Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1975/76: 85 Regeringens proposition

1975/76: 85

om godkännande av konvention om förhindrande av havsförorening från landbaserade källor;

beslutad den 6 november 1975.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagils i bifogade ut­drag av regeringsprotokoll för den åtgärd som framgår av föredragan­dens hemställan.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

SVANTE[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås att riksdagen godkänner en konvention om förhindrande av havsförorening från landbaserade källor. Konventionen avser Nordsjön och Nordostatlanten inbegripet kuststaternas territorial­hav, dvs. samma havsområde som den s. k. Oslokonventionen om för­hindrande av havsföroreningar genom dumpning från fartyg och luft­fartyg. Enligt den nu aktuella konvenlionen skall utsläpp från landbase­rade källor av vissa särskUt miljöfarliga ämnen förhindras. Ulsläpp av åtskiUiga andra ämnen skall starkt begränsas. En särskild kommission bildas för att fortlöpande övervaka tillämpningen av konventionen.

1    Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 85

Prop. 1975/76: 85

Utdrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1975-11-06

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Bengts­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om godkännande av konvention om förhindrande av havs-förorenmg från landbaserade källor

Inledning

Genom internationella förhandlingar har under de senaste åren ut­vecklats elt omfattande samarbete mellan ett flertal europeiska stater för all förhindra förorening av Nordsjön och Nordostallanlen. Den 15 febmari 1972 öppnades den s. k. Oslokonventionen om förhindrande av havsföroreningar genom dumpning från fartyg och luftfartyg för under­tecknande. 1972 års riksdag godkände Sveriges anslutning tUl konven­tionen (prop. 1972: 71, JoU 1972: 37, rskr 1972: 235). Konvenlionen trädde i kraft den 7 aprU 1974.

Arbetet på en konvention om förhindrande av havsförorening från landbaserade källor inom samma havsområde som Oslokonventionen av­ser påbörjades efter det att förhandlingama om den senare konven­lionen hade slutförts. Elt första möte med regeringsexperter ägde mm i Paris den 1721 september 1973. Efter ytterligare två möten var kon­venlionen klar för undertecknande den 4 juni 1974. Sverige underteck­nade konventionen den 11 juni 1974. 1 förhandlingsarbetet deltog före­trädare för Belgien, Danmark, Frankrike, Irland, Island, Luxemburg, Nederländerna, Norge, Portugal, Schweiz, Spanien, Storbritannien, Sve­rige, Förbundsrepubliken Tyskland och Österrike. Dessutom deltog som observatörer Finland och Italien. Den 15 juU 1975 hade konventionen undertecknats av 13 länder och av Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC). Konvenlionen skall ratificeras, antas eUer godkännas. För etl ikraftträdande krävs att detta görs av sju stater.

Konventionen i engelsk originaltext med översättning till svenska bör fogas till protokoUet i detla ärende som bilaga.

Efter remiss har yttranden över frågan om Sveriges tillträde till kon-

Prop. 1975/76: 85

3

ventionen avgetls av chefen för marinen, sjöfartsverket, Sveriges me­teorologiska och hydrologiska institut (SMHI), generallullslyrelsen, fiskeristyrelsen, statens naturvårdsverk, koncessionsnämnden för miljö­skydd, statens industriverk, statens naturvetenskapliga forskningsråd, länsstyrelsen i Göieborgs och Bohus län, Oljeprospektermg AB, Rederi­föreningen för mindre fartyg. Svenska hamnförbundet. Svenska kom­munförbundet. Svenska naturskyddsföreningen, Sveriges fiskares riksför­bund, Sveriges industriförbund, Sveriges kemiska industrikontor och Sveriges redareförening.

Översikt av gällande miljöskyddslagstiftning m. m.

Miljöskyddslagen (1969:387) och miljöskyddskungörelsen (1969:388)

Miljöskyddslagen innehåller bestämmelser till skydd mot vallenföro­rening, luftförorening, buller och andra störningar, som uppkommer ge­nom användning av mark, byggnad eUer anläggning. Åtgärd eller verk­samhet som faller inom lagens tillämpningsområde kallas miljöfarlig verksamhet.

Enligl 2 § första slyckel miljöskyddslagen gäller om miljöfarlig verk­samhet utöver bestämmelsema i lagen vad som föreskrivs i hälsovårds-, byggnads- och naturvårdslagstiftning eller i annan lagstiftning. Bestäm­melsen innebär dels att de prövningsmyndigheter som finns på mUjö-skyddsområdet skall beakta bestämmelser i annan lagstiftning som är av intresse för miljöskyddet, dels att de särskilda organ som skall lillämpa den andra lagstiftningen skall beakta de regler i denna, som är av be­tydelse från miljöskyddssynpunkt.

För miljöfarlig verksamhet skall väljas sådan plals alt ändamålet kan vinnas med minsta intrång och olägenhet utan oskälig kostnad (4 §). För att motverka ölägenheter av miljöfarlig verksamhet skall i skälig ut­sträckning vidtas försiktighetsmått. Med försiktighetsmått avses t. ex. reningsanordningar och andra skyddsåtgärder. Till försiktighetsmått räk­nas också begränsning av den miljöfarliga verksamheten (5 §). Om mUjö-farlig verksamhet kan befaras medföra väsentlig olägenhet trots alt alla skäliga försiktighetsmått iakttas får verksamheien utövas bara om det föreligger särskUda skäl (6 § första slyckel).

Enligt 7 § får avloppsvatten av angivet slag inte släppas ut i vatten­drag, sjö eller annat vattenområde, om det inte är uppenbart att det kan ske utan olägenhet. Inte heller får enligt 7 § mUjöskyddskungörelsen ulan tillstånd eller dispens fast avfall eller annat fast ämne från mark, bygg­nad eller anläggnmg släppas ut i vattendrag, sjö eller annat vattenom­råde, om det inle är uppenbart att det kan ske ulan olägenhet.

Den som utövar eller ämnar utöva miljöfarlig verksamhet kan hos koncessionsnämnden för miljöskydd ansöka om tUlstånd till verksam-

t2    Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 85

Prop. 1975/76: 85

4

heten (9 §). Regeringen har med stöd av bemyndigande i 10 § miljö­ skyddslagen i stor utsträckning föreskrivit skyldighet atl inhämta till­stånd (koncessionsplikt). 2 § mUjöskyddskungörelsen innehåller en upp­räkning i 38 punkter av olika slag av fabriker eller andra inrättningar som inte får anläggas utan lillslånd. Enligl 3 § miljöskyddskungörelsen gäller koncessionsplikt även vid ändring av de uppräknade anläggningar­na. 1 tUlståndsbeslut skall enligt 18 § miljöskyddslagen noggrant anges den miljöfarliga verksamhet som tillståndet avser och de villkor som skall gälla.

Från koncessionsplikt kan naturvårdsverket enligt 10 § andra stycket miljöskyddslagen medge undanlag (dispens) efler prövning i varje sär­skilt fall. Dispensbeslut skall förenas med villkor om försiktighetsmått. Även länsstyrelsen kan i vissa fall medge dispens (12 § mUjöskyddskun­görelsen).

Till skydd mot miljöfarlig verksamhet som kan medföra fara för all­männa intressen skall. enligt 38 § miljöskyddslagen tillsyn utövas av naturvårdsverket och länsslyrelserna. I 39 § sägs att tillsynsmyndighe­terna kan meddela råd och anvisningar om lämpliga åtgärder för att motverka olägenheter av miljöfarlig verksamhet. Om tillstånd inte getts enligt lagen, kan länsstyrelsen enligt 40 § första stycket meddela före­läggande om sådant försiktighetsmått eller förbud som är uppenbart be­hövligt för att lagens bestämmelser skall efterlevas. I paragrafens andra stycke sägs att lillslåndsbeslut inte hindrar länsstyrelsen från all meddela sådan brådskande föreskrift som är nödvändig till följd av särskilda om­ständigheter.

I lagen finns vidare dels bestämmelser som syftar tUl atl möjliggöra en effektiv kontroll över efterlevnaden av lagen, dels ansvarsbestämmel-

Lagen (1973: 329) om hälso- och miljöfarliga varor och kungörelsen (1973: 334) om hälso- och miljöfarliga varor

Lagen om hälso- och miljöfarliga varor är en ramlag som innehåller dels grundläggande bestämmelser om tillverkning, försäljning, annan hantering och import av hälso- och mUjöfärliga varor, dels bemyndi­gande för regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att i olika avseenden utfärda särskilda föreskrifter. Med hälso- och miljö­farlig vara avses enligt lagen (1 § första stycket) ämne eller beredning som med hänsyn lill sina kemiska eUer fysikalisk-kemiska egenskaper och hanteringen kan befaras medföra skada på människor eller i miljön. Till hälso- och miljöfarlig vara räknas också vara som innehåller eller behandlats med sådant ämne eUer sådan beredning, om varan därige­nom och med hänsyn tUl sin hantering kan befaras medföra skada på människor eller i mUjön. Om det är av särskild betydelse från hälso-

Prop. 1975/76: 85

5

eller miljöskyddssynpunkt, får regeringen enligt 1 § andra stycket före­skriva alt vad som i lagen sägs om hälso- och miljöfarlig vara skall gälla även i fråga om annan vara än sådan som avses i första stycket.

I 5 § finns aUmänna bestämmelser om de försiktighetsmått som skall iakttas vid hantering av hälso- och miljöfarliga varor. Enligl första stycket skall sålunda den som hanterar eller importerar sådan vara vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för all hindra eUer motverka skada på människor eller i miljön. Härvid skall särskilt den som tillverkar eller importerar varan noggrant undersöka dess sammansättning och egenskaper i övrigt från hälso- eller miljö­skyddssynpunkt. Varan skall märkas tydligt med uppgifter av betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt. Enligt andra stycket kan rege­ringen eller myndighet som regeringen besiämmer meddela särskilda föreskrifier om försiktighetsmått och undersöknings- eller märknings­skyldighet enligt första stycket.

Om det är påkallat från hälso- eller miljöskyddssynpunkt, kan rege­ringen eller myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att hälso-och miljöfarlig vara av visst slag får hanteras eller importeras endasi efter särskUt tillstånd eller att för hantering eller import av sådan vara skaU gälla särskUt viUkor. Fråga om tillstånd som nu sagts prövas av myndighet som regeringen bestämmer (6 §). Enligl 7 § kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förbjuda hantering eller im­port av hälso- och miljöfarlig vara äv visst slag. Den som yrkesmässigt hanterar eller importerar ämne, beredning eller annan vara är enligt 8 § skyldig att lämna de uppgifter om varans sammansättning, egenskaper i övrigt och hantering som är nödvändiga för utredning om varans hälso- eller miljöfarlighet. Myndighet som regeringen besiämmer får enligt 9 § föreskriva alt den som yrkesmässigt hanterar eller importerar hälso- och miljöfarlig vara skall göra anmälan om denna verksamhet.

I fråga om tillsynen föreskriver lagen alt tillsynsmyndighet har rätt alt efter anfordran erhålla upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen enligt lagen (12 §). Tillsynsmyndighet får vidare enligt 13 § meddela föreläggande eller förbud som uppenbart behövs för att lagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Un­derlåter någon alt vidta åtgärd som åligger honom enligt lagen eller enligt föreskrifier och villkor som meddelats med slöd av lagen eller enligt tillsynsmyndighets föreläggande, får myndigheten förordna om rättelse på hans bekostnad.

I 16 § finns bestämmelser om ansvar för den som bryter mol före­skrift, som meddelats med slöd av lagen.

Med stöd av lagen om hälso- och miljöfarliga varor har regeringen givit tiUämpningsbeslämmelser tiU lagen. Dessa bestämmelser finns i kungörelsen om hälso- och miljöfarliga varor. I kungörelsen skUjs mel­lan fyra olika grupper av hälso- och mUjöfarliga varor, nämligen

Prop. 1975/76: 85

6

1.

gifter och vådliga ämnen,

2.

bekämpningsmedel,

3.

PCB och PCB-varor,

4.

andra hälso- och miljöfarliga varor.

1 fråga om gifter gäller tillståndstvång för yrkesmässig tillverkning och handel. För yrkesmässig tUlverkning av och handel med vådliga äm­nen räcker det att vederbörande gör anmälan lill yrkesinspektionen. Skall någon använda gift yrkesmässigt, måsle han, med vissa undantag, göra anmälan till yrkesinspektionen. För att undvika risker vid hante­ringen av gifter och våldliga ämnen ges i kungörelsen föreskrifier bl. a. om hur gifter och vådliga ämnen skall vara märkta och förpackade och vidare hur de skall förvaras. Reglerna om bekämpningsmedel bygger på en registreringsskyldighet för ämne eller beredning som är avsedd att användas lill skydd mot egendomsskada, sanitär olägenhet eller annan jämförbar olägenhet, förorsakad av växter, djur, bakterier eller viras. Registreras inte medlet, får det inte säljas eller användas. Regislrering tillåls inle, bl. a. om medlet kan befaras medföra sådan olägenhet från hälso- eller miljöskyddssynpunkt att det ej lämpligen bör användas i bekämpningssyfle.

Även för PCB och varor som innehåller PCB gäller i stor omfattning tUlståndstvång.

1 fråga om vissa andra hälso- och mUjöfarliga varor gäller förbud mot saluhållande och överlåtelse, om varorna innehåller eUer behandlats med hälso- eller miljöfarligt ämne eller beredning och därigenom kan befaras medföra skada på människor. Sådant förbud gäller i fråga om sjukvårds- och sanitelsartiklar, klädesplagg och material tUl sådana plagg, bamleksaker och hushåUsgods.

De centrala bedömningama enligt lagstiftningen om hälso- och miljö­farliga varor åvilar produklkontroUnämnden. Nämnden har bl. a. att meddela generella föreskrifter om hantering och import samt att leda, samordna och i stort övervaka produktkontrollen i övrigt. Det centrala ansvaret för den löpande tUlsynen över efterlevnaden av lagen och till-lämpningsbeslämmelserna åvilar arbelarskyddsstyrelsen inom dess verk­samhetsområde och naturvårdsverket i övrigt. Under arbetarskyddssty­relsen utövas den närmare tUlsynen av yrkesinspektionen. I övrigt ut­övar länsstyrelsen den närmare tUlsynen inom länet och hälsovårds­nämnden den omedelbara tillsynen inom kommunen.

Vattenlagen (1918: 523)

Åtgärder som innebär byggande i vatten skall enligt vattenlagen prö­vas av vattendomstol såvilt avser byggnadsföretagets inverkan på vat­tenföring, vattenstånd o. d. Med byggande i vatten avses i första hand uppförande av damm, bro, brygga, vall, hus eller annan anläggning lik-

Prop. 1975/76: 85

7

som fyllning, pålning m. m. Till byggande i vatten hänförs även sådana åtgärder som intag av kylvatten eller vatten för produktionsprocess, reg­lering, rensning samt utläggning av ledning i vatten m. m. Enligt vat­tenlagen är det i princip förbjudet att kasta ul, släppa ut eller lägga upp fasta ämnen så atl de kan vålla uppgrundning eller hinder för vattnets fria lopp.

Om vallenbyggnadsföretag innebär uppförande av anläggning som är miljöfarlig, t. ex. massafabrik, krävs såväl tUlstånd enligt vattenlagen som tillstånd eller dispens enligl mUjöskyddslagen. En viss dubbelpröv­ning förekommer alltså. F. n. pågår översyn av vattenlagen. Enligt direk­tiven tUl uiredningen (Ju 1969: 58) skall de sakkunniga utforma elt prövningssystem för vattenbyggnadsfrågorna som överensstämmer med det som gäller på miljövårdsområdet.

Lagen (1966: 314) om kontinentalsockeln

Med kontinentalsockeln förstås i lagen havsbottnen och dess under­lag inom allmänt vattenområde och inom det havsområde utanför Sve­riges territorialgräns som regeringen besiämmer i enlighet med 1958 års Genéve-konvenlion om konlinentalsockeln (1 §). Rätten att utforska kon­linentalsockeln och att utvinna dess naturtillgångar tillkommer enligt 2 § staten. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får enligt 3 § meddela tUlstånd för annan än staten att utforska kontinentalsockeln och att utvinna naturtUlgångar från denna. Sådant tillstånd meddelas av regeringen eller, vad gäUer tillstånd tUl sand-, gms- eller stentäkt, av industriverket. Vid tiUslånd kan fogas föreskrift bl. a. till förebyggande av vattenförorening eller tUl skydd för sjöfarten, fisket eller annat en­skilt eller allmänt intresse (4 §).

Byggnadslagen (1947: 385)

Enligt 136 a § byggnadslagen skall regeringen i vissa fall pröva till­komsten och lokaliseringen av industriell eller liknande verksamhet, som är av väsentlig betydelse för hushållningen med energi eller med landets samlade mark- och valtentUlgångar. Bestämmelsema är tillämpliga på både nyanläggning och utvidgning av sådan verksamhet. I samma lag­rum anges närmare vUka slag av verksamhet som skall prövas. Om rege­ringen för visst fall finner att en sådan prövningspliktig verksamhet inte är av väsentlig betydelse för hushållningen med energi eller med landels samlade mark- och vattentillgångar kan regeringen medge undantag från prövningsskyldighelen. Utvidgning av prövningsskyldig verksamhet skall prövas om regerkigen i visst fall beslutar härom. Nyanläggning och utvidgning av sådan verksamhet skall i andra fall än som nu nämnts prövas om regeringen så beslutar.

Prop. 1975/76: 85

8

Konventionen

I konventionens inledning betonas att den marina miljön och dess fauna och flora är av avgörande betydelse för alla länder. De fördrags­slutande parterna är eniga om att gemensamt handlande på nationellt, regionalt och globalt plan är väsenlligl för alt förhindra och bekämpa havsförorening. Partema uttalar sin övertygelse om att intemationella åtgärder för att kontrollera havsförorening från landbaserade källor kan och bör vidtas utan dröjsmål för att skydda den marina miljön från för­orening av alla slag. 1 inledningen erinras också om Oslokonventionen om förhindrande av havsföroreningar genorn dumpning från fartyg och luftfartyg.

Enligt artikel 1 förbinder sig de fördragsslutande parterna att vidta alla tänkbara åtgärder för alt förhindra förorening av havet. Därmed avses ulsläpp av ämnen eller energi i den marina miljön som medför risk för människors hälsa, skada på de levande lillgångama och på de marina ekosystemen, skada på skönhels- och rekreationsvärden eller in­grepp i annan rättmätig användning av havet. Man förbinder sig att så­väl var för sig som gemensamt godkänna åtgärder för alt bekämpa havs­förorening från landbaserade källor och därvid också harmonisera sin politik. Konventionen är tillämplig på havsområdet inom de delar av Atlanten och Norra Ishavet med angränsande hav som ligger norr om 36° nordlig bredd och mellan 42° västiig längd och 51° östlig längd (ar­tikel 2). Undantagna är Östersjön och Bälten söder och öster om linjer dragna från Hasen0re Hoved till Gniben Ödde, från Korshage till Spods-bjerg och från Gilbjerg Hoved till Kullen. Medelhavet med anslutande havsvikar ingår inte heller. I konventionsområdet ingår också Atlanten norr om 59° nordlig bredd mellan 44° västlig längd och 42° västiig längd.

Artikel 3 innehåller definitioner av vissa begrepp som används i kon­ventionen. Med "förorening från landbaserade källor" avses förorening av havsområdet genom vattendrag, från kuster, genom undervatlens- el­ler övriga rörledningar och från byggnadskonstmktioner placerade un­der en fördragsslutande stats jurisdiktion inom konventionsområdet.

De fördragsslutande partema skall gemensamt eller var för sig genom­föra program och åtgärder för att fortast möjligt avlägsna förorening av havsområdet från landbaserade källor genom ämnen som är förtecknade i konventionens bilaga A, del 1. Vad gäller ämnen som finns upptagna i bilaga A, del 

II 

skall partema vidta åtgärder för att minska eller avlägs­na sådana föroreningar (artikel 4). För alt utsläpp av dessa ämnen ska få ske måste nationell myndighet ha godkänt detta. De fördragsslutande parterna kan dessutom vidta åtgärder för att förebygga, minska eller av­lägsna förorening av ämne som inte finns med i bilaga A, om det har vetenskapligt bevisats alt allvarlig fara kan uppslå i havsområdet genom

Prop. 1975/76: 85

9

detta ämne. I konventionens bilaga A, del I upptas bl. a. kvicksilver, kadmium, beständiga oljor och kolväten av petroleumurspmng. I del II har upptagits ämnen som lorde vara mindre skadliga även om de har liknande egenskaper som ämnen i del 1. Här upptas bl. a. organiska fos­for-, kisel- och tennföreningar, arsenik, krom, koppar, bly, nickel och zink.

1 artikel 5 behandlas förorening av havsområdet från landbaserade käUor genom radioaktiva ämnen. För alt förebygga och avlägsna sådana föroreningar förbinder sig de fördragsslutande staterna bl. a. all ta hänsyn lUl rekommendationer från behöriga internationella organisatio­ner och organ.

De fördragsslutande parterna åtar sig all söka minska nuvarande för­orening och att förebygga ny förorening från landbaserade källor in­begripet förorening från nya ämnen (artikel 6). Parterna skall i sam­manhanget ta hänsyn lUl typ och mängd av förorenande ämnen liksom graden av befintiig förorening. Parterna skall även ta hänsyn till beskaf­fenhet och upptagningsförmåga hos mottagande vatten i havsområdet.

Parterna är vidare överens om alt genomföra dessa åtgärder på ett sådant sätt atl ökad förorening av haven utanför konvenlionsområdet undviks. Förorening av konvenlionsområdet från annat än landbaserade källor skall också undvikas (artikel 7).

I artikel 8 framhålls atl ingen beslämmelse i konventionen skaU tolkas så att de fördragsslutande parterna hindras vidta mera långtgående åtgärder för att bekämpa havsförorening.

Enligt artikel 9 kan särskilda samarbetsavtal upprättas beträffande förorening från landbaserade käUor som kommer från en fördragsslu­tande stals territorium genom ämnen som inte finns med i konventio­nens bilaga A, del I, och som kan skada en eller flera av konventionens parter.

I artikel 10 anges att parterna skall upprätta gemensamma program för vetenskapUg och teknisk forskning för att minska havsförorening från landbaserade källor.

Likaså skall ett övervakningssystem successivt upprättas inom kon­ventionsområdet för atl göra det möjligl alt så tidigt som möjligt be­räkna graden av havsförorening (artikel 11). Med hjälp av övervak­ningssystemet skall också effektiviteten hos de åtgärder som vidtagits kunna kontroUeras.

Enligt artikel 12 åtar sig varje fördragsslutande part att övervaka all bestämmelserna i konventionen uppfylls. Parterna skall bl. a. med­dela kommissionen de rättsliga och administrativa åtgärder som de vid­tagit för att fullgöra beslämmelserna.

Vid behov skall de fördragsslutande parterna bistå varandra för att förhindra händelser som kan leda till förorening från landbaserade källor (artikel 13). Parterna skall även bistå varandra för att minska

Prop. 1975/76: 85

10

följderna av sådana händelser och utbyta information i anslutning här­till.

Bestämmelserna i konventionen kan ej åberopas mot fördragsslutande part om föroreningen har sitt ursprung i en icke fördragsslutande parts territorium (artikel 14). Den fördragsslutande parten skall dock efter­sträva att samarbeta med icke fördragsslutande stat för att möjliggöra fullständig tillämpning av konventionen.

En kommission med företrädare för varje fördragsslutande, part skall upprättas enligl artikel 15.

Artikel 16 innehåller en uppräkning av kommissionens uppgifter. Kommissionen skall bl. a. utöva allmän övervakning över tUlämpningen av konventionen. Den skall allmänt granska havens tillstånd inom kon­ventionsområdet. Kommissionen skall vidare utarbeta program och åt­gärder för att avlägsna eller minska förorening från landbaserade källor. Dessutom skall kommissionen motta och granska information saml sprida den till fördragsslutande stater enligt beslämmelserna i konven­tionen.

1 artikel 17 anges alt de fördragsslutande parterna till kommissionen skall översända resultaten av den övervakning som skall ske enligt be­stämmelsema i konventionen. Likaså skall information översändas be­träffande de ämnen som finns upptagna i bilagorna till konventionen och som har benägenhet atl spridas i havsområdet. Vidare skall de fördragsslutande partema söka förbättra insamlingsteknikerna, vilket kan bidra till revidering av programmen för alt minska föroreningar.

Enligt artikel 18 skall kommissionen fastställa sin egen arbetsord­ning och sina egna finansiella föreskrifter. Besluten skall vara enhälliga. Kommissionen skall också enhälligt anta program och åtgärder för atl minska eller avlägsna föroreningar från landbaserade källor. Om enighet inle kan nås, kan kommissionen anta program eller åtgärder med tre fjärdedels majoritet. Programmen eller åtgärderna skall då träda ikraft tvåhundra dagar efler deras antagande för de fördragsslutande parter som röstat för dem om kommissionen inte anger annan tidpunkt. För annan part gäller att den kan anta programmet eller ålgärderna när som helst vid en senare tidpunkt. Kommissionen kan även anta rekom­mendationer beträffande ändringar tUl konventionens bilaga A med tre fjärdedels majoritet. Sådan rekommendation skall underställas rege­ringama i de fördragsslutande staterna för godkännande. Har ingen erinran inkommit tiU kommissionen inom tvåhundra dagar träder änd­ringen i kraft för alla fördragsslutande parter tvåhundralrellio dagar efter röstningen inom kommissionen.

I artikel 19 fastslås att Europeiska ekonomiska gemenskapen har rätt till samma antal röster som antalet medlemsstater som är fördragsslu­tande parter i konventionen. Den Europeiska ekonomiska gemenskapen skall inte utöva sin rösträtt i de fall då dess medlemsstater utövar sin och omvänt.

Prop. 1975/76: 85

11

Depositarieregeringen skall enUgl artikel 20 kalla till kommissionens första sammanträde så snart som möjligt efler det att konventionen trätt i kraft.

I artikel 21 anges att tvist mellan fördragsslutande parter beträffande tolkning eller tiUämpning av konvenlionen skall på begäran av någon av dessa parter underställas skUjedom enligt bestämmelserna i kon­ventionens bilaga B.

Ratifikationsinstrumenten skall förvaras hos Frankrikes regering (artikel 23). Konventionen skall vara öppen för anslutning för varje stat som inbjudils till den diplomatiska konferensen rörande konventio­nen till förhindrande av havsföroreningar från landbaserade källor och av Europeiska ekonomiska gemenskapen (artikel 24). Konventionen skall även vara öppen för anslutning av annan fördragsslutande stat till Oslokonvenlionen. Dessutom kan de fördragsslutande parterna en­hälligt anmoda andra stater atl ansluta sig lill konvenlionen.

Konvenlionen träder i kraft den trettionde dagen efter det att det sjunde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet deponerats (artikel 25). För varje stat som ratificerar konvenlionen eller ansluter sig till den efter det alt det sjunde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet deponerats skall konvenlionen träda i kraft trettionde dagen efler det all den tillträdande staten deponerat sitt instmment.

Två år efter det att konventionen trätt i krafl för en stat kan denna stat frånträda konventionen genom skriftiig uppsägning tiU deposi­tarieregeringen (artikel 26). Sådan uppsägning träder i kraft ett år efter det den mottagits. En konferens i syfle att revidera eller ändra konven­tionen kan sammankallas på begäran av kommissionen. För detta krävs två tredjedels majoritet (artikel 27).

Enligt artikel 28 skall depositarieregeringen underrälla fördragsslu­tande parter om undertecknande av konventionen, om deposition av ratifikationsinstrument och om meddelanden om frånträdanden. Dagen för konventionens ikraftträdande skall även meddelas. I artikel 29 fast­slås att originalet till konventionen skall deponeras hos Frankrikes rege­ring.

Remissyttrandena

Alla remissinstanser utom Sveriges industriförbund och Sveriges ke­miska industrikonlor tillstyrker eller länanar utan erinran all Sverige an­sluter sig till konventionen.

SMHI, koncessionsnämnden för miljöskydd. Svenska hamnförbundet. Svenska kommunförbundet och Sveriges fiskares riksförbund betonar särskilt vikten av internationellt samordnade insatser till skydd av den marina miljön. Fiskeristyrelsen noterar med stor tillfredsställelse till­komsten av ytterligare en konvention som skaU skydda och bevara be­ts    Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 85

Prop. 1975/76: 85

12

lydelsefulla högproduktiva fiskevatten. Statens industriverk påpekar att den svenska miljövårdslagstiftningen i etl internationellt perspektiv lig­ger så väl framme att den föreslagna konventionen för svensk industri kommer att förorsaka betydligt mindre uppoffringar och kostnadsför­dyringar än för industrin i de flesta andra länder som ansluter sig till konventionen.

Sveriges industriförbund anser atl miljöskyddslagen skulle behöva revideras för alt Sverige skall kunna ansluta sig till konventionen.

Enligt statens naturvetenskapliga forskningsråd måste de åtaganden och åtgärder som de avtalsslutande parterna samtycker lill ses som de första stegen mot betydligt strängare bestämmelser om vilka utsläpp som kan få göras i havet. Svenska hamnförbundet understryker angelä­genheten av att kraftfulla åtgärder vidtas för att begränsa den förore­ning av haven som sker från landbaserade källor. Förbundet påpekar vidare alt det intemationella samarbetet för att skydda den marina mil­jön hittills mest inriktats på all eliminera föroreningar från fariyg, vilka dock förorsakar en förhållandevis ringa del av den totala ned­smutsningen.

Svenska naturskyddsföreningen anför atl en god tillämpning och elt kraftfullt agerande av kommissionen kan göra konventionen lill ett syn­nerligen viktigt instmment för naturvården.

SMHI, generaltullstyrelsen och Svenska hamnförbundet påpekar att bl. a. Kattegattområdet täcks av både den nu aktuella konventionen och av konvenlionen om skydd av Östersjöns marina miljö. Svenska hamnförbundet anser att detla förhållande kan medföra osäkerhet om vilken konventions bestämmelser som skall gälla. Länsstyrelsen i Göte­borgs och Bohus län anser emeUertid att förhållandet inte behöver medföra problem för länsstyrelsen under fömtsättning att en central svensk myndighet svarar för de internationella kontakterna. Sveriges industriförbund konslalerar också i likhet med Sveriges kemiska industri­kontor att de svenska väst- och östkusterna uppenbarligen kommer atl underkastas två olika konventioner med olika ambitionsnivå. Enligt för­bundet bör Sverige i fortsättningen koncentrera sig på att uppfylla ambitionsnivån i Östersjökonventionen och Öresundsavtalet.

Behovet av ökad forskning och samordning mellan de olika konven­lionema rörande havsförorening understryks av sjöfartsverket, SMHI, statens naturvårdsverk, statens naturvetenskapliga forskningsråd och Svenska naturskyddsföreningen. Kommunförbundet betonar behovet av ytterligare insalser från svensk sida för atl skapa kunskap och sprida in­formation om den miljö- och resursförstörelse som hotar livsmUjön. Sverige bör därför aktivt bidra lUl all kartiägga vilka olika miljöskydds­insatser som krävs av varje land för att minska föroreningar eller skyd­da ömtåliga miljöer.

Chefen för marinen och fiskeristyrelsen förklarar sig beredda atl med

Prop. 1975/76: 85

13

tillgängliga resurser delta i övervakningen av konventionens efterlevnad. Sjöfartsverket, SMHI och generallullslyrelsen understryker behovet av att samordna olika internationella övervakningssystem mot havsförore­ningar. Svenska naturskyddsföreningen anser atl förutsättningar finns för Sverige att spela en mer aktiv roll vid tillkomsten av ell övervak­ningssystem enligt artikel 11, eflersom svenska myndigheler och svensk industri redan har betydande erfarenhet av automatisk provtagning och analys samt av datainsamling och databehandUng i sådana sammanhang.

Föredraganden

Havet är en omistlig tillgång som det är nödvändigt att vi skyddar och hushållar med på etl riktigt sätt. Del är viktigt inte minst för fis­kets skull. Havet har dock under lång lid använts som mottagare av alle­handa avfallsutsläpp. Utsläppen har skett både från land och i form av dumpning från fartyg. Utsläppen från land har skett såväl från tätorter­nas avloppsnät som från industrieUa anläggningar. Kravet att skydda havet har efter hand vuxit sig allt starkare. Enskilda länder har vidtagit åtgärder i syfte alt skydda havet. Dessa har varit betydelsefulla men inle alllid tillräckliga var för sig. Ett aktivt intemationellt samarbete krävs för alt minska föroreningsutsläpp och för alt skydda och förbättra havsmUjön. Under senare år har de intemationella strävandena alt kom­ma lill rätta med havsföroreningama varit glädjande stora. En rad kon­ventioner med syfte att skydda havsmiljön har utarbetats. Andra konven­tioner befinner sig på förberedelsestadiet. Jag viU här kort nämna de konventioner som berör svenska kustvallen.

Konvenlionen om förhindrande av havsföroreningar genom dumpning från fartyg och luftfartyg, den s. k. Oslokonvenlionen, trädde i kraft den 7 april 1974 (prop. 1972: 71, JoU 1972: 37, rskr 1972: 235). Oslo­konventionen är en s. k. regional konvention och avser Nordsjön och Nordostallanlen. Motsvarande frågor regleras också i en global kon­vention, den s. k. Londonkonventionen, om förhindrande av havsförore­ningar tUl följd av dumpning av avfall. Den trädde i kraft den 30 augusti 1975 (prop. 1973: 111, JoU 1973:27, rskr 1973:234). Sverige har ratificerat dessa konventioner, som således syftar lUl att skydda ha­vet från förorening genom dumpning.

1973 års havsföroreningskonvention om förhindrande av föroreningar från fartyg är också global. Den reglerar i fem s. k. annex föroreningar genom olja, kemikalier, toalettavfall och annat avfall. Inom vissa käns­liga innanhav bland dem Östersjön gäller strängare bestämmelser. Kon­ventionen lorde inte träda i kraft förrän mot slutet av 1970-talet.

Genom 1974 års Helsingforskonvention om skydd av Östersjöområ­dets marina miljö regleras hanteringen av DDT och PCB. Utsläpp av bl. a. kvicksUver, kadmium, tenn och koppar får inte ske utan tillstånd

Prop. 1975/76: 85

14

av nationell myndighet. Konventionen innehåller också bestämmelser för att förhindra vallenförorening från land, fartyg eller annan förore­ningskälla. ÄU dumpning förbjuds i princip. Konventionen beräknas kunna träda i kraft under första halvåret 1976.

Riksdagen har nyligen förelagts havsföroreningskonventionen och Helsingforskonvenlionen för godkännande (prop. 1975/76: 5 och 6).

En svensk-dansk överenskommelse för att skydda Öresund mot föro-renmgar trädde i kraft den 13 december 1974 (prop. 1974:175, JoU 1974: 47, rskr 1974: 367). Överenskommelsen reglerar i första hand av-loppsulsläppen från tätorterna på ömse sidor om Öresund. Som minimi­krav föreskrivs längre gående rening än slamavskiljning. Inom områden med dålig vattenomsättning krävs biologisk och kemisk rening. Kraven skall vara uppfyllda senast inom fem år. Överenskommelsen föreskriver också effektiva åtgärder för att minska ulsläpp från industrier.

Härutöver vill jag nämna att Förenta nationernas havsrättskonferens, som på nytt kommer att sammanträda i New York under tiden den 29 mars22 maj 1976, har gjort ett avsevärt förarbete för en ramkonven­tion rörande skyddet och bevarandet av den marina miljön.

Som har framgått av min redogörelse är det intemationella samarbe­tet rörande havsföroreningar omfattande. Internationella förhandlingar i syfte att utarbeta en regional konvention till förhindrande av hävsför­orening från landbaserade källor började så snart Oslokoriventionen var klar. I detla arbete deltog företrädare för Belgien, Danmark, Frankrike, Irland, Island, Luxemburg, Nederländema, Norge, Portugal, Schweiz, Spanien, Storbritannien, Sverige, Förbundsrepubliken Tyskland och Ös­terrike. Dessutom deltog observatörer från Finland och Italien. Konven­tionen om förhindrande av havsförorening från landbaserade källor öppnades för undertecknande i Paris den 4 juni 1974. Sverige under­tecknade konventionen den 11 juni samma år. Den 15 juli 1975 hade konventionen undertecknats av 13 länder och av Europeiska ekonomiska gemenskapen.

I konvenlionen definieras "förorening från landbaserade källor" som förorening av havsområdet genom vattendrag, från kusten uibegripet ut­släpp genom undervattens- eller övriga rörledningar samt från.byggnads-konstruktioner placerade under en fördragsslutande stats jurisdiktion inom konvenlionsområdet.

Konvenlionen avser Nordsjön och Nordoslallanten inbegripet kust­staternas territorialhav. Detla innebär atl konventionen för svensk del berör kustområdet. Enligt konventionen förbinder sig de fördragsslu­tande parterna alt vidta alla tänkbara åtgärder för att förhindra förore­ning av havet. Parterna ålar sig alt gemensamt eller var för sig genom­föra program och åtgärder för alt fortast möjligt förhindra förorening av havsområdet från landbaserade källor genom ämnen, som är upp­tagna i konventionens bUaga A, del I. Däri har bl. a. upptagils kvick-

Prop. 1975/76: 85

15

silver, kadmium, beständiga oljor och kolväten av petroleumurspmng. 1 konventionens bilaga A, del 

II 

har upptagits ämnen som torde vara mindre skadliga även om de har liknande egenskaper som ämnen i del I. Här upptas bl. a. organiska fosfor-, kisel- och tennföreningar, arse­nik, krom, koppar, bly, nickel och zink. För dessa ämnen gäller all ut­släppen skall strängt begränsas.

De fördragsslutande parterna förbinder sig även atl förebygga och förhindra förorening genom radioakliva ämnen från landbaserade käl­lor. 1 konvenlionen understryks också att förorening från nya ämnen skall förebyggas. Likaså skall förorening utanför konventionsområdet undvikas. Detla gäller även förorening av konvenlionsområdet från an­nat än landbaserade källor. Konventionen innebär också att program för vetenskaplig och teknisk forskning skaU upprättas för att minska havsförorening från landbaserade källor. Likaså skall ett mätnings- och övervakningssystem inrättas och drivas inom konvenlionsområdet.

Enligt konventionen skall en kommission upprättas med företrädare för varje fördragsslutande part. Kommissionen skall ha till uppgift att utöva allmän övervakning av tUlämpningen av konventionen. Den skall också granska havens tillstånd inom konventionsområdet. Kommissio­nen skall utarbeta program och åtgärder för att förhindra eller minska förorening från landbaserade käUor. Den skaU ta emot och granska information och sprida den vidare till fördragsslutande stater enligt be­stämmelserna i konventionen. Konventionen skall ratificeras, antas eller godkännas. För elt ikraftträdande krävs att detta görs av sju stater.

Konventionen har remissbehandlats. Remissinstanserna är i huvudsak positiva till en svensk anslutning tUl konventionen.

Behovet av intemationellt samordnade insatser lill skydd av den ma­rina miljön är enligt min mening uppenbart. Den nu aktueUa konven­tionen är elt viktigt komplement till Oslokonvenlionen. Båda konven­lionema är betydelsefulla medel i kampen mot förorening av Nordsjön och Nordostallanlen. Jag förordar därför alt Sverige tillträder den ak­tuella konventionen.

Elt antal remissinstanser har påpekat alt bl. a. Kattegattområdet läcks både av den nu aktueUa konventionen och av Helsingforskonvenlionen. I fall där flera konventioner täcker elt gemensamt vattenområde gäller den som har de strängaste kraven. Jag anser att ell sådant geografiskt överlappande inle behöver medföra några problem, särskilt som en sam­ordning bl. a. av forsknings- och övervakningsarbetet bör komma till stånd. Det är därför också nödvändigt att de oUka kommissioner som har filisatts enligt de olika havsföroreningskonventionerna bedriver ett intimt samarbete. I likhet med vad remissinstanserna har framfört anser jag att det är viktigt att samordna forskning och övervalcningssystem mellan de olika aktuella konventionerna rörande havsförorening. Jag räknar härvid för Sveriges del med alt de undersökningar m. m. som kan

Prop. 1975/76: 85

16

komma all behövas skall kunna ulföras inom ramen för den forsknings-och undersöknmgsverksamhet i övrigt som bedrivs av berörda myndig­heter och andra organ och med anlitande av de anslag som står till dessas förfogande.

En svensk anslutning till konventionen torde inte kräva någon sär­skUd lagstiftning. Konventionens tUlämpning på svenska förhållanden kan regleras genom mUjöskyddslagen (1969: 387), lagen (1973: 329) om hälso- och mUjöfarliga varor, vattenlagen (1918: 523), lagen (1966: 143) om konlinentalsockeln och byggnadslagen (1947: 385).

Eftersom den aktuella konventionen i stort sett omfattar samma geo­grafiska område som Oslokonventionen kan man ulgå från att ett nära samarbete kommer att äga mm mellan de båda kommissionerna och från bl. a. svensk sida har hävdats alt ett gemensamt sekretariat bör eftersträvas. Sveriges kostnader för att medverka i den fortsatta tUl-lämpningen av konventionen torde i huvudsak begränsas till alt avse dels en andel av utgifterna för kommissionens sekretériat, dels kostna­dema för resor m. m. för svenska deltagare i de möten som föranleds av konventionens tiUämpning. Det är inte möjligt att nu ange storleken av dessa kostnader. De bör täckas från nionde huvudtitelns förslagsan­slag Bidrag lill vissa intemationella organisationer m. m.

Hemställan

Med hänvisning tUl vad jag nu har anfört hemställer jag att rege­ringen föreslår riksdagen

alt godkänna konventionen om förhindrande av havsförorening från landbaserade källor.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslu­tar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för den åtgärd som han har hemställt om.

Prop. 1975/76: 85

17

Bilaga

Konvention  om förhindrande  av havsför­orening från landbaserade källor

De fördragsslutande parterna,

som inser att den marina miljön med sin fauna och flora är av utomordentlig bety­delse för alla nationer;

som beaktar att den ekologiska jämvikten och rättmätig användning av havet allt mer hotas av förorening;

som beaktar rekommendationerna från Förenta Nationernas miljökonferens i Stockholm i juni 1972;

som inser all gemensamt handlande på nationellt, regionalt och globalt plan är vä­sentUgt för att förhindra och bekämpa havs­förorening;

som är övertygade alt internationella åt­gärder för all kontrollera havsförorening från landbaserade källor kan och bör vid­tas ulan dröjsmål som en del av fortgående och följdriktiga åtgärder för alt skydda den marina miljön från förorening av alla slag, inbegripet nuvarande ansträngningar att be­kämpa förorening av internationella vatten;

som beaktar att det bör ligga i de sta­ters gemensamma intresse, vilka beröras av samma havsområde, att samarbeta på regio­nalt eller subregionalt plan;

som erinrar om konventionen om för­hindrande av havsföroreningar genom dumpning från fariyg och luftfartyg, som slöts i Oslo den 15 febmari 1972;

har kommit överens om följande:

Convention for the prevention of marine pollution from land-based sources

The contracting parties:

recognizing that the marine environment and the fauna and flora which it supports are of vital importance lo all nations;

mindful thal the ecological equiUbrium and the legitimate uses of the sea are in-creasingly threatened by poUution;

considering the recommendations of the United Nations Conférence on the Human Environment, held in Stockholm in June 1972;

recognizing that concerled action at na­tional, regional and global levels is essential lo prevent and combat marine pollution;

convinced thal international action lo control the pollution of the sea from land­based sources can and should be laken without delay, as part of progressive and coherenl measures lo protect the marine en­vironment from pollution, whatever its ori­gin, induding current efforts to combat the pollution of international waterways;

considering that the common interesls of States concerned with the same marine area should induce them lo cooperale at regional or sub-regional levels;

recalling the Convention for the Preven­tion of Marine PoUulion by Dumping from Ships and Aircraft conduded in Oslo on 15 February 1972;

Have agreed as follows:

Artikel 1

1. De fördragsslutande parterna förbin­der sig att vidta alla länkbara åtgärder för alt hindra förorening av havet varmed för­stås av människan direkt eller indirekt orsa­kade ulsläpp av ämnen eller energi i den marina miljön (flodmynningar inbegripna), som medför sådana skadliga följder som risk för människors hälsa, skada på de le­vande tillgångarna och på de marina eko-

Article 1

1. The Contracting Parlies pledge them­selves to lake all possible steps to prevent pollution of the sea, by which is meant the introduction by man, directly or indirectly, of substances or energy into the marine en­vironment (induding estuaries) resulting in such deleterious effects as hazards lo hu­man health, harm to living resources and lo marine eco-syslems, damage to amenhies or

Prop. 1975/76: 85

18

systemen, skada på skönhets- och rekrea­tionsvärden eller störning av annan rättmätig användning av havet.

2. De fördragsslutande parterna skall var för sig och gemensamt vidta åtgärder för att bekämpa havsförorening från land­baserade källor i enlighet med bestämmel­serna i denna konvention och skaU harmo­nisera sin politik i detta avseende.

inlerference with other legitimate uses of the sea.

2. The Contracting Parties shall adopt individuaUy and jointly measures to combat marine poUution from land-based sources in accordance with the provisions of the present Convention and shall harmonize their policies in this regard.

Artikel 2

Denna konvention skall tillämpas på havsområdet inom nedanstående gränser:

a)    de delar av Allanlen och Norra Isha­

vet och angränsande hav som sträcker sig

norr om 36° nordlig bredd och mellan 42°

västlig längd och 51° östiig längd utom:

i) Östersjön och Bälten söder och öster om linjer från Hasen0re Hoved till Gni­ben Ödde, från Korshage till Spodsbjerg och från Gilbjerg Hoved tUl Kullen och

ii) Medelhavet och därtill gränsande hav tiU skärningspunkten mellan 36° nordlig bredd och 5°36' västlig längd;

b)    den del av Atlanten som sträcker sig

norr om 59° nordUg bredd och mellan

44" västlig längd och 42° västlig längd.

Article 2

The present Convention shall apply lo the maritime area within the following lim­its:

a)    those parts of the Ätiantic and Ärctic

Oceans and the dependent seas which lie

North of 36° north lalitude and between

42° west longitude and 51° easl longitude,

but excluding:

i) the Baltic Sea and Bells lying to the soulh and east of lines drawn from Hase-nore Head to Gniben Point, from Kors­hage to Spodsbjerg and from Gilbjerg Head to Kullen, and

ii) the Mediterranean Sea and its de­pendent seas as far as the point of inter-section of the paraUel of 36° north lati­tude and the meridian of 5°36' west longitude;

b)    that part of the Ätiantic Ocean north

of 59° north latitude and between 44°

west longitude and 42° west longitude.

Artikel 3

I denna konvention avses med

a)

"havsområde" öppna havet, de för­dragsslutande parternas territorialhav och vatten på landsidan om de baslinjer varifrån bredden på territorialhavet mäts och som sträcker sig i fråga om vattendrag, försåvitt icke annorlunda beslutas enligt artikel 16 c) i denna konvention, till sötvattengränsen;

b)

"sötvatlengräns" den plats i vatten­draget där del vid ebb och i en period av lågt sötvatlenflöde förekommer en märkbar ökning av sallhalten på gmnd av förekomst av havsvatten;

c)

"förorening från landbaserade källor" förorening av havsområdet

Article 3

For the purpose of the present Conven­tion:

a)

"Maritime area" means: the high seas, the territorial seas of Contracting Parties and waters on the landward side of the base lines from which the breadth of the territo­rial sea is measured and extending in the case of walercourses, unless otherwise de­cided under article 16 c) of the present Convention, up to the freshwater limit;

b)

"Freshwater limit" means: the place in the watercourse where, at low tide and in a period of low freshwater flow, there is an appreciable increase in salinity due to the presence of seawaler;

c)

"Pollution from land-based sources" means: the pollution of the maritime area

Prop. 1975/76: 85

19

i) genom vattendrag,

ii) från kusten, inbegripet utsläpp ge­nom undervallens- eller övriga rörled­ningar,

iii) från byggnadskonstruktioner place­rade under en fördragsslutande stals ju­risdiktion inom gränserna för denna kon­ventions tiUämpningsområde.

i) through walercourses, ii)   from the coast, induding introduc­tion through underwaler or other pipeli-

nes.

iii) from man-made struclures placed under the jurisdiction of a Contracting Party within the limUs of the area to which the present Convention applies.

Artikel 4

1. Fördragsslutande parter ålar sig att:

a)

förhindra, om så erfordras etappvis, förorening av havsområdet från landbase­rade källor genom ämnen som förtecknas i del I, bUaga A till denna konvention;

b)

strängt begränsa förorening av havs­området från landbaserade källor genom ämnen förtecknade i del 

II, 

bilaga A lill denna konvention.

2.    För alt genomföra de åtaganden som

avses i denna artikel, stycket 1, skall de för­

dragsslutande parterna gemensamt eller var

och en för sig, alltefter omständigheterna,

fullfölja program och åtgärder:

a)

för förhindrande fortast möjligt av förorening av havsområdet från landbase­rade källor genom ämnen förtecknade i del I, bilaga A tUl denna konvention;

b)

för minskning eller, alltefter omstän­digheterna, förhindrande av förorening av havsområdet från landbaserade källor ge­nom ämnen som förtecknas i del 

II, 

bilaga A, tiU denna konvention. Dessa ämnen får utsläppas först sedan vederbörande myndig­heter har lämnat sitt godkännande inom varje fördragsslutande stal. Sådant godkän­nande skall regelbundet granskas.

3.    De program och åtgärder som vid­

tagits enligt' denna artikel, stycket 2, skall,

alltefter omständigheterna, inbegripa sär­

skilda regler eller normer tUlämpliga på

miljöns beskaffenhet, utsläpp i havsområ­

det, sådana utsläpp i vattendrag som påver­

kar havsområdet och sammansättningen

och användningen av ämnen och produkter.

Dessa program och åtgärder skall la hänsyn

till den senaste tekniska utvecklingen.

Programmen skall innehålla tidsfrister för programmens fullgörande.

Article 4

1. The Contracting Parlies undertake:

a)

to eliminate, if necessary by stages, poUution of the maritime area from land­based sources by substances listed in Part 1 of Annex A lo the present Convention;

b)

to limit strictly pollution of the mari­time area from land-based sources by sub­stances listed in Part 

II 

of Annex A to the present Convention.

2.    In order lo carry oul the undertakings

in paragraph 1 of this Artide, the Con­

tracting Parties, jointly or individuaUy as

appropriate, shaU implemenl programmes

and measures:

a)

for the elimination, as a matter of ur­gency, of pollution of the maritime area from land-based sources by subslances listed in Part I of Annex A lo the present Con­vention;

b)

for the reduction or, as appropriate, elimination of pollution of the maritime area from land-based sources by substances listed in Part II of Annex A to the present Convention. These subslances shall be dis­charged only afler approval has been grant­ed by the appropriate authorities within each contracting State. Such approval shall be periodically reviewed.

3.    The programmes and measures adopt­

ed under paragraph 2 of this article shall

include, as appropriate, specifie regulations

or standards governing the quality of the

environment, discharges into the maritime

area, such discharges into walercourses as

affect the maritime area, and the composi­

tion and use of substances and products.

These programmes and measures shall lake

into account the latest technical develop­

menls.

The programmes shall contain time-limits for their completion.

Prop. 1975/76: 85

20

4. De fördragsslutande - parterna kan dessutom, tUlsammans eller var och en för sig, alltefter omständigheterna, fullgöra pro­gram eller åtgärder för atl förekomma, minska eller förhindra förorening av havs­området från landbaserade källor genom ett ämne som då ej förekommer i bilaga A lill denna konvention, om det vetenskapligt bevisats atl allvarlig fara kan uppstå i havs­området genom detta ämne och om snabba åtgärder måste vidtas.

Artikel 5

1.

De fördragsslutande parterna åtar sig att vidta åtgärder för all förekomma och, alltefter omständigheterna, förhindra för­orening av havsområdet från landbaserade källor genom radioaktiva ämnen som av­ses i del 111, bilaga A, till denna konven­tion.

2.

Med beaktande av skyldigheter enUgt andra fördrag och konventioner skall de fördragsslutande staterna vid fullgörandet av delta åtagande:

a)

helt och fullt la hänsyn till behöriga internationeUa organisationers och organs rekommendationer;

b)

ta hänsyn tUl de övervakningsförfa­randen som rekommenderas av dessa inter­nationella organisationer och organ;

c)

samordna sin övervakning och sitt stu­dium av radioaktiva ämnen i enlighet med artiklarna 10 och 11 i denna konvention.

4. The Contracting Parlies may, further­more, jointly or individuaUy as appropriate, implemenl programmes or measures lo fore-staU, reduce or eliminate pollution of the maritime area from land-based sources by a substance not then listed in Annex A to the present Convention, if scienlific evidence has established that a serious hazard may be created in the marUime area by that substance and if urgent action is necessary.

Article 5

1.    The Contracting Parlies undertake to

adopt measures to föreställ and, as appro­

priate, eliminate pollution of the maritime

area from land-based sources by radio-ac-

live substances referred to in Part III of

Annex A of the present Convention.

2.    'Without prejudice to their obUgalions

under other treaties and conventions, in

implementing this undertaking the Con­

tracting Parlies shall:

a)

take full account of the recommenda­tions of the appropriate international orga­nisations and agencies;

b)

lake account of the monitoring proce­dures recommended by these international organisations and agencies;

c)

coordinate their monitoring and study of radio-active substances in accordance with Artides 10 and 11 of the present Con­vention.

Artikel 6

1.    1 avsikt att skydda och förbättra be­

skaffenheten av den marina miljön skall de

fördragsslutande parterna med beaktande av

bestämmelserna i artikel 4 eftersträva att

a)

minska nuvarande förorening från landbaserade källor;

b)

förebygga varje ny förorening från landbaserade källor inbegripet förorening från nya ämnen.

2.    Vid fullgörande av detta åtagande

skall de fördragsslutande parterna beakta

a)

lyp och mängd av förorenande äm­nen i fråga;

b)

existerande föroreningsgrad;

c)

beskaffenheten och upptagningsförmå­gan hos mottagande vatten i havsområdet;

Article 6

1.    "With a view to preserving and enhan-

cing the quality of the marine environment,

the Contracting Parties, without prejudice

to the provisions of Artide 4, shall endeav­

our:

a)

to reduce existing pollution from land-based sources;

b)

to föreställ any new pollution from land-based sources, induding that which derives from new substances.

2.    In implementing this undertaking, the

Contracting Parties shaU take account of:

a)

the nature and quanlities of the pollu­tanls under consideralion;

b)

the level of existing pollution;

c)

the quaUty and absorptive capacity of the receiving waters of the maritime area;

Prop. 1975/76: 85

21

d) behovet av en integrerad planerings­politik som överensstämmer med de krav som miljöskyddet ställer.

d) the need for an inlegraled planning poUcy consistent with the requirement of environmental protection.

Artikel 7

De fördragsslutande parterna över­enskommer om att tillämpa de åtgärder de antar så att ökad förorening undviks

av haven utanför del område varpå denna konvention är tillämplig;

av det havsområde som avses i denna konvention från annat än landbaserade käl­lor.

Artikel 8

Ingen beslämmelse i denna konvention skall lolkas så att de fördragsslutande sta­terna hindras vidta mera långtgående åtgär­der för att bekämpa havsförorening från landbaserade källor.

Arlikd 9

1. När förorening från landbaserade käl­lor som kommer från en fördragsslutande stats territorium genom ämnen som ej för­tecknas i del I, bilaga A till denna konven­tion, kan påverka en eller flera av parterna i denna konvention, förbinder sig de för­dragsslutande parterna i fråga att på någon­deras begäran rådgöra med varandra för att få till stånd elt samarbetsavtal.

2.

På begäran av varje berörd fördrags­slutande part skaU den kommission som av­ses i artikel 15 i denna konvention överväga frågan och eventuellt ge rekommendationer för att nå en tillfredsställande lösning.

3.

De särskilda överenskommelser som anges i stycket 1 i denna artikel kan bland annat ange de områden varpå de skall till­lämpas, de kvalitetsmål som skall uppnås och metoderna för att uppnå dessa mål, in­begripet metoder för tillämpning av lämp­liga normer och den vetenskapliga och tek­niska information som skall samlas.

4.

De fördragsslutande parter som un­dertecknat dessa särskUda överenskommel­ser skall genom kommissionens förmedling underrätta  övriga  fördragsslutande  parter

Article 7

The Contracting Parties agree to apply the measures they adopl in such a way as to avoid increasing pollution:

in the seas outside the area lo which the present Convention applies;

in the maritime area covered by the present Convention originating otherwise than from land-based sources.

Arlicle 8

No provision of the present Convention shall be inlerpreted as preventing the Con­tracting Parties from taking more stringent measures to combat marine pollution from land-based sources.

Artide 9

1.

When pollution from land-based sour­ces originating from the territory of a Con­tracting Party by substances not listed in Part 1 of Annex A of the present Conven­tion is Ukely to prejudice the interesls of one or more of the olher Parties to the pre­sent Convention, the Contracting Parties concerned undertake to enter into consulta­lion, at the request of any one of them, with a view to negotiating a co-operation agree­ment.

2.

At the request of any Contracting Party concerned, the Commission referred to in Article 15 of the present Convention shall consider the question and may make recommendations with a view to reaching a satisfactory solution.

3.

The special agreements specified in paragraph 1 of this Artide may, among olher things, define the areas to which they shall apply, the quality objectives to be achieved, and the methods for achieving these objeclives induding methods for the application of appropriate standards and the scienlific and technical information to be collected.

4.

The Contracting Parties signatory to these special agreements shall, through the medium of the Commission, inform the other Contracting Parties of their purport

22

and of the progress made in putting them into effect.

into effect,

Prop. 1975/76: 85

om deras innebörd och om de framsteg som gjorts beträffande deras praktiska tillämp­ning.

Artikel 10

De fördragsslutande parterna över­enskommer om alt upprätta kompletterande eller gemensamma program för vetenskap­lig och teknisk forskning, inbegripet forsk­ning rörande bästa metoder för att avlägsna eller ersätta skadliga ämnen i syfte att minska havsförorening från landbaserade källor och förmedla sålunda erhållen infor­mation till varandra. Härvid skall hänsyn las till det arbete som utförs inom dessa områden av vederbörande intemationella organisationer och organ.

Arlikd 11

De fördragsslutande parterna överens­kommer om att efter hand inrätta och driva ett övervakningssystem inom det område som avses i denna överenskommelse, vUket gör det möjligt

att så tidigt som möjligt fastställa graden av havsförorening;

att fastställa effektiviteten av åtgär­der för minskning av havsförorening från landbaserade källor vilka vidtagits enligl be­stämmelserna i denna konvention.

De fördragsslutande parterna skall därför faststäUa sätt och medel alt fullfölja, indi­viduellt eller gemensamt, systematiska och tillfälliga övervakningsprogram. Dessa pro­gram skall ta hänsyn lill forskningsfartygens och övriga anordningars placering inom övervakningsområdel.

Programmen skall ta hänsyn lill liknande program som tillämpas i enlighet med re­dan gällande konventioner och av vederbö­rande intemationella organisationer och or-

Artikdl2

1.

Varje fördragsslutande part åtar sig alt säkerslälla uppfyllandet av beslämmel­serna i denna konvention och all inom sitt territorium vidta lämpliga åtgärder för att förhindra och beivra uppträdande som kränker bestämmelserna i denna konven­tion.

2.

De fördragsslutande parterna skall meddela kommissionen de rätlsUga och ad-

Article 10

The Contracting Parties agree to estab­Ush complementary or joint programmes of scienlific and technical research, indu­ding research into the best methods of eli­minating or replacing noxious substances so as to reduce marine poUution from land­based sources, and to transmit lo each other the information so obtained. In doing so they shaU have regard to the work carried out, in these fields, by the appropriate inter­national organizations and agencies.

Article 11

The Contracting Parties agree lo sel up progressively and to operate within the area covered by the present Convention a per­manent monitoring system allowing:

the earliest possible assessment of the existing level of marine pollution;

the assessment of the effectiveness of measures for the reduction of marine pollu­tion from land-based sources taken under the terms of the present Convention.

For this purpose the Contracting Parties shall lay down the ways and means of pur-suing individuaUy or jointly syslematic and ad hoc monitoring programmes. These pro­grammes shall take into account the deploy-ment of research vessels and other facUities in the monitoring area.

The programmes shall take into account similar programmes pursued in accordance with conventions already in force and by the appropriate international organisations and agencies.

Article 12

1.

Each Contracting Party undertakes to ensure compliance with the provisions of this Convention and to take in ils territory appropriate measures to prevent and punish conduct in contravention of the provisions of the present Convention.

2.

The Contracting Parties shaU inform the Commission of the legislative and admi-

Prop. 1975/76: 85

23

ministrativa åtgärder som' de har vidtagit för att fullgöra bestämmelserna i före­gående stycke.

Artikd 13

De fördragsslutande parterna förbinder sig att bistå varandra alltefter omständighe­terna för alt förhindra händelser, som kan åstadkomma förorening från landbaserade källor, för att muiska och avlägsna följder­na av sådana händelser och för att utbyta information i detta syfte.-

Ar ti k el 14

1.

Beslämmelserna i denna konvention kan ej åberopas mot fördragsslutande part i den mån parten, på gmnd av förorening som har sitt urspmng i en icke fördragsslu­tande stals territorium, är förhindrad att säkerställa fullständig tUlämpning av be­stämmelserna.

2.

Nämnda fördragsslutande, part skall dock eftersträva att samarbeta med icke fördragsslutande stat i fråga för att möj­liggöra fullständig tillämpning av denna kon­vention.

nistrative measures they have taken to im­plemenl the provisions of the preceding par­agraph.

Ariide 13

The Contracting Parties underlake to as­sist one anolher as appropriate lo prevent incidents which may result in pollution from land-based sources, lo minimize and eliminate the consequences of such inci­dents, and to exchange information to thal end.

Article 14

1.    The provisions of the present Conven­

tion may not be invoked against a Contract­

ing Party to the extent that the laller is

prcvented, as a result of pollution having its

origin in the territory of a non-Contracting

State, from ensuring their full appUcation.

2.    However, the said Contracting Party

shall endeavour to cooperale with the non-

Contracting Slale so as lo make possible the

full application of the present Convention.

Artikd 15

En kommission bestående av företrädare för varje fördragsslutande part tillsälls här­med. Kommissionen skall sammanträda re­gelbundet och vid varje tidpunkt då på grund av särskilda omständigheter så beslu­tas i enlighet med dess arbetsordning.

Arlicle 15 .

A Commission composed of representa­tives of each of the Contracting Parties is hereby established. The Commission shall meet at regtilar inlervals and at any time when due lo special circumstances it is so decided in accordance with ils rules of pro­cédure.

Artikel 16

Det skall vara kommissionens uppgift

a)

att utöva allmän övervakning över till­lämpningen av denna konvention;

b)

att allmänt undersöka havens tUlstånd inom det område där denna konvention tillämpas, effektiviteten hos de kontrollåt­gärder som vidtas samt behovet av alla yt­terligare eller annorlunda beskaffade åtgär­der;

c)

att i förekommande faU faststäUa, på förslag av den eller de fördragsslutande parter som gränsar till samma vallendrag och med tUlämpning av ett standardförfa­rande, den gräns till vilken havsområdet skall utsträckas i berörda vattendrag;

Article 16

It shall be the duly of the Commission:

a)

to exercise overall supervision över the implemenlation of the present Conven­tion;

b)

to review generally the condition of the seas within the area to which the pres­ent Convention applies, the effectiveness of the control measures being adopted and the need for any additional or different measures;

c)    to fix, if necessary, on the proposal of

the Contracting Party or Parties bordering

on the same watercourse and following a

standard procédure, the limit to which the

maritime area shall extend in that water­

course;

Prop. 1975/76: 85

24

d)    alt i enlighet med artikel 4 i denna

konvention utarbeta program och åtgärder

för förhindrande eller minskning av för­

orening från landbaserade källor;

e)    att lämna rekommendationer i enlighet

med bestämmelserna i artikel 9;

f)     att motta och granska information och

sprida den till de fördragsslutande parterna

enligt beslämmelserna i artiklarna 11, 12

och 17 i denna konvention;

g)    att i enlighet med artikel 18 ge re­

kommendationer beiräffande varje ändrings­

förslag i ämnesförleckningarna i bilaga A

till denna konvention;

h) att ulföra övriga uppgifier, som kan krävas enligl bestämmelserna i denna kon­vention.

d)    to draw up, in accordance with Ar­

ticle 4 of the present Convention, program­

mes and measures for the elimination or re­

duction of pollution from land-based sourc­

es;

e)    to make recommendations in accor­

dance with the provisions of Artide 9;

f)     to receive and review information and

distribule it to the Contracting Parties in

accordance with the provisions of Artides

11, 12 and 17 of the present Convention;

g)    to make, in accordance with Artide

18, recommendations regarding any amend­

ment to the lists of substances included in

Annex A lo the present Convention;

h) to discharge such other functions, as may be appropriate, under the terms of the present Convention.

Artikeln

I enlighet med etl slandardförfarande skall de fördragsslutande parterna lill kom­missionen översända:

a)

resultaten av den övervakning som avses i artikel 11;

b)

tillgänglig information, så detaljerad sorn möjligt, beträffande de ämnen som för­tecknas i bUagorna till denna konvention och med benägenhet att spridas i havs­området.

De fördragsslutande parterna skall efter hand söka förbättra tekniker för insamlande av sådana upplysningar som kan bidra till ändring av programmen för minskad förore­ning, vilka fastställts enligt artikel 4 i denna konvention.

Article 17

The Contracting Parlies, in accordance with a standard procédure, shaU transmit lo the Commission:

a)

the results of monitoring pursuant to Artide 11;

b)

the most detailed information availa­ble on the substances listed in the Annexes tp the present Convention and liable to find their way into the maritime area.

The Contracting Parties shall endeavour to improve progressively lechniques for gathering such information which can con­tribute to the revision of the pollution reduc­tion programmes drawn up in accordance with Artide 4 of the present Convention.

Artikel 18

1.

Kommissionen skall fastställa sin egen arbetsordning vilken skall antas enhälligt.

2.

Kommissionen skall fastställa sina egna finansiella föreskrifter, som skall an­tas enhälligt.

3.

Kommissionen skall enhälligt anta program och åtgärder för minskning eUer avlägsnande av förorening från landbasera­de källor varom stadgas i artikel 4, program för vetenskaplig forskning och övervakning, varom stadgas i artiklarna 10 och 11 samt avgöranden enligl artikel 16 c).

Arlicle 18

1.

The Commission shall draw up ils own Rules of Procédure which shall be adopted by unanimous vole.

2.

The Commission shall draw up ils own Financial Regulations which shall be adopted by unanimous vote.

3.

The Commission shall adopt, by una­nimous vote, programmes and measures for the reduction or elimination of poUution from land-based sources as provided for in Article 4, programmes for scienlific re­search and monitoring as provided for in Artides 10 and 11, and decisions under Ar­ticle 16c).

Prop. 1975/76: 85

25

Programmen och åtgärderna skall påbör­jas och tillämpas av alla fördragsslutande parter tvåhundra dagar efter det all de an­tagits, såvida icke kommissionen anger an­nan dag.

Om enighet ej kan nås, kan kommissionen icke desto mindre anta elt program eller åtgärder med tre fjärdedels majoritet bland sina medlemmar. Programmen eller åtgär­derna skaU börja för de fördragsslutande parter som röstat för dem tvåhundra dagar efler deras anlagande såvida icke kom­missionen anger annan dag och för varje annan fördragsslutande part efler del atl den uttryckligen antagit programmet eller åtgär­derna vilket den kan göra när som helst.

4. Kommissionen kan anta rekommen­dationer beträffande ändringar till bilaga A i denna konvention med tre fjärdedels majoritet bland medlemmarna och skall underställa dem regeringamas godkännan­de i de fördragsslutande staterna. Regering i fördragsslutande stat som ej kan god­känna en ändring, skall skriftligen under­rätta depositarieregeringen inom en lid av tvåhundra dagar efter det all rekommen­dationen beträffande ändring inom kommis­sionen antagils. SkiUle sådan underrättelse icke ha mottagits, skall ändringen träda i kraft för alla fördragsslutande parter två­hundratrettio dagar efter röstningen inom kommissionen. Depositarieregeringen skall underrätta de fördragsslutande parterna sna­rast möjligt om mottagandet av varje un­derrättelse.

The programmes and measures shall commence for and be applied by aU Con­tracting Parties two hundred days afler their adoption, unless the Commission specifies another dale.

Should unanimity nol be altainable, the Commission may nonetheless adopt a pro­gramme or measures by a three quarters majority vote of ils members. The program­mes or measures shall commence for those Contracting Parlies which voted for them two hundred days after their adoption, un­less the Commission specifies another date, and for any other Contracting Party after it has explicitly accepted the programme or measures, which it may do at any time.

4. The Commission may adopt recom­mendations for amendments to Annex A to the present Convention by a three quarters majority vote of its members and shall sub­mit them for the approval of the Govern­menls of the Contracting Parties. Äny Gov­ernment of a Contracting Party thal is unable to approve an amendment shall no­tify the depositary Government in writing within a period of two hundred days after the adoption of the Recommendation of amendment in the Commission. Should no such notification be received, the amend­ment shall enter into force for all Contract­ing Parties two hundred and thirty days af­ter the vole in the Commission. The deposi­tary Government shall notify the Contrac­ting Parties as soon as possible of the re­ceipt of any notification.

Artikd 19

Europeiska ekonomiska gemenskapen har inom sitt behörighetsområde rätt till samma antal röster som antalet medlemsstater, vilka är fördragsslutande parter i denna konvention.

Den Europeiska ekonomiska gemenska­pen skall ej utöva sin rösträtt i de fall då dess medlemsstater utövar sin rösträtt och omvänt.

Article 19

Within the areas of ils competence, the European Economic Community is entitied to a number of votes equal to the number of its member States which are Contracting Parlies to the present Convention.

The European Economic Community shall not exercise its right lo vote in cases where its member States exercise theirs and conversely.

Artikel 20

Depositarieregeringen skall kalla till kommissionens första sammanträde så snart som möjligt sedan denna konvention trätt i kraft.

Article 20

The depositary Government shall con­vene the first meeting of the Commission as soon as possible after the coming into force of the present Convention.

Prop. 1975/76: 85

26

Artikel 21

Tvist mellan fördragsslutande parter be­träffande tolkning eller tiUämpning av denna konvention, som ej kan biläggas på annat sätt av berörda parter, tUl exempel genom undersökning eller förlikning inom kommissionen, skall på begäran av någon av dessa parter underställas skUjedom enligt bestämmelserna i bUaga B till denna kon­vention.

Article 21

Äny dispute between Contracting Parties relating to the interpretation or application of the present Convention, which cannot be settled otherwise by the Parties concerned, for inslance by means of inquiry or conci-liation within the Commission, shall, at the request of any of those Parlies, be submit­ted to arbitration under the conditions laid down in Annex B to the present Conven­tion.

Artikel 22

Denna konvention skall vara öppen för undertecknande i Paris från den 4 juni 1974 lill den 30 juni 1975 av de stater som inbju­dits till den diplomatiska konferens rörande konvenlionen liU förhindrande av havsföro­reningar från landbaserade källor som hölls i Paris, och av Europeiska ekonomiska ge­menskapen.

Arlicle 22

The present Convention shall be open for signature at Paris, from 4lh June 1974 to 30th June 1975, by the States invited to the Diplomatic Conférence on the Convention for the prevention of Marine PoUution from Land-Based Sources, held at Paris, and by the European Economic Corrimu-nity.

Artikel 23

Denna konvention skall ratificeras, antas eller godkännas. Ratifikations-, antagande-dier godkännandeinstmmenten skall depo­neras hos franska republikens regering.

Article 23

The present Convention shall be subject lo ratification, acceptance or approval. The instruments of ratification, acceptance or approval shall by deposited with the Gov­ernment of the French Republic.

Artikel 24

1.

Efler den 30 juni 1975 skaU denna konvention vara öppen för anslutning av stater som avses i artikel 22 och av Euro­peiska ekonomiska gemenskapen.

2.

Denna konvention skall från samma dag även vara öppen för anslutning av var­je annan fördragsslutande stat lill konven­tionen om förhindrande av havsförorening­ar genom dumpning från fariyg och luft­fartyg, öppen för undertecknande den 15 februari 1972 i Oslo.

3.

Denna konvention skall från dagen för dess ikraftträdande vara öppen för anslut­ning av varje stat som ej avses i artikel 22, som ligger uppströms vallendrag vilka fly­ter genom en eller flera fördragsslutande parters lill denna konvention territorium och når det havsområde som avses i artikel 2.

4.

De fördragsslutande parterna kan en­hälligt inbjuda andra stater alt ansluta sig till denna konvention. 1 så fall kan havs-

Article 24

1.

After 30th June 1975, the present Convention shaU be open for accession by States referred to in Article 22 and by the European Economic Community.

2.

The present Convention shall also be open for accession from the same date by any other Contracting Party to the Conven­tion for the Prevention of Marine Pollution by Dumping from Ships and Aircraft, opened for signature at Oslo on 15th Febru­ary 1972.

3.
[REDACTED_EFTERNAMN] the dale of its entry into force, the present Convention shaU be open for accession by any State not referred to in Artide 22, located upstream on walercours­es Crossing the territory of one or more Contracting Parties to the present Conven­tion and reaching the maritime area defined in Article 2.

4.

The Contracting Parties may unani­mously invite olher States to accede to the present Convention. In that case the mari-

Prop. 1975/76: 85

27

området i artikel 2, om så erfordras, ändras i enlighet med artikel 27 i denna konven­tion.

5. Anslutningsinstmmenten skall depone­ras hos franska republikens regering.

Artikel 25

1.

Denna konvention skall träda i kraft på trettionde dagen efter den dag då det sjunde ratifikations-, anlagande-, godkän­nande- eller anslulningsinslmmenlet depo­nerats.

2.

För varje part som ratificerar, antar eller godkänner denna konvention eller an­sluter sig tUl den, sedan det sjunde ratifika-tionsanlagande-, godkännande- eller anslut­ningsinstrumentet deponerats, skall denna konvention träda i kraft på trettionde dagen efter det atl parten i fråga deponerat sitt ra­tifikations-, antagande-, godkännande- eUer anslutningsinstrument.

Artikel 26

När som helst efter två år från den dag då denna konvention trädde i kraft i förhål­lande till en fördragsslutande part, kan så­dan part frånträda konventionen genom skriftiig uppsägning till depositarieregering­en. Sådan uppsägning skall träda i kraft etl år efler den dag då den mottogs.

time area in Article 2 may, if necessary, be amended in accordance with Artide 27 of the present Convention.

5. The instruments of accession shall be deposited with the Government of the French Republic.

Article 25

1.

The present Convention shaU come into force on the thirlieth day following the dale of deposit of the sevenlh instrument of ratification, acceptance, approval or acces­sion.

2.

For each Party ratifying, accepting or approving the present Convention or acced­ing to it afler the deposit of the sevenlh in­strument of ratification, acceptance, appro­val or accession, the present Convention shall enter into force on the thirtieth day af­ler the dale of deposit by that Party of its instrument of ratification, acceptance, ap­proval or accession.

Article 26

At any lime afler the expiry of two years from the date of coming into force of the present Convention in relation to any Con­tracting Party such Party may withdraw from the Convention by notice in writing to the depositary Government. Such notice shall take effect one year after the date on which it is received.

Artikel 27

1.

Depositarieregeringen skall på kom­missionens begäran efter beslut med två tredjedels majoritet av dess medlemmar, Sammankalla en konferens för att överse eller ändra denna konvention.

2.

Efter anslutning av en stal såsom stad­gas i artikel 24, styckena 2, 3 och 4 kan havsområdet i artikel 2 ändras på etl av kommissionen enhälligt antaget förslag. Des­sa ändringar skall träda i kraft efler enhäl­ligt godkännande av fördragsslutande par­ter.

Ariide 27

1.

The depositary Government shaU, at the request of the Commission on a deci­sion laken by a two-thirds majority of ils members, call a Conférence for the purpose of revising or amending the present Con­vention.

2.

Upon accession by a State as provided for in paragraphs 2, 3 and 4 of Article 24, the maritime area in Article 2 may be amended upon a proposal by the Commis­sion adopted by an unanimous vote. These amendments shall enter into force after unanimous approval by the Contracting Parlies.

Artikel 28

Depositarieregeringen skall meddela de fördragsslutande parterna och dem som av­ses i artikel 22:

Article 28

The depositary Govemment shall inform the Contracting Parlies and those referred to in Artide 22:

Prop. 1975/76: 85

28

a)

om undertecknanden av denna kon­vention, om deposition av ratifikations-, antagande-, godkännande- eller anslutnings­instrument och om meddelanden om från­trädande enligt artiklarna 22, 23, 24 och 26;

b)

om dagen för denna konventions ikraftträdande enligl artikel 25;

c)

om mottagande av underrättelser om godkännande eller invändning och om da­gen för ikraftträdande av ändringar tUl denna konvention och dess bilagor enligl artiklarna 18 och 27;

Artikd 29

Originalet till denna konvention, vars engelska och franska texter skaU äga lika vitsord, skall deponeras hos franska republi­kens regering, som skall översända be­styrkta kopior därav till de fördragsslutande parterna och stater som avses i artikel 22 och deponera bestyrkt kopia därav hos För­enta Nationemas generelsekreterare för re­gistrering och publicering i enlighet med ar­tikel 102 Förenta Nationernas stadga.

Till bekräftelse härav har undertecknade, av sina regeringar därtiU behörigen befull­mäktigade, undertecknat denna konvention.

a)

of signatures lo Ihe present Conven­tion, of the deposit of instruments of ratifi­cation, acceptance, approval or accession, and of nolices of withdrawal in accordance with Artides 22, 23, 24 and 26;

b)

of the dale on which the present Con­vention comes into force in accordance with Artide 25;

c)

of the receipt of notifications of ap­proval or objection, and of the entry into force of amendments to the present Con­vention and its Annexes, in accordance with Artides 18 and 27.

Article 29

The original of the present Convention of which the French and English texts shaU be equally authentic, shall be deposited with the Government of the French Republic which shall send certified copies thereof to the Contracting Parties and the States refer­red to in Artide 22 and shall deposit a cer­tified copy with the Secrelary General of the United Nations for registration and pub­lication in accordance with Article 102 of the United Nations Charter.

In witness whereof, the undersigned, duly authorized by their respective Govern­menls, have signed this Convention.

Som skedde i Paris den 4 juni 1974.

Done at Paris, this 4th day of June 1974.

Prop. 1975/76: 85

29

Bilaga A

Fördelningen av ämnena mellan del I, 

II 

och III nedan sker efter följande kriterier:

a)

beständighet;

b)

giftighet eller andra skadliga egenska­per;

c) benägenhet för bioackumulering.

Dessa kriterier är ej med nödvändighet av

samma betydelse för ett särskilt ämne eUer särskild ämnesgrupp. Ändra faktorer såsom belägenhet och utsläppt mängd kan behöva beaktas.

Annex A

The aUocation of substances to Parts I, 

II 

and III below takes account of the following criteria:

a)

persistence;

b)

toxicily or other noxious properties;

c)

tendency lo bio-accumulation.

These criteria are not neeessarily of equal importance for a particular substance or group of subslances, and olher factors, such as the location and quanlities of the dis­charge, may need to be considered.

Ddl Följande ämnen upptas i denna del

i) därför alt de ej snabbt löses eller görs ofarliga genom naturliga processer och

ii) därför att de antmgen kan

a)

medföra farlig upplagring av skad­liga ämnen i näringskedjorna eller

b)

hota levande organismers hälsa ge­nom att framkalla icke önskvärda för­ändringar i de marina ekosystemen eller

c)

aUvarligt påverka fångst av fisk och skaldjur eller annan rättmätig använd­ning av havet; och

iii) därför att det anses att förorening genom dessa ämnen fordrar omedelbara åtgärder.

1.

Organohalogena föreningar och äm­nen som kan bilda sådana föreningar i ma­rin miljö, utom de som är biologiskt ofar­liga, eller som snabbt omvandlas i havet till ämnen som är biologiskt ofarliga.

2.

Kvicksilver och kvicksilverföreningar.

3.

Kadmium och kadmiumföreningar.

4.

Beständiga syntetiska material som kan flyta, hålla sig svävande eller sjunka och som allvarligt kan inverka på rättmätig an­vändning av havet.

5.

Beständiga oljor och kolväten av pe­troleumursprung.

Part I

The following substances are included in this Part

i) because they are not readily degrad-able or rendered harmless by natural processes; and

ii) because they may either

a)

give rise to dangerous accumulalion of harmful material in the food chain, or

b)

endanger the welfare of Uving orga­nisms causing undesirable changes in the marine eco-systems, or

c)

interfere seriously with the harvest­ing of sea foods or with olher legitimate uses of the sea; and

iii) because it is considered that pollu­tion by these subslances necessitales ur­gent action:

1.     Organohalogen compounds and sub­

slances which may form such compounds in

the marine environment, excluding those

which are biologically harmless, or which

are rapidly converted in the sea into sub­

stances which are biologically harmless.

2.

Mercury and mercury compounds.

3.

Cadmium and cadmium compounds.

4.

Persistent synthetic materials which may float, remain in suspension or sink, and which may seriously interfere with any legitimate use of the sea.

5.

Persistent oUs and hydrocarbons of petroleum origin.

Prop. 1975/76: 85

30

Ddll

Följande ämnen upptas i denna del därför att de torde vara mindre skadliga eller lättare kan oskadliggöras genom na­turliga processer, även om de utmärks av liknande egenskaper som ämnena i del I och kräver noggrann övervakning:

1. Organiska fosfor-, kisel- och tennföre­ningar och ämnen som kan bilda sådana föreningar i marin miljö, frånsett de biolo­giskt ofarliga eller de som snabbt omvandlas i havet till biologiskt oskadliga ämnen.

2.

Elementärt fosfor.

3.

Icke beständiga oljor och kolväten av petroleumursprung.

4.

Följande grundämnen och deras för­eningar:

Arsenik

Bly

Krom

Nickel

Koppar

Zink

5.   Ämnen som enligt kommissionens

åsikt har skadlig inverkan på smak och/eller

lukt hos produkter från marin miljö för

människoföda.

Del III

Följande ämnen upptas i denna del därför att, även om de uppvisar liknande egenskaper som ämnena i del I och bör vara föremål för sträng övervakning till för­hindrande av, och allt efter omständighe­terna, avlägsnande av de föroreningar de or­sakar, de redan är föremål för forskning, rekommendationer och i vissa fall åtgärder inom ramen för flera intemationella orga­nisationers och institutioners verksamhet; om dessa ämnen stadgas i artikel 5:

radioaktiva ämnen, inbegripet avfall;

Part

II

The following substances are included in this Part because, although exhibiting simi­lar characteristics to the substances in Part I and requiring strict control, they seem less noxious or are more readUy rendered harm­less by natural processes:

1.

Organic compounds of phosphorous, silicon, and lin and substances which may form such compoimds in the marine envi­ronment, excluding those which are biologi­cally harmless, or which are rapidly convert­ed in the sea into substances which are bio­logically harmless.

2.

Elemental phosphoms.

3.

Non-persistent oUs and hydrocarbons of petroleum origin.

4.

The following elements and their com­pounds:

Arsenic

Lead

Chromium        Nickel

Copper

Zinc

5.   Substances which have been agreed by

the Commission as having a deleterious ef­

fect on the taste and/or smell of products

derived from the marine environment for

human consumption.

Part Hl

The following substances are included in this Part because, although they display characteristics similar to those of subslanc­es listed in Part I and should be subject to stringent controls with the aim of preven­ting and, as appropriate, eliminating the pollution which they cause, they are already the subject of research, recommendations and, in some cases, measures under the aus­pices of several intemational organisations and institutions; those substances are sub­ject to the provisions of Artide 5:

 Radioactive substances, induding wastes.

Prop. 1975/76: 85

31

Bilaga B

Artikel 1

Om ej tvistande parter kommer överens om annat, skall skiljedomsförfarandet ske i överensstämmelse med bestämmelserna i denna bilaga.

Artikel 2

1.

Om fördragsslutande part riktar en begäran till annan fördragsslutande part i enlighet med artikel 21 i konventionen, skall skiljedomstol tillsättas. Begäran om skilje­dom skall ange gmnderna för tvisten in­begripet särskUt de artiklar i konvenlionen vilkas tolkning eller tiUämpning är omtvis­tad.

2.

Sökanden skall meddela kommissio­nen, att han begärt att skiljedomstol skall tillsättas. Han skall därvid ange namnet på motparten i tvisten samt de artiklar i kon­ventionen vilkas tolkning eller tUlämpning enligt hans mening är omtvistade. Konmiis-sionen skall vidarebefordra sålunda motta­get meddelande till aUa fördragsslutande parter till konvenlionen.

Artikel 3

Skiljedomstolen skall bestå av tre leda­möter: vardera tvistande parten skall utse en skUjedomare; de två sålunda utsedda skUjedomama skall genom geiiiensamt be­slut utse den tredje skiljedomaren, som skall vara domstolens ordförande. Denne får ej vara av samma nationalitet som nå­gon av de tvistande parterna eller ha stadig­varande hemvist i någon av parternas terri­torium. Han får ej heller vara anstäUd av någon av dem eller ha haft att göra med fallet i någon annan egenskap.

Artikel 4

1. Om ej ordförande i skUjedomstolen har utsetts inom två månader efler det alt den andre skiljedomaren utsetts, skall Fören­ta Nationernas generalsekreterare på ende­ra parlens begäran utse ordförande inom två månader därefter.

Annex B

Article 1

Unless the parlies to the dispute decide otherwise, the arbitration procédure shall be in accordance with the provisions of this Annex.

Artide 2

1.

At the request addressed by one Con­tracting Party to anolher Contracting Party in accordance with Artide 21 of the Con­vention, an arbitral tribunal shall be consti­tuted. The request for arbitration shall state the subject malier of the application indud­ing in particular the Artides of the Con­vention, the interpretation or application of which is in dispute.

2.

The claimant shall inform the Com­mission that he has requested the selling up of an arbitral tribunal, stating the name of the other party to the dispute and the Arti­des of the Convention the interpretation or application of which is in his opinion in dis­pute. The Conmiission shall forward the in­formation thus received to all Contracting Parlies lo the Convention.

Article 3

The arbitral tribunal shall consist of three members: each of the parties to the dispute shall appoint an arbitrator; the two arbitrators so appointed shall designate by common agreement the third arbitrator who shall be the chairman of the tribunal. The laller shall not be a national of one of the parlies to the dispute, nor have his usual place of résidence in the territory of one of these parlies, nor be employed by any of them, nor have dealt with the case in any other capacity.

Article 4

1. If the chairman of the arbitral tribunal has not been designated within two months of the appointment of the second arbitrator, the Secrelary General of the United Na­tions shall, at the request of either party, designate him within a further two months' period.

Prop. 1975/76: 85

32

2. Om någon av parterna i tvisten ej ut­ser skiljedomare inom två månader efter det alt begäran mottagits, kan den andra parten underrätta Förenta Nationernas ge­neralsekreterare därom, som skaU utse skiljedomstolens ordförande inom två må­nader därefter. Sedan skiljedomstolens ord­förande utsetts, skall denne begära att part som ej utsett skiljedomare skall göra delta inom två månader. Efter denna tid skall han underrätta Förenta Nationernas gene­ralsekreterare därom, som skall utse skilje­domaren i fråga inom två månader där­efter.

Artikd 5

1.

Skiljedomstolen skall fatta beslut en­ligt folkrättens regler och särskUt enligt be­stämmelsema i denna konvention.

2.

Skiljedomstol som har tUlsatts enligt beslämmelserna i denna bilaga, skall fast­ställa sina egna procedurregler.

2. If one of the parties lo the dispute does not appoint an arbilralor within two months of receipt of the request, the olher party may inform the Secrelary General of the United Nations who shaU designate the chairman of the arbitral tribunal within a further two months' period. Upon designa­tion, the chairman of the arbitral tribunal shall request the party which has not ap­pointed an arbilralor lo do so withm two months. After such period, he shaU inform the Secrelary General of the United Na­tions who shall make this appointment with­in a further two months' period.

Arlicle 5

1.

The arbitral tribunal shall decide ac­cording to the rules of international law and, in particular, those of this Convention.

2.

Any arbitral tribunal constituted un­der the provisions of this Annex shall draw up ils own rules of procédure.

Artikel 6

1.

Skiljedomstolen skall fatta beslut både beträffande procedurregler och i sak genom majoritetsomröstning bland ledamöterna.

2.

Domstolen kan vidta alla lämpliga åt­gärder för att fastställa fakta. På endera partens begäran kan den rekommendera angelägna interimistiska skyddsåtgärder.

3.

Om två eller flera skiljedomstolar, som tillsatts enligt bestämmelserna i den­na bilaga, finner all talan har väckts angå­ende samma eller liknande frågor, får de la del av de undersökningar som har gjorts för att fastställa fakta och så långt som möjligt beakta dessa.

4.

De tvistande parterna skall lUlhanda­hålla alla hjälpmedel som är nödvändiga för ett effektivt genomförande av förhandling­arna.

5.

Att en tvistande part är frånvarande eller försummar atl inställa sig utgör ej hin­der för förhandlingarna.

Article 6

1.

The decisions of the arbitral tribunal, both on procédure and on substance, shall be taken by majority voting of its members.

2.

The tribunal may take all appropriate measures in order to establish the facts. It may, at the request of one of the Parlies, recommend essential interim measures of protection.

3.

If two or more arbitral tribunals con­stituted under the provisions of this Annex are seized of requesls with identical or simi­lar subjects, they may inform themselves of the procedures for establishing the facts and lake them into account as far as possible.

4.

The parties to the dispute shall pro­vide all facilities necessary for the effective conduct of the proceedings.

5.

The absence or default of a party lo the dispute shall not constitute an impedi­ment lo the proceedings.

Artikel 7

1. Skiljedomstolens utslag skall innefatta en redovisning av skälen för utslaget. Ut­slaget skall vara slutgiltigt och bindande för de tvistande parterna.

Ariide 7

1. The award of the arbitral tribunal shall be accompanied by a statement of rea­sons. It shaU be final and binding upon the parlies to the dispute.

Prop. 1975/76: 85

33

2. Uppkommer tvist mellan parterna be­träffande tolkningen eller verkställighet av utslaget kan endera parten hänskjuta tvisten till den skiljedomstol som meddelat utslaget eller, om tvisten ej kan lagas upp där, till annan skiljedomstol som tillsalls för detla syfte på samma säll som den första.

2. Äny dispute which may arise between the parties concerning the interpretation or execution of the award may be submitted by either party to the arbitral tribunal which made the award or, if the latter can­not be seized thereof, to another arbitral tri­bunal constituted for this purpose in the same manner as the first.

Artikel 8

Europeiska ekonomiska gemenskapen, så­väl som fördragsslutande part till denna konvention har rält att uppträda som sö­kande eller svarande inför skiljedomstolen.

Article 8

The European Economic Community, like any Contracting Party to the present Convention, has the right to appear as ap­plicanl or respondenl before the arbitral tri­bunal.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1975  750393