkningsanläggningar. luckglas i tvättmaskiner,

luckglas i braskaminer och till andra produkler där del ställs stora krav pä

hållbarhet mot temperaturväxlingar och kemisk resistens.     Reijmyre

Prop. 1980/81:89

68

är den ende tillverkaren i Skandinavien av eldfast glas och förbrukningen i Sverige kan uppskallas ha ell värde av ca 50 milj. kr per år. Om Reijmyres eldfasta glasproduklion skulle upphöra blev Sverige helt beroende av import och della skulle medföra slora svårigheier ej minst i händelse av cn avspärrning.

Tillverkning av eldfast glas är betydligt mera komplicerad än av vanligl hushällsglas. För alt fä cn tekniskt modern produktionsutrustning sä att Reijmyre kan konkurrera med utländska tillverkare och få cn god lönsam­het krävs investeringar inom de närmaste åren pä närmare 10 milj. kr.

Reijmyre glasbruks företagsledning har meddelat att principbeslut fal­lals i bolagels styrelse om investeringar i en ny större smällvanna och produkiionsiilruslning för eldfasl glas på ca 10 milj. kr. Finspångs kommun vill därför underslryka all del är av utomordentlig stor betydelse för sysselsätlningen och kommunen i sin helhet all det föreslagna glasbruks-stödet ulformas så att eriorderliga finansiella resurser ställs till Reijmyre glasbruks föri'ogande så att denna inveslering skall kunna genomföras, om inle koncernen har möjlighet all hell eller delvis finansiera denna.

Särskill viklig är den hanlverksmässiga prydnads- och hushållsglaslill-verkningen med lanke pä del slora anlal turister, ca 250000. som ärligen besöker glasbruket. Denna lurism är inle enbarl av slor belydelse för Reijmyre glasbruk ulan utgör även ell belydelsefulll underlag för Rejmyres servicerörelser och den verksamhei som bedrivs av småhantverkare pä orten.

Finspångs kommun har under de senasle åren gjort omfattande invesle­ringar i Rejmyre. främst dä i ell nytt avloppsreningsverk för 4 milj, kr. I är har påbörjats, i den kommunala bosladsstifielsens regi. uppförande av affärshus och radhus om 26 lägenheter lill en beräknad kostnad av 12,5 milj. kr. Genom dessa slora salsningar har Finspångs kommun velal skapa de bästa samhälleliga förulsällningar för en gynnsam uiveckling av Reij­myre glasbruk, och Östergötlands läns landsting har tillsammans med kommunen uppfört kombinerat sjukhem och ålderdomshem. Dessutom finns del i Rejmyre apotek, försäkringskassa och bank.

Lessebo kommun: Det är uppenbari all utredningen inle mer än i ringa

omfattning följl----- direktiv eller målsällningar----- . SärskiU vad

avser sysselsällningsmälsätlningen har avgörande avsteg gjorts. Lessebo kommun tvingas således konstatera all utredningsuppdraget inte fullföljts.

De uppgifter som lämnas för 1977 och 1978 är sannolikt inle representa­

tiva för den ekonomiska situationen för branschen som helhel.         1977

och 1978 förelåg inkörningsproblem av vannorna i Kosla och Orrefors. -

--- Ett längre tidsperspektiv mäsle anläggas för an ge en mer rättvisande

bild härvidlag.

1 utredningen anges alt det ej kan påvisas all smådrift eller stordrift ger klara för- eller nackdelar för ell förelag. Enligl kommunens äsikl talar myckel för att de smä enheterna kan hävda sig myckel väl.

Den samhällsekonomiska analysen tar inte sin ulgångspunkl i de speci­fika problem vilka är karaktäristiska för glasbrukskommunerna, varför de negaiiva effeklerna av föriusl av arbetstillfällen kraftigt underskattas. Möj­lighelerna lill alternativ sysselsäuning (är) överdrivna.

Kommunen anser all slöd till exportbefrämjande äigärder bör ulgä i betydligt större omfaUning. En mångdubblering av exportslödel förefaller rimligl. Likaså är det föreslagna regionalpoliliska stödel om 10 milj. kr. sail i relation lill föranstaltad sysselsältningsminskning hell otillräckligt.

Prop. 1980/81:89

'

69

Lessebo kommun tolkar denna brist pä konstruktiva förslag utanför bi-dragsfloran som ett uttryck för uppgivenhet och pessimism.

Kommunen finner följande faktorer lala för ell bibehållande av den sysselsältningsnivä som rådde i mars 1979.

1.

Exportökning genom systematisk bearbetning av närmarknader och USA i gemensamt exportbolag.

2.

Stärkt ställning pä hemmamarknaden genom importreslriklioner fiän öslslaierna. Begreppel "svensk design" förbehålls produkler producerade inom landet,

3.

Utbildningen stärks. Yrkesieknisk högskoleutbildning.

4.

Planerade turistsatsningar i Glasriket ger ökal tillskott.

5.

Slalliga exportlänegaranlier och andra bidrag/län under ett övergångs­skede.

6.

En ytterligare reducering av branschen kan få lill följd att exportsats­ningar och peisonalrekrylering försvåras. Bodförsäljningen minskar ge­nom försämrad turistisk altraklionskrafl.

Lessebo kommun anser alt branschen ur dimensioneringssynpunkl nått sin miniminivå vid liden för riksdagens beslul 1979 vad avser möjlighelerna lill kraftfulla exportsatsningar, personalrekryleringen och lurism. Yllerii­gare nedskärningar kan därför pä sikl hota den manuella glasindustrins överlevnad.

Uppvidinge kommun: Enligt Uppvidinge kommun har industriverket frångått direkliven och i slällel presenterat ett förslag om marknadsanpas­sad utveckling med branschslöd vilkel under den kommande treårsperio­den sannolikt kommer alt medföra en reducering med 360 arbelstillfällen inom näringen. Kommunen anser all industriverket borde utrett och pre­senterat olika allernaliv för au bibehålla glasinduslrin i nuvarande omfall­ning och koslnader härför.

Den i ulredningen nämnda kvinnliga arbetskraften måsle ses som ell argument att salsa pä befintlig glasinduslri inom kommunen dä del är svart alt skapa allernaliv sysselsättning för denna arbetskraft. När det gäller den äldre arbetskraften är glasinduslrins tillverkning sädan att erfarenhet och rutin är myckel avgörande, medan del däremot föreligger svårigheier all skapa alternativa sysselsättningar även för dessa.

Bodförsäljningen utgör----- en betydelsefull del av glasbrukens för­

säljning och så länge den manuella glasindustrin kan bibehållas i nuvarande

omfallning och även bibehålla sin hantverksmässiga och konstnärliga stan­

dard kommer säkert glasbruken och turismen alt ha en myckel stor ömse­

sidig betydelse för varandra.

För all. ulöver industriverkets forslag, underlätta för branschen föreslår

----- Uppvidinge kommun följande stödinsatser:

1.

Branschstöd molsvarande TEKO-slödel för äldre arbetskraft.

2.

Utökade län och bidrag lill energibesparande äigärder.

3.

Slöd även lill de mindre glasbruken för avhjälpande av de miljöproblem som finns inom branschen.

De remissinslanser som är positiva till eller inte har nägra erinringar mol det utvecklingsalternativ för branschen som SIND förordar anför i huvud­sak följande.

Kommerskollegium: Den bild SlND:s utredning ger av situationen för den svenska manuella glasinduslrin (närmast hushålls- och prydnadsglas)

Prop. 1980/81:89

70

tyder pä att branschens lillväxtmtijiigheter i reala termer är starkt begrän­sade. Del föreligger vidare en icke obetydlig överkapacitel inom branschen i förhållande lill eflertrågan pä förelagens produkler. För all molverka kostnadsslegringen ställs samlidigl krav pä belydande effektivilelshöjande insalser. Den av riksdagen uppställda mälsällningen om en oförändrad sysselsältningsnivä lorde mot den bakgrunden vara svär all fillgodose.

Sverige har pä det handelspolitiska planet ikläll sig en rad förpliktelser vad gäller statliga stödåtgärder. Dessa förpliktelser tar sig främsi ullryck i beslämmelser inom ramen för GATT och EFTA-konvenlion saml genom våra frihandelsavlal med EG. Därutöver har OECD-länderna (inkl. Sveri­ge) antagit vissa rekommendationer om hur selektivt statsstöd bör vara utformat.

Enligl GATT:s artikel XVI är för andra varor än vissa råvaror export-subventioner förbjudna. Den i GATT nyligen överenskomna s. k. subven-lionskoden vilken ulgör en tolkning av bl.a. nämnda artikel innehåller en illustrativ lista över sådana förbjudna exporlsubvenlioner. Andra subven­tionsformer än renodlade exporlsubvenlioner är i och för sig inle förbjudna enligl subvenlionskoden. Dock har andra länder rätt att vidla motåtgärder om sådan subventionering förorsakar skada pä andra länders inlressen.

Enligl EFTA-konventionen föreligger förutom förbud mol ett flertal angivna exportsubventioner även förbud mot andra slags stödåtgärder som direkt eller indirekt skadar handeln mellan länderna. 1968 antogs en lolk-ningsöverenskommelse belräffande grundbestämmelserna i EFTA på det­la område. Härvid gäller undanlag frän förbudei för bl.a. allmänt export­främjande slöd av typ nationella veckor, varuhuskampanjer och industri-mässor saml regionalpolitiskt stöd, i den mån del inle inkräktar på sunda konkurrensförhåUanden i EFTA-handeln.

Sveriges frihandelsavlal med EG innehåller ell generellt utformat förbud mot sådana stödåtgärder som snedvrider konkurrensen så att handelsutby­tet påverkas.

Ulöver de förbud som gäller för exportsubventioner torde enligt kolle­giels mening stödåtgärdernas selekliva effekter - pris/volympåverkan på enskilda varor producerade av en viss bransch - vara det som främsi kan komma att uppmärksammas internationelll. Av särskild relevans är härvid i vilken ulslräckning de gynnade förelagen kan väntas öka sina marknads­andelar Ulöver vad som kan anses normalt. Utredningen räknar för den manuella glasindustrin med möjlighelen av en femprocentig eller någol större ökning av exportvolymen per år fram till 1985 - pä hemmamarkna­den väntas en ärlig volymökning av ca en procent.

De ovan redovisade handelspolitiska bindningarna innebär klara be­gränsningar i handlingsfriheten vad gäller användandet av statliga stödåt­gärder. Delta gäller särskill åtgärder i stil med det här föreslagna export­slödel lill en så starkt exportinriktad bransch. Den svenska stödakfiviteten pä detta område har i och för sig hittills inle föranlett några handelspolitis­ka reaktioner i andra länder men kollegiet får i sammanhanget erinra om att de handelspolitiska aspekterna pä statligt stöd kommer all aktualiseras innevarande höst genom bl.a. den granskning av medlemsländernas stat­liga stödåtgärder som skall äga rum i EFTA. Vidare förutses efler initiativ av EG överläggningar mellan Sverige och EG rörande stödfrågor.

Med hänsyn till ovannämnda förhållanden kan ifrågasättas lämpligheten av au utöka och introducera nya och i hög grad exporfinriktade stödåtgär­der som ulredningen föreslagil. Kollegiet är emellertid samtidigt medvetet

Prop. 1980/81:89

,,

71

om behovet, inte minst fiän regionalpolilisk synpunkt, av forlsalta stödin­satser frän sialens sida och vill däiior inle molsälla sig ett forlsall bransch­slöd. Syftet med ell sädant stöd bör emellertid dä vara all möjliggöra en anpassning av industrins struktur till marknadens utveckling. Slödel bör vidare vara lemporärt och enligl kollegiels mening begränsas till den före­slagna treårsperioden. Beträffande slödels ulformning fär kollegiet under­stryka de påtagliga risker för handelspolifiska komplikationer som enligl kollegiels bedömning föreligger framför alll då älgärderna lär karakläien av exporlsubvenlion - risker som enligl kollegiet inte kan negligeras.

Näringsfrihelsombudsmannen INO): NO har i olika sammanhang, bl. a. i remissyttrande över "Den manuella glasinduslrin i Sverige" (SIND PM 1976: 3), underslrukil viklen av all statliga slödålgärder blir tidsbegränsade och all de alltsä avvecklas sä snart branschen i fräga fäll tillräckligl livskraftig slmklur och konkurrenskraft. Del slalliga slödel lill den manu­ella glasindustrin infördes i början av 1970-lalel och har därefter successivt utvidgats och förlängts. Enligl ulredningen behövs forlsall stöd under "åtminstone en treårsperiod" (sid. 255). Mot bakgrund av att slöd ulgält under hela 1970-lalet och all ulredningen nu föreslår ytterligare stöd hade del varit värdefullt om ulredningen mer än som gjorts försökt analysera effekterna av del lidigare lämnade slödet bl.a. utifrän de uppställda mälen för della. NO vill inte motsätta sig att stödet förlängs i tre är lill men anser all en noggrann utvärdering av stödels effekter därefter bör göras innan frägan om en yllerligare förlängning av della aktualiseras. NO vill vidare ifrägasalla om inle mälel alt åstadkomma en rationell branschstruktur skulle främjas genom alt slödel under den kommande Ireärsperioden suc­cessivt avtrappades.

Ell allernaliv skulle enligt ulredningen vara all verka för en fusion mellan de båda flerbruksförelagen Kosla Boda och Orrefors. Även om en belydande imporlkonkurrens föreligger på glasomrädel. vore enligl NO:s uppfallning ett samgående mellan de tvä dominerande inhemska glasiill­verkarna olyckligl från konkurrenssynpunkt. Ett sädanl samgående skulle vidare kunna få negaiiva effekter på innovation och produktutveckling och på den konstnärliga utvecklingen i företagen, NO noterar därför med tillfredsställelse alt utredningen inle anser att samhället bör vidla nägra åtgärder i syfte all underlälta en fusion mellan Kosla Boda och Orrefors.

Statens pris- och kariellnämnd: Nämnden finner all industriverkets utredning väl belyser den manuella glasindustrins produktions- och mark­nadsförhållanden. Nämnden kan också i stort instämma i de bedömningar och de förslag lill konkreta äigärder som industriverkets utredning innehål­ler.

Arbetsmarknadsstyrelsen delar industriverkets uppfattning all de slal­liga stödinsatserna bör inriktas på alt fä lill sländ långsiktig konkurrens­kraft och därmed stabil sysselsättning inom den manuella glasindustrin. En marknadsanpassad utveckling utan branschslöd skulle - som framhålles i rapporten - snabbi leda fill en krympning av den manuella glasindustrin och stora påfreslningar för berörda lokala arbetsmarknader, som ofta är mycket starkt beroende av glasbruken. Del är mol denna bakgrund angelä­get au en fortsatt minskning av sysselsätlningen inom den manuella glasin­dustrin planeras så, all omvandlingen sker i socialt acceptabla former och att alla möjligheter alt skapa nya arbetstillfällen på berörda orter saml att

Prop. 1980/81:89

72

erbjuda berörd personal andra arbetstillfällen las tillvara. Del är därvid ocksä väsenlligl alt underlälta pendling lill närliggande orter genom för­bättrad kollektivtrafik.

Kallnar läns handelskammare och Kronobergs och Blekinge liandds-kiintmarc: Föreliggande utredning har enligl handelskammaren pä ell kon­kret och rättvisande sätt redovisat den manuella glasindustrins nuvarande konkurrensföruisättningar. Utredningen ulgör därför ett lillförlitligt under­lag för myndighelernas beslul om äigärder inom branschen. Handelskam­maren ansluler sig i hög grad lill de analyser och slutsatser som redovisas i ulredningen.

Målsättningen för branschen bör enligl ulredningens direkfiv vara alt bibehålla den manuella glasinduslrins långsiktiga konkurrenskraft och konstnärliga kvalitet sä alt nuvarande sysselsättningsnivå kan bibehållas. r"ör en bibehållen konkurrenskraft erfordras emellertid enligt handelskam­marens mening en ökad produktivitet utan all man för den skull skall minska kravel pä konslnärlig kvalilel i slutproduklen. Enligl ulredningens bedömning ökar produktiviteten per anslälld med 4-5% per år. Eftersom den prognosticerade eflerfrågeökningen på 1,5% per är inle räcker till för alt kompensera denna effeklivilelsökning kommer nuvarande sysselsält­ningsnivä ej all kunna bibehållas i branschen. Del ter sig därför enligl handelskammaren omöjligt all samlidigl förena de Ire uppställda delmålen om långsiktig konkurrenskraft, konslnärlig kvalilel och bibehållen syssel­sältningsnivä.

Enligl handelskammaren är del hell orealisliskl all bevara sysselsätt­ningen i branschen. Härför skulle erfordras onormalt stora subventioner och den manuella glasinduslrin i landel skulle sannolikt aldrig bli ekono­miskt självbärande. Handelskammaren stödjer principielll en marknadsan­passad utveckling utan branschslöd. Men med tanke pä branschens stora regionalpolitiska betydelse för enskilda bruksorter kan handelskammaren acceptera all vissl branschslöd utgår även under den kommande treårspe­rioden i syfle all anpassa glasbruksindusirins struktur inför framliden. För en sund utveckling av branschen krävs enligl utredningen en minskning av antalel anställda med ca 285 personer t.o.m. 1983. Under denna över­gångsperiod kan handelskammaren acceplera alt visst branschslöd utgär för den manuella glasindustrin. Handelskammaren tillstyrker ulredningens

förslag----- (lill branschälgärder)---- men betonar alt dessa i första

hand endast skall utgå under en övergångsperiod t. o. m. 1983. Därefter bör de återstående konkurrenskraftiga delarna av branschen kunna fortleva utan statliga stödinsalser.

Kooperativa förbundel (KF): KF har i tidigare remissvar avseende den manuella glasindustrin i Sverige belönat flera vikliga slyrkefaktorer för branschen. Design och kvalilel är av högsla internationella klass, arbetar­stammen inom bruken är skicklig och konlaklerna mellan producentled och distributionsled fungerar bra. Branschen står dock inför betydande problem, med krav på yllerligare slalliga slödålgärder.

KF delar utredningens uppfattning au besparingsinsalser är nödvändiga mot bakgrund av den ansirängda finansiella situationen och marknadsul­siklerna. En viss neddragning av produktionskapaciteten lorde vara ofrån­komlig. Au upprätthålla nuvarande sysselsältningsnivä med hjälp av olika handelshinder för importen och mer omfallande statliga engagemang löser enligt KF:s uppfallning inte branschens långsiktiga problem. KFfömtsät-

Prop. 1980/81:89

;  :,

73

ler härvid alt en eventuell anpassning av produktionskapaciteten kan ske i sådan takl all de lokala effeklerna kan mildras genom regionalpoliliska insatser. De samhällsekonomiska kalkyler inredningen presenleral under­stryker vikten av ett sådanl hänsynslagande.

Den föreslagna inriktningen av branschslödel för den kommande treårs­perioden sammanfaller till väsenlliga delar med de synpunkler KF tidigare givit ullryck för. Exportsatsningar ges belydande uirymme. liksom inves­teringar i energisparsyfle och i förbättrad arbetsmiljö. Med hänsyn till konkurrenssituationen inom branschen torde inriktningen på förelagsindi­viduella insalser i nuvarande läge vara all föredra.

Svenska arbetsgivareföreningen: Avsättningsproblemen är stora inom landel och bedömningen i ulredningen alt exportandelen skulle komma all öka nägol fär betecknas som tveksam. Utsikterna för glasinduslrin att själv bli lönsam fär anses vara små. Cm industrin skall kunna bibehållas ulan forlsatla nedläggningar och nedskärningar mäsle ekonomiskt tillskott kom­ma från annat håll. - Vi anser del principielll betänkligt alt - säsom förelrädare för ell fritt näringsliv - förorda samhälleligt slöd. I della fall läder emellertid speciella förhällanden. Som framgår av SIND:s utredning har riksdagen hemslälll om förslag lill samlad plan för samhällels insalser som syfiar lill att bevara branschens långsiktiga konkurrenskraft och konstnärliga kvalilel samt bibehålla den nuvarande sysselsättningsnivän. Med ulgångspunkl häri tillstyrks SIND:s förslag till åigäidei.

Svenska glasbrtiksföreningen: SIND:s utredning om den manuella glas­

induslrin har pä ett klargörande och enligt föreningens uppfattning rättvi­

sande säll redovisat den manuella glasinduslrins akluella läge.          Det

sätt på vilkel SIND vall all verkställa departementets uppdrag bör enligt vär uppfallning ge ell lillförlitligt underiag för blivande beslul i frågorna. Genom alt anlita utomstående, väl kvalificerade specialister för uppdrag pä noggranl avgränsade delområden har del varil möjligl all tillföra ulred­ningen inle bara ell väldokumenterat basmaterial utan också okonventio­nella idéer och uppslag. Synpunkler frän utomstående sakkunniga har därigenom kunnal bidraga till alt slå häl pä ett konventionellt länkande inom branschen.

Ulredningens prognos över eflerirägan pä svenskt hushålls- och pryd­nadsglas visar för de närmaste åren pä en ärlig eflerfrågeökning på i genomsnitt 1,5 % med nuvarande marknadsålgärder. Ulvecklingen efter del denna prognos gjordes pekar dock mol all eflerfrågeökningen svårligen kan nä denna nivä såvida inle marknadsföringen pä exporlområdei ges väsenlligl ökade resurser jämfört med nuläget.

Enligl konsullulredningen avseende produktion och produktionsteknik finns en besparingspotential som skulle kunna sänka kostnadsnivån för branschen med ca 50 milj. kr. per är. Kapitalbehovet för att nå della mäl har samtidigt beräknats uppgä lill 75 ä 100 milj. kr. under en 5-ärsperiod. En kostnadssänkning i denna storleksordning skulle avsevärt öka konkur­renskraften för svenskl glas och lorde sannolikl vara nödvändig om upp­ställda mål för glasexporlen skall kunna näs. Föreningens bedömning är all nu redovisade beräkningar är realistiska. Det invesleringskapital som er­fordras stär emellertid ej lill förfogande i branschen och möjlighel all generera egel invesleringskapital i denna storleksordning finns ej.

Föreningen ansluler sig i alll väsentligt lill säväl de analyser SIND för sin del gjort som lill de slutsatser SIND lagt fram.

Prop. 1980/81:89

74

Handllngsallernatlvel med bevarad sysselsäuning.  Erforderliga

subventioner skulle fä en onormal storleksordning. Om de infördes lorde möjlighelen alt få den manuella glasinduslrin i landel all någonsin bli självbärande vara utesluten,

Handlingsallcinalivet med marknadsanpassad utveckling ulan bransch­

slöd. ----- Samlidigl vill föreningen dock framhälla alt ur näringspolitisk

synpunkl är en marknadsanpassad utveckling ulan branschstöd i och för sig målel för den manuella glasinduslrin. Branschens medansvar för en hel bygd och för enskilda bruksorter och de där verksamma gör dock att del är omöjligi all nu förorda en handlingslinje som medför så allvarliga syssel­sättningsproblem som kan förväntas med della allernaliv.

Handlingsalternativet med marknadsanpassad uiveckling med bransch­slöd. Den nellominskning med ca 285 anställda fram i.o.m. 1983 som SIND räknar med är enligl vär uppfallning ofrånkomlig för en sund uiveck­ling av branschens förelag.

Föreningen tillstyrker all ett samhällsstöd lill branschen läggs upp efler

de riktlinjer SIND föreslagit.-- Mol bakgrund av den för branschföre-

lagen ulomordenlligl ansirängda finansiella situationen och med hänsyn till

de krav som icke minsl frän samhällels sida ställs pä den manuella glasin­

duslrin och dess förmåga all upprällhälla rimlig verksamhet är stödets

lolala nivå dock ej godtagbar om uppställda mål skall nås.     Förening­

en hemställer samlidigl---- om utvidgade ramar för exportstöd och

avskrivningslän---- .

Sveriges grossislförbund hänvisar till och instämmer i del yllrande som avgivils av Sveriges industriförbund.

Sveriges hantverks- och industriorganisation Familjeföretagen: Orga­nisationens mälsättning är enligt sina stadgar all verka för fri enskild företagsamhet grundad pä fri marknadshushållning under socialt ansvar. Den viktigaste förulsällningen för full sysselsättning är ett expansivt nä­ringsliv. Statsmakterna mäsle därför i första hand bedriva en ekonomisk politik som främjar företagsamhet och investeringar. Den ekonomiska politiken och den allmänna näringspolitiken är samhällets bäsla redskap för all skapa full sysselsäuning. Näringspolitiken får därför inle ha sä starka selektiva inslag som f.n. Slödel lill svaga branscher och företag riskerar alt allvarligl snedvrida konkurrensnormerna. Vidare anser organi­safionen all arbetsmarknadspolitiken mäsle främja rörlighel pä arbets­marknaden och underlälta omställningar vid exempelvis strukturföränd­ringar. Parallellt med rörelsefrämjande insalser bör samhällel emellertid genom regionalpolitiken slödja områden med svag sysselsättningsutveck­ling.

De generella åtgärderna för all vidmakthålla en hög sysselsättning är inle alllid lillräckliga. 1 lider med akula sysselsatlningsproblem i vissa bran­scher är del naturligt att stalsmaklerna direkt angriper arbetslösheten. Förutsättningen för samhällels älgärd måsle vara all omställningsproces­sen i den nödvändiga strukturomvandlingen blir sä mjuk som möjligt. Vi har tolkat utredningens förslag just som en serie äigärder för all underlälta en nödvändig strukturomvandlingsprocess på ett så skonsamt sätt som möjligt. Av detta skäl tillstyrks i huvudsak utredningens förslag.

Sveriges industriförbund: Slödel lill den manuella glasinduslrin löper f. n. på sitt elfte är och i den nu aktuella utredningen föresläs en ytterligare

Prop. 1980/81:89

75

förlängning på tre är. Samlidigl framgär del av ulredningen all de framlida konkurrensulsikterna för slora delar av branschen inle är goda. Mol denna bakgrund kan del hävdas att det ursprungliga industripoliliska mälet inle kunnat uppnås och all idag de industripoliliska motiven för fortsatt slalligl slöd till den manuella glasindustrin får anses vara svaga. Uppenbarligen

har della stått klarl för regeringen och riksdagen.      Målformuleringen

har----- en uttalad sysselsällningspolilisk lyngdpunkl.

Enligl Ulredningen skulle ell bibehållande av nuvarande sysselsättning i branschen kräva betydande statliga lönesubvenlioner och därtill subven­tioner för all fä avsältning för produktionsvolymen. Del kan enligl indu­striförbundets uppfallning inle anses vara rimligt att enbarl av sysselsäll­ningsskäl bevara sådana industriella verksamheter som ulan hjälp av stat­liga subventioner saknar förulsällningar all uppnä inlernalionell konkur­renskraft. Det finns heller inle några andra vägande motiv för all långsik­tigt bevara produktionskapacitet och sysselsättning inom den manuella glasindustrin på en högre nivå än som är förenlig med företagsekonomisk lönsamhet. Den sysselsältningsminskning inom branschen som en fortsatt anpassning lill rådande konkurrens- och marknadsförhållanden ger upphov lill mäste därför accepteras.

En omedelbar avveckling av del nuvarande branschslödel skulle enligl ulredningen sannolikl medföra en sä snabb minskning av sysselsällningen all svära arbelsmarknads- och sociala problem skulle uppslå lokall på bruksorterna. I eU medelfristigl perspektiv skulle della enligl utredningen också vara samhällsekonomiskt mer kostsamt än all med hjälp av slalliga stödinsatser låta sysselsätlningsminskningen ske i ett lugnare tempo. Sve­riges industriförbund delar därför utredningens uppfattning alt branschslö­del bör finnas kvar under yllerligare en begränsad tidsperiod. Sveriges

industriförbund vill---- förorda alt statsmakterna i anslutning lill ell

beslul om fortsall--- stöd ullalar all inga slalliga subventioner kommer

alt utgå till branschen efter denna periods utgång. Stödet bör under denna period vara klarl inriktat pä all tillvarata alla de potentiella rationaliser­ingsmöjligheter som finns inom de företag som fortfarande har förutsätt­ningar all utvecklas och där ägare och ledning i medvetande om alt det statliga slödet kommer all upphöra ända har en framlidslro.

Sveriges köpmannaförbund: Den svenska glasinduslrin har sedan läng lid tillbaka byggt upp eu kunnande som även nätt internaiionelll erkännan­de. Myckel lalar därför för att de slöd som industriverket föreslär bör realiseras.

Utan att i detalj analysera de synpunkler som ulredningen redovisar beträffande detaljhandeln vill vi framhålla vikten av att det även framledes

upprätthålls en aktiv konkurrens mellan glasbruken i Sverige.           Ell

direki statligt engagemang bör- undvikas. 1 stället ser vi del som

angeläget att förutsättningar skapas för drift av minsl tvä jämbördiga glasbruk alternativt flerbmksförelag. Exempel inom andra branscher visar all detaljhandeln kommer i en alltför stark beroendeställning då del enbarl finns ett dominerande tillverkande förelag på konsumenlvaruomrädet. Däremol ser vi gärna alt det ulvecklas fristående serviceföretag - om nödvändigt med statligt stöd - som kan erbjuda hjälp med marknadsfö­ring, forskning och exporlkunnande.

Ronneby kommun finner i likhet med utredningen att del inte är realis­tiskt att upprätta en plan för samhällsinsatser i branschen som garanterar

Prop. 1980/81:89

76

en oförändrad sysselsältningsnivå. Lönsamhetsproblem i kombination

med överkapacitel samt behov av effektivilelshöjande insalser lalar för en

sådan slulsals. Regionalpoliliska och sysselsänningspoliiiska skäl innebär

samtidigt all marknadskrafterna inle fritt kan tillåtas styra ulvecklingen

framför alll då den samhällsekonomiska kalkylen visar all samhället här­

igenom åsamkas höga koslnader, 1 likhei med industriverket vill därför

Ronneby kommun förorda handlingslinjen "marknadsanpassad utveckling

med branschstöd". Även beträffande ulformningen av eu branschstöd

tillstyrker Ronneby kommun utredningens förslag       .

2    Åtgärder mot marknadsstörande lågprisimport

1 fråga som det avsnitt i SIND:s utredning som rör marknadsslörande lågprisimport efterlyser flera remissinslanser åigärder.

Länssiyrelsen i Kronobergs län: Ett annat allvarligt förhällande som här bör uppmärksammas är den alll mer förekommande försäljningen i bl.a. varuhusen av glas med beteckningen "Swedish design". Konsumenten kan förledas tro alt del är glas som tillverkats i Sverige. På nägot säll mäste åigärder vidtas för all komma ål denna missledande marknadsföring.

Svenska fabriksarhetareförhiindel. Svenska induslriljänsleniannaför-bundel och Sveriges arbelsledareförbund: Ulredningen pekar på alt det i andra länder inle är onormalt med olika lyper av importrestriktioner. Sverige skulle således genom ell liknande syslem få förbättrade konkur­rensförhållanden på hemmamarknaden. Del är därför anmärkningsvärt all SIND inle pä nägot sätt kommenterat della förhållande i förslagsdelen.

Svenska glasbruksföreningen: Samhällets slödålgärder mäste med kraft sällas in på offensiva åigärder av den typ SIND redovisat. Men den vikliga frågan om glasimporien i vårt land kan ej förbigås. Exportökningen har varil för svag och den oskyddade hemmamarknaden har varil vidöppen för imporl. Den svenska exporten av hushålls- och prydnadsglas var ännu år 1979 värdemässigt nägot slörre än värdel av importen. Siffroma för ärels första sex månader visar nu att imporlvärdel för första gängen är slörre än exportvärdet. Under hand som andra länder med egen manuell glastill­verkning med olika, ofta väl dolda, tekniska handelshinder häller tillbaka glasimporl av för dem icke önskvärt slag blir vår oskyddade hemmamark­nad alltmer intressant för andra exportländer. Utredningen lar upp dessa frågor lill behandling och belydande arbele har nedlagts för all kartlägga de alltmer besvärande importproblemen. Man är dock inle beredd alt lägga fram nägra förslag lill åtgärder. Föreningen avser alt senare återkomma med en redovisning av de frågor som sammanhänger med den marknads­störande glasimporien,

Lessebo kommun: Ulredningen föreslår all äigärder vidtas som kan mildra effeklerna av lågprisimporten. Dessvärre har förslaget fallit bort i den samlade redovisningen av slutsatser i avsnitt 15. Lessebo kommun vill pä denna punkl instämma i ulredningens förslag. Införandel av temporära skyddstullar från ovan nämnda öststater framstår som angeläget för vår egen industris överlevnad. Likaså mäste begreppet "svensk design" för-

Prop. 1980/81:89

.

77

behällas glas som framslälls inom landel. Tendensen alt förlägga tillverk­ningen utomlands skulle därmed sannolikl minska nägot.

Uppvidinge kommun: Som framgäti av ulredningen har de flesta med vårl land jämförbara länder betydligt högre skyddstullar mol lågprisimport. För alt skydda landels manuella glasindustri mäsle frägan om tidsbegränsade skyddstullar, fiämsl frän vissa i ulredningen namngivna stater, noga över­vägas.

Kommerskollegium pekar emellertid pä all tullhöjningar inte är effektiva mot marknadsstörande lågprisimport. För att få verklig effekl måsle i sä fall lullskyddet sällas så högl all del blir renl prohibilivi. Om det emellertid trots della skulle bli aktuellt all överväga höjning av tullarna som komple­menl lill del av ulredningen föreslagna branschslödel. vilket i så fall bör särskill utredas, vill kollegiet erinra om all tullarna för hushålls- och

prydnadsglas är bundna i GATT- . En lullhöjning skulle därior kräva

omförhandlingar i GATT och sannolikl medföra krav pä kompensation från andra länder.

3    Åtgärder för att främja exporten

Ulredningens förslag har i huvudsak mottagits positivt. Några remissin­slanser anser dock alt det föreslagna slödet är otillräckligt. Sveriges ex­portråd fillstyrker förslagel men varnar för alt ställa alllför slora förvänt­ningar på effekten av enbarl exporlslödsäigärder. Andra remissinslanser betonar behovel av samordning och gemensam marknadsföring, liksom alt åtgärderna skall komma även de mindre glasbruken lill godo. Kommers­kollegium framhåller all forlsall individuell inriktning och ökal stöd inne­bär handelspolitiska risklaganden.

Kommerskollegium: Kollegiet har i lidigare sammanhang framhållit all de individuella bidragen med hänsyn lill våra handelspolitiska åtaganden pä stödområdet bör ges en begränsad omfallning och främst läcka iröskel-kostnader av initial karaktär. En fortsatt satsning av exportslödel på huvudsakligen förelagsindividuella projekl innebär enligl kollegiet han­delspolitiska risktaganden som dessutom accentueras av den föreslagna fördubblingen av stödbeloppet. 1 samma riklning verkar enligl kollegiet ulredningens förslag om särskilda strukturgaranlier med ell belopp på 25 milj. kr. för att läcka behovel av ökat rörelsekapital vid export.

Länssiyrelsen i Kronoborgs län: Som länsstyrelsen lidigare framhällii är det absolut nödvändigl att snarasl sälta in kraftfulla exportsatsningar. Della är ett livsvillkor för den manuella glasindustrins framlid. SIND föreslår att exportstödet (inkl. konsultinsatser för omställningsfrämjande äigärder) höjs frän nuvarande 4 lill 7,5 milj. kr. per är. Med hänsyn lill exportens strategiska betydelse för branschen och den outnyttjade export-potentialen anser länsstyrelsen all SIND:s föreslagna höjning är alldeles för blygsam. Denna bedömning ligger i linje med vad glasbruken efterlyser, nämligen "en höjning av exportstödet till minst 10 milj. kr. per är och nya stödformer".

Prop. 1980/81:89

78

Exportstödet bör lä en sädan ulformning all det slimulerar glasbruken all tillsammans i en samordnad exporlorganisalion göra ordentliga sats­ningar pä utlandsmarknaderna. Härvid är del viktigt all slödel inle upplevs som byräkraliskl. Dä är det risk att de mindre glasbruken avslår frän alt söka stödel.

Exportökningar ställer slora och betungande krav pä rörelsekapilal. För att öka exportförsäljningen med 10 milj. kr. behövs enligt ulredningen 5 milj, kr. i ökal rörelsekapilal. Länsstyrelsen tillstyrker SlND:s förslag att särskilda slrukturgarantier anvisas för detta ändamål. Det föreslagna be­loppet uppgår liil 25 milj. kr. Mol bakgrund av länsslyrelsens krav på intensifierade exportanslrängningar är det tveksamt om del föreslagna beloppet är lillräckligl. De svenska glasbruken saknar, som utredningen konstaterar, nödvändiga resurser för att pä egen hand klara denna finansi­ering.

Länsstyrelsen i Kalmar län: Det borde finnas förulsällningar all sälja en slörre volym svenskt glas pä export. Sveriges andel av världsmarknaden uppgick 1978 lill endasl ca 2.5 %. Länsstyrelsen anser del nödvändigl all insaiserna för marknadsföringen ökas. Överkapaciteten bör genom mas­siva marknadsföringsinsatser kunna nedbringas lill en sädan nivä alt det rader balans mellan kapacitet och efterfrågan. Länsstyrelsen finner därför alt det föreslagna exportslödel bör prioriteras och väsentligen höjas sä all nuvarande marknadsandelar kan ökas.

Landsorganisationen i Sverige: Landsorganisationen vill     erinra

om den idé som också överensstämmer med de nu nämnda förbundens förslag - som framfördes i 1976 års yllrande rörande bildandet av ett särskill statligt exportbolag inriktat pä svensk kvalilelsproduktion säsom glas. hemlextilier, möbler elc. Ell sädanl bolag med inriktning pä att kunna sälja hela "inredningsmiljöer" grundade på svensk design borde ha goda förutsättningar alt fä framgång.

Svenska glashruksföreningen: Nivån pä del föreslagna exportstödet är 6 milj. kr. per år under en ireärsperiod. Delta skall ses mol bakgrund av de marknadsföringskostnader som företagen f.n. lägger ner. Enbarl dessa koslnader kan beräknas uppgä lill ca 25 milj. kr. för en export år 1979 pä 126 milj. kr., en export volym som dock är otillräcklig. Föratt åstadkomma en exportökning med 5 % per år på en alll kärvare marknad krävs export­insatser av betydligt kraftfullare slag än hillills. Exportstödet mäsle anpas­sas till dessa marknadskrav och inte undersliga 10 milj. kr. per är. Slödel bör dessutom kombineras med smidigare bestämmelser för dess använd­ning. Individuella uppföljningar av helkollektiva exportsatsningar bör kun­na medges väsentligt högre slödandel än 50 %. Samma gäller i fråga om exportsatsningar som görs i samverkan med andra branscher säsom pors­lin, bestick, textil m.fl.

Möjlighet till en kompletterande konstruktion exempelvis med avskriv­ningslån för vissa former av exportmarknadsinsalser bör ocksä övervägas.

Stödformen (strukturgaranlier för ökal rörelsekapital vid export) är vär­defull. Det är dock angeläget att slödet fär en sädan administrativ upplägg­ning att förekommande säkerheter ej belastar sökandeföretageis normala banksäkerheter.

Sveriges exportråd: Exportrådet har ansvar för verkställigheten av ex-porlslödsprogrammet för den manuella glasinduslrin fr.o.m. budgetåret

Prop. 1980/81:89

79

1973/74. Exportstödet har likal frän 575 000 kr. vid stödpeiiodens början 1970/71 lill 3 milj. kr. för innevarande budgetäi och iippgär lolall lill 14725 milj. kr.

För de svenska glasbruken iir exporlförsäljningen av avgörande belydel­se för möjlighelerna att leva vidaie. En målsätlning för exportslödspro-grammel har därför varit att hos utvecklingsbara företag genom ökat exporlengagemang minska beroendet av den svenska marknaden. Export­andelen ulgör nu 45.5% av den totala produktionen av hushalls- och prydnadsglas. Är 1975 var motsvarande siffra 37% räknai i löpande priser. Volymmässigi har inle exportförsäljningen ökat - den har först nu kommil upp på samma nivä som 1974 efter en kraftig nedgång.

De gemensamma älgärderna har. som ell komplemenl till förelagens egna ätgärder. lett lill synbara långsiktiga resultat pä vissa marknader. Pä andra marknader har stödel i viss män bidragit till bibehållna positioner trots vikande konjunkturer och andra svärighelei. En annan effekt av exportprogrammet är del närmare samarbele i marknadsföringen mellan olika förelag som programmet initierat. Detta gäller i synnerhet för de fristående bruken. Del är osannolikt an gemensamma kraftfulla exporlål­gärder skulle komma till ständ ulan en akliv insats frän den exportfräm­jande organisafionen.

Som en följd av---- svårigheier alt åstadkomma en breddning av den

gemensamma marknadsföringen, anslås numera största delen av export­

slödel till företagsindividuella äigärder. Exportrådet kräver dä (en) mark­

nadsplan av förelagen för all kunna bedöma var åigärderna skall sättas in.

Härigenom har man också uppnati en bättre och långsikiigare marknads­

planering bland företagen. Tillsammans med förelagen eftersträvas en

koncentration av insaiserna genom all prioritera vissa marknader för all

inle splittra de begränsade resurserna. Som ell resullal av detta kan man

nu börja skönja en nägot större koncentration av exporlförsäljningen till

vissa marknader.--- De individuella exportstöden har möjliggjort sals­

ningar som förelagen annars inle skulle kunna genomföra.

Exportstöd som sätts in till förelag i verklig kris - ekonomiskl och personellt - är inle lill hjälp för dessa förelag. Exporlaktiviieter som erbjuds inom exportstödsprogrammel kan ulnyiljas effektivt endast av företag som passerat ur krisen eller från början är livskraftiga, har atlrakli­va produkter och en vilja att salsa på export. Därför anser vi all del ligger en viss fara i alt ställa alllför slora förväntningar pä effeklen av enbarl exporlslödsäigärder. Som framgär ovan har en volymökning ej kunnal uppnäs trots exportsatsningar pä senare är.

1 syfte att uppnä den volymmässiga ökningen om 5% per år som SIND räknat med i den presenterade marknadsprognosen bedömer vi all del kommer att krävas mycket kraftiga insatser på marknadsföringssidan. En förutsättning för alt det uppställda mälel skall kunna uppnäs är självfallet alt företagen använder ett utökat exportstöd till merakliviieler ulöver marknadsplanen i dess nuvarande omfattning. Även under sådana förul­sällningar föreligger risk all den 5-procentiga volymökningen ej kan upp­nås.

SIND föreslär att 22,5 milj. kr. anslås för exportstöd och konsultinsatser för treårsperioden 1981/82-1983/84. Exportrådet lillslyrker sädanl slöd att ulgä lill de utvecklingsbara företagen i branschen och under förulsällning att beslutet tages snarasl möjligl för hela ireärsperioden. Beslul för ell år i tagel försvårar den långsikliga planering som eftersträvas. Denna utökning av exportstödet kommer till största delen all fillfalla de båda flerbmksföre-

Prop. 1980/81:89

W)

tagen. De fristående bruken har begränsade möjligheler all salsa vllei liga­re medel på marknadsfi>iingen. Gällande regel om minimum 50 procenls företagsinsals för erhållande av individuella cxporlsiöd begränsar de frislå­ende brukens möjligheler all utnyttja exportslödel ytterligare, Vär uppfatt­ning är dock all denna regel bor bibehiillas för individuella exportstöd. En minskning av förclagsbidragel skulle kunna bidraga till mindre seriösa salsningar i vissa läll. Vid borttagande av regeln om 50 procenls företagsin­sals vid individuella ålgiirder finns inle längre samma möjlighel alt styra exportslödel lill de utvecklingsbara och livskraftiga företagen inom bran­schen.

Ansträngningarna hillills har galt ut pä an fa glasbruk all samarbeta med varandra. Eftersom de olika glasbrukens produkler i allmänhel är direki konkurrerande är det inte alltid en fordel att samarbeta. Exportrådet ser uppenbara fördelar med åtgärder som riktar sig lill företag med olika produktområden men med samma målgrupp, exempelvis alt glaspioduk-lerna marknadsförs lillsammans med andra prescmaniklar och heminred-ningsprodukler. Sädana strävanden har ej underlättals av ilen snävt branschinriklade stödformen.

Med nuvarande ägarsiiuklur och produklinrikining ser vi inga möjlighe­ter an utöka den gemensamma marknadsföringen pä exportniarknaileina lill ell gemensaml exporlbolag, Dessulom anser vi inle alt ell sådanl exporlbolag skulle främja den lolala glasexporlen bl.a, pä grund av all eflertrågesiruktur och marknadsorganisalion skiljer sig slarkl ät i olika länder.

I industriverkels förslag anges all någol generösare villkor för mark-nadseiablering bör gälla. Enligl vår mening är gällande regler lillräckligl generösa. Slöd utgär redan i dag för kostnader vid marknadselablering (bildande av säljbolag etc), till olika former av kostnader utöver investe­ringar under forsla ärel. exempelvis advokalarvoden. löner, hyror, rese­kostnader och olika lyper av driftskostnader.

Einmaboda och Nybro kommuner: I utredningen beskrivs marknadsför­ingen som bristfällig och osyslematisk. De svaga marknadsandelarna pä närmarknaderna, l.ex. Beneluxländerna. Slorbrilannien m.fl,. borde kun­na förbällras betydligt genom en akliv och syslemaiisk marknadsföring. Industriverket har föreslagil ökade anslag lill exportbefrämjande åigärder. För alt öppna nya marknader borde marknadsföringen kunna ske genom en för branschen gemensam kanal. Såvitt vi kan bedöma är föreslaget exportstöd ej utformat pä sådanl sätt all gemensam marknadsföring stimu­leras. Exportstödet synes tidigare ha uinyltjals av flerbruksförelagen. Effeklen bedöms ha varil mindre god, Eu riklal exporislöd borde fram­deles i forsla hand komma de mindre bruken till direki nylla,

Lessebo kommun finner för sin del-- alt en syslemaiisk marknads­

föring med tillskoll av resurser i ell gemensaml exporlbolag bör kunna

höja exportandelen högsl avsevärt, I vart fall bör del föreslagna exportslö­

del utformas så all gemensam marknadsföring stimuleras. Dä en export­

ökning ställer höga krav pä rörelsekapilal bör exporllånegaranii frän staten

tillförsäkras branschen.

Uppvidinge kommun: Vad gäller exporten anser kommunen att en sam­ordning av insatserna är nödvändig dels för all äieiia förlorade marknads­andelar och dels för all finna nya marknader. Fördelarna med ell gemen-

Prop. 1980/81:89

81

samt exportbolag kan ifrågasättas men slöd bör ulgä för alt ge alla de mindre glasbruken möjligheler lill en omfattande marknadsföring av sina produkter på exportmarknaderna.

4.    Lån till investeringar

Nägra remissinstaser lar upp förslagel rörande län lill investeringar. Dessa anför i huvudsak följande.

Styrelsen för leknisk utveckling (STU): Inom avsnittet om företagen           

- granskas investeringarna och ulredningen finner all det finns flera lönsamma investeringsprojekt inom den manuella glasindustrin. STU in­stämmer i behovet av att satsning görs i dessa lönsamma investeringar. Speciellt bör påpekas vikten av investeringar i mjukvara säsom organisa­tionsutveckling, utbildning och leknisk kompetens vilka vid lönsamhets­problem oftast försl drabbas av neddragningar.

Svenska glasbruksföreningen: Anledningen till det kvarstående oulnyil-jade anslaget är förutom osäkerheten i branschen den alt förelagen alltför

ofta saknar egna insatsmöjligheter .------- De möjliga men också

minst sagt angelägna kostnadssänkningar i produktionen som ulredningen redovisat och som fömtsätter invesleringar pä 15 ä 20 milj. kr. per år under en femårsperiod lorde ej kunna nås med nu föreslagen nivå och konstruk­tion beträffande avskrivningslånen.

5.    Nuvarande strukturgarantier

Av remissinstanserna är det endasl Svenska glasbruksföreningen som tar upp frågan. Föreningen tillstyrker SIND:s förslag att den befintliga stödformen bibehålls.

6.    Särskilda regionalpolitiska lån

Industriverkets förslag har i huvudsak mottagits posifivt, fränsetl all regionala och lokala myndigheter i nägra fall har bedöml satsningen som otillräcklig. Arbelsmarknadsslyrelsen erinrar om all slöd enligt gällande bestämmelser kan utgä även utanför stödområdet.

Arbetsmarknadssiyrdsen: För att skapa ökade möjligheter lill alternativ sysselsättning föreslär industriverket i rapporten särskilda regionalpolitis­ka insalser inom Uppvidinge, Lessebo, Nybro, Emmaboda och Finspångs kommuner. Förslagel innebär att speciella lånemedel - 10 milj. kr. under en treårsperiod - kanaliseras via utvecklingsfonderna i berörda län. Sty­relsen ser för sin del inga bärande skäl för alt i detla sammanhang föra över ansvaret för regionalpolitiska insatser frän länsstyrelsen, som reguljärt arbetar i nära konlakl med utvecklingsfonden. Styrelsen vill också erinra 6   Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 89

Prop. 1980/81:89

82

om all gällande förordning om regionalpolitiskt stöd innehåller bestämmel­ser om förulsällningar för sädant slöd även lill verksamhei ulanför stöd­området.

Länsstyrelsen i Östergöllands län: Den riktade regionala slalliga utlå­ningen lar sikte på all redan nu etablera nya arbetsplatser pä glasbruksor­lerna. Länsstyrelsen ser della som principiellt rikligt. Tyvärr visar eriären-helen all statliga krediter i den ulformning som är tänkt inte kan förväntas locka fram de invesleringar och ge de nya arbetsplatser som är avsikten. Nivån på de skisserade regionala lånen är lägre än vad som gäller lokalise­ringsstödet i stödområde 1 och där (exempelvis Ydre och Kinda i Östergöt­land) har stödel hitlills avsall synnerligen blygsamma spär.

Om glasbruken kommer alt krympa sin verksamhet och nya arbetsplat­ser blir nödvändiga anser länsstyrelsen all berörda orter/kommuner under viss tid exempelvis tre är inplaceras i gällande stödområde 3. Därav följer all lokaliseringsstödet kan användas pä en relativt kraftfull nivä. Vidare innebär del all staten inte behöver införa nägon ny stödform. Aktuella anslag lill lokaliseringsslöd lorde räcka ocksä för insatser på glasbruksor­terna.

Länsstyrelsen i Kronobergs län: Om offensiva äigärder inte ger lillräck­liga effekter för all hälla uppe sysselsättningen inom branschen, mäsle kraftfulla regionalpolitiska åigärder sällas in. SIND:s förslag om alt slälla speciella lånemedel på 10 milj. kr. lill förfogande i syfle all skapa allerna­liv sysselsättning är enligt länsslyrelsens mening alldeles otillräckliga för alt kompensera del beräknade borlfallel på ca 285 arbelstillfällen. Enligl de principer som lillämpas inom ramen för det statliga regionalpoliliska slö­del, skulle SIND:s föreslagna ränlebefrielse pä ca 3 milj. kr. överslagsmäs­sigt i stödområde 1 ge ca 120 nya arbelstillfällen. i stödområde 3 ca 25 nya arbetstillfällen och i stödområde 6 ca 10 nya arbelstillfällen.

Länsstyrelsen i Kalmar län: Föreslagna regionalpolitiska insatser be­döms få marginell belydelse för möjlighelerna all skapa alternativ syssel­sättning.

Svenska glasbruksjöreningen: Förslagel som möjliggör för utvecklings­fonderna i glaslänen alt aktivt arbeta för skapandet av alternativ sysselsätt­ning stöds hell av föreningen.

Sveriges hantverks- och induslriorganisation - Familjeföretagen: Ut­redningens förslag om speciella lånemedel tillstyrks,

Sveriges industriförbund: Stödel lill förelagen bör kombineras med för­stärkta regional- och arbetsmarknadspoliliska åtgärder med syfte all bere­da de personer som friställs inom den manuella glasinduslrin ny sysselsäu­ning inom andra verksamhetsområden. Viktigt i det sammanhanget är all insatsema inte alllför hårt inriktas pä alt skapa alternativ sysselsätlning enbart pä de lokala arbetsmarknaderna ide olika bruksorterna. Även om sädana åtgärder självfallet måste finnas med sä bör ändå tyngdpunkten i denna del av stödprogrammet ha en vidare regional snarare än lokal betoning.

De regional- och arbetsmarknadspoliliska insaiserna kan troligen behö­va komma alt fortsätta efler del all del företagsinriktade stödet upphört.

Prop. 1980/81:89

83

Emmaboda och Nybro kommuner: Förslaget om regionalpoliliska insat­ser med 10 milj. kr. är ett bra förslag och hälsas därför med fillfredsställel­se. Regionalpolitiskl stöd behövs som kompensation för redan vidtagna strukturförändringar.

Ronneby kommun menar i motsats till ulredningen alt även utvecklings­fonden i Blekinge mäsle ges möjligheter till samma insatser som i övriga län. Glasbruksindustrin i Ronneby fär inle slällas äl sidan när del gäller möjligheler till stöd frän samhällels sida, inle minsl mol bakgrund av de sysselsättningsproblem som finns och kan förväntas i länet. Storleken pä industrin i Blekinge kan dock motivera alt stödet lill Blekinge administre­ras av fonden i Blekinge i samverkan med exempelvis utvecklingsfonden i Kronobergs län.

Uppvidinge kommun: Inom Uppvidinge kommun föreligger slorl behov av regionalpolitiskl stöd som kompensation för de strukturomvandlingar

som redan förekommit. De föreslagna medel lorde     vara för smä för

att de uttalade målsällningarna skall kunna uppfyllas.            Kommunen

anser----- att ett belydande regionalpolitiskt slöd mäste utgä för sals­

ningar inom turism- och servicenäringarna i "Glasrikel". för all la tillvara

de möjligheler till ökad sysselsättning det ligger häri för såväl lurism- och

servicenäringarna som för glasbruken.

7. De fackliga organisationernas förslag rörande investmentbolag och utvecklingsbolag

De remissinslanser som lar upp förslagen om investmentbolag och ut­vecklingsbolag har övervägande kritiska synpunkler.

Näringsfrihelsombudsmannen  (NO):  NO  delar ulredningens

uppfattning alt nägol initiativ lill bildande av ett branschomfattande Glas AB inle bör tas från samhällels sida, eftersom della skulle medföra en ännu mer långtgående begränsning av konkurrensen inom glasinduslrin än fu­sionsalternativet.

De berörda fackliga organisationerna har till utredningen framfört för­slag om bildande av ell särskilt utvecklingsbolag med uppgift att admini­strera branschslödel och gä in som delägare i nedläggningsholade glasbruk för att driva dessa vidare. Bildandel av ett dylikl bolag skulle enligl NO:s uppfattning kunna medföra att överkapacilelen bibehålls och all frän sam­hällssynpunkt önskvärda strukturförändringar inom glasinduslrin snarare fördröjs än påskyndas. NO delar därför utredningens bedömning all försla­gel inte bör genomföras.

Statens pris- och kartellnämnd: Nämnden ställer sig - liksom industri­verket - tveksam till att särskilda bolag bildas, som med aklivi statligt deltagande skall styra strukturomvandlingen av den manuella glasindu­strin.

De fördelar, som eventuellt skulle ligga i en långtgående produklions­samordning inom den svenska glasinduslrin, bör vägas mot de nackdelar en ökad företagskoncenlration kan fä ur konkurrenssynpunkt. Det finns risk för att om inte de genom samordningen lägre produklionskostna-

Prop. 1980/81:89

84

derna leder lill lägre priser i konsumenlledel och därigenom totalt sell en ökad marknadsandel för svenska produkler - den svenska glasinduslrins slällning yllerligare försvagas i förhällande lill sina utländska konkurren­ter.

Svenska fäbriksarbelarcjörbundel. Svenska industritjänstemannaför­bundet och Sveriges arbelsledareförbund: SIND har framställt vårl förslag angående glasulveckling pä ell myckel lendensiösi säu, genom all påslå alt effeklen av värt förslag blir all vi skapar en räddningsplanka för ineffek-tiva och olönsamma bruk.

Del finns därför anledning all i korthet redovisa förslagel om glasulveck­ling. Glasulveckling är ell uttryck för de fackliga organisationernas offen­siva syn pä glasinduslrins framlid. Vi vill genom glasutveckling möjliggöra, för både flerbruksförelagen och de frislående glasbruken, att i slörre ulslräckning komma in pä olika utlandsmarknader. Genom del av oss föreslagna exporlbolaget lillförs branschen i samlad form en kompetent försäljningsorganisation. Vi vill vidare med glasutveckling säkerslälla att glasindustrin kontinueriigt får lillgäng lill yrkesutblldad arbetskraft. Glas­utveckling förutsätts fä en akliv roll i strukturomvandlingen. Det skall l.ex. vara möjligl för glasutveckling att gä in som delägare i företag som hotas av nedläggning. Dessa insatser skall dock inle syfta lill all hälla dödsdömda företag under armarna, däremot lorde ett direki engagemang av Glasulveckling i nedläggningsholade företag vara betydelsefullt, dä fi­nansiella insalser, som ofta är nödvändiga, härigenom underlättas. Avslut­ningsvis kommer Glasulveckling all innebära ell kompetensiillskoli genom all de anställda får ett inflytande, vilkel i sig lorde vara mycket betydelse­fullt för all uppnä en långsiktig konkurrenskraft för den manuella glasin­dustrin.

SlND:s framställning tyder på sädana uppenbara missförstånd all del lell lill en klar vrångbild. Man har inle med särskilt stort allvar lyssnat på synpunklerna frän den fackliga sidan.

Svenska glasbruksföreningen: Det mäsle anses som tveksamt om en bransch som den manuella glasinduslrin som i så hög grad är beroende av inle minsl konstnärlig! skapande insalser har rätta förutsättningar att sam­las i ett framgångsrikt investmentbolag.

SlND:s bedömning av--- (förslagel om ell utvecklingsbolag)- 

delas i alll väsentligt av föreningen. De med en dylik bolagskonstmklion följande problemen är uppenbara. Samtidigt vill vi understryka all vi nu liksom lidigare är klart positiva till varje samverkan som har rimliga förutsättningar att bidra till ökad export. Icke minsl angelägen är sådan samverkan som kan förbättra möjligheterna för de mindre bruken att öka exporten. Sädan samverkan förekommer mellan olika företag sedan länge och forlsall uibyggnad pågår. Men del är en utbyggnad som bäsl sker inifrån förelagen och knappasl genom administrativa beslul från annat håll.

Sveriges industriförbund: Med anledning av utredningens diskussion om branschens ägarförhållanden vill Sveriges industriförbund belräffande för­slaget all sammanföra alla de olika företagen i ett gemensaml investment­bolag "Glas AB", framhälla att detla, såsom påpekas i ulredningen. säker­ligen förutsätter slalligl delägarskap. Erfarenheterna från andra branscher där situationen är likartad och där staten engagerat sig ägarmässigt pekar på att de strukturella förändringar som mäste ske ofta fördröjs och all krav

Prop. 1980/81:89

85

reses pä fortsalla slalliga subventioner under läng tid för all bevara icke konkurrenskraftig produktionskapacitet. Beträffande förslagel all inrätta ett utvecklingsbolag, "Glasutveckling AB", vill vi framhälla att detla i väsentlig grad synes syfta till aU garantera bevarandet av produktionska­pacitet som saknar eller har mycket svag konkurrensförmåga. Sveriges industriförbund tar därför avstånd från båda dessa alternativ.

Lessebo kommim anser-- att de fackliga organisationernas förslag

om ell utvecklingsbolag måste utredas närmare. Skulle det visa sig att nuvarande ägareförhållanden omöjliggör en samlad exportsatsning, bör regering och riksdag fatta nödvändiga beslul för branschens överievnad.

8.    Forskning och utveckling samt teknisk utbildning

Frägor rörande forskning och utveckling för den manuella glasinduslrin har SIND i huvudsak behandlat i en särskild rapport, som även innefattar eft förslag om stöd till fortbildning av teknisk personal och driftspersonal. Rapporten har remitterats lill endasl ett begränsai anlal remissinslanser.

Flera remissinstanser, främsi styrelsen för leknisk utveckling. Glas­forskningsinstitutet samt industrins och de anställdas organisationer, har lämnat ingående synpunkter pä FoU-verksamhelen inom branschen. För­slaget om teknisk fortbildning stöds av en enhällig remissopinion.

Skolöverstyrelsen anser-- att del är viktigt alt viss glasleknologisk

forskning finns i landet. Det bör finnas kunskaper och leknisk kompelens på de olika företagen och det är önskvärt att kunskaperna och erfarenhe­terna tas till vara genom samverkan mellan de olika företagen.

Skolöverstyrelsen delar industriverkets mening all del är angeläget att stödja fortbildning av teknisk personal och driftspersonal inom den manu­ella glasindustrin och att fortbildningen ges statligt stöd. Skolöverstyrelsen vill i sammanhanget erinra om möjligheterna att i gymnasieskolan anordna s. k. högre specialkurs för kvalificerade glasarbetare med den tvååriga kursen i manuell glastillverkning som grund.

Arbetsmarknadsstyrelsen anser det---- mot bakgrund av den ak­

tuella ulvecklingen inom den manuella glasindustrin - angeläget alt få lill

slånd forsknings- och utvecklingsinsatser som svarar mot glasförelagens

behov och som på ett smidigt sätt kan föras ut till företagen. Styrelsen

delar utredningens uppfattning om den betydelse för den manuella glasin­

dustrin en leknisk fortbildning kan ha.

Styrelsen för teknisk utveckling (STU): I utredningen konstateras all flertalet medlemmar i Stiftelsen Glasforskning avstår från sina möjligheter att styra det gemensamma FoU-arbetet. 1 krisbranscher där de enskilda företagen har stora interna problem torde det tyvärr vara naturligt all företagsledningen ägnar mindre uppmärksamhet åt styrning av branschor­ganen. Detta ställer forskningspersonalen inför stora problem då den inte upplever ett aktivt gensvar på sitt arbete från företagen. En följd blir även alt tillgängliga personal- och utrustningsresurser inte ulnytljas optimalt. Behovet av aktivt dellagande i styrningen bör därför poängteras för före-

Prop. 1980/81:89

86

lagsledningen. Den förelagare som aklivi deltar i siyrarbciel lorde även ha större förulsätlningar all inom sill förelag snabbi lillgodogöra sig tekniska utvecklingsresultat.

De fackliga organisationerna har lilen förståelse för Glasforskningsinsli­luleis grundforskning. Enligt STU:s uppfallning kan inle del arbele som bedrivs vid inslilulel karaktäriseras som grundforskning. Däremol bör arbetssättet vid angripande av problem kunna anges som tekniskl-veten­skapligt.

STU instämmer med Stiftelsen Glasforskning om all en neddragning av verksamheien skulle påverka effektiviteten i FoU-verksamhelen myckel menligt.

Vid ulvecklingen av de kontinuerliga vannorna förekom med hänsyn lill förväntade konkurrensfördelar myckel litet av samarbele mellan de före­lag som införde denna leknik. Detla fick lill följd all samma dyrköpta ertarenheler vid utveckling och inkörning av processerna gjordes vid flera förelag. I efterhand kan därför konslaleras all ell slörre samarbele och erfarenhetsutbyte hade varil till fördel för alla parter. För kommande ulvecklingsprojekl bör därför de positiva effeklerna av samarbete tas bällre tillvara.

En jämförelse har gjorts med forskning och utveckling inom den väst­tyska glasinduslrin. Säsom inledningsvis konslaleras har den västtyska glasinduslrin en väsentlig belydelse för den totala sysselsällningen. Enbart della medför all det är tveksamt all dra alllför många paralleller mellan svensk FoU och västtysk. STU anser att det hade varit värdefullt med nägon analys av hur FoU bedrivs i även något eller nägra andra länder där glasinduslrin intar en mindre central plals i samhällel.

Den kollektiva forskningen inrymmer vanligen bäde forskning dvs. kunskapsuppbyggnad och leknisk utveckling. Verksamheien bör även vara anpassad lill målgruppen. Delta innebär all en acceptabel teknisk-vetenskaplig nivå på arbelel måsle förenas med kravel pä all resullalen skall kunna förmedlas lill målgruppen. Forskningsuppdragen skall även vara användbara förde smä företagen om sådana ingär i kolleklivet, Enligl STU:s uppfattning ligger Glasforskningsinslilulels värde mer i all verk­samheten bedrivs på ell sätt som effektivt stöder de smä förelagen än i att FoU-arbetels teknisk-vetenskapliga nivä hålls hög.

Säsom lidigare angivils har STU förståelse för svärighelerna att bedriva långsiktigt syftande forskning i en bransch med akula ekonomiska svårig­heter. Samtidigt mäsle dock poängteras faran med all överge den långsik­tiga forskningen för att salsa pä de dagsaktuella problemen. En parallell bör här kunna dras till invesleringar kontra underhäll.

STU delar åsikten om behovel av ökade internationella kontakter. En neddragning av den egna forskningsverksamheten kan dock sänka kompe­tensnivån på institutet så att de utländska erfarenheterna inte kan tillgodo­göras pä rätt sätt.

En inle oväsentlig del av verksamheten vid Glasforskningsinstitutet består av kunskapsuppbyggnad. Det är därvid viktigt att dessa kunskaper sprids till alla inom glasbranschen som kan ha nylla av dem. STU delar därför uppfattningen att en ökad satsning bör göras på utbildningsverksam­heten. STU tar inte nu slällning till i vilken form utbildningen bör bedrivas.

STU delar sammanfattningsvis industriverkets bedömning att nuvarande stöd till Glasforskningsinsiitulel bibehålls, alt branschen mer aktivt bör utnyttja sin möjlighet alt styra forskningsin­riktningen, att fortbildning av glasinduslrins personal bör främjas.

Prop. 1980/81:89

,

87

Gla.sforskningsiiisiiliilels styrelse anser ati relationerna mellan Glas­forskningsinsiitulel och de manuella medlemsföretagen beskrivs pä ett sätt som ger cil alltför negativt intryck.

Styrelsen, de anställda vid inslilulel liksom även STU har haft intrycket att just de goda relaiionerna mellan inslilulel och företagen varit en stor lillgäng för verksamheten under de snart 35 är institutet exisleiat.

Enligt slyrelsens åsikt kan de problem, som tydligen uppställ pä senare tid. i slor ulslräckning hänföras lill branschens akula ekonomiska svårig­heter samt struktur- och personförändringar i den manuella industrin.

Ulredningen säger alt medlemsföretagen brisler dä det gäller styrningen av institutets verksamhei och del är rikligl alt sällan nägra konkreta förslag till FoU-insatser till institutet läggs fram.

Denna situation är dock den vanliga för alla branschforskningsinstilui och i stor ulslräckning även för de slörre induslriförelagens ulvecklingsav-delningar. Genom all man vid inslilulel syslemaliskl bygger upp kompe­lens är del naturligt all flerlalel förslag lill FoU-projekl tillkommer pä inilialiv frän insiiluien och i mindre ulslräckning frän produklionssidan.

Ell effekfivare utnylljande av instituleis resurser synes inle i slörre ulslräckning kunna förväntas genom "ökad styrning" frän industrins sida, men däremol genom all belydligl större resurser sälls in för direktkontak­ter och ömsesidig informalion sä all instituleis medarbetare fär förbällrad insikt i företagens närliggande behov av FoU och leknisk service och kan inrikta verksamheien pä dessa behov.

En ökad salsning pä ulbildning vid förelagen inom institutets kompetensområde skulle underlätta effeklivl samarbele mellan förelag och inslilul.

Slyrelsen vill även fäsla uppmärksamhel vid all de koslnader. dels i form av konsullalionsarvoden lill inslilulel och kanske i än högre grad för brukens egna arbelsinsalser och ev. produktionsbortfall, som uppslår i samband med överföring av FoU-resullat lill produktion, f.n. allvarligt minskar de manuella brukens vilja och förmåga all utnyttja institutets förslag, idéer och tjänster.

De manuella företagen borde i nuvarande läge få möjlighet all erhålla bidrag för all minska sina koslnader i samband med överföring av FoU-resullat lill praktisk användning.

Vid bedömning av institutets verksamhet måste klargöras all resurserna är relativi små. Hela omsättningen för institutet och servicebolag är ca 3 milj. kr. Antalel anställda är 15 personer, härav tre med akademisk ulbild­ning. en med speciell glasleknisk ulbildning saml tre ingenjörer. Anlalel medlemsförelag är f. n. 38. varav 12 manuella bruk. Samtliga ställer givel­vis vissa krav pä insatser.

Eftersom säväl instituleis styrelse som STU uliryckl åsikten, alt effektiv FoU-verksamhel vid ett branschforskningsinstilui knappast kan bedrivas, om omfallningen minskar väsentligt under den som f, n. gäller för Glas-forskningsinstitutet, har en medveten salsning skett för att successivt kompensera minskningen i den manuella branschen genom alt rikta verk­samheten även mol andra omräden, som kan utnyttja den kompelens och utrustning som byggts upp under institutets 35-åriga tillvaro.

I ulredningen sägs all institutet lägger ned belydande arbete pä grund­forskning. 1 verkligheten har dock inslilulel inle resurser för sädan forsk­ning. Den kollekliva FoU-verksamhelen som stöds av STU och industrin ägnas praktiskt taget uteslutande äl tillämpad forskning och idéutveckling. Del hade varil värdefullt, om utredningen framhållit, att de resultat som

Prop. 1980/81:89

88

sädan forskning ger och den kunskapsbank, som därigenom uppbyggs, är en väsentlig förutsättning för industribranschens utveckling (jfr lVA:s studie: "Kunskap och konkurrenskraft". IVA:s meddelande nr 223, 1979).

Ullålandel all ökade "grundkunskaper" inom glas inte skulle innebära nägol väsenlligl bidrag lill den industriella utvecklingen för den manuella glasinduslrin är förvånande och det är snarasl genanl för utredningen, att den icke dementerar ell sådant uttalande. Det är snarare så alt brislen pä glaslekniska kunskaper och kanske specielll materialegenskaper är ell handikapp för svensk manuell glasinduslri i jämförelse med motsvarande induslri i andra länder l.ex. Tyskland och öststaterna. Grundkunskaper krävs också för all genomföra  "jordnära" projekl.

Utredningen har studerat det tyska HVG. HVG är huvudsakligen lill för att organisera, men inte självt driva FoU. Verksamheien skiljer sig således väsentligt från den som drivs vid branschforskningsinstilui och är därför inle någol lämpligl jämförelseobjekt.

Det hade varil värdefullt om ulredningen studerat verksamheten vid de glasbranschinslilul som finns i Europa l.ex. del lyska institutet i Wiirls-burg. del engelska BGIRA i Sheffield, det belgiska i Charleroi, del ita­lienska i Venedig, del ijeckiska i Hradec Kralove eller del polska i Warsawa-Krakow.

Dessa insfilul är väsentligt större och mer välutrustade än Glasforsk­ningsinsiitulel i Växjö. Om vi bortser frän de ösleuropeiska och möjligen frän det italienska, finansieras dessa huvudsakligen av slora maskinella glasföretag samt vissa slalliga anslag. Av denna anledning ägnar sig dessa institut i myckel ringa grad ål manuella glasbruk och driver i huvudsak långsiktiga och relativi vetenskapligt avancerade projekt av iniresse för storföretagen.

Del är inlressanl all konslalera all åtskilliga utländska manuella glaspro-ducenier uttrycker intresse för institutet i Växjö, därför all man där bygger upp kunskap för all lösa uppgifter just inom de manuella brukens intres­seområde med inriktning på praktisk tillämpning och teknisk service.

Styrelsen föreslär alt glasforskningsinsiitulel fär ökade resurser för kon­taktverksamhet, information samt insatser i samband med överföring av FoU-resullat till praktisk användning vid företagen.

Anslaget föreslås uppgå till 200000 kr. för vart och ell av de tre närmaste åren, alltsä totalt 600000 kr.

Alternativt föreslås alt STU under motsvarande period höjer sin finan­sieringsdel för institutets ramprogram frän nuvarande 50% till 60% för den del som utgörs av de manuella bmkens insats.

Slyrelsen ser med tillfredsställelse förslagel om stöd för utbildning och anser att delta bör användas för undervisning och framtagning av undervis­ningsmaterial med utnyttjande av institutets personal och övriga resurser.

En sådan utbildningsverksamhet skulle leda till ell effektivare utnyttjan­de av institutet genom ökade kunskaper på företagen om glasets teknologi och malerialegenskaper och om de tekniska problem, som finns och upp­träder inom glasindustrin.

Kooperativa förbundet (KF): Man kan befara att branschens ansirängda finansiella situation lillsammans med osäkerhet beträffande marknadsför-ulsätlningar och strukturförändringar medfört betydande negativa åter­verkningar för FoU-verksamhelen. Ökade statliga insatser torde enligt KF:s uppfattning därför bli avgörande för branschens långsiktiga utveck­ling. Arbetsmiljöfrågorna bör beredas central plats i samband med bran-

Prop. 1980/81:89

89

schens tekniska förnyelse. Den malerialtekniska kompetensen kan ulveck­las i samspel med andra malerial och branscher. Slutligen vill KF slarkl betona vikten av all konsumenternas intressen och behov tilläts påverka produktutveckling och sortimentsplanering.

Svenska arbetsgivareföreningen: En orsak till svärighelerna för glas-forskningsinstitutet att överföra sitt kunnande lill glasbruken kan vara alt dessa har haft en relativt hög omsättning pä sin tekniska personal och tvingas rekrytera sädan med allmänleknisk ulbildning men utan egentlig utbildning i glasbranschens speciella teknologier.

Mol bakgrund av dessa förhållanden framstår ulredningens förslag att eventuellt stöd till branschen bör ulgå för ulbildning genom glasforsknings-institutels försorg av teknisk personal och driftspersonal inom den manu­ella glasindustrin som naturligl.

Föreningen lillslyrker förslagel men vill framhälla alt innan några som

helst bidrag utbetalas bör en detaljerad utbildningsplan föreligga. Utbild­

ningens innehåll för olika målgrupper, utbildningens längd och förläggning

i tiden under stödperioden och fördelningen av de olika kostnadselementen

för utbildningen mäsle ha de berörda parternas fulla acceptans för att

stödet skall bli utnyttjat pä råtl sätt. Det kan i sammanhang härmed erinras

om alt ett utvecklingsprogram för glasinduslrin genomfördes i början av

70-talet, vari ingick utbildningsstöd . En slor del av utvecklingsslö-

del åtgick dä till industriverkets egen administration av utvecklingspro­

grammet. En redovisning och utvärdering av den fidigare utbildningsinsat­

sen har varit naturlig i anslutning till de nu framlagda förslagen.

Svenska glasbruksföreningen: SIND har i den nu framlagda delutred­ningen redovisat det faktiska läget beträffande FoU för landets glasindu­stri. Redovisningen har kompletterats med en del jämförande material frän förhållandena i Västtyskland, Västeuropas största glasnation. Säväl vid en jämförelse med förhållandena i Västtyskland som jämfört med andra glas­nationer i Europa framstår de resurser som byggts upp inom Glasforskn­ingsinsiitulel i Växjö som aktningsvärda. Kompetensen hos personalen är avsevärd och likaså är den tekniska utrustningen belydande även vid en internationell jämförelse.

Emellertid är det uppenbart att den ekonomiska belastning det inneburit för vår manuella glasindustri att aktivt medverka i forskningsinstitutets uppbyggnad och verksamhet medfört andra problem. Svårigheter har före­legat all pä ett praktiskt och effektivt sätt omsätta institutets kunnande i resultat pä glasbruken. Orsakerna Ull att man härvidlag inte alllid varil så framgångsrik är säkerligen flera.

Främsta orsaken torde vara glasbmkens ekonomiska situation. En i och för sig angelägen kontakt och konsultation med Glasforskningsinstitutet kan snabbt utveckla sig till en fråga om kostnader som skall betalas tämligen så omgående. Den återbäring som bruket rimligen bör erhålla efter en konsultation och eventuell investering i form av förbättrad teknik eller pä annat sätt ligger ofta sä långt fram i tiden att bruket i en trängd ekonomisk situation kanske hellre väljer alt avstå från konsultationen.

En annan orsak till svårigheterna att omsätta institutets kunnande i praktiska resultat på bruken är uppenbarligen den generationsväxling som skett under senaste decenniet i branschen. Denna generationsväxling be­rör inte bara företagsledningarna utan ocksä den tekniska personalen pä mänga bmk. Ett antal nya medarbetare har tillförts glasbruken och i flera fall har den tekniska personalen rekryterats från annan bransch än glasin-

Prop. 1980/81:89

90

duslrin. Den i och för sig utomordentligt angelägna kontakten med glas-forskningsinstitutet för den nya personalen har dock ofta fåll stå tillbaka för andra mer akula uppgifter på bruket, uppgifler som omgående mäsle lösas.

Det förslag som SINf) nu lägger fram, att slalligl slöd lämnas för fort­bildning av leknisk personal och driflspersonal, ligger hell i linje med vad föreningen anser vara högsl angelägel. För föreningen synes del naturligt att denna forlbildningsverksamhel bedrivs med Glasforskningsinsiitulel som huvudman. Vi vill emellertid samlidigl framhälla som angeläget all slödel lill den föreslagna forlbildningsverksamhelen får en sädan ulform­ning all nu förefintlig grundutbildning av glasarbetare i glasskolan och pä förelagen positivt påverkas.

Föreningen vill slutligen underslryka hur väsenlligl del är all slödälgär-derna belräffande FoU ulformas sä all glasbruken inle av ekonomiska skäl skall nödgas avslå frän att utnyttja den kompetens och de resurser som byggis upp inom Glasforskningsinstilutet.

Svenska fabriksarbetareförbundel. Svenska induslriljänsleinannaför-bundei och Sveriges arbetsledareförbund: Enligl vär uppfattning saknas de större förelagens ledande roll inom glasforskningen. Mänga av förela­gen visar också ofillräckligl iniresse för institutets ramprogram. Detla kan bero på alt det f. n. saknas expansiva produklidéer där glasmaterial är insaisvara. Vi anser det därför nödvändigl alt samhället gär in som bestäl­lare av grundläggande forskning. Della kan l.ex. ske genom all Glas­forskningsinstilutet uppdras att föra hem och dokumentera de rön som görs utomlands. SIND pekar pä all grundforskning äger rum ulomlands.

Samhällels insalser som beställare frilar inte glasbruken frän uppgiften alt forma verksamheien med hänsyn fill inriktning, anlal projekl osv.

SlND:s uppfallning all de fackliga organisationerna skulle brista i förstå­else för institutets grundforskning finner vi något förvånande. De fackliga organisationerna har i olika sammanhang hävdat betydelsen av långsiktig utveckling av glasmaterial och glasleknologi. 1 della sammanhang vill förbunden betona vikten av en ökad facklig representation i de tre aktuella slyrelserna.

De fackliga organisationerna stöder utredningens förslag lill utbildnings­insatser. Vi förutsätter därvid att de föreslagna beloppen utgår nello lill utbildningsändamål. Förbunden anser vidare all förutom den i ulredningen berörda personalen skall ocksä forskarna ges möjlighel att utvecklas ge­nom ulbildning om del praktiska arbetet och dess förulsällningar.

Enligt vär uppfattning hade SIND ocksä bort beröra hur glasskolan skall innefattas i utbildningsarbetet och den konlaktskapande verksamheten.

Förbunden vill slutligen kraftigt betona vikten av forsknings- oeh ut­

vecklingsarbetet inom den manuella glasinduslrin. Glasforskningsinsiitulel

mäsle i framtiden integrera grundforskning, tillämpad forskning, design

och teknisk produktionsutveckling. Glasforskningsinstilutet skall kunna

hyra ut kunskaper på dessa omräden lill förelagen. Kompetensen måste

alltsä vara lättillgänglig för förelagen. Här finns också anledning alt inte­

grera verksamheien med ett framlida glasutveeklingsbolag. som förbunden

föreslagit---- .

----- De fackliga organisationerna förulsälter att statliga medel ställs

till Glasforskningsinstitutets förfogande i sådan omfattning all forskning kring glasets alternativa användningsområden och leknisk utveckling i industrin blir meningsfull.

Prop. 1980/81:89

91

9 Tillgången på utbildad arbetskraft och behovet av annan utbild­ning än den tekniskt inriktade

Många remissinslanser lar upp frågor rörande brislen pä kvalificerad ar­betskraft. Fiertalel remissinslanser anser all problemel bör mötas med ökade utbildningsinsatser. De anställdas organisationer betecknar del som anmärkningsvärt att SIND inte närmare har behandlal dessa frägor (frän­setl förslaget om ulbildning av teknisk personal och driftspersonal).

Skolöverstyrelsen: I ulredningen görs gällande att del finns 33 elever vid glasskolan varav en belydande del gär den konstnärliga linjen. Skolöver­styrelsen vill här erinra om att den ulbildning som bedrivs inom gymnasie­skolans ram i Nybro är inriklad på manuell glaslillverkning i ordets egent­liga mening. Den konslnärliga linje som nämns mäsle vara den orienler-ande ulbildning som är avsedd för formgivare och glaskonslnärer. Del är emellertid troligt att utbildningen även är attraktiv för mänga andra elever med konstnärliga ambitioner i gymnasieskolan.

1 ulredningen konslaleras vidare all del är angeläget alt del finns en konslnärlig inriktning pä utbildningen för elever som i framliden skall formge glasproduklerna. Vidare konslateras all del finns svårigheter alt rekrytera elever till rent hantverksmässig ulbildning. Skolöverstyrelsen är medveten om en viss konkurrens mellan konslnärlig och hantverksmässig utbildning, och anser för sin del inle alt den hanlverksmässiga utbildningen fär åsidosättas. Kvaliteten kan inle bibehållas utan hantverksmässig skick­lighet.

Skolöverstyrelsen utgär frän att elevgruppen har en allsidig sammansätl­ning och att elever rekryteras med hänsyn till de krav som kommer alt slällas i yrkesutövningen. Den syn som kommer till uttryck i belänkandel all utbildningen skulle rikta sig lill s. k. lågpreslerade och dåligt studiemoti­verade delas således inle av skolöverstyrelsen.

Skolöverstyrelsen anser bl.a. med hänsyn lill all rekryteringen lill sko­lan i Nybro omfattar hela Sverige - ibland internordiska elever - att fördelningen av kostnaderna mellan stal och kommun bör ses över för den här akluella utbildningen.

Skolöverstyrelsen delar-- uppfallningen all en kvalificerad yrkes-

arbetare frän varje glasbruk bör få en pedagogisk inslmklörsulbildning men ifrågasätter om inte instmktionsarbele borde kombineras med pro­duktivt arbete. Genom ett sädanl förfarande skulle instruktören ges möjlig­het alt hälla sig ä jour med ulvecklingen.

Skolöverstyrelsen anser del värdefullt om de avlalsslulande parterna inom branschen tecknar ell ulbildningsavial och vill i sammanhanget fram­hålla all läroplaner alltid utfärdas i samråd med berörda parter.

Avslutningvis konstaleras (i industriverkets utredning) "Även fortsätl­ningsvis lorde företagen få vissa bekymmer all rekrytera kvalificerad personal till hyttorna. "Skolöverstyrelsen kan dela denna uppfattning och anser liksom utredningen alt del behövs utbildningsinsatser, bl.a. vidare­utbildning, men anser att det ocksä krävs andra åigärder bl.a. en bred informalion om den manuella glasinduslrins arbeismiljö och möjligheler för att säkerställa rekrytering av elever och arbetskraft.

Arbetsmarknadsstyrelsen: Utredningen konstaterar all del, trols nedgång-

Prop. 1980/81:89

92

en i sysselsättning, föreligger brist pä kvalificerad arbetskraft inom den manuella glasinduslrin, varför möjlighelerna lill yrkesutbildning bör för­slärkas. Ungefär en tredjedel av samtliga sysselsatta inom den manuella glasindustrin är kvinnor och dessa är i huvudsak hänvisade till mindre kvalificerade uppgifler inom eflerbehandlingsavdelningarna. Enligl ulred­ningen kommer tyngdpunkten i de framlida rationaliseringarna främsi all ligga på eflerbehandlingsavdelningarna. Det finns därför enligt slyrelsens mening starka skäl för utbildningsinsatser som pä sikl också kan leda lill en ökad andel kvinnor i kvalificerade uppgifler vid glasbruken.

Länsstyrelsen i Östergötlands län: Yrkesutbildningen på glasbruksom-rädel behöver förslärkas och ges en förändrad geografisk lokalisering. Della är särskill viktigt för Rejmyre. En anknylning fill gymnasieskolan i övrigl i Finspång är lätt alt åstadkomma. Där finns administrativa och pedagogiska basresurser som kan komma glasbmksulbildningen lill godo.

Länsstyrelsen i Kronobergs län: Glasutbildningen har under mänga är förekommit i olika former dels genom ulbildning vid de skilda glasbruken och dels inom den inbyggda glasskolan vid Orrefors glasbruk. Vid glas­skolan föreligger svårigheier alt rekrytera ungdomar till utbildning inom den hantverksmässiga produktionen. Della är kanske en spegelbild av de inle alltför ljusa framlidsulsikterna för den manuella glasindustrin. Som lidigare nämnis är just tillgången pä kvalificerade glasarbetare av strate­gisk betydelse för branschen. Med hänsyn till rekryleringssvärigheterna föreslår länsstyrelsen ett lokalt utbildningsstöd, dvs. enskilda glasbruk fär ersättning för att utbilda ungdomar. Glasskolan skulle för vissa delar vara utbildningsansvarig. Ersättningen lill förelagen bör motsvara kostnader för en elevplats i gymnasieskolan.

Länsstyrelsen i Kalmar län: Som - nämnts har branschen trols den krympande sysselsättningen brist pä kvalificerade yrkesarbetare. Även framöver bedöms företagen fä vissa bekymmer att rekrytera kvalifi­cerad personal. Länsstyrelsen anser del därför angeläget all utbildningsin­satserna förstärks sä att behovel av kvalificerade yrkesarbetare kan tillgo­doses. Insatser bör vidtagas för att öka rekryteringen lill glasskolan. Den utbildning som syftar till arbete inom den hantverksmässiga produktionen bör prioriteras.

Svenska arbetsgivareföreningen: Den utbildning för glasindustrins yr­ken som ges dels i företagen och dels vid glasskolan i Orrefors har tillkom­mit efter försök och utredningar, med partsmedverkan, under många år. Den bör bedrivas i de former som nu etablerats sä länge aft resullalen kan utvärderas.

Svenska fabriksarbetareförbundel. Svenska industriijänstemannaför-bundei och Sveriges arbelsledareförbund: Vi menar alt den brist pä kvali­ficerade glasarbetare, som uppstått, bl.a. har sin grund i sätlel att minska produktionen, strukturförändringar och allmän oro i branschen. Förelagen har ofta valt att lägga ned hela bruk i stället för alt göra partiella neddrag­ningar i de olika enheterna. De grupper ur vilka den kvalificerade persona­len rekryterats har genom delta valt all lämna branschen för att finna mera sladigvarande försörjning pä annat häll. Vår uppfattning är att antalet tillverkningsenheter nu understiger den nivä vid vilken den i traditionell bemärkelse kvalificerade personalen pä sikt kan behällas och förnyas.

Prop. 1980/81:89

93

SIND har på en myckel avgörande punkl inte slutfört sill uppdrag. Verket har - trols uppmaningar från den fackliga sidan - inle närmare granskal villkoren för all fä tillgång lill yrkeskunnig! folk lill branschen. Delta är anmärkningsvärt eftersom alla är överens om att del finns en brist inom branschen pä yrkesutblldad arbetskraft.

Sveriges exportråd: I ulredningen nämns behovet av slöd för ulbildning i exportmarknadsföring. Bland de fristående bruken råder pä vissa häll slor brist på kvalificerad personal inom marknadsföringsområdel. Behov av säväl ulbildning som anställning av exporlmarknadsförare föreligger.

Tjänstemännens centralorganisation: Trols att de fackliga organisatio­nerna presenterat konkreta förslag när del gäller utbildningsfrågor har verket ej berörl detla vikliga område. Della är anmärkningsvärt.

Emmaboda och Nybro kommuner: Vi vill--- framhälla angelägenhe­

ten av att en utökad utbildning av instruktörer och handledare kommer till

sländ. Vidare bör förslag till en yrkesieknisk högskoleutbildning presente­

ras. Vi vill ocksä påminna om att en tvåårig gymnasieutbildning bedrivs

vid en nybyggd glasskola. Härigenom har förutsättningar skapats för att

tillgodose glasindustrin med yrkeskunnig arbelskrafl.

Finspångs kommun: Vad avser utbildningen bör påpekas den möjlighel som nu finns genom lärlingsutbildning enligt förordning om försöksverk­samhet med gymnasial lärlingsutbildning (SFS 1980:533). Här skapas möj­lighet att genom samarbete mellan företag och skola även i "udda" yrken bereda ungdomar fullständig gymnasial yrkesutbildning, varvid avtal teck­nas mellan arbetsgivaren och skolstyrelsen om kursplanen.

Detta innebär för eleven all han/hon erhåller lön under utbildningstiden enligt gällande branschavtal saml att eleven efler avslutad ulbildning er­håller tillsvidareanställning i företagel.

Det skall även framhållas att nägol hinder ej bör finnas för den lokala gymnasieskolan att inrätta lärlingsplatser även om linjer och platser finns tillgängliga på den riksyrkesskola som finns i Nybro för glasbruksarbetare.

Den situation får nämligen inle uppstå all en eventuell elev skall tvingas bedriva sin ulbildning längt från hemorten och för den skull hellre avstår från denna utbildning.

Lessebo kommun: Under nuvarande förhållanden torde det vara ytter­ligt svårt att i större omfattning locka ungdomarna till ulbildning inom glasyrket.

De fackliga organisationerna föreslår att en utökad ulbildning av instruk­törer och handledare kommer till stånd för att stärka gymnasieutbildning­en.

Lessebo kommun vill tillstyrka förslaget, med det tillägget att även den s. k. yrkesinlroduklionsutbildningen inkluderas i dessa åtaganden.

För att kunna upprätthälla hantverkels yrkesskicklighet - vilket i sin tur är en fömtsättning för såväl branschens konkurrens- som, vid nyrekryte­ring, attraktionskraft krävs goda vidareutbildningsmöjligheter. Inom Glasriket ryms, förutom glasutbildning på gymnasial nivå, även två hög­skolor och glasforskningsinstitut. De utbildningsmassiga förutsättningarna för en eftergymnasial glasulbildning borde rimligen finnas här. Lessebo kommun anser att möjlighetema att anordna yrkesteknisk högskoleutbild­ning med det snaraste bör granskas.

Prop. 1980/81:89

94

Ronneby kommun understryker ulredningens konstaterande alt svårig­heter föreligger all rekrytera kvalificerad arbetskraft lill glasbruksindu-strin. Svärighelerna är enligt kommunens uppfallning sannolikl speciellt slora i Ronneby eftersom endasl ell förelag finns representerat i regionen. Del är därtör av största vikt all en samverkan sker mellan länsarbetsnämn­den i Blekinge och Kronobergs respektive Kalmar län i syfte att lillfreds-ställa efterfrågan pä arbelskraft i sä slor ulslräckning som möjligt. I sam­manhanget bör även svårigheterna all rekrytera elever till ulbildning inom den hanlverksmässiga produktionen ytterligare uppmärksammas.

Uppvidinge kommun: För all bevara den manuella glasinduslrins kon­kurrenskraft pä sikt erfordras, bl.a. med tanke på den höga medelåldern i branschen, en utbildningsplan och ett aktivt utbildningsslöd. Här vill kom­munen föreslå eu utbildningsslöd molsvarande bidrag för gymnasieplals som knytes direkt lill varje enskilt glasbruk som är villigt all slälla upp med utbildningsplatser. För den mera teoretiska utbildningen torde handledare vid den befintliga glasbruksskolan lämpligen anlitas.

10    Arbetsmiljön

Några remissinstanser tar upp frågor rörande arbetsmiljön. Dessa anför i huvudsak följande

Arbetsmarknadsstyrelsen: Som påpekas i utredningen förligger - - - i

mänga fall brisler vad gäller arbetsmiljön vid bruken, vilkel     försvå­

rar rekryteringen av arbetskaft. Förbättringar i detta avseende är således

nödvändiga för all pä sikl säkra en tillräcklig tillgäng lill kvalificerade

yrkesarbetare.

Arbelarskyddsstyrelsen: Arbetsmiljöproblemen i den manuella glasindu­strin gäller faktorer som värmesirålning, klimat, buller och kemiska hälso­risker (t.ex. bly, arsenik och fluorvälesyra, tills nyligen även asbest).

Vissa arbetsmiljöproblem kan underlättas genom samarbete mellan glas­bruken. Sålunda innebär en gemensam pelleteringsanläggning att man inle behöver mängkammare på varje glasbruk. Man kan då begränsa dam­mande arbetsmoment som satsning och blandning av glaskemikalier lill en anläggning. Andra moment som t. ex. syrapolering mäsle av prakliska skäl vara kvar vid de glasbruk som tillverkar polerat glas.

Pä grund av glasindustrins geografiska lokalisering till i huvudsak två län är tillsynsverksamheten ocksä begränsad till i huvudsak tvä yrkesinspek­tionsdistrikt. Yrkesinspektionen har under en följd av år bedrivii tillsyn för att driva fram arbele med all förbättra arbetsmiljön, inle minst för alt nedbringa blyexponeringen, som har varil eft stort problem, främsi för mängblandare och iläggare. Yrkeshygieniska mätningar har varit ett viktigl led i denna verksamhet. Vidare har man tagit akliv del i försöken att minska spridningen av blydamm genom användning av blysilikat i stället för blymönja och genom införande av central pelletering. Slutligen har användningen av asbest på glasbruken nu upphörl.

Det är slyrelsens uppfattning aU arbetsmiljöproblemen inom glasindu­slrin bör kunna lösas på ett acceptabelt sätt oavsett strukturen hos glasin­duslrin, även om den svaga ekonomiska bärkraften hos glasbruken har försvårat investeringar i bättre arbetsmiljö. Från arbelsmiljösynpunkt be­höver därför ingen struktur anses på förhand utesluten.

Prop. 1980/81:89

95

11    Den yttre miljön

Några remissinstanser tar upp frågor rörande den yttre miljön. Dessa anför i huvudsak följande.

Statens naturvårdsverk har inga principiella invändningar mot den redo­visning av de yttre miljöfrågorna som görs i SlND-utredningen. Del är svårt all i dag säga hur slora miljökostnaderna kommer all bli de närmaste åren. När Kosla och Orrefors åtgärdat sina utsläpp har de största investe­ringarna vid enskilda bruk gjorts. I övrigl beror storleken av och takten för framlida miljöinvesteringar på ell flertal fakiorer bl. a. branschens framlida slmklur. Den i ulredningen nämnda miljökostnaden (ca 2 milj. kr./är) kan vara riktig men måsle betraktas som en grov uppskattning.

Koncessionsnämnden Jör miljöskydd: Frän de synpunkler koncessions­nämnden har all beakta har nämnden ingen erinran mol industriverkets förslag lill plan för samhällels insalser i fräga om den manuella glasindu­strin.

Länssiyrelsen i Kronobergs län: Branschens dåliga lönsamhet har lett lill all invesleringar för säväl den inre som den yttre miljön i många glasbruk har blivit eftersatta. Länsstyrelsen tillstyrker därför SIND:s för­slag om avskrivningslån för inre och yttre miljöinvesteringar (inkl. energi­besparande investeringar i ugnsanläggningar). För all glasbruk som redan nu är tvingade all genomföra vatten- och luftrenande äigärder inle skall komma i ett sämre ekonomiskl läge gentemot glasbruk som kan skjuta pä dylika investeringar och därmed kunna komma i åtnjutande av del före­slagna slödel, föreslär länsstyrelsen all del särskilda invesleringsstödel för den manuella glasinduslrin under innevarande budgetär även kan använ­das för yttre miljöinvesteringar. Detta anser länsstyrelsen vara möjligt med hänsyn till att avsalta medel inle till fullo utnyttjats.

12    Övriga synpunkter

Några remissinslanser lar därutöver upp en del övriga frägor. Dessa re­missinstanser anför därvid följande.

Statens pris- och karteUnämnd: Bland de punkter i ulredningen nämn­den vill fästa uppmärksamheten vid är den roll de prissättningsprinciper som lillämpas inom detaljhandeln haft för marknadsutvecklingen för de inhemska glasvarorna. Av utredningen framgår all detaljhandeln i sin prissättning regelmässigt tillämpar procentuella pålägg baserade pä glas­bmkens nettopriser. Användningen av fasta procentuella omräkningstal vid genomförande av leveranlörsprishöjningar leder dels lill all detaljhan­delns priser höjs utan någol direkt samband med kostnadsförändringarna inom handeln, dels alt det svensktillverkade glaset prismässigt missgynnas i förhållande till det importerade, eftersom det svenska glaset är dyrare. Enligt nämndens mening bör handelns prissällningsbeleende ytterligare undersökas med sikte att fä lill slånd en mer koslnadsanknuten prissätt­ning som leder till en utjämning av priserna mellan inhemska och importe­rade glasvaror.

Prop. 1980/81:89

%

Sveriges hanlverks- och induslriorganisation FamiUeJörcliigen: Glas­bruksstudien aktualiserar ell genomförande snarasl möjligl av de förslag lill yllerligare reformering av familjeföretagens beskallning, som f. n. är under utredning. Skyndsamma reformer för att underlätta familjeföreta­gens förulsätlningar all överleva och ulvecklas är nödvändiga inte minsl för den hårt pressade glasbruksnäringen.

Prop. 1980/81:89

97

Bilaga 6

Sammanställning av remissyttranden över rapporten (SIND 1980:8) Planglasindustrin - Planglas och isolerrutor inför 80-talet 

1    Plan för planglasindustrin

Remissinstanserna ansluter sig i allmänhel till industriverkets bedöm­ning alt del inte finns nägra motiv eller förulsätlningar för en samlad plan för planglasindustrin.

Skånes handelskammare/Näringslivskommittén i Hallands län delar ul­redningens uppfattning i denna del. Kammarens/Näringlivskommilléns ställningstagande baseras därvid främsi på del förhållandel alt branschen konkurrensmässigt är utomordentligt väl strukturerad och således därige­nom effektivt motverkar olika i sammanhanget inte önskvärda utvecklings­tendenser. Det är emellertid för den fortsatta ulvecklingen ytlersl angelä­get att den konkurrenssituation som nu föreligger icke kommer att snedvri­das genom olika samhälleliga insalser såvitt avser planglasinduslrin i de andra nordiska länderna. Utredningen redovisar visserligen inte närmare vilka omstmktureringar som kan bli aktuella under de närmaste åren i dessa länder men synes närmast utgå ifrån att de befintliga maskinglasver­ken kommer att läggas ned. Om sä inte blir fallet utan samhället av sysselsättnings- eller andra liknande skäl bidrar till att skapa förutsättning­ar för etablering av en floatprocess i nägot av länderna fär den överkapaci­tet som då uppstår på den nordiska marknaden myckel snabbi allvarliga konsekvenser av sysselsättningskaraktär i Sverige bäde vad gäller räglas-produktionen och inom vidareförädlingsledet. Handelskammaren/Närings­livskommittén får således betona vikten av att endast renodlat marknads­mässiga aspekter läggs till grund vid överväganden rörande produktion i framtiden av plangias i Danmark och Finland.

Näringsfrihetsombudsmannen: Pä råglassidan är det uppenbarligen risk för all Pilkingion så småningom kan komma all bli ensamtillverkare i Norden. Om sä blir fallet förefaller risken för monopolmissbruk dock inte vara alltför stor med tanke på att konkurrerande tillverkare av betydenhet finns i Europa och att Pilkingtons patent pä floallekniken snart löper ut. En av konkurrenterna, Sainl Gobain, har redan nu en stark ställning i föräd­lingsledet i Norden. Importkonkurrensen kommer med all sannolikhet att vara en realitet under dessa förutsättningar. En statlig planering för plan­glasindustrin med syfte att - som Nordiska fabriksarbelarefederalionen angett - "avvärja konkurrensens utslagning" kan knappasl leda till annat än högre priser, sämre produkter och sämre konkurrenskraft, om avsikten är att bibehålla alla befintliga tillverkningsenheter och kanske sammanföra dem i någon form av gemensamt agerande. Insatser för att genom övergång till annan verksamhet mildra verkningama av en industriell anpassning till nya förutsättningar bör givetvis ske bäde från samhällets och förelagens sida. Att detta är möjligl visas bl. a. av vad som uppnåtts i Emmaboda och Drammen. Detta kan inte kräva nägon sådan närmast planekonomisk satsning som bl. a. fabriksarbetarefederationen tycks ha åsyftat.

7    Riksdagen 1980181. 1 saml. Nr 89

Prop. 1980/81:89

98

Länsstyrelsen i HaUands län: 1 likhei med ulredningen bedömer ej heller

länsstyrelsen sädana ingrepp som nödvändiga.         .

1 den män nya förulsällningar skulle bli akluella för planglasinduslrin vill dock länsstyrelsen framhålla viklen av en nära samverkan mellan de nor­diska länderna.

Sveriges industriförbund och Svenska arbetsgivareföreningen: Ulred­ningen kommer mol denna bakgrund fram lill samma uppfallning som organisafionerna lidigare framfört, nämligen all de! saknas bäde motiv och förutsättningar för en gemensam nordisk planering och styrning av utveck­lingen inom planglasindustrin.

Svenska fabriksarbetareförbundel: Industriverkets slulsals all den svenska planglaslillverkningen vore färdigslruklurerad för överblickbar framtid är enligt Svenska fabriksarbetareförbundet ofillräckligl analyse­rad.

Utredningen beskriver hur konkurrensen sannolikt hårdnar när floatpa-tenten inom kort börjar utlöpa. Den befintliga överkapaciteten i Västeuro­pa förstärks genom Lux Guard's satsning i Luxemburg med slarkl slalligl slöd. Från Pilkinglons anläggning i Halmstad exporteras stora kvantiteter glas till Storbritannien, västeuropeiska kuststater och Nordamerika. Från flera av dessa utomnordiska exportmarknader signaleras ett ökande mot­stånd mol den svenska exporten.

Samtidigt importerar Sverige, i slor utsträckning genom Scan Gobain, slora kvantiteter floalglas för isolermtetillverkning.

I en framlid kan detta komma alt drastiskt minska den anställningstrygg­het som normalt förknippas med en ny anläggning som Halmstadsverket.

Sveriges hantverks- och industriorganisation-Familjeföretagen: Frän bl.a. fackligt håll har föreslagits någon form av samnordisk planering av planglasindustrin vad gäller etablering, sysselsättning m. m. Enligt ulred­ningens analys av branschens teknologiska status, internationella karaktär och konkurrensförhållanden finns dock inga motiv eller förutsättningar för upprättande av en sädan samlad planering.

SHIO-Familjeföretagen delar ulredningens bedömning.

Tjänstemännens centralorganisation: Industriverket fick den 20 april 1979 i uppdrag av regeringen att utarbeta "en samlad plan för samhällels insatser på glasinduslriomrädel". Bakgrunden fill regeringens uppdrag var bl.a. eU riksdagsbeslut i frägan.

1 industriverkets nu föreliggande utredning sägs belräffande planglasin­dustrin att "omslruklureringen av planglasindustrin är för svenskt vidkom­mande klar för överblickbar lid". Vidare sägs att "inga motiv eller förut­sättningar finns för upprättande av en samlad plan för de nordiska länder­nas insatser inom planglaslillverkningen innefattande genomförandet av en gemensam nordisk industriplanering". Industriverket anför inga ändrade förutsättningar som motiv till sitt ställningstagande utan anser uppenbarii­gen att riksdagens beslut inle haft någon grund.

Ej heller har den av riksdagen begärda samlade planen för glasinduslrin tagits fram. TCO anser att regeringen i rådande läge skyndsamt måsle utarbeta denna samlade plan i samråd med de fackliga organisationerna.

Prop. 1980/81:89

99

2    Forskning och utveckling inom planglaslillverkningen

Endasl en remissinstans. Styrelsen för leknisk utveckling, har redovisa! några synpunkler pä indusiriverkels slutsatser rörande behovel av spe­ciella satsningar på forskning och utveckling inom planglaslillverkningen.

Styrelsen för leknisk utveckling: Såsom framgår av ulredningen styrs utvecklingen av glaslillverkningsprocessen i myckel hög grad frän ullandet genom de multinationella förelagen. Dessa har cenirala utvecklingscenlra med avsevärda forsknings- och utvecklingsresurser. F.n. finns endasl ell glastillverkningsförelag etablerat i Sverige. Av della skäl saknas f. n. moliv för ett svenskl övergripande FoU-slöd till utveckling av tillverknings­processen för planglas.

3    Regionalpolitiskt stöd

Samtliga remissinstanser som hafl synpunkter på industriverkets be­dömning rörande det regionalpolitiska slödet har delat industriverkels uppfattning.

Skånes handelskammare och Näringslivskommittén i Hallands län: Handelskammaren/Kommittén är i det sammanhanget särskill angelägen understryka utredningens uppfallning att stark ålerhällsamhet mäste iakt­tas med lokaliseringsslöd i della sammanhang. Handelskammarens/Kom­mitténs erfarenheter sammanfaller väl med ulredningens uppfattning all lokaliseringsstöd kan medföra mycket allvarliga effekter av sekundär ka­raktär för företag i andra regioner och således bör användas ytlersl spar­samt.

Näringsfrihelsombudsmannen: När del gäller förädling av planglas i form av isolermletillverkning ger rapporten vid handen att marknadsför­hållandena från konkurrenssynpunkt i slort sell är tämligen tillfredsställan­de. Konkurrensen konslateras vara betydande, elableringströskeln är låg. närhet till marknaden är en fördel av större belydelse än storskalighet och prisutvecklingen har varit förhållandevis måttlig. Samhälleliga stödåtgär­der anses dock ha rubbal konkurrensförhåUandena och medfört lendenser till överkapacitet. Produktutvecklingen är snabb och fortsalla slmklurtör-ändringar väntas. Utredningen rekommenderar stark ålerhällsamhel med lokaliseringsslöd eftersom problemen annars övervältras på företag i andra regioner. Från konkurrenssynpunkt är det också av vikl att eventuella stödåtgärder inte går längre än alt extra kostnader för viss lokalisering kompenseras.

Arbetsmarknadsstyrelsen: Med hänsyn till rådande överkapacilet inom isolerrute- och fönstertillverkningen understryker ulredningen, alt det finns skäl att särskilt noga beakta del regionalpoliliska stödets sekundära effekter för företag i andra regioner och att stark älerhållsamhet bör iakttas med lokaliseringsstöd i denna bransch, bl.a. med hänsyn till isolermletill­verkningen i Emmaboda. Arbetsmarknadsstyrelsen delar denna uppfall­ning och beviljar normalt sett ej lokaliseringsstöd till denna bransch. Sty-

Prop. 1980/81:89

100

relsen har vid handläggning av sådana slödärenden regelmässigi hafl sam­råd med statens industriverk. Lokaliseringsslöd som pälagligl kunnal på­verka konkurrensförhållanden i branschen har ej heller ulgätt under de senaste åren.

Länsstyrelsen i Kalmar län: Till följd av att slalen givit slöd till etable­ring av förelag inom isolermtebranschen har konkurrensförhåUandena rubbals. Dessa stödåtgärder har bl.a. bidragit lill rådande överkapacitet och även medfört negativa sysselsättningseffekter för industrin inom andra delar av landel. Bland annat har Emmaboda Glas AB indirekl drabbats med sysselsältningsminskning som följd.

Länsstyrelsen anser därför att del finns slor anledning all här särskill noga beakta det statliga slödels effekter för företag i andra regioner. Länsstyrelsen är av den uppfallningen all slatiigl slöd till konkurrerande företag kan medföra en uppenbar risk för allvarliga sekundära konse­kvenser, som man frän samhällels sida måsle väga in i varje stödprojekt.

Mol denna bakgrund och med hänsyn lill den svära arbelsmarknaden i Emmaboda delar länsstyrelsen hell utredningens uppfattning all slor åter­hållsamhet bör iakttagas med lokaliseringsstöd och andra former av statligt slöd till denna bransch. Ulvecklingen inom näringsgrenen är sådan all del nu allvarligl måsle övervägas införande av etableringskontroll för närings­grenen.

Emmaboda kommun: Enligl kommunens mening är "stark älerhållsam­het" med lokaliseringsslöd till konkurrerande företag i branschen ell otill­räckligt tillgrepp. I stället bör totalt stopp för slalligl stöd överhuvudtaget omedelbart införas för samtliga isolermleproducerande förelag i Sverige, utom för tillverkningen i Emmaboda med hänvisning till den sysselsäll­ningsgaranli som tecknats 1974 mellan Sainl-Gobain och regeringen. Del är obestridligt ett primärl samhällsintresse all pägäende och kommande anpassning av produktionen i branschen till marknaden som stagnerar -sker vid företag och orter där de negativa konsekvenserna blir minsl. Vid de företag där isolerrutelillverkningen endasl är en del av företagels totala produktion kan en nedläggning av just den produktionen ha en förhållande­vis marginell belydelse för företagets fortbestånd.

Sveriges industriförbund och Svenska arbelsgivareJÖreningen: Vi anser inle heller alt statligt slöd i syfte att bevara sysselsätlningen bör ges lill befintliga företag som pä grund av svag konkurrensförmåga står inför nedläggning eller mer omfallande neddragning av produktionskapaciteten.

Svenska fabriksarbeiareförundct: Ulredningen konstaterar i avsnittet om handel med isolerrutor att Sverige utgör den stora nordiska import­marknaden. Främsi Norge och Danmark, men även Finland är de stora exportörerna hit.

Den svenska imporlvolymen nära fördubblades under 1979. Under anla­gande att den svenska produktionen inle minskade under 1979 (statistik föreligger ej) skulle efterfrågan på isolerrutor i Sverige ännu 1979 vara ökande. SlND:s prognoser pekar också mol en ökad efterfrågan fram lill 1985.

Mol bakgrund av all åtminstone de norska och danska lönekoslnaderna motsvarar de svenska lorde del vara möjligl att ersätta en del av importen med svensk tillverkning.

Industriverket manar till försiktighet med lokaliseringsstöd lill den svenska isolerruteindustrin.

Vi menar att de förhållanden som möjliggjort grannländernas export lill Sverige borde utförligare ha kartlagts mot bakgrund av vad som sagls ovan.

Prop. 1980/81:89

101

Sveriges arbelsledareförbund: Fönster och fönsterglastillverkningen är idag en småskalig industri. Tillverkningslekniken är enkel och kapilalbeho-vel litet. Fördelarna med all produktionen ligger nära marknaden är slora. Därior bör även i framliden produklionsenhelerna vara geografiskl spridda över landet.

SALF vill dock underslryka all samhällel mäsle vara ylterst ålerhäll-saml med lokaliseringsslöd. för att molverka överkapacitel inom planglas­industrin. Risken finns annars all problemen flyttas mellan förelag och landsändar.

Sveriges hantverks- och induslriorganisation Familjeförelagen: SHIO-Familjeföretagen delar ulredningens uppfallning all stark ålerhäll­samhel mäste iakttas med lokaliseringsslöd i denna bransch. Vi vill dessut­om påpeka alt della problem inle är begränsai just till isollerrulebranschen ulan lorde gälla glasinduslrin. för all inte säga hela näringslivet som helhel. De negativa sekundära effeklerna av en selekliv lokaliserings- och regio­nalpolitik las alllför sällan med i beräkningarna.

4    Typgodkännande och produktionskontroll

Samtliga remissinstanser som yttrat sig över industriverkets bedömning rörande betydelsen av enhetliga regler för typgodkännanden och syslem för produklionskonlroll saml behovet av att del nordiska samordningsar­betet inom ramen för nordiska kommittén för byggbestämmelser (NKB) intensifieras har delat industriverkels bedömning.

Kommerskollegium: Allmänt sell vill kollegiet dock understryka vad utredningen själv anför beträffande de framförda rekommendationerna angående tillskapandet av i Norden samordnade regler för typgodkän­nande och syslem för produklionskonlroll (kvalitetsaspekter) för isoler­rutor nämligen att dessa åtgärder bör vara ägnade alt underlätta utveckling och marknadsföring av ändamålsenliga produkler och främja handeln och konkurrensen inom berörd bransch. Kollegiet tillstyrker således dessa rekommendationer och delar även ulredningens uppfattning om önskvärd­heten av att verksamheten inom nordiska kommiltén för byggbestäm­melser (NKB) intensifieras på detta område.

Skånes handelskammare och Näringslivskommittén i Hallands län: Handelskammaren/Näringslivskommillén fär därjämle understryka vad utredningen framhåller beträffande behovet av enhetliga regler för typgod­kännande av produkler och system för produklionskonlroll. En harmoni­sering härvidlag är ägnad att stärka industrins ställning på exportmarkna­derna och främjar en sund konkurrens.

Näringsfrihetsombudsmannen: NO vill i anslulning härtill endasl betona vikten av alt olika godkännandeförfaranden i största möjliga ulslräckning baseras på funktionskrav och att detaljstyrning av konstruktioner undviks. Del får inte heller bli så all stora, etablerade företags produkttyper och möjligheter styr kravutformningen och ger försteg i konkurrensen. 1 annat fall kan produktutvecklingen låsas - vilkel är särskill betänkligt på ett område som det aktuella där produktutvecklingen är snabb - och små eller nyetablerade förelags konkurrensmöjligheter elimineras. Del är ocksä som utredningen framhåller viktigt att söka harmonisera normer och bedöm-

Prop. 1980/81:89

102

ningsgrunder i olika länder. Della bör även gälla en vidare krets av länder än de nordiska. Nationella beslämmelser kan komma att fungera som handelshinder och försvaga konkurrensen.

ByggJorskningsrådet: 1 Byggforskningsrådels arbete med fönslerproble-men har under hand framkommit skaderapporter pä isolerglas i Sverige. Likaså har rapporter från Danmark och Västtyskland visal pä relalivl omfallande skador och korta livslängder hos isolerglas. Det är därför mycket angelägel att fä lill sländ uiveckling av meioder för tillverkning av fönsler med isolerruior som har likvärdig livslängd som övriga fönsler. Provningsföriarande och lypgodkännanderegler bör snabbt las fram.

Statens planverk: Planverket utarbetar för närvarande typgodkännan­deregler för isolerrutor i samarbele med Isolerruteproducenternas förening i Sverige (SIP). Härvid är del önskvärt med en utförligare redovisning av hittillsvarande erfarenheler belräffande rutornas livslängd. För all ge ett visst skydd för all isolerrutor har god kvalilel lämnar tillverkarna idag ovannämnda 5-årsgaranli. Även om typgodkännande ges anser planverket alt denna garanli bör bibehållas och helst utvidgas lill en 10-årsgaranti.

Fördelar finns med all isolerrutor kan typgodkännas och tillverknings-kontrolleras. Vissa möjligheter alt uppnä jämnare kvalilel vid tillverkning uppnäs. Detta gäller kanske i första hand de mindre tillverkarna. De slörre tillverkarna säger sig redan nu i stort sett följa de föreslagna reglerna. Dvs. att netto-resultatet av typgodkännandet kanske inle blir så slorl på lillver-karsidan. Därutöver finns ell slorl behov av att glasmäsleriarbetel -insättningen av rutorna - förbättras såväl konstruktivt som ulförandemäs-sigt. Della kan endasl delvis påverkas genom alt isolerrutor lypgodkännas.

Vad belräffar samordningen av byggbestämmelser i Norden torde de generella krav som berör fönsler och förseglade rutor vara väl harmonise­rade och eventuella kvarstående olikheter kommer successivt att tas upp i NKB-arbelet. För den internordiska handeln spelar de mer delaljerade lypgodkännandereglerna en slörre roll. NKB har utarbetat förslag lill inlernordiskl ramavtal beträffande typgodkännande och kontroll. Detta ramavtal skall komplelteras med internordiska regler för speciella pro­dukler. Denna verksamhei har påbörjats och torde även komma att omfat­ta fönster och förseglade rutor. Planverket avser alt verka för att dessa produkler snarasl möjligt tas upp på programmet.

Eminaboda kommun: Föreslagen intensifiering av NKB:s arbele an­gående samordning av byggbeslämmelser etc. är angelägen och nödvän­dig. Genom införande av gemensamma enhetliga nordiska beslämmelser förhindras undermåliga produkter att nå marknaden.

Sveriges arbetsledareförbund: SALF delar utredningens uppfattning att ell ökal samarbete mellan företag och myndigheter vad gäller typgodkän­nande och kontrollprocedurer är nödvändig för att konkurrensen inte skall snedvridas.

Sveriges hanlverks- och industriorganisation Familjeförelagen: SHIO-Familjeföretagen delar utredningens uppfattning härvidlag. I detta sammanhang vill vi peka pä de insatser som redan nu vidtagits inom glasbranschen genom skapandet av Glasbranschrådet. Glasbranschrådet är en forskningsstiftelse som genom en utvecklingsavgifi på planglas skall få ekonomiska resurser alt initiera och stödja forskning och utveckling. Initiativtagare till detta råd är det till SHIO-Familjeföretagen anslutna branschorganet Glasmästeriförbundet. Samverkande i rådet är dessutom Sveriges Planglasgrossislers Förening.

Prop. 1980/81:89

103

5    Övriga synpunkter

Ett flertal remissinslanser har ulöver synpunkler pä ulredningsförslagen pekat på bostadsbyggandets betydelse för förbrukningen av planglas och isolerrutor.

Skånes handelskammare och Näringslivskommillén i Hallands län: Därtill fär handelskammaren/näringslivskommiilén för egen del foga all det ur branschens synvinkel skulle vara ytterst angelägel och välkommet med mera långsiktig planering av bostadsbyggandet i vårl land.

Arbetsmarknadsstyrelsen: Av avgörande belydelse för den framlida ef­terfrågan på planglas, vilket främsi används lill fönsler, är ulvecklingen av byggandet. Arbetsmarknadsstyrelsen har i olika sammanhang slarkl un­derslrukil behovet av ett ökat bostadsbyggande och viklen av ell högl och jämnt utnyttjande av produktionskapaciteten inom byggsektorn. Även för berörda glasindustribranscher är detla väsenlligl. Under andra hälften av 70-talel utnyttjades inte möjlighelerna lill ett ökal bostadsbyggande. Avse­värda invesleringar i bostadsbyggande bortföll jämfört med uppställda planer. Under perioden 1975-1979 byggdes ca 30000 färre lägenheter än planerat, vilket motsvarar ett bortfall av investeringsvolym pä ca 15 mil­jarder kronor. Utredningen anser att det främsi är arbetskraftsbristen som förklarar nedgången i bostadsbyggandet under slutel av 1970-talel och all det indikerar all lillgängen på arbelskraft lorde bli den begränsade faktorn när del gäller utvecklingen av bostadsbyggandet under 1980-lalet. Enligl slyrelsens mening är detla en alltför förenklad beskrivning av problemel. Nedgången av bostadsbyggandet under de senasle åren beror enligt slyrel­sens uppfattning i första hand på de problem som skapats av kostnadsut­vecklingen, kreditivfrägor och olika lyper av planhinder. Den ryckighet som kännetecknat bosladsbyggnadsvolymen sedan millen av 1970-lalet har medfört en långsiktigt alltför stor avgång av byggnadsarbetare och försvårat rekryteringen lill branschen, nägol som i hög grad bidragit lill den brist som f. n. råder pä arbetskraft i slora delar av landet.

Länsstyrelsen i Kalmar län: Den framtida efterfrågan på isolerrutor hänger i hög grad ihop med ulvecklingen på byggsidan. Länsstyrelsen vill i detla sammanhang uttrycka sin oro över del låga bostadsbyggandet. Mins­kar bostadsbyggandet yllerligare kan del fä allvariiga konsekvenser för bland annat isolerruteindustrin. Del minskade bostadsbyggandet under 1980 har i kombination med nyetableringen av isolerruteiillverkning resul­terat i all Emmaboda Glas AB tvingats permiltera flertalet av de anställda under elva dagar under de kommande tvä månaderna.

Emmaboda kommun: Slutligen skall nämnas all del akula lägel med neddragning av produktionen i Emmaboda genom införande av korttids­vecka huvudsakligen är föranleti av den låga bostadsproduktionen i Skan­dinavien. Stimulansåtgärder för ökad byggnation i Sverige måste enligt kommunens mening snarast vidtagas genom regeringens försorg.

Två remissinslanser har tagit upp frågan om förbättrade energiegen­skaper hos nya glastyper.

Skånes handelskammare och Näringslivskommittén i Hallands län: I det sammanhanget fär handelskammaren/kommittén även efterlysa en mera realistisk syn pä fönstret i energisammanhang. Genom den snabba

Prop. 1980/81:89

104

utveckling som varit pä fönslersidan - vilken ocksä beskrivs i utredningen - finns enligt handelskammarens/kommitténs mening ur energisynpunkt grundad anledning omvärdera fönstrets roll i byggnader m.m. Enligl vad handelskammaren/kommittén inhämtat kan relativi sett stora fönslerylor med s. k. energisparglas i väsentlig män bidra till en god energianvändning i byggnader. Della förhällande bör också i molsvarande män komma till ullryck i framlida byggnormer.

Frägan om priskonlroll har lagits upp av

Statens pris- och karidlnänind: SPK följer pris- och kostnadsutveck­lingen pä planglas och isolerruior också genom överläggningar med de prisledande förelagen. Pilkingion Floalglas AB och Emmaboda Glas AB. Till följd av SPK:s prisövervakning har icke koslnadsmoliverade prishöj­ningar kunnal förhindras. Risken för monopolprissättning pä planglas lill följd av Pilkingtons allt mer dominerade slällning på marknaden har kunnal motverkas.

Mol bakgrund av den starka koncentration som råder pä marknaderna för planglas och isolerrutor är del nödvändigl alt samhällel även fortsätl­ningsvis har en intensiv prisövervakning pä dessa områden. Byggkoncen-tralionsulredningen (SOU 1977:43) framhöll all del allmännas inflytande över prissättningen hos förelag som arbetar pä marknader med hög kon­centration i första hand bör uppnås genom frivilliga överenskommelser mellan samhällel och akluella förelag. Avtalet mellan staten och Cemenla AB kunde - enligt ulredningen - tjäna som förebild. Enligt della avtal skall Cemenla tillämpa en prissättning som innebär all dess ställning på den svenska marknaden ej missbrukas. Del förutsätts alt de rationalise­ringsmöjligheter, som uppstår i tillverkning och distribution, i skälig ut­sträckning skall påverka prissättningen. Cemenla har förbundit sig all fortlöpande informera SPK om företagets kostnads- och marknadssitua­tion och att lill nämnden meddela planer på prishöjningar på cement lill den svenska marknaden saml skälen för dessa. Anmälan om planerad prishöjning skall ske senasi 30 dagar före ikrafllrädandel.

Frågan om forskning och utveckling inom isolerrute- och fönslerindu-sirin saml eventuellt behov av stimulansåtgärder las upp av

Styrelsen för leknisk utveckling: Isolerrute- liksom fönsterlillverkningen är under stark utveckling. Denna utveckling sker vid många relalivl små förelag. Av utredningen synes framgå all isolermtetekniken vunnit större marknadsandelar i övriga Norden än i Sverige. Del bedöms även att myckel ulvecklingsarbele återstår. Det bör därför vara angeläget att inom delta område ge innovalionsslöd.

Huvudanvändningsomrädet för planglas är som fönsterglas. Möjlighe­lerna till nya tillämpningsområden liksom de speciella krav som kan slällas inom dessa bör undersökas. Säsom exempel pä nyare tillämpningar kan nämnas solfångare där kraven på glaset i många fall avviker frän vad som krävs vid fönsterapplikalioner.

STU vill även instämma i behovel av fortsatt forskning och utveckling inom området fönslerteknik och fönstrens energibalans. Morgondagens fönster bör bättre fylla de funktions- och underhällskrav som finns anled­ning att ställa än vad dagens fönster gör. Vidare erfordras ett omfattande

Prop. 1980/81:89

105

arbele för alt avgöra fönslrels roll i byggnadens energibalans. Framför allt den senare frägan bör lösas genom internationelll samarbele mellan olika forskningsorgan.

Slutligen tas risken med dumping av planglas från utomnordiska tillver­kare upp av

Skånes handelskammare och Nåringslivskommittén i Hallands län: Till följd av tillverkningsprocessens höga fasta koslnader sker marginalpro-duktionen till förhållandevis sett ringa kosinad för tillverkaren. Della i sin lur har lett till en relalivl omfattande import till Norden av överskottsglas frän vissa utomnordiska glasbmk. Det kan här ofta vara frägan om rena dumpingpriser. Naturiigtvis finns vissa fördelar ur bmkarsynpunkl för­knippade med detla syslem men sannolikl innebär ändå den instabilitet, som systemet medför på sikl, en försvagning av den nordiska marknaden, vilkel knappast är ägnat all främja den inhemska produktionen. 1 takl med den kärvare marknadssituationen har också olika mer eller mindre dolda rabattsystem kommit att vinna insteg. Även dessa system kan naturligtvis på sikt verka i riktning mot en alltmer instabil marknad och komma att påverka den inhemska industrin om inte effektiva motmedel kommer till användning.

Prop. 1980/81:89

106

Innehåll

Propositionens huvudsakliga innehåll   ............................. 

...... 

I

1. Inledning   .................................................... J.............. 

2

2. Föredragandens överväganden   .................    ............ 

..... 

4

2.1

Den manuella glasinduslrin ..................... '............... 

..... 

5

2.2

Planglas- och isolerruteindustrin   ...........    ............. 

... 

19

2.3

Förpackningsglasindustrin   ..................... i............... 

... 

25

3.

Hemställan   ..................................................    ............ 

... 

27

4.

Anslagsfrågor för budgetårel 1981/82    .......    ............ 

... 

27

5.

Beslut    ........................................................    ............. 

28

Bil. 1 SIND 1980:9 Manuella glasbruk i slrukluromvandling 

... 

29

Bil. 2 SIND 1980:8 Planglasinduslrin - planglas och isolerrutor inför

80-lalel ........................................................... '............... 

.. 

48

Bil. 3 SIND PM 1980:12 Emballageglasindustrin - en förstudie   ...

57

Bil. 4 SIND PM 1980:22 Manuella glasbruk i strukturomvandling:

Forskning och utveckling................................................. 

.. 

59

Bil. 5 Sammanställning av remissyttranden över rapporterna om den

manuella glasinduslrin   ................................................. 

62

Bil. 6 Sammanställning av remissyttranden över rapporten om plan­

glasindustrin    ............................................................... 

97

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981