Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj.ts proposition nr 14 år 1972

Prop. 1972:14

Nr 14

Kungl. Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i skollagen (1962: 319), m. m.; given Stockholms slott den 18 februari 1972.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över utbildningsärenden, föreslå riksdagen att bi­falla de förslag om vars avlåtande till riksdagen föredragande departe­mentschefen hemställt.

GUSTAF ADOLF

INGVAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåU

I propositionen föreslås en viss utvidgning av kommuns skyldighet att utge ersättning för barn som går i annan kommuns grundskola.

I propositionen föreslås vidare att kommunfullmäktige resp. lands­ting får rätt att ge bestämmelser om ordningen för bl. a. anställning av biträdespersonal.

Förslag till

Lag om ändring i skollagen (1962: 319)

Härigenom förordnas att 46 § 1 mom. skoUagen (1962: 319) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

46 §

1 mom. Har kommun på grund av föreskrift i 44 eller 45 § för un­dervisning mottagit elev, som ej är kyrkobokförd inom kommunen el­ler, såvitt avser elev i grundskolan, ej vistas där under förhållanden som i 43 § sägs, är kommunen be­rättigad till ersättning för kostna­derna för undervisningen.

Ersättningen skall utgivas av den kommun, inom vilken eleven är kyrkobokförd; dock skall, om elev som mottagits i grundskola vistas i annan kommun under för­hållanden som i 43 § sägs, denna kommun svara för ersättningen.

/ mom. Har kommun på grund av föreskrift i 44 eller 45 § för undervisning mottagit elev, som ej är kyrkobokförd inom kommunen eUer, såvitt avser elev i grundsko­lan, ej vistas där under förhållan­den som i 43 § andra stycket a) el­ler b) sägs, är kommunen berätti­gad till ersättning för kostnaderna för undervisningen.

Ersättningen skall utgivas av den kommun, inom vilken eleven är kyrkobokförd; dock skall, om elev som mottagits i grundskola vistas i annan kommun under för­hållanden som i 43 § andra stycket a) eller b) sägs, denna kommun svara för ersättningen.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1973.

utdrag av protokoUet över utbUdningsärenden, båUet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 18 februari 1972.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ODH­NOFF,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], CARLS­SON.

Chefen för utbildningsdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om ändring i reglerna för interkommunal ersättning inom grundskolan, m. m., och anför.

Inledning

Svenska kommunförbundet har i skrivelse den 26 mars 1971 föresla­git att skollagens regler om interkommunal ersättning ändras. Efter remiss har yttranden över skrivelsen avgetts av riksrevisionsverket och skolöverstyrelsen.

Gällande bestämmelser

I 46 § 1 mom. skollagen (1962: 319) anges de fall då en kommun är skyldig att till annan kommun utge ersättning för barns skolgång. Har kommun på grund av föreskrift i skollagen för undervisning mottagit elev, som inte är kyrkobokförd i kommunen, är kommunen berättigad till ersättning för undervisningskostnaderna. Ersättningen skaU utges av den kommun, i vilken eleven är kyrkobokförd (hemkommunen). Vis­sa undantag gäller emeUertid från regeln att elevs hemkommun skall utge ersättning för elevens undervisningskostnader i vistelsekommu­nen. Undantagen dessa gäller elev i grundskolan som vistas i kom­munen under sådana förhållanden att eleven skall anses tiUhöra elev-området regleras i 43 § andra stycket a)d) skollagen. Bestämmel­serna innebär att vistelsekommunen inte är berättigad till ersättning för undervisningskostnaderna i de fall kommunen som elev i grund­skolan mottagit barn, som skall kyrkobokföras i kommunen men ej hunnit kyrkobokföras där (punkten a), eller som inte är kyrkobokfört eller saknar stadigvarande vistelseort (punkten b), eller som är intaget på barnhem eller liknande anstalt inom kommunen eller inackorderats eller eljest för längre tid vistas i enskilt hem i kommunen (punkten c).

eller som eljest med hänsyn till barnets bästa av särskilda skäl motta­gits för undervisning (punkten d).

Svenska kommunförbundets skrivelse

Svenska kommunförbundet har föreslagit en utvidgning av rätten till interkommunal ersättning för kommun som i sin grundskola mottar barn som ej är kyrkobokförda i kommunen. Enligt förslaget skall kom­mun få interkommunal ersättning i följande fall där sådan ersättning f. n. inte utgår, nämhgen dels för barn som är intaget på barnhem el­ler liknande anstalt i kommunen eller inackorderats eUer eljest för längre tid vistas i enskilt hem i kommunen, dels för barn som eljest med hänsyn till barnets bästa på grund av särskilda skäl mottas för undervisning. Kommunförbundet framhåller, att denna fråga utgör ett ofta återkommande irritationsmoment mellan kommunerna. De kom­munala kostnaderna för skolväsendet är i dag av en sådan omfattning, att utgifterna för dessa elever för den enskilda kommunen kan vara besvärande. De administrativa svårigheterna att beräkna och debitera ersättningskostnadema blir tiU följd av det nuvarande schablonberäk­ningssystemet också mycket små. Kommunförbundet finner därför skäl tala för att den hittillsvarande inställningen i ersättningsfrågan bör om­prövas. Kommunförbundet framhåller, att den föreslagna ändringen inte avser barn, som genom barnavårdsmyndigheternas medverkan pla­cerats som fosterbarn i enskilt hem, då dessa barn enligt huvudregeln för kyrkobokföringen skall kyrkobokföras i vistelsekommunen. Där­igenom kommer de automatiskt att även tillhöra vederbörande elev­område, varför vistelsekommunen är skyldig att svara för undervis­ningskostnaderna. Kommunförbundet betonar samtidigt, att vistelse­kommunens skyldighet enligt skollagen att ta emot bam i grundskolan skall kvarstå.

Remissyttrandena

Riksrevisionsverket finner inte att skäl framkommit, som motiverar en omprövning av riksdagens tidigare beslut i frågan om interkommu­nal ersättning. De kostnader som de aktuella elevgrupperna åsamkar vistelsekommunerna synes såvitt kan bedömas vara av underordnad be­tydelse, då dessa elevgrupper i de flesta fall inte alls torde påverka de stora utgiftsposterna administration, lokaler och inventarier. Svårig­heter att göra kostnadsjämförelser kan uppstå med hänsyn till stan­dardskillnader mellan kommunerna, varför ett bifall tUl framställning­en enligt riksrevisionsverkets uppfattning även kan medföra krav på konstruktion av en ny ersättningsregel. Verket avstyrker därför den föreslagna ändringen.

Skolöverstyrelsen har för sin del intet att invända mot den föreslag­na ändringen i bestämmelserna om interkommunal ersättning utan till­styrker bifall till framställningen.

Departementschefen

Frågan om kommuns rätt till interkommunal ersättning för under­visningskostnaderna för elev i grundskola som vistas i annan kommun under sådana förhållanden att eleven utan att vara kyrkobokförd där likväl skall anses tillhöra elevområdet har länge varit föremål för dis­kussion och har tidigare vid flera tiUfällen behandlats av riksdagen (prop. 1958: 93 s. 34, SU 1958: 89, rskr 1958: 214 samt 2LU 1966: 51). Att ersättningsskyldighet inte föreskrivits har motiverats med bl. a. att merkostnaderna för kommunerna var små, då statsbidrag utgår till en stor del av skolko.stnaderna. Vidare har anförts att de praktiska olägen­heterna att räkna fram och utkräva ersättningsbeloppen ansetts bety­dande i förhållande till beloppens storlek och deras ringa betydelse för den kommunala ekonomin.

Förslaget om ändring av skollagens bestämmelser om interkommu­ nal ersättning för undervisningskostnader innebär endast en omfördel­ning av kostnadema mellan kommunerna. Då en sådan omfördelning är ett starkt önskemål från kommunernas sida, finner jag skäl biträda förslaget. De administrativa svårigheterna att beräkna och debitera er­sättningsbeloppen torde, såsom kommunförbundet framhållit, bU små. För att ge kommunerna möjlighet att i sina inkomst- och utgiftsstater ta hänsyn till dessa ersättningsregler bör de nya bestämmelserna träda i kraft den 1 juli 1973.

I detta sammanhang vill jag också behandla en fråga som rör till­sättning av biträdespersonal m. m. inom grundskolan och gymnasiesko­lan. Enligt 9 § andra stycket a) skollagen skall skolstyrelsen ombesörja de angelägenheter avseende skolväsendet i kommunen, som är att hän­föra till förvaltning och verkställighet och som inte ankommer på nå­got annat organ. Motsvarande gäller enligt 20 c § skollagen i fråga om landstingskommuns utbildningsnämnd. Mot bakgrund av dessa bestäm­melser föreskrivs i 17 kap. 55 § skolstadgan (1971: 235) att skolsty­relsen resp. utbildningsnämnden anställer annan personal vid grund­skolan eller gymnasieskolan än skolledare, lärare, huvudlärare, institu­tionsföreståndare, skolläkare och skolsköterska, i den mån ej annat särskilt föreskrivits. I fråga om ledighet och vikariat m. m. finns en regel av i huvudsak samma innehåll i 18 kap. 9 § skolstadgan. Från Svenska kommunförbundet har framhåUits att det f. n. inom kommu­ner och landstingskommuner pågår en utveckUng mot en central perr sonaladministration och att det därför vore värdefullt om kommuner och landstingskommuner gavs rätt att själva bestämma vilket organ

som skall ha till uppgift att besluta i förut angivna frågor. Skolöversty­relsen har enligt vad jag inhämtat inte någon erinran häremot. Över­styrelsen framhåller dock vikten av att ledningen vid berörd skola ges tillfälle att yttra sig i frågor som rör anställning av sådan personal som skolledare och lärare skall ha kontakt med i undervisningsarbetet. För egen del anser jag att kommunerna själva bör få avgöra vilket organ som har att besluta om anställning av här avsedd personal och förordar därför att kommunfullmäktige resp. landsting ges nyss angivna bestäm­manderätt.

Jag hemställer att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att

1)

antaga inom utbildningsdepartementet upprättat förslag tiU lag om ändring i skollagen,

2)

godkänna vad jag förordat om anställning av viss personal vid grundskolan och gymnasieskolan, m. m.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemstäUt förordnar Hans Maj:t Konungen att till riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten