Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1986/87:80

om forskning

Prop. 1986/87:80

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 5 februari 1987 för de åtgärder och ändamål som framgår av föredragandenas hemsfällan.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen framhålls att forskningen spelar en strategisk roll för att få den stabila tillväxttakt i ekonomin som är nödvändig för att ytterligare utveckla välfärdsstaten under 1990-talet. Vidare betonas att forskningsin­satser är viktiga för att värt kulturella arv skall hållas levande, vitaliseras och göras tillgängligt för medborgarna.

I propositionen läggs förslag om ett treårsprogram för forskning omfat­tande perioden 1987/88-1989/90.

De förslag till resursförstärkningar som lämnas innebär en ökning utöver sedvanlig pris- och lönekompensation med ca 500 milj kr. Denna nivåhöj­ning sker successivt under treårsperioden, varvid ca 300 milj. kr. utfaller redan budgetåret 1987/88.

Huvuddelen av förstärkningarna är riktade till högskolan, dels i form av en generell förstärkning, dels genom särskilda insatser inom vissa priori­terade områden.

De generella åtgärderna innefattar framförallt en satsning på den unga generationen forskare, med inrättande av ett betydande antal doktorand­tjänster samt en höjning av nivån på utbildningsbidragen. Genom inrättan­de av över 200 forskarassistenttjänter ökar vidare möjligheten för de fors­karstuderande att beredas plats inom högskolan efter doktorsexamen.

De särskilt prioriterade områdena i förslaget är de s.k. kulturvetenska­perna, informationsteknologi, bioteknik samt miljövårdsinriktad forsk­ning. För dessa satsningar föreslås åtgärder inom flera departementsområ­den.

Ett huvudtema i propositionen är värnet om den långsiktiga kompetens-

1    Riksdagen I9S6IS7. 1 saml. Nr 80

uppbyggnaden inom olika områden. Stöd för en sådan utveckling ges dels i     Prop. 1986/87:80 form av resursinsatser, dels i form av anmaningar till seklorsforsknings-organ att i ökad utsträckning göra långsiktiga åtaganden som t. ex. att finansiera tjänster inom universitet och högskolor.

Propositionen inleds genom ett anförande av statsministern som redovi­sar de huvudfrågor som är aktuella samt de prioriteringar som varit vägle­dande för de föreslagna resursinsatserna. I huvudanförandet ges en över­sikt över de förslag som läggs fram. I bilagor från 12 departement lämnas sedan en redovisning av forskningsverksamheten inom respektive område.

Inom justitiedepartementets område lämnas en redovisning av berörda myndigheters forsknings- och utredningsverksamhet samt ges synpunkter på den rätts vetenskapliga forskningens betydelse.

Inom utrikesdepartementets ansvarsområde behandlas den framtida in­riktningen av säkerhets-, nedrustnings- och allmänt utrikespolitiskt moti­verad forskningsverksamhet. Vidare redovisas det svenska u-landsforsk-ningsstödets inriktning samt det europeiska forskningssamarbetet.

Regeringen kommer senare att i en särskild proposition redovisa förslag om totalförsvarets framtida utveckling. I föreliggande förslag inskränker sig försvarsministern till att behandla vissa för försvarsforskningen grund­läggande principer samt några områden där försvarsforskningen i betydan­de grad anknyter till samhällets övriga forskning.

Inom socialdepartementets ansvarsområde behandlas bl.a. forskning om det ekonomiska trygghetssystemet, socialtjänsten, äldreomsorg, hälso-och sjukvårdsforskning samt handikapp.

Trafikens effekter på miljön bör enligt propositionen vara en huvud­punkt inom den framtida transportforskningen. Här ingår även en ökad satsning på järnvägsorienterad forskning, som ett led i satsningen på miljö­vänliga transportalternativ. Inom kommimikationsdepartementets verk­samhetsområde föreslås ökade resurser till transportforskningsberedning­en och statens väg- och trafikinstitut.

Anslagen till forskning och forskarutbildning inom utbildningsdeparte­mentets område föreslås öka med 360 milj. kr. Huvuddelen härav avser generella förstärkningar som 700 nya doktorandtjähster, 10%-ig höjning av beloppen för utbildningsbidrag, ytteriigare 121 milj. kr. för basresursför­stärkning med bl. a. minst 226 nya forskarassistenttjänster samt inrättande av 67 nya professurer. Grundforskningsråden NFR, MFR och HSFR ges vidare en grundförstärkning om ca 43 milj kr. Utöver de generella förstärk­ningarna får högskolan och forskningsråden kraftiga tillskott genom de riktade insatser som görs på de prioriterade områdena. Ett nytt område är forskning om Arktis och Antarktis. Inom ramen för satsningen på kultur­vetenskaplig forskning avsätts även medel för arkivverksamhet m. m.

1 fråga om jordbruksdepartementets ansvarsområde har riksdagen våren 1986 antagit ett omfattande forskningsprogram för nya produktionsformer i jordbruket och trädgårdsnäringen. Ytterligare insatser föreslås nu ifråga om livsmedelsforskning. Vidare föreslås att 66 milj kr anvisas för nybygg­nad för ett genetiskt centrum utanför Uppsala. Även andra insatser görs inom bioteknikområdet.

Inom  arbetsmarknadsdepartementets verksamhetsområde behandlas

frågor som rör forskning om arbetsmarknadspolitik, arbetsliv och arbets-     Prop. 1986/87:80 miljö, invandring samt jämställdhet. Arbetarskyddsverkets forskningsav­delning föresläs bli ett fristående institut. Arbetsmiljöforskningen föreslås få ett tillskott av medel. Vidare, föreslås två professurer inrättas inom arbetsmarknadsområdet.

Inom byggnadsforskningen föreslås en mindre neddragning av bygg­forskningsrådets resurser till förmån för prioriterade forskningsområden.

Forsknings- och utvecklingsinsatsemas betydelse för den industriella tillväxten och förnyelsen betonas. Inom industridepartementets ansvars­område anslås ytterligare ca 100 milj kr. Bl.a. kommer ett nytt treårigt program att föreslås för styrelsen för teknisk utveckling (STU). Insatser görs på de prioriterade områdena där medel bl. a. har beräknats för ett informationsteknologiprogram. Mer utförlig redovisning av detta program lämnas i den näringspolitiska propositionen. Inom ramen för STU:s anslag kommer även medel beräknas för det nya forskningsområdet mikronik. Vidare kommer det europeiska forskningssamarbetet att ges ökade re­surser.

När det gäller forskning om den offentliga sektorn föreslås ökade medel till den till civildepartementet knutna delegationen om forskning om offent­lig förvaltning. Ytterligare medel kommer att tillskjutas av kommun- och landstingsförbunden. Av betydelse är vidare att en professur i kommunal ekonomi föreslås inrättas.

De ökade ambitionerna vad gäller forskning om miljövård får genomslag för det nybildade miljö- och energidepartementet. Särskilda resursinsatser görs för havsforskning, forskartjänster till statens naturvårdsverk, toxiko­logisk forskning m.m. Miljöforskningsinsatser ingår även som en integre­rad del av resursförstärkningar inom andra departementsområden. För energiforskningen föreslås ett nytt treårsprogram.

Utdrag ur protokoll vid regeringsammanträde den 5 februari 1987

Prop. 1986/87:80

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN] och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], S,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom,[REDACTED_EFTERNAMN], Lind­qvist, G.[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om forskning Statsministerns anförande

Statsministern anför efter samråd med övriga berörda föredragande.

1 Huvudfrågor för forskningen

1.1 Inledning

Regeringens politik präglas av ansträngningarna att upprätthålla den fulla sysselsättningen, skapa större rättvisa mellan individer, grupper och regio­ner, främja betingelserna för en god livsmiljö och medverka till en fördju­pad demokrati.

Sverige är en av de mest utvecklade demokratierna i världen. Sett utifrån, framstår vårt samhälle som socialt och tekniskt framgångsrikt, med stabila och goda relationer mellan parterna på arbetsmarknaden. För att vidmakthålla de framsteg som uppnåtts och ytterligare utveckla väl­färdsstaten under 1990-talet och in i nästa sekel, måste tillväxttakten i ekonomin långsiktigt stabiliseras och helst öka. Samtidigt skall värt kultu­rella arv hållas levande, vitaliseras och göras tillgängligt för medborgarna, oberoende av etniskt och kulturellt ursprung. Forskningen spelar en strate­gisk roll för att detta skall vara möjligt.

Förslag framläggs i det följande om ett treårsprogram för forskning omfattande budgetåren 1987/88-1989/90.

Den statsfinansiella situationen och hänsynen till den samhällsekono­miska balansen har gjort att regeringen tvingats till avsevärd stramhet i budgetarbetet. Endast genom betydande omprioriteringar har ett utrymme skapats för att förstärka anslagen till forskningen för den tidsperiod som förslaget omfattar. Därigenom kommer forskningens del av statsbudgetens omslutning att fortsätta alt öka.

Inledningsvis redovisar jag här en samlad bedömning av vad som är huvudfrågor inom forskningspolitiken. Forskningen behandlas i mitt anfö­rande samlat och översiktligt, men redovisas också i detalj inom varje

huvudtitel. Jag kommer efter denna inledande redovisning att närmare gå     Prop. 1986/87:80 in pä grunderna för vår bedömning för att avslutningsvis sammanfatta förslagen till förstärkningar inom treårsperioden 1987/88-89/90.

1.2 Huvudfrågor i 1984 års forskningsproposition

De förslag som här läggs fram avlöser det treårsprogram för forskningen som riksdagen fattade beslut om våren 1984.

I regeringens förslag till 1984 års riksmöte angavs ett antal huvudfrågor. För samtliga av dessa gäller att de inte enbart kan lösas genorti anslagsför­bättringar eller nya organisatoriska och administrativa mönster. En politik för forskning utformas långsiktigt och är snarast att se som en process där regeringens bedömning är frukten av en omfattande dialog med i första hand forskarna själva, men också med forskningens intressenter, exempel­vis anslagsgivare, näringsliv, fackliga organisationer och enskilda. Det framstår som utomordentligt värdefullt att denna diskussion engagerar många i värt samhälle och att en betydande samstämmighet råder om problemens karaktär.

Huvudfrågorna i 1984 års proposition var förhållandet mellan den sek-toriellt inriktade forskningen å ena sidan och grundforskningen å den andra samt förhållandet mellan statligt finansierad forskning och näringslivets forsknings- och utvecklingsinsatser (FoU-insatsér). Avvägningen mellan grundforskning, sektoriellt inriktad forskning och näringslivets FoU-verk-samhet har under den föregående perioden kommit att påverkas i den riktning som förutsattes i riksdagens beslut. Samtidigt kvarstår som ett påtagligt faktum nödvändigheten av att analysera och ytteriigare bereda väg för en harmonisk avvägning mellan olika delar av det svenska forsk­ningssystemet. Jag kommer i det följande att rikta uppmärksamheten på bland annat dessa balansfrågor i forskningen.

Andra huvudfrågor i 1984 års proposition av central betydelse för hög­skolan, var kvalitet i forskningen, rekryteringen av unga forskare samt forskarnas arbetsvillkor. Även dessa frågor måste fortlöpande analyseras och, när så är nödvändigt och möjligt, göras till föremål för åtgärder från statsmakternas sida.

Genom riksdagens beslut med anledning av 1984 års proposition har vissa förbättringar skett för att främja forskningens kvalitet, samt rekryte­ring och arbetsvillkor för högskolans forskare. Det är nu angeläget att gå vidare på den inslagna vägen med resursförstärkningar av sådant slag, att framför allt den unga generationen av forskare skall känna att den inte bara har samhällets förväntan pä sig utan även ett påtagligt stöd.

Ytteriigare en huvudfråga i 1984 års förslag var behovet av ett ökat internationellt utbyte. Inte heller denna fråga har minskat i aktualitet. Förhållandet är snarare det motsatta. Förutom en kontinuerligt växande grad av internationalisering har idag tillkommit en starkare anknytning till det europeiska forskningssamarbetet genom EUREKA och det ramavtal med de Europeiska gemenskaperna (EG), som träffades i februari 1986. Det förslag som nu föreläggs riksdagen betonar därför mer än tidigare de internationella aspekterna på svensk forskning.

Det är en vansklig uppgift för statsmakterna att åstadkomma priorite- Prop. 1986/87:80 ringar inom forskningen. Riksdagen har vid två tillfällen i samband med 1982 respektive 1984 års forskningspropositioner fattat beslut om att prio­ritera vissa forskningsområden. Jag kommer i det följande att närmare redovisa min syn pä prioriteringsmöjligheterna över huvud taget samt utföriigt ange vissa prioriterade åtgärder. Kontinuitet i insatserna har bedömts som angelägen.

De huvudfrågor som behandlades i den förra forskningspropositionen är således av karaktären att de i detta förslag, och - såvitt jag kan bedöma -även i kommande förslag till riksdagen, måste sättas i centrum. Jag kom­mer nu att övergå till att kort redovisa inriktningen av det förslag, som nu läggs fram, grundat på bedömningen av vad som framstår som mest angelä­get inför den treårsperiod som förslaget omfattar.

1.3 1987 års förslag 

1.3.1 Huvudinriktning

De samlade statliga anslagen till FoU uppgår innevarande budgetär (1986/87) till 11,3 miljarder kr. Denna samlade investering varken kan eller bör utsättas för drastiska förändringar under en kort tidsperiod.

De förslag till reella förstärkningar som här föreslås bli förelagda riksda­gen innebär en permanent nivåhöjning av forskningsanslagen med 500 milj. kr. utöver sedvanlig pris- och lönekompensation. Ökningen sker succes­sivt under treårsperioden. Under budgetåret 1987/88 sker reforminsatser med 315 milj. kr., budgetåret 1988/89 med ytteriigare 95 milj. kr. samt budgetåret 1989/90 med ytterligare 90 milj. kr. Jag vill samtidigt erinra om att de svenska affärsbankerna förklarat sig villiga att stödja forsknings­verksamhet under perioden, främst genom medel för utrustning omfat­tande 200 milj. kr. per år. Härigenom får forskningen en ökning av ansla­gen som är den kraftigaste som gjorts på läng tid. Till detta skall läggas de insatser som föreslås senare denna dag av chefen för industridepartemen­tet och som gäller ytterligare ökade anslag till teknisk FoU. Dessa resurs­ökningar bör enligt min bedömning göra det möjligt för svensk forskning att även i fortsättningen hävda sig väl internationellt.

Jag har bedömt det angeläget, att rikta förstärkningarna huvudsakligen mot högskolan med tonvikt på rekryteringen av nya generationer forskare samt insatser inom vissa prioriterade forskningsområden.

1.3.2 Generell förstärkning av högskolan

Den höjda ambitionsnivå för forskningen som är angelägen att åstadkom­ma bör i första hand avse basförstärkningar vid högskolan. Även om anslagen till högskolans forskning under senare.år undantagits från bespa­ringskrav är det nu nödvändigt alt kraftigt förstärka insatserna för bland annat högskolans basresurser och forskarutbildning.

Av de sammanlagda resursökntngar som jag tidigare har redovisat avses därför 232 milj. kr. anstås direkt till högskolan fördelat under budgetåret

1987/88 med 141 milj. kr. 1988/89 med 43 milj. kr. samt 1989/90 med 48 milj.     Prop. 1986/87:80 kr. Detta bör enligt min mening göra det möjligt för högskolan att uthålligt och verksamt bidra till vårt lands fortsatta framgång som forskningsnation.

De förslag som senare kommer att redovisas av chefen för utbildnings­departementet, innefattar framför allt en satsning på den unga generatio­nen forskare. Ett betydande antal doktorandtjänster inrättas. Vidare före­slås en höjning av nivån på utbildningsbidragen. Jag vill också understryka betydelsen av att sektorsorganen kan bidra till en förbättrad situation för de forskarstuderande genom att sektorsmedel används för finansiering av doktorandtjänster. Den föreslagna resursförstärkningen skall ses som det första steget i en fortgående förbättring av de forskarstuderandes situation.

Betydelsefullt för forskarstuderande och yngre forskare är även försla­get att öka medlen till forskarassistenttjänster så att minst 226 nya tjänster kan inrättas. Därigenom vidgas möjligheterna för de forskarstuderande att beredas plats inom högskolan efter doktorsexamen. Förstärkningen av högskolans basresurser skall också ses som en möjlighet för högskolan själv att förbättra de forskarstuderandes situation, genom höjd handled­ningskapacitet och ökade biblioteks- och personalresurser.

Grundforskningens ställning som en av de viktigaste länkarna till det internationella forskarsamhället är allmänt erkänd. Naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), medicinska forskningsrådet (MFR) och humanis-tisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet (HSFR) kommer därför att la en betydande höjning av sina anslag. Av stor vikt är även att dessa och övriga forskningsråd från och med budgetåret 1988/89 skall få kompensa­tion för löne- och prisstegringar i enlighet med vad som gäller högskolan i övrigt. Jag vill slutligen framhålla att tillkomsten av 67 nya professurer under treårsperioden också innebär en förstärkning av högskolans grund­läggande kapacitet.

Min bedömning är att dessa förstärkningar skall komma att vitalisera högskolan och göra den bättre rustad att möta de anspråk och de förvänt­ningar som i allt högre grad riktas mot den.

1.3.3 Särskilda insatser inom prioriterade områden

I centrum för förstärkningar av riktad karaktär står kultur- och naturve­tenskaper. Den tekniska forskningen får ökade resurser i förslaget samt genom de resursförstärkningar som chefen för industridepartementet sena­re kommer att föreslå.

Under beteckningen kulturvetenskaper sammanför jag här humanistisk, samhällsvetenskaplig, teologisk och juridisk fakultet, på det sätt som hu-manistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet föreslagit. Jag finner det utomordentligt angeläget att i ett samhälle där ökad kunskap eftersträvas och nyttiggörs, vi kan tillägna oss det slag av vetande och insikter som kulturvetenskaperna och den konstnärliga verksamheten ger. Jag vill ock­så markera den vikt religionsforskningen bör tillmätas. 1 en tid då reli­gionen spelar en betydande världspolitisk roll och där intresset för livs­åskådningsfrågor är påfallande har en religionsvetenskaplig forskning en angelägen uppgift att fylla.

Av föreslagna resursförstärkningar kommer en betydande del att failapä Prop. 1986/87:80 dessa fakultetsområden samt för utveckling inom kulturområdet, massme­dia och konstnärlig verksamhet. Inom anslagen för basresurser, nya fors­karassistenttjänster och doktorandtjänster samt nya tjänster som professor prioriteras kulturvetenskaperna och de konstnäriiga områdena. Anslagen inom kulturområdet räknas upp med betydande belopp under treårsperio­den.

Försurade sjöar, förorenade hav och en härjande skogsdöd är en del av den allvarliga bakgrunden till att miljörelaterad forskning måste intensi­fieras. Behovet av ny kunskap om olika miljöfaktorer är stort och moti­verar en förstärkning av forskning för en bättre miljö. Genom ny kunskap från forskning och genom bättre teknik, bedömer jag att vi har möjligheter att åstadkomma nödvändiga förbättringar i den totala miljön. Det är också av största vikt att hänsynen till miljön blir ett naturligt inslag i all FoU-verksamhet.

Under de senaste femton åren har aktningsvärda insatser gjorts för att minska antalet olycksfall och sjukdomar som beror på arbetet. Trots dessa är antalet oroväckande stort. Det är ovärdigt elt kultursamhälle att så många kommer till skada i sitt arbete. Nya miljöproblem dyker ofta först upp på arbetsplatserna och bör därför också angripas där.

Förslag om att höja anslagen kommer därför att läggas fram vad gäller forskning kring såväl den yttre miljön som arbetsmiljön. Chefen för miljö-och energidepartementet kommer vidare att lägga fram förslag om ett nytt treåsprogram för energiforskningen.

Nya basteknologier håller på att etableras såväl inom industrin som inom servicesektorn, med påverkan på medborgarnas arbete och fritid. Det gäller framför allt informationsteknologin och biotekniken, där.bety­dande investeringar görs i industriländerna. Det finns enligt min mening två starka skäl för all ytteriigare höja ambitionsnivån inom dessa teknik­områden också i Sverige under treårsperioden.

Det ena skälet är att konkurrensförmågan hos de svenska företagen inte får svikta på grund av svag tillgång till svensk kompetens eller därför att man från företagens sida anser sig tvingade att söka sig utomlands för att finna sådan kompetens. Ett samarbete med internationell forskm'ng är däremot självfallet av yttersta vikt, men del fordrar att sådan kompetens finns i Sverige så att vi har något att erbjuda i samarbetet.

Det andra skälet är att förutsättningar borde finnas för en svensk linje inom dessa teknikområden, baserad på hög utbildningsnivå, på öppenhet i relationerna och en stark och teknikmedveten fackföreningsrörelse. 1 ett svenskt informationsteknologiprogram ingår ökade insatser inom grund­läggande forskning. En ökad satsning på biotekniken fordrar idag framför allt en förstärkning av den cell- och molekylärbiologiska grundforskning­en.

Vår värld krymper. Samspelet med den internationella utvecklingen förstärks bland annat genom just informationsteknologins snabba fram­steg, genom kommunikationernas utveckling och genom det globala beho­vet av gemensam säkerhet. Av dessa anledningar innebär de förslag som här kommer alt redovisas en ökad satsning på internationellt forsknings­samarbete.

Sverige ingår i det europeiska samarbetet iiiöm EUREKA och har träffat     Prop. 1986/87:80 avtal med EG om vidgat forskningssamarbete. För sådana delar av samar­betet, där ett betydande inslag av grundläggande kompetenshöjning ingår, föresläs att särskilda medel ställs till förfogande.

Sverige bör fullfölja sin strävan att aktivt gå in i det forskningssamarbete som byggs upp i polarområdena. 1 de förslag som nu kommer att redovisas ingår därför medel för planering och genomförande av en svensk forsk­ningsexpedition till Antarktis under den kommande treårsperioden.

Sverige deltar även i det europeiska rymdsamarbetet. Den första svens­ka satelliten, forskningssatelliten Viking, har varit en stor framgång för svensk rymdindustri och rymdforskning. Mot bakgrund av vad som sker genom tillkomsten av icke-militära satelliter har en diskussion inletts om utvecklandet av en verifikationssatellit, som skulle göra det möjligt alt från rymden bland annat övervaka rustningsbegränsningar. Jag vill erinra om att chefen för utrikesdepartementet i 1987 års budgetpropositionen föresla­git ett engångsanslag om 2 milj. kr. för fortsalt utredningsarbete om en sådan verifikationssatellil.

Del är angeläget att mer ingående kunna analysera innebörden av alter­nativa framtidsscenarier, att ha god beredskap inför förändringar i atti­tyder, teknik och sociala relationer. Det nuvarande sekretariatet för fram­tidsstudier inom forskningsrådsnämnden föreslås bli avvecklat. Förslag kommer senare att föreläggas riksdagen om att en stiftelse för framtidsstu­dier inrättas. Delta innebär en höjd ambitionsnivå för framtidsstudierna.

Det är angeläget att de insatser som nu föreslås aktivt följs upp och utvärderas. Detta gäller bl.a. tillämpningen av de forskningspoliliska prin­ciper som här redovisas, t. ex. vad gäller seklorsmyndigheters ansvar. Vidare är det viktigt att uppmärksamma utvecklingen av det inre arbetet i universiteten, t.ex. beträffande genomströmningstakt för forskarstuderan­de. De åtgärder som föreslås för riktade insatser inom prioriterade områ­den bör följas. För att underlätta uppföljningen bör forskningsstatistiken förbättras.

Detta uppföljningsarbete, som är elt led i förberedelserna för nästa forskningsproposition, är ett sedvanligt åliggande för berörda myndighe­ter. Härutöver kan del dock bli tal om särskilda utvärderingar m.m. För detta ändamål har i årets budgetproposition beräknats medel under justitie­departementets kommittéanslag.

2 Svensk forskning i ett internationellt perspektiv

2.1 Vårt internationella beroende

Ständigt ökad kunskap om världen vi lever i och om människan själv har varit grunden för genomgripande förändringar av mänskliga livsbetingel­ser. Förändringarna har skett i allt snabbare takt under seklerna. Men den ökade kunskapen har också lett till att världen i sin helhet blivit alltmer sårbar i krig, att människans situation ter sig motsägelsefull och att många känner sig utsatta och hotade, trots en ökad välfärd i industriländerna.

Naturvetenskaplig och teknisk forskning är central för utvecklingen av Prop. 1986/87:80 ny kunskap, men en vidare syn på kunskapens betydelse växer också fram. Naturvetenskapen får en delvis ny roll att spela, en roll som är vidare än att bara vara en grund för teknisk utveckling. Kunskapen om hur beroende det mänskliga samhället och människors levnadsbetingelser är av jordens grundläggande naturresurser blir allt viktigare.

Men vi är som människor inte endast biologiska varelser. Betydelsen av kulturella värden, av kunskap om dagens samhälle och hur det har utveck­lats historiskt, av olikheterna i kultur och historia mellan jordens folk och kanske inte minst de existentiella livsfrågorna har kommit i ny belysning genom forskningens rön.

Det svenska samhället är en del av världen och kunskapen känner inga nationella gränser. Den internationella-samverkan mellan forskare i olika delar av världen har varit avgörande för forskningens utveckling fram till idag och kommer att vara det även i framtiden. Svensk forskning måste vara en del i den internationella forskningsprocessen. Forskningspolitiken måste därför syfta till att förstärka de internationella banden.

Men också när vi vill tillgodogöra oss forskningens resultat krävs inter­nationell samverkan. Den industriella verksamheten karakteriseras av stark specialisering inom enskilda företag för att nå framgång pä världs­marknaden. Därför måste Sverige även fortsättningsvis upprätthålla goda kontakter med ledande nationer inom teknisk utveckling. Vi måste vak­samt fillägna oss de möjligheter som växer fram på områden där den svenska kompetensen i sig är stark. Detta är också ett motiv för en klart internationell profil av den svenska forskningspolitiken.

Världens naturresurser och den globala miljön utnyttjas i allt snabbare takt. Spänningen mellan exploatering och bevarande tenderar att öka. Del är uppenbart att en vidgad kunskap om vår jord är av grundläggande betydelse för hur framtiden kan komma att gestalta sig för kommande generationer. Naturresurserna är ojämnt fördelade över jorden. Valten-och luftföroreningar respekterar inga nationella gränser och världshaven måste ses som en gemensam mänsklig resurs.

Frågor om naturresurser och miljö har alltför länge setts ur ett snävt nationellt perspektiv. Hoten mot väridens skogar liksom de bestående och illavarslande förändringarna i atmosfären och haven har lett till en växande insikt om problemens globala karaktär. Skillnaden i attityd till problemen idag jämfört med den som präglade FNs miljökonferens i Stockholm 1972 är slående. Naturresurs- och miljöproblemens globala karaktär är ett tredje viktigt skäl för internationell samverkan inom forskningen. Sverige har ett ansvar för att ställa sin forsknings resultat till förfogande. Riksdagen anvisade därför år 1986 100 milj. kr.under fem år till SAREC för ett forsk­ningsprogram avseende avskognings- och ökenutbredningsproblematiken i elt internationellt perspektiv.

Myckel av styrkan i ett litet lands forskning ligger alltså i dess internatio­nella samhörighet. Det bästa av vad svensk forskning åstadkommit har genom decennierna prövats och utvecklats i en ständig växelverkan och konkurrens med institutioner i andra länder.

Vårt lands blygsamma storlek och det internationellt sett marginella

10

språkområdet anges ofta som en nackdel. Enligt min mening förhåller det     Prop. 1986/87:80 sig inte nödvändigtvis så, litenheten har även fördelar.

Ett litet land blir starkt exportberoende. Det tvingas ständigt att bevisa sin produktions och sitt samhällssystems kvalitet på väddsmarknaden och i internationella sammanhang. Medvetenheten om alt den internationella nivån är utslagsgivande är djupt rotad hos företagsledningar och fackliga organisationer.

Detta gäller även forskningen. Just omständigheten att den svenska forskningsmiljön är så begränsad, räknat i antal forskare, har lett till en internationell medvetenhet, som är utomordentligt stark. Det uppfattas som en självklarhet att en erkänd forskare måste ha väl etablerade kon­takter med ledande forskare i andra länder.

2.2 Ökade FoU-satsningar i andra länder

2.2.1   Bakgrund

Forskningsstatistiken från framför allt OECD talar ett tydligt språk. FoU-ulgifternas andel av bruttonationalprodukten ökar åter från mitten av 1970-talet. Ökningstakten har varit särskilt hög i Japan, två gånger så hög som i USA och i Västeuropa. Över 90 % av de totala FoU-utgiflerna inom OECD-området är koncentrerade till de stora industriländerna. Forskning­ens ökade betydelse framgår även av att FoU-investeringama har en växande andel av totalinvesteringarna. Detta avspeglar ett allt högre kun­skapsinnehåll i produktionen.

2.2.2   Förenta staterna

Sedan länge har svenska forskares intresse riktats mot Förenta staterna. Här finns ledande institutioner, universitet och expansiva och kreativa regioner. Landets FoU-potential är gigantisk.

Trots denna potential anser många inom USA att initiativet inom vissa viktiga teknikområden kommit att överläs av Japan. Därför sker nu en betydande satsning på forskning. Det sker också mot bakgrund av att man i USA analyserat situationen vid universiteten och funnit otillräckliga an­slag, problem med utrustning och lokaler samt en allt äldre forskarkår. Inte heller tillströmningen av nya studerande anses tillfredsställande.

I en utredning som gjorts på uppdrag av USA:s president har en ökad samverkan rekommenderats mellan stat, universitet och industri. Insikten om problemen har också resulterat i att man i den senaste budgeten givit de . federala anslagen till forskningen en mycket hög prioritet. Det enorma amerikanska budgetunderskottet, som föranlett alt de statliga anslagen generellt minskats, har inte lett till att de totala anslagen till forskning minskat, men ökningen sker med inriktning på militär forskning. Övriga forskningsanslag förblir oförändrade. Totalt avsätts i den federala budge­ten 120 miljarder dollar under 1987 för forskningsändamål.

Den starka profileringen på militärt motiverad forskning och teknisk

utveckling har också tagit sig uttryck i försök till begränsningar av ameri-

11

kansk teknikexport. Jag finner det oroande om amerikansk högteknologi     Prop. 1986/87:80 blir svåråtkomlig för Europa vilket också kunde vara till nackdel för svensk forskning.

2.2.3   Japan

Den andra teknologiska stormakten i världen är Japan. Tendensen i den japanska forsknings- och teknologipolitiken är mycket tydlig; Japan kom­mer i hög grad att öka den egna insatsen för grundforskning och innovativ och långsiktig forskning.

Skälen för detta ställningstagande är flera. Jag vill erinra om att den tidigare japanska framgången för forskning, teknisk utveckling och mark-nadsetablering till stor del byggt på förmågan att erövra och utnyttja forskningsresultat och ny teknik från andra länder.

Detta ställer sig idag mycket svårare. De forskningsresultat och den teknologi som finns att köpa är inte längre så attraktiva. Japanerna har kommit i nivå med framför allt USA. Det har blivit svårare att få tillgång till den nya teknologin i USA på grund av att den i så hög grad är försvarsrelaterad. Det tar tid att förhandla om know-how och licenser.

Detta är några av skälen för att Japan nu satsar kraftfullt på en förstärk­ning av den egna grundläggande kompetensen. En rad statliga program har formulerats. MITI (Ministry of International Trade and Industry) driver ett antal projekt inom områden som nya material, bioteknik och elektronik. För att öka grundforskningen inom företagssektorn har MITI och MPT (Ministry of Post and Telecommunications) skapat ett nytt forskningsor­gan kallat Japan Key Technology Center, som med riskkapital skall främja ansträngningarna att bedriva grundforskning inom företagssektorn där idag 70 % av landets FoU-verksamhel sker. Effekterna av dessa japanska an­strängningar kommer att bli synliga om fem till tio år.

2.2.4   Andra tendenser i forskningspolitiken i omvärlden

I vår närmaste omgivning har regeringarna i Danmark, Norge och Finland lagt fram förslag till handlingsplaner som innebär ökade satsningar inom forskning och forskarutbildning.

Frågor om tekniköverföring och förbättrad samverkan mellan högskola och industri slår i centrum för intresset över hela den industrialiserade världen. I USA är delta ett huvudmotiv för de federala satsningarna och har också inspirerat delstaterna till ett ökat engagemang. I Storbritannien prövar man olika vägar att förmedla universitetsforskare till företagen och upprättar olika former av forskarbyar. I Nederländerna har förslag lagts fram om inrättande av ett särskilt institut, liknande styrelsen för teknisk utveckling i Sverige, med uppgift att stödja och koordinera FoU-insatser i samverkan mellan stat och näringsliv.

Det återkommande kvalitetskravet tar sig skilda uttryck. I Frankrike,

där forskningsbudgeten fått vidkännas kraftiga svängningar i form av till­

skott och därefter neddragning, framhålls behovet av strukturella reformer

och ökad forskarrörlighet. I Storbritannien, där FoU-andelen av budgeten

12

minskat under 1980-talet, ställer regeringen nu i utsikt anslagsökningar för    Prop. 1986/87:80 universitet som lägger ned institutioner som visar dåliga resultat.

Bland de allmänt prioriterade forskningsområdena är informationstek­nologin det som övedag sätts främst. Det återkommer i sovjetisk plane­ring, i Japan och i Kina samt i de västliga industriländerna. Biotekniken är högt prioriterad i ett antal länder som exempelvis Datimark, Förbundsre­publiken Tyskland och Kina.

Det senaste japanska FoU-programmet betonar nödvändigheten att för­bättra livskvaliteten och inriktas mer tydligt mot det humanvetenskapliga området. Detta har annars under ett antal år snarast fått minskade resurser i ett antal länder och i exempelvis Storbritannien sker en fortsatt nedskär­ning av humaniora och samhällsvetenskaper.

Det finns enligt min mening anledning att fortsatt uppmärksamma vad som sker på den internationella scenen. Det är därför med tillfredsställelse jag noterar hur bevakningen av forsknings- och teknikfronterna har inten­sifierats i vårt land.

2.3 Internationellt samarbete inom grundforskningen

De internationella kontakternas betydelse för grundforskningens utveck­ling kan inte nog betonas. Omfattningen av det internationella samarbetet inom grundforskningen är ständigt växande. Viktigt är att resurser finns för att de enskilda forskarna skall kunna bygga upp samverkan med kolle­gor i andra länder.

Några exempel på verksamhet som engagerar svenska forskare kan vara av intresse i delta sammanhang.

Sedan länge deltar Sverige i det europeiska centret för kärn- och parti­kelfysik, CERN. Där pågår för närvarande uppbyggnaden av ett nytt projekt, genom vilket man hoppas kunna fä svar på frågorna om en super-förenad naturkraft. Radioastronomerna försöker genom samverkan mellan olika radioteleskop avslöja vad som döljs i galaxernas inre och direkt kunna bestämma hur kontinenterna rör sig i förhällande till varandra genom exakta avståndsmätningar. Europeiska geofysiker har i ett stort gemensamt projekt med svensk medverkan studerat berggrundens karak­tär ner till avsevärda djup. Ett annat projekt är att med hjälp av djupborr­ningar undersöka djuphavens sediment för att därmed fä en inblick i jordens utvecklingshistoria. Det europeiska centret för molekylärbiologisk forskning i Heidelberg ligger vid frontlinjen inom sitt forskningsområde.

Genom European Science Foundation (ESF) har överenskommelser träffats om gemensamt utnyttjande av unik apparatur vid vissa ledande forskningslaboratorier. Särskilt intresse har knutits till uppbyggnaden av synkrotronljusanläggningar.

Också pä de kulturvetenskapliga forskningsområdena vidgas det inter­nationella samarbetet. Genom ESF:s försorg finns ett flertal gemensamma projekt, bland annat inom psykologi och historia.

I samband med den forskningsministerkonferens som anordnades av

Europarådet i september 1984 lades fram förslag till nätverk för forskar­

samarbete. ESF uppmanades att inom två år utarbeta en rapport om de

13

åtgärder som ESF ansåg borde vidtas i enlighet med konferensens rekom-     Prop. 1986/87:80 mendationer. Enligt ESF har beslutet att förstärka nätverken lett till en intensiv verksamhet i Europa. Enligt min mening är det viktigt att ESF ges möjlighet att iiven fortsättningsvis stödja detta slag av informellt forsk­ningssamarbete.

Sammantaget satsar Sverige stora resurser i form av medlemsavgifter till de internationella forskningsorganisationer där vi är medlemmar. 1 hög grad bygger detta samarbete på att forskarna själva har tagit initiativen. De medel som nu föreslås bli tillförda fakulteterna som ytterligare förstärkning i form av basresurser bör enligt min mening också nyttjas för att underlätta yngre forskares medverkan i detta samarbete.

2.4 Samverkan i Norden

Ett utökat nordiskt samarbete kan möjliggöra att vi gemensamt kan ligga väl framme intei-nationellt inom fler tekniska specialiteter. Kontakter och samarbete mellan forskningsinstitutioner och näringsliv i Norden ger möj­ligheter att snabbare omsätta forskningsresultat till tekniskt och kommer-sieflt gångbara produkter - liksom till ett utökat samarbete mellan indu­strier i de nordiska länderna.

De nordiska ländernas kulturella gemenskap, likheterna i samhällsor­ganisation och värderingar gör också ett samarbete inom kulturvetenska­perna särskilt fruktbart.

Den nordiska samhällsmodellen kombinerar en hög teknologisk nivå med organisatoriska lösningar som främjar demokrati, jämlikhet och god miljö. Att utveckla Norden i enlighet med dessa värderingar kommer inte i konflikt med vår föresats alt bevara eller öka konkurrenskraft och materi­ell levnadsstandard.

Norden kan aldrig komma alt svara för mer än en liten del av de vetenskapliga och tekniska framstegen i vår omvärld, och därför måste våra gränser vara öppna också när det gäller forskningen. Utökade kon­takter mellan forskare och högteknologiföretag i de nordiska länderna kan öka våra möjligheter att delta i internationella forskningsprojekt och att få största möjliga utbyte av ett sådant samarbete.

Mot bakgrund av vad jag här redovisat är det naturligt att samarbete inom forskning och högre utbildning har hög prioritet i det nordiska minis­terrådets verksamhet. Särskilt framhålls behovet alt öka rörligheten inom forskarutbildningen liksom bland högskolans forskare och lärare i övrigt. Detta är angeläget inte minst för att fä det mest effektiva utnyttjandet av de nordiska ländernas begränsade resurser, samtidigt som det ger ökade möjligheter att hävda forskningens kvalitet.

En annan form av samgående som kan ge en kraftig förstärkning av den nordiska forskningens utvecklingsmöjligheter är gemensam medverkan i internationella anläggningar eller i utrustningsinlensiva forskningsprojekt genom nordiska konsortier. Detta har prövats bland annat vid denordiska ländernas medverkan i det kostnadskrävande havsborrningsprogrammet ODP (Ocean Drilling Programme),

Biotekniken är under utveckling i alla de nordiska länderna. En kartlägg-

14

ning av samarbetsområden för biotekniken i Norden har utarbetats. Pä     PrOp. 1986/87:80 grundval av denna har de nordiska statsministrarna i november 1986 beslu­tat att ett samarbetsprogram för bioteknikområdet skall utarbetas under loppet av innevarande år.

2.5 Initiativ till teknisk-vetenskaplig utveckling på europeisk nivå

Den kraftfulla utvecklingen av forsknings- och teknikpolitiken i de båda stormakterna Förenta Staterna och Japan har också lett till ett antal euro­peiska initiativ. Oron för att de europeiska länderna skulle förlora sin position industriellt, kulturellt och tekniskt har lett till ett ökat samarbete mellan de europeiska staterna.

EG har haft forskning på sitt program sedan är 1974. Denna verksamhet fick form av ett integrerat ramprogram är 1983. Ramprogrammet har en mycket bred ansats.

Jag har i olika sammanhang framhållit att Europa-marknaden är av växande intresse för svensk industri. Det är allmänt av stor betydelse för nivån på svensk forskning att Sverige kan delta i ett samarbete som innefattar forskningsinstitutioner och företag inom EG-området. Om svenska forskare inte får tillgång till det informationsutbyte och den inspi­ration som ett samarbete med EG-ländernas vetenskapliga centra kan ge, går vi mot en situation som riskerar göra den svenska forskningen provin­siell. Jag vill också betona att Sverige har del i ansvaret för att medverka i förstärkningen av den europeiska forskningskompetensen. Detta är bak­grunden till del ramavtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Sverige och EG som jag undertecknade i januari 1986 och som sedan har fått riksdagens godkännande (prop. 1985/86:89, UU 17, rskr 240).

Det är vidare med tillfredsställelse jag konstaterar att Sverige deltar i vissa program som tidigare öppnats för deltagande från s. k. tredjeländer. Ett av dessa är fusionsforskningen, ett program som har utvecklats i tio år. Sverige deltar också i forskningsprogram kring råmaterial, miljövård och hälso- och sjukvård.

Under den fortsatta utvecklingen av EG:s forskningsprogram har ett antal nya högteknologioniräden täckts in som exempelvis informationstek­nologi, telekommunikationer, materialforskning och bioteknologi, I dessa program har EG kommit att inta en mer restriktiv attityd till deltagande från länder utanför den gemensamma marknaden.

Förslag kommer senare att läggas fram om en ökad ram för styrelsen för teknisk utveckling att ge stöd till europeiskt forskningssamarbete. Tillsam­mans med insatser även från de företag som kommer att bli aktuella i samarbetsprojekt anser jag att på svensk sida tillräckliga resurser finns för deltagande i delar av de stora högteknologiska programmen.

I samarbetet COST (European Cooperation in the Field of Scientific and Technical Research), som omfattar alla de västeuropeiska medlemmarna av OECD, medverkar svenska myndigheter och institutioner aktivt i ett stort antal projekt inom tillämpad forskning.

Från fransk sida togs våren 1985 ett första initiativ till en ny form av

15

europeiskt FoU-samarbete som skulle omfatta också länder utanför EG- Prop, 1986/87:80 kretsen och som främst skulle avse industriellt intressanta teknikområden. Sverige var ett av de första länderna utanför EG som vid besök av en fransk delegation i juni 1985 inbjöds att delta i det nya samarbetet, lanserat under beteckningen EUREKA. Olika samarbetsprojekt växte fram inom EUREKA-ramen i direkta kontakter mellan företag och institutioner i de berörda länderna. Under det andra halvåret 1986 har Sverige varit ordfö­randeland för EUREKA.

EUREKA skall i första hand ägna sig åt marknadsnära projekt. Det rör sig alltså företrädesvis om tillämpad forskning och utvecklingssamarbete. Ett avgörande kriterium för angelägenheten i ett projekt är att industrin är beredd att gä in med egna medel. Enligt min bedömning får man då den bästa mätaren på industrins intresse. Industriell finansiering bör därför vara huvudprincipen förde marknadsinriktade EUREKA-projekten.

I vissa fall bör dock statliga medel eller finansiella garantier kunna ställas till förfogande. Enligt min mening bör styrelsen för teknisk utveck­ling (STU) kunna medverka till en finansierng av förstudier i projektens initialskede och den statliga Industrifonden till finansiering av projektens genomförandefas. Chefen för industridepartementet återkommer till for­merna för detta senare idag i den näringspolitiska propositionen. Vidare bör självfallet statliga medel utgå i den mån samarbete med institutioner inom högskolan eller statliga myndigheter aktualiseras. Jag vill också framhålla att regeringarna inom EUREKA-kretsen har påtagit sig ett an­svar att på olika sätt underlätta kontakterna mellan intresserade företag och institutioner och vidta åtgärder för att stimulera utvecklingen av den europeiska marknaden i anslutning till EUREKA-projekten.

Det är mitt intryck att den från början svala och avvaktande attityd som de svenska företagen intog till EUREKA alltmer har vänts till en positiv sådan. Det är med stor tillfredsställelse jag konstaterar detta. Det är glädjande att svenska företag och institutioner nu deltar i ett tjugotal projekt. Några av dessa projekt kan visa sig ha central betydelse för utvecklingen av det europeiska samarbetet inom miljöområdet. Andra avser potentiellt intressant industriell utveckling och tillämpning inom informationsteknologi och bioteknik.

Inom ramen för det tekniskt-vetenskapliga samarbetet i Europa vill jag slutligen framhålla det europeiska rymdorganet ESA (European Space Agency). Sveriges medverkan i ESA redovisades i propositionen om rikt­linjer för industripolitiken pä rymdomrädet (prop. 1985/86: 27, NU 21, rskr 305). En långtidsplan för ESA:s verksamhet fram till 1990-talels slut har fastställts. Målet för denna är att uppnå europeiskt industriellt och tekniskt oberoende i rymden.

2.6 Forskning av säkerhetspolitiskt intresse

Neutralitetspolitiken ställer särskilda krav på en självständig värdering av för vårt land viktiga förhållanden och utvecklingstendenser i omvärlden.

1 takt med att kapprustningen och fredssträvandena på senare år fått allt

större politiskt beydelse blir den utrikespolitiska forskningen i allmänhet

16

och den säkerhetspolitiska i synnerhet allt viktigare. En växande opinion     Prop. 1986/87:80 kräver resultat av de internationella nedrustningsförhandlingarna. Kvalifi­cerad forskning är en förutsättning för en fortsatt aktiv och slagkraftig svensk politik pä dessa områden. Den uppmärksamhet sorn idag allmänt ägnas freds- och nedrustningsfrågorna förstärker dessa forskningsbehov.

Den utrikespolitiska forskningen bör ha en bred inriktning. Sålunda finns ofta ett samband mellan säkerhetspolitiska och exempelvis ekono­miska frågor, miljö- och naturresursproblem saml frågor som gäller ekono­miska resurser och ekonomisk utveckling.

Norden och norra Europa har på ett annat sätt än tidigare hamnat i skärningspunkten för stormakternas strategiska intressen. Behovet av grundlig analys av stormakternas beteende i vårt närområde och av moti­ven för deras handlande är uppenbcut. Kravel på sådan analys härrör inte enbart ur behovet av planering för kris- och konfliktsituationer. Den är också viktig i fredstid. Att slå vakt om öststatsforskningen är angeläget i detta sammanhang.

Omvärldens ökade satsningar på militära resurser, konfliklanledning-arna i olika delar av världen och den ökade strategiska betydelse vårt närområde kommit att tillmätas skärper kraven på den svenska neutrali­tetspolitiken. De konsekvenser detta bör leda till behandlas senare i år i en proposition om totalförsvarets utveckling. I denna kommer att redovisas behovet av forskning och utveckling för försvarssektorn. Jag kan dock redan nu förutskicka att försvarsforskningens principiella betydelse kvar­står även under kommande försvarsbeslutsperiod liksom att bland annat den informationsleknologiska, biotekniska och materialtekniska forsk­ningen med försvarsanknytning får en ökande betydelse i detta samman­hang.

Sveriges långvariga engagemang i freds- och nedrustningsfrågor har på senare år fått än större omfattning genom bland annat vår roll i Stock­holmskonferensen om förtroende- och säkérhetsskapande åtgärder och nedrustning i Europa, mitt deltagande i det s.k. femkontinentinitiativet och genom de alltmer krävande förhandlingarna i Geneve kring en konven­tion med förbud mot kemiska vapen. Sverige har även understött och deltagit i en rad studier inom FN:s ram av olika nedrustningsfrågor.

Ett område som kommer att ställa ökade krav på forskningsinsatser och

kunskapsuppbyggnad är utvecklingen på rymdområdet. Sverige behöver

ökad kompetens för att kunna delta aktivt i nedrustningskonferensens

arbete för att förhindra en kapprustning i yttre rymden. En närliggande

fråga gäller möjligheterna att använda satellitövervakning för att bland

annat kontrollera efterlevnaden av internationella överenskommelser på

nedrustningsområdet. Elt projekt av detta slag måste sannolikt knytas till

internationella förhandlingar för att kunna förverkligas. Utveckling, upp­

skjutning och drift av en verifikationssatellit bedöms vara så resurskrävan-

de att projektet endast skulle kunna genomföras genom samverkan mellan

flera länder. Försvarets forskningsanstalt (FOA) har på utrikesdeparte­

mentets uppdrag och i samråd med statens rymddelegation och försvars­

staben, gjort en förstudie om förutsättningarna för en verifikationssatellil.

Utredningen bör nu fördjupas. Som jag nämnt har ett engångsanslag för en

17

sådan utredning föreslagits i budgetpropositionen.

2   Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 80

2.7 U-landsforskning

Prop. 1986/87:80

Det finns även en annan dimension på den svenska forskningens interna­tionella aktiviteter. Den gäller Sveriges kontakter med forskning i u-län-derna samt sådan forskning i Sverige som har relevans för u-länder.

Forskningen är allvadigt eftersatt i de flesta u-länder. U-ländernas rege­ringar är ofta hänvisade till att hjälpligt hantera akuta situationer och tillgriper då kortsiktiga lösningar. Sedan 1976 har särskilda medel inom biståndsanslaget avsatts för forskningsstöd i u-länder. Medlen förvaltas av styrelsen för u-landsforskning (SAREC). Huvuddelen av dessa forsknings­medel är avsedd för program och projekt som syftar till att bygga upp forskningskapacitet i enskilda u-länder. Därutöver avsattes en del, f. n. inte fullt en tiondel, av SAREC:s medel till stöd för u-landsforskning i Sverige.

Den forskning som bedrivs i Sverige om utvecklingsproblem i u-världen bör enligt min uppfattning stärkas. Inte bara solidariteten med u-ländernas folk utan även ett uppenbart svenskt intresse inom många forskningssek­torer talar för utökade kontakter med och kunskap om u-länderna. Det är därför naturiigt att svenska universitet och forskningsinstitutioner ger ökad uppmärksamhet åt u-landsfrågor. I denna anda är SAREC f.n. i färd med att omstrukturera stödet till svensk u-landsforskning mot ett mer långsiktigt stöd till ett antal utvalda forskningsmiljöer med u-landsinrikt-ning som en utbyggnad av det begränsade stöd till enskilda forskare och projekt som hittills förekommit. Jag anser att denna utveckling bör fortsät­ta. Det kan därför vara befogat att ett mindre antal högre forskartjänster med u-landsinriklning finansieras via SAREC:s anslag i tillägg till det ordinarie stödet till forskningsmiljöer.

2.8 OECDis utvärdering av svensk forsknings- och teknikpolitik

Regeringen begärde hösten 1985 att få en utvärdering gjord av den svenska forsknings- och teknikpolitiken genom OECD. OECD genomför löpande sådana länderanalyser, vilket är av värde, inte bara för det aktuella landet, utan även för den internationella forskningspolitiska diskussionen. Över­synen ägde rum inom ramen för del samarbete som sker inom OECD:s kommitté för vetenskap och teknik, CSTP. Utbildnings- och industridepar­tementen har i Sverige ett gemensamt ansvar för arbetet i denna kommitté.. Kommittén tjänar främst som ett organ för utbyte av information och erfarenheter avseende forsknings- och teknikpolitiken i medlemsländerna. I vissa fall förekommer arbete som syftar till harmonisering av politiken inom särskilda områden.

De fyra utvärderarna avlämnade sin examinationsrapport i maj 1986 och examinationen skedde den 12 juni 1986. Jag vill framhålla att utvärderingen och examinationen har varit till stor nytta i det arbete som föregått de förslag som nu läggs fram för den kommande treårsperioden.

Det allmänna intryck som rapporten förmedlar är positivt. Den svenska samhällsmodellen framstår som en ovanligt väl fungerande modell, inom

vilken forskningen och den förda forskningspolitiken har varit framgångs-     Prop. 1986/87:80 rik, "Sverige har mer att lära ut än att lära'' är ett av de centrala omdö­mena.

Samtidigt noterar jag att slutsatserna i rapporten delvis kontrasterar mot uppfattningar som inte alltför sällan kommer till uttryck i den svenska debatten. Vetenskapsakademien (KVA) redovisade en analys av situa­tionen vid landets högskolor vid ungefär samma lidpunkt som begäran om en utvärdering framställdes till OECD, KVA:s rapport är i många avseen­den mycket kritisk mot det svenska högskolesystemet. Detta kan förefalla besynnerligt, eftersom källorna, framför allt synpunkter från svenska fors­kare, ju är desamma .

Den slutsals man kan dra av att rapporterna till synes är oförenliga i sina bedömningar är enligt min mening följande. OECD:s överblick och vana vid utvärderingar av olika länders forskningspolitik gör att Sverige i ett internationellt perspektiv framstår som framgångsrikt. OECD-rapporten markerar också tydligt den samstämmighet som finns hos dem som är verksamma inom forskning och forskningspolitik om vilka problemen är. Jag tror att inte minst del senare är av mycket stort värde. Kring forsk­ningspolitiken råder betydande enighet.

Rapporten från KVA bedömer situationen mer utifrån vad som vore angeläget att rätta till, oaktat att svagheterna i vårt system är mindre än i jämförbara länder. Men samtidigt bekräftas den samstämmighet jag nyss nämnt.

Jag vill här kort redovisa några av de rekommendationer som OECD-examinatorerna lagt tonvikt vid. Examinatorerna noterar alt antalet färdig-utbildade forskare är alltför lågt. Man rekommenderar därför förbättringar av studiefinansieringen, exempelvis genom att höja nivån på utbildningsbi­dragen.

En utveckling mot mer flexibla lönesystem inom högskolan är en annan av examinatorernas rekommendationer. Jag vill här påpeka att en sådan flexibilitet faktiskt redan är på väg, men att detta samtidigt måste avvägas gentemot andra värden i det svenska universitets- och högskolesystemet, bland annat betydelsen av likaberättigande för all slags forskning.

Examinatorerna har också med viss tyngd tagit upp den stora andelen externfinansierad forskning och vikten av att de sektoriella forskningsfi­nansiärerna investerar i grundforskning. Jag kommer längre fram att när­mare gå in pä betydelsen av att sä sker. Det är, skriver examinatorerna vidare, inte en fråga om någon antidemokratisk inställning att stödja de bästa forskarna. Om en sådan uppfattning finns, skriver man, bör den noga analyseras. Mitt bestämda intryck är att även här råder en samstämmighet i debatten nämligen att del är klokt och riktigt alt stödja den bästa forsk­ningen och de bästa forskarna. Men det bör ske jämsides med åtgärder för att engagera forskare till nya forskningsområden och för att bygga upp inom sådana områden en varaktig kompetens. Det är mitt intryck att värt system för forskningsstöd fungerar väl.

I rapporten varnas för en etablering av forskningsinstitut utanför univer­

sitet och högskolor. Denna rekommendation har starkt stöd i vårt land.

Vidare har utvärderarna noterat vikten av att högskolan kan spela en roll

19

för fortbildning och vidareutbildning och rekommenderar förnyade diskus-     Prop. 1986/87:80 sioner mellan parterna på arbetsmarknaden om användningen av förnyel­sefonderna.

3 Den svenska profilen 

3.1 En tillbakablick

3.1.1 Forskningsråden

Forskningspolitik är för Sveriges del en sentida företeelse. Dess historia kan i praktiken räknas från 1940-talet och framåt. Det moderna samhällets allt större beroende av forsknings- och utvecklingsinsatser avspeglar sig i en mer omfattande volym på forskningen, ett mer sofistikerat sätt att finansiera och bedriva forskning och i ett nytt samhällsvetenskapligt områ­de, forskning om forskning och forskningspolitik.

Insikten om de stora uppgifter som väntade i efterkrigstidens Sverige,

men också erfarenheterna av det andra världskriget, ledde till större an­

språk från näringslivets sida på ny teknik och hög produktkvalitet. Svensk

. .

fackföreningsrörelse insåg också klart att rationaliseringar och effektivitet

i produktionen var nödvändiga om landet skulle omvandlas till ett välfärds­

land.

Statsmakterna uppfattade också förhållandet på samma sätt och ställde resurser till förfogande. Det välfärdssamhälle som skulle byggas i en kommande period av fred fordrade inte bara teknisk och naturveten­skaplig grundforskning; även samhällsforskningen skulle nu.komma att spela en allt större roll. 1940-talet utmärks därför av betydande resurstill­skott till universiteten och upprättandet av ett antal nya organ för stöd till svensk forskning. Under detta decennium inrättades forskningsråden, som snart skulle visa sig spela en myckel viktig roll för svensk forskning. Ett tekniskt forskningsråd etablerades är 1942. Två år senare tillkom efter initiativ från elt antal forskare elt medicinskt forskningsråd och ett forsk­ningsråd för jordbruket. Däremot var det från politikerhåll, som initiativet till det första renodlade grundforskningsrådet kom, nämligen det naturve­tenskapliga forskningsrådet inrättat år 1945. Det kan idag vara intressant att notera, att man från forskarnas sida hyste en viss oro för att forsknings­råden i alltför hög grad skulle komma att styra grundforskningen. Forsk­ningsråden framstår nu som i högsta grad respekterade organ, vars bety­delse för just grundforskningen svårligen kan överskattas.

Oron för statlig styrning gjorde, också, alt det dröjde fram till är 1947 innan ett samhällsvetenskapligt forskningsråd inrättades. Vitterhetsakade­mien fick i praktiken tjänstgöra som forskningsråd för den humanistiska forskningen. Under kort tidsrymd tillkom således hela den forskningsråds-organisation som, oaktat ett antal förändringar, kommit att bli något av en hörnsten i svensk forskningspolitik.

År 1945 tillskapades försvarets forskningsanstalt (FOA) som ett för

totalförsvaret gemensamt forskningsorgan. Motiven var bland annat det

ökade behovet av forskningsstöd för försvarets utveckling, behovet av ett

20

nära samarbete mellan forskare och avnämare samt problemen med militär     Prop. 1986/87:80 sekretess.

Under samma period bildades även ett antal institut, nämligen instituten för kollektiv forskning. Instituten finansierades då som nu via en gemen­sam insats från staten och näringslivet. De var ett uttryck för näringslivets ökade intresse för och behov av forskningsstöd i sin verksamhet. Även den kollektiva forskningen har visat sig livskraftig och nya institut har under decenniernas lopp kommit att startas. Företagsgrupperna bakom den kol­lekliva forskningen övertar nu successivt en högre andel av finansieringen.

Det råder, enligt min mening, ingen tvekan om att denna period för forskningens del präglades av stark optimism. Kanske kom denna opti­mism att visa sig mest tydligt i förhoppningarna omatt atomkraften skulle kunna bidra till en ren, trygg och billig energiförsörjning. Det var långt senare, som farhågorna för dess negativa effekter skulle komma i förgrun­den, även detta som ett resultat av forskningsrön.

Samtidigt som den nya organisationen för stöd till forskning skapades,

fick också universiteten betydande resursförstärkningar. 1 mitten på

1950-talet sammankallades ett antal stora forskningskonferenser, varav en

har blivit klassisk, den så kallade Rigolettokonfeiensen där representanter

för näringsliv, fackföreningsrörelse, politik och forskning samlades. Kon­

ferensen markerade inledningen till en andra fas av expansion och året

.

efter, 1955, tillsattes en universitetsutredning. Universitetsutredningens

förslag innebar en viss reformering av forskningsrådsorganisationen, sam­

tidigt som en utbyggnad av fasta forskningsresurser ansågs angelägen.

Forskningssystemet kan idag sägas bestå av tre samverkande parter. Den första parten är universitet och högskolor, där den grundläggande forskningen och all forskarutbildning bedrivs och där en betydande del av nya forskningsinitiativ tas. Den andra parten är industrin, där framför allt utvecklingsarbete med vetenskapliga metoder genomförs och där behovet av universitetens mångvetenskapliga kapacitet ständigt ökat. Den tredje parten är sektorsorganen. Den sektoriellt finansierade forskningen, i hu­vudsak utförd vid universiteten, växte fram under framför allt 1960-talet och i början av 1970-talet.

3.1.2 Sektoriell eller områdesorienterad forskning

Den sektoriella eller områdesorienterade forskningens huvudprincip är, att

varje samhällssektor för sig bör stödja forskning som ett led i en rationell

politik, Sektoriellt finansierad forskning återfinns därför som en del av

varje departements verksamhetsområde. Så är exempelvis statsmakternas

ansvar för en god arbetsmiljö intimt förknippat med möjligheten alt genom

forskningsresultat visa på arbetsmiljörisker och föreslå lösningar; alt få

mer kunskap om material, ventilation eller bostadsområdenas utformning

för en god boendemiljö, att för en klok politik pä Uvsmedelsförsöijningens

område finna lösningar som tillgodoser vårt behov av näringsriktig kost till

rimligt pris. Tillkomsten av bland annat styrelsen för teknisk utveckling

och olika sektorsorgan har successivt inneburit en förstärkning av sektors-

eller områdesorienterad forskning.

21

Den moderna sektorsforskningsprincipen innebär att vi i forskningspoli- Prop. 1986/87:80 tiken har två parallella linjer. Det är dels stöd till grundforskningen vid universiteten, där huvudlinjen är stöd till de mest lovande forskarna obero­ende av ämne eller inriktning, dels stöd till uppbyggnaden av vetenskaplig kompetens inom ett visst område. Industrins forskning bedrivs på sina egna villkor - marknadens - men är beroende av såväl grundforskning som sektoriell forskning.

När man i dagens debatt tidvis uttalar sin betänksamhet inför den områ­desorienterade forskningen, och kraftigt vill begränsa densamma, har man enligt min mening missförstått samspelet mellan forskningen och samhäl­lets behov av säker kunskap och analytisk skärpa. Jag vill därför något kommentera de senaste årens utveckling inom svensk forskningspolitik.

Den sektoriella - eller områdesorienterade forskningens genombrott är i sig ett betydande framsteg. Den har drivits fram utifrån starkt upplevda behov hos politiker, intresseorganisationer och forskare. Inte alltid har dessa behov kunnat tillfredsställas i den takt som intressenterna önskat. Kanske har också ibland alltför stora förhoppningar kommit att knytas till att stora resursinsatser skulle säkra önskad utveckling, samtidigt som grundläggande kompetens saknats. Såväl samhälle som forskare har ett ansvar härvidlag; samhällets intressenter genom att alltför otåligt och med i förstone ringa insikt i forskningens natur kräva resultat; forskarsamhället genom alt inte riktigt kunna hålla stånd mot den rikliga tillgången på såväl förväntningar som anslag för forskning. Det är mitt bestämda intryck att båda parter nu kommit igenom denna period och lärt av erfarenheterna av de senaste decenniernas satsningar.

Genombrottet för den sektoriella forskningsprincipen har skett jämsides med en omfattande demokratisering av högre utbildning och forskning. Jag är medveten om att demokratisering kan tydas på många olika sätt, men det är min övertygelse att den starka uppslutning kring behovet av ökad satsning på forskning och högre utbildning som vi idag upplever, har sin grund i, att det svenska högskolesystemet har öppnats för alla medborgare i olika avseenden. Hit hör medverkan i beslutsorgan inom högskolan för så kallade allmänintressen; hit hör den geografiskt spridda lokaliseringen av högskoleutbildning; hit hör även de reformer av studiefinansiering och utbildning som introducerats under 1970-lalet. Kritik över reformernas effekter har kunnat konstateras. Jag vill likväl påstå att del om huvudlin­jerna idag råder en betydande enighet i det svenska samhället.

3.1.3 Behovet av samordning

Jag vill avslutningsvis i denna tillbakablick redovisa några iakttagelser som har betydelse för framtidens forskningspolitiska överväganden. Tid efter annan har önskemål framförts om en ökad grad av samordning av den svenska forskningspolitiken. Dessa önskemål har manifesterats såväl t motioner till riksdagen som i programskrifter från fackliga och andra organisationer. Kraven är berättigade men bör nyanseras.

En samordning av forskningen i den meningen att all forskning bedöms i

ett sammanhang och isolerat för sig, har prövats i andra länder bland annat

22

genom särskilda ministerier för forskning. En sådan samordning kan lätt Prop. 1986/87:80 leda till att forskningen förlorar sitt sammanhang med andra strävanden i samhället. Enligt min mening förstås forskningen bäst genom att ses ut­ifrån behovet av kvalificerad kunskap i sitt samhällsperspektiv. Den orga­nisation som valts inom regeringskansliet innebär alt den nödvändiga samordningen inte står i motsats till utan skall samverka med sektors­intressena.

Enligt min mening finns det skäl för en samordning av det slaget, att balansen mellan olika delar i forskningssystemet ständigt är föremål för analys och eventuella åtgärder. Det gäller balansen mellan grundforskning och sektorsforskning i sin helhet men också avvägningen mellan olika sektorer. Jag kommer i det följande att redovisa en sådan analys och de åtgärder som kommer att föreslås. Det slaget av överblick och samordning är nödvändig.

Jag vill även betona ett annat slag av samordning, där statsmakterna endast i viss utsträckning, men dock med betydande inflytande, kan med­verka. Den sektoriella eller områdesorienterade forskningen har många gånger lett till insatser av tvärvetenskaplig eller mångvetenskaplig karak­tär. Delta behov av samverkan mellan olika discipliner har på intet sätt minskat. Det fascinerande forskningsområdet mikronik, som styrelsen för teknisk utveckling fört fram pä initiativ av forskare, är det senaste i raden av mångvetenskapliga projekt som eggar fantasin. Samtidigt ökar vikten av ett tvärsektoriellt synsätt. Den sektorsfinansierade forskningen får inte hämmas av revirtänkande. Den gemensamma utredning om forskning för en bättre miljö, som genomförts av ett antal sektorsorgan, är ett glädjande uttryck för en medvetenhet hos sektorsmyndigheterna om behovet av att inte låsas av de sektoriella ramarna och anslagen, utan att betona vikten av en områdesorienterad forskning, där grundforskningen har en självklar roll som kvalitetsgivare och frontförskjutare.

Jag vill avslutningsvis kommentera forskningsberedningens roll för rege­ringens arbete. Forskningsberedningen har under de senaste åren befäst sin ställning som ett betydelsefullt instrument i dialogen mellan forskar­samhället och regeringen. Beredningens roll är rådgivande. Efter en omor­ganisation 1983 svarar ett arbetsutskott under min ledning för den löpande verksamheten. I arbetsutskottet ingår förutom de vetenskapliga ledamö­terna även utbildningsministern och industriministern.

Forskningsberedningens arbetsutskott är ett värdefullt forum för kon­takt med den aktuella utvecklingen inom svensk forskning. Diskussionerna ger möjlighet att på ett tidigt stadium bli varse brister och svårigheter i planering och organisation och förutsättningslöst pröva lämpligheten av olika lösningar. Forskarutbildning, forskarkarriär och relationerna mellan högskolan, sektorsorganen och industrin tillhör de områden som har disku­terats.

Arbetsutskottet har även till uppgift att förbereda större möten i forsk­ningsberedningens regi med företrädare för olika intressen inom forskning och samhälle.

I vissa fall har arbetsutskottet utvidgat sina egna diskussioner genom

särskilda hearings i aktuella frågor. Så har skett exempelvis när det gäller

23

frågan om forskningsinsatser i Arktis och Antarktis.

Vid andra större möten har diskussionerna under de senaste åren gällt Prop. 1986/87:80 bl.a. ekologi och geovetenskaper, informationsteknologin och dess sam­hällskonsekvenser, statskunskap, humaniora, nationalekonomi, energi­forskning och bioteknologi. Beredningen har vidare behandlat den militär­teknologiska utvecklingen. Vid ett annat tillfälle har religionen som sam­hällsfaktor i olika delar av vadden belysts. Svensk FoU i ett inlemalionellt perspektiv och frågan om rollfördelningen i det sammanhanget mellan stat och näringsliv har diskuterats. Slutligen har beredningen i ett gemensamt möte med AIDS-delegationen falt en redovisning av det aktuella forsk­ningsläget och behandlingssituationen vad gäller AIDS.

Genom det flexibla arbetssättet har det varit möjligt att nå nya grupper av framför allt forskare men även företrädare för näringsliv och sektorsor­gan.

Jag har iakttagit i samband med intervjuer och samtal med forskare och politiker från andra länder att just forskningsberedningen och dess sätt att fungera väckt stort intresse.

Jag vill efter denna korta resumé av svensk forskningspolitik redovisa mina bedömningar av vilka förändringar som behöver ske i det svenska forskningssystemet. Enligt min mening utmärks svensk forskningspolitik av en påtaglig kontinuitet och få motsättningar. Detta är av stort värde för forskningen och för vårt land. Den modell för stödet till forskningen som successivt funnit sin form är, enligt min mening, i allt väsentligt en harmo­nisk och effektiv modell. Men under senare år kan vissa obalanser iakttas som under den kommande treårsperioden bör bli föremål för åtgärder och ytterligare studier. Jag kommer i det följande att redovisa ett antal konkre­ta åtgärder, men vill samtidigt betona att vår strävan bör vara att inleda en process i önskad riktning. Utvecklingen kommer alt följas uppmärksamt.

3.2 Forskningens organisation och omfattning

Den grundläggande enheten inom all forskning är institutionen. Att värna om institutionen som en livaktig och internationellt delaktig miljö tillhör det väsentligaste i all forskningsplanerande verksamhet.

Institutionerna (och instituten utanför högskolan) samverkar idag med ett stort antal intressenter; företag, sektorsmyndigheter, organisationer och enskilda. Detta sker genom en mycket varierad uppsättning kontrakt,, anslag och avknoppningsföretag.

Jag kan också konstatera att det vid universitet och högskolor under de senaste åren har tillkommit t.ex. forskningsbyar och olika slag av teknik­centra. Universitetsstäderna präglas av ett rikt kulturliv, av en expande­rande arbetsmarknad, av rika möjligheter till utbildning och vidareutbild­ning, men även av bostadsbrist. Gamla och traditionsrika universitets­städer som[REDACTED_EFTERNAMN] och Uppsala drar till sig högleknologisk industri. Men även nyetablerade områden för högleknologisk verksamhet expanderar snabbt. Jag vill fästa uppmärksamheten på att detta inte är problemfritt, vilket jag senare återkommer till.

Institutioner och universitet ingår i ett internationellt nätverk. Men det

finns också ett nätverk inom landet. I mindre skala återfinns universitets-

24

miljöerna också vid de mindre högskolorna. Också här uppstår som ringar     Prop, 1986/87:80

runt högskolan nyetableringar av olika slag. Även de mindre högskolorna

är därför en del av de mångkulturella kontaktnäten och utgör väsenfliga

länkar i ett system, som gör att kunskapen vidgas. Jag har erfarit att mänga

av de mindre högskolorna idag funnit former för sin verksamhet, som gör

att de i sin region uppfattas som regionens motsvarighet till universiteten.

Jag har helt kort velat ge en redovisning av vad universitet och högsko­lor faktiskt betyder för medborgarna och för samhällsekonomin idag. Sve­rige intar en framskjuten position i den internationella forskningsstatisti­ken. FoU-insatserna svarar idag för 2,7% av bruttonationalprodukten, vilket är en mycket hög siffra. Del är en högre andel än exempelvis i Frankrike och Storbritannien samt i ungefärlig nivå med Förbundsrepubli­ken Tyskland. Det är den högsta andelen inom kategorin medelstora eko­nomier inom OECD.

Enligt SCB:s preliminära beräkningar avsattes år 1985 ca 25 miljarder kr. för forskning och utveckling.

Industrin svarar för merparten av utgifterna för forskning och utveck­ling. Verksamheten avser huvudsakligen utvecklingsinriktade insatser, koncentrerade till vissa branscher och högteknologiska företag. Företag med mer än 1000 anställda svarar för ca 75% av all företagsfinansierad forskning. De tio företag som hade de högsta FoU-utgifterna bedriver en FoU-verksamhet som är närmare hälften av den totala FoU-verksamheten inom företagssektorn, medan ett stort antal småföretag har liten utveck­lingskapacitet.

Det finns skäl att förmoda att de senaste årens uppgång av FoU-utgif­terna till övervägande del omfattar utvecklingsinsatser. Den statliga finan­sieringen av forskningen har i stor sett hållit jämna steg med bruttonatio­nalproduktens ökning under senaste decennium.

Likväl vill jag hävda alt statsmakterna i ett myckel trängt statsfinansiellt läge har kunnat prioritera forskningen. Som andel av statsbudgeten har forskningsanslagen ökat under de senaste åren. Forskningen är ett av de få områden som fått ökade anslag. Jag vill betona att så bör ske även under den kommande treårsperioden. Omprioriteringar har gjort det möjligt att öka insatserna i statsbudgeten för forskningen.

3.3 Inriktningen av forskningen

Följande tabell visar hur FoU-anslageti över statsbudgeten är fördelade på ändamål budgetåret 1986/87.

25

Tabell 1. FoU-anslagens fördelning pä ändamål 1986/87

Prnn 1 Q8fi/87- 80

Ändamål

Milj. kr

Procent

1986/87

1986/87

Allmän vetenskaplig utveckling

4894

43,1

Försvar

2944

25,9

Energi- och vattenförsörjning

699

6,2

Industriell verksamhet

651

5,7

Rymdverksamhet

324

2,9

Transport och telekommunikationer

427

3,8

Arbetsmiljö, personalskydd

290

2,5

Off.förvaltning, samhällsservice

225

2,0

Jordbmk, skogsbruk, jakt, fiske

290

2,5

Boendemiljö, samhällsplanering

157

1,4

Fysisk miljö, naturvård

184

1,6

Hälso- och sjukvård

79

0,7

Socialvård, social miJjö, trygghet

46

0,4

Undervisning

64

0,6

Utforskning av jordens atmosfär

34

0,3

Kultur, massmedia, fritid

42

0,4

Samtliga ändamål

11350

100

Av totala FoU-anslag på 11350 milj. kr. anslogs 4894 milj. kr. (43,1%) för allmän vetenskaplig utveckling. Huvuddelen härav avsåg fakultets- och rådsmedei.

Av intresse är också alt ge en bild av forskningsanslagens fördelning på olika fakultetsområden.

Tabell 2. Fördelning av forskningsanslag på vetenskapsområden

Vetenskapsområden

milj. kr. bå 1986/87

Naturvetenskap

Teknisk vetenskap

Medicinsk vetenskap

Lantbruks- och veterinärvetenskap

Samhällsvetenskap

Humanistisk vetenskap

Övrigt - ej fördelat

1019

808 1703 399 395 280 290

Medicinsk forskning har traditionellt den starkaste ställningen i Sverige. De statliga anslagen till teknisk forskning är mindre än hälften så stora som till medicinsk, medan anslagen till naturvetenskap och matematik är något högre än den tekniska. Kulturvetenskaperna (humaniora och samhällsve­tenskap) har tillsammans i anslag ungefär motsvarande nivå som den tekniska forskningen. Lantbruksvetenskaplig forskning, slutligen, är i om­fattning hälften av den tekniska.

Jag är medveten om att dessa mått är grova, men de ger likväl en relativt klar bild av forskningens inriktning. Anslagens storlek måste ses mot bakgrunden av att forskningen inom olika fakulteter och ämnen kräver mer eller mindre av bland annat utrustning och teknisk personal. Anslagen till medicinsk forskning inrymmer t. ex. bidrag till kommunala undervis­ningssjukhus.

Svensk forskning hävdar sig väl i ett internationellt perspektiv. Framför

allt gäller det naturvetenskaplig och medicinsk forskning, där internatio-

26

nella utvärderingar av olika ämnesområden gett glädjande besked. Även     Prop. 1986/87:80 teknisk forskning och teknisk kompelens överhuvudtaget har visat sig ligga på en hög internationell nivå.

Den nära samverkan mellan läkemedelsindustrin och en stark forskning inom medicin och farmakalogi uppmärksammades av OECD:s examina-torer. När nu biotekniken utvecklas hastigt och fordrar hög kompetens inom medicinska specialiteter, har Sverige en fördel i sin starka medicins­ka tradition. Områden som omvårdnad, hälsopolitik, epidemiologi och samhällsmedicin har dock en relativt sett svagare ställning. Det är angelä­get att medicinska och samhällsvetenskapliga fakulteter fortsätter att upp­märksamma detta förhållande och medverkar till att kompetens byggs upp successivt.

Sjukvårdshuvudmännen har sett det som angeläget att på olika sätt stödja FoU-verksamheten. Många landsting driver utvecklingsenheter, framför allt inriktade på primärvård och samhällsmedicin. För omvård­nadsarbetet och dess metodutveckling finns också ett starkt engagemang och en beredskap för ytterligare insatser. Jag ser det som nödvändigt att forskning och utveckling på delta sätt kan räkna med fortsatt stöd från huvudmännen.

Grundforskningen bedrivs till 90% vid högskolan. Kanske framhålls alltför sällan vilket stort värde delta har. Forskningen bedrivs i regel vid samma institutioner som också ger grundläggande högskoleutbildning; där­med får nya generationer tillgång till vad som sker i olika ämnen, inte bara i Sverige utan även internationellt. Forskningen finns samlad i universitets-och högskoleorganisationen och de olika ämnena befinner sig lokalmässigt i närheten av varandra, vilket möjliggör mångvetenskapliga kontakter och tvärvetenskapligt samarbete.

Endast i undantagsfall har särskilda forskningsinstitut byggts upp vid sidan av högskoleorganisationen. Det är framför allt försvarels forsknings­anstalt, vilket har ett naturligt motiv, samt ytteriigare exempelvis statens institut för byggnadsforskning, arbelslivscentrum och Studsvik energitek­nik AB. När OECD:s examinatorer varnar för att.upprätta nya forsknings­institut, vill jag gärna instämma. Det råder också inom landet glädjande enighet om högskolans centrala roll.

Jag vill samtidigt påminna om en annan av OECD-examinatorernas rekommendationer, nämligen att det i fortsättningen krävs fler tvärveten­skapliga organisalionsbildningar vid universitet och högskolor i en del fall institut inom universitetens ram. Uppsala Biomedicinska centrum fram­hölls av examinatorerna som föredömligt.

De institut som bildats utan att ingå i högskoleorganisationen har, vill jag erinra om, bildats just därför att forskning över ämnesgränserna inte kom­mit till stånd. Många av de mest intressanta och fantasieggande nya forsk­ningsområdena är idag tvärvetenskapliga till sin karaktär som exempelvis biotekniken. Förmågan att inom högskolan skapa tvärvetenskapliga mil­jöer kommer därför att ha mycket stor betydelse i framtiden.

Näringslivets kraftigt ökade intresse för högskolan och stora ekonomis­

ka resurser innebär att det finns en risk för obalans mellan externa medel å

ena sidan och de basresurser som högskolan direkt tillförs via statsbudge-

27

ten.

Mina förslag till förstärkningar syftar framför allt till att säkra högsko- Prop, 1986/87:80 lans position som den dominerande bäraren av ny kunskap genom forsk­ning. Jag återkommer senare till frågan om balansen i det svenska forsk­ningssystemet och kommer därvid också att uppmana de sektoriella forsk-ningsstödjande råden och myndigheterna att i sitt stöd till forskningen främja högskolans långsiktiga överlevnad och förnyelse.

Jag vill avslutningsvis konstatera att forskningsstatistiken är bristfällig. Statistiken måste tolkas med stor försiktighet. Det här också visat sig svårt att överhuvudtaget få fram uppgifter, inte minst från högskolorna.

Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare att föreslå vissa förbättringar vad gäller statistiken över forskning inom högskolan.

3.4 Grundforskningens betydelse

Att stärka förtroendet för forskarna som yrkesgrupp liksom förtroendet för andra yrkesgrupper är ett viktigt element i regeringens politik.

Inom alla yrkesområden krävs entusiasm och arbetsglädje inför de möj­ligheter som ligger i framtiden. Vidgade möjligheter till nya initiativ bör därför skapas inom universitet och högskolor. Här finns ett ansvar för riksdag och regering att undvika alt utforma nya regelsystem som är hämmande, liksom att avskaffa sådana regelsystem som känns påtvingade.

Jag vill samtidigt framhålla att normer och föreskrifter inte är ett självän­damål. Syftet är att trygga rättssäkerhet och kvalitet. Jag vill också påmin­na om att en del av den byråkrati, som under senare år blivit föremål för uppmärksamhet, kan förenklas av högskolorna själva. Men jag vill inte oreserverat instämma i de påståenden som gjorts, att antalet administratö­rer och byråkrater på ett orimligt sätt växt vid högskolan. Vad statistiken inte observerat är det ökade behovet av dels olika servicefunktioner (bib­liotek m.m.), dels teknisk personal för forskningens bedrivande. En effek­tiv service är också till nytta för forskning och utbildning.

I strävan efter bättre fungerande enheter måste alltid kravet pä demokra­ti och medinflytande från alla berörda parter ligga fast. Det är i en genuin samverkan mellan jämställda individer som de arbetslag skapas där arbets- glädje och skaparförmåga finns i rikligt mått.

Den forskning som innebär elt oberoende sökande efter svar på grund­läggande frågor kräver originalitet och skaparkraft. Min bestämda uppfatt­ning är att det i vårt land även i fortsättningen måste bedrivas en omfat­tande och livskraftig grundforskning. Vi måste ständigt höja den veten­skapliga kompetensen och skolningen för att ha en bas för egna vetenskap­liga genombrott och för att kunna följa vad som sker vid den vetenskapliga frontlinjen internationellt. Vi behöver också erbjuda en vetenskaplig skol­ning för elt antal befattningshavare på nyckelområden i samhället.

Grundforskningen bar vuxit fram ur de filisofiska fakulteternas tradition och berör alla företeelser i samhället. Denna forskning måste slå fri från såväl politisk styrning som krav från marknaden, men måste självfallet respektera samhällets normsystem.

En forskning som endast styrs av den vetenskapliga fantasiförmågan och

bedöms utifrån vetenskapliga kvaliteter har beröringspunkter med konst-

28

näriig verksamhet. Den spelar också en betydelsefull roll för en mer Prop. 1986/87:80 målinriktad forskning, som syftar till att lösa specifika problem. En fram­stående grundforskning är inträdesbiljetten till det internationella forskar­samhället och en förutsättning för att snabbt bli delaktig av den kunskap som växer fram runt om i världen. Basen för denna forskning finns vid universiteten. Inte minst den mångsidiga specialiseringen är av stort värde för en fruktbärande dialog över ämnes- och fakultetsgränserna.

Men grundforskningen kan även betraktas ur ett utbildningsperspektiv. Även om resultaten inte alltid finner vägen in i de internationella veten­skapliga tidskrifterna är denna forskning av betydelse för att allmänt höja den vetenskapliga standarden. Att säkerställa och skapa förutsättningar för att det upprättas livaktiga och stabila forskningsmiljöer, med faktiska möjligheter att befinna sig vid frontlinjen, är något av en huvuduppgift för forskningspolitiken. Men det är, vill jag samtidigt erinra om, en uppgift som fordrar elt samspel mellan statsmakterna och forskarsamhället; ett samspel som bygger på ett ömsesidigt förtroende.

4. Balansfrågor

4.1 Statens och företagens ansvar

Regeringens ekonomiska politik har varit framgångsrik. Budgetunderskot­tet har pressats tillbaka, bytesbalansen har förbättrats, inflationstakten dämpats avsevärt och sysselsättningen kunnat ökas.

Genom devalveringen hösten 1982 bereddes de svenska företagen möj­lighet att återta marknadsandelar och höja sina vinster. Den vinstökning . som skett har också varit anmärkningsvärd. Samtidigt har en myckel återhållsam budgetpolitik haft till effekt att utrymmet för nya statliga åtaganden lämnat ett utomordentligt litet utrymme. De förslag till förstärk­ningar av forskningsanslagen som nu läggs fram har, som jag tidigare påpekat, till fullo finansierats genom omprioriteringar.

Framgången för regeringens ekonomiska politik kan enligt min mening bland annat avläsas i de myckel markanta ökningarna i företagens FoU-in-vesteringar. Under perioden 1981-1985 har FoU-investeringarna fördubb­lats i löpande priser. Det är en generellt sett anmärkningsvärd och interna­tionellt enastående ökning. Jag anser att det är utomordentligt glädjande att svenska företag på delta sätt tagit tillvara möjligheterna att stärka sin framtidspotential.

Men det innebär samtidigt att en allt större del av den samlade svenska

FoU-verksamheten är företagsfinansierad och företagsstyrd. Därmed finns

en risk för att långsiktigheten i forskningen och den grundläggande forsk­

ningen trängs tillbaka.

.

Rollfördelningen mellan stat och näringsliv vad. gäller forskningen har

sedan många år varit klar. Det är statens ansvar att svara för anslag till den

grundläggande forskningen och forskarutbildningen, medan det är företa­

gens ansvar att bedriva egen FoU-verksamhet som ligger nära marknaden.

Om denna rollfördelning råder enighet.

29

Någon given balans uttryckt i andelar av de samlade forskningsinsat-     Prop. 1986/87:80 serna kan knappast anges. Det statsmaktema och företagsamheten har att ta hänsyn till är hur befintliga resurser bäst skall utnyttjas så att såväl den grundläggande forskningen och forskarutbildningen som företagens målin­riktade FoU-verksamhet bäst kan främjas.

Vid överiäggningar med företrädare för näringslivet har jag noterat att man från näringslivets sida enstämmigt betonat vikten av att grundforsk­ningen och forskarutbildningen får ökade resurser. Det är min övertygelse att denna uppfattning grundar sig på en allt djupare insikt om högskolans roll som en viktig näringspolitisk nationell resurs, som måste värnas och utvecklas för alt svensk industri skall kunna förbli tekniskt och ekono­miskt konkurrenskraftig på världsmarknaden.

Kraven på högskolan och på företagens tekniska nivå höjs kontinueriigt. Forskningen inom företagssektorn är starkt inriktad på utvecklingsarbete. Det betyder att de svenska företagen i hög grad är beroende av tillgång till högskolans kompetens. Jag vill framhålla betydelsen av att högskolan har en specialistkompetens inom många ämnesområden och att det även för företagens problemlösningar blir allt viktigare att kunna kombinera olika vetenskapsgrenar,

I ett antal intressanta skrifter har styrelsen för teknisk utveckling identi­fierat några områden med utpräglat tvärvetenskaplig karaktär: mikronik, expertbaserade system, samt humaniora och samhällsvetenskap som re­surs för teknisk utveckling. Det är mitt bestämda intryck att förmågan att skapa tvärvetenskapliga kombinationer vid universiteten kommer att ha stor betydelse för vår industriella framtid. Jag vill samtidigtbetona att den strävan som funnits under senare år och som uttryckts som "back to basics" på intet sätt slår i motsats till behovet av tvärvetenskap. Betydel­sen av djupa och grundläggande ämnesstudier som en nödvändig förutsätt­ning för tvärvetenskapliga ämnesöverskridanden kan inte nog betonas.

Svensk industri är i högsta grad konkurrensutsatl, såväl på hemmamark­naden som i sin internationella verksamhet. Detta gäller även vitala delar av högskolan, framför allt inom teknisk, naturvetenskaplig och medicinsk fakultet. Denna konkurrens är stimulerande och nödvändig, men innebär också risker för högskolan. De framstående forskarna, de unga och lo­vande forskarstuderandena saml de studerande inom vissa ämnesområden har attraktiva yrkes- och förtjänstmöjligheter utanför högskolan. I en situa­tion där bristen på kompetens blir påtaglig i förhållande till behovet av högspecialiserad kunskap, kan högskolan riskera att alltför snabbt förlora sina bästa krafter till näringslivet eller till utlandet. Denna situation förelig­ger inte bara i Sverige utan är en internationell företeelse.

Jag är medveten om alt man på sina håll hyser en stark oro för framtiden

och för möjligheterna att bedriva högskoleverksamheten. Den forskarflykt

från högskolan som tidvis tas upp ull diskussion, och som i de enskilda

fallen kan vara mycket allvarliga för en institution eller för en forskar­

grupp, har dock också det göda med sig att kompetensen kan nyttiggöras i

näringsliv eller administration. Jag vill också erinra om att det är av stort

värde att svenska forskare har internationella kontakter och kan beredas

tillfälle  att  arbeta  utomlands  vid  högklassiga forskningsinstitutioner.

30

Svensk forskning drar också nytta av att det här finns många utländska     Prop. 1986/87:80 forskare som tillfälligt eller permanent valt att komma hit för att bedriva sina forskning.

Jag vill dock rikta uppmärksamheten på att det ligger i den svenska företagsamhetens intresse att högskolan inte alltför snabbt berövas sin främsta resurs, de kunskapsbärande forskarna och lärarna.

Risk föreligger att företagen enskilt eller kollektivt får ett sådant infly­tande vid vissa institutioner att forskningen inte längre kan bedrivas öppet eller alt forskningen leds in i allför snäva fåror. Detta kan leda till kortsik­tighet och utarmning av kunskapsinnehållet i'forskningen. Marknadsstyr­ningen av forskningen får således inte tillåtas att dominera verksamheten vid t.ex. de tekniska högskolornas institutioner.

Såväl vid högskolan som inom näringslivet finns också en stark medve­tenhet om högskolans grundläggande uppgift. Den fria forskningens tradi­tion inom högskolan är enligt min mening stark. Jag vill också erinra om att högskolan är en angelägenhet för hela samhället och att bland annat hög­skolestyrelserna bör ha ansvar och auktoritet att ingripa om förhållandena så kräver. I ett längre perspektiv kan forskningens integritet vara avgöran­de för svensk industri i en allt hårdare internationell konkurrens.

Behovet av samverkan mellan högskola och näringsliv har under senare år betonats starkt. Jag finner ingen anledning att hävda någon annan uppfattning, men vill samtidigt betona vikten av att den rollfördelning , varom enighet råder också i praktiken kan upprätthållas.

I regeringens förslag till ireårsprogram för forskningen våren 1984 re­dovisade jag all regeringen hade för avsikt att överlägga med näringslivet om insatser till förmån för den grundläggande forskningen, bland annat för att förnya utrustningen vid högskolan.

Det är med stor tillfredsställelse jag nu konstaterar att affärsbankerna erbjudit sig att avsälla 200 milj/år under treårsperioden för att bidra till den nödvändiga förnyelsen av utrustningen vid högskolan. Tillsammans med den resursförstärkning som blivit möjlig genom omprioriteringar i stats­budgeten bör enligt min mening högskolan kunna fylla sin uppgift att vara hela samhällets resurs för forskning, forskarutbildning och grundutbildning och att hävda sin integritet och sitt självbestämmande i verksamheten. De förslag som chefen för utbildningsdepartementet senare kommer att redo­visa bör verksamt kunna bidra till att forskning och forskarutbildning vid högskolan kommer att bli en attraktiv livsuppgift för tillräckligt många forskare och lärare.

4.2 Balans mellan basresurser och extern finansiering

Historiskt sett har forskningen spelat en viktig roll för utvecklingen av värt samhälle. Därom är de flesta ense. Traditionellt har grundforskningen, med uppföljning av tillämpningsinriktad forskning vid högskola och företag svarat för utvecklingen.

Grundforskningen finansieras huvudsakligen genom basanslag fill fakul­

teterna och anslag via forskningsråden. Sektorsforskningen, som huvud­

sakligen är tillämpningsinriktad och områdesorienterad, finansieras via

31

anslag frän myndigheter, forskningsfonder och näringsliv. Jag kommer i     Prop. 1986/87:80 det följande att använda begreppen grundforskning och sektorsforskning, väl medveten om att invändningar kan göras. Ur den enskilda institufio-nens synpunkt kan man också tala om att forskningen bedrivs på eget programansvar respektive uppdrag.

Successivt har samhällets behov av - och ansvar för - kunskaps- och kompetenshöjningen ökat. Forskningen har betraktats som en strategisk faktor för välfärdssamhällets fortsatta utveckling. Ett uttryck för detta är inrättandet av forskningsstödjande råd och fonder samt i några undantags­fall även särskilda forskningsinstitut för vissa uppgifter. Idag utgör resulta­ten från den sektoriellt finansierade forskningen en stor och omistlig del av samhällets ökande kunskapsmassa.

Även i den sektoriella forskningsverksamheten måste de vetenskapliga kvalitetskraven ställas högt, lika högt soki i forskning stödd utifrån andra motiv och med annan finansiering. Kontakten med grundforskningen mås­te upprätthållas genom institutionella arrangemang och/eller genom att forskare kan ägna sig åt olika slag av forskning i olika skeden av sin forskarkarriär.

Ökade krav på forskning växer nu fram. Jag tänker exempelvis på nya möjligheter inom medicin och bioteknik och inte minst när det gäller naturresursernas utnyttjande och miljöns förbättring. Detta innebär också större anspråk på finansiering och samordning. Sektorsorgan och olika intressegrupper spelar här en betydelsefull roll som initiativtagare. Denna ansvarighet bör vara lika tydlig som det ansvar forskarsamhället har för att bedöma den vetenskapliga kvaliteten.

Sektoriell forskning har lid efter annan utsatts för kritik för bristande vetenskaplighet. Kritiken har inte alltid varit obefogad. Kritiserade projekt har ofta utförts vid universiteten och de tekniska högskolorna där det är ett krav att det vetenskapliga normsystemet efterlevs. Sektorsmyndigheter å andra sidan har ofta uppgifter som är bredare än att vara enbart forskr'nes-finansierande och därför är det inte alltid forskning i strikt mening som har ansetts behövligt i kunskapsuppbyggnaden.

Det är viktigt att även kunna se medelstilldelningen för sektoriell forsk­ning som en långsiktig investering. Det är samhällets framtida behov, så långt de nu kan bedömas, av kunskap och Tärdigheter som skall tillgo­doses. Idag krävs nya stora satsningar inom informationsteknologin och biotekniken. Sådana satsningar måste ske i en komplicerad struktur, där internationellt erkända ämnen, tvärvetenskapliga projekt, sektoriella or­gan och tvärsektoriella projekt måste samverka, ofta med många universi­tet och institutioner som medverkande. I sådana komplicerade strukturer är inte enbart storleken på investeringen avgörande ulan även kvaliteten och systematiken.

Som ett exempel på områden där en samverkan mellan olika forsknings­

finansiärer är angelägen vill jag framhålla handikappforskningen. Chefen

för utbildningsdepartementet kommer senare idag att föreslå en resursök­

ning till FRN för detta ändamål. Muvarande finansiärer av handikappforsk­

ningen bör sammantaget solidariskt kunna bidra med minst motsvarande

insatser.

32

Somett ytteriigare exempel på ett område där det är angeläget med nya Prop. 1986/87:80 former för samverkan mellan stat och andra intressenter vill jag nämna forskning om offentlig förvaltning. Ett förändringsarbete pågår nu för att utveckla och förbättra den offentliga förvaltningen. Samhällsorganens ser­vice, effektivitet och regelsystem ses över. Nya former prövas för att öka de enskilda människornas inflytande och aktiva medverkan. Som stöd för detta arbete behövs ökad kunskap om utvecklingen i såväl stat som lands­ting och kommuner. Chefen för civildepartementet kommer senare att redovisa att staten och kommunförbunden i samverkan tillskjuter medel för forskning om offentlig förvaltning. Delegationen för forskning om den offentliga sektorn ges därmed möjlighet att stödja förvaltningsforskning inom eftersatta områden.

En utgångspunkt för den framtida forskningspolitiken bör vara att de grundläggande verksamheterna måste betonas.

Som elt led i denna strävan kommer chefen för utbildningsdepartemen­tet senare att föreslå en förstärkning av basresurser och medel för dokto­randtjänster, höjda utbildningsbidrag, fler forskarassistenttjänster och ökade resurser för de vetenskapliga biblioteken. Det innebär att högskolan kommer att få en helt avgörande del av förstärkningen av forskningens resurser.

Det andra sätt på vilket högskolan kan stärkas är genom att sektorsor­ganen tar ett större ansvar för baskostnaderna. I den forskningsproposition som riksdagen fattade beslut om våren 1984 betonades vikten av att de sektorsfinansierande organen påtog sig ett större ansvar för långsiktighet i anslagsgivningen. Mitt intryck är att en sådan utveckHng kan skönjas. Sektorsorganen har i större utsträckning kommit att föriänga sina projekt i fiden, arbetar mer med ramprogram och inrättar forskartjänster och dok­torandtjänster.

Del är angeläget att denna process fortskrider och att sektorsorganen också finner former för ett strukturellt inriktat stöd som komplement till elt stöd av mer tillfällig karaktär.

Det har från företrädare för högskolan framförts önskemål om att den sektoriellt finansierade forskningen borde avsätta en avsevärt större del av forskningsanslagen som stöd till högskolans basresurser. Jag anser att sektorsorganen och högskolans institutioner i en förtroendefull dialog kan åstadkomma ett bättre resultat än genom en påtvingad omfördelning av forskningsmedel.

Sektorsorganen bör rekommenderas att övergå till en finansiering av tjänster i samband med att man etablerar sina forskningsprogram. De tjänster som bör inrättas kan vara fasta tjänster.

Sektorsmyndigheterna bör också sträva efter att finansiera forskningen genom att inrätta tidsbegränsade tjänster som forskarassistent och dokto­rand. På sä sätt kan de sektoriella medlen verkningsfullt medverka till en ökad rekrytering och en bättre studiefinansiering för den yngre generatio­nen forskare.

Jag vill också framhålla vikten av alt sektorsmyndigheterna i högre

utsträckning påtar sig ansvaret för att inrätta ramprogram med flerårig .

löptid. För att ytteriigare stödja en förstärkning av universitetens basre-

33

3   Riksdagen 1986187. I saml. Nr 80

surser föreslår jag att sektorsmyndigheterna överväger att avsätta en fri     Prop. 1986/87:80 forskningsresurs i samband med projektanslag som huvudsakligen går till den initierande institutionen.

Den sektorsfinansierade forskningen behöver också integreras i utbild­ningen vid högskolorna. Innehavare av sektorsfinansierade tjänster bör därför medverka i undervisningen.

För försvarsforskningen gäller något annoriunda förhållanden. Forsk­ning på universitetsnivå finns inte inom vissa för försvaret väsentliga områden. Av denna anledning har försvarsforskningen givits en fastare organisatorisk struktur samtidigt som forskningens inriktning och kvalitet regelbundet prövas i samband med de återkommande försvarsbesluten.

Det är min fasta övertygelse att den sektorsfinansierade forskningen själv kommer att ha allt att vinna på de åtgärder som jag föreslår. Sektors-finansierad forskning är, som jag tidigare påpekat, omistlig för kompetens­höjningen inom forskningen. Den förtjänar att ytterligare stärkas och det sker bäst genom alt den inte bara utförs inom högskolan utan också bättre integreras i densamma.

Det långsiktiga mål som bör eftersträvas är alt sektoriellt finansierad forskning antingen gör egna investeringar av permanent natur vid högsko­lan eller strävar efter full kostnadstäckning i samband med tidsbegränsade projekt.

4.3 Samspelet mellan universiteten och de mindre högskolorna

Den explosion av utbildnings- och forskningsverksamhet som skedde un­der 1950- och 60-talen har efterträtts av en lugnare expansionstakt föran­ledd av en förändrad samhällsekonomisk situation.

1977 års högskolereform innebär bland annat att statlig högskoleutbild­ning nu finns etablerad i nästan vaije län. Denna geografiska spridning av högskolan är av stort värde.

Universitetsorterna upplever idag starkt alt de är attraktiva och expan­siva. Arbetsmarknadsläget är för samtliga universitetsorter tillfredsställan­de. Det är uppenbart att forskning och högre utbildning kraftfullt bidrar till att skapa miljöer som drar till sig människor och företag. Det är inte bara sysselsättningstillfällena som ökar, universitetsorterna uppfattas som vari­erade och kulturellt livaktiga. Detta skapar regionala spänningar. I det uppföljningsarbete jag tidigare nämnt bör ingå att analysera konsekvenser­na av forskningens lokalisering.

I 1987 års budgetproposition redovisade cheferna för utbildnings- och industridepartementen olika kompetensutvecklande åtgärder för att nå en ökad regional rättvisa. De mindre högskolorna har därvid en viktig roll. Genom att dessa är en del av samma enhetliga högskolesystem som univer­siteten kan de fungera som en länk till högskolans hela forskningsverksam­het och därmed som en praktiskt betydelsfull kanal för teknik- och kun­skapsspridning.

För forskningspolitiken under den treårsperiod som nu är aktuell gäller

den aUt överskuggande uppgiften att skapa så starka forskningsmiljöer att

34

de kan konkurrera med de bästa internationella centra. Det är en förutsätt-

ning för att forskningen skall kunna bidra till den tillväxt och kulturella     Prop. 1986/87:80 nivå som är önskvärd. De förslag som här läggs fram syftar därför till alt i första hand stabilisera och stärka den grund för svensk forskning som universitet och tekniska högskolor utgör.

Jag vill dock anknyta till vad jag tidigare sagt om de mindre högskolor­nas uppgifter som länkar i ett system för utveckling av hela landet. För att de skall kunna fylla den uppgiften bedömer jag det vara angeläget att öka också deras resurser för forskningsanknulen verksamhet.

Även om fasta forskningsresurser sålunda inte finns vid de mindre högskolorna bedrivs där en omfattande och livaktig forskningsverksamhet. Särskilda medel anvisas exempelvis för att lärarna vid högskolorna skall kunna få direkt kontakt med den forskning som utförs vid universiteten och särskilda arrangemang för adjungering av såväl svenska som utländska forskare har organiserats. En organisation för kontakter såväl med intres­senter utanför högskolan som med forskningen vid universiteten har byggts upp vid flera mindre enheter. Enligt min mening bör forsknings­verksamheten vid de mindre högskolorna vidareutvecklas i de former som idag är etablerade och ytterligare ansträngningar göras för att stärka ban­den mellan universiteten och de mindre högskolorna.

Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare att föreslå en ök­ning med 7 milj. kr, för forskningsanknulen verksainhet vid de mindre högskolorna.

5 Prioriterade forskningsområden

5.1 Omprioriteringar

Riksdagen har vid två tillfällen, med anledning av prop. 1981/82:106 och 1983/84:107, tagit ställning till prioriterade områden för forskning. Det finns anledning att bygga vidare på dessa prioriteringar och jag kommer i det följande att redovisa på vilka områden jag anser alt förstärkningar behöv.s.

Det har enligt min mening varit av värde att riksdagen angett vad som var de mest angelägna forskningsområdena. Att enighet rått om dessa prioriteringar har också varit en styrka för forskarsamhället. Men jag skulle likväl vilja göra några konstateranden om karaktären och resultatet av prioriteringar.

Det är ett vanskligt arbete för regering och riksdag alt ange prioriterade forskningsområden, likväl är del nödvändigt och rimligt. Att åstadkomma verkningsfulla prioriteringar, som är uttryck för samhällets önskan om ny och vidgad kunskap och som därmed också har sin påverkan pä forskning­en är en viktig uppgift. Samtidigt kan en alltför kraftfull och detaljerad prioriteringsordning verka som en allvariig hämsko på forskarsamhället. Detta är en betydelsefull avvägning.

Självfallet måste riksdagen kunna uttala sin mening om hur medel för

forskning bör riktas. Forskarsamhället har också uppfattat de tidigare

angivna prioriteringarna som rimliga i detaljeringsnivå och ambitionsgrad.

35

Dessa har också i viss utsträckning kommit till uttryck vid medelstilldel- Prop. 1986/87:80 ningen frän olika anslagsgivare. Även här bör dock viss försiktighet råda. I hög grad beror prioriteringarnas genomslagskraft på vilka förutsättningar som faktiskt råder, om kompetenta forskare finns, om dessa forskare uppfattar den angivna riktningen som intressant saint om området överhu­vudtaget anses viktigt ur vetenskaplig synpunkt. Enligt min mening har riksdagen i tidigare beslut funnit en rimlig ambitionsnivå i sin prioriterings-ordning.

Verkningsgraden i prioriteringarna måste också ses i ljuset av att riksda­gen inte i någon avgörande grad kan,eller bör föreslå hastiga förändringar i den sedan decennier framväxta fördelningen mellan olika fakultetsområ­den eller av samhället definierade forskningsområden. Del är huvudsakli­gen marginella men likväl väsentliga förskjutningar som kan åstadkommas genom riksdagens beslut om vad som är mest angeläget från samhällets synpunkt. Riksdagens beslut innebär dels att vissa forskningsområden särskilt bör beaktas, dels att medelsförstärkningar riktas direkt till vissa forskningsområden. På sikt kan dock dessa marginella förändringar kom­ma att leda till mer påtagliga strukturella förskjutningar i forskningens inriktning.

Stödet till forskning bör utformas så att det gynnar uppkomsten av starka och livskraftiga forskningsmiljöer. Därför är ett stöd till den grund­läggande strukturen en nödvändighet, liksom att medel avsätts för strate­giska teknikområden. Det är forskarsamhällets ansvar att i sin egen plane­ringsprocess översätta den angivna viljeinriktningen i vetenskapliga kvali­tetsnormer och insatser.

Delta bör ske inom varje sektorsonvåde. Myndigheterna bör avväga sina insatser och bedöma hur omfattande stödet till forskning inom sektorn bör vara i förhållande till verksamheten inom sektorn. Även bär är det av stor betydelse att forskarna själva ges ett förtroende att utforma de veten­skapliga kvalitetsnormerna.

Jag kommer nu att beröra några av de insatser som i det följande kommer att föreslås inom ett litet antal viktiga programområden. Det är min uppfattning att en viss koncentration till dessa programområden idag är nödvändig. De skiljer sig inte på något avgörande sätt från vad stats­makter och företag i övriga delar av världen idag sätter i focus. En fram­gång för svensk forskning bygger inte på att vi funnit originella och nya områden för forskning, den bygger på vår förmåga att utnyttja den svenska modellens kapacitet.

5.2 Kulturell identitet i en föränderlig värld

I en värld med allt snabbare förändringar och allt djupare beroende län­

derna emellan spelar kulturvetenskaperna en betydelsefull roll. Medbor­

garna omges av en ström av dagsaktuell och många gånger dramatisk

information via bild, text och ljud. Därmed blir det också än viktigare att

bevara och hålla levande det historiska perspektivet. Elt samhälle utan

minne blir i grunden otryggt. Det ris.kerar alt bli ett torftigt samhälle som

grovt överskattar dagshändelsernas vikt och proportioner. Ett, samhälle

36

utan egen identitet kan bli ett okritiskt offerför tillfälliga strömningar som     Prop. 1986/87:80 är uttryck mer för kommersiella än för mänskliga hänsyn.

Jag har i olika sammanhang framhållit vårt starka beroende av omväri-den. Delta är i grunden vitaliserande. Nackdelen att tillhöra ett litet språk­område kan också sägas vara till fördel, genom att vi tvingas att aktivt tillägna oss andra språk och förstå andra kulturer. Humanistisk forskning knyter an till allmänmänskliga förhållanden och kan därmed skapa en öppenhet också för andras perspektiv.

Välfärdssamhällets utveckling och produktionshöjningen som möjlig­görs med allt mindre arbetskraft ställer svåra och intressanta frågor. Inte minst gäller det den pågående datoriseringen.

En rad utredningar från bland annat universitets- och högskoleämbetet, humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet, statens kulturråd och riksantikvarieämbetet har ur olika synvinklar belyst läget för de kulturve­tenskapliga och konstnärliga ämnena. Mycket har sagts och skrivits de senaste åren om framför allt' humanioras kris, en kris som stundtals har ansetts omfatta hela det kulturvetenskapliga området. Diskussionen om humaniora är elt internationellt fenomen. Oron för nedskärningar och urholkning kommer igen i rapporter från bland annat Storbritannien, För­bundsrepubliken Tyskland och USA.

Jag har tidigare i generella termer berört behovet av insatser för att stimulera rekryteringen till forskarkarriären och en förstärkning avhög-skolans anslag. Jag hänvisar här till de förslag som kommer att läggas av chefen för utbildningsdepartementet. Förslaget innebär betydande för­stärkning av resurserna vid de kulturvetenskapliga institutionerna.

Det tryckta ordet är kulturvetenskapernas främsta instrument. En för­

stärkning av institutionernas rörliga resurser ger en ökad möjlighet till

litteralurförvärv och tidskriftsprenumerationer. Ökade verksamhetsmedel

kommer även att kunna vidga de internationella kontakterna. Förstärkning

, .

av basresurserna ger institutionerna större rörelsefrihet.

De konstnäriiga utbildningarna bidrar till att utveckla den mänskliga, skapande förmågan. Också konstnärer söker kunskap och utforskar verk­ligheten om än med metoder som skiljer sig frän den vetenskapliga forsk­ningens. Det nyskapande tänkandet, intuitionen, analysen, den metodiska prövningen av olika alternativ karakteriserar både det vetenskapliga och det konstnärliga arbetet. Nya teorier, tekniker, material måste utprövas, liksom nya vägar att t. ex. uttolka musikaliska och dramatiska verk.

Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare att lägga fram för­slag om förstärkningar inom området konstnäriigt utvecklingsarbete. Jag vill vidare erinra om att museer och arkiv har flerdubbla uppgifter, varav inte minst att utgöra en resurs för både forskning och studier är väsentligt. Arkiven föreslås få förstärkningar. Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] kommer senare idag att lämna förslag i dessa frågor.

5.3 Arbetsliv, jämställdhet, invandring

Tillgången till arbete är kanske det mest avgörande välfärdsvillkoret. Ar­

betet ger inte bara lön och ekonomisk trygghet genom avtalsförsäkringar

37

4    Riksdagen 1986187. I saml. Nr 80

och lagstadgade sociala förmåner. Arbetets utformning och innehåll samt     Prop. 1986/87:80 arbetsplatsens sociala struktur är också ofta avgörande för livsvillkoren och för den enskilde arbetstagarens möjlighet att utnyttja sin fritid på ett meningsfullt sätt.

Under främst 1970-talet har nya lagar och avtal tillkommit på arbetsli­vets område som parterna på arbetsmarknaden successivt har vuxit in i. Nya attityder och värderingar har inträtt i arbetslivet på eU sätt som med säkerhet gör svensk arbetsmarknad internationellt unik. Men jag vill åter­igen erinra om att det är tillgängen till arbete och möjligheten att välja arbete som utgör en grundläggande förutsättning för att ett mer humanis­tiskt synsätt kan göra sig gällande pä arbetsmarknaden.

Arbetsmarknadspolitiken spelar en betydelsefull roll i strävandena att uppnå arbete ät alla. Den utgör ett komplement till och ett stöd för den ekonomiska politiken i övrigt. Genom ett nära samspel mellan selektiv arbetsmarknadspolitik och övriga ekonomisk-politiska åtgärder vidgas handlingsutrymmet för den samlade ekonomiska politiken och dämpas de målkonflikter som ständigt uppkommer.

Forskning om arbetsmarknaden bedrivs framför allt vid de nationaleko­nomiska institutionerna. Eftersom svensk arbetsmarknadspolitik är en källa till stolthet är det också ett internationellt forskningsintresse att forskningen om arbetsmarknadens funktionssätt och arbetsmarknadspoli­tikens effekter får en stabil plats vid de samhällsvetenskapliga institutio­nerna.

Enligt min mening är en utveckling också på gäng i denna riktning. Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare idag att föreslå en ytterligare förstärkning av den arbelsmarknadspolitiska forskningen ge­nom inrättande av två professurer i nationalekonomi med inriktning på arbetsmarknadspolitik och i synnerhet utvärdering av arbetsmarknadspoli­tiska åtgärder.

Parterna på arbetsmarknaden har drivit på när det gäller att organisera och skapa resurser för forskning om samband mellan arbetslivets villkor och ohälsa. Landsorganisationens miljöundersökningar i slutet av 1960-la-let bidrog verksamt till att öka medvetenheten om hälsorisker i olika branscher. Dessa undersökningar visade bland annat att en myckel stor del av LO-förbundens medlemmar arbetade under förhållanden som innebar risk för olycksfall, risk för långsiktiga skador genom exposition för damm och kemikalier, risk för att bli invalidiserade genom ensidiga och felaktiga arbetsställningar.

Samtidigt som flera av dessa arbelsmiljörisker fortfarande är aktuella har, inte minst genom den snabba tekniska utvecklingen, många nya och inte förutsedda eller tidigare inte uppmärksammade problem kunnat kon­stateras. Det gäller t. ex. ergonomiska problem, stress och ögontrötthel vid bildskärmsarbete.

En ökad tonvikt kommer att läggas vid arbetsmiljöns förbättring genom

en kraftfull satsning på forskning om hur skador i arbetslivet uppkommer

och hur de kan förebyggas. Enligt min mening är det arbete som utförs

inom de yrkesmedicinska klinikerna, inom arbetarskyddsstyrelsens forsk­

ningsavdelning och till följd av arbelsmiljöfondens finansiering av forsk-

38

ning ett viktigt och resultatbringande arbete, Enligt vad jag erfarit har Prop. 1986/87:80 arbetsmiljöfonden nyligen beslutat att avsätta 60 milj. kr. under en sexårs-period för forskartjänster vid högskolorna. Chefen för arbetsmarknadsde­partementet kommer också senare idag att redovisa förstäi;kningar av den arbetsvetenskapliga forskningen. Hon kommer vidare att föreslå att arbe­tarskyddsstyrelsens forskningsavdelning får en fristående ställning med verkan från den 1 juli 1987.

Lagstiftningen om medbestämmande i arbetslivet och de avtal som senare har träffats mellan parterna är en god grund för att fortsätta det ofta mödosamma arbetet med all reformera arbetslivet och skapa större demo­krati i arbetsorganisationen. Forskningen om medbestämmandets villkor har kommit att vidga diskussionen om sambandet mellan medbestämman­de å ena sidan och ny teknik, arbetsmiljö och arbetsorganisation å den andra sidan.

Arbetslivsforskningen har genom tillkomsten av arbetslivscentrum fått en stabil bas. Däremot har jag erfarit att arbetslivsforskningen inte i samma utsträckning vunnit inträde vid universiteten, även om ett begynnande intresse finns. Inom detta område spelar de fackliga organisationernas egen aktivitet en viktig roll. Chefen för arbetsmarknadsdepartementet kommer senare att ange vissa övergripande riktlinjer för forskningen på arbetslivsområdet.

Kvinnornas förvärvsfrekvens har ökat oavbrutet under de senaste de­cennierna. Om ökningen fortsätter i samma takt som hittills kommer kvinnornas andel av arbetskraften redan i början av 1990-talet att vara lika stor som männens. Arbetsmarknaden är dock fortfarande könsuppdelad. Jämställdhetsforskning med inriktning på arbetslivet är ett förhållandevis nytt forskningsområde. En intensifierad forskningsinsats inom detta områ­de är en väsentlig del av de samlade åtgärderna för att uppnå jämställdhet på arbetsmarknaden.

Jämställdhetsforskningen fick i den forskningsproposition som riksda­gen antog 1984 vissa tillskott i form av tjänster vid humanistisk-samhälls-vetenskapliga forskningsrådet samt genom de medel som via anslag till de samhällsvetenskapliga fakulteterna går till forum respektive centrum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning. Jämställdhetsforskning angavs vidare som ett prioriterat område och i propositionen påpekades särskilt att såväl högskolorna som de berörda forskningsorganen skulle beakta detta i sin bidragsgivning. Del är emellertid enligt min mening nödvändigt att ytterligare stärka jämställdhetsforskningen genom en fortsatt priorite­ring av området hos de forskningsmedelsbeviljande organen. Chefen för utbildningsdepartementet kommer att föreslå ökade resurser för detta än­damål.

Forskning om invandringen till Sverige och om dess konsekvenser för

samhället har ökat under senare år. Forskning som belyser invandrarnas

bidrag till vårt kulturiiv och de etniska relationernas utveckling har relativt

nyligen börjat intressera forskarsamhället. Sådan forskning är, och kom­

mer att förbli, av största betydelse som underiag för en fortsatt reformering

av invandrarpolitiken. Invandrarforskningen bör därför ges en fastare bas

inom högskolan.

39

Den 1 juli 1983 påbörjades verksamheten vid centrum för invandrings- Prop. 1986/87:80 forskning vid universitetet i Stockholm. Finansieringen av verksamheten skedde under de första fyra åren genom bidrag från social- och arbetsmark­nadsdepartementen. Verksamheten vid centret har konsoliderats i enlighet med de förväntningar som fanns vid inrättandet. En mer långsiktig lösning av finansieringen bör nu åstadkommas. Utbildningsministern kommer se­nare idag att föreslå att centrum för invandringsforskning vid universitetet i Stockholm skall finansieras via anslaget till de samhällsvetenskapliga fakulteterna fr.o.m, den 1 juli 1987 och alt en professur i invandrings­forskning inrättas vid universitetet i Stockholm.

5.4 En bättre miljö och en varsammare resurshushållning

Etl klokt utnyttjande av naturresurserna, där miljön skyddas, kräver ny kunskap och kvalificerade forskningsinsatser. Forskning om våra naturre­surser och om påverkan av den yttre miljön har många beröringspunkter. Grundläggande forskning inom geo- och biovetenskaper krävs.

Svenskt näringsliv är uppbyggt kring våra naturresurser. Exploateringen av malmtillgångarna, utnyttjandet av vattenkraften och förädlingen av skogsråvaran är grundläggande näringsgrenar: Dessa mer än sekelgamla näringar har också en läng tradition inom forskningen.

En bredare insikt om att mänsklig verksamhet och kanske inte minst utnyttjandet av naturtillgångar allvariigt kunde skada vår miljö växte inte fram förrän i slutet av 1950-talel. Sedan början av 1960-talet har grund­forskningsresultat visat allvaret i situationen. Den pågående försurningen upptäcktes av en svensk forskare i slutet av 1960-talel och ungefärligen vid samma tid avslöjades hur utsläpp av kvicksilver och PCB kunde förgifta faunan och även människan. Nu vet vi t. ex. att jordbrukets gödningsmedel allvarligt påverkar sjöar, grundvatten och havsområden.

Jag vill erinra om att insikten att människan påverkar ozonskiktet i-atmosfären på 20-40 km höjd också var resuhatet av en svensk grund­forskningsinsats. Vi vet nu att förändringar i koldioxidhalten, mängden ozon och en rad andra gaser, som förekommer i små mängder i atmosfä­ren, i ett längre perspektiv kan leda till klimatförändringar.

Med dessa exempel har jag velat visa att Sverige har en förpliktande tradition inom miljöforskningsområdet. Vi bör därför enligt min mening känna ett stort ansvar för att driva miijöforskningsfrågorna inte bara inom landet ulan även internationellt.

Vi måste slå vakt om omistliga värden såsom ren luft, friskt vatten och giftfri miljö. Mångfalden i växt- och djurliv måste upprätthållas. Miljö­vårdsforskning liksom forskning om produktionsprocesser och produk­tionsmetoder som innebär en miljövänlig och långsiktig god hushållning med våra naturresurser har högsta prioritet.

Den nya kunskapen om all svavelutsläppen genom kol- och oljeförbrän­

ning ger upphov till försurning av nederbörden och av mark och vatten har

varit av stor betydelse. En lång rad av de viktigaste upptäckterna av miljö­

skador och orsakerna till dem har kommit från grundforskningen. Nu

fordras att forskningen kan förse oss med mer ingående grundläggande

40

kunskap om hur de ekologiska sambanden, påverkas och förändras på    Prop. 1986/87:80 grund av mänsklig verksamhet.

Forskning rörande naturresurser och miljö är till sin karaktär sektors-övergripande och ingår i en rad skilda verksamheter i samhället. Detta innebär också att frågor rörande forskning om miljö och naturresurser ligger inom ramen för flera olika myndigheters ansvarsområden.

Statens naturvårdsverk, statens energiverk, styrelsen för teknisk ut­veckling, skogs- och jordbrukets forskningsråd, statens råd för byggnads­forskning och transportforskningsberedningen har på ett förtjänstfullt sätt utarbetat etl gemensamt förslag om framlida forskning inom miljöområdet. Förslaget bör i huvudsak kunna vara grunden för insatser framöver.

Det internationella forskarsamhället har tagit initiativ till att bygga upp ett globalt forskningsprogram "Global Change", "En värld i förändring", för att samordna strävandena i olika delar av världen för att vi bättre skall förstå de globala samspelen; Jag anser det angeläget att Sverige stöder denna utveckling. Mot bakgrund av tidigare svenska insatser på miljöom­rådet och för att markera Sveriges vilja att även i fortsättningen spela en ledande roll kommer chefen för utbildningsdepartementet att föreslå att medel avsätts för att vi skall.kunna åta oss att i Sverige hysa det internatio­nella samordningssekretariat, som forskarna i september 1986 beslutat inrätta.

Miljövården omfattar dels förebyggande åtgärder, dels insatser för att minska existerande negativa effekter på miljön. Forskning och utveckling har inneburit att allt effektivare teknik och metoder har tagits i bruk. Därmed har miljöskyddsnormer och krav kunnat skärpas. Samspelet mel­lan forskningen och införandet av ny teknik är betydelsefullt.

Mot bakgrund av denna utveckling är min uppfattning att den grundläg­gande miljöforskningen behöver en resursförstärkning. Vidare finner jag det angeläget att forskningen kring naturresurser och miljöfar en fastare ställning vid universiteten. Initiativ i den riktningen har också tagits av bland andra naturvårdsverket. Chefen för utbildningsdepartementet och chefen för miljö- och energidepartementet kommer att föreslå att fler fasta forskartjänster inrättas. Inte minst de samhällsvetenskapliga aspekterna inom miljöområdet bör uppmärksammas.

Kunskaperna om giflverkningar på människa och natur är idag bristfäl­liga. Nya miljöhot under de senaste åren aktualiserar också behovet av förbättrade analysmetoder. Det är angelägel alt fysikalisk och kemisk miljömedicin byggs ut. Till allt detta kommer behovet av medicinska bedömningar av hälso- och miljöfarliga ämnen, av störande verksamhet i yttre miljö och av epidemiologiska undersökningar.

Kemikommissionen har i sitt betänkande (SOU 1985:25) Kunskap för kemikaliekontroll redovisat behov av ökad toxikologisk forskning. Che­ferna för utbildnings- saml miljö- och energidepartementen kotnmer senare idag att lägga fram förslag med anledning härav.

I det fortsatta arbetet för en bättre miljö inriktar sig regeringen på att för

vissa områden utarbeta konkreta handlingsplaner. Är 1985 redovisade

regeringen för riksdagen ett samlat handlingsprogram mot luftföroreningar

och försurning. Regeringen har för avsikt att till nästa riksmöte förnya

41

handlingsprogrammet. Forskningsresultaten som kommit fram under peri-     Prop. 1986/87:80 oden kommer härmed att spela en stor roll. För att stärka den långsiktiga ktjnskapsuppbyggnaden har bland annat medel beräknats för ett svenskt deltagande i EUROTRAC-projektet, som är eU projekt inom EUREKA.

Hoten mot skogen, en av mänsklighetens rikaste och viktigaste resurser, ökar dramatiskt. Riksdagen har tidigare beslutat om ett femårigt forsk­ningsprogram för skog och miljö. Detta program har nu etablerats av skogs- och jordbrukets forskningsråd och SAREC.

Regeringen beslutade i augusti 1986 att tillsätta en aktionsgrupp mot havsföroreningar. I gruppens arbete betonas forskningens betydelse för att klariägga problemen och effekterna samt för alt kunna prioritera insatser­na. En plan mot havsföroreningar kommer att läggas fram under våren 1987. En samordning med arbetet inom EUREKA bör eftersträvas inom ramen för forskningsprojektet EUROMAR.

Trafiken är den dominerande föroreningskällan i våra tätorter, framför allt vad gäller luften. Men den medverkar även i hög grad till försurningen. Mer än hälften av de samlade utsläppen av kväveoxider och kolväten härstammar från trafiken. Dessa miljöproblem har hittills endast i liten utsträckning påverkal insatserna inom transportområdet, vilka i första hand inriktats mot systemutveckling inom kollektivtrafiken, energifrågor och materialadministration, frågor som är viktiga för såväl samhällets som näringslivets utveckling. Miljöaspekterna måste nu i mycket högre grad få ett genomslag inom transportforskningen. Särskilda medel för detta har beräknats av chefen för kommunikationsdepartementet.

Till frågor om miljö i vid mening hör även forskning om livsmedlens kvalitet. Genom 1985 års livsmedelspolitiska beslut har det inletts en förändring där livsmedlens kvalitet och hänsyn till djur och miljö står i förgrunden. Den nya synen på livsmedelsproduktionens utformning och utveckling med konsumentens intresse och behov som utgångspunkt präg­lar de åtgärder på forskningsområdet som därefter har vidtagits. Som ett första steg antog riksdagen, som jag redan har nämnt, förslag om ett omfattande forskningsprogram för nya produktionsformer i jordbruket och trädgårdsnäringen.

För att ytterligare förstärka forskningen på detta område har SJFR på regeringens uppdrag utarbetat ett sammanhållet program för livsmedels­forskning. I programmet betonas vikten av att forskningen omfattar hela livsmedelskedjan. Detta innebär krav på bidrag från myndigheter inom olika sektorer.

Chefen för jordbruksdepartementet kommer senare att föreslå att SJFR anvisas ytteriigare medel för att stärka livsmedelsforskningen. Härtill kommer de insatser som kommer att göras av forskningsrådsnämnden, medicinska forskningsrådet, humanistisk-samhällsvetenskapliga forsk­ningsrådet och styrelsen för teknisk utveckling. Jag ser detta som en viktig ambitionshöjning, vad gäller strävan au förbättra livsmedlens kvalitet.

Jag vill slutligen påpeka att FoU-verksamhet även utanför det som

identifieras som del primära miljöområdet kan erbjuda lösningar ur miljö-

och resurssynpunkl. Utvecklingen av energisnåla och materialsnåla pro­

cesser är exempel på detta. Styrelsen för teknisk utveckling kommer att

42

tilldelas ökade resurser för miljöteknik. Det är angeläget aU styrelsen i sitt     Prop. 1986/87:80 arbete med miljöteknikeii skapar en effektiv form för samråd med andra intressenter inom miljöområdet. 1 detta sammanhang vill jag också peka på vikten för en förbättrad miljö som den FoU-verksamhet har som stöds av statens råd för byggnadsforskning (BFR).

En förstärkning av miljöforskningen är nödvändig. Insatser för att för-bäUra miljön har varit en viktig drivkraft och förutsättning för energiforsk­ningen. Successivt hårdare krav har ställts pä ny energiteknik som utveck­lats inom ramen för energiforskningsprogrammel. Härigenom har energi-

 sektorn på ett myckel framgångsrikt sätt kunnat medverka till att minska utsläppen av exempelvis försurande ämnen.

För att genomföra en ersättning av kärnkraften med varaktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan krävs en långsiktigare inriktning av energiforskningen än för närvarande. I linje med vad jag tidigare anfört krävs en förstärkning av högskolans basresurser och ytterligare insatser på grundforskning och annan mer långsiktigt inriktad forskning. En sådan utveckling som påbörjades redan i och med förra energiforskningsprogrammet bör nu drivas vidare.

En större andel av den framlida energiforskningen bör inriktas på grund­forskning och långsiktig forskning vid universitet och högskolor. Härige­nom kan energisektorns kunskapsförsörjning långsiktigt tryggas. Detta bör vara av betydelse även för kraftförelagen och industrin.

Även andra skäl talar för au energiforskningen på längre sikt i ökad utsträckning bör integreras med annan forskning vid universitet och hög­skolor. Genom att integrerat i högskolan bygga upp en grundläggande kompetens på energiområdet kan stimulerande forskarmiljöer skapas.

Chefen för miljö- och energidepartementet kommer senare att redovisa förslag med denna innebörd.

5.5 Informationsteknologi

Förslag läggs inför budgetåret 1987/88 om ett nationellt program för infor­mationsteknologin och dess användning. Således kommer senare idag chefen för industridepartementet i sitt förslag till näringspolitiska åtgärder att redovisa vad som bedöms angeläget för att stödja teknisk utveckling av informationsteknologin. Chefen för utbildningsdepartementet kommer att föreslå en förstärkning av den grundläggande kompetensen inom högsko­lan. Chefen för civildepartementet kommer senare att behandla frågor om informationsteknologins användning.

Det råder stor enighet om att informationsteknologin redan är och kom­mer att bli en tillväxtbransch med avgörande betydelse för utvecklingen inom andra näringsgrenar i hela den industrialiserade världen. Det militära utnyttjandet av informationsteknologins landvinningar har en starkt pådri­vande effekt på utvecklingen. Det finns också en oro i Europa över att den amerikanska dominansen håller på aU bli alltför stor, liksom aU de japans­ka satsningarna och kompetensen är i kraftigt ökande.

Sverige har inte bara stora potentiella resurser för att följa med i den

internationella utvecklingen utan även möjligheter att skapa sig en egen

43

/

profil. Den svenska befolkningen är välutbildad, svenska företag har av Prop. 1986/87:80 tradition lätt alt ta till sig och tillämpa ny teknik; relationer och attityder på arbetsmarknaden underlättar omställningar. Alltfler kommer att i en eller annan mening ha arbetsuppgifter som kan relateras till hantering av infor­mationsflöden. Informationsteknologin berör därför på ett grundläggande sätt alla industribranscher, privata tjänster och offentlig förvaltning.

Informationsteknologins effekter på sysselsättningen är svårbedömbara. Hittilfs tyder dock ingenting på att informationsteknologin kommer att minska det totala antalet arbetsuppgifter. Däremot kommer de strukturella effekterna att bli avsevärda. Men i den mån svensk industri, förvaltning och service inte kan delta i den internationella utvecklingen, kommer effekterna på arbetsmarknaden att bli än mer dramatiska och med största sannolikhet starkt negativa.

Riskerna i det sä kallade informationssamhället är enligt min mening snarare av annan karaktär. Dessa risker kan framför allt beskrivas som kulturella och sociala. Vi vet ännu mycket litet om vad de allt snabbare och mer omfattande kommunikationerna kommer att innebära för kulturlivet. Krympningen av avstånden och den huvudsakligen kommersiellt beting­ade ökningen av kulturutbudel kommer att påverka språk och levnads­vanor hos befolkningen. Av det skälet finns del också anledning för kultur-, vetenskaperna alt inträngande och kraftfullt analysera vad som sker i det svenska samhället. Det finns en uppenbar risk för att nya mönster för segregering uppstår mellan de grupper och individer som kan och respekti­ve de som har svårigheter med att hantera del ökade och alltmer abstrakta informationsflödet. En ökad sårbarhet kan därutöver bli följden.

Slutligen innebär förändringen i arbetsuppgifter och arbetsorganisation i företag och privat/offentlig serviceverksamhet att nya och inte tidigare kända arbetsmiljörisker kan uppträda. Del kan gälla risker till följd av bildskärmsarbete, ensamarbete, eller till följd av monotona och mer repeti­tiva arbetsuppgifter. Tecken finns idag på att dessa risker är mer omfat­tande än vad vi hittills har anat.

Ett nationellt mikroelektronikprogram har pågått sedan budgetåret 1984/85. Det har framför allt haft till syfte att förstärka svensk kompetens inom hårdvaruområdet, d. v. s. komponenter, halvledare etc. Idag är, som jag nyss redovisat, tiden mogen för att etablera en bredare ansats genom upprättandet av elt svenskt program för hela informationsteknologiområ­det.

I annat sammanhang presenteras de delar i programmet som är av tillämpat slag eller som rör utbildning och information. Ur forskningssyn­punkt har jag bedömt den strategiska insatsen vara att ange ett långsiktigt åtagande frän statsmakternas sida för att stärka basen för informationstek­nologins utveckling. Endast genom att stärka basen, d.v.s. den huvudsak­ligen grundläggande forskningen vid högskolan kan på sikt de mål uppnås som elt svenskt informationsteknologiskt program syftar till, nämligen att vidmakthålla och stärka kompetensen och därigenom öka förutsättningar­na för nationellt oberoende.

Informationsteknologin är en nyckelteknologi. Den informationstekno­

logiska industrin i Sverige är internationellt liten men väsentlig för landet.

44

För svensk verkstadsindustri är informationsteknologin avgörande för ra-     Prop, 1986/87:80 tionalisering, automation och produktivitetstillväxt. Den har dessutom betydelse som del av produkterna. Även inom andra industrigrenar och inom tjänstesektorn kommer informationsteknologiska redskap att få allt större betydelse.

Det förslag som chefen för utbildningsdepartementet senare kommer att redovisa bör enligt min mening avsevärt stärka den datavelenskapliga forskningen och informationsteknologin över huvud tagel.

Enligt förslaget tillkommer nya professurer för den systeminriklade delen av det nationella informationsteknologiprogrammet. Vidare föresläs att 4 milj. kr. sätts av för att stödja framväxten av kompetens inom området informationsteknologins användning. Universitets- och högsko­leämbetet tillsammans med humanistisk-samhällsvetenskapliga forsk­ningsrådet föreslås få i uppdrag aU till budgetåret 1989/90 komma med förslag om hur dessa medel skall användas. Denna resursförstärkning bör i huvudsak gälla grundläggande forskning inom bland annat humanistisk forskning.

Chefen för försvarsdepartementet kommer senare att föreslå att 50 milj. kr. avsätts för vart och ett av budgetåren 1987/881989/90 som försvarets del i informationsleknologiprogrammet. Huvuddelen av dessa medel avses utnyttjas för industriell utveckling.

Chefen för utbildningsdepartementet kommer också senare att föreslå en resursförstärkning vid Linköpings universitet för uppbyggnaden av ett särskilt forskningsprogram för industriell informationsteknologi. En för­djupad samverkan mellan Linköpings universitet och försvarets forsk­ningsanstalt bör också vara möjlig.

Naturvetenskapliga forskningsrådet kommer att föreslås få en resursför­stärkning för att fullfölja satsningen inom del nationella programmet för mikroelektronik.

Chefen för industridepartementet kommer i sitt förslag till näringspolitis­ka åtgärder att redovisa förslag om kraftigt ökade insatser för utvecklingen av industriell kompetens inom informationsteknologiprogrammet.

5.6 Bioteknik

Under de senaste decennierna har biotekniken kommit att bli alltmer uppmärksamniad. Betydande satsningar har gjorts i de flesta industrilän­der. I Sverige omfattar de statliga insatserna framför allt anslag till de naturvetenskapliga och medicinska forskningsråden, skogs- och jordbru­kets forskningsråd saml styrelsen för teknisk utveckling. Därtill kommer den FoU-verksamhet som bedrivs framför allt inom läkemedelsföretagen och växtförädlingsförelagen.

Med bioteknik menas del tekniska utnyttjandet av riiikroorganismer och cell- och vävnadskulturer. Biotekniken bedöms ha en teknisk bredd och potential som kan revolutionera morgondagens industri och samhälle. Biotekniken kan användas vid framställning av livsmedel, läkemedel, ke­mikalier och energibärare samt utveckling av nya växtslag.

En nationell kommitté för bioteknik som arbetat inom styrelsen för

45

5   Riksdagen 1986187. 1 saml. Nr 80

teknisk utveckling har nyligen pekat ut ett antal för industri och samhälle Prop. 1986/87:80 viktiga områden där ett relativt snabbt nyttiggörande av nya rön inom biotekniken kan åstadkommas genom bland annat nya läkemedel, nya växtförädlingsmetoder, nya trädsorter, utveckling och tillverkning av en­zymer och finkemikalier samt förbättrade renings- och återvinningspro­cesser.

Den utredning som STU låtit göra visar att ökningen av svensk biotek­nisk forskning i absoluta termer varit större för industrin än för universitet och högskolor. Detta har lett till en brist på kvalificerade forskare, vilket har medfört att svenska företag till viss del bedriver sin bioleknikforskning utomlands eller på annat sätt hämtar sin kunskap utifrån.

Biotekniken är till sin natur tillämpad. Den moderna bioteknikens fram­växt har emellertid varit beroende av ett antal genombron i den naturve­tenskapliga och medicinska grundforskningen, i första hand inom områden som molekylärbiologi och cellbiologi. Det är från dessa områden som den industriella biotekniken utomlands hämtar en stor del av sin kvalificerade forskarpersonal. Med all sannolikhet kommer bioteknikens framtida ut­veckling till mycket stor del att vara beroende av fortsatta framsteg inom den biologiska grundforskningen på molekylär- och cellnivå. En stark och bred forskning i Sverige är enligt min bedömning en förutsättning för att svensk industri skall kunna fä tillgång till utbildad personal och nyskapan­de idéer för sin framtida biotekniska forskning och utveckling.

Den internationella biolekniska aktiviteten är hög inom industrin både inom läkemedelsindustrin och under senare år inom flera av de stora kemiföretagen.

Stora statliga satsningar görs också för att utveckla biotekniken, framför allt i USA och Japan, men även i Frankrike, Storbritannien och Förbunds­republiken Tyskland.

Från såväl forskare som industrirepresentanter har framförts den upp­fattningen att vad som nu framför allt krävs i Sverige är en betydande insats inom grundläggande forskning inom cell- och molekylärbiologi. Stark oro har också uttryckts för att forskningen skulle komma att spridas på för många orter. I USA är den biotekniska forskningen koncentrerad till två centra, ett på östkusten och ett på västkusten. Jag bedömer det som mycket viktigt att en väsentlig ökning av grundforskningsinsalserna sker vid de orter där det idag finns internationellt framstående kompelens. Del hindrar inte att grundläggande molekylärbiologisk kompetens bör finnas företrädd vid samtliga universitet, eftersom denna med säkerhet kommer att få stor allmänbiologisk betydelse.

Man har även framhållit i diskussionerna att det finns svårigheter inom

universitetssystemet att skapa de nya kombinationer av ämnesspecialiteter

och tvärvetenskapliga centra som är nödvändiga för att vinna framgång

internationellt. Under senare år har det blivit alltmer uppenbart att en

internationellt slagkraftig grundforskning kräver nära samverkan mellan

ett antal forskargrupper som arbetar inom ramen för samma forsknings­

tema. Detta gäller framför allt områden i snabb utveckling som kräver bred

kompetens och dyrbar apparatur. Cell- och molekylärbiologisk tema­

forskning som växtmolekylärbiologi, strukturforskning, neurobiologi etc.

46

är typiska sädana områden. Jag anser därför att forskningsråden i första     Prop. 1986/87:80 hand bör stödja sådana centrumbildningar, på initiativ av forskargrupper av hög kvalitet, så att storleken av dessa centra kommer över vad man brukar kalla en kritisk massa och grupperna får optimala resurser.

Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare att redovisa insat­ser för en höjning av den grundläggande kompetensen genom ökande anslag till naturvetenskapliga forskningsrådet, medicinska forskningsrådet samt fakulteterna. Han kommer också alt föreslå nya professurer i[REDACTED_EFTERNAMN] (växlbiokemi) samt en fill Umeå universitet riktad insats för att permanent höja anslagen för biotekniken i Umeå. Vidare kommer chefen för jord­bruksdepartementet att redovisa en investering i ett växtgenetiskt centrum vid Sveriges lantbruksuniversitet samt en professur i cellbiologi för det skogliga området vid samma universitet. Chefen för industridepartementet kommer att redovisa förslag om en ökning av anslagen till styrelsen för teknisk utveckling för mer tillämpade insatser inom bioteknikområdet. Sammantaget bedömer jag att denna resursförstärkning om sammanlagt 40 milj. kr. redan från budgetåret 1987/88 bör göra det möjligt att åstadkomma den höjning av framför allt grundläggande kompelens som behövs för framtiden,

5.7 Polarforskning

Polarområdenas betydelse har vuxit dramatiskt under senare är, parallellt med att deras tillgänglighet och människans kunskap om dem har ökat. Arktis och Antarktis ligger i skärningspunkten för globala miljöintressen och industriella exploateringsönskemål. Vi vet nu att samspelet mellan hav, atmosfär och is är avgörande för jordens klimat och värmebalans. Polarmiljön, som ännu till stora delar är opåverkad av mänsklig verksam­het, är särskilt känslig för störningar, samtidigt som den utgör elt referens­system för övervakningen av människans globala miljöpåverkan. Men denna miljö rymmer också jordens rikaste, ännu endast delvis exploate­rade tillgångar av gas, olja och mineralresurser. Av många skäl är polarom­rådena i centrum för både ekonomiska och säkerhetspolitiska intressen.

Vårt lands geografiska läge i den subarktiska regionen ger en naturlig anknytning till polarverksamhet och en erfarenhetsbas för forskning, tek­nikutveckling och industriell aktivitet. Svenska forskare arbetar sedan länge i Arktis. Den senaste stora satsningen var Ymer-expeditionen som­maren 1980. I Antarktis har insatserna varit mer sporadiska, men Otto Nordenskjölds expedition i böljan av seklet och den norsk-briliisk-svenska expeditionen till Dronning Mauds Land på 1950-talet gav interna­tionellt belydelsfulla bidrag till Antarktis' utforskande. Jag vill också un­derstryka den breda erfarenhet svensk industri har av teknik i arktisk miljö. En vidareutveckling sker bland annat genom industrisamarbetet vid Luleå högskola, världens nordligast belägna tekniska högskola.

Det växande svenska intresset för FoU-verksamhet i polarområdena

ledde till alt år 1984 ett sekretariat för polarforskning inrättades för att

förstärka möjligheterna till kunskapsbevakning inom området. Detta sked­

de på förslag av Vetenskapsakademiens polarforskningskommitté, som

47

också fortsättningsvis varit rådgivande till sekretariatet i vetenskapliga    Prop. 1986/87:80 frågor. Samma år anslöt Sverige sig till 1959 års Antarktisfördrag och konventionen om bevarandet av de levande marina tillgångarna i Antarktis (den s.k. krillkonventionen).

Polarforskningssekretariatet har nu lagt fram förslag om en vidareut­veckling av de svenska forskningsinsatserna i både norr och söder under kommande treårsperiod.

I Arktis kan verksamheten bygga på en lång tradition vid svenska forskningsinstitutioner inom naturvetenskaper och medicin, samhällsve­tenskaper och humaniora. Det internationella forskningssamarbetet i Ark­tis är dock bristfälligt utvecklat och politiskt mer komplicerat än i söder. För Sverige är det nordiska samarbetet en naturlig utgångspunkt. Del gäller inte minst Svalbard och Grönland, där svensk forskning har gammal tradition. Polarforskningssekretariatet anger ett par områden där insatser av strategiskt intresse för närvarande planeras. Det gäller bland annat studier av luftföroreningar över Arktis i norskt-svenskt samarbete, ett nordiskt samarbetsprojekt om klimatförändringar återspeglade i glaciär-och inlandsis och arktisk havsforskning som bedrivs inom ramen för flera internationella program med olika inriktning.

Men forskning i Arktis ger inte fullständiga svar. Insatser i Antarktis kompletterar förståelsen av de processer som styr klimatet och miljöut­vecklingen både i den nordliga delen av världen och globalt. Samtidigt kan mycket av de praktiska och vetenskapliga erfarenheterna från svenska insaler i norr nyttiggöras också i Antarktis. Svensk forskning kan bidra med kunskap om de processer som styr den biologiska produktionen i de utsatta polarmiljöerna, liksom om förutsättningarna för mänsklig aktivitet i dessa miljöer. Den svenska forskningen om jordens magnetfält, särskilt strukturen i polära områden, som är av grundläggande betydelse för navi­gation och radiokommunikation, ligger inte minst genom det framgångs­rika Viking-satellitprojektet vid den internationella forskningsfronten.

Regeringen bör därför ansluta sig till polarforskningssekretariatets för­slag om uppbyggnaden av etl FoU-program i Antarktis. I detta skulle forskning med inriktning mot miljön och miljöövervakning utgöra tyngd­punkter. Del svenska forskningsprogrammet är tänkt att omfatta såväl bio-som geovetenskaperna, framför allt kvartärgeologi, glaciologi, meteorologi särskilt atmosfärens kemi, klimatologi, samt de marina vetenskaperna. En närvaro i Antarktis kommer att vara av intresse också för svensk industri genom de möjligheter som ges till utprovning och test av fordon, byggna­der och utrustning under extrema förhållanden och uppvisning av svensk teknik och svenskt kunnande för en växande marknad.

En förberedande expedition är planerad alt gå ut under sydsommaren 1987/88 (dvs. under den europeiska vintern). Denna skall påföljande år följas av en större expedition med uppgift att upprätta en svensk station på Antarktis. Vid denna kan t.ex. drivas grundläggande forskning inom geo-och bio-vetenskaperna och program för miljöövervakning men också jo-nosfärforskningsexperiment, mätning av luftburen radioaktivitet och ge­nom särskild apparatur registrering av kärnsprängningar.

Både när del gäller de rent vetenskapliga uppgifterna och de praktiska

48

arrangemangen kommer samarbete med andra länder att vara väsentligt.     Prop. 1986/87:80 Här utgör kretsen av nordiska länder en naturiig kärna. Valet av geografis­ka undersökningsområden kommer delvis att betingas av möjligheterna till samordning med andra länders operationer för att göra de svenska insat­serna så kostnadseffektiva som möjligt.

Genom Antarktisfördraget garanteras Antarktis vara öppet för interna­tionell forskning enligt vissa regler för bland annat skydd av miljön. För­draget kan bli föremål för omprövning år 1991. Då kommer de fullvärdiga medlemmarna, de s. k. konsultativa staterna, att ha det avgörande inflytan­det. Vid genomförandet av det föreslagna Antarktis-programmet kommer den svenska regeringen att begära konsultativ status i Antarktis-fördraget.

Chefen för utbildningsdepartementet kommer alt lägga förslag om polar­forskningssekretariatets verksamhet och om medel för de föreslagna polar­forskningsprogrammen. För att säkerställa den vetenskapliga kvalitetsni­vån i de grundforskningsprojekl som kommer att ingå bör det grundläggan­de ansvaret för anslag till dessa ligga hos berörda forskningsråd.

6 Särskilda frågor

6.1 Utrustning

Det har under senare år framstått som helt klart att utrustningssituationen vid de svenska universiteten och högskolorna är ansträngd. Det finns ett växande behov av avancerad experimentell utrustning inom framför allt naturvetenskaper och teknisk och medicinsk forskning. Men även inom det kulturvetenskapliga området ökar behovet av bland annat datorer.

Jag har erfarit att del stora problemet framför allt är att vi nu står inför en situation där den kraftiga expansionen i slutet av 1960-talet och början av 1970-talet märks i form av sliten utrustning och utrustning som böljar bli omodern. Det totala återanskaffningsvärdet av instrument och tung utrust­ning vid landets universitet och högskolor beräknas till 3 miljarder kr. Behoven är således stora. Den tekniska utvecklingen i sig bidrar också till att ytterligare anstränga de medelsbeviljande organens resurser.

I internationell jämförelse är svensk forskning allmänt sett inte dåligt utrustad. Men för att den skall hålla jämna steg med ledande länder.i världen och inom ett antal områden ligga vid.en internationellt hög nivå anser jag att medlen för utrustning behöver ökas.

En viss förbättring har dock skett under senare år genom tillkomsten av

anslaget för tung utrustning vid forskningsrädsnämnden. Förutom detta

anslag hos forskningsrådsnämnden finns tillgänglig den ram som universi­

tets- och högskoleämbetet förfogar över. Vissa kostnader bestrids också

genom grundforskningsräden och fakultetsanslagen medan driftskostna­

derna huvudsakligen täcks genom anslag från sektorsorgan samt forsk­

ningsråden. Utöver de statliga anslagen har privata fonder haft stor bety­

delse för att höja utrustningsstandarden vid universiteten, framför allt då

Knut och Alice Wallenbergs stiftelse.

49

Det är mitt intryck att den förbättring som trots allt kunnat skönjas     Prop. 1986/87:80 under senare är framför allt har gällt sådana utrustningsbehov som är mer avancerade och kostnadskrävande, medan mindre spektakulär och mindre dyrbar utrustning kommit att hamna i strykklass.

De svenska affärsbankernas styrelser har beslutat föreslå alt 200 milj. kr./år under en treårsperiod skall avsättas Ull förnyelse av utrustning vid högskolan. Tillsammans med de medel som idag finns tillgängliga vid forskningsrådsnämnden, universitets- och högskoleämbetet och Wallen-bergsstiftelsen bör utruslningsstandarden väsentligt kunna höjas under den period som regeringens förslag omfattar. Chefen för utbildningsdeparte­mentet kommer senare att återkomma om behovet av omprioriteringar för att möjliggöra långsiktigt ökade resurser för utrustning.

Datorerna har under efterkrigstiden utvecklats till ett oundgängligt hjälp­medel i forskningen. På ett nästan otroligt sätt har såväl deras beräknings-hastighet som förmågan att hantera stora dalamängder oavbrutet vuxit. En fortsatt utveckling i oförändrat tempo kan väntas under de närmaste tio åren. Datorernas användningsområden har hela tiden breddats. Kanske viktigare än utvecklingen av allt större och snabbare datorer har varit tillgängligheten av datorer av de mest skiftande slag, från relativt enkla persondatorer upp till vad som i dag kallas minisuperdatorer. De allra kraftigaste datorerna, som superdatorn CRAY-1 - vilken sedan tre år är i gemensam tjänst för SAAB:s flygplanskonstruklörer och ett antal forskar­grupper med stöd från naturvetenskapliga forskningsrådet - används där­emot av ett mer begränsat antal forskare. För dessa spelar de dock en avgörande roll.

Den för svensk forskning viktigaste utvecklingen på datorområdet under de senaste tre åren torde emellertid ha varit den snabba ökningen av antalet stora och medelstora datorer. Genom ökat stöd för utbyggnaden av datorresurserna, som skett med hjälp av statliga och privata fondmedel, står sig svensk forskning idag relativt väl vid en internationell jämförelse. Förutom en fortsatt successiv förnyelse krävs för närvarande en etablering av ett riksomfattande kommunikationsnät av tillräcklig kapacitet. Forsk­ningsrådsnämnden, universitets- och högskoleämbetet och televerket har ansvar för att en sådan utveckling säkerställs. Del finns också ett behov av alt befintliga datorresurser vid de enskilda högskolorna samordnas bättre för att nuvarande kapacitet skall utnyttjas på bästa sätt. Utvecklingen på datorområdet karakteriseras allt mer av att ett antal kraftfulla datorer kan kopplas samman i ett väl utbyggt kommunikationsnät och alt en superda­tors geografiska lokalisering spelar allt mindre roll för den enskilde forska­ren. Metodutvecklingen på området kommer inte i första hand att ske i särskilda forskargrupper i den omedelbara närheten av en superdator. I stället knyts användare inom olika forskningsområden samman via sina terminaler.

Jag konstaterar att svenska forskare i framtiden måste kunna få tillgång

till superdatorer med den ökande kapacitet som den framlida utveckhngen

kommer att möjliggöra. Frågan är dock i vilken utsträckning och i vilken

takt. Erfarenheterna av den samverkan mellan SAAB och naturvetenskap­

liga forskningsrådet som utvecklats i utnyttjandet av CRAY-1-datorn, som

50

SAAB anskaffat för JAS-projektet har varit av värde för bägge parter: Prop. 1986/87:80 Forskarnas möjligheter att utnyttja datorn pä optimalt sätt har emellertid hämmats av sekretessbestämmelser och brist pä kommunikationer av till­räcklig kapacitet. Jag har erfarit att dessa svårigheter kommer att minska i en nära framtid. Under den närmaste tiden kommer en avsevärd ökning av superdatoranvändningen därför kunna ske inom ramen för den befintliga CRAY-1-datorns kapacitet.

Det står vidare klart att en förstärkning av kapaciteten på dator-omrädel är på gång genom dels tillkomsten av s, k. minisuperdatorer vid flera högskolor, dels den datorsatsning som nyligen beslutats om i Skellefteå. Jag anser att det är viktigt att dessa existerande resurser tas till vara för svensk forskning i den utsträckning som är prakUskl möjlig.

Mot bakgrund av den utveckling jag här redovisat bör medel för en superdator inte nu avsättas. Jag vill emellertid understryka att jag delar naturvetenskapliga forskningsrådets uppfattning att i ett längre perspektiv en eller flera ytteriigare superdatorer är nödvändiga för en vidare utveck­ling av svensk forskning. Naturvetenskapliga forskningsrådet bör i sam­verkan med forskningsrådsnämnden bevaka denna fråga och i god tid inför nästa forskningsproposition, d.v.s.senast i anslagsframställningen som avlämnas år 1989, återkomma med förslag i frågan.

6.2 Etiska frågor inom forskningen

Forskning väcker en rad etiska frågor. Den grundläggande och mest princi­piella gäller forskarens ansvar för resultaten och resultatens användning. Om detta har skrivits åtskilligt tänkvärt under decennierna.

Enligt mångas uppfattning är det forskarens ansvar att väcka frågor, pröva hållbarheten i teser av olika slag och redovisa resultaten av den vetenskapliga prövningen. Ansvaret för att använda eller avstå från att använda forskningens resultat vilar emellertid inte hos forskaren utan hos dem som är verksamma i politik, förvaltning och produktion. Att lägga ansvaret på forskarna skulle komma att hämma all forskningsverksamhet.

Forskare har anledning att ta ställning till etiska avgöranden i samband med metodval och val av forskningsprojekt. Etiska frågor kommer in i många sammanhang, i samband med urval och prioritering av forsknings­projekt eller i samband med enskilda moment i forskningsprocessen.

Inom forskarsamhället pågår en konUnueriig diskussion om etiska be­dömningar. Inte minst gäller det inom medicinsk forskning. Medicinska forskningsprojekt granskas sedan länge av etiska kommittéer som tillkom­mit på forskarnas eget initiativ.

Även inom del kulturvetenskapliga området finns en livaktig diskussion om etiska frågor. Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet har sedan är 1975 en etisk kommitté. Rådet har också utformat etiska regler inom sitt eget verksamhetsområde.

Motsvarande etiska normer finns utarbetade av European Science Foundation, ESF. De svenska normerna ansluter till de internationella.

Våren 1986 blossade debatten om den samhällsvetenskapliga forskning­

ens etiska problem upp på nytt. Anledningen till denna debatt var uppgifter

51

i massmedia om projektet Metropolit, ett samhällsvetenskapligt grund- Prop. 1986/87:80 forskningsprojekt där omfattande datamängder samlats in och bearbetats. Diskussionen kom framför allt att gälla hanteringen av registerdata och användningen av dataregister som samkördes. Regeringen tog initiativ dels till en överläggning med representanter för datainspektionen och forsk­ningen, dels till en utredning hos forskningsrådsnämnden. Uppdraget till forskningsrådsnämnden var att utreda hur forskningsetiska frågor hanteras i det svenska forskningssystemet när det gäller forskning där individer är forskningsobjekt. Chefen för utbildningsdepartementet kommer att närma­re behandla denna fråga.

Enligt min mening har den debatt som uppstått i samband med Metropo-litprojektet på många säu varit av värde, eftersom den visat på problem av elisk natur som finns inom den kulturvetenskapliga forskningen. Samtidigt vill jag understryka att forskarnas intresse i det aktuella fallet och i liknan­de projekt alltid gäller samband, aldrig enskilda individer. Det vore högst olyckligt om diskussionen skulle leda till att longitudinell forskning försvå­rades. Det föreligger exempelvis ett mycket starkt behov av sådan forsk­ning söm kan klargöra sambanden mellan miljöfaktorer och hälsa eller mellan betydelsen av arv eller miljöpåverkan i samhället. Det finns i Sverige unika möjligheter att via forskning finna sådana samband, där data från decennier tillbaka, som ofta registrerats av andra skäl, kan utnyttjas.

Jag vill också slutligen understryka att den fokusering vid just datain­samling och databehandling med modern datateknik som debatten har fått ger en delvis felaktig bild av problemet. De etiska frågor som aktualiseras är komplicerade även om registren hanteras manuellt. Databehandlingen i dessa fall skall ses som ett nödvändigt hjälpmedel som gör att forskningen kan genomföras utan orimliga kostnader och tidsåtgång.

6.3 Forskning och samhälle

Redan inledningsvis framhöll jag forskningens strategiska roll för värt 'samhälles vidareutveckling och för vitaliseringen av vårt kulturella arv.

Forskarvärlden ansågs länge vara en sluten värid, skild från samhälls-och kulturdebatten. Med vetenskapens ökande betydelse för samhällsut­vecklingen har också gränserna mellan forskarvärlden och den offentliga diskussionen öppnats. På grundval av kunskap och ömsesidig respekt kan ett fruktbart möte utvecklas, till gagn för både forskning och samhälle.

För en demokrati är kunskapens tillgänglighet ett livsvillkor. För den enskilde betyder tillgängen på kunskap att han eller hon bättre kan värdera vad experter eller politiker hävdar. Den gör det möjligt att ta ställning till och sortera den information som i allt större mängd träffar medborgaren i ett högteknologiskt samhälle.

Det framtida samhället kommer i allt högre grad alt vila på kuriskapens

grund.-Skola och fortsatt utbildning skall ha en vetenskaplig bas. Ekono­

misk tillväxt kan möjliggöras genom att vi nyttiggör forskningsresultat i

produktionen. En bättre yttre miljö och arbetsmiljö kan skapas genom

tillgängen till forskningsrön om sambanden mellan användningen av olika

ämnen och hälsans utveckling.

52

Myckel av det jag tidigare har anfört illustrerar detta förhållande. I del    Prop. 1986/87:80 samspel jag har redovisat mellan högskola, sektorsorgan och näringsliv är just förmedlingen av grundforskningens rön en central faktor. Men det finns också andra samband som jag här avslutningsvis vill något uppehålla mig vid.

Jag har tidigare pekat på vilka betydande förändringar forskningen för­utser i utvecklingen av förvärvsarbetet och därmed livsinnehållet för män­niskorna i västvärldens industrisamhällen. Automatiseringen innebär att utnyttjandet av den mänskliga resursen i produktionen minskar kvantita­tivt men samtidigt kan utvecklas kvalitativt. Vi stär inför en fortsatt ge­nomgripande förnyelse av arbetslivet och en förändring av rollfördelningen mellan förvärvsarbete och fritid för personligt bruk. Det är av grundläggan­de betydelse för alla som omfattas av denna utveckling att finna instrument att analysera den och förstå dess konsekvenser.

Mot denna bakgrund är det angelägel att inte minst löntagarorganisatio­nerna får möjlighet alt nå kontakt med sådan forskning - i detta fall kanske främst kulturvetenskaplig - som kan anvisa vägar att konstruktivt analy­sera och påverka arbetssituationen. Men det är också av vikt för den fackliga verksamheten att t. ex, kunna göra en korrekt bedömning av del egna företagets FoU-investeringar. Då är tillgång till skeendet vid den tekniska forskningsfronten väsentlig. Chefen för arbetsmarknadsdeparte­mentet kommer senare att föreslå att ytterligare medel tillförs löntagaror­ganisationerna för fortsatt samarbete regionalt med universitet och hög­ skolor.

Insikten om vilken betydelse ökad kunskap har för vårt lands utveckling har lett till att insatserna för en förbättrad och fördjupad forskningsinfor­mation har ökat kraftigt. Högskolan har därvid ålagts ett särskilt ansvar att föra ut information om sin forskning. Vid alla högskoleenheter bedrivs också ett aktivt sådant arbete, riktat mot såväl olika intressegrupper, som mot allmänheten, exempelvis i form av föreläsningsverksamhet och "öp­pet hus "-arrangemang. Högskolans verksamhet i denna riktning möter ett växande gensvar. Genom den dialog som utvecklas tillförs också högsko­lans arbete värdefull stimulans. I detta sammanhang bör även framhållas bibliotekens betydelse som samlad kunskapsresurs. Genom de allmänna förstärkningar till högskolan som chefen för utbildningsdepartementet se­nare kommer att föreslå ges även möjligheter till ökade forskningsinforma­tionsinsatser.

Forskningsrädsnämnden har sedan sin tillkomst haft till uppgift att verka för alt information om forskning och forskningsresultat sprids. Nämnden har sedermera fått elt särskilt samordningsansvar för utveckling och sprid­ning av informationsmeloder, samordning av större informationsprojekt och utvärdering och initiering av nya informationsinsatser. Forsknings­rådsnämndens verksamhet; som bedrivs i nära kontakt med såväl forskare som informatörer och mottagare av forskningsinformation, har rönt vid­sträckt uppskattning. Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare att närmare redovisa forskningsrådsnämndens insatser på detta område och föreslå en ökning av anslagen.

Det är enligt min mening angeläget alt den demokratiska debatten vitali-

53

seras när det gäller att hantera förändringar pä lång sikt och bedöma     Prop. 1986/87:80 framtida hot och möjligheter. Det innebär också att vi måste skapa organi­satoriska förutsättningar att på ett kvalificerat sätt hantera övergripande långsiktiga problem och sådana som av olika skäl hamnar mellan viktiga kunskaps- och intresseområden.

Förslag kommer därför inom kort att läggas fram om ny organisation och inriktning samt ökad satsning pä den statliga framtidsstudieverksamheten. De sektors- och disciplinövergripande insatser som föresläs där och som även ingår i forskningsrådsnämndens ansvarsområde betraktar jag som ett viktigt komplement till de omfattande satsningar på basresurser och grund­vetenskap som görs i denna proposition.

7 Förslagen i korthet

Avslutningsvis vill jag lämna en översikt av de förslag till reforminsatser som nu är aktuella och som jag i sina huvuddrag omnämnt tidigare. Mer utförliga beskrivningar kommer senare att lämnas av resp. ansvarigt stats­råd. Därvid kommer närmare uppgifter att lämnas om reformmedlen under treårsperioden. Även om förslaget nu omfattar en treårsbudget bör myn­digheterna vid sin planering lämna visst utrymme för eventuella åtgärder som regering och riksdag med anledning av nu ej förutsebara faktorer kan komma att besluta om.

Jag redovisar först en sammanfattande tabell som jag sedan kommen­terar. För överblickens skull följer jag den disposition jag använde vid min inledande redovisning av huvudfrågor i forskningen. De belopp jag nämner i det följande avser reformkostnad, dvs, medel utöver sedvanlig pris- och lönekompensation. Som jag tidigare nämnt har medlen för reformerna finansierats genom kollektiva omprioriteringar. Härtill kommer särskilda omprioriteringar som gjorts inom jordbruks-, industri- saml miljö- och energidepartementen. Refoiinsatserna bör göras successivt under treårs­perioden, vilket framgår av tabellen. Det jag i min kommentar redovisar gäller den nivå som kommer att uppnås budgetåret 1989/90.

Tabell 3. Reformbelopp

Budgetåi milj. kr. i

r ökning

87/88

88/89

89/90

a.   Generella högskoleförstärkningar

-    forskarutbildning, studiefinansiering

-    basresurser bl. a. forskarassistenttjänster

-    grundförstärkning av forskningsråden

-    nya professurer

30 69

25

7

13

23

5

4

14 29 13

4

b.   Insatsområden

-    kulturvetenskaper

-    miljövård, inre och yttre

-    bioteknik

-    informationsteknolgi

10 33 62* 28

5 4 0

23

5

0

0

21

c)   Övrigt

   internationellt samarbete m.m.

51

18

4

Totalt

315

95

90

54

* Av beloppet avser ca 22 Mkr per år en kostnad av engångskaraktär (nybyggnation).

7,1 Generell förstärkning av högskolan

Prop. 1986/87:80

För generell förstärkning av högskolans forskningsresurser föresläs en rad åtgärder. Sålunda föreslås ca 700 nya doktorandtjänster samt en 10 %-ig höjning av beloppen för utbildningsbidrag. För detta beräknas en total kostnad om 57 milj. kr. Förstärkningen av högskolans basresurser uppgår till ca 121 milj. kr,, varvid mitist 226 nya forskarassistenttjänster ingår. Till de generella förstärkningarna för högskolan hör även satsningen på grund­forskningsräden: naturvetenskapliga forskningsrådet, medicinska forsk­ningsrådet och humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet. Till dessa ges en grundförstärkning om 43 milj. kr. Vidare föreslås inrättande av 67 nya professurer under treårsperioden, vilket medför en kostnad om ca 15 milj.kr.

Sammantaget kommer sålunda att föreslås ca 236 milj. kr. att användas för generella förstärkningar av högskolans forskningsreisurser.

7.2 Särskilda insatser inom prioriterade områden

Utöver de generella förbättringar som görs för universitet och högskolor kommer alt föreslås särskilda insatser inom vissa prioriterade områden. Även dessa medel kommer till den allra största delen högskolan och forskningsråden till godo.

Relativt betydande resursförstärkningar föreslås för de s. k. kulturve­tenskaperna. Detta sker såväl genom de generella åtgärderna som genom specialinsatser. Således kommer det konstnärliga och kulturvetenskapliga området alt tillföras 40 nya professurer och flera nya forskarassistenttjäns­ter. Till detta kommer en markerad insats på berörda fakultetsanslag, medel för konstnäriigt utvecklingsarbete samt betydande anslagshöjningar för arkivverksamheten. De riktade insatserna beräknas uppgå till ca 20 milj. kr.

De ökade ambitionerna inom forskning för en bättre miljö får anslags-mässigt genomslag för det nya miljö- och energidepartementet. Här beräk­nas bland annat ökade anslag till naturvårdsverkets forskningsnämnd samt elableringen av ett särskilt forskningsprogram om förorenade hav. Miljö­frågornas tvärsektoriella karaktär gör dock att det är nödvändigt med förstärkningar även inom andra områden. Ökade insatser föreslås t. ex.i fråga om forskning om trafikens effekter på miljön samt miljövårdstekniskt utvecklingsarbete. Ökade anslag föreslås även för mer grundläggande forskning. Bland annat kommer elt av kemikommissionen föreslaget toxi­kologiskt program att genomföras. Till insatser för den yttre miljön hör även inrättandet av elt miljövetenskapligl centrum i Umeå. De ökade polarforskningsinsatserna bär i hög grad en miljöprägel. Förutom ökade insatser för forskning om yUre miljö föreslås även åtgärder för att stärka arbetsmiljöforskningen.

För dessa ökade miljöforskningsinsatser föreslås 37 milj. kr. i reformme­del.

En viktig del av forskningsprogrammet är att bidra till kompetenshöjning

inom vissa basteknologier. En kraftfull insats föreslås för forskning inom

55

området bioteknik. I första hand avser åtgärderna att via medicinska och Prop. 1986/87:80 naturvetenskapliga forskningsråden bygga upp den grundläggande forsk­ningen inom det för biotekniken basala området cell- och molekylärbiologi. Även direkta fakultetsvisa förstärkningar kommer alt göras, varvid bland annat universitetet i Umeå kommer att få betydande tillskott. I bioteknik-insalsema ingår vidare ökade anslag till Sveriges Lantbruksuniversitet. För alt stärka det genetiska centrum som finns i Ultuna och som är gemensamt för Lantbruksuniversitetet och Uppsala universitet anvisas 66 milj. kr,för nya lokaler för den mikrobiologiska institutionen. Utöver den­na investeringssatsning föreslås ca 40 milj. kr. i permanent ökade anslag för forskning inom det biotekniska området.

De ökade insatserna vad gäller forskning om informationsteknologi sker inom ramen för etl brett sammanhållet program, som i sin helhet kommer att redovisas av industriministern senare i dag. De forskningsinsatser som föreslås gäller såväl grundläggande söm målinriktad forskning. Huvudde­len avser forskning inom s, k. systemteknik, men insatser görs också för att fortsätta satsningen på halvledarforskning. Av särskild betydelse är forskning om informationsteknologins användning, där ökade insatser nu föreslås.

För grundläggande forskning inom informationsteknologin har beräk­nats ca 29 milj.kr.i ökade anslag ull naturvetenskapliga forskningsrådet och berörda fakulteter. Här ingår också stöd till ett till Linköpings univer­sitet knutet centrum för industriell användning av informationsteknologi. För målinriktad forskning anslås till styrelsen för teknisk utveckling ytter­ligare 43 milj. kr.

Till sist vill jag peka på all möjligheterna till internationellt samarbete bör öka betydligt genom den resursförstärkning som föreslås. Detta kan bland annat ske genom de generella förstärkningarna av högskolan, främst basresursökningen, men även genom särskilda insatser. Inom ramen för anslagsökningen till styrelsen för teknisk utveckling har beräknats medel för det europeiska forskningssamarbetet. Styrelsen för teknisk utveckling och Industrifonden bör vidare kunna påtagligt stödja samarbelssträvan-dena inom ramen för EUREKA.

Ytterligare insatser för teknisk och industriell FoU kommer att föreslås av chefen för industridepartementet senare denna dag.

Som jag tidigare nämnt bör en aktiv uppföljning göras inför nästaforsk­ningsproposition. Medel för utvärderingar m. m.har i 1987 års budgetpro­position beräknats under justitiedepartementets kommittéanslag.

Statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], S,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN]

anmäler sina förslag. Anförandena och förslagen redovisas i underproto­kollen för resp. departement.

56

Statsministern anför.

Prop. 1986/87:80

Med hänvisning till vad jag och övriga statsråd har anfört hemställer jag att regeringen i en proposition

dels bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag nu anfört om forsknings- och utvecklingsverksamhet,

dels förelägger riksdagen vad jag och övriga föredragande har anfört för de åtgärder och de ändamål som föredragandena har hemställt om.

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder och ändamål som de har hemställt om.

Regeringen beslutar att de anföranden och förslag som redovisas i un-derprotokollen skall bifogas propositionen som bilagor enligt följande.

Justitiedepartementet

Bilaga   I

Utrikesdepartementet

Bilaga  2

Försvarsdepartementet

Bilaga  3

Socialdepartementet

Bilaga  4

Kommunikationsdepartementet

Bilaga  5

Utbildningsdepartementet

Bilaga  6

Jordbruksdepartementet

Bilaga  7

Arbetsmarknadsdepartementet

Bilaga  8

Bostadsdepartementet

Bilaga  9

Industridepartementet

Bilaga 10

Civildepartementet

Bilaga 11

Miljö- och energidepartementet

Bilaga 12

57

Innehållsförteckning

Prop. 1986/87:80

1 Huvudfrågor för forskningen    ..............................       4

1.1                                                                  Inledning                 4

1.2

Huvudfrågor i 1984 års forskningsproposition   ....       5

1.3

1987 års förslag ...........................................       6

1.3.1

Huvudinriktning   ....................................       6

1.3.2

Generell förstärkning av högskolan   ...........       6

1.3.3

Särskilda insatser inom prioriterade områden           7

2 Svensk forskning i eU internationellt perspektiv   .....       9

2.1

Vårt internationella beroende   ........................       9

2.2

Ökade FoU-satsningar i andra länder   .............. 

il

2.2.1

Bakgrund   ............................................ 

II

2.2.2

Förenta Staterna   ................................. 

11

2.2.3

Japan   ................................................ 

12

2.2.4

Andra tendenser i forskningspolitiken i omvärlden    ....

12

2.3

Internationellt samarbete inom grundforskningen     

13

2.4

Samverkan i Norden   .................................... 

14

2.5

Initiativ till teknisk-vetenskaplig utveckling på europeisk nivå

15

2.6

Forskning av säkerhetspolitiskt intresse   ........... 

16

2.7

U-landsforskning  .......................................... 

18

2.8

OECD: s utvärdering av svensk forsknings- och leknikpolilik

18

3 Den svenska profilen   ........................................ 

.. 

20

3.1 En tillbakablick   ........................................... 

.. 

20

3.1.1

Forskningsråden   ................................... 

.. 

20

3.1.2

Sektoriell eller områdesorienterad forskning   

.. 

21

3.1.3

Behovet av samordning   ......................... 

22

3.2

Forskningens organisation och omfattning   ........ 

.. 

24

3.3

Inriktningen av forskningen  ............................ 

25

3.4

Grundforskningens betydelse   ......................... 

.. 

28

4 Balansfrågor ............................................... '.....

29

4.1

Statens och företagens ansvar  ...................... 

.. 

29

4.2

Balans mellan basresurser och extern finansiering   

31

4.3

Samspelet mellan universiteten och de mindre högskolorna   ..

34

5 Prioriterade forskningsområden   ........................... 

35

5.1

Om prioriteringar ........................................... 

35

5.2

Kulturell identitet i en föränderiig värid   ............ 

36

5.3

Arbetsliv, jämställdhet, invandring    ................. 

. 

37

5.4

En bättre miljö och en varsammare resurshållning   

40

5.5

Informationsteknologi  ................................... 

. 

43

5.6

Bioteknik ..................................................... 

. 

45

5.7

Polarforskning   ............................................ 

. 

47

6 Särskilda frågor  ................................................ 

. 

49

6.1

Utrustning.................................................... 

49

6.2

Etiska frågor inom forskning   .......................... 

51

6.3

Forskning och samhälle   ................................ 

52

7 Förslagen i korthet   ........................................... 

54

7.)  Generell förstärkning av högskolan   ................ 

55

7.2 Särskilda insatser inom prioriterade områden    ... 

55

58

Bilaga]     Prop. 1986/87:80

Justititiedepartementet

Bilaga i

Justitiedep. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987

Föredragande: statsrådet Wickbom

Anmälan till proposition om forskning 1 Inledning

Inom jusfitiedepartementets område bedrivs forskning vid brottsförebyg­gande rådet, kriminalvårdsstyrelsen, rikspolisstyrelsen och statens krimi­naltekniska laboratorium. Brottsförebyggande rådet har ett anslag av 3729000 kr. för utvecklingsverksamhet. Övriga myndigheter har inte sär­skilda anslag för forskning och utveckling men använder medel från sina förvaltningskostnadsanslag.

Också hos andra myndigheter än dem som nämnts nu bedrivs viss forskningsanknulen verksamhet i sä måtto all myndigheterna pä eget initi­ativ eller på regeringens uppdrag bl. a. följer upp verkningarna av olika lagstiftningsåtgärder. Denna verksamhet har under senare år intensifierats som ett led i regeringens planmässiga utvärderingar av olika reformer (jfr I986/87:100bil. 4s. 4).

Såvitt gäller universitetens verksamhetsområde är av naturliga skäl forskningen vid de juridiska fakulteterna av särskilt stor betydelse för verksamheten inom justitiedepartementets ansvarsområde.

2 Forskning vid myndigheter

o

2.1 Brottsförebyggande rådet (BRA)

Brottsförebyggande rådet är den största institutionen för kriminologisk forskning i Norden och sysselsätter för närvarande ett tjugotal forskare. BRA har enligt sin instruktion till uppgift att initiera, stödja och följa forsknings- och utvecklingsarbete rörande kriminalitetens orsaker och hur kriminaliteten skall förebyggas. Rådet skall också utvärdera sitt arbete och informera om resultaten av detta.

Dessutom har BRA till uppgift att verka för samordning av forsknings-och utvecklingsarbete på del kriminalpolitiska området. Rådet byter också regelbundet erfarenheter med de brottsförebyggande råden i Danmark och Norge saml justilieministeriel i Finland, liksom med de övriga kriminolo­giska forskningsinstitutionerna i de nordiska länderna, däribland det FN-anknutna institutet i Helsingfors för förebyggande och kontroll av

1    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 1

brott (HEUNI), till vilket Sverige och övriga nordiska länder bidrar ekono-     Prop. 1986/87:80 miskt.

För att vinna ökad insikt om rättsapparatens uppbyggnad och funktion     Bilaga 1 bedriver BRÅ utvärderingsprojekt där effekterna av ny lagstiftning stude-    Justitiedep. ras. BRÄ har även under senare lid initierat en rad vetenskapliga projekt inom det kriminologiska fältet. Enligt uppdrag av regeringen bedrivs för närvarande inom BRÅ ett särskilt forskningsprojekt som gäller studier av ekonomisk brottslighet.

En viktig målsättning för BRÄ för framtiden är att utöka forskningsinsat­serna inom hitintills eftersatta forskningsområden. Ett exempel pä ett sådant område är forskning om kvinnors brottslighet och om kvinnor som offer för brottslighet. Ett annat exempel är så kallade offerundersökningar där information från offren används till alt bedöma och kartlägga brotts­lighetens struktur och omfattning. Denna typ av kunskap utgör ett viktigt komplement fill den ordinarie brottsstatistiken.

2.2    Kriminalvårdsstyrelsen

Kriminalvårdsstyrelsen är central förvahningsmyndighet för kriminalvår­den. Styrelsen är chefsmyndighet för bland annat regionkanslierna, kri­minalvårdsanstalterna och de allmänna häktena. Vid kriminalvårdsstyrel­sen finns en forskningsgrupp som har till uppgift

att samla in och dokumentera svenska och utländska forskningsrön och förmedla dessa till kriminalvårdsorganisationen,

att kartlägga den verksamhet som bedrivs inom kriminalvårdsverket,

all följa upp och utvärdera pågående verksamheter och försök på krimi­nalvårdens område samt

att initiera, medverka i och dokumentera utvecklingsarbetet inom orga­nisationen.

Under senare lid har en stor del av kriminalvårdsstyrelsens verksamhet ägnats ät narkotikaproblem inom kriminalvården.

Inom en snar framtid kommer dock studierna att inriktas på bland annat modeller för konfliktlösning vid anstalterna och på återfallsstudier av villkorligt frigivna.

Eu centralt forskningsområde, inom vilket forskningsprojekt för närva­rande initieras, är studier om misskötsamhet vid regelbunden permission.

Det långsiktiga arbetet inriktas i huvudsak på utveckling av insatser för att minska och förebygga drogmissbruk i såväl anstalt som frivård. Etl viktigt delområde är explorativa studier av problematiken kring sjukdomen aids.

2.3    Rikspolisstyrelsen

Rikspolisstyrelsen är central förvaltningsmyndighet för polisväsendet och bedriver bland annat central utbildning på polishögskolan.

Frän och med budgetåret 1985/86 byggs polisforskningen upp succes­sivt. Den grundläggande inriktningen av denna forskning beskrivs i prop, 1984/85:81 om polisens arbetsformer pä lokal och regional nivå, utbildning

och rekrytering. Forskningen avses åtminstone inledningsvis få tvärveten-     Prop. 1986/87:80 skaplig karaktär med starka samhällsvetenskapliga och förvaltningsrätts­liga inslag. Särskilt skall resursfördelningen inom polisväsendet studeras.      Bilaga 1

Justitiedep.

2.4 Statens kriminaltekniska laboratorium

Statens kriminaltekniska laboratorium har som främsta uppgift att utföra laboratorieundersökningar som föranleds av misstanke om brott. Labora­toriet skall bedriva kriminalteknisk forskning samt samla, bearbeta och offentliggöra resultat inom verksamhetsområdet. Undersökningar som be­gärs av polismyndighet, åklagare eller domstol skall ha företräde.

För den långsiktiga kompetensuppbyggnaden anses grundforskningen vara central. Laboratoriets möjligheter dll utveckling inom grundforsk­ningen har numera förbättrats genom ett utökat samarbete med universite­ten, framförallt universitetet i Linköping och det Forensiska Centret vid universitetet. För närvarande arbetar också två doktorander med projekt som anknyter till laboratoriets verksamhet.

3 Föredragandens överväganden

3.1 Myndigheternas forskning

De myndigheter som arbetar inom justitiedepartementets ansvarsområde har som jag nyss redovisat viktiga forskningsuppgifter. Jag vill understryka vikten av att även myndigheterna utgår frän de forskningspolitiska prin­ciper som statsministern tidigare redovisat. Detta gäller bl. a. finansiering­ en av tidsbegränsade tjänster inom högskolan.

3.2 Den rätts vetenskapliga forskningen

Lagstiftningen är oftast inriktad pä att lösa uppkomna problem. För lagstif­taren är det av stort värde om den juridiska forskningen kan fånga upp frågorna på ett tidigt stadium innan problemen har blivit akuta.

För att belysa några behov av forskningsinsatser som här gör sig gällan­de kan jag nämna följande. Den snabba utvecklingen på sådana områden som bioteknik och medicin samt på data- och informationsteknologins och andra teknologiska områden stäjler samhället inför nya och mycket svåra rättsliga frågor inom olika grenar av juridiken. Det kan här röra sig om rättsligt-etiska frågor pä det medicinska området (som t. ex. abortlagstift­ning i förhållande till fosterdiagnostik). Det kan gälla offentlighets- och sekretessfrågor m. m. i fråga om data och andra media. Vidare bör nämnas alt den nya informationsteknologin har betydelse för valet av rättsliga lösningar t. ex. på kredit- och värdepappersmarknaderna. En juridisk forskning med inriktning på här skisserade frågeställningar fordrar kontakt med andra discipliner och med lagstiftaren och därmed utvecklade samver­kan sformer.

Ett helt annat forskningsområde som här bör nämnas gäller den offent-

liga rätten. Det finns ett stort behov av forskning inom de delar av den offentliga rätten som vetter mot sådana samhällsvetenskapliga discipliner som nationalekonomi, statskunskap och rättssociologi. Ett centralt pro­blem gäller här den rättsliga regleringens former och funktioner, eller med andra ord styrmedelsanvändningen i vid mening inom den offentliga sek­torn (alltifrån traditionella rättsliga styrmedel som straff och vite till mo­derna ekonomiska incitament).

Även ramlagsliflningstekniken och dess konsekvenser är ett viktigt om­råde. Elt annat gäller den offentliga sektorns organisationsformer och rättsliga problem förknippade med valet av organisationsform, liksom i övrigt rättsliga problem i gränszonen mellan privata associationer och offentlig verksamhet.

Forskningsinsatser på dessa områden kan få stor betydelse för att ge perspektiv och beslutsunderlag, i situationer där valet står mellan olika utvecklingslinjer på den offentliga rättens område.

Något som lagstiftaren hittills inte sällan har försummat är att fortlö­pande utvärdera lagstiftning som har varit i kraft någon fid. Justitiedeparte­mentet har nyligen påbörjat en aktivitet för att mera systematiskt göra utvärderingar av detta slag (se prop. 1986/87:100 bil 4 s. 4). Som inled­ningsvis antyddes är det ofta myndigheter inom departementets ansvars­område som utför sådana uppföljningar. Inte sällan skulle både departe­mentet och myndigheterna kunna få god hjälp av forskarna i detta arbete. Ett exempel utgör den forskning som har bedrivits och alltjämt bedrivs om lagstiftningen om gemensam vårdnad (se prop. 1981/82:168 s. 26-28). Ett annat exempel är det ambitiösa forskningsprojekt som på regeringens uppdrag för närvarande bedrivs inom BRÅ med huvudsyfte att utvärdera de åtgärder som har vidtagits mot ekonomisk brottslighet. Av värde skulle också kunna vara ätt genom rättssociologiska undersökningar få belyst hur en viss lag har påverkat allmänhetens attityder.

I vissa fall skulle lagstiftaren också kunna direkt anlita juridiska forskare för att få aktuella problem undersökta på ett grundligare sätt än det för tillfället kanske finns möjlighet till i det vanliga lagstiftningsarbetet. Del kan röra även mindre frågor, vilka kan lämpa sig för examensarbeten av juris studerande.

Självfallet skulle en ökad samverkan mellan lagstiftaren och den juridis­ka forskningen inte utesliita att framträdande rätts vetenskapare, på samma sätt som för närvarande, deltar i lagstiftningsarbetet såsom ordförande, ledamöter eller experter inom kommittéväsendet eller företräder Sverige i olika internationella lagstiftningssammanhang.

Jag har velat redovisa dessa synpunkter för riksdagen med hänsyn till att hithörande frågor på mitt initiativ tagits upp till diskussion vid en överlägg­ning mellan företrädare för departementet och för den rättsvetenskapliga forskningen. Men vad jag nu har sagt skall självfallet inte uppfattas som direktiv för den juridiska forskningen. För lagstiftaren liksom för de rätts­tillämpande myndigheterna är en fri och obunden forskning vid de juridis­ka fakulteterna väsentlig. Resultaten publiceras som regel på ett för alla fillgängligt sätt. Lagstiftaren och de rättstillämpande myndigheterna kan då, liksom andra intresserade, ta del av resultaten. En samverkan mellan

Prop. 1986/87:80

Bilaga 1 Justitiedep.

forskningen, lagstiftaren och de rättstillämpande myndigheterna bör alltså    Prop. 1986/87:80

enligt min mening kunna åstadkommas utan att den fria och obundna

forskningen berörs.

Bilaga 1

Jag vill avslutningsvis framhålla att forskningen vid de juridiska fakulte-    Justitiedep. terna vid universiteten kommer att väsentligt förstärkas genom de förslag som chefen för utbildningsdepartementet kommer att lägga fram senare i dag.

4 Hemställan

Jag hemställeratt regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om forskning inom justitiedepartementels verksamhetsområde.

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari !987

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] såvitt avser punkterna 1-2 statsrådet Hjelm-Wallén såviu avser punkt 3, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] såvitt avser punkt 4

Bilaga 2    Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

Anmälan till proposition om forskning 1 Inledning

Neutralitetspolitiken ställer, som statsministern tidigare idag anfört, sär­skilda krav på en självständig värdering av för vårt land viktiga förhållan­den och utvecklingstendenser i omväriden. Det är mot den bakgrunden väsentligt att det utrikespolitiska beslutsunderlaget är av hög kvalitet. För att säkerställa detta behöver åtgärder vidtas för att på sikt förstärka forsk­ningen pä delta område.

Utrikesdepartementets uppgifter - utrikes- och säkerhetspolitik, han­delspolitik, internauonelll samarbete, särskilt utvecklingssamarbete - in­nefattar elt direkt ansvar för vissa forskningsområden av betydelse för departementets verksamhet.

- Stockholms internationella fredsforskningsinstitut (SIPRI) fär sedan

starten 1966 som oberoende stiftelse ett ärligt anslag över departemen­

tets budget.

~ I samband med det svenska deltagandel i nedrustningskonferensen (CD) i Geneve och i andra internationella sammanhang där Sverige deltar i överläggningar om förtroende- och säkérhetsskapande åtgärder, rust­ningsbegränsning och nedrustning anslås vissa medel till försvarets forskningsanstalt (FOA) för utredningar och tekniskt underlag som stöd för de svenska förhandlingsansträngningarna.

-

Sedan budgetåret 1982/83 utgår över departementets budget även ett anslag för utrikespolitiska institutets forskningsverksamhet.

-

Sedan år 1976 är Sverige anslutet till de Europeiska gemenskaper­nas (EG:s) fusionsforskningsprogram genom samarbetsavtal med EUR ATOM. Avgifterna Ull detta grundforskningsinriktade samarbete har sedan budgetåret 1984/85 redovisats över utrikesdepartementets anslag Forskningssamarbete med EG,

-

Via anslaget för internationellt utvecklingssamarbete finansieras forsk­ningssamarbete med och mellan u-länder. Verkställande organ är styrel­sen för u-landsforskning (SAREC). Dessutom erhåller sedan budgetåret 1980/81 nordiska afrikainstilulet medel från anslaget för internationellt utvecklingssamarbete.

Utrikesdepartementet disponerar också vissa medel för forskningsverk-

1    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 2

samhet av särskild utrikes- och säkerhetspolitisk betydelse, för bråds­kande utredningar och andra insatser på nedrustningsområdet respektive för insatser till stöd för det allmänna FN-arbelet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

2 Säkerhets-, nedrustnings- och allmänt utrikespolitiskt motiverad forskningsverksamhet finansierad över utrikesdepartementets huvudtitel

2.1 Stockholms internationella fredsforskningsinstitut (SIPRI)

SIPRI har vunnit uppmärksamhet som en oavhängig, internationell forsk­ningsinstitution inriktad pä rustnings- och nedrustningsfrågor!

Institutet skall enligt stadgarna "bedriva vetenskaplig forskning i kon­flikt- och samarbetsfrågor av betydelse för internationell fred och säkerhet i syfte alt söka ge bidrag till förståelsen av, betingelserna för fredliga lösningar av mellanstatliga konflikter och för en stabil fred."

SIPRI :s forskningsrapporter, särskilt dess årsbok, har blivit viktiga re­ferensverk i det internationella nedrustningsarbelét, i synnerhet för stater som ej har tillgäng fill militäralliansernas egna kunskapsbanker. Institutet utgör också en unik mötesplats för forskare från öst och väst, nord och syd. Denna internationella kompetens kommer också svensk forskning till godo.

För budgetåret 1986/87 har SIPRI filldelats eU statligt bidrag på 15 milj. kr. I årets budgetproposition har föreslagils att 15,8 milj. kr. anvisas som bidrag till SIPRI för budgetåret 1987/88.

2.2 Försvarets forskningsanstalt (FOA) -forskningsverksamhet för rustningsbegränsning och nedrustning

En vikfig förutsättning för att Sverige skall kunna behålla en ledande ställning i det internationella nedrustningsarbetet är att vår under lång tid uppbyggda kunskapsbas pä olika tekniska områden kan vidmakthållas och helst breddas.

Verksamheten inom ett av F0A:s forskningsprogram syftar till att stödja utrikesdepartementets arbete på nedrustningsområdet.

Sveriges långvariga engagemang i delta arbete har på senare år fåll än större omfattning genom bl. a. vår roll i Stockholmskonferensen om förtro­ende- och säkérhetsskapande åtgärder, statsministerns medverkan i det s.k. femkontinentinifiativel och de krävande förhandlingarna i Geneve kring en konvention om förbud mot kemiska vapen. Sverige har också aktivt deltagit i en rad studier inom FN:s ram kring olika nedrustningsfrå­gor. De svenska insatserna, som på varje enskilt område ofta innebär mångåriga förhandlings- och ulredningsåtaganden, har aldrig tidigare haft en sådan bredd.

Särskilt pä två områden, där under åren betydande forskningsinsatser

gjorts, kommer ytterligare krav att ställas framöver: förbud möt kärnva­ penprov samt mot kemiska vapen. I provstoppsfrägan har Sverige koncen­trerat sig pä alt utveckla möjligheterna att med seismologiska metodei: kontrollera efterievnaden av ett avtal om stopp även för underjordiska prov. Vad beträffar kemiska vapen förefaller nu efter många års förbere­delser och förhandlingar med aktivt svenskt deltagande och under år 1987 ånyo svenskt ordförandeskap i förhandlingskomniittén i nedrust­ningskonferensen i Geneve ett fullständigt avtal om förbud mot kemiska vapen vara inom räckhåll.       '

I årets budgetproposition har föreslagits ätt 21,3 milj.' kr. anvisas till FOA för forskningsverksamhet för rustningsbegränsning och nedrustning för budgetåret 1987/88. Häri ingår bl.a. 9,4 milj. kr. som engångsbidrag för modernisering av Hagfors-stationen och uppbyggnad av en internationell datacentral vid FOA.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

2.3    Utrikespolitiska institutets forskningsverksamhet

Utrikespolitiska institutet drivs av Utrikespolitiska Samfundet som är en ideell förening med uppgift att "främja intresset för internationella frågor, vidga kunskapen därom samt stödja forskning rörande internationell poli­tik, främmande länders förhållanden och internationella organisationer".

Institutet skall bedriva forskning inom området internationella relationer med tyngdpunkt på för Sveriges utrikes-, säkerhets- och nedrustningspoli-Uk särskilt betydelsefulla regioner och problem. Verksamheten syftar till att utveckla en kvalificerad kompetens inom etl fåtal sakområden. En del av resurserna avsätts till att göra forskningsresultaten tillgängliga för en bredare allmänhet samt till att främja forskningssamarbete med utlandet inom särskilt prioriterade områden.

I och med att Europainsfitutel den 1 juli 1986 överförts till utrikespolius-ka institutet görs en ökad satsning pä Europafrågor.

I samband med att etl antal forskningsprojekt avslutas förutses forsk­ningsverksamheten gå in i ett nytt skede. Två större forskningsprogram, avsedda att inom sig omfatta flera projekt, skall organiseras: "strategiska studier" och "ekonomisk säkerhet".

I årets budgetproposition har föreslagits att drygt 2 milj. kr. anvisas till utrikespolitiska institutets forskningsverksamhet för budgetåret 1987/88.

2.4    Min syn på forskningens framtida inriktning

För att säkerställa att det utrikespolitiska beslutsunderlaget uppfyller de höga krav på självständig värdering av företeelser och utvecklingsten­denser i omväriden som vår neutralitetspolitik ställer, är fortsatt forskning och kompetensuppbyggnad på detta område av stor vikt.

Sverige har i hög grad intresse av studier kring frågor av särskild bety­delse för vår utrikespolitik: kring neutralitetspolitiken, villkoren för inter­nationell säkerhet och nedrustning, frågor som rör säkerheten i värt när­område, de militära styrkeförhållandena och villkoren för stabilitet i Euro­pa, slormaktsförbindelserna, den tekniska utvecklingens betydelse, han-

11    Riksdagen 1986187. 1 saml. Nr 80. Bilaga 2

delspolitik och ekonomiskt beroende. Samma direkta intresse finns även för forskning kring vissa folkrättsliga aspekter på problem inom utrikes-, säkerhets- och nedrustningspolitiken och beträffande mänskliga rättighe­ter.

Under senare år har Nordeuropa och NordaUanten varit föremål för ett växande intresse från militäralliansernas sida, Som statsministern anfört, är behovet av grundlig analys av de ledande mililärmaklemas beteende i vårt närområde och av motiven för deras handlande uppenbart. Kravet på sådan analys härrör inte enbart ur behovet av planering för kris- och konfliktsituationer. Den är också viktig för att öka vår kunskap om utveck­lingen i närområdet även i fredstid.

Olika vägar bör prövas att fördjupa den internationellt inriktade utbild­ningen och forskningen främst med anknytning till ämnesområdet statsve­tenskap. Det är viktigt att säkerhetspolitisk forskning, freds- och konflikt­forskning och inte minst öststatsforskning kan bidra till att bredare kunska­per på dessa områden skapas inom landet.

Som alliansfri stat har Sverige särskilda skäl att hålla sig med en egen bas av kunskaper om öststaterna. Jag vill därvid hänvisa till vad chefen för utbildningsdepartementet senare idag kommer att anföra angående öst­statsforskning.

På det säkerhetspolitiska området finns f.n. god svensk kompetens främst i vapenteknologiska och militärstrategiska frågor. Under senare tid har denna kompetens breddats genom såväl forskningsinsatser som erfa­renheter vunna i direkt anslutning till förhandlingarna i Stockholmskonfe­rensen. Att vidmakthålla och vidga denna kompetens är bl. a. av stor betydelse inför de fortsatta överläggningarna inom ramen för ESK-proces-sen om förtroende- och säkérhetsskapande åtgärder och nedrustning i Europa. Resurserna för forskning i frågor som rör neutralhetspoliukens villkor och möjligheter, regionala konflikter och deras lösning, medling, samt kring begrepp som gemensam säkerhet och s.k. fredsbefrämjande utvecklingsbistånd har hittills varit små.

Vapenutvecklingen och dess påverkan på förhandlingar om ruslningsbe-gränsning och nedrustning är exempel på hur nära förbunden utrikespoliti­ken idag är med den tekniska utvecklingen och understryker värdet av vår beredskap för insatser på nya områden. Aktuella exempel är förtroende-och säkérhetsskapande åtgärder och nedrustning på det konventionella området i Europa och ansträngningar att hindra en kapprustning i rymden och till havs. Det är angeläget att Sveriges insatser kan stödjas på forsk­ning som är oberoende av de ledande militärmakterna.

Forskning av betydelse för utrikespolitiken bör ha en bred inriktning. I vissa fall kan forskningen bedrivas tvärvetenskapligt. Det finns ofta ett samband mellan säkerhetspolitiska och exempelvis ekonomiska frågor, miljö- och naturresursproblem samt frågor som gäller ekonomiska resurser och ekonomisk utveckling. De alltmer uppmärksammade internationella miljöproblemen är ett område där tvärvetenskaplig forskning inriktad på mellanstatliga förhållanden kommer att vara särskilt efterfrågad.

Polarforskningen utgör elt annat exempel där också utrikespolitiska skäl motiverar ökade insatser. Sverige anslöt sig år 1984 till Antarktis-fördraget

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

och siktar pä att sä snart som möjligt bli s.k. konsultativ part i fördraget, dvs. bli medlem av den inre beslutande kretsen. Regeringen har tagit initiativ till en mer samordnad bevakning av de svenska polarinlressena i både Arktis och Antarktis.

Sverige strävar sedan lång tid efter att fä till stånd ett kärnvapenprov­stopp. De i det s.k. femkontinentinitiativet samverkande sex staterna erbjuder sig att gemensamt med Förenta staterna och Sovjetunionen över­vaka ett tidsbegränsat provslopp, ett s.k. moratorium, genom seismolo-gisk kontroll på dessa båda kärnvapenstaters territorier. Förslaget kan ses som ett komplement till det expertarbele som pågått i flera är inom ned­rustningskonferensen i Geneve för att utveckla elt globall seismologiskt övervakningssystem för ett provstoppsavtal med hjälp av mätstationer i en rad länder och pä alla kontinenter.

För att underbygga Sveriges internationella agerande på detta område har en experimentell seismisk mätstation upprätthållits i Hagfors sedan slutet av 1960-talet. Hagfors-slafionen är av särskild betydelse eftersom den tillåter Sverige att utveckla en självständig seismologisk teknik. Under senare år har utvecklingen inom elektronikområdel gjort att stationen behöver förbättras för att upprätthålla sin ställning som en av världens mest kvalificerade mätstationer på detta område,

Hagfors-stationen är av största betydelse inför det fortsatta arbetet både inom femkontinentinitiativels ram och i nedrustningskonferensen i Ge­neve. Möjligheter har på sistone öppnat sig att inom konferensens ram ta nya steg mot eU globall system för att registrera, samla och analysera seismiska data. Sverige har erbjudit sig att inrätta en av fyra internationella datacentraler med uppgift all behandla de stora mängder av data som seismiska mätstationer över hela världen avses rapportera in. De övriga upprättas av Australien, Förenta staterna och Sovjetunionen.

Förhoppningen är att internafionell enighet skall kunna uppnås om etl provstoppsavtal. Det är viktigt att det seismiska övervakningssystem som nu utvecklas skall kunna fungera så snart avtalet träder i kraft.

En fråga som kommer att ställa ökade krav på forskningsinsatser och kunskapsuppbyggnad är den militära utvecklingen på rymdområdet. Sveri­ge behöver sådan kompetens för att kunna delta akUvt i nedrustningskon­ferensens arbete för att förhindra en kapprustning i yttre rymden. Sverige har också ett intresse av att närmare utreda möjligheterna att använda satellitövervakning för att kontrollera efterlevnaden av internationella överenskommelser på nedrustningsområdet och för andra förtroende- och säkérhetsskapande syften. Etl sådant projekt måste sannolikt knytas till internafionella förhandlingar för att kunna förverkligas. Utveckling, upp­skjutning och drift av en verifikauonssatellit bedöms dessutom vara ett så resurskrävande projekt att det endast skulle kunna genomföras genom samverkan mellan flera länder.

FOA har, pä utrikesdepartementets uppdrag och i samråd med statens rymddelegation och försvarsstaben, gjort en förstudie av förutsättningarna för en eventuell verifikalionssatellit. Som statsministern tidigare idag an­fört, har i årets budgetproposition 2 milj. kr. avsatts för en fortsalt utred­ning i syfte alt mer grundligt belysa projektels tekniska och ekonomiska förutsättningar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

Olof[REDACTED_EFTERNAMN] spelade under en,rad år en unik roll på flera av de områden     Prop. 1986/87:80 jag här berört. Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare denna dag föreslå all en särskild gästprofessur i Olof Palmes namn inrättas vid   . Bilaga 2 humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet (HSFR). Avsikten är     Utrikesdep. att den skall inriktas på forskning inom områden av betydelse för fredssträ­vande i vid mening.

2.5 Hemställan

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen fillfälle

au ta del av vad jag har anfört om den framtida inriktningen av säkerhets-, nedrustnings- och allmänt utrikespolitiskt thotiverad forskningsverksamhet.

3 U-landsforskning

3.1 SAREC:s stöd till u-landsforskning

Forskningen är svagt utbyggd i flertalet u-länder. Närliggande, akuta be­hov tvingar ofta fram kortsiktiga lösningar. De fåtaliga forskarna brottas med problem av praktisk natur till följd av bristande resurser. Forskarflyk­ten är stor från många fattiga u-länder.

En ökande del av Sveriges u-landsbislånd har under senare år avsatts för stöd till och kontakter med forskning i u-länder. Styrelsen för u-lands­forskning (SAREC) har kommit att få en central roll när. det gäller fördel­ning av dessa medel, liksom beträffande bidrag till forskning i Sverige om u-ländernas situation. Det forskningsstöd och institutionssamarbete som administreras av SAREC syftar till att främja forskning som kan underlätta för tredje världens länder alt utvecklas mot självbestämmande, ekonomisk tillväxt och social rättvisa. Slödel är e« viktigt komplement till det bistånd inom andra utvecklingsområden som administreras av styrelsen för inter­nationell utveckling (SIDA) eller ges genom internafionella organisationer.

SAREC:s budgetmedel har ökat under åren i takt med att de långsiktiga aspekterna betonats alltmer i det svenska biståndet. För budgetåret 1986/87 utgör SAREC:s medel ca 2,5% av biståndsanslaget. Genom SAREC:s samarbetsprogram med olika u-länder, regionala organisationer, interna­tionella forskningsinstitutioner, svenska forskningsmiljöer samt stöd till enskilda forskare täckes följande sektorer: jordbruk och, landsbygdsut­veckling, hälsa och nutrition, utvecklingsteori och samhällsvetenskap, kvinnors situation, teknik och industri saml humaniora, utbildning och kommunikation. Genom ett särskilt anslag för skog och miljö - totalt 100 milj. kr, för femårsperioden 1986/87-1990/91 - stöds även forskning och uppbyggnad av forskningskapacitet för att lösa de också ur global ekolo­gisk synvinkel angelägna uppgifterna au begränsa avskogning och ökenut­bredning.

3.2 Anslag för budgetåret 1987/88

För budgetåret 1987/88 föreslår regeringen i budgetpropositionen alt det anslag som förvaltas av SAREC skall uppgå till 265 milj. kr. Därutöver föresläs också mindre belopp för anslag till nordiska afrikainstitutet. Även SIDA stöder - både inom' sina landprogram och genom anslaget för försöksverksamhet och metodutveckling - forskning eller forskningsrela-terad verksamhet i anslutning till projekt och program i utvecklingssamar­betet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.   .

3.3 Mina överväganden

En central uppgift för SAREC är att bidra till att bygga upp och stärka forskningskapaciteten i enskilda u-länder. Detta sker bl.a. genom samar­bete mellan forskningsinstitutioner i Sverige och i respektive u-land. Med en förbättrad inhemsk kapacitet pä forskningsområdet i u-länderna kan forskarflykt motverkas, och ländernas förmåga att formulera problemlös­ningar för sina egna ulvecklingsansträngningar öka. En del av SAREC:s forskningsbiständ kanaliseras också genom internationella forskningsinsti-tuUoner ibland med medverkan av svenska forskare.

Universitet och forskningsinstitutioner inom olika sakområden har an­svaret för en fortsatt internationalisering av sin forskning. En del av SAREC:s medel f.n. knappt 10% - avser stöd till u-landsforskning i Sverige. SAREC har nu inlett en omstrukturering av stödet till sådan forskning mot mer långsiktiga satsningar på ett antal utvalda forsknings­miljöer med u-landsinriktning. I valet av miljö beaktar SAREC härvid inte minst i vilken mån respektive institutioner själva har visat sig beredda att prioritera u-landsaspeklema inom sitt forskningsområde och avsätta resur­ser för ändamålet.

Forskning om u-länderna är viktig för den internationella förståelsen i Sverige. Fördjupad kunskap och debatt behövs för att vårt bistånd skall utvecklas och för att underbygga biståndsviljan. Genom SAREC:s bidrag till svensk u-landsforskning underiättas kontakterna och ökar det ömsesi­diga utbytet mellan Sveriges och u-ländernas forskare. Vidare byggs en allt bredare kunskapsbas upp i vårt land, vilken kan nyttiggöras i biståndsverk­samheten och i dialogen med mottagarländerna.

Denna dialog rör problem inom olika discipliner. Inte minst viktiga har de allmänekonomiska frågorna blivit i takt med den dramatiska ökningen av mänga u-länders skuldbörda och de svära interna stnikturanpassnings-problemen. Det föreligger behov av och efterfrågan på svensk förvalt­ningspersonal för hantering av dessa frågor till befattningar i den centrala administrationen i flera av de länder med vilka Sverige bedriver ett långsik­tigt utvecklingssamarbete. För att öka insikten om u-landsproblemen och höja effektiviteten av biståndsinsatser inom dessa områden är det angelä­get att en forsknings- och erfarenhetsrelaterad grund byggs upp inom svenska universitet och forskningsinstitufioner.

Ett annat område där ökad kunskap och' svensk forskarkompetens be­hövs gäller miljöaspekter avseende bistånd och utveckling. Strävandena

att främja ekonomisk tillväxt måste innefatta hänsyn till miljö och till ekologiska samband. Dessa Irågor har hög prioritet i svenskt bistånd, men ytterligare kvalificerad personal med ekologisk inriktning behövs.

I årets budgetproposition (prop. 1986/87:100, bil. 5, s. 96) har jag före­slagit att medel inom SAREC:s anslag utöver det ordinarie stödet till forskningsmiljöer - högst 5 milj. kr, av det totalt föreslagna beloppet 265 milj. kr. för budgetåret 1987/88 - avsätts som ett stöd till inrättande av tidsbegränsade forskartjänster med inriktning på u-landsforskning i Sveri­ge. Dessa bör inrättas inom främst samhällsvetenskapliga ämnen som ekonomi och statskunskap samt naturvetenskapliga ämnen inom området ekologi/miljöfrågor. SAREC bör i samråd med berörda forskningsråd och universitet närmare utforma tjänstemas innehåll. Därvid bör beaktas de frågor som är av särskild relevans för u-Iändema och hur tjänsterna bäst kan komplettera SAREC:s ordinarie stöd till svenska u-landsforsknings-miljöer. I tjänsteansvaret bör ingå handledning och utbildning.

Tjänsterna finansieras via biståndsanslaget under en tid av sex år. En utvärdering bör göras före utgången av sexårsperioden.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

3.4 HemstäUan

Jag hemställer, att regeringen bereder riksdagen tillfälle

att ta del av vad jag har anfört om det svenska u-landsforsknings-stödets inriktning.

4 Europeiskt forskningssamarbete

4.1 Utvecklingen inom de Europeiska gemenskaperna (EG) och det europeiska forskningssamarbetet

För Sverige är det av avgörande ekonomisk betydelse att vi på lika villkor kan delta i uppbyggandet av en europeisk hemmamarknad.

Omkring 50% av Sveriges handel sker med EG. EFTA-länderna är EG:s största exportmarknad utanför EG-ländema. Sverige kommer på tredje plats efter USA och Schvieiz, men före t.ex. Sovjetunionen och Japan. Som leverantörsland till EG kommer Sverige på femte plats.' Även på andra sätt är våra band med EG starka.

Mot denna bakgrund är det självfallet att Sverige har ett mycket starkt

intresse av nära samarbete med EG på alla områden utom dem som berör

utrikes- och säkerhetspolitik.

.

Under de senaste åren har samarbetet mellan Sverige och EG utvecklats starkt. Partema har funnit det vara i deras intresse att gemensamt angripa problem t.ex. beträffande gränsformaliteter, handelsdokumenlation, ut- sprungsregler och tekniska handelshinder. Samarbetet har även vidgats till andra områden utanför frihandelsavtalets ram.

Som statsministern tidigare har framhållit är samarbetet på forsknings­området av särskild vikt för sysselsättning och välfärd.

En fortsatt utbyggnad av forsknings- och utvecklingsverksamheten inom EG med nya och utvidgade program planeras i ramprogrammet för peri­oden 1987-1991. Förslaget, som lagts fram av EG-kommissionen, innebär en fördubbling av forskningens andel av EG-budgeten. Förhoppningen är att delta avtal skall bidra till att viktiga forskningsprogram inom EG öppnas också för svenska företag och insvitulioner. Chefen för industride­partementet kommer att ge en närmare redovisning av verksamheten inom de olika forskningsområdena.

För att möta utmaningen ft-ån den intemationeUa konkurrensen, framför allt från USA och Japan, har nya kraftfulla initiativ tagits inom EG och enskilda länder inom Europa för att pä nytt stärka Europas posifion. Samarbetet mellan EG och EFTA-länderna har förstärkts. Sålunda fast­slogs vid ministermötet mellan EG och EFTA-länderna i Luxemburg i april 1984 ländernas gemensamma intresse av att bygga upp ett dynamiskt ekonomiskt område i Europa, För att uppnå detta mål är man överens om att forsknings- och utvecklingsresurserna måste samordnas. Som en följd härav har Sverige år 1986 ingått ett ramavtal om tekniskt och vetenskapligt samarbete med EG.

Sverige har bl.a. inom ramen för den europeiska samarbetsorganisa­tionen inom vetenskap och forskning COST (European Cooperation in the field of Scientific and Technical Research) ett omfattande samarbete med EG och dess medlemsländer samt ett antal utanförstående europeiska länder. Sedan början av 1970-talet har Sverige deltagit i ett femtiotal projekt.

En ny dimension i det europeiska forskningssamarbetet har tillkommit genom EUREKA-samarbetet där 19 europeiska länder samt EG-kommis­sionen deltar på lika villkor. Målsättningen är att driva på den tekniska och ekonomiska förnyelsen i Europa för att på iså sätt höja produktiviteten och konkurrensförmågan inom den europeiska industrin.

Sverige var under andra halvåret 1986 ordförandeland för EUREKA. En viktig fråga som drivits under den svenska ordförandeperioden rör mark­nadsöppnande åtgärder. I ett stort antal projekt har önskemål framförts om sådana insatser, bl.a. standardiserings- och harmoniseringsåtgärder. På detta område har arbete inletts, arbetsgrupper tillsalts för att identifiera möjliga åtgärder och ett aktionsprogram lagts upp.

I del högteknologiska samarbetet i EUREKA har hittills svenska företag engagerats i ett tjugotal projekt och diskussioner pågår om medverkan i ett antal nya projekt. Från svenskt industrihåll har noterats ett tilltagande intresse för EUREKA och de möjligheter som härigenom öppnas. Chefen för industridepartementet återkommer senare denna dag till frågor rörande inriktningen och finansieringen av EUREKA.

Sedan år 1976 har Sverige etl samarbetsavtal med Europeiska atomener­gigemenskapen (EURATOM) inom området för styrd termonukleär fusion och plasmafysik. Genom detta avtal deltar Sverige i forskningen vid för­söksanläggningen JET (Joinl European Torns) i Culham, Storbritannien. Även Schweiz deltar i detta samarbete.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

4.2 Överväganden

Sveriges samarbete med EG på forsknings- och utvecklingsområdet har utvecklats i posifiv riktning under det år som gått. Det nya samarbetsavta­let om tekniskt och vetenskapligt samarbete som trädde i kraft i juni 1986 ger ökade möjligheter till samverkan på för oss intressanta områden inom såväl gmndforskningen som den mer industriellt betonade forskningen. Tillsammans med det drygt ett år gamla EUREKA-iniUativet innebär den senaste lidens dynamiska utveckling på forsknings- och utvecklingsområ­det att ytterligare steg tagits mot vidgade kontakter mellan länderna i Västeuropa.

Våra relationer med EC} är väl etablerade. Fusionforskningsprogrammet inom EURATOM är en viktig del av EG:s totala ramprogram på forsk­nings- och utvecklingsområdet. Programmet är öppet för deltagande från länder utanför EG:s medlemskrets. Sveriges nu tioåriga deltagande i detta program har ingående prövats. Slutsatsen var att det är av vikt för Sverige att delta i detta forskningssamarbete även i fortsättningen.

Innevarande år bidrar Sverige till EURATOM-programmet enligt den antagna fördelningsnyckeln med 42 milj, kr. Det är inte möjligt att exakt ange hur stora betalningarna till fusionsforskningsprogrammet kommer att bli under de närmaste åren. En av energiforskningsnämnden (Efn) gjord uppskattning är 41 -49 milj. kr. om året. Regeringen har i årets budgetpro­position föreslagit att anslaget för nästa budgetår förs upp med 45 milj. kr., varav 44 milj. kr. anvisas för den allmänna, avtalsbundna delen av forsk­ningssamarbetet samt 1 milj. kr. för den direkta utgiften till JET (1986/87:100, bil. 5).

Energiforskningsutredningen (EFU) har i sitt betänkande (SOU 1986:31) med förslag till program för forskning och utveckling inom energiområdet föreslagit att ansvaret för Sveriges forskningssamarbete med EG inom området termonukleär fusion och plasmafysik bör överföras till naturve­tenskapliga forskningsrådet (NFR). Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare denna dag att i samråd med mig föreslå att de svenska avgifterna till den Europeiska atomenergigemenskapen (EURATOM) för fusionsforskningssamarbetet från och med budgetåret 1987/88 tas upp un­der utbildningsdepartementets huvudtitel anslaget D 35. Europeisk forsk­ningssamverkan.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

4.3 Hemställan

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen tillfälle

att ta del av vad jag har anfört om det framtida forskningssamarbetet med de Europeiska gemenskaperna (EG) samt samverkan inom EUREKA.

10

Innehållsförteckning

1

Inledning ......................................................... 

1

2

Säkerhets-, nedrustnings- och allmänt utrikespolitiskt niotiverad forskningsverksamhet finansierad över utrikesdepartementels hu­vudtitel ......................... 

... 

2

2.1

Stockholms internationella fredsforskningsinstitut (SIPRI)    

2

2.2

Försvarets forskningsanstalt (FOA) - forskningsverksamhet

för rustningsbegränsning och nedrustning .......... 

... 

2

2.3

Utrikespolitiska insfitutets forskningsverksamhet.. 

... 

3

2.4

Min syn på forskningens framfida inriktning ........ 

... 

3

2.5

Hemställan .................................................. 

... 

6

3 U-landsforskning................................................ 

... 

6

3.1

SAREC:s stöd till u-landsforskning..................... 

... 

6

3.2

Anslag för budgetåret 1987/88 ........................ 

... 

7

3.3

Mina överväganden ....................................... 

... 

7

3.4

Hemställan .................................................. 

... 

8

4 Europeiskt forskningssamarbete............................ 

... 

8

4.1   Utvecklingen inom de Europeiska gemenskapema (EG) och

det europeiska forskningssamarbetet ................ 

... 

8

4.2

Överväganden............................................... 

... 

9

4.3

Hemställan .................................................. 

. 

10

Prop. 1986/87:80

Bilaga 2 Utrikesdep.

11

Bilaga 3    Prop. 1986/87:80

Försvarsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987. Föredragande: statsrådet R. Carisson

Bilaga 3 Försvarsdep.

Anmälan till proposition om forskning 1 Inledning

SlatsmJnislern har tidigare idag uttalat regeringens syn på behovet av en mångsidig försvarsforskning som en viktig del av vårt totalförsvar och som ett stöd för den svenska neutralitetspolitiken. 1984 års försvarskommilté har behandlat industri- och forskningsfrågor i ett samlat försvarspolitiskt perspektiv. Regeringen kommer att i en särskild proposition om totalför­svarets framtida utveckling redovisa sina förslag i dessa frågor. Jag in­skränker mig därför här till alt behandla vissa för försvarforskningen grundläggande principer samt några områden där försvarsforskningen i betydande grad anknyter till samhällets övriga forskning.

Den svenska neutralitetspolitiken stöds av ett allsidigt sammansatt total­försvar. Den fömtsätter också alt vi har egna resurser aU successivt utveckla och förändra försvaret så att del kan anpassas till ändrade förhål­landen i omväriden. En kompetent försvarsforskning är ett viktigt instru­ment för detta.

Försvarsforskningen skall bidra till möjligheterna att tidigt upptäcka och värdera förändringar i vår omvärld och i den tekniska och vetenskapliga utvecklingen. Den skall identifiera behov av och lämna underlag för erfor-deriig anpassning av verksamheten inom totalförsvaret. Sveriges allians­fria politik gör att vi måste sätta målen högt i dessa avseenden. Därvid är det särskilt angeläget att skapa en svensk försvarsprofil och att uppmärk­samma sådana områden där utvecklingen är snabb och kan få väsentliga konsekvenser för vår försvarspolitik och för utformningen av vårt total­försvar.

För att kunna ha en god förmåga i dessa hänseenden har Sverige valt att driva ett för totalförsvaret gemensamt program för försvarsforskning. För­svarets forskningsanstalt (FOA), som är programansvarig och den huvud­sakliga producenten av gemensam försvarsforskning, täcker etl stort antal forskningsområden för totalförsvaret. FOA samverkar också med univer­sitet, högskolor och industri och har goda internationella kontakter. Hu­vuddelen av den gemensamma försvarsforskningen genomförs vid FOA. Vid sidan av FOA bedrivs gemensam forskning även vid fortifikalionsför-valtningen, flygtekniska försöksanstalten, högskolor samt industrin. Den dominerande delen av den materielinriktade forsknings- och utvecklings­verksamheten utförs emellertid vid försvarsindustrin.

I    Riksdagen 1986/86. J saml. Nr 80. Bilaga 3

Den gemensamma försvarsforskningens centrala uppgifter är att:

-

följa och analysera den tekniska och vetenskapliga utvecklingen inom områden som är eller kan bli betydelsefulla för totalförsvaret,

-

stödja utvecklingen av försvarsmateriel genom att ta fram och värdera idéer samt medverka vid tekniska systemutredningar.

-

underbygga statsmakternas återkommande prövning av inriktning och mål för svenskt hänsynstagande till icke konventionella stridsmedel,

-

analysera ohka hot samt medverka i utformningen av säkerhetspolitiskt miljöunderlag och prognoser,

-

utveckla metoder för och medverka i totalförsvarels studier och plane­ring,

-

stödja de civila totalförsvarsmyndighelerna,

-

klarlägga påfrestningar på olika samhällsfunktioner under kriser och krig,

-

lämna underlag beträffande olika vapensystems effekter på människan samt

-

bedöma männniskans prestationer i relation till de krav som ställs under kriser och i krig samt i speciella situationer i fred.

Under 80-talel har kraven på det samlade svenska totalförsvaret ökat. Samtidigt prövas ständigt vår förmåga att med egna forsknings- och indu­striresurser utveckla vår försvarskapacitet mot bakgrund av den snabba militärtekniska utvecklingen. Den svenska industrins beroende av omvärl­den har successivt blivit alltmer tydligt. Försvarsforskningen och försva­rets FoU-uppdrag till industrin syftar bl.a. till att skapa en fortsatt god teknologiförsörjning för försvarels utveckling genom:

-

säkerställande av svensk systemkompetens inom för försvaret viktiga områden. Svensk industri har en god systemkompetens, som i många fall är viktig att bevara inom landet. Härigenom underlättas tekniköver­föring till Sverige i eventuella samarbelsprojekt med utländsk industri.

-

bibehållande av hög teknikkompetens inom ett antal prioriterade områ­den som är viktiga för försvaret. Genom hög tekniknivå på valda områ­den blir svensk industri en intressant partner i olika typer av samarbete och kan tillföra gemensamt utvecklade system en unik kunskap. En samordnad offentlig teknikupphandling är också ett viktigt instrument för att stärka denna kompetens.

-

ökad satsning på försvarets del av nationella samverkansprogram inom t.ex. informationsteknologin, materialtekniken och havstekniken. Ge­nom nationella program ökar Sveriges förmåga att både självständigt och i samverkan med andra länder bibehålla en fortsaU kompetens inom viktiga områden. De nationella programmen har även stor betydelse för ett vidgat samarbete mellan olika typer av forskningsinstitutioner och svensk industri.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 3 Försvarsdep.

2 Min syn på försvarsforskningens inriktning i Stort

Försvarsforskningens långsikliga inriktning övervägs inför riksdagens femäriga försvarsbeslut. Mitt förslag till inriktning kommer att redovisas i särskild proposition under våren 1987. Inför försvarsbeslutet har FOA, som programansvarig myndighet, för regeringen redovisat sin syn på försvarsforskningens långsiktiga utveckling efter budgetåret 1986/87 i vad som kallas 'Törsvarsforskningens framtidssyn". FOA har också pä regeringens uppdrag inom ramen för perspeklivplaneringen redovisat studier om samhällets sårbarhet i kris och krig.

Jag förordar även fortsättningsvis att huvuddelen av forskningen för totalförsvaret hålls samman i en gemensam forskningsorganisation. Ge­nom att forskningsgrupper med skilda ämnesinriktningar samlas inom en organisation undanröjs institutionella hinder för en väsentlig tvärve­tenskaplig samverkan. Den nödvändiga sekretessen blir mindre besvä­rande. En tillräckligt bred gemensam kunskapsbas kan byggas upp för tillämpningar inom skilda totalförsvarsgrenar och myndigheter. Nära kontakter mellan forskare och avnämare kan organiseras. Dessa kon­takter är viktiga för ömsesidig förståelse och för anpassningen av forsk­ningens inriktning till avnämarnas behov. Samtidigt är det uppenbart all en omfattande samverkan med andra forskningsinstitutioner inom och utom landet är nödvändig. Forskning och utveckling har emellertid inom vissa områden även i en vidare mening ett sammanhang med totalförsvarsfrågorna. Till detta avser jag återkomma i samband med propositionen om inriktning av totalförsvaret.

Den anslagsfinansierade försvarsforskningsverksamheten inom FOA omfattar f.n, ca 350milj. kronor om året. Den försvarsinriktade forsk­ningen har sin tyngdpunkt i områdena systemanalytiska studier, teknisk forskning kring konventionella vapen och informationssystem, skydd mot icke konventionella vapen samt humanvetenskaplig forskning. Ökad vikt kommer att läggas vid områden där den tekniskt-vetenskap­liga utvecklingen går särskilt snabbt t.ex. informationsteknologi och bioteknik. Ett annat viktigt område är forskningen angående samhällets sårbarhet i kris och krig.

Utöver den toialförsvarsinriklade forskningen genomför FOA som nyss framgått av utrikesministerns föredragning viss forskning avse­ende europeisk säkerhet, mstningsbegränsning och nedmstning.

Förutom den anslagsfinansierade verksamheten genomför FOA även intäktsfinansierad forsknings- och utredningsverksamhet m.m. Sådana uppdrag tas från sektorer utanför totalförsvaret om de kan förväntas medföra positiva effekter för den försvarsinriktade forskningen och medverka till en vitalisering av denna. Den intäktsfinansierade upp­dragsverksamheten omfattar för budgetåret 1986/87 ca 65milj. kronor.

Jag bedömer aU verksamheten vid FOA även i fortsättningen i huvud­sak kommer alt bibehålla den inriktning som här redovisats.

Flygtekniska försöksanstaltens (FFA) forskning inom aerodynamik och hållfasthet inriktas främst mot militära och civila flygplan, robotar, rymdfarkoster och vindkraftverk.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 3 Försvarsdep.

Vid FFA pågår en viss omprövning och omstrukturering av verksam­hetens inriktning. Den flygtekniska forskningen som fram till 1980/81 i huvudsak finansierades av försvarsmedel har i avsevärd grad bidragit till den höga flygtekniska nivån inom landet. Förutsättningarna för svensk flygindustri att övergå till en alltmer ökad civil produktion har därigenom underlättats. Utvecklingen av civila flygplan stöds sedan 1981/82 av ett forskningsprogram vid FFA och högskolorna med finansi­ellt stöd av styrelsen för teknisk utveckling. I detta sammanhang har anmälts behovet av förnyelse av vindtunnelresurserna inom lågfartsom-rådet. Denna fråga kommer att ytterligare studeras.

Den pågående omstruktureringen av FFA:s verksamhet är enligt min mening lämplig och bör fortsätta. Jag bedömer även att andelen långsik­tigt inriktad forskning inom aerodynamiken, termodynamiken, fram-drivningslekniken och akustiken kan komma att bli föremål för viss ökning liksom att FFA:s internationella engagemang kan komma att förstärkas.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 3 Försvarsdep.

3 Försvarsforskning med anknytning till några andra forskningsområden i samhället

3.1 Tekniksamverkan inom den offentliga sektorn

Försvarssektorn skiljer sig från andra samhällssektorer bl.a. genom att sektorns verksamhet formas utgående från en särskilt långsiktig plane­ring och genom femäriga försvarsbeslut.

I ett industri- och forskningspolitiskt perspekfiv är det av stor vikt att långsiktigt kunna överblicka vilka teknikområden som särskilt berörs av försvarsupphandlingen med därtill hörande insatser inom forskning och utveckling (FoU). Varje år går via försvarets materielverk projektinrik-tade FoU-beställningar till svensk industri för mellan 2000 och 3000 milj.kronor. En övervägande del av dessa beställningar avser FoU med specifik försvarslillämpning. I en del fall är det dock så att samma teknik även förekommer i olika civila tillämpningar. Ett sätt att mer offensivt utnyttja och inrikta landets tekniska kompetens är därför en långsiktig planering grundad på en överblick över materielanskalfningen inom större delar av den offentliga sektorn. Regeringen har i olika samman­hang framhållit det positiva värdet av sådan tekniksamverkan.

För försvarssektorn är en analys av framtida upphandling en viktig fråga. Det finns anledning anta att upphandlingen i flera fall skulle bli billigare genom ett utvidgat samarbete med andra samhällssektorer, där man använder eller skulle kunna använda samma basteknologier. En i vissa delar samplanerad upphandling eller utveckling eller studie- och forskningsverksamhet med sikte på alt finna gemensamma tekniska lösningar borde ge möjligheter till mer kostnadseffektiv teknisk utveck­ling och upphandling inom flera samverkansområden samt en totalt snabbare teknikutveckling för industrin.

Jag anser mot denna bakgrund att det är angeläget att ta vara på möjligheterna till en vidgad forskningssamverkan med andra samhälls­sektorer.

3.2 Försvarssektorns medverkan i ett nationellt informationsteknologiprogram

Informationsteknologin utgör en viktig förutsättning för såväl den vi­dare utvecklingen av en allt större del av industrisektorn som för effekti­vitetsökningar och kvalitetsförbättringar inom tjänstesektorn, inklusive den offentliga förvaltningen.

För försvarels del är tillgången till kvalificerad informaUonsteknologi nödvändig för att ge tillräckliga prestanda hos olika materielsystem m.m.

Slalsminislern har tidigare denna dag utvecklat regeringens syn på behoven av etl nationellt informationsteknologiprogram. En vidareut­veckling av dessa behov inom det tekniskt-industriella området kommer att senare denna dag ske i förslagen från chefen för industridepartemen­tet. Det nationella informationsteknologiprogrammet avses även ta hän­syn till försvarets behov. Härigenom kan försvaret pä ett planerat sätt lämna bidrag till och utnyttja informationsteknologiutvecklingen i sam­hället i övrigt.

De teknikområden som från försvarets synpunkt särskilt bör uppmärk­sammas inom ramen för ett nationellt informationsteknologiprogram är följande:

 Informationssystem, speciellt kunskapsbaserade, inkluderande männi­

ska/dator-kommunikation

 Dalorsystemteknik

 Kommunikationsteknik

 Sensorteknik inklusive signalbehandling

 Programvaruteknik

 Datasäkerhet/sårbarhet

 Säkra kommunikationssystem

 Datorstödd konstruktion och produktion

Härtill kommer det i samband med det nationella mikroelektronikpro­grammet behandlade elektronikområdet.

Informationsteknologiområdet har stor betydelse för totalförsvarets ut­veckling. Mot bakgrund härav har jag planerat att genom omprioriteringar avsätta 50milj. kronor för vart och ett av budgetåren 1987/88-1989/90 som försvarets del i elt brett nationellt informationsteknologiprogram (IT-pro-gram). Huvuddelen av dessa medel avses utnyttjas för industriell utveck­ling inom de teknikområden som redovisas ovan. Försvarets materielverk, forskningsanstalten och försvarsindustrin har inventerat projektförslag som kan ingå i underlaget för ett brett nationelit program. En nära samord­ning av IT-verksamheten med motsvarande satsningar inom bl. a. styrel­sen för teknisk utveckling, televerket och industrin kommer att ske. För­svarsmyndigheterna kommer därvid att akUvt medverka i programupp­byggnaden och genomförandet av programmet. Den närmare anslagsför­delningen avser jag att ta upp i proposition om inriktning av totalförsvaret våren 1987.

Av de medel som tillförs det nationella IT-programmet bör särskilt två områden för målinriktad forskning stödjas vid sidan av den industriella

Prop. 1986/87:80

Bilaga 3 Försvarsdep.

utvecklingen: artificiell intelligens (AI) samt mikroelektronik och strålpå-verkan. Al-projektet syftar bl. a. till att ge grunder för etl effektivt besluts­stöd för piloter genom bearbetning av realtidsinformation som insamlats genom olika typer av sensorer. Insatserna på området mikroelektronik och strålpåverkan syftar bl.a. till att utveckla miljötåligare mikrokretsar ge­nom nya konstruktionsmetoder, tillverkningsprocesser och konstruktions­material (kvalitetssäkring). De båda projektområdena bygger på viktiga insatser, som redan gjorts inom försvaret. Denna målinriktade forskning bör ge tillfälle till fördjupad samverkan mellan universitetet i Linköping och F0A:s institutioner på samma ort.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 3 Försvarsdep.

3.3 Forskningssamverkan i Umeå inom det miljövetenskapliga området

Chefen för utbildningsdepartementet kommer senare denna dag att föreslå en resursförstärkning inom det miljövetenskapliga området i Umeå. Denna avses ske i form av tillskapandet av en centrumbildning för miljöveten­skaplig forskning och syftar till att främja forskningen i Umeå-regionen genom att stödja och utveckla forskningssamverkan mellan universitet i Umeå och de myndigheter/institutioner i regionen som bedriver forsk­ningsverksamhet inom det aktuella området.

Försvarels forskningsanstalt, som i Umeå har verksamhet inom berörda forskningsområden, har i remissvar på en rapport Om samverkan i forsk­ning, angivit att det finns goda förutsättningar för en forskningssamverkan inom ramen för en centmmbildning för miljövetenskaplig forskning.

Jag delar utbildningsministerns uppfattning att strävandena aU främja forskningssamverkan i Umeå är värda allt stöd. Jag ser en centrumbildning för miljövetenskaplig forskning som ett positivt komplement till den hit­tillsvarande samverkan mellan FOA och universitetet i Umeå.

3.4 Särskilda åtgärder inom det havstekniska området

Mycket av den havsteknik, dvs. teknik anpassad till marin miljö, som idag Ullämpas civilt härtörfrån tidigare militär forskning och teknikutveckling. Påtagliga beröringspunkter mellan militära och civila utvecklingsbehov finns vad gäller t.ex. undervaitensfarkoster, undervattensverktyg, dykeri och inte minst metoder för spaning, sökning och identifiering under vatt­net,

Sammanlagt har under budgetåret 1985/86 utnyttjats ca 325milj.kronor och 50 personår för verksamhet inom försvarssektorn för forskning, ut­veckling och anskaffning av materiel inom havsteknikområdet,

I elt samarbetsavta! mellan FOA och STU om forskningssamarbete har en satsning skeU för att marknadsföra FOA:s havstekniska kompelens samt för att skaffa kännedom om potentiella kunders behov av FoU och deras önskemål om samarbete för en aktuell teknikutveckling. Utvecklad teknik har därvid överförts ull industrin i Sverige och Norge.

Överbefälhavaren har på regeringens uppdrag nyligen redovisat den havstekniska verksamheten inom försvarssektorn. Av överbefälhavarens

redovisning framgår bl. a. att han känner en viss oro om möjligheterna att upprätthålla forskarutbildningen och den svenska industrikompetensen inom havsteknikområdet. Enligt överbefälhavarens mening bör därför bl. a. fördjupad samverkan ske mellan försvarsmakten, andra delar av den offentliga sektorn, universiteten, högskolorna och industrin i syfte alt inom vissa teknikområden säkerställa tillräcklig havsteknisk kompelens i landet. Jag är inte bereddd att nu ta ställning till överbefälhavarens förslag men konstaterar att även 1984 års försvarskommitté har pekat pä ökade forsk­ningsbehov av likarlat slag. Enligt min mening är det viktigt att den havstekniska kompetensen kan utvecklas inom landet. Formerna för en fördjupad samverkan mellan försvarsmakten och övriga samhällssektorer i syfte att säkerställa denna kompetens bör dock övervägas ytterligare.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 3 Försvarsdep.

3.5 Utredningsuppdrag rörande det materialtekniska området

Chefen för industridepartementet kommer att senare denna dag peka på betydelsen av fortsatta forskningsinsatser inom materialtekniken. Mate­rialtekniken har stor betydelse även för försvarsmaktens utveckling och viktiga kunskaper inom detta område finns inom försvarsseklorn. Det kan även få betydelse för försörjningsberedskapen på materielområdet.

Jag avser därför att uppdra åt överbefälhavaren att i samråd med över­styrelsen för civil beredskap utreda försvarels långsiktiga behov av nya material, import av legeringsmaterial av central betydelse för försvarets system och komponenter, åtgärder mot korrosion för olika typer av mate­rial samt en redovisning av befintlig kompetens inom industri och forsk­ning inom områden som är av betydelse i delta sammanhang. Utredningen skall också redovisa sådan anskaffning, forskning och utveckling som är av intresse för samverkan med civila intressenter. Åtgärder för samverkan med universitet, högskolor och industrier saml erfarenheter av olika sam­verkansformer bör därvid belysas. FOA:s och FFA:s kunskaper bör i detta sammanhang vara av stor betydelse.

4 Hemställan

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen tillfälle att

ta del av min syn i stort på försvarsforskningens inriktning samt vad jag anfört om utvecklingen av vissa försvarsforskningsområden med anknytning till andra forskningsområden i samhället.

Bilaga 4     Prop. 1986/87:80

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Bilaga 4 Socialdep.

Anmälan till proposition om forskning Inledning

Till socialdepartementet hör fi-ågor om välfärd, familjepoliuk, socialtjänst samt hälso- och sjukvård.

För att stödja forsknings- och utvecklingsarbete har departementet ett anslag som budgetåret 1986/87 uppgår till 35,6 milj. kr. Inom departemen­tet finns delegaUonen för social forskning (DSF). Den har bl. a. till uppgift att initiera och stimulera samt ge förslag till medelstilldelning till forsk­nings- och utvecklingsarbete inom departementets politikområden.

Delegationen består av företrädare för samhälls- och beteendeveten­skaplig saml samhällsmedicinsk forskning, riksförsäkringsverket, social­styrelsen och de två kommunförbunden.

I den senaste forskningspolifiska propositionen (1983/84:107) framhölls betydelsen av att man inom den socialpolitiskt relevanta forskningen prio­riterar vissa områden. Det bedömdes bl.a. angeläget att öka kunskaperna om socialförsäkringarnas verkningar och fördelningspolifiska betydelse och alt utveckla socialpolitisk teori särskilt avseende marknads- resp. politiskt orienterade lösningar pä medborgarnas försörjningsproblem.

Vidare framhölls betydelsen av att utveckla en teoretisk bas för arbetet inom socialtjänsten och all främja den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden inom socialt arbete.

Mot bakgmnd av atlhälso- och sjukvårdslagen samt hälsoskyddslagen ger de förebyggande insatserna större tyngd än tidigare föreslogs särskilda satsningar för att öka kunskapen om den fysiska, psykiska och sociala miljöns inverkan på hälsa och välbefinnande. Särskilt nämndes behovet av att kunna förklara socioekonomiska skillnader vad gäller ohälsa och tidig död. I anslutning härfill föreslogs bl. a. stöd till forskning för att utveckla metoder för socialtjänstens och hälso- och sjukvårdens medverkan i sam­hällsplaneringen.

Den övervägande delen av den hälso- och socialpolitiskt relevanta forsk­ningen finansieras via fakultetsanslag och forskningsanslag som inte ligger under socialdepartementet. För aU stärka den långsiktiga kunskapsupp­byggnaden inom universiteten har emellerfid under den senaste treårspe­rioden, inom ramen för socialdepartementets anslag för forsknings- och utvecklingsarbete, avsatts medel för stipendier för sju forskare, fjorton forskarassistenter och femton doktorander. De sexåriga forskningspro-

1    Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 80. Bilaga 4

grammen, respektive de hÖgslfyråriga doktorandprogrammen avser gene-     Prop. 1986/87:80 rell socialpolitik, socialt arbete, socialsektorns medverkan i samhällspla­neringen, barn- och familjepolitik, handikappforskning samt hälso-,och     Bilaga4 sjukvårdsforskning i ett samhälls- och beteendevetenskapligi perspektiv     Socialdep. bl. a. epidemiologisk forskning.

Härutöver har medel tillförts institutionerna för socialt arbete för för­stärkning av handledarkompetensen.

Forskning om det ekonomiska trygghetssystemet

DSF antog år 1984 ett handlingsprogram för forskning inom socialförsäk­ringsområdet. Detta har under treårsperioden fullföljts.

Programmen för de sju forskare som erhållit stipendier för långsiktigt arbete innehåller sociologiska och ekonomiska analyser av det ekonomis­ka trygghetssystemet och den fördelningspolitiska roll detta spelat och spelar i den aktuella utvecklingen. Även arbetsmarknadspolitikens bety­delse i ett fördelningspolitiskt perspektiv uppmärksammas liksom förvalt­ningens roll vid tillämpningen av lagstiftningen pä socialförsäkringsområ­det. I den forskning som får stöd från anslaget pågår f n. på flera håll socialpolitiska och välfärdsteoretiska analyser av socialförsäkringen samt studier av socialförsäkringens samspel med arbetsmarknaden.

Riksförsäkringsverket har i en framställning till DSF framhållit betydel­sen av fortsalla studier av socialförsäkringen och samhällsekonomin, bl.a. med avseende på "hur socialförsäkringen samspelar med andra faktorer i bestämningen av fördelningen av inkomsten inom samhället" samt "hur socialförsäkringen i samband med andra faktorer påverkar individers ar­betsmarknadsbeslut". Verket anser också a« forskningen om föräldraför­säkringen, arbetsskadeförsäkringen, de långa sjukfallen samt förtidspen­sioneringen behöver förstärkas.

Forskning om socialtjänsten

Forskning inriktad pä uppföljning och analys av hur socialtjänstlagens mål förverkligats har givils högsta prioritet. Detsamma gäller utveckling och analys av sociala metoder med speciell hänsyn till del sociala arbetets kvalitet och resultat.

Härutöver har forskning kring institufionsvårdens utformning och sam­verkan med socialtjänsten i övrigt prioriterats, liksom former för brukarin-flytande, klientmedverkan och samverkan med frivilliga organisationer.

Under den senaste treårsperioden har tolv stipendier inrättats för den långsikfiga kunskapsuppbyggnaden inom ämnet socialt arbete vid universi­teten.

Det krävs ytterligare åtgärder för att stärka forskningen om socialt arbete med särskild tonvikt lagd på det sociala arbetets innehåll och innebörd inom individ- och familjeomsorg. Särskilt efterfrågas forskning om sociala metoder. Den behövs för utveckling av dels teori, dels nya arbetsformer och arbetssätt. Vidare ställs krav på metoder för värdering och analys av olika sociala insatser med hänsyn till kvalitet och resultat särskilt ur klientens perspektiv.

Även metoder för samhällsekonomiska analyser efterfrågas. Analyserna gäller såväl socialbyräarbeté och institutionsvård som olika blandformer mellan dessa liksom en lämplig avvägning mellan formell och informell omsorg, mellan samhällets ansvar och individens. Hit hör också behov av ny kunskap om människans reaktioner på miljöhot av olika slag och hennes möjligheter och vilja att förändra sina levnadsvanor. Detta har aktualitet för såväl förebyggande som behandlande verksamhet.

När det gäller arbetet med barn och ungdomai" som lever i riskmiljöer eller själva har sociala problem är det också angeläget med metodutveck­ling. Frågor om samverkan mellan olika kommunala och landstingskom­munala organ som bedriver behandlingsarbete med barn och ungdomar behöver uppmärksammas. Detsamma gäller också hur generella insatser av typ barnomsorg och skola skall utformas så att de aktivt stöder dessa barn och deras föräldrar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 4 Socialdep.

Barn- och familjepolitisk forskning

Inom delta område har fem forskarstipendier inrättats vid universiteten. Tre av dessa avser forskning om barnomsorgen, elt gäller välfärdsaspekter på fritidsverksamhet för barn och ungdom och ett avser forskning, om omhändertagandet av barn.

Projektmedel har använts till fortsatt stöd för forskning om kvinnomiss­handel samt för forskning om det pedagogiska innehållet i barnomsorgen och om värdnadsfrägor.

Flera projekt pågår, som tar upp grundläggande frågor om dagens mans-och kvinnoroller och om rollen som förälder.

När det gäller invandrarbarn pågår ett flertal projekt rörande barnens språkutveckling och Ivåspråkighet. Omhändertagande för samhällsvård och placering av invandrarbarn i familjehem har ägnats särskild uppmärk­samhet. Andra projekt belyser barnens och barnfamiljernas situation och kontakter med det svenska samhället:

I en särskild PM (1986-09-25) om forskning och utveckling från hälso-och sjukvårdsberedningen inom socialdepartementet framhålls bl.a. att det på barn- och ungdomsområdet krävs bättre kunskaper om barns, ungdomars och familjers levnadsförhållanden som grund för samhällets insatser. Särskilt framhålls behovet av kunskap om barns villkor, utveck­ling och samspel med närmiljön samt om samhällsproblem ur barnens synvinkel. Detsamma gäller om orsakerna till att fritiden för barn och ungdom utformas så olika inom skilda geografiska områden och med hänsyn till socialgrupp. Kunskaperna om hur ungdomsarbetslösheten slår mot unga individer och om vad som händer med ett samhälle med många arbetslösa behöver också avsevärt.förbättras.

Forskning om beroendeframkallande medel

Behovet av forskning är stort inom hela drogområdet. Särskilt eftersatt är forskningen inom alkoholområdet i synnerhet med hänsyn till alkoholska­dornas höga samhällskostnader och konsekvenser i allmänhet. Alkohol-

tl    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 4

forskningen har hittills i stor utsträckning varit inriktad på missbrukare och     Prop. 1986/87:80 i synnerhet på missbrukare i vård och behandling. Eftersom missbruket endast utgör en mindre del av det komplexa alkoholområdet bör därför     Bilaga 4 enligt DSF alkoholforskningen i framtiden i större utsträckning än hittills     Socialdep. inriktas på grundläggande frågor om varför vi dricker, varför drickandet förändras över lid i befolkningen i,sin helhet eller, i olika grupper, (t.ex. bland kvinnor, ungdomar och pensionärer) och om vilken roll drogpolitik, informationssatsningar och samhällsförändringar har i sammanhanget.

Då det gäller behandlingsforskning är del vikUgt att behandlingen ses i relation till livssituationen i stort och till missbmkets förlopp över en längre tidsperiod. En viktig aspekt är missbrukarnas sociala omgivning, bl.a. hur människor påverkar och påverkas som lever i missbrukarens omedelbara närhet. Det är viktigt att ta till vara kunskaper inom bl.a. den psykologiska vetenskapen om exempelvis interakfionsmönster mellan mor och barn under spädbarnsåldern eller mellan den missbrukande familje­medlemmen och familjen i övrigt. En viktig angränsande fråga är varför mänga barn som växer upp under myckel besvärliga förhållanden trots allt tycks få ett "normalt" liv.

Forskning inom äldreomsorgen

Den forskning inom äldreomsorgen som finansierats från socialdeparte­mentet har koncentrerats till fyra stora studier, där medicinska forsknings­rådet, riksbankens jubileumsfond och forskningsrådsnämnden varit med-finansiärer, nämligen

De äldre i samhället - förr, nu och i framliden

Populalionsstudien "70-åringar i Göteborg"

Målinriktad tvärvetenskaplig forskning rörande ålderspensionärers situ­ation och hälsa samt

Ätproblem hos åldersdementa.

Hämtöver har stöd givits till forskning om bl.a. relationen mellan infor­mella och formella omsorgssystem i förhållande till äldre människors be­hov av stöd och hjälp till meningsfyllt liv.

Inom handikapp- och äldreomsorgen samt sjukvården pågår en omstruk­turering mot öppna vård- och boendeformer. Riktlinjer och mål för den fortsatta utvecklingen behandlas i äldreberedningens betänkande, som planeras bli avlämnat våren 1987 och där också aktuella forskningsbehov kommer att preciseras.

Ett viktigt tvärvetenskapligt FoU-område bör bli att analysera och vär­dera såväl förutsättningar för som de faktiska effekterna av förändringsar­betet.

Bland de områden som i ett välfärds- och vårdpolitiskl perspektiv har strategisk betydelse bör utveckling av alternativa boendemiljöer och boen­deformer, de ekonomiska och organisatoriska konsekvenserna av om-slmktureringsarbetet samt attityd- och utbildningsfrågor särskilt uppmärk­sammas.

Speciell uppmärksamhet tilldrar sig de grupper som har de största vård­behoven. Dessa grupper återfinns i första hand bland resurssvaga ensam-

stående äldre utan ett fungerande socialt nätverk, senildementa med behov av service dygnet om, gravt fysiskt och psykiskt handikappade människor samt kommunikationshandikappade.

De anhörigas samspel med den hjälpbehövande samt anhörigas roll i förhållande till den offentliga vården behöver också uppmärksammas.

De ekonomiska analyserna bör inriktas mot omstruktureringsarbetet och belysa

privatekonomiska konsekvenser

finansiella konsekvenser för landsting, primärkommun resp. staten samt ev. suboptimering av insatser pga. skilda huvudmannaskap

samhällsekonomiska effekter.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 4 Socialdep.

Handikappforskning

Inom handikappforskningsomrädet har socialdepartementet under inneva­rande budgetär utöver projektmedel delat ut fyra stipendier för den lång­siktiga kunskapsuppbyggnaden inom universiteten, varav tre på s.k. post-doctorsnivä. Utgångspunkten för uflysning av dessa stipendier var ett av DSF antaget handlingsprogram för handikappforskning inom fyra priori­terade områden, nämligen om

handikappframkallande faktorer

effekter av socialpolifiska och ekonomiska åtgärder för handikappade, arbetslivets och fritidens utformning m. m.

begreppsutveckling och språklig kommunikation hos handikappade

effekter av behandhng och rehabilitering. Handikappforskningen kännetecknas f n. av bristande samordning och

kontinuitet. Förslag till åtgärder för att avhjälpa dessa problem har nyligen utarbetats av arbetsgmpper inom bl.a. DSF och FRN. Förslag har fram­lagts att handikappforskningen bör förstärkas såväl kvalitativt som kvanti­tativt bl.a. genom ökad medelstilldelning till FRN för viss finansiering av forskningsprojekt och forskartjänster. Förslaget förutsätter att nuvarande finansiärer också ökar sitt stöd till denna forskning. Nämnden föreslås också få ett samordnande ansvar för handikappforskningen.

Hälso- och sjukvårdsforskning

I prop. 1983/84; 107 framhölls i anslutning fill de redovisade områdespriori­teringarna att den långsiktiga kunskapsuppbygg;naden måste främjas bl.a. inom ämnena epidemiologisk forskning samt hälso- och sjukvårdsforsk­ning i ett hälsopolitiskl och samhällsvetenskapligt perspektiv. Som ett led i detta åtagande har inom socialdepartementets anslagsram sju forskarsti­pendier inrättats. Även medicinska forskningsrådet har avsatt resurser för forskning inom dessa prioriterade områden.

Socialstyrelsen har i en framställning till socialdepartementet den 27 augusti 1986 (PM 147/86) påtalat behovet av ett kraftfullare stöd frän vetenskapssamhället under den kommande treårsperioden så att de hälso-och socialpolitiskt motiverade forskningsprioriteringarna får genomslag.

Ett likartat uttalande har gjorts från en arbetsgmpp till hälso- och sjuk­vårdsberedningen inom socialdepartementet. ,

Socialstyrelsen och arbetsgruppen anser att den framgångsrika biologis­ka medicinska forskningen behöver kompletteras av forskning med en folkhälsovetenskaplig och samhällsmedicinsk inriktning.

Hälso- och sjukvårdens verksamhet omfattar mycket mer än läkarnas bot och behandling av sjukdomar. Det förebyggande arbetet kräver kun­skaper också om sjukdomars utbredning i befolkningen, om de psykosoci-ala mekanismerna bakom de stora folksjukdomarna och om de samhälleligt påverkbara orsakerna till klasskillnaderna i ohälsan. Värden, omvårdna­den och rehabiliteringen kräver kunskaper också om sjukdomars sociala och psykologiska konsekvenser, kunskaper som svarar mot de problem som exempelvis sjuksköterskor, sjukgymnaster och arbetsterapeuter ställs inför samt kunskaper som är tillämpbara i hemsjukvård och primärvård. Planering, styrning och ledning av hälso- och sjukvårdsorganisaUonen kräver kunskaper om hur vårdresurserna utnyttjas samt om bakornliggan-de orsaker, om otillfredsställda våJ"dbehov, vårdens effekter samt om instrument för att mäta behov och effektivitet.

Samtliga dessa kunskapsområden representerar eftersaUa och outveck­lade forskningsfält som måste stärkas om de folkhälsopolitiska ambifio-neraa skall kunna fullföljas.

En vikfig delförklaring till rådande förhållanden är bl.a. all Sverige saknar en folkhälsovetenskaplig forskningstradition. Folkhälsovetenskap (public health) har inte i Sverige identifierats som ett eget forskningsområ­de. De som arbetar med forskning med folkhälsovetenskaplig inriktning har kommit i kläm mellan den biologiskt inriktade medicinska forskningen och den samhälls- och beteendevetenskapliga forskningen. Arbetsgmp-pens slutsats är att de forskningsdiscipliner som arbetar med folkhälsove­tenskaplig inriktning behöver stärkas finansiellt och organisatoriskt.

Arbetsgmppen föreslår därför bl.a. att under den kommande treårspe­rioden fömlsättningar för olika förstärkningsåtgärder utreds.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 4 Socialdep.

Överväganden och förslag

Jag vill inledningsvis hänvisa till vad statsministern anfört om generella mål för regeringens politik. Forskning inom mitt ansvarsområde bidrar till förverkligandet av dessa mål bl.a. genom att ge underlag för beslut som skapar större rättvisa mellan individer och gmpper i vårt samhälle. Jag kommer i det följande alt peka pä områden som är av särskilt stort intresse.

Låt mig dock innan jag gör detta, understryka viklen av att de forsk­ningspolitiska principer som statsministern redovisat tillämpas även inom den sociala sektorsforskningen. Delta gäller bl.a. finansiering av doktorandtjänster och forskarassistenttjänster inom högskolan. Det gäller även andra åtgärder för att långsiktigt stärka högskolan, bl.a. genom att avsätta medel för basförstärkningar vid institutionerna. Som framgått har delegationen för social forskning (DSF) inom socialdepartementet redan

inlett en sådan utveckling och markerat att man önskar fortsätta på den inslagna vägen.

En annan viktig principiell fråga gäller forskningsetiken. Jag instämmer i statsministerns bedömningar och förslag till fortsatt hantering av dessa frågor. Den forskning som stöds från socialdepartementets anslag aktuali­serar ofta etiska problem. Därför har DSF också sedan några år en särskild kommitté för etikgranskning, vilken arbetar med utgångspunkt i de rekom­mendationer som utformats av det humanistiskt-samhällsvetenskapliga forskningsrådet.

Omfattande förstärkningar föreslås som framgått av vad statsministern tidigare anfört till universitet och högskolor. En del av den forskning som finansieras med dessa medel avser politikområden som hänförs till social­departementet. För den forskning som initieras och finansieras av DSF föreslår jag ett oförändrat anslag under den närmaste treårsperioden. Det får ankomma på DSF att, med hänsyn Ull bedömning av samhällsrelevans och inomvetenskaplig kvalitet hos inkomna ansökningar om projektmedel, göra erforderliga prioriteringar utifrån de rikUinjer som jag kommer att redovisa i det följande.

Det ekonomiska trygghetssystemet omfattar hela befolkningen och är till större delen samordnat i lagen (1962:381) om allmän försäkring, som omfattar sjukförsäkring (inkl. tandvårdsförsäkring och föräldraförsäkring), folkpensionering och ATP. De ersättningar som efter skatteavdrag utges frän socialförsäkringen m.m. motsvarar ca 25% av den totala privata konsumtionen i landet och har således en stor betydelse ur fördelningspoli-tisk synvinkel. De innebär en betydande omfördelning av utrymmet för privat konsumtion till förmån för de ekonomiskt sämre ställda grupperna i samhället.

Den ekonomiska omfattningen av trygghetssystemet, liksom dess bety­delse för medborgama gör det enligt min mening angeläget att ur forsk­ningssynpunkt belysa såväl de samhällsekonomiska och finansiella effek­terna av transfereringssystemen som deras betydelse för individerna ur privatekonomisk synvinkel. Det är också angeläget att särskilt belysa de fördelningspolitiska effekterna av de transfereringar som sker inom trygg­hetssystemets ram.

Då det gäller den barn- och familjepolifiska forskningen bör ett viktigt bidrag till utveckling av sådan forskning i ett samlat perspektiv bli det nya tema Tema barn som kommer att introduceras vid temaforskningen vid universitetet i Linköping. Chefen för utbildningsdepartementet kom­mer senare att närmare redovisa detta.

Härutöver finner jag det angeläget att DSF under den närmaste treårs­perioden initierar forskning kring barnomsorgen i ett samhällsekonomiskt perspektiv.

Jag vill dämlöver peka på vikten av forskning kring hur barnomsorgen bäst bör utformas för barn i behov av särskilt stöd - såväl barn med handikapp som med olika typer av psykosociala problem. Vikliga områden är t.ex. olika former för integrafion, samverkan med den övriga social­tjänsten och hälso- och sjukvården samt metodutveckling.

Ett delområde av vikt gäller barns språkutveckling under hela försko-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 4 Socialdep.

leåldern och metoder för stöd och sfimulans av denna.

Prop. 1986/87:80

Då det gäller forskning inom socialtjänsten saml forskning om beroende-framkallande medel och inom äldreomsorgen kan jag instämma i de all­männa bedömningar som redovisats i det föregående.

För handikappforskningen kommer chefen för utbildningsdepartementet i det följande att närmare behandla de uppgifter som FRN, i överensstäm­melse med i det föregående redovisat förslag, kommer att fa i detta sam­manhang. I enlighet med vad statsministern i del föregående har anfört skall DSF solidariskt med andra berörda forskningsfinansiärer i motsva­rande utsträckning stödja långsiktig kunskapsuppbyggnad inom handi­kappområdet. Detta stöd skall samordnas och fördelas av FRN.

Då det slutligen gäller hälso- och sjukvårdsforskning ligger de områdes­prioriteringar som angivits i de senaste två forskningspolitiska propositio­nerna fast. Med hänsyn till hälso- och sjukvårdens stora andel av BNP saml de växande anspråk hälso- och sjukvården kan förväntas ställa bör härutöver samhällsekonomisk och hälsoekonomisk forskning ges ökad prioritet.

Med hänsyn till att utvecklingen varit svag under den senaste treårspe­rioden är det angeläget att, som statsministern påpekar, medicinska och samhällsvetenskapliga fakulteter uppmärksammar detta förhållande och medverkar till all kompetens byggs upp succesivl. I del föregående har redovisats krav på en folkhälsovelenskapligl och samhällsmedicinskt in­riktad forskning som komplement till den framgångsrika biomedicinska forskningen. Förslaget från arbetsgruppen inom hälso- och sjukvårdsbe­redningen upptar bl.a. också förslag om stöd till framgångsrika forskar­grupper inom prioriterade områden med syftet att få till stånd goda forskar­miljöer som stöd för teori- och metodutveckling. Jag finner de synpunkter som framförts i arbetsgmppens förslag mycket intressanta och värda att ytterligare belysas. Jag anser därför efter samråd med cheferna för social-och utbildningsdepartementen att problemen bör göras till föremål för ytterligare utredning under treårsperioden i samverkan med berörda in­tressenter. En sådan utredning kommer också att analysera DSF:s roll i sammanhanget.

Bilaga 4 Socialdep.

Anslagsfrågor

I budgetpropositionen 1986/87: har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvaktan på en särskild proposition i ämnet. Ull Forsknings- och utveck­lingsarbete samt försöksverksamhet för budgetåret 1987/88 beräkna ett reservationsanslag av 35661000 kronor.

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

33383211.

35661000

36909000

Reservation

6919

Jag beräknar nu anslagsbehovet för nästa budgetår till 36909000 kronor. För vardera budgetåren 1988/89 och 1989/90 beräknar jag 36909000 kronor.

Hemställan

Prop. 1986/87:80

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen     Bjiaga 4

föreslår riksdagen

Socialdep.

att godkänna de allmänna riktlinjer för forskningen inom socialde­partementets verksamhetsområde som jag har angett i det föregåen­de samt

att till Forsknings- och utvecklingsarbete samt försöksverksamhet för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 36909000 kronor.

Bilagas     Prop. 1986/87:80

Kommunikationsdepartementet

Bilagas

Kommunika-

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987

tionsden

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om forskning Inledning

Inom kommunikationsdepartementets verksamhetsområde bedrivs eller initieras forskning och utvecklingsarbete (FoU) med inriktning på trans­porter, meteorologi och hydrologi, geoteknik samt telekommunikationer.

Transportforskning omfattar forskning om transporter av personer och gods, transportmedel, transportleder, transportanläggningar och trafi­kanter. Även forskning om den trafikprocess transporterna ger upphov till och om transportekonomi och materialadministration ingår. Forskningen omfaUar också trafikens effekter pä samhället, regionalpolitiskt och miljö­mässigt, liksom forskning om metoder för trafik- och transportplanering. Transporlforskningsområdet är således mycket omfattande.

Många olika organ är delaktiga i den svenska transportforskningen. Transportforskningsberedningen (TFB) är den statliga myndighet som är sektorsansvarig för FoU inom transportsektorn. TFB:s roll är därvid alt initiera, planera, samordna, stödja och informera om sådan FoU. Även andra forskningsstödjande myndigheter initierar i dag statlig forskning på deUa område, bl.a. styrelsen för teknisk utveckling (STU) och statens råd för byggnadsforskning (BFR). Förvaltningsmyndigheter med ansvar för viss del av transportsektorn, t.ex. vägverket, trafiksäkerhets verket, trans-porlrådel, statens järnvägar, sjöfartsverket och luftfartsverket, utför an­tingen egen FoU eller lägger ut forskningsuppdrag till olika forskningsbe-drivande organ. Även andra myndigheter som t.ex. statens naturvårdsverk och statens energiverk initierar eller bedriver inom sina ansvarsfält forsk­ning med nära anknytning Ull transportsektorn. Universitet och högskolor, bl.a. i Göteborg,[REDACTED_EFTERNAMN], Vä.xjö, Linköping, Stockholm och Luleå är viktiga transportforskningsbedrivande organ. Exempel på sådana organ utanför högskolan är statens väg- och trafikinstitut (VTI), flygtekniska försöksan­stalten (FFA) och SSPA Mariiime Consulting. De statliga forskningsor­ganen finansierar sin verksamhet med dels uppdragsmedel, dels anslag över statsbudgeten föregen FoU-verksamhet.

Den statliga forskning som utförs på sjö- och luftfartsområdena och på för transportsektorn gemensamma områden finansieras praktiskt taget i sin helhet av de forskningsstödjande myndigheterna. Vägtrafikforskningen stöds till stor del av vägverket och VTI, Järnvägsforskningen har hiuills nästan uteslutande finansierats av SJ.

I    Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 80. Bilaga 5

Trots dessa insatser utgör den statligt finansierade transportforskningen endast en liten del av de totala FoU-resurserna pä området. Inom framför allt bil- och flygindustrin men också inom de större transportföretagen avsätts årligen mycket stora resurser till FoU om transporter. Sammanta­get torde det röra sig om miljardbelopp. Näringslivet har också möjlighet att genom samarbetsorgan som t.ex. transportforskningskommissionen (TFK) och västsvenska transportsekretariatet (VTS) initiera och stödja sådan FoU på området som man bedömer som värdefull.

Utöver transportforskningen bedrivs som nämnts inom kommunika­tionsdepartementets verksamhetsområde forskning och utveckling inom områdena meteorologi, hydrologi och oceanografi genom Sveriges meteo­rologiska och hydrologiska institut (SMHl), och inom området geoteknik genom statens geotekniska institut (SGI). Vidare bedriver televerket, som är sektorsansvarig för FoU inom sitt verksamhetsfält, forskning och ut­ veckling inom tele- och informatiönsteknologiområdena.

Informationsteknologin (IT) är redan och kommer än mer att bli en stor tillväxtbransch i den industrialiserade väriden. Som statsministern redovi­sat föreslås nu ett nationellt program för informationsteknologin och dess användning. Olika delar av detta program presenteras i förslag till riksda­gen. En samlad redovisning av stödet till forskning och utveckling på informationsteknologiområdet kommer att göras i den näringspolitiska propositionen, varvid en del av redovisningen kommer att avse televerkets insatser. IT-programmet kommer att få stor betydelse även för utveckling­en på transportområdet.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

Min syn på de framtida FoU-insatserna inom transportsektorn

Några huvudpunkter:

o Trafikens effekter pä miljön skall bli föremål för ökade FoU-insalser

o En ökad satsning på järnvägsorienterad FoU skall genomföras som ett

led i satsningen på miljövänliga transportalternativ o Transportforskningsberedningen och statens väg- och trafikinsUtut skall

få resursförstärkningar

1 Transportforskningens roll

Ett väl fungerande trafik- och transportsystem är en viktig förutsättning för ett modernt samhälle. Transportsystemets utformning och funktion påver­kar i hög grad våra möjligheter till arbete, utbildning, sociala kontakter och en meningsfull fritid. Vidare ställer den moderna materialadministrationen allt större krav på transportapparaten i form av bättre tidhållning, ökad frekvens, hög pålitlighet etc.

Transportsektorns funktion är sålunda av stor betydelse för att vikliga samhälleliga mål skall kunna uppnås. Den är viktig för utvecklingen av

svenskt näringsliv och för att öka industrins konkurrenskraft gentemot utlandet.

Trafiken leder emellertid även till allvarliga negativa effekter såsom störningar på miljön, bl.a, i form av markanspråk, luftföroreningar, buller och olyckor. För att kunna styra transportsektorns utveckling så att de samhälleliga målen uppnås och så att de negativa effektema begränsas krävs goda kunskaper om trafik- och transportsystemets funktion, hur olika faktorer påverkar den och vilka effekter som erhälles av olika åtgär­der.

Forsknings- och utvecklingsarbete inom transportområdet är av stor betydelse för att bl.a. underbygga och följa upp trafikpolitiska beslut. Transportforskningen har också en vikfig uppgift när det gäller att klariäg­ga de förhållanden som påverkar transportsektorns utveckling och de samhällsekonomiska effekterna av olika åtgärder. Transportforskningen ger vidare underlag för att förbättra effektiviteten i transportsystemet vad gäller såväl person- som godstransporter och bidrar därmed till minskade kostnader och förbättrad lönsamhet för skilda verksamheter. Stor betydel­se har forskningen också för möjligheterna att förbättra trafikmiljön, trafik­säkerheten och den regionala balansen, liksom energihushållningen inom transportsystemet. En annan viktig uppgift är att genom långsiktig kun­skapsuppbyggnad utveckla metoder för trafikplanering och prognoser.

Transportforskningen kan således ses som en naturlig och integrerad del i trafikpolifiken och därmed som ett viktigt medel alt nå olika samhälleliga mål. Jag vill i detta sammanhang erinra om att jag i åi"ets budgetproposition redovisat att det är regeringens avsikt att i en proposition under år 1988 lägga fram förslag Ull trafikpolifiska riktlinjer inför 1990-talel. Som under­lag för trafikpolitiken på 1990-talet behövs en effekuv transporlforskning. De faktorer som påverkar transportsystemets utveckling kommer därmed också att få sin betydelse för transportforskningens inriktning under de följande åren.

Trafikpolitiken måste förena en rad olika mål för transportsystemets utveckling som delvis står i konflikt med varandra. Strävandena att uppnå bästa möjliga transportekonomi måste således kunna förenas med de mål som finns för bl. a. trafiksäkerhet, regional balans och miljömässigt accep­tabla Irafiklösningar, Del innebär också att de trafikpolitiska målen och avvägningen mellan olika intressen och hänsyn förändras allteftersom värderingar ändras och nya erfarenheter vinns.

En sådan omprövning och förnyelse av trafikpolitiken bör enligt min mening i första hand ta sin utgångspunkt i de trafikpolitiska problem som kan väntas få betydelse på längre sikt och vars lösning kräver framförhåll­ning och handlingsberedskap.

Kraven på en bättre miljö måste ges ökad tyngd i trafikpolitiken och därigenom också ökad prioritet i FoU-arbetel. Det gäller bl.a. val av transportsystem, åtgärder inom samhällsplaneringen samt drivmedel och drivsystem. Som tidigare framgått av statsministerns anförande hör miljö­frågorna till de av regeringen prioriterade FoU-områdena, Inom transport­sektorn är det främst vägtrafikens effekter på hälsa och miljö som bör klarläggas. Forskningen har exempelvis visat att kväveoxidutsläppen ger

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

upphov till försurning. Ungefär två tredjedelar av kväveoxidutsläppen som sker i Sverige beräknas härröra från samfärdsel.

Vid utformningen av den fortsatta trafikpolitiken blir det därför en viktig uppgift att fortsätta arbetet med att analysera trafikens påverkan på miljön och att överväga olika åtgärder för att minska trafikens skadeverkningar i detta avseende. En förutsättning för detta är att tillräckligt underlag i form av forskningsresultat kommer fram. Jag återkommer till detta.

Transportsystemets möjligheter att bidra till en förbättrad regional ba­lans utgör en annan av huvudfrågorna i vidareutvecklingen av trafikpolifi­ken.

En kraftig förstärkning av de regionalpolitiska insatserna har skett under de senaste åren. Trots denna förstärkning finns det ändå tendenser fill att de regionala obalanserna ökar. Ett led i regeringens ansträngningar att motverka denna utveckling är att i ökad grad väga in regionalpolitiska hänsyn inom olika politikområden.

Betydelsen av väl fungerande kommunikationer för att underlätta och stödja olika regioners utveckling är i det här sammanhanget oomtvistad. Omfattande regionalpolitiska insatser görs redan idag inom ramen för trafikpolitiken, bl.a. i form av investeringar i infrastrukturen och genom olika åtgärder för att uppräuhålla en tillfredsställande träfikförsöijning i områden med begränsat trafikunderlag.

Som jag anförde i budgetpropositionen är del emellertid min bedömning att det finns goda möjligheter att göra de regionalpölitiska insatserna inom transportsektorn effektivare och mer verkningsfulla än hittills. Detta stäl­ler emellertid stora krav på forskningsinsatser!

Ytteriigare ett krav som måste ställas på transportsystemet är att det kan utvecklas i former som motsvarar högt ställda ambitioner i fråga oni trafiksäkerhet. De senaste årens utveckling med ökande antal förolyckade i framför allt vägtrafiken är oroande. Även om Sverige har nätt en interna­uonelll sett hög trafiksäkerhet är det angeläget att ytterligare åtgärder vidtas för att bryta den nuvarande negauva trenden. Även på detta område krävs därför en omfattande forskningsverksamhet.

Trafikpolitiken måste vidare ta sikte på att näringsliv och trafikanter skall kunna erbjudas sä effektiva transporter som möjligt. De flesta bedöm­ningar pekar på att transporterna kommer att få en allt mer strategisk betydelse för hela samhällsutvecklingen. Både när det gäller person- och godstransporterna finns en växande insikt om och betoning av transporter­nas möjligheter att på olika sätt bidra till en effektiv resursanvändning i samhället i stort.

Den vidgade syn på transportfrågorna som håller på alt bryta igenom inom näringslivet medför att kraven på godstransporterna ändras i en rad avseenden, Rationaliséringssträvandena inom industri och handel kommer under de närmaste åren i hög grad att inriktas på att åstadkomma en effektivare materialadministration, I denna rationaliseringsprocess kom­mer transporterna att spela en central roll.

På motsvarande sätt kan den fortsatta ökade användningen av modern informationsteknik väntas medföra ändrade krav på persontransportsys­temen. Kontakt- och resintensiva verksamheter kommer att svara för en

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

allt större del av sysselsättningen samtidigt som förändringar i fråga om förvärvsfrekvens och arbetstider skapar nya resmönster och resbehov.

Den fortsatta utvecklingen inom såväl person- som godslransportområ-det kommer således att ställa krav på olika insatser från samhällets sida för att förbättra och utveckla transportsystemet.

Förbättrad kunskap om samhällsutvecklingens inverkan på transporter­na och förbättrad kunskap om olika transport- och resbehov är en nödvän­dig förutsättning för bedömning av transportutbudets framtida utformning liksom konsekvenser av trafikpolitiska och andra åtgärder i transportsyste­met.

Många av de investeringsbeslut som fattas idag inom transportsektorn skall svara mot en efterfrågan som finns på 10-20 års sikt ofta ännu längre in i framtiden. Många gånger är investeringarna också av sådan art att de inte kan utformas nied någon större grad av flexibilitet.

Även själva trafikapparaten är trögröriig till sin karaktär. Bristande

lönsamhet och överkapacitet är problem som går igen på många områden

inom transportsektorn. Delvis beror problemen på de speciella konkur­

rensförutsättningar som finns på transportmarknaden, men också på svå­

righeter att få mänga inblandade parter att anpassa sig till en omvärid i

snabb förändring.

'

Samtidigt innebär den tröghet som stora delar av transportsektorn har uppvisat i anpassningen till nya behov och förutsättningar alt det efterhand har byggts upp en ansenlig rationaliseringspotential, som till stora delar bör kunna realiseras genom ett effektivare resursutnyttjande. De värden som finns nedlagda i transportsystemet överträffas dessutom många gånger i storlek av alla de tillgångar som är beroende av effektiva transpor­ter för att kunna användas på ett ändamålsenligt sätt. Det är nödvändigt att dessa förhållanden beaktas i större omfattning också inom ramen för transportforskningen.

En bedömning av vad som är effektiva transporter kan mot den här bakgrunden inte begränsas fill att avse själva transportutförandet som sådant. Insikten om delta har i viss mån inneburit en förändrad inställning till transportproblemen. Förändringen kan kanske uttryckas som att intres­set för den inre effektiviteten i transportsystemet skjuls i bakgrunden till förmän för kraven på yttre effektivitet, dvs. bästa möjliga resursanvänd­ning i hela det system där transporterna ingår som en integrerad del.

Ett uttryck för de integrationstendenser som påverkar transportsyste­met är den internationalisering som gör sig allt starkare'gäl lande på trans­portmarknaden. Min bedömning är att FoU-insatserna på detta område måste intensifieras under de närmaste åren. Detta anser jag vara en grund­förutsättning för att vi skall kunna vidta sådana åtgärder att den svenska transportmarknaden kan utgöra en effekuv del i en större europeisk och internationell transporlmarknad.

Ett huvudinslag i en vidareutveckling av den nuvarande trafikpolitiken bör sammanfattningsvis vara en förskjutning i det trafikpolitiska perspekti­vet som innebär att trafikpolitiken ger mindre utrymme åt problem som har att göra med förvaltningen av den befintliga strukturen inom transportsek­torn och mera ägnas åt problem sorti rör transportsystemets uppgifter i

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

framtiden. Detta synsätt måste som jag ser det få ökat genomslag även inom Iransportforskningen.

I budgetpropostitionen angav jag sammanfattningsvis följande konkreta frågeställningar vara grundläggande för det pågående trafikpolitiska ut­vecklingsarbetet. Dessa frågeställningar bör i enlighet med vad jag tidigare anfört också påverka FoU-verksamheten på transportområdet:

-

På vilket sätt kan miljö- och säkerhetsaspekterna liksom andra övergri­pande samhällsmål, t.ex. regional balans, bäst tillgodoses inom ramen för trafikpolitiken?

-

Hur skall vi få utrymme för framtidssatsningar pä 1990~lalet både vad gäller infrastrukturen och trafikens omfattning och inriktning?

-

Vilken rollfördelning staten/övriga vill vi ha vad gäller ansvaret för infrastrukturen och trafiken?

-

Hur skall vi åstadkomma mer likartade konkurrensförutsättningar mel­lan olika trafikgrenar inom ramen för de övergripande trafikpolitiska målen?

- Vilken syn skall vi ha på behovet av konkurrens/styrning/samordning

inom transportsektorn?

- Vilka åtgärder bör vidtas med hänsyn till EG-beslutet om en gemensam

transportpolitik år 1992 och de förändringar av transportmarknaden som

detta för med sig?

FoU-verksamheten inom transportområdet måste emellertid som fram­gått av vad jag Udigare anfört omfatta ett betydligt vidare område och dessutom ha ett betydande inslag av kunskapsuppbyggande moment för att kunna ge underlag och handlingsberedskap inför konkreta frågeställningar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

2 Transportforskningens inriktning

Transportforskningen måste ses som en integrerad del av planeringssyste­met inom transportsektorn och måste därför utformas i samspel med och avvägas mot andra insatser i delta system. Forskningen på transportområ­det fyller emellertid som framgått av min tidigare redogörelse en viktig uppgift också när det gäller att skapa handlingsberedskap inför problem som inte kan förutses i dag och att bygga upp en kunskapsbas inför framtiden. Detta gäller speciellt den långsikfiga kunskapsuppbyggande forskningen.

Transportforskningens uppgift bör således vara att ta fram underlag för åtgärder som erfordras för att uppfylla de mål som ställs upp för verksam­heten inom transportsektorn och dess olika delar i enlighet med vad jag tidigare redovisat. Forskningen bör självklart även ha en uppgift när det gäller att identifiera problem inom sektorn och att utvärdera olika åtgärder och deras effekter.

Målinriktning och en orientering mot avnämarna bör vara utgångspunk­ten för en tillämpad sektorsforskning av den typ som iransportforskningen utgör. Samtidigt vill jag markera det samband som måste finnas mellan tillämpad FoU och den långsiktiga kunskapsuppbyggande forskningen. Den senare kan helt naturligt inte vara lika målinriktad och hårt kopplad till planeringsprocessen som den mera tillämpade forskningen, men spelar

enligt min mening en central roll för att vidmakthålla och utveckla kun­skaps- och kompelensbasen inom transportforskningen. Därmed utgör den ett viktigt medel för att garantera hög vetenskaplig kvalitet också i resulta­ten från den tillämpade forskningen.

Att finna en lämplig fördelning mellan stöd till å ena sidan tillämpad FoU och å andra sidan långsiktig, kunskapsuppbyggande forskning hör med den här bakgrunden till de mest centrala avvägningsfrågorna inom transport­forskningen. 1 fråga om former för långsiktigt stöd är del, som statsminis­tern tidigare anfört, viktigt att det sker genom uppbyggnad av stabila forskningsmiljöer, Elt exempel på detta är finansiering av tidsbegränsade tjänster inom högskolan.

Jag vill i det här sammanhanget framhålla betydelsen av TFB:s samord­ningsansvar, som myndigheten ålagts i enlighet med 1984 års forsknings­proposition. TFB lade under våren 1986 fram ett långsiktsprogram som tar upp frågan om transportforskningens funktion, inriktning på problemområ­den och resursfördelning under de kommande åren.

Det är givetvis angeläget att de statliga forskningsstödjande organens resurser koncentreras till sådan FoU-verksamhet som har stor samhälls­nytta. Utöver TFB finns som tidigare framgått flera andra statliga forsk­ningsråd och myndigheter samt forskningsinsfitut som stödjer och utför transporlforskning. Av TFB:s program framgår emellertid att de största resurserna satsas av det privata näringslivet samt statliga och kommunala verk och myndigheter.

Mot bakgrund av de förhållandevis begränsade resurser som disponeras för transportforskning är det enligt min bedömning nödvändigt aU de statliga insatserna koncentreras till områden och problem som inte löses utan sådan statlig medverkan. Att så är fallet kan bero på att tillämpningen av resultaten ligger långt fram i tiden, att risklagandet för projektet bedöms vara för stort, att andra utvecklingsresurser saknas eller aU frågan inte har ett tillräckligt stört kommersiellt intresse. Detta gäller i hög grad långsiktig kunskapsuppbyggande forskning men även den tillämpade forskningen samt utvecklings- och demonstrationsprojekt inom vissa områden. Inom TFB:s ansvarsområde kan exempelvis nämnas kollektivtrafiken, trans-portproblem hos mindre företag, energi- och miljöfrågor, trafikfrågor om äldre och handikappade samt irafiksäkerhetsforskningen. Mot den här bakgrunden är det enligt min mening angeläget att TFB gör insatser inom hela kedjan från långsiktig kunskapsuppbyggande forskning till demonstra­tionsprojekt.

Den långsiktiga kunskapsuppbyggande forskningen och forskamtbild-ningen har elt nära samband. Därför är det enligt min mening också naturligt alt denna typ av forskning till helt dominerande del utförs vid högskolan. Högskolan bör emellertid även ges ökade förutsättningar att medverka i den tillämpade forskningen. I utvecklingsarbete och demon­strationsprojekt bör t.ex. högskolan kunna medverka när det gäller meto­dikfrågor och utvärdering.

Transportforskningen spänner över ett stort område och kunskaper mås­te tillföras från många olika vetenskapliga discipliner för att transportfrå­gorna skall få en allsidig belysning. Bland de vitt skilda ämnesområden

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

som har större eller mindre anknytning ull transportforskningen kan näm­nas matematik, statistik, ekonomi, geografi, juridik, och medicin, liksom olika inriktningar inom beteendevetenskap och teknik.

För många insututioner inom högskolan är iransportforskningen emel­lertid en underordnad del av verksamheten. Det finns inom dessa institu­tioner inte alltid förutsättningar att upprätthålla en kontinuerlig FoU på transportområdet. Detta leder till problem med att behålla de grundläggan­de kunskaperna och den kompetens i transportfrägor som är nödvändig. Även i de fall transportforskningen är den enda eller dominerande forsk­ningsgrenen uppstår i många fall problem med att upprätthålla en tillräcklig kontinuitet eftersom verksamheten ändå har en förhållandevis blygsam omfattning.

Flera faktorer ligger enligt min mening, bakom dessa förhållanden. En bidragande orsak har varit att förutsättningar för en tillräckligt långsiktig planering hittills saknats. Ett annat problem är svårigheterna att rekrytera kompetenta forskare, bl.a. på grund av konkurrens från mera attraktiva tjänster inom framför allt näringslivet.

Som statsministern Udigare i dag redovisat föreslås nu kraftfulla åtgärder för att komma till rätta med dessa problem. Det gäller såväl inrättandet av ett betydande antal tjänster i forskarkarriären som åtgärder för att förbätt­ra förhållandena för forskarstuderande och därmed effektivisera forskamt-bildningen.

Genom dessa ökade insatser till långsiktig kunskapsuppbyggande forsk­ning bör det enligt min mening bli möjligt att stärka transportforskningen som vetenskapligt fäh och långsiktigt höja den vetenskapliga kvaliteten på forskningen. Det blir också möjligt att förbättra forskarkompetensen och , forskningsmiljöerna. Därigenom finns förutsättningar för att de grundläg­gande kunskaperna om samband, metoder m.m. inom transportområdet kan förbättras.

TFB har som sektoransvarigt samordningsorgan en nyckelroll i det här sammanhanget. Enligt rriin mening bör TFB således medverka Ull den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden och till en förbättrad forskarkompe­tens genom planering, samordning och prioritering av insatserna. Framför allt gäller det att planera och prioritera verksamheten på ett sådant sätt att forskarnas behov av stabilitet och kontinuitet i forskningen kan tillgo­doses. Den inriktning mot treårsanslag till långsiktiga kunskapsuppbyg­gande forskningsprojekt och till finansiering av särskilda tjänster för fors­kare vid högskolan som TFB redan tillämpar och kommer att verka för i ökad utsträckning enligt sitt långtidsprogram är enligt min mening ett viktigt inslag i sammanhanget.

Jag anser att värdet av en inhemsk transportforskning av hög kvalitet är så stort att uppbyggnaden av forskningsresurserna vid högskolan,förtjänar en satsning från alla berörda parter. Den i TFB:s prograni föreslagna inriktningen mot en ökad satsning på stöd till forskning vid högskolan är därför enligt min mening både riktig och nödvändig.

Forskning och i ännu högre grad utvecklingsarbete inom transportområ­det bedrivs, som framgått av min redogörelse, i det föregående, i mycket stor omfattning inom näringslivet. Även vissa statliga myndigheter har

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

betydande ekonomiska och i vissa fall även personella resurser för detta. Jag bedömer att sådan forskning som bedrivs inom näringslivet normalt kan klara sig utan stöd från de statliga forskningsstödjande organen.

Utvecklings- och demonstrationsprojekt bör dessutom enligt min me­ning med fördel kunna samfinansieras med avnämarintressen. Sådana projekt kan genomföras genom samarbete med transport- eller tillverkande företag, statliga forskningsinstitut, branschforskningsorgan eller kon­sulter. Som nämnts tidigare kan högskolan spela en viss roll även här.

Statliga forskningsstödjande organ har däremot enligt min uppfattning anledning att stödja tillämpad forskning och utvecklingsarbete som utförs vid statliga forskningsinstitut, när dessa är de lämpligaste att utföra forsk­ningen. Detta är naturiigt eftersom instituten inte har egna medel för den typen av verksamhet.

Huvuddelen av FoU-resurserna bör mot bakgrund av vad jag tidigare anfört gå till högskolan i syfte dels att stärka den långsiktiga kunskapsupp­byggande forskningen, dels att stärka högskolans roll när del gäller tilläm­pad forskning. Jag anser dock att en betydande del av TFB:s resurser även fortsättningsvis bör gå till "övriga forskningsorgan". Delta innebär att jag anser att den fördelning av resurserna mellan långsiktig kunskapsuppbyg­gande forskning och övrig forskning som föreslås i TFB:s program och verksamhetsplan är väl avvägd och bör kunna ligga till grund för inrikt­ningen av verksamheten under den kommande treårsperioden.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

3 Okade resurser till TFB och VTI

Jag har tidigare behandlat olika faktorer som kohimer all ha stor betydelse för transportsystemets utveckling på 1990-talet. Jag har därvid också understrukit betydelsen av att som grund för olika åtgärder ha en effektiv transportforskning. Kraven på TFB som ansvarigt sektorsorgan för trans­portforskningen kommer mot denna bakgrund att öka under de närmaste åren. FoU-insatserna måste därför ytterligare effekUviseras och koncen­treras till de områden som väntas få störst betydelse för transportsektorns framtida utveckling.

Ett område som i enlighet med vad jag tidigare anfört måste ges en högre prioritet under de närmaste åren gäller trafikens effekter på miljön och hur de skadeverkningar som följer därav skall kunna begränsas. Jag vill gärna utveckla motiven för detta ytterligare;

Naturvårdsverket har i samarbete med bl.a. TFB utarbetat ett övergri­pande forskningsprogram för miljöområdet. Forska för bättre miljö. Med utgångspunkt i delta pågår för närvarande utarbetande av ett konkret forskningsprogram, som skall ligga till gmnd för TFB:s framtida inriktning av forskningsinsatser mot detta område. Enligt TFB finns flera skäl för en intensifierad FoU-verksamhet,

Utsläppen av luftföroreningar såsom kväveoxider, svavel, sot och stoft från industrin har minskal de senaste åren, vilket lett till en förskjutning i föroreningsbilden, I dag är samfärdseln den dominerande inhemska för­oreningskällan särskilt i större tätorter. Även när det gäller försurning och fjärreffekter av luftföroreningar är trafiken av stor betydelse. I Västeuropa

2   Riksdagen 1986/87. / saml. Nr 80. Bilaga 5

svarar transportsektorn för mer än hälften av utsläppen av kväveoxider och kolväten. Många människor störs också av buller från bilar, flygplan och låg, särskilt de som bor nära vägar, flygplatser och järnvägslinjer.

Av TFB:s redovisning framgår således att trafiken kan ge upphov till skadeverkningar pä miljön av betydande omfattning. Jag vill därför under­stryka betydelsen av ökad forskning pä detta område. Detta är ocksä en direkt följd av vad jag tidigare anfört beträffande behovet av ökade miljö­hänsyn inom ramen för 1990-talets trafikpolitik. Jag finner det således nödvändigt att en ökande ande! av transportforskningens resurser och intresse inriktas mot detta område under de kommande åren. Det är också av stor vikt att ett forskningsprogram färdigställs och att TFB:s långtids­program sä snart som möjligt kompletteras och konkretiseras med rikt­linjer för miljöforskning. Jag vill därvid betona vikten av etl fortsatt samar­bete med bl.a. naturvårdsverket i dessa frågor.

Inom forskningsprogrammet Energiteknik för transporter pågår i samar­bete mellan STU och TFB forskning och utveckling med miljöanknytning, t. ex. i fråga om sänkning av emissioner genom motortekniska åtgärder och konvertering till andra drivmedel och energibärare. I del sammanhanget kan nämnas att energiforskningsutredningen (EFU) föreslagit att TFB:s energiforskningsaktiviteter bör integreras i beredningens allmänna pro­gram för transporlforskning. Jag återkommer till detta under avsnittet Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88.

Den forskning som TFB i dag stödjer, och som beredningen enligt sitt långtidsprogram avser att prioritera, är inriktad mot områden som även fortsättningsvis har stor aktualitet. Forskning kring effektiva transporter, t.ex. materialadministration och kombitrafik, kollekfivtrafik och trafiksä­kerhet är ämnen som jämte miljöfrågorna och frågan om hur transportsys­temet kan bidra till förbättrad regional balans även fortsättningsvis bör prioriteras. T.ex. ställer den fortgående omstruktureringen av näringslivet även i fortsättningen stora krav på FoU om godstransporter.

Jag vill i det här sammanhanget särskilt ta upp frågan om FoU kring kollekfivtrafikens fortsatta utveckling.

TFB disponerar sedan sin tillkomst år 1984 medel som dåvarande kollek­tivtrafikberedningen (KTB) är 1982 tillfördes genom engångsanslaget "Åt­gärder för att främja investeringar och utvecklingsarbete i kollekfivtrafik". Anslaget tillkom som en del av en näringspolitisk satsning mot bakgrund av behovet av utveckling av kollektivtrafiken och har använts för att bidra fill investeringar och utvecklingsarbete avseende främst ny teknik inom kollektivtrafikområdet. Bland de projekt som via medel från delta anslag kunnat genomföras kan nämnas försök med modern energibesparande och miljöinriktad motorteknik för bussar och med förbättrad trafikinformafion genom utnyttjande av ny teknik,

Engångsanslaget omfattade totalt 40 milj. kr. och har fillsammans med de årliga anslagen gjort all TFB under sina första verksamhetsår kunnat arbeta med en total medelsram på över 40 milj. kr. per år.

Vid ingången av budgetåret 1987/88 beräknas 9,5 milj. kr. återstå av anslaget. Med hjälp av utnyttjande av dessa återstående medel kan således den avsedda satsningen på kollektivtrafikforskning och utveckling fortsät-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5 Kommunika­tion sdep.

10

ta ytteriigare ett budgetär. Enligt TFB:s bedömning kommer medlen från engångsanslaget att vara förbrukade vid utgången av budgetåret 1987/88. Mot bakgmnd av delta har TFB i sin anslagsframställning för 1987/88 begärt ett nytt engångsanslag på 30 milj. kr. Anslaget avses förbmkas i en takt av 10 milj. kr. per år under tre år. Om inte nya medel tillskjuts har TFB redovisat all en långtgående ambitionssänkning blir nödvändig. Bl.a. skulle utvecklings- och demonstrationsprojekten drabbas.

Jag anser det viktigt att forskning och utveckling inom kollektivtrafik-området även fortsättningsvis kan bedrivas pä en hög nivå. Detta är inte minst nödvändigt med tanke på de kollektiva transportmedlens fördelar från miljösynpunkt. Forsknings- och utvecklingsverksamhet är dessutom nödvändigt på en lång rad andra områden, t. ex. modell- och metodutveck­ling för trafikplanering, fordonsfrågor kring komfort, energiåtgärder, kost­nadseffektivitet och trafiksystem, trafikinformation med ny teknik samt åtgärder för att anpassa kollektivtrafiken till de äldres och handikappades krav.

I ett läge där miljöaspekterna och dä inte minst föroreningarna från biltrafiken bör få allt större tyngd inom transportforskningen är det enligt min mening vidare naturligt att forskning kring järnvägens roll i transport­systemet ges ökad prioritet. Genom det järnvägspolifiska beslutet år 1985 fastslogs att det järnvägsorienlerade forsknings- och utvecklingsarbetet borde få en större andel av de totala FoU-resurserna inom transportsek­torn. Detta bör enligt min mening fortfarande gälla som utgångspunkt för prioriteringen inom Iransportforskningen. SJ hade, fram till år 1985, i del närmaste finansierat all den jämvägsforskning som förekommit.

TFB och STU har tillsammans med SJ genomfört en behovsinventering av FoU-behoven inom järnvägsområdet. Denna inventering visade att behovet är mycket omfattande.

De övergripande frågeställningar som berörs gäller fömlom järnvägens roll i transportsystemet bl.a. järnvägens samhällsekonomiska kostnader. Olika organisationstypers inverkan på effektivitet tas upp till behandling liksom metoder för samhällsekonomiska bedömningar. Olika marknads­aspekter kring t.ex. konkurrens är ett annat viktigt område liksom frågor kring själva produktionen av järnvägstrafik, t.ex. samordning och trafik­planering m.m. Möjligheterna att utveckla kombitrafiken kan ses som elt exempel på detta. Andra angelägna FoU-områden som tas upp är fordons­teknik t.ex. framdrivningssystem, samt banteknik. Passagerarkomfort, slitage, datorstyrning liksom informationssystem och säkerhet tas också upp i programmet. Detsamma gäller frågan om utbildning på järnvägsom­rådet.

Sedan behovsinventeringen avslutats har TFB i samarbete med STU, SJ och VTI till regeringen redovisat de närmare prioriteringar av FoU-verk­samheten inom järnvägsverksamheten som man avsett göra samt preci­serat ansvarsfördelningen mellan de olika inblandade organen. TFB har i uppgift att samordna insatserna även när det gäller FoU på järnvägsområ­det.

För att den på området önskvärda FoU-verksamheten skall komma till stånd krävs självklart en samverkan mellan flera parter. SJ har etl stort

Prop, 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

11

ansvar för den FoU-verksamhel som är kommersiellt motiverad för järn­vägsföretaget. Industrin och STU har huvudansvaret för den industriinrik-tade FoU-verksamheten. Den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden inom området är i första hand en angelägenhet för de forskningsstödjande och de forskningsutförande organen, dvs. STU, TFB, VTI och högskolan. Det är därvid de FoU-stödjande organens uppgift att främst satsa på projekt som tar upp de långsiktigt samhällsintressanta problemen.

SJ har ett av statsmakterna uppställt företagsekonomiskt mål. För att detta mål skall kunna nås måste SJ se till att järnvägen ytterligare utveck­las och görs konkurrenskraftig. Detta gäller inom såväl tekniska som ekonomiska/administrativa områden. SJ har alltså i första hand ett ansvar för att initiera sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet som företaget anser vara företagsekononiiskt intressant.

FoU-verksamhet ger emellertid ofta - inte bara på järnvägsområdet -effekt först på längre sikt. Jag vill understryka att detta för SJ:s del inte får innebära att kraven på kortsiktig företagsekonomisk lönsamhet inverkar hämmande pä FoU-insatserna. På detta område är det i stället naturligt att kraven pä lönsamhet ses i ett något längre perspektiv än vad som normalt kännetecknar SJ:s verksamhet.

Etl av STU:s delområden är transportteknik, vilket omfattar teknisk FoU i samband med tillverkning och drift av transportmedel för externa transporter av gods och personer. Det består av fyra underområden varav ett avser spårfordon. Inom detta område är STU:s verksamhet fokuserad på långsiktig kunskapsutveckling med vissa inslag av teknikutveckling. Min bedömning är att STU:s verksamhet är av stor betydelse för att kunna ge det järnvägsorienlerade FoU-arbetet den ökade betydelse som förut­sattes i 1985 års järnvägspolitiska beslut. Det är därför angeläget att STU överväger möjligheterna att ge ökad prioritet åt deUa FoU-område.    '

För att forskningen kring järnvägen skall få den ökade roll som förut­sattes i 1985 års järnvägspolitiska beslut är del vidare enligt min mening angelägel att järnvägsfrågorna fortsättningsvis kan utgöra ett eget FoU-område inom ramen för TFB:s verksamhet. Sådana frågor som enligt min mening i första hand bör behandlas berör dels järnvägens fömlsättningar och funktion som en del i det totala transportsystemet, dels järnvägens roll i ett samhällsekonomiskt perspektiv. Av stor betydelse är härvid samspe­let mellan järnvägen och övriga transportmedel när det gäller person- och godstransporter saml trafiksäkerhet.

Min bedömning är att den av mig förordade inriktningen av FoU-insat­serna med en ökad vikt vid miljöfrågorna och järnvägsforskningen kräver att ökade resurser tillförs TFB. Ökade resurser skulle också ge möjlighet till en fortsatt prioritering av forskning som underiag för kollektivtrafikens fortsatta utveckling. En nivåhöjning av anslaget till TFB bör lämpligen tidsmässigt komma när det Udigare engångsanslaget för kollektivtrafik vid TFB är förbrukat. Jag anser därför att höjningen bör införas fr.o.m. budgetåret 1988/89. Sammantaget bör anslagsnivån detta budgetår höjas med 2,5 milj. kr. efter sedvanlig uppräkning av 1987/88 års anslag. Jag återkommer till anslagsfrågorna för budgetåret 1987/88.

Som statsministern Udigare idag anfört föreslår regeringen nu en sats-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

12

ning pä högskolans basorganisation. Mot bakgrund av kollektivtrafikens betydelse för miljön speciellt i storstäderna och att det tidigare engångs­anslaget till TFB för forskning och utveckling kring dessa frågor nu är förbrukat, anser jag att det är viktigt att kollektivtrafikforskningen i erfor-deriig utsträckning får en plats i högskolans basorganisation. Chefen för utbildningsdepartementet avser därför, som han senare i dag kommer att redovisa, all senare föreslå regeringen att ge universitets- och högskoleäm­betet i uppdrag att ta fram ett program för uppbyggnad av kompetens för forskarutbildning och forskning rörande kollektivtrafik i storstäder inom högskolan. För alt uppnå avsedd effekt är del enligt min mening sannolikt nödvändigt att insatserna på området koncentreras till vissa orter och högskolor. Min bedömning är att de insatser som jag här redovisat, dels beträffande TFB, dels högskolan, sammanlaget kommer att leda till i princip oförändrad nivå på FoU-verksamheten inom transportsektorn.

Genom 1985 års järnvägspolitiska beslut slogs fast alt VTI skulle utveck­la kompetens för alt kunna bedriva FoU-verksamhet även på järnvägsom­rådet. Sammanlagt 1 milj. kr, per år anslogs för denna forskning. 1 sam­band med behandlingen av den järnvägspoiitiska propositionen underströk riksdagen att det var av stor vikt att det järnvägsorienlerade FoU-arbetet fick en vidgad omfattning. Riksdagen förutsatte också att all den erfaren­het och kompetens som finns hos såväl VTI som SJ effektivt skulle tas tillvara i ett nära samarbete dem emellan.

Under åren 1985-1986 har SJ och VTI gemensamt utarbetat ett detalje­rat forskningsprogram för järnvägs-FoU vid VTI. TFB:s grundläggande program har därvid fungerat som utgångspunkt. Programmet innehåller ett stort antal prioriterade projekt fördelade på forskningsområden.

Det är enligt min mening naturligt att järnvägsforskningen vid VTI styrs av VTI:s nuvarande kompetensprofil. Med VTI:s och SJ:s forskningspro­gram som grund, är det naturligt att söka sådana projekt, som dels är av vikt för SJ, dels är av den arten att VTI:s kompetens kan utnyttjas. Härigenom kan målet att uppnå samordningsfördelar mellan VTI:s forsk­ning inom vägområdet och en ökad järnvägsforskning tillgodoses. Huvud­inriktningen bör således ligga på teknisk FoU även beträffande järnvägs­forskningen.

En förutsättning för detta är alt resurstilldelningen kan hållas på en nivå som ger järnvägsforskningen vid institutet nödvändig stabilitet och långsik­tighet. En nivåhöjning av de medel som VTI disponerar för egen FoU inom järnvägsområdet bör därför enligt min mening ske med 0,5 milj. kr. per år fr.o.m. budgetåret 1987/88. De sammanlagda medel som anslås över stats­budgeten kommer därmed att uppgå till 1,6 milj. kr. per år i 1987 års penningvärde. Det torde härutöver ligga i SJ:s intresse att bidra med resurser för att åstadkomma en sådan inriktning och omfattning på den tillämpade forskningen vid institutet att den tekniska utvecklingen av järnvägssystemet kan påskyndas. Enligt vad jag erfarit räknar SJ med att inom ramen för sitt utvecklingsarbete satsa ungefär motsvarande belopp under budgetåret 1987/88 på olika säkerhetsmässigt och företagsekono­miskt angelägna projekt vid VTI. Jag räknar med att SJ även fortsättnings­vis skall kunna bidra till VTI:s järnvägsforskning. Min bedömning är att

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

13

den nivå man därigenom når är en fömtsättning för att teknisk utvecklings-

Prop. 1986/87:80

och experimentverksamhet snabbi skall komma igång med utgångspunkt

från det forskningprogram som VTI och SJ gemensamt utarbetat. Jag

Bilaga 5

återkommer till deUa under avsnittet Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88.

Kommunika-

tionsdep.

4 Hemställan

Under åberopande av det anförda hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen att

1.

godkänna vad jag anfört beträffande den fortsatta inriktningen av forsknings- och utvecklingsverksamheten inom transportsektorn,

2.

godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar som jag har angett i det föregående.

Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88

I prop. 1986/87:100 (bil. 8 sid 153) har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvaktan på särskild proposiUon i ämnet, för budgetåret 1987/88 under angivna anslagsrubriker beräkna följande belopp.

1 1.

Statens väg- och trafikinstitut 1000 kr.

I 2.

Bidrag till statens väg- och trafikinsUtut 35 011000 kr.

13.

Statens väg-och trafikinstitut: Utrustning 500000 kr.

I 4.

Transportforskningsberedningen 26 853 000 kr.

Jag anhåller nu all få la upp dessa frågor liksom frågan om solmålning vid SMHI.

Sjätte huvudtiteln

I. 

Transportforskning

II. Statens väg- och trafikinstitut

1985/86 Utgift

1000

1986/87 Anslag

1000

1987/88 Förslag

1000

I 2. Bidrag till statens väg- och trafikinstitut

1985/86 Utgift

34441000

Reservation

482000

1986/87 Anslag

35011000

1987/88 Förslag

36713000

Statens väg- och trafikinstitut (VTI) har enligt sin instmkfion till uppgift

att bedriva dels forsknings- och utvecklingsarbete främst avseende vägar,

vägtrafik och väglrafiksäkerhet, dels systematisk informations- och doku­

mentationsverksamhet rörande sådan verksamhet, att sprida information

14

om de resultat som nätts i arbetet och samverka med universitet och högskolor för att främja undervisningen pä de vetenskapliga och tekniska områden som omfattas av institutets verksamhet.

VTI leds av en styrelse. I denna ingår institutschefen och fem andra ledamöter som utses av regeringen och två som utses av personalorganisa­tionerna. Antalet heltidsanställda vid institutet uppgår till ca 200 personer. Institutet är administrativt uppdelat på fyra avdelningar: en vägavdelning, en trafikant- och fordonsavdelning, en trafikavdelning saml en driftavdel­ning. Verksamheten är för närvarande indelad i fyra olika program, nämli­gen trafiksystem, väg, trafikant och fordon samt myndighetsuppgifter,

VTI:s verksamhet finansieras dels med bidrag direkt över statsbudge­ten, dels med ersättning för uppdragsforskning. Bidraget över statsbudge­ten avser att täcka kostnader för programmet Myndighetsuppgifter samt egen FoU-verksamhet vid institutet.

Bidragsmedlen används huvudsakligen för att höja kunskapsnivån och förändra kunskapsprofilen så att institutets attraktionskraft som uppdrags­myndighet minst bibehålls samt för att utföra forskning inom områden som av statsmakterna angivits som vikliga men där uppdragsgivare saknas eller inte är beredda att satsa egna resurser. Till gmnd för VTI:s verksamhet ligger elt av institutet utarbetat s.k. ramprogram.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

VTI:s anslagsframställning

InsUtutet föreslär i sin anslagsframställning att anslaget I 2. (Bidrag till VTI) räknas upp med 5 % (1,3 milj. kr.) vad avser medlen för egen FoU och bibehålls oförändrat vad avser myndighetsuppgifter.

InsUtutet redovisar även etl besparingsallernaUv innebärande eU tre­årigt huvudalternativ med 1 % real nedskärning kommande budgetår. VTI avvisar dock detta alternaUv. Skälen för detta är följande.

-

Institutet har under en udigare period fått vidkännas reala nedskärning­ar av bidragsanslaget genom att huvudförslaget har tillämpats. Uppre­pad fillämpning av huvudförslaget kommer enligt VTI på sikt ofelbart få konsekvenser för ekonomin och den vetenskapliga standarden,

-

Insfitutets aUraktivitet på uppdragsmarknaden är till stor del beroende av den vetenskapliga kompetens som kan byggas upp. Behovet av en stark egen FoU accentueras också av att det enligt alla erfarenheter krävs en väl etablerad och erkänd forskning för att uppdragsgivare över huvud skall anlita institutet.

-

80 % av insfitutets uppdragsgivare består av statliga myndigheter, vilket medför att besparingarna inom den offentliga sektorn tenderar att slå dubbelt mot VTI. Förutsättningarna för en snabb ökning av uppdrags­verksamheten bedöms också vara begränsade av denna anledning.

-

VTI har i egna analyser visat aU möjligheterna att bibehålla nuvarande uppdragsvolym är betydligt bättre vid oförändrade eller ökade anslag än vid en tillämpning av huvudförslaget. Bidragsanslagets storiek har såle­des även direkt inverkan på VTI:s resultat. Ett minskat anslag kan därför på sikt komma att ge upphov Ull eU negativt rörelseresultat som måste täckas i efterhand.

15

Skälen för den av institutet förordade anslagsökningen för egen FoU är det av regeringen år 1985 (prop. 1984/85:114) givna uppdraget till VTI att även bedriva FoU på järnvägsområdet. Institutet har för detta ändamål disponerat 1000000 kr. för budgetåret 1985/86 och 1050000 kr. för inneva­rande budgetår. För att regeringens intentioner om en kunskapsuppbygg­nad genom järnvägsforskning skall kunna genomföras krävs enligt VTI en förstärkning och breddning av VTl:s kompetens. En ökning av anslaget till egen FoU skulle enligt VTI ge sådana möjligheter.

Institutet föreslär i sin anslagsframställning även en höjning av institu­tets rörliga kredit från 3 till 5 milj. kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

Föredragandens överväganden

I följande sammanställning redovisas den totala verksamheten samt den av mig föreslagna ändringen.

Personal

Kostnader (tkr.)

Myndighetsuppgifter Egen FoU FoU-uppdrag Div. försäljning

Totalt

Intäkter

Anslag myndigheten Anslagegen FoU

Summa anslag

FoU på uppdrag Div. försäljning

Totait

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

198

0

8904 26107 35000

2000

-t-  306 -1-1396 +6000 + 800

72011

+8502

8904 26107

+  306 + 1396

35011

+1702

35000 2000

+6000 + 800

+8502

72011

VTI har under de tre senaste budgetåren undantagits från fillämpning av huvudalternativet beträffande bidragsdelen. För budgetåret 1987/88 be­dömer jag emellertid situationen för VTI vara sådan all huvudalternativet kan ullämpas. Jag förordar därför att bidragsanslaget minskas med 2 % efter en pris- och löneomräkning av anslaget med sammanlagt 1,2 milj. kr. Jag förutsätter härvid att vägverkets uppdragsforskning hos VTI som utgör cirka hälften av den totala uppdragsforskningen vid institutet bibehålls på fortsatt hög nivå.

Som framgått av tidigare avsnitt föreslår jag att miljöfrågorna ges en ökad tyngd inom transportforskningen. Som en följd härav har även forsk­ning inom järnvägssektorn getts en hög prioritet. Genom 1985 års järnvägs­politiska beslut fick VTI riksdagens uppdrag att bygga upp en kompetens fördetia ändamål. Jag anser i likhet med vad som anfördes i den järnvägs­politiska propositionen att VTI inom ämnesområdet vägtrafik har en vär-

16

defull kunskapsbas som i vissa delar bör kunna utnyttjas även för forsk­ning inom järnvägsområdet.

VTI har tillsammans med SJ under år 1986 lagt fram ett program för hur järnvägsforskningen vid institutet skulle bedrivas och inriktas. Jag anser, mot bakgrund av vad jag tidigare anfört om järnvägsforskningens ökade betydelse, att det är av stor vikt att den i programmet beskrivna forskning­en kommer till stånd utan dröjsmål. För att möjliggöra tillräckligt omfat­tande studier, teknisk försöksverksamhet m.m. krävs emellertid som jag tidigare redovisat en utökning av resurserna i förhållande till de 1050000 kr. som disponeras för innevarande budgetår. Jag föreslår därför en nivåhöjning på 500000 kr. på anslaget I 2 utöver uppräkning Ull 1987/88 års nivå. Som jag tidigare anfört räknar SJ med alt därutöver satsa ungefär motsvarande belopp för järnvägsforskning vid VTI under budgetåret 1987/ 88. Vid den nivå som man därvid uppnår anser jag att järnvägsforskningen vid institutet kan ges nödvändig stabilitet och långsiktighel och med en inriktning som möjliggör att tekniskt utvecklingsarbete kan påbörjas. Lik­som vad gäller TFB bör forskning kring järnvägsfrägorna enligt min me­ning fortsättningsvis utgöra ett särskilt delprogram.

Beträffande institutets förslag att den rörliga krediten skulle höjas frän 3 till 5 milj. kr. vill jag anföra följande. Det nuvarande kreditbeloppet fast­ställdes vid halvårsskiftet 1979. Sedan dess har verksamhetens omslutning vid insfitutel ökat med närmare 40 milj. kr., vilket ungefär motsvarar en fördubbling i förhållande till budgetåret 1978/79. Mot bakgrund av detta bör enligt min mening den av VTI föreslagna höjningen bifallas. ,

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen att    '

1.

till Statens väg- och trafikinstitut för budgetåret 1987/88 anvisa ett förslagsanslag på 1000 kr,,

2.

till Bidrag till statens väg- och trafikinsiitut för budgetåret 1987/88 anvisa elt reservationsanslag på 36713000 kr.,

3.

bemyndiga regeringen all godkänna att den rörliga krediten för statens väg- och trafikinstitut höjs till 5000000 kr.

I 3. Statens väg- och trafikinstitut: Utrustning

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

449000 500000 500000

Reservation

272000

Över utrustningsanslaget finansieras utmstningsobjekt vars värde över­stiger 20000 kr. och vars livslängd är längre än tre är.

17

VTI:s anslagsframställning

För budgetåret 1987/88 begär institutet elt oförändrat utmstningsanslag om 500000 kr. Anslaget bedöms som fillräckligt med hänsyn till att en del av det totala investeringsbehovet avses finansieras med uppdragsmedel.

Föredraganden

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen

att till Statens väg- och trafikinstitut: Utrustning för budgetåret 1987/88 anvisa elt reservaUonsanslag på 500000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

I 4. Transportforskningsberedningen

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

32491000 26853 000 31692000

Reservation

7843 000

Transportforskningsberedningen (TFB) har Ull uppgift att initiera, plane­ra, samordna och stödja forskning, utveckling och demonstrationsprojekt inom trafik- och transportområdet, i den män sådana uppgifter inte ankom­mer på någon annan myndighet.

Beredningen består av 21 ledamöter som företräder myndigheter, forsk­ning, näringsliv och intresseorganisationer inom transportsektorn. Vidare finns ett kansli som består av 14 personer.

Beredningen har utarbetat ett långsiktigt forskningsprogram och inrättat ledningsgrupper för vissa av de forskningsområden som prioriterats i pro­grammet, nämligen övergripande FoU, persontransporter, godslranspor-' ter och materialadministration samt trafiksäkerhet.

TFB:$ anslagsframställning

Eftersom TFB inte har separata anslag för förvaltning och FoU-bidrag redovisar TFB hela verksamheten i enlighet med regeringens anvisningar för förvaltningsanslag. Del innebär att anslagsframställningen omfattar tre budgetår.

TFB anför i sin anslagsframställning att behovet av statligt stöd till transportforskning är väsentligt större än vad som för närvarande utgår. Såväl inom person- som godstransportsektorn krävs idag stora forsknings­insatser för att samhälle och näringsliv ska kunna utveckla transportväsen­det i riktning mot de mål som finns på området, såväl miljömässiga, energimässiga, samhällsekonomiska som irafiksäkerhetsmässiga.

Den av TFB bedrivna verksamheten med forskning och utveckling spe­lar här en viktig roll, och ökade insatser krävs inom samtliga i TFB:s långsiktiga program prioriterade områden. Den långsiktiga kunskapsupp­byggande forskningen inom transportområdet vid högskolan behöver ock­så ökat stöd från TFB, Ca 1/3 av TFB:s medel avses gå till sådana forskningsprojekt och till finansiering av eu 10-lal tjänster för forskare.

18

TFB redovisar i sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 dels ett huvudförslag med en 2 % nedskärning i reala termer av resurserna såväl beträffande förvaltnings- som FoU-medlen, dels etl alternativ med en nivåhöjning på FoU-medlen till 35 milj. kr. och etl totalt anslag pä 39,96 milj. kr. I detta senare anslag har dä även integrerats de medel för energiforskning som hittills tillförts TFB via industridepartementet (anslag E 12) men som i energiforskningsutredningen (EFU 87, SOU 1986:31) föreslås integrerade med TFB;s övriga medel.

TFB har, enligt anslagsframställningen, för avsikt alt för förvaltnings­kostnaderna tillämpa regeringens huvudalternativ med en real nedskärning av resurserna med 2 % i enlighet med den plan som fastlades inför budget­året 1986/87. Däremot avstyrker beredningen att huvudalternativet tilläm­pas även på FoU-medlen. En sådan nedskärning skulle enligt beredningen medföra bl. a.

att medlen till persontransportforskning mer än halveras jämfört med i dag, varvid särskilt utvecklings- och demonstrationsprojekten drab­bas, all den ytterst angelägna ökningen av resurserna till forskning inom områ­det godstransporter - materialadministration inte kan åstadkommas, att trafiksäkerheten inte kan få de ökade resurser som bl. a. motiveras av

att trafikolyckorna ökar och att den järnvägsinriktade forskningen även i fortsättningen fär blygsamma resurser.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

TFB har utöver de ovan nämnda anslagen sedan starten haft tillgäng till medel från ett engångsanslag avseende "åtgärder för att främja investe­ringar och utvecklingsarbete i kollektivtrafik" (119, 1982). TFB begär i sin anslagsframställning att även under budgetåret 1987/88 få disponera åter­stående medel frän detta engångsanslag. Enligt anslagsöversiklen beräk­nas den ingående reservationen till 9500000 kr.

Dessa medel beräknas vara helt förbmkade vid utgången av budgetaret 1987/88. Om inte TFB kompenseras för detta kommer enligt, TFB:s mening den av beredningen finansierade iransportforskningen alt i realiteten fä vidkännas en avsevärd nedskärning under perioden. Utöver den tidigare beskrivna begärda nivåhöjningen för FoU-verksamheten begär TFB, för att utveckling och demonstrationsprojekt ska kunna bedrivas i samma omfattning som nu, att elt nytt engångsanslag om 30 milj. kr. beviljas som kan förbmkas i en takt av ca 10 milj. kr./år.

Som ovan nämnts omfattar TFB:s anslagsframställning tre år. För bud­getåren 1988/89 och 1989/90 begär TFB anslag (inklusive nuv. energiforsk­ningsmedel) på 39,9 resp. 39,8 milj. kr. Beredningen hemställer också att den bemyndigas göra åtaganden under anslaget I 4 för budgetåret 1988/89 om 21,0 milj. kr. och 1989/90 om 14,0 milj, kr.

Föredragandens överväganden

I följande sammanställning redovisas den totala verksamheten samt den av mig föreslagna förändringen.

19

Personal

Kostnader (tkr.)

Förvaltningskostnader

(därav lönekostnader) Lokalkostnader

Bidrag till forskning, utveckling och demonstrationsprojekt Uppdragsforskning

Totalt

Inkomster (tkr.)

Anslag I 4 Anslag E 12 Ersättning för uppdrag m.m.

Totalt

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Prop. 1986/87:80

Föredraganden

Bilaga 5

14

0

Kommunika-tionsdep.

4801 (3 336) 258

+ 65 (+    24)

+      5

25 594 1

+  939 0

30654

+ 1039

26853 3800

I

+4 839 -3 800

0

30654

+ 1039

Beträffande TFB:s förvaltningskostnader godtar jag beredningens för­slag om en planenlig real minskning av utgifterna för budgetåret 1987/88 enligt det treåriga huvudförslag som fastlades inför budgetåret 1986/87.

Jag delar också TFB:s bedömning om att en tillämpning av huvudförsla­get även på anslaget för FoU på ett allvarligt sätt skulle försvåra utveck­lingen av transportforskningen. Jag föreslår därför att bidraget till forsk­ning, utveckling och demonstraUonsprojékt uppräknas med 3,5 %.

Beträffande förslaget om integrering av medlen för energiforskning i TFB:s ordinarie anslag I 4 vill jag anföra följande. Chefen för miljö- och energidepartementet kommer senare i dag alt redovisa etl nytt treårigt energiforskningsprogram och integrerade forskningsinsatser på energiom­rådet. För att långsiktigt trygga kunskapsuppbyggnaden pä området kom­mer det att föresläs att vissa delar av programmet överförs till berörda myndigheters basanslag. För TFB föreslås att 11 milj. kr. tillförs för energiforskningsinsatser under treårsperioden. Jag har vid min medelbe­räkning för budgetåret 1987/88 tagit upp 4,0 milj. kr. för energirelaterad transporlsystemforskning.

Jag delar vidare TFB:s uppfattning att medlen från det engångsanslag för "åtgärder för att främja investeringar och utvecklingsarbete i kollektivtra­fiken" som beredningen fått disponera för sin FoU utgjort ett viktigt bidrag till TFB:s verksamhet. Jag har inget att erinra mot att de återstående medlen från detta engångsanslag får disponeras av TFB under budgetåret 1987/88.

Det av beredningen föreslagna nya engångsanslaget för FoU är jag däremot, vilket framgått av min tidigare redogörelse inte beredd föreslå bifall till. I stället föreslår jag en höjning av ordinarie anslag fr.o.m. budgetåret 1988/89, då medlen från 1982 års engångsanslag beräknas vara helt förbrukade. Höjningen bör i enlighet med vad jag Udigare anfört uppgå till 2,5 milj. kr, efter uppräkning av 1987/88 års anslag till 1988/89 års prisnivå. Jag vill också erinra om vad jag i det föregående sagt om resurs-

20

förstärkningar vid högskolan som avses komma transportsektorn och i synnerhet kollekUvtrafikforskningen ullgodo. Beträffande beredningens hemställan angående medelsdispositioner för budgetåren 1988/89 och 1989/90 har jag inget att erinra mot dessa. Jag bedömer att den av mig föreslagna nivåhöjningen ryms inom ramen för dessa medelsdispositioner.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5 Kommunika-tionsdep.

Hemställan

Jag hemställer aU regeringen föreslår riksdagen att

1.

till Transportforskningsberedningen för budgetåret 1987/88 an­visa ett reservationsanslag på 31692000 kr.

2.

medge att regeringen bemyndigar transportforskningsbered­ningen att besluta om statligt stöd till forskning, utveckling och demonstrationsprojekt under budgetåren 1988/89 och 1989/90 inom en ram av 21000000 kr. resp. 14000000 kr.

K 2. Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

SMHI bedriver viss solmätning inom ramen för sin verksamhet. De mät-stafioner som SMHI driver har byggts upp huvudsakligen med medel som anvisats för energiforskningsändamål.

Chefen för miljö- och energidepartementet kommer senare i dag att redovisa ett nytt treårigt energiforskningsprogram och integrerade forsk­ningsinsatser pä energiområdet. För att långsiktigt trygga kunskapsupp­byggnaden på området kommer det att föresläs att vissa delar av program­met överförs till berörda myndigheters basanslag. För SMHI föreslås att tre milj. kr. tillförs för solmätning under treårsperioden. Överföringen medför alt anslaget K 2. bör räknas upp med detta belopp genom en engångsanvisning.

Hemställan

Jag hemställer alt regeringen - utöver vad som hemställts i budgetproposi­tionen - föreslår riksdagen

alt till Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska insti­tut för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag på 3000000 kr.

21

Innehållsförteckning

Inledning ........................................................... 

.... 

1

Min syn pä de framtida FoU-insatserna inom transportsektorn     

2

1.    Transportforskningens roll    ........................... 

2

2.

Transportforskningens inriktning   .................... 

.... 

6

3.

Ökade resurser fill TFB och VTI   ..................... 

.... 

9

4.

Hemställan   ................................................ 

14

Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88   ................... 

.. 

14

I.       

Transportforskning   ................................... 

.. 

14

I 1.     Statens väg- och trafikinstilut   ................... 

.. 

14

I 2.     Bidrag till statens väg- och trafikinstilut   ....... 

14

VTI:s anslagsframställning   ........................... 

15

Föredragandens överväganden  ...................... 

16

Hemställan   ................................................ 

17

I 3,     Statens väg- och trafikinstilut:

Utrustning................................................... 

.. 

17

VTl:s anslagsframställning   ............................ 

.. 

18

Föredraganden  ........................................... 

.. 

18

14,    Transportforskningsberedningen   ................... 

.. 

18

TFB:s anslagsframställning   ........................... 

18

Föredragandens överväganden  ....................... 

19

Hemställan   ................................................ 

21

K 2.   Bidrag fill Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

21

Hemställan   ................................................ 

.. 

21

Prop. 1986/87:80

Bilaga 5

Kommunika-

tionsdep.

22

Utbildningsdepartementet

Utdrag protokoll vid regeringssammanträde 1987-02-05 Föredragande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Bilaga 6    Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Anmälan till proposition om forskning

Chefen för utbildningsdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför.

Inledning

Statsministern har inledningsvis redogjort för vad regeringen anser om den svenska forskningens omfattning, inriktning och organisation. Samman­fattningsvis bör forskningspolitikens olika delar ta sikte på att vidmakthål­la och långsikfigt stärka del vetenskapliga arbetet ämne för ämne inom högskolan.

Vad som därmed förespråkas är att forskningen inom högskolan i väx­ande utsträckning bör bedrivas på eget programansvar. Synpunkten avser såväl teknik och medicin som naturvetenskap och humaniora. Inte heller är det någon huvudsak varifrån resurserna kommer. Även sådan forsk­ning, som finansieras externt i förhållande till utbildnings- och jordbruks­departementens huvudtitlar, bör i minskande utsträckning utgöras av upp­drag från företags, organisaUoners, kommuners och myndigheters sida. Oavsett finansiering och vetenskaplig inriktning, bör arbetet inom högsko­lan mera ta sikte på elt långsiktigt och permanent ansvarslagande och mindre utgöras av kortsiktiga och tillfälligt finansierade insatser.

Ansvaret för att svensk forskning och högre utbildning även pä längre sikt skall kunna förbli högtstående tillkommer samtliga finansiärer - alltså inte bara fakulteter och forskningsråd. Den gängse åtskillnaden mellan grundforskning och tillämpad forskning lämpar sig enligt min mening mind­re väl för att understryka betydelsen härav. I det syftet begagnar jag mig här av en delvis annan terminologi. Den av mig utnyttjade distinkfionen mellan arbete på eget programansvar och uppdragsforskning tar sikte på vad som främjar högskolan som kriusk och kreativ arbetsmiljö. Vad jag framför allt vill understryka är att forskning och högre utbildning är en yrkesmässigt och internationellt reglerad verksamhet. Del arbete, som svenska forskare och lärare bedriver, måste kunna mäta sig med vad de kolleger åstadkommer, som sätter standarden i laboratorier, på sjukhus och inom universitetsinstitutioner världen över. Så bör vara fallet oavsett ämnesval och oavsett finansiering. Vare sig det rör sig om gmndforskning eller tillämpad forskning är det viktigt, att verksamheten organiseras runt

1    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

ett dominerande inslag av arbete pä eget programansvar. Det höjer kvalite­ten också på uppdragsforskningen.

För högskolans vidkommande har regeringens samlade viljeinriktning en dubbel innebörd. Den ena är att den forskning inom ramen för högskolan, som finansieras av näringslivet, av kommunerna eller frän andra än utbild­nings- och jordbruksdepartementens huvudtitlar, i växande utsträckning bör ges karaktären av arbete pä eget programansvar. En sådan omoriente-ring bör ske på bekostnad av kortsiktigt arbete på direkt uppdrag av företag, kommuner och myndigheter. Den andra är att lejonparten, 360 milj. kr., av de ytterligare medel, som tillförs forskningen under treårspe­rioden, föreslås förslärka fakultelsanslagen och de forskningsråd, som sorlerar under utbildningsdepartementet. Vad som därmed uttrycks är all forskarutbildningen, forskarrekryteringen och arbetsvillkoren för arbetet på eget programansvar bedöms vara de delar av svensk forskning, som särskilt bör främjas.

Gmnden för statsministerns sammanfattande bedömning är de krav, som Sveriges ställning i väriden bedöms komma att ställa i framUden. Satsningen på att samudigt och i växande utsträckning kunna kombinera de egenskaper, som utmärker en konkurrensutsatl ekonomi och ett avan­cerat välfärdssamhälle, leder till ett tilltagande velenskapsberoende. Ju svårare problem vårt samhälle kommer att ställas inför, desto mer kommer att fordras i fråga om forskning pä eget programansvar, högtstående fors-kamlbildning och rekrytering av kvalificerade lärare för såväl högskolan själv som för annan utbildning och spridning av vetenskapligt gmndad kunskap inom samhället i dess helhet.

I del följande kommer jag att redovisa preciserade förslag till ökning av berörda anslag inom utbildningsdepartementets verksamhetsområde för perioden 1987/88-1989/90. Genom att resursförstärkningarna nu redovisas för hela treårsperioden förbättras myndigheternas möjligheter att planera verksamheten avsevärt. Likaså kommer arbetet med anslagsframställning­ar för de närmaste budgetåren att kunna kraftigt förenklas.

Myndigheterna bör dock vid sin planering lämna visst utrymme för eventuella åtgärder, som regering och riksdag med anledning av nu ej förutsebara faktorer kan komma att besluta om.

De medelsförstärkningar som till följd av denna proposition kommer all stå till myndigheternas förfogande skall täcka samtliga kostnader för be­rörd verksamhet, dvs. även sådana kostnader som normall inte bestrids från de anslag varunder medlen anvisas. Skulle kostnader av detta slag, t.ex. lokalkostnader och vissa kostnader i samband med kliniska tjänster, uppslå skall berörda myndigheter täcka även dessa genom,omfördelningar eller på annat sätt. Jag vill i detta sammanhang erinra om att enligt förord­ningen om externt finansierad verksamhet inom högskolan de statliga sektorsorganen skall erlägga lokalkostnader, när den av dem finansierade verksamheten inte ryms inom befintliga lokaler.

Min presentation av förslagen görs mot bakgrund av vissa uppgifter om nuläget samt ett angivande av vissa principiella utgångspunkter för utveck­lingen av fakulteter och forskningsråd på längre sikt. Därefter redogörs för vissa särskilda frågor (fakultetsprogram, forskarutbildningen, rekrytering

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Bilaga 6 Utbildningsdep.

till lärartjänster inom högskolan, forskningsmiljön, forskningsetik, liltera-     Prop. 1986/87:80 turförsörjning, samverkan mellan högskola och näringsliv, vissa prioritera­de områden m.m.). Slutligen redovisar jag mina förslag till anslagsberäk­ningar.

Innevarande budgetår anvisas samrnaniagt 2,9 miljarder kr. ungefär en tredjedel av den totala statliga FoU-satsningen - till forskning och forskarutbildning under utbildningsdepartementets huvudtitel.

Innevarande budgetår fördelar sig medlen till forskning och forskarut­bildning inom högskolan mellan fakultetsområdena enligt följande.

Fakultetsanslag budgetåret 1986/87 

milj kr

hum        teol      jur        samh       med       odonl      farm        mal        lekn       tema

fakultet

De sammanlagda medlen till fakulteter och forskningsråd inom utbild-    Prop. 1986/87:80

ningsdepartementets verksamhetsområde fördelar sig innevarande budget­

är enligt följande.

Bilaga 6

Utbildningsdep. Fakultets- och forskningsrådsanslag budgetåret 1986/87. Fördelning på områden

milj kr 1200 7

1000

 R

ä

dsmedel M Fakultetsmedol

medicin

humaniora

teologi                       odontologi

juridik                        larmaci

samhallsvelenskaD

matematik ocli naturvetenskap

teknologi

Innevarande budgetår fördelar sig fakultetsanslagen mellan högskoleen­heter och fakultetsomräden på följande sätt.

Fakultetsanslagen budgetåret 1986/87. Fördelning på högskoleenheter och fakultetsområden

a

hum/sam

m

med/odont

m

mat/nal

tema

I  I ...............  I nx

 I i i

««

yH

 I WBumii

I imffiiwi ,

UU       ULi        UL        U6       CTH      UUm      HL

ftoqsk,oleent\et

US = universitetet i Stocktiolm, KTH = tekniska högskolan i Stockholm, Kl = ka­rolinska institutet, UU = universitetet i Uppsala, ULi = universitetet i Linköping, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG = universitetet i Göteborg, CTH = Chalmers tek­niska högskola, UUm = universitetet i Umeå, HL= högskolan i Luleå.

Sveriges andel av världens samlade forskning är liten. Den bmkar upp­skattas till ungefär en procent av de totala insatserna. Kvalitativt är de svenska insatserna mer framträdande än vad den kvantitativa andelen anger. Inte minst gäller detta för arbete på eget programansvar. De utvär­deringar som gjorts inom olika ämnesområden har så gott som genomgåen­de givit en mycket positiv bild.

Vårt lands litenhet måste generellt kompenseras genom en högre kvalitet i allt vad vi företar oss liksom av en högre utbildiiingsnivä för befolkningen i dess helhet. Samtidigt är våra ambitioner i kulturellt och socialt avseende påfallande höga. Frågor rörande högskolans personal, materiella utrust­ning och institutionella inramning ter sig mot den bakgmnden särskilt angelägna. Det är en viktig uppgift för regering och riksdag att säkerställa, att vi ocksä under kommande decennier har tillgång Ull bästa möjliga forskning och utbildning på rimlig bredd inom de områden, som under överskådlig tid kommer att dominera utvecklingen internationellt.

Huvuddelen av det svenska arbetet pä eget programansvar bedrivs i dag vid instilufioner inom högskolan parallellt med grundläggande högskoleut­bildning. Samma personer arbetar i stor utsträckning inom båda verksam­hetsområdena. Den nya lärartjänstorganisalionen för högskolan ger ökade möjligheter härfill. Enighet råder om a« den nära kontakten har stora fördelar både för forskningen och för utbildningen. Det är av stor betydelse för all högskoleutbildning, att den ges ?.v lärare som har nära kontakt med forskning och att dessa kan förmedla kunskaper på gmndval av hur de olika ämnena utvecklas internationellt. Förstärkningar inom forskning och forskamtbildning kommer därför alt bidra till en kvalitetshöjning också av den grundläggande utbildningen. Högskoleutbildningen är och förblir den viktigaste kanalen för att föra ut forskningsresultat i prakfisk tillämpning -för att inte tala om den nyrekrytering, den stimulans och del ständiga ifrågasättande som de studerande bidrar med.

Resurser måste avsättas i sådan omfattning att undervisning och forsk­ning kan utvecklas p

Statsministern har tidigare redovisat den utvärdering av den svenska forsknings- och teknikpolitiken som gjorts i 0ECD:s regi. Utvärderamas bedömning av den svenska forskningspolitiken var övervägande posiUv. Vissa förbättringar inom högskolan föreslogs dock, framför allt vad gäller forskarutbildningen. Utvärderingen har utgjort e« värdefullt underiag för mina förslag i denna proposition.

Mina förslag fill resursförstärkningar under den kommande treårsperio­den avser framför allt forskamtbildningen, forskarrekryteringen, forsk­ningsmiljön inom högskolan samt forskningsråden. Insatser görs också inom vissa prioriterade forskningsområden.

Inledningsvis vill jag helt kort presentera huvuddragen i förslagen.

Inom forskarutbildningen finns i dag en rad problem. Examinationen är

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

låg och studietiderna är långa. Genomsniltsäldern för de examinerade är hög. Kraftfulla åtgärder krävs för att öka effektiviteten. De normer som fidigare angivils av regering och riksdag i fråga om bl.a. behörighet, urval, studietid och examination bör ligga fast. Den principiella inriktning, som angavs genom 1969 års forskamlbildningsreform, förutsätter att de lokala högskoleorganen lar det direkta ansvaret för utbildningens konkreta ut­formning och genomförande. Framför allt gäller detta institutionerna. Stu­derande får i fortsättningen antas till forskarutbildningen endast om de kan bedriva denna under godtagbara villkor vad beträffar handledning, arbets­miljö och studiefinansiering. Den nuvarande situationen i vissa ämnen, med etl stort antal lågaktiva studerande och låg examinalionsfrekvens, måste förändras. Institutioner och fakulletsnämnder bör ta ansvar för att forskarutbildningens dimensionering anpassas till resurserna och att en effektivare ordning etableras,

Mina förslag avseende förstärkningar inom forskarutbildningen innebär framför allt förbättringar av studiefinansieringen. Utbildningsbidragen för doktorander höjs med 10 procent. Det innebär en uppräkning av utbild­ningsbidragens belopp med 8080 kr. per är från nuvarande 80796 kr. till 88876 kr. Medel anvisas för att möjliggöra en successiv övergång från utbildningsbidrag till doktorandtjänster. Under den kommande treårs­perioden kommer härigenom minst ca 700 nya doktorandtjänster att kunna inrättas inom ramen för fakultelsanslagen. Som statsministern tidigare redovisat har affärsbankernas styrelser beslutat föreslå att medel för i första hand utrustning ställs till förfogande för den kommande treårsperio­den. Detta bör bli av betydelse även för doktorandernas arbetsvillkor.

I det följande kommer jag vidare att föreslå att medel anvisas för nya tjänster som forskarassistent. De nyfillkommande tjänsterna medför bl.a. att resurserna för forskarhandledning ökar och bidrar härigenom till att förbättra fömtsättningarna för en effektiv forskarutbildning. De nya tjäns­terna bidrar givetvis också till att ge bättre arbetsmöjligheter för de dokto­rander, som efter avlagd examen vill fortsätta sin verksamhet inom hög­skolan. Härigenom ges en väsenUig stimulans till många forskarstuderande att fullfölja sin utbildning inom rimlig ud.

Jag kommer också att föreslå en viss förstärkning av de allmänna basre­surserna för arbetet inom institutionerna. Även denna förstärkning bör i huvudsak användas för åtgärder som kan förbättra arbetssituationen för doktorander och yngre lärare. Åtgärder som kan vara aktuella i detta sammanhang är finansiering av utrustning, resor, deltagande i konferenser, inbjudan av gästföreläsare etc.

Mina förslag syftar vidare Ull alt förbättra rekryteringen av lärare och forskare vilket främjar utvecklingen av högskolan, näringslivet och förvalt­ningen på längre sikt.

Utbyggnaden av universiteten under senare delen av 1960-talet och första hälften av 1970-lalet medförde en kraftig.nyrekrytering av främst yngre lärare och forskare. Åldersprofilen blev härigenom sned med många unga och relativt få äldre befattningshavare. Sedan dess har utbyggnaden minskat, vilket på sikt kan ge upphov till problem i form av "kollektivt åldrande". Åldersprofilen avviker i nuläget starkt från den ideala: att

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

högskolans lärare fördelar sig jämnt över åldrarna. Med sikte pä 1990-talet och 2000-lalet bör en nyrekrytering under senare delen av 1980-talet i första hand ske via forskarassistenttjänster. Den typ av sådan tjänst som infördes den 1 juli 1986 ger goda möjligheter till vetenskaplig merilering under fyra år, såväl med sikte på fortsall arbete inom högskolan som med tanke på skilda former av kvalificerat arbete inom näringsliv och förvalt­ning. Nya sådana meriteringstjänster Ullkommer inom alla fakulletsområ-den. Särskilt stora blir förstärkningarna inom humaniora, samhällsveten­skap, naturvetenskap och teknik.

Mina förslag innebär vidare att 67 nya tjänster som professor inräUas under treårsperioden. De nya tjänsterna inrättas i följande ämnen.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Fakultet/Ämne

Högskoleenhet'

Budgetär

Det konstnärliga området

Grafik

UUm

1987/88

Komposition

UL

1987/88

Målning

UUm

1987/88

Skulptur

UG

1987/88

Skulptur

UUm

1987/88

Textilkonst

UG

1987/88

Musikpedagogik

MHS

1988/89

Scenisk gestaltning

THS

1988/89

Regi

DI

1989/90

Scenisk gestaltning

UG

1989/90

Scenisk gestaltning

UL

1989/90

Metallhantverk

KF

1989/90

Textil konst och formgivning

KF

1989/90

Humanistisk fakultet

Bok- och bibliotekshistoria

UL

1987/88

Datorlingvistik

UU

1987/88

Iranistik

UU

1987/88

Kinesiska

UL

1987/88

Laborativ arkeologi

US

1987/88

Tyska

UUm

1987/88

Idé- och lärdomshistoria

UL

1989/90

LiUeraturvetenskap

UG

1989/90

Teologisk fakultet

Judaistik

UL

1987/88

Religionspsykologi

UL

1987/88

Religionssociologi

UU

1987/88

Juridiskfakidlet

Företagsrätt

UU

1988/89

Samhällsvetenskaplig fakultet

Ekonomisk historia, särskilt modem ekonomisk och social historia

Förelagsekonomi

Invandringsforskning

Kommunal ekonomi

Journalistik

Nationalekonomi, särskilt utvärderande arbetsmarknads­forskning

Socialantropologi, särskilt utvecklingsforskning

Öststatsforskning

Nationalekonomi, särskilt utvärderande arbetsmarknads­forskning

Psykologi, särskilt utveck­lingspsykologi

UL

UUm

US

UU

US

UUm

US

UU

UUm

1987/88 1987/88 1987/88 1987/88 1988/89

1988/89

1988/89 1988/89

1989/90-1989/90

Fakultet/Ämne

Högskoleenhet'

Budgetår

Prop. 1986/87:8(

Medicinsk fakultet

Bilaga 6

Klinisk farmakologi

UUm

1987/88

Medicinsk beteendevelenskap

UU

1987/88

Utbildningsdep

Medicinsk teknik

Kl

1987/88

Transplantationsbiologi

UG

1987/88

Geriatrisk psykiatri

UL

1988/89

Klinisk farmakologi, särskilt

biverkningsforskning

UU

1989/90

Medicinsk rehabilitering,

särskilt fysikalisk medicin

ULi

1989/90

Maiematisk-natiirvetenskaplig fakultet

Matematik

US

Molekylärbiologi

UG

Växlbiokemi

UL

Fysik, särskilt synkrotronljusforskning UL

Datalogi

UUm

Teknisk fakultet

Elektroniksystemkonstruktion Konsumentteknik

KTH

CTH

Kärnkraftsäkerhet

KTH

Programvaruteknik Verkstadsieknisk automatisering Bebyggelsekvalitet Bildbehandling Styrsystem för industriella

KTH CTH KTH

ULi

utrustningar Datalogi

KTH HLu

Temaorienterad forskning Hälso- och sjukvården i samhället

ULi

Tema Barn - 2 tjänster

ULi

1987/88 1987/88 1987/88 1988/89 1989/90

1987/88 1987/88 1987/88 1987/88 1987/88 1988/89 1988/89

1988/89 1989/90

1987/88 1988/89

Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet Kognitionsforskning Retorik

Medicinska forskningsrådet Epidemiologi med särskild inriktning pä kemiska hälsorisker

Naturvetenskapliga forskningsrådet Icke-linjära optiska egenskaper hos

kondenserad materia Stmkiurell molekylärbiologi Teoretisk elementarpartikelfysik

Institutet för internationell ekonomi Internationell ekonomi - 2 tjänster

1987/88 1987/88

1988/89

1987/88 1987/88 1987/88

1987/88

' US=universitetet i Stockholm, KTH=tekniska högskolan i Stockholm, Kl=karo-linska institutet, DI=dramatiska institutet, KF=konstfackskolan, MHS=musik-högskolan i Stockholm, THS=teaterhögskoIan i Stockholm, UU=universitetet i Uppsala, ULi=universitetet i Linköping, UL=universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG=universi-leiet i Göteborg, CTH=Chalmers tekniska högskola, UUm=universiteiet i Umeå, HLu=högskolan i Luleå, ' Beslut skall senare fatlas rörande placering vid högskoleenhet.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] kommer senare alt föreslå att en professur i iso­topgeologi inrättas vid naturhistoriska riksmuseet budgetåret 1989/90.

Vid statistiska centralbyrån inrättas budgetåret 1987/88 två tjänster som professor i statistisk metodutveckling. Tjänsleinnehavarna skall ha viss tjänstgöring vid universitetet i Stockholm.

Tre gästprofessurer kommer att inrättas den 1 juli 1987. En av tjänsterna benämnd Olof Palmes gästprofessur skall inriktas mot internafionell politik men också det jämförande studiet av sociala insututioner. En tjänst avser konstnärligt utvecklingsarbete. Slutligen inräUas en tjänst för en fram­stående utländsk kvinnlig forskare.

För de nya professurer som föreslås inför budgetåret 1987/88 har jag beräknat medel i enlighet med de förslag som lämnats av UHÄ. De av UHÄ förordade beloppen täcker förutom innehavarens egen lön även vissa kostnader i anslutning till den nya tjänsten, t.ex. biträdespersonal och materiel. För de tjänster som föreslås inrättade budgetåren 1988/89 och 1989/90 tar jag endast upp lönekostnaderna. Vilka resurser som bör förknippas med en nyinrättad professur är beroende av en rad olika fakto­rer. Av betydelse är bl. a. om tjänsten är den första i sitt ämne eller om det inom högskoleenheten redan finns en eller flera professurer i ämnet. Vem som blir innehavare av tjänsten och vilken närmare forskningsinriktning han eller hon har spelar också in. Det är därför naturligt alt lokala organ beslutar om vilka resurser som bör avsättas i anslutning fill en ny. tjänst som professor. Genom att beslut om nya professurer budgetåren 1988/89 och 1989/90 faUas redan nu, får berörda organ god tid att förbereda dessa beslut. Jag kommer i det följande att föreslå vissa förstärkningar av basre­surserna under samtliga fakultetsanslag. Kostnader i samband med de nya professurerna bör bestridas inom ramen för dessa eller genom ompriorite­ringar inom den befintliga organisationen. Viss utrustning i anslutning fill nya professurer bör som hittills bekostas från anslaget Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheter m.m.

Jag föreslår vidare en rad åtgärder i syfte att förbättra arbetsmiljön i högskolan.

Stora delar av högskolan arbetar i dag under knappa villkor, när det gäller tillgång till utmstning, böcker och materiel. Möjligheter till resor och olika former av internationella kontakter, som oftast är nödvändiga för det slags arbete det här gäller, äri prakUken begränsade. De medel som kunnat avsättas för anskaffning av utrustning har medfört långa avskrivningslider för instrument och anläggningar av skilda slag.

Som statsministern tidigare har angivit, har affärsbankerna förklarat sig villiga att stödja forskningsverksamheten, främst genom medel för utrust­ning under treårsperioden, med 200 milj. kr. per år. Jag ser detta som elt mycket viktigt fillskotl till högskolan. Fortsatta insatser för utrustnings­ändamål kan komma att kräva omprioriteringar inom ramen för de resurser som står Ull högskoleenheternas förfogande. Min företrädare och jag har i budgetpropositionerna 1985 (prop. 1984/85:100, bil. 10 s. 603) resp. 1986 (prop. 1985/86:100, bil. 10 s. 560) behandlat frågan om utmslningsresurser till högskolesektorn. Vi har bl.a. angivit vissa riktlinjer för myndigheter­nas omprioriteringsarbele. Del har bl. a. gällt medel för s. k. ersättningsan­skaffning. Det arbete som myndigheterna har bedrivit i denna fråga måste enligt min mening fortsätta så att ett konkret underiag kan redovisas i frågan om hur erforderliga utmslningsresurser kan skapas efter treårspe­rioden inom ramen för högskolans totala resurser. Jag återkommer Ull regeringen i denna fråga.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Mina förslag i det följande om förstärkningar av högskolans basresurser uppgår till sammanlagt 12! milj. kr. Jag har därvid ocksä beaktat de högskolebibliotekens behov. Det sammanlagda resurstillskottet bör enligt min mening kunna bidra ull all avsevärt förbättra arbetsmiljön inom hög­skolan. Härigenom bör ocksä ökningar kunna göras av de resurser som står till förfogande för forskning av högskolelektorer m.fl. inom ramen för den särskilda s.k. rörliga resursen.

Jag vill i sammanhanget framhålla det angelägna i alt högskoleenheterna eftersträvar att hålla en rimlig andel av sina resurser rörliga. I dag är en mycket stor del av anslagen intecknade genom kostnaderna för fast an­ställd personal. Det är givetvis en av anledningarna till att man lokalt ofta har svårt att avdela ens blygsamma belopp för att ge forskarna rimliga arbetsvillkor.

Forskningsråden får, vid bifall till mina förslag, förstärkningar under den närmaste treårsperioden.

Råden är av strategisk betydelse i den svenska forskningsorganisa­tionen. Deras beslut har i praktiken ett avgörande inflytande även när det gäller den övriga verksamhetens inriktning och internationella orientering. De ytterst noggranna bedömningar som föregår rådens anslagsbeslut är viktiga för att upprätthålla den höga kvaliteten inom svensk forskning och högre utbildning. Deras betydelse inskränker sig inte bara till de projekt­anslag som beviljas enskilda forskare. Sättet all fatta beslut i råden sätter normer även för användningen av fakultets- och sektorsanslagen.

Råden vittnar samstämmigt om att de med nuvarande resurser tvingas avslå många ansökningar, som gäller angelägen och internationellt konkur­renskraftig forskning. En resursförstärkning till forskning på eget program­ansvar bör därför, i rimlig utsträckning, kanaliseras via forskningsråden. Mina förslag i det följande innebär dels förstärkningar för vissa särskilda forskningsområden, dels en ökning av de medel som fördelas av rådsor­ganisationen.

Statsministern har inledningsvis redovisat de forskningsområden, vars betydelse regeringen särskilt önskar framhäva under den kommande tre­årsperioden. Jag kommer i det följande all beräkna medel för insatser från forskningsrådens sida inom de prioriterade områdena informaUonstekno­logi, bioteknik och kulturvetenskaper. Vidare kommer jag att föreslå en ökning av forskningsrådens och forskningsrådsnämndens medel med sam­manlagt 43,8 milj. kr. för budgetåret 1987/88. För budgetåren 1988/89 och 1989/90 Ullkommer förstärkningar av rådsorganisafionens anslag med sam­manlagt 18,8 milj. kr. utöver kompensafion för löne- och prisökningar.

Från forskningsrådens sida har det länge varit etl önskemål att merkost­nader för ökade löner och priser kompenseras enligt samma principer, som gäller för anslagen till högskolan. Jag förordar att detta system skall gälla för anslagen till forskningsråden och forskningsrådsnämnden fr.o.m. bud­getåret 1988/89. Det innebär att rådsorganisationens anslag löne- och pris-omräknas i budgetarbetet på samma villkor som högskoleanslagen. För avtalsenliga löneökningar, som inte var kända i sådan tid att de kunnat beaktas i budgetarbetet, utgår - på samma sätt som för högskoleanslagen kompensation frän det s.k. täckningsanslaget. En övergäng till detta system bör högst väsenfiigt förbättra rådens planeringsförutsättningar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

10

De projekt, som finansieras via forskningsrådsnämnden och forsknings­råden inom utbildningsdepartementets verksamhetsområde, är normall av längre varaktighet än ett budgetår. Både för den enskilde forskaren och för den högskoleenhet där projektet bedrivs är det angeläget alt få besked för en längre period om och i vilken omfattning elt projekt kan räkna med stöd. Forskningsråden och forskningsrådsnämnden bör därför bemyndigas att falla anslagsbeslul för högst tre år. En ökad långsiktighet i rådens anslagsbeslut ger i sin tur förutsättningar för mer långsiktig planering inom de berörda högskoleenheterna.

Statsministern har tidigare berört behovet av elt brett upplagt forsk­ningsprogram om livsmedel. Chefen för jordbmksdepartementet kommer senare alt lämna en mer utförlig beskrivning av ett sådant program och föreslå att skogs- och jordbrukets forskningsråd anvisas kraftigt förstärkta medel för livsmedelsforskning.

Rådsorganisationen inom utbildningsdepartementets område stöder viss forskning inom livsmedelsområdet. Det förhällandet att livsmedelsforsk­ning prioriteras genom stora insatser under jordbmksdepartementets hu­vudtitel bör icke föranleda forskningsrådsnämnden och forskningsråden alt avslå vetenskapligt välgmndade projektförslag inom detta område.

Förslagen i det följande kommer, som framgått av vad jag redovisat, att innebära väsenUiga förstärkningar av fakulteternas och forskningsrådens resurser. Den så finansierade verksamheten fär alltså expandera i ett läge, när så gott som all annan offentlig verksamhet behandlas restriktivt. Det ligger ett stort förtroende och ansvar i detta.

På många verksamheter ställs genom nedskärningar härda krav på om­prövning och omprioritering. Inom hela den statliga verksamheten efter­strävas en rafionalisering av det i egentlig mening adminislrafiva arbetet. KriUk har ofta riktats mot högskolan för ett ymnigt sammanträdande och en omfattande pappersexercis.

Denna kritik är förvisso inte invändningsfri. Mycket av det som i dessa sammanhang mbriceras som byråkrati är en följd av de regler om medbe­stämmande, anställningstrygghet och andra sociala rättigheter, som har utsträckts till samtliga kategorier av anställda under de senaste tjugo åren. Enighet har rått om syftet med dessa reformer. Konsekvenserna för arbe­tets uppläggning måste då bäras av högskolan liksom av andra delar av den statliga verksamheten.

Likafullt bör det gå att ytterligare förenkla, specialisera och förtydliga förvaltningsarbetet inom högskolan och andra forskningsorgan. Jag har i årets budgetproposition föreslagit att besparingar skal! göras inom admini­strationen för den grundläggande högskoleutbildningen. Motsvarande krav pä rationalisering av den administrativa verksamheten måste ställas inom forskning och forskarutbildning. Jag har beaktat detta vid min beräkning av berörda anslag.

För vitaliteten i all verksamhet är det angeläget att pröva värdet av det etablerade och väga det mot nya angelägna insatser. Nyorientering av verksamheten kan och bör inte åstadkommas enbart genom resursförstärk­ningar. En akfiv omprövning av verksamhetens inriktning och uppläggning är nödvändig för alt de samlade resurserna skall kunna utnyttjas på bästa sätt.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

11

Högskolan ålades i samband med 1984 års forskningsproposition att under treårsperioden 1984/851986/87 göra omfördelningar motsvarande sex procent av fakultetsanslagen. Vilka omfördelningar som gjorts skall redovisas i den verksamhetsberättelse för högskolan som lämnas efter treårsperiodens slut.

Det är angeläget att gå vidare på denna väg. Etl optimalt resursutnytt­jande inom forskning och forskamtbildning kräver en ständig beredskap till omprövning och omprioritering. Något kvanlifierat mål för omfördel­ningarna är i ett längre perspektiv knappast rimligt att uppställa. De preci­serade insatser som avkrävts högskolan under de senaste åren har endast varit marginella. Den kontinuerliga utvecklingen av högskolans verksam­het medför i sig betydligt större omprioriteringar. Även fortsättningsvis kommer en sådan ständig förändring av verksamhetsinriktningen att vara karaktäristisk för högskolans arbete. Självklart finns en tröghet inbyggd i forskningsorganisationen liksom i andra organisationer. Det är svårt att åstadkomma snabba förändringar. En större eller mindre del av resurserna är på kort och medellång sikt lästa ull viss inriktning av verksamheten. Det är angeläget alt det interna omprioriteringsarbelet kan leda till en ökning av högskolans rörliga resurser i vid bemärkelse. Nämnder och styrelser inom högskolan måste skaffa sig överblick över förändringsmöjiigheterna inom sina respektive områden och ha beredskap att fatta de ofta svåra beslut, som krävs för att verksamheten skall kunna nyinriklas.

En gmndprincip i den svenska forskningspolifiken är alt så långt möjligt inte splittra landets forskningsresurser genom uppbyggnad av särskilda institut. All slags forskning skall i stället kunna utföras inom högskolan. Detta har många fördelar. Samtidigt ställs härigenom mycket stora krav på högskolan. Den externfinansierade verksamheten, och då framför allt den som finansleras av de statliga sektorsorganen, har vuxit kraftigt under de senaste femton åren. Enligt den senaste verksamhetsberättelsen för hög­skolan - avseende budgetåret 1984/85 - uppgick den externfinansierade delen av forskningsverksamheten inom teknik, naturvetenskap, medicin och samhällsvetenskap i genomsnitt till mellan 50 och 55 procent av hela omslutningen. I de angivna procenttalen ingår medel från forskningsråd, sektorsorgan och andra finansiärer. Såväl inom som utom högskolan har denna utveckling givit upphov till diskussioner om balansen mellan skilda verksamheter. Beställarens önskemål om att fä vissa avgränsade forsk­ningsprojekt utförda har ansetts leda fill aU tillgängliga resurser i alltför hög grad tagits i anspråk för dessa ändamål. Utrymme har därför kommit att saknas för mer gmndläggande och långsiktigt arbete på eget program-ansvar. Också med tanke på samverkan med näringsliv och förvaltning på längre sikt är det angeläget, att sådan verksamhet är den dominerande inom högskotan.

En fråga, som i sammanhanget har varit livligt diskuterad, är vilka regler som bör gälla i fråga om kostnadsansvaret för den externfinansierade verksamheten. De statliga sektorsorganen betalar utöver de direkta kost­naderna för projekten endast etl mindre påslag för att täcka högskolans stora indirekta kostnader (för bibliotek, utrustning, sociala avgifter, admi-nistrauon etc). Den ofullständiga kostnadsläckningen frän sektorsorga-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

12

nens sida har lett till att högskolans kostnader för olika slag av gemensam­ma ändamål tar i anspråk en allt större andel av högskolans egna anslag. De delar av högskolans egna anslag, som kan användas för mer direkta forskningsändamål, påverkas givetvis av delta. Detta fär ocksä konse­kvenser för vilka som i praktiken fär möjlighet att avgöra forskningsarbe­tets närmare inriktning. Universitetet i Linköping har i sin verksamhetsbe­rättelse framhållit att arbetet pä eget programansvar får en alltför undan­skymd position inom många institutioner, när nästan all expansion är beroende av externa finansiärers välvilja.

Den externfinansierade verksamheten inom högskolan har nu fått en sådan omfattning att dess andel av den totala verksamheten knappast bör öka ytterligare. Enligt min mening bör dock inte något direkt tak för den externfinansierade verksamheten anges. De stora olikheterna inom både den externfinansierade och den egna verksamheten inom högskolan gör det svårt alt precisera ett sådant. Det måste bedömas lokalt var gränsen för den externfinansierade verksamheten skall gå. I fortsättningen bör dock högskolan vara mer selektiv än hitfills, när del gäller alt åla sig olika former av uppdrag för näringsliv och förvaltning. En noggrann prövning bör göras i varje enskilt fall och då framför allt i fråga om långsikfighelen i de utomstående finansiärernas satsningar.

Med tanke på framtiden är det viktigt att de externa finansiärerna tar ett växande ansvar för den långsiktiga uppbyggnaden av kunskap ämne för ämne. Ur högskolans synpunkt är det nödvändigt att delta görs i sädana former att inte negativa konsekvenser uppstår för arbetet på eget program­ansvar genom att högskolan så småningom tvingas att överta ansvaret för personal inom uppdragsforskning ulan att motsvarande ekonomiska re­surser filiförs högskolan.

Bland de förslag som jag lägger fram i det följande finns exempel pä ett sådant permanent ansvarstagande för praktiskt moUverad verksamhet. Del sker genom att det till högskolari överförs medel för tjänster som professor i nationalekonomi, särskilt utvärderande arbetsmarknadsforsk­ning, kommunal ekonomi samt invandringsforskning.

Rimlig hänsyn måste emellertid också las till sektorsorganens och nä­ringslivets intresse av röriighel i den av dem inifierade och stödda forsk­ningen. Allt slöd till långsiktig kunskapsuppbyggnad behöver inte vara permanent. Lämpliga former för Udsbegränsade insatser är finansiering av doktorandtjänster, forskarassistenttjänster eller sådana högskolelektors­tjänster, särskilt avsedda för långsiktig kunskapsuppbyggnad, som tillkom genom den nyligen genomförda lärartjänstreformen.

UHÄ bör noga följa utvecklingen av den externfinansierade verksamhe­ten inom högskolan med avseende på inriktning, omfattning och former. Verksamhetsberättelserna bör innehålla redovisningar av deUa. Skulle utvecklingen bli oförmånlig för högskolan skall UHÄ komma med förslag till de åtgärder som kan erfordras.

Grundläggande högskoleutbildning bedrivs idag på ljugofem orter. Fasta resurser för forskning och forskamtbildning finns vid elva högskoleen­heter, belägna i de sju orterna Stockholm, Uppsala, Linköping,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg, Umeå och Luleå. Enligt riksdagens tidigare beslut skall de fasta forskningsresurserna inte splittras ytteriigare utan koncentreras till dessa

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

13

orter. Efter 1960- och 1970-talens stora satsningar i Linköping, Umeå och Luleå får också dessa resurser bedömas ha en rimlig spridning över landet.

I runt tal 550 högskolelektorer arbetar vid de mindre högskoleenheter som inte har fasta resurser för forskning. Det är angeläget att den kompe­tens och det intresse för forskning som finns hos många av dessa personer tas till vara. Det kan ske inom skilda former av projektorganiserad verk­samhet, finansierad med medel från forskningsråd och andra statliga myn­digheter. För utbildningen vid de mindre högskoleenheterna är det mycket positivt att lärarna har aktuella erfarenheter av egen forskning. Härigenom skapas ocksä möjligheter till uppdragsforskning i olika delar av landet, vilket ofta kan vara av stor betydelse för utvecklingen av det lokala näringslivet.

Forsknings- och högskolepoliliken bör på olika sätt förbättra möjlighe­terna för forskningsverksamhet också vid de högskoleenheter som saknar fasta forskningsresurser. Mina förslag för den kommande treårsperioden innebär, att medel anvisas för två typer av stöd till forskning vid mindre högskoleenheter: dels för direkt finansiering av tidsbegränsade forsknings­insatser av velenskaphgt kvalificerade lärare, som arbetar på eget pro­gramansvar, dels för åtgärder som syftar till att öka dessa lärares möjlighe­ter att åta sig uppdrag från företag, kommuner och myndigheter i det närliggande samhället, 1 den senare uppgiften ligger också att förmedla sådana uppdrag till lärare, som är verksamma vid andra högskolor med eller utan fasta forskningsresurser.

Lärare vid de mindre högskoleenheterna har liksom andra lärare inom högskolan möjligheten all få tid för egen forskning finansierad med medel från den s.k. röriiga resursen. Vissa medel för högskolelektorers m.fl, forskning har hiuills anvisats via regionstyrelserna. I enlighet med förslag från UHÄ, kommer jag i det följande att beräkna medel för detta ändamål under fakultetsanslagen. Berörda fakultetsnämnder har vid fördelning av medel för forskning ansvar inte bara för den egna högskoleenheten utan också för högskolelärarna vid mindre högskolor i regionen. Jag utgår från au nämnderna beaktar detta ansvar. UHÄ har, som stöd för lärarna vid de mindre högskoleenheterna, föreslagit att fakultetsnämnderna vid fördel­ningen av de rörliga resurserna inte skall få avsätta mindre än genomsnittet av de tre senaste årens tilldelning till var och en av de mindre högskoleen­heterna. I princip bör, enligt min mening, alla ansökningarom forsknings­resurser vägas mot varandra på lika villkor. Det kan dock vara lämpligt att under en övergångsperiod tillämpa en regel av det slag UHÄ förordat. Efter en tid bör fakultetsnämnderna ha blivit så förtrogna med högskolelä­rarna vid de mindre enheterna och deras behov, att någon särskild öron­märkning av medel inte blir nödvändig.

Med anledning av regeringens förslag i 1984 års forskningsproposition anvisade riksdagen särskilda medel för kontaktsekretariatsfunktioner vid de mindre högskoleenheterna. Medlen avsåg både kontakter med olika intressenter utanför högskolan och systematiserade kontakter med hög­skoleenheterna med fast forskningsorganisation. Mina förslag i det föl­jande innebär att stödet till forskningsverksamheten vid de mindre högsko­leenheterna ökar kraftigt. De ökade resurserna skall användas bl.a. för

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

14

den fortsaUa verksamheten med kontaktsekreterare, som förmedlar upp­drag frän det närliggande samhället till lärarna vid den egna högskolan eller, om det lämpar sig bättre, till lärare vid någon annan högskola. 1 det sammanhanget vill jag understryka vikten av att de på senare år intensifi­erade kontakterna med lokala arbetsplatser och fackliga organisationer följs upp. Medlen skall också användas som stöd i lärarnas arbete med att utarbeta slagkraftiga ansökningar till fakultetsnämnder, forskningsråd och sektorsorgan genom att exempelvis anordna seminarier, konferenser och speciell handledning i anslutning fill projekt.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Sammanfattning av budgetförslaget för forskning och forskarutbildning inom utbildningsdepartementets verksamhetsområde

Medlen för forskning och forskamtbildning kommer vid bifall fill mina förslag för budgetåret 1987/88 att fördelas på följande sätt.

Medel för forskning och forskarutbildning fördelade på fakulteter (motsv.)

Ändamål

Milj. kr.

Humanistiska fakulteterna

226

Teologiska fakulteterna

19

Juridiska fakulteterna

21

Samhällsvetenskapliga fakulteterna

264

Medicinska fakulteterna

541

Odontologiska fakulteterna

60

Farmaceutiska fakulteten

20

Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna

529

Tekniska fakulteterna

520

Temaorienterad forskning

23

Gemensamt

48

Summa

2270

Medel för övrig forskning under utbildningsdepartementets huvudtitel

Andamål

Milj. kr.

Forskningsrädsnämnden

49

Humanistisk-samhällsvetenskapliga

forskningsrådet

103

Medicinska forskningsrådet

220

Naturvetenskapliga forskningsrådet m.m.

326

Övrigt forskningsstöd

- europeisk forskningssamverkan

213

- forskningsinstitut m.m.

68

- kungl. biblioteket m.m.

64

Summa

1043

15

Medel för forskning och forskarutbildning under fakultetsanslagen förde­lade på högskoleenheter.

Milj, kr.

Högskoleenhet m.m.

Universitetet i Stockholm

251

Tekniska högskolan i Stockholm

167

Karolinska institutet

193

Högskolan för lärarutbildning i Stockholm

4

Universitetet i Uppsala

379

Universitetet i Linköping

118

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

420

Universitetet i Göteborg

263

Chalmers tekniska högskola

146

Universitetet i Umeå

212

Högskolan i Luleå

53

Ej fördelat

14

Summa

2222

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Vissa anslagsfrågor

För anslagen till forskning och forskarutbildning har UHÄ begärt en pris­omräkning med 3,5 procent utom för litteratur där ämbetet begärt 10,4 procent. Den generella prisomräkningen gmndar sig på UHÄ:s förslag. För bokinköp har jag dock beräknat en prisomräkning om 9,5 procent. I löneomräkning har jag beräknat 85335000 kr. för följande avtal m. m.

Avtal 1984-06-07 om fördelning av medel för speciella selektiva åtgärder inom ATF-området.

Avtal 1985-04-24 om tilldelning av medel till högskolorna i Luleå, Sköv­de, Halmstad och Östersund.

Avtal 1985-05-03 om överföring från löneplan L till löneplan F av tjäns­ter vid statlig högskoleenhet, överföring från löneplan L Ull SK av lärare vid medicinsk fakultet samt höjning av uppdragslillägg till prefekt, dekanus och studierektor.

Avtal 1985-05-03 om ändring av avtalet 1983-04-20 om anställnings- och arbetsvillkor för doktorander m.fl.

Chefslöneavtal 1985-05-03.

Avtal 1985-10-25 om myndighetsområden och högsta kostnad enligt L-ATF för budgetåret 1985/86.

Avtal 1985-11-25 om lönegradsplacering och högsta kostnad för åtgärd enligt L-ATF för perioden 1985-07-01-1986-06-30 för vissa tjänster m. m.

Avtal 1985-11-07 om löner och vissa andra avlöningsförmåner fr.o.m. den 1 december 1985 och avtal 1985-11-l 1 om löner m. m. för vissa statliga läkare m.fl. fr.o.m. den 1 december 1985.

Arvode Ull vissa föreläsare m.fl. och vissa övriga arvoden.

Avtal 1985-12-02 om löner fr.o.m. 1986-01-01 och avtal 1985-11-10 om löner m.m. för vissa statliga läkare m.fl. fr.o.m. 1986-01-01, löneplans-anknulna arvoden samt avlöningsförstärkningar m. m.

Professorslöneavlalet 1985-12-20 samt selektiva åtgärder för professorer per den 1 januaii 1986.

Efter förslag från regeringen har riksdagen bemyndigat regeringen, eller den myndighet regeringen i sin tur bemyndigar, att medge överföringar

16

mellan anslag på statsbudgeten och mellan anslagsposter som har under­ställts riksdagen. Detta har bl.a. varit nödvändigt för att erforderliga resurser för handikappåtgärder skall kunna disponeras pä del sätt riksda­gen beslutade om i enlighet med förslag i prop. 1980/81:100 bil. 12 (UbU 20, rskr. 246). För att samma ordning skall kunna gälla även i fortsäUning-en behövs ett bemyndigande av denna art. Regeringen bör därför föreslå riksdagen att lämna ett motsvarande bemyndigande för budgetåret 1987/88.

För prisomräkning av fakultetsanslagen har beräknats 18,5 milj. kr.

Sammanfattningsvis innebär mina förslag följande resursförstärkningar för treårsperioden.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Resursförstärkningar budgetåren 1987/88-1989/90 fördelade på ändamål.

Ändamål

Budgetär

(milj, kr.)

1987/88

1988/89

1989/90

Hela perioden

Basresurser

69,34

23,43

28,13 .

.   120,90

Prioriterade om-

råden

Bioteknik

35,00

35,00

Informationstek-

nologi'

16,20

4,10

8,50

28,80

Toxikologi

3,00

3,00

6,00

Kulturveten-

skaper

8,17

2,76

2,46

13,39

Polarforskning

10,50

10,50

Övrigt

6,50

6,50

Studiefinansiering

29,96

13,51

13,51

56,98

Forskningsråd

25,11

5,45

13,05

43,61

Professurer

7,20

3,70

4,00

14,90

Övrigt

18,62

1,65

2,75

23,02

Summa

229,60

57,60

72,40

359,60

' Inkl. professurer inom området. 

Beloppen avser permanent nivåförslärkning. För t. ex. informationstek­nologi ökar anslagen med 29 milj. kr., varav 16 milj: kr. utfaller redan budgetåret 1987/88. För bioteknik sker hela ökningen, 35 milj. kr., redan budgetåret 1987/88.

2    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

17

Resursförstärkningarna i tabellen sammanfallas i följande diagram.

Prop. 1986/87:80

Resursförstärkningar budgetåren 1987/88-1989/90, fördelade på ändamål     Bilaga 6

milj. kr.

Utbildningsdep.

Basresurser      Prioriterade   Sludiefinansierirg Forskningsr

å

d     Professurer            CVrigl

omr

å

den

Som underlag för anslagsberäkningarna för budgetåren 1987/88-1989/90 har berörda myndigheter anmodats lämna förslag som bl.a. innebär en ökning av forskningsresurserna med fem procent. Myndigheternas förslag inom detta ökningsalternativ redovisas vid min anmälan av berörda anslag. Därutöver har myndigheterna fört fram vissa förslag om ytterligare ökning­ar.

De förslag som myndigheterna har fört fram i sina anslagsframställningar och i kompletterande anslagsframställningar och som inte behandlas i det följande har jag med hänsyn till del statsfinansiella läget eller av andra skäl inte tagit upp.

Jag övergår nu till all redovisa vissa särskilda frågor.

Fakul tetsprogram

UHÄ har på regeringens uppdrag utrett frågan om fakultetsprogram och har nu redovisat uppdraget. Redovisningen är uppdelad i två avsnitt, dels ett principiellt, dels ett där utredningsresuhaten sammanfattas fakultets-vis. I bilagor har UHÄ redovisat program för alla fakulteter utom den farmaceutiska.

Fakultetsprogram som planeringsinstrument

UHÄ föreslär en ordning enligt vilken UHÄ som underlag för en forsk­ningsproposition vart tredje år redovisar nationella program kompletterade med anslagsäskanden för hela perioden. Inom ramen för riksdagens an­slagsbeslul och de uttalanden som knyts till dessa disponerar högskoleen­heterna resurserna eftei- egen bedömning. Hur resurserna använts skall redovisas i verksamhetsberättelserna. Ämbetet anser förslaget innebära en

18

måttfull förskjutning i riktning mot mera av målstyrning. Med målstyrning följer krav pä uppföljning och redovisning i efterhand. UHÄ:s verksam­hetsberättelser måste utvecklas för att utgöra en fullständig redovisning av hur resurserna utnyttjas.

Det finns, anser UHÄ, motiv för fakultetsprogram pä två nivåer: natio­nellt och lokalt pä fakultetsnivå. En avvägning mellan de lokala program­men inom ett fakultelsområde skulle på sikt kunna ge ett nationellt fakul­tetsprogram.

UHÄ föreslär en försöksverksamhet inom tvä fakultetsomräden där regering och riksdag skulle fatta beslut om resurser för forskning och forskarutbildning pä grundval av fakultetsprogram. Förslaget innebär att de tekniska och matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna lokalt får ta över ansvaret för inrättande av nya professurer och omprövningar av befintliga tjänster. Dessa båda fakulteter har de mest utvecklade program­men. Tillämpad fullt ut skulle ordningen innebära att anslagsframställning nästa gång skulle lämnas först år 1989.

För övriga fakulteter vill UHÄ, om erfarenheterna blir goda och de berörda finner en ny ordning önskvärd, återkomma med förslag inför den forskningspolifiska proposition som regeringen förväntas lägga fram för riksdagen år 1990.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Fakultetsprogrammens utformning och innehåll

Forskningen i högskolan är en mångskiftande verksamhet. Detta avspeglas i fakulletsprogrammens växlande uppläggning och omfattning. De olika ämnena eller disciplinerna har utgjort den grundläggande stmkturen för arbetet med fakultetsprogram. Ett typiskt sådant förslag till program be­står av en samling ämnesvisa redogörelser. För varje ämne ges en beskriv­ning av dess arbetsområde, därefter följer ofta en beskrivning av områdets anknytning till angränsande ämnen. En bild av det internationella lägel ingår i flera program. 1 elt avsnitt "plan för utvecklingen" redovisas i flera program resursläget och framförs önskemål om ytterligare förstärkningar.

Programmen har utarbetats pä lokal nivå, inom UHÄ eller av företräda­re för forskarna. Vissa program har remitterats och omarbetats. Program­men har således tillkommit på olika sätt och därigenom har de också fått olika förankringar, UHÄ framhåller att inget av de redovisade program­men i bokstavlig mening utgör program för en fakultet.

För egen del vill jag anföra följande.

UHÄ har i skriften Forskning i högskolan (UHÄ-rapport 1986:14) på ett intresseväckande sätt redovisat sin grundsyn på högskolan och det obundna kunskapssökande!. Redovisningen utgör en bakgrund till vad UHÄ föreslår i avsnittet Fakultetsprogram som planeringsinstmmenl. Jag delar UHÄ:s principiella syn i nämnda avsnitt. Likväl kommer jag till en annan praktisk slutsats i vad avser den roll, som regering och riksdag bör spela och den användning som regering och riksdag kan ha av särskilt utformade fakultetsprogram.

Forskning och forskamtbildning inom ramen för våra fakulteter tar i dag i anspråk stora resurser. Forskningen har också en allmänt erkänd betydel-

19

se för utvecklingen och utvecklingsmöjligheterna inom i stort sett alla samhällssektorer. Mot denna bakgrund är det nödvändigt, att politiskt ansvariga organ beslutar om verksamhetens huvudsakliga inriktning. Inom ulbildningsdepartementets område sker detta genom att de anslag som anvisas till högskolan ges i termer av de olika fakultetsområdena. Det är således på riksdagen det ankommer att göra den övergripande resursav­vägningen mellan forskning inom teknik, medicin, naturvetenskap, sam­hällsvetenskap, humaniora etc. Pä motsvarande sätt ansvarar riksdagen för en övergripande avvägning av forskningsresurserna till olika områden genom den medelsanvisning, som görs till forskningsråden för respektive humaniora-samhällsvetenskap, medicin och naturvetenskap. Riksdagen anger också vad som skall ingå i en mer permanent basorganisation för forskning genom att ta ställning till inrättande av ordinarie professurer.

Riksdag och regering svarar också för de allmänt organisatoriska förut­sättningarna för verksamheten. Dessa preciseras för högskolans del i hög­skolelagen och högskoleförordningen. För forskningsråden och forsk­ningsrådsnämnden gäller särskilda instruktioner. Viktigt är alt elt system byggs upp och vidmakthålls, där olika former av intern kvalitetskontroll ingår och som ger kvalitetskriterierna stor vikt i det interna beslutsfattan­det. Ett sådant system har vi i dag genom bl.a. de regler som gäller för tjänstetillsättningar inom högskolan, bedömning av avhandlingar och rå­dens granskning av forskningsprojekt. Vetenskapssamhällets interna kon­trollmekanismer är en garanti för att kvalitetskraven i forskningen i största möjliga utsträckning ligger på en internationell nivå.

Den rollfördelning vi i dag har mellan statsmakten - regering och riksdag centrala och lokala myndigheter och forskarna själva har vuxit fram under läng tid. Den utgår från regeringens och riksdagens politiska ansvar, svenska myndigheters hävdvunna självständighet samt inte minst de krav som principen om forskningens frihet ställer. Denna rollfördelning ger enligt min mening ett väl balanserat inflytande över olika slag av forskningsfrågor för de från skilda synpunkter berörda.

Fakultetsnämnderna behöver ett kvalificerat beslutsunderlag som inne­håller information både om pågående verksamhet, utbyggnadsmöjligheter och utbyggnadsbehov inom skilda delar av sina respektive verksamhets­områden. Likaså kan olika uppgifter behövas om aktiviteten inom olika områden och om verksamhetens resultat. Uppgifter av delta senare slag kan t.ex. gälla publicerade skrifter, tidskriftsartiklar, liksom medarbetar­nas dellagande i internationella symposier och konferenser. Ett mått på kvaliteten hos forskningsverksamheten, inom en institution ges också ge­nom uppgift om erhållna rådsmedel. Jämfört med andra verksamheter av motsvarande eller också mer blygsam omfattning t.ex. inom det privata näringslivet - har hitfills ambitionsnivån varit låg när det gällt att inom högskolan ta fram sådant kvalificerat planerings- och beslutsunderlag. UHÄ omvittnar att själva framtagandet av det nu redovisade fakultetspro-grammaterialet på många håll upplevts mycket positivt. Förhoppningsvis har härigenom grunden lagts för en positiv syn på arbete med denna typ av frågor. I vilken form arbetet nu skall gå vidare för att Ullgodose de lokala organens behov måste avgöras av dessa själva. Det är knappast lämpligt

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

20

alt centralt föreskriva någon viss procedur eller dokumentationsform för detta.

Jag har nyss beskrivit vilka uppgifter som ankommer och bör ankomma på regering och riksdag vid utformningen av den statliga forskningspoliti­ken. Jag är mot den bakgmnden inte beredd att tillstyrka den av UHÄ' föreslagna försöksverksamheten vid matematisk-naturvetenskaplig och teknisk fakultet med lokal beslutanderätt ifråga om inrättande av nya professurer och prövning av ämnesinnehållet för befintliga tjänster. Den betydelse dessa beslut har för utformningen av högskolans basorganisation för forskning gör alt dessa även fortsättningsvis bör fattas av regering och riksdag.

Självfallet är del angeläget att det som underlag också för de beslut som skall fattas på denna nivå finns information både om pågående verksam­hets omfattning och inriktning och om vilka förändringar som bedöms vara mest angelägna av dem som är engagerade i verksamheten. De nu fram­lagda programmen ger en myckel god bild av den mångskiftande verksam­het som bedrivs inom högskolan. Materialet har varit eU värdefullt under­lag inför utarbetande av förevarande proposition. Informationen till rege­ring och riksdag behövs dock knappast regelmässigt i en sådan omfattning och med en sådan detaljeringsgrad som i fakultetsprogram med den av UHÄ föreslagna utformningen. Jag vill i stället peka på vissa andra typer av information som bör utvecklas för att bl.a, ge bättre beslutsunderlag. Del gäller verksamhelsrapportering, forskningsstatistik och forskningsin­formation.

I årets budgetproposition har jag pekat på behovet av förbättrad verk­samhetsrapportering från högskolan. De verksamhetsberättelser för hög­skolan som hitfills lagts fram har - utöver olika slag av ekonomiska uppgifter - huvudsakligen innehållit uppgifter om utbildningen inom hög­skolan. I del fortsatta arbetet med att utveckla högskolans verksamhets­rapportering bör ökad uppmärksamhet ägnas åt alt la fram information om forskning och forskarutbildning.

En annan form av beslutsunderlag för bl.a. regering och riksdag är statistiskt material av skilda slag. Statistiska centralbyrån (SCB) arbetar sedan etl antal år med att förbättra statistiken över högskolans forskning. Etl huvudsyfte har varit att få uppgifter om forskningsresurserna ämne för ämne. På gmnd av svårigheter att fa fram gmndmaterial via högskolans ekonomi-administrauva rutiner har dessa ansträngningar ännu inte lett till avsett resultat.

Jag vill med anledning härav framhålla att uppgifter om hur resurserna för forskning inom högskolan fördelas mellan olika ämnen måste anses utgöra ett fundamentalt faktaunderlag för forskningspolitiken. SCB bör därför fortsätta arbetet med dessa frågor tillsammans med UHÄ och riks-revisionsverket. Arbetet bör bedrivas i sådan takt au en första ämnessta­tistik för högskolan kan redovisas inför nästa forskningsproposition. Det innebär att materialet bör föreligga senast hösten 1989. En förutsättning för arbetet bör som hitfills vara all högskolans ekonomi-administrafiva system i första hand skall kunna användas för uppgiflsinsamlandet. Skulle det visa sig att det inte går att på så sätt fä fram uppgifter fill den angivna tidpunk-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

21

ten, bör SCB ha frihet att samla in uppgifter på annat sätt, dvs. genom     Prop. 1986/87:80

direkt förfrågan till institutionerna. De kostnader i form av arbetsinsatser

på insfilutionsnivä som med nödvändighet blir följden av ett sådant arbets-     Bilaga 6

sätt skall bäras av högskoleenheterna. Jag återkommer till regeringen i     Utbildningsdep.

fråga om uppdrag till berörda myndigheter att arbeta vidare med denna

fråga. Som stod för det fortsatta arbetet kommer jag ocksä att föreslå

regeringen alt i förordning reglera högskoleenheternas skyldigheter alt

lämna staUstiska uppgifter om forskningen inom högskolan.

En källa till information om forskningen är givetvis också redovisning av uppnådda forskningsresultat. Värdet och behovet av forskningsinforma­tion i olika former har betonats av statsministern. Dessa synpunkter förtjä­nar att framhävas ännu en gång. Forskningsinformation har många och vida syften. Den behövs inom forskarsamhället, mellan forskare och länk­bara nytljare, mellan forskare och en intresserad allmänhet. En funktion kan också vara att i viss mån utgöra en resultatredovisning för forsknings­verksamheten.

I högskolans uppgifter ingår att sprida informafion om forskningens resultat. Genom de särskilda medel som ställts till forskningsrådsnämn­dens förfogande för forskningsinformation har möjligheterna att aktivt informera om uppnådda forskningsresultat förbättrats. Forskningsråds-nämndens framgångsrika arbete inom detta område har också visat på en rad stimulerande och intressanta forskningsresultat. Den information som erhålls pä detta sätt blir givetvis också ett underlag för diskussion och beslut om verksamhetens fortsalla omfattning och inriktning. Jag kommer i det följande att föreslå en förstärkning av medlen för forskningsinforma­tion.

Utvärdering av forskning

Den främsta garanten för att kvalitetskraven i forskningen sätts högt är självfallet, att vetenskapssamhällets egna interna kontrollmekanismer ges tillfälle att fälla utslaget på del sätt som de enligt teorin skall göra. En principiellt riktigt fungerande akademisk forskning är i sig själv en ständigt fortgående utvärdering av egna och andras frågeställningar och resultat. Mer formaliserad utvärdering äger mm genom bedömningar i samband med tjänstetillsättningar och ansökningar om anslag, betygsättning av av­handlingar etc. Praktiskt sett har dessa formella utvärderingar karaktären av undantag som bekräftar huvudregeln: den bästa utvärderingen består i alt forskarna inom ett område praktiskt, konfinuerligt och genorn egna publikationer bedömer i vad mån de vill acceptera varandras teorier och begrepp.

Bredare anlagda, administrativt initierade utvärderingar kan göras när

viss forskning har pågått under en längre tid. Principen bör då vara, att de

lar sikte på att utröna i vad män forskarsamhällets egen normala utvärde­

ring faktiskt fungerar. De kan avse forskare och forskargrupper, forsk­

ningsprojekt eller forskningsprogram. Utvärderingen kan också avse en

hel disciplin, I Sverige förknippas begreppet utvärdering av forskning lätt

22

med naturvetenskapliga forskningsrådets utvärderingar, som ocksä har blivit internationellt uppmärksammade.

Sådana administrativt initierade utvärderingar har blivit allt vanligare under senare år. Samtliga forskningsråd under utbildningsdepartementet använder sig i större eller mindre utsträckning av detta stöd för sin verk­samhet.

UHÄ har som ett underlag Ull denna proposifion utarbetat en rapport om sådan kompletterande, administrativt initierad utvärdering av forskning (UHÄ-rapport 1986:21). I rapporten redogör UHÄ för sitt arbete med ulvärderingsfrågor. Rapporten omfattar en diskussion om forskningens kvalitet och utvärderingar av forskning. 1 denna diskussion redogörs bl.a. för en studie av utvärderingssystemen i vissa västländer, som företagils inom OECD:s vetenskaps- och teknikkommilté, CSTP. UHÄ har också engagerat sig i frågor som rör metodutveckling i forskningsulvärderingar. Detta har skett genom att UHÄ arrangerat ett flertal konferenser om metodfrågor samt genom stöd till utvärderingsprojekt inom högskolan. UHÄ bifogar en utvärdering avseende TEMA-forskningen i Linköping. I rapporten dras slutligen vissa slutsatser och lämnas vissa rekommendatio­ner ifråga om utvärdering och UHÄ:s roll därvidlag.

Forskning kan vara svår eller omöjlig för lekmän att bedöma. Ansvariga myndigheter, regering och riksdag har därför ofta svårt att direkt utifrån erhållna forskningsresultat bedöma om den fortlöpande, interna prövning­en fungerar så som den ideall sett bör fungera. Administrativt inifierade utvärderingar kan, enligt min mening, vara ett instrument i detta samman­hang. Sådana bör främst göras av råden som har kompetens all tolka och dra slutsatser av dessa. För regering och riksdag är det viktigt att veta att bedömningssysiemet i dess helhet fungerar.

Forskningsrådens uppgift är att främja forskning av internationellt sett hög kvalitet. Detta sker bl.a. genom stöd till forskningsprojekt, genom sakkunniggranskning i samband med tillsättning av tjänster vid råden samt genom särskilt anordnade utvärderingar. Rådens sammansättning och ar­betssätt är en god garanti för att internationellt förankrade vetenskapliga bedömningar styr tilldelningen av forskningsanslag. Forskningsråden bör ha ett fortsall ansvar för brett anlagda, översiktliga utvärderingar.

UHÄ har en vidare roll i högskolesystemet. UHÅ;s uppgift är att arbeta för välfungerande utvärderingsprocesser på såväl lokal som central nivå. UHÄ skall vidare genom administrativa åtgärder stödja och främja verk­samheten inom högskolan och föreslå åtgärder som främjar en god forsk­nings- och utbildningsmiljö. Administrativt initierade utvärderingar är ett sätt att åstadkomma detta och att bidra till en internationellt sett hög kvalitet i fråga om forskning och forskarutbildning. Resultaten av forsk­ningsrådens utvärderingar kan tjäna som ett underlag ocksä för UHÄ i den långsikliga planeringen av högskolans verksamhet.

I huvudsak är det forskarsamhället ute i väriden, som sätter normer för vad som är god kvalitet. Svenska forskningsråds och högskolemyndighe­ters uppgift är att övervaka, att kvalitet i internationell mening faktiskt blir utslagsgivande vid bedömningen av tjänsteförslag, avhandlingar och. pro­jektförslag.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

23

Forskarutbildningen

Prop. 1986/87:80

En av de mest centrala uppgifterna för högskolan är forskarutbildningen. Genom forskarutbildningen ullgodbses såväl högskolans eget långsikfiga behov av kvalificerade lärare och handledare som behoven av utbildade forskare i samhället i övrigt. En stor del av den vetenskapliga produk­tionen utgörs av doktorsavhandlingarna. Forskarstuderande utgör för var­je normalt fungerande insfitulion elt omistligt, kontinuerligt vitaliserande inslag i miljön.

Som en bakgrund för mina överväganden vill jag här visa på följande siffror, som belyser utvecklingen inom forskarutbildningen.

Bilaga 6 Utbildningsdep,

Antal nybörjare i forskarutbildning

Antal nyb

ö

rjare

3pooi

2 500 2 000-1 500-1 000-500

Källa: SCB.

73/74

75/76

77/78

79/80

81/82

83/84 L

ä

s

å

r

24

Antalet nybörjare har efter en mindre nedgång under 1970-lalet kontinu­erligt stigit under de senaste åren. Andelen kvinnor har ökat, men ökning­en är inte jämnt fördelad mellan fakulteterna, vilket framgår av nedan­stående tabell.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Nybörjare per fakultet vissa år

Fakultet

1972/73

1977/78

1983/84

Samt-

Därav

Samt-

Därav

Samt-

Därav

liga

kvin­nor (%)

liga

kvin­nor (%)

liga

kvin­nor (%)

Teologisk fakultet

31

6

50

14

36

14

Juridisk fakultet

14

21

45

20

31

35

Medicinsk fakultet

350

18

420

23

540

31

Odontologisk fakultet

49

16

29

28

32

56

Humanistisk fakultet

460

45

340

50

320

46

Samhällsvetenskaplig

fakultet

480

27

450

28

   480

38

Maten1atisk-natu'eten-

skaplig fakultet

400

 15

 350   

22

340

26

Teknisk fakultet

390

6

370

II

520

15

Handelshögskolan

19

21 

6

-

23

22

Skogsvetenskaplig fakultet

9

-

11

9

27

15

Veterinärmedicinsk fakultet

11

9

16

31

19

58

Lantbruksvetenskaplig

fakultet

22

14

25'

52

33

39

Farmaceutisk fakultet

35

23

27

44

23

52

Totalt

2300

23

2100

26

2400

31

K

ä

lla: SCB.

Studieaktiviteten bland doktoranderna är mycket varierande. Av stati­stiken framgår att ca en tredjedel av de antagna är icke-akfiva (definierat som lägre akUvitetsgrad än 10% av heltid).

De forskarstuderande inom de fem stora fakulteterna fördelade (procent) efter aktivitet: procen­tuell andel avfall arbetstid som ägnas åt studierna, höstterminen

Aktivitet

Humanistisk

Samhälls-

Matematisk

Medicinsk

Teknisk

Sum-

i procent

vetenskaplig

naturveten­skaplig

ma

Aktiva studerande

10-40

antal

856

971

440

841

700

procent

38

35

22

34

29

41-70

antal

502

687

544

731

640

procent

23

25

27

29

27

71-100

antal

800

1115

1044

923

1053

procent

39

40

  51

37

44    

Summa

antal

2240

2773

2028

2495

2393

 119929

procent

100

100

100

100

100

Icke aktiva

0-9

antal

1520

1903

817

829

1328

.6397

Totalt

3760

4676

2845

3324

3721

18326

25

Statistiken över avlagda examina inom forskarutbildningen visar etl ökande antal avlagda examina. Genomströmningstakten i utbildningen är dock påfallande låg.

Läsär

Licentiat-

Doktors-

Doktors-

Summa

Därav

examen

grad

examen

kvinnor

(%)

1980/81

1

810

810

18

1981/82

4

-

860

860

18

1982/83

87

880

960

19

1983/84*

130

-

930

1060

20

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Källa: SCB.

Det finns stora variationer mellan fakulteterna i fråga om antagningen till forskarutbildning.

Flertalet av dem som antas till forskamtbildning inom naturvetenskapli­ga ämnen kommer direkt från den grundläggande högskoleutbildningen. Inom den experimentella naturvetenskapliga forskningen ingår ofta av­handlingsarbeten i större forskningsprojekt. De studerande bör därför ha aktuella kunskaper inom ämnet. Direktövergången medför alt nybörjarnas ålder är låg inom matematisk-naturvetenskaplig fakultet.

En helt annan situation föreligger i allmänhet inom humaniora och samhällsvetenskap. Här är doktoranderna ofta äldre och börjar forskarstu­dierna efter en kortare eller längre tids bortovaro från högskolan. Avhand­lingsarbetet har i dessa fakulteter i slörre utsträckning karaktär av frislåen­de bidrag till kunskapsutvecklingen.

För närvarande påbörjar ca 2000 personer årligen forskamtbildning. Antalet avlagda examina uppgår till ca 1000 per år. I många ämnen antas doktorander utan all tillräckliga resurser finns i fråga om bl. a. handledning och studiefinansiering. Av det material som UHÄ har lämnat framgår att sökande sällan avvisas med hänvisning till bristande resurser. De problem som blivit följden av detta har utförligt behandlats av flera utredningar.

Det lokala planerings- och utvecklingsarbetet måste, enligt min mening, mer än tidigare ta sikte på att forskarutbildningen skall kunna genomföras inom den föreskrivna normalstudietiden på fyra år. För att detta skall bli möjligt måste instituUonerna ta ett direkt ansvar för de doktorander de antar. Studerande får inlé antas till forskarutbildning med mindre än att institutionen kan erbjuda godtagbara villkor i fråga om handledning och arbetsmiljö. Försörjningen måste vara tillfredsställande ordnad. Som ex­empel pä antagning av forskarstuderande som sker under sådant ansvar vill jag nämna temainstitutionen vid universitetet i Linköping.

Den nuvarande situationen i vissa ämnen, där ett stort antal doktorander studerar med låg genomströmningstakt, måste på sikt förändras. Institutio­ner och fakultetsnämnder måste ta ett större ansvar för att de studerande lämnar forskarutbildningen efter rimlig tid. Även fortsättningsvis måste doklorandstudier kunna bedrivas parallellt med yrkesarbete. Kraven på doktoranderna får då givetvis sältas i relation härtill.

Sedan år 1982 föreskrivs i högskoleförordningen alt antagning till fors-

26

karutbildning skall föregås av en prövning av den sökandes fömlsättningar att genomföra forskarstudierna. En sådan prövning är givetvis ett viktigt led i strävandena alt förebygga studiemisslyckanden.

Efter antagningen måste skyldigheter och ansvar för genomförandet av forskamtbildningen preciseras, både för doktoranderna och för institutio­nen. En lämplig form för detta synes mig vara att upprätta individuella studieplaner. När en doktorand förefaller att inte klara av siu avhandlings­arbete inom normal tid, bör institutionen ge honom eller henne det extra stöd som kan erfordras.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Studiefinansieringen i forskarutbildningen

Studiefinansieringen är av stor betydelse för effekfiviteten i forskarutbild­ningen.

De former för studiestöd i forskarutbildningen som nu finns är utbild­ningsbidrag, eventuellt i kombination med assislenttjänst, och doktorand­tjänst. Antalet hela utbildningsbidrag uppgår nu till 3200 och doktorand­tjänsterna Ull ca 500. Assistenttjänslerna kan uppskattas till ca 1500. För studiefinansieringen i forskamtbildningen anvisas under fakultetsanslagen ca 285 milj. kr. innevarande budgetår.

Uppskattningsvis 1600 forskningsassistenter bedriver egen forskamt­bildning på hel- eller delud inom forskningsprojekt, vilka i allmänhet bekostas med andra medel än de som kommer ur fakultetsanslagen. I detta sammanhang vill jag framhålla att regeringen nyligen genom ändring i högskoleförordningen föreskrivit att forskningsassistenter som är dokto­rander, så långt möjligt skall förordnas på doktorandtjänster.

Enligt beslut av regering och riksdag våren 1985 skall doktorandtjänster­na, som dessförinnan endast inrättades inom ramen för en försöksverk­samhet, i fortsättningen vara ett reguljärt inslag i sludiefinansieringen. Jag anser all utbildningsbidragen successivt bör omvandlas fill doktorand-tjänster. Jag har nyss framhållit alt begränsningar i antagningen till forskar­utbildningen måste göras.

Eftersom doktorandljänsterna är förknippade med betydande merkost­nader jämfört med utbildningsbidragen, behöver resurserna för studie-finansiering inom forskamtbildningen byggas ut. Jag förordar att för den kommande treårsperioden anvisas ytterligare 70 milj. kr. för detta ända­mål. Beloppet avser dels höjning av utbildningsbidragen, dels omvandling av ca 700 utbildningsbidrag till doktorandtjänster. Ökningen fördelar sig mellan fakulteter och budgetår enligt följande tabell.

27

Fakultet

Antalet utbild

ningsbidrag,

som kan on-

ivandlas till

Prop. 1986/87:80

doktorandtjänster

Budgetär

Bilaga 6

1987/88

1988/89

1989/90

Summa

Utbildningsdep.

Humanistisk

45

39

39

123

o          r

Teologisk

2

3

3

8

Juridisk

2

4

4

10

Samhällsvet.

49

41

41

131

Medicinsk

28

14

14

56

Odontologisk

5

2

2

9

Farmaceutisk

3

1

I

5

Matematisk-naturvet.

70

55

55

180

Teknisk

66

51

51

168

Tema

2

2

2

6

Summa

272

212

212

696

Jag vill i detta sammanhang erinra om vad statsministern anfört i fråga om betydelsen av aU sektorsorganen bidrar till studiefinansieringen inom forskarutbildningen.

Inom ramen för en doktorandtjänst får utöver forskamtbildning även ingå tjänstgöring som avser undervisning, forskning och administrativt arbete. Omfattningen av tjänstgöringen är maximerad till högst två femte-, delar av full arbetstid. Eftersom det är angeläget att tjänstgöringen inte inkräktar på forskamtbildningen, måste institutionerna känna etl ansvar för att doktoranderna inte åläggs en så tung arbetsbörda att deras egen utbildning blir lidande. Jag avser att uppdra åt UHÄ att följa utvecklingen på detta område och samla in uppgifter om arten och omfattningen av de arbetsuppgifter, som kommit att åläggas de forskarstuderande inom ramen för en doktorandtjänst.

Utbildningsbidrag för doktorander utgår för närvarande med 6733 kr./månad. Jag kommer i annat sammanhang att föreslå regeringen aU besluta om en tioprocenlig höjning av beloppet fill 7406 kr./månad. Jag har vid min beräkning av anslagen till fakulteterna m.m. beaktat detta. Hum-vida de sociala förmåner som är förknippade med utbildningsbidrag kan utvecklas är en fråga som får övervägas närmare inom regeringskansliet.

Forskarutbildningens meritvärde

UHÄ har redovisat yrkesverksamheten för de 17100 forskarutbildade personerna i Sverige, Ungefär 70% är verksamma inom den offentliga sektorn, vanligen som lärare eller läkare. Nästan en tredjedel av dem har tjänster som högskolelärare och drygt 10% lärartjänster inom skolan eller tjänster som skolledare.

Inom Svenska arbetsgivareföreningens (SAF) medlemsföretag fanns år 1985 nära 1400 tjänstemän med forskarutbildning. Antalet tjänstemän med naturvetenskaplig eller teknisk forskarutbildning ökade här med ca 50% under perioden 1974-1985. Detta bör ställas i relation till ökningslakten inom den stafiiga sektorn, där antalet forskarutbildade ökade med 38% under i stort sett samma period.

Forskamtbildningens meritvärde har stor betydelse för rekryteringen av

28

unga forskare. Examinerade doktorer har - med vissa undantag - inte svårt att få goda anställningar efter sina examina. Undantagen utgörs i regel av doktorer från de humanistiska, juridiska och teologiska fakulte­terna. De som examinerats från dessa fakulteter kan ha svårt att få en anställning som motsvarar deras kompetens. För industrins del har Ingen­jörsvetenskapsakademien (IVA) i sin rapport hösten 1985 påpekat att ca 20% av de examinerade civilingenjörerna egentligen borde genomgå fors­kamtbildning med hänsyn till det beräknade framfida behovet av personer med sådan utbildning.

Jag vill emellertid avvisa tanken på att införa doktorsexamen som for­mellt behörighetskrav för andra befaUningar än för dem som nu har del. Efterfrågan från olika delar av arbetsmarknaden uppstår när forskarutbild­ningen är av god kvalitet och har elt gott anseende. UHÄ och berörda högskoleenheter bör ge tänkbara arbetsgivare ökad information om vad forskamtbildningen innebär och om de forskamtbildades kompetens.

Jag erinrar om att en genomgången forskarutbildning numera Ullgodo-räknas som fyra års tjänstefid vid lillsättning av statliga eller staUigt regle­rade tjänster. Vidare har en sådan utbildning en särskild betydelse i fråga om tillsätiningskriteriet skicklighet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Kvinnliga forskares villkor

Delegationen för jämställdhetsforskning (Jämfo) har som underiag för den­na proposition lämnat synpunkter på bl.a. de kvinnliga forskarnas villkor.

Jämfo påpekar att kvinnor efter högskolereformen år 1977 utgör mer än hälften av de studerande i den grundläggande högskoleutbildningen och omkring 30% av de studerande i forskarutbildningen. Andelen doktorsexa­mina som avläggs av kvinnor har under de senaste åren legal kring 20% av det totala antalet. De kvinnliga forskarstuderandena är i genomsniu ire år äldre än de manliga.

Andelen kvinnor med lärartjänst varierar mellan fakulteterna. Högsta andelen kvinnor finns inom humanistisk fakultet, där 14% av professu­rerna, 22% av docenttjänsterna och 36% av forskarassistenttjänsterna innehas av kvinnor. Motsvarande siffror är för teknisk fakultet 2, 3, resp. 5%.

Uppgifterna visar att det fortfarande är långt till jämställdhet mellan kvinnor och män inom forskning och forskamtbildning.

Enligt min mening är jämställdhet mellan kvinnor och män i högskolan inte bara ett mål i sig. Dess uppnående har även en stor, mönsterbildande betydelse för utvecklingen av jämställdheten inom samhället i dess helhet. Flera faktorer lägger hinder i vägen för jämställdheten inom forskning och forskarutbildning.

Av strategisk betydelse för jämslälldhetsarbelet inom högskolan är att vikariat, tjänster och utbildningsbidrag utlyses korrekt. Ansökningar bör behandlas i sådana former, aU kvinnliga och manliga sökande kan göra sig gällande på lika villkor. En i och för sig vällovlig strävan till smidighet och informellt förfarande får inte tillåtas leda till underiåtenhet att utlysa vika­riat och aU med tillböriig omsorg bedöma föreliggande meriter. UHÄ har

29

nu på regeringens uppdrag meddelat föreskrifter för tillsättning av vikariat     Prop. 1986/87:80 inom lärartjänstorganisalionen.

Allmänt sett är jag optimistisk. Andelen kvinnor ökar sakta men säkert     Bilaga 6 både bland de studerande och bland lärarna i högskolan, och de grundlag-     Utbildningsdep. gande attityderna synes mig ha avsevärt förbättrats.

Etappavgångar ur forskarutbildningen

I prop, 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskarutbild­ning m. m. föreslogs bl.a. att elt system med etappavgängar ur forskarut­bildningen skulle utvecklas. Dessa etappavgångar skulle utformas så att de passade både forskarutbildningen och arbetsmarknaden. De måste således dels utgöra naturliga, avslutade moment inom forskarutbildningen, dels ge en utbildning som svarar mot ett arbetsmarknadsbehov. Riksdagen god­kände de i propositionen förordade riktlinjerna (UbU 44, rskr. 391).

UHÄ har meddelat bestämmelser om etappavgångar (licentiatexamen) inom alla fakulteter. Antalet licentiatexamina ökar nu inom alla områden. Vid antagningen fill forskamtbildningen är i allmänhet utgångspunkten både för insfilutionen och för den forskarstuderande att målet är en dok­torsexamen. Jag anser att de ursprungliga kriterierna, arbetsmarknadsbe­hov och ett naturiigt avslutat moment av forskarutbildningen, fortfarande skall vara grunden för elappavgång.

Rekrytering till lärartjänster inom högskolan

Under i stort sett hela efterkrigsfiden har antalet lärare och forskare vid de svenska universiteten ökat. Mellan åren 1945 och 1955 ökade t.ex. antalet professurer vid universitet och högskolor med 64%. Under samma tid inrättades också ett stort antal nya docenlljänsier.

Utbyggnaden av universiteten framför allt under 60-talel medförde en kraftig nyrekrytering av främst yngre lärare och forskare. Åldersfördel­ningen blev genom detta ojämn med många unga och få äldre lärare och forskare. Sedan dess har utbyggnaden minskal, vilket kan ge upphov till en rad problem. Lärarkåren vid högskolorna kommer att "åldras kollekUvt", och nyrekryteringen till institutionerna minska kraftigt. Om inga nya lärar­tjänster tillkommer under de närmaste åren, kommer åldersfördelningen fram till år 2005 att förskjutas kraftigt mot åldersklassen 56-65 år. Vidare riskerar man att få en relativt kraftig underrepresentation i lärarkåren av personer födda på 1950-talel. Utvecklingen kan inverka ofördelaktigt på undervisning och forskning. Längre fram kan brist på kompetenta sökande till lärartjänsterna bli ett problem. En sådan utveckling är otillfredsställan­de.

Mot denna bakgrund gav regeringen våren 1985 UHÄ i uppdrag alt analysera och utarbeta förslag rörande rekryteringen till lärartjänster inom högskolan.

I sin redovisning av uppdraget anger UHÄ åldersfördelningen åren 1970

och 1985 för de lärare med doktorsexamen, som kan sägas vara fast

anställda vid universitet och högskolor. Fördelningen var år 1970 starkt

30

förskjuten mot de yngre årsklasserna där åldersgmpperna 31-45 år var de största. Är 1985 var nära 60% mellan 36 och 50 är. Denna ålderskategori kommer att pensioneras under åren 2000-2014. Nästan en fjärdedel var 41-45 år. Andelen som är 35 år eller yngre har minskal från ca 25% år 1970 till knappt 8% år 1985. Samma utveckling gäller också separat för de olika befattningarna. Materialet visar också att medelåldern har ökat frän 43,9 år 1970 till 46,9 år 1985. Den sneda åldersfördelningen är påtaglig vid båda mättillfällena. Mest alarmerande är, enligt UHÄ:s mening, att de yngsta åldersgrupperna har minskat så kraftigt under senare år. Universitets- och högskolelärarna har ökat i antal under hela perioden mellan åren 1970 och 1985. Trots detta kan det enligt UHÄ konstateras att ett visst mått av "kollekfivt åldrande" skett under perioden.

Nyrekrytering till forskar- och lärarkåren är enligt min mening viktig för förnyelsen av såväl forskning som forskarutbildning och gmndutbildning. Det krävs en kontinuerlig nyrekrytering av personer, som blir varakUgt verksamma inom forskning och högre utbildning. Rekrytering sker vid pensionsavgångar eller när nya tjänster inrättas. UHÄ har undersökt utrymmet för nyrekrytering de tre femårsperioderna 1970-1974, 1975-1979 och 1980-1984 samt det förväntade antalet pensioneringar för de tre femårsperioderna som återstår fram till sekelskiftet. De senare perioderna ger inte alls samma nyrekryteringsulrymme som fidigare år åstadkommits genom pensioneringar och nya tjänster fillsammans.

För att få elt rimligt nyrekryteringsutrymme krävs därför ett tillskott av ytterligare tjänster. Detta kan inte ske genom omfördelningar, utan hög­skolorna måste enligt min mening tillföras resursförstärkningar.

Enligt UHÄ:s uppfattning bör antalet forskarassistenttjänster ökas un­der de närmaste tre till fyra åren. Ett tillskott pä 200 å 300 tjänster kan motiveras enbart med behovet av meriteringstjänster för de fasta lärartjän­ster som blir lediga under 1990-lalet. UHÄ har begärt en ökning av medel fill basresurser med sammanlagt ca 58 milj, kr. Syftet är att en betydande del av ullskotten skall användas ull att inrätta nya tjänster bl.a. som forskarassistent.

Enligt statistiska centralbyrån avlades läsåret 1983/84 930 doktorsexa­mina. Antalet forskarassistenttjänster vid högskoleenheterna inkl. Sveri­ges lantbmksuniversitet var 1984/85 drygt 600. Nyrekrytering av forskare och lärare till högskolan bör i första hand ske genom forskarassistenttjäns­terna. Den forskarassistenttjänst som infördes den 1 juli 1986 ger goda möjligheter till vetenskaplig merilering under fyra år. Erfarenheter från fortsatt forskningsarbete efter doktorsexamen är givetvis av värde i många sammanhang. Som underlag för beslut om fast anställning inom högskolan är sådana erfarenheter helt nödvändiga både för den anställde och för arbetsgivaren. Jag anser att ytteriigare minst 226 tjänster som forskarassi­stent bör inrättas under den kommande treårsperioden. Jag kommer i det följande under fakultetsanslagen att beräkna medel för ändamålet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

31

Tjänsterna fördelar sig mellan högskoleenheterna enligt följande sam-     Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

manställning.

Högskoleenhet

Budgetår

1987/88

1988/89

1989/90

Totalt för perioden

Universitetet i

Stockholm

17

8

8

33

Tekniska högskolan i

Stockholm

7

5

5

17

Karolinska institutet

8

2

1

11

Universitetet i Uppsala

22

12

7

41

Universitetet i Linköping   5

2

3

10

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

24

10

II

45

Universitetet i Göteborg

16

5

6

27

Chalmers tekniska

högskola

6

4

4

14

Universitetet i Umeå

13

4

6

23

Högskolan i Luleå

2

1

2

5

Summa

120

.  53

53

226

Högskoleenheterna här tidigare erhållit medel för inrättande av extra tjänster som docent och forskarassistent. Det har inte alllid gätt att utläsa, att de ökade resurserna använts på avsett sätt. UHÄ bör följa upp och redovisa resultatet av de resursförstärkningar som nu görs.

En fömtsättning för att rekryteringssiluationen skall förbättras är före­komsten av en aktiv personalpolifik. Bland annat måste personalplanering­en inom universitet och högskolor göras mer långsikfig. Mina förslag i del följande som avser hela treårsperioden 1987/88-1989/90 bör möjliggöra en mer långsiktig planering.

Jag anser del angelägel att UHÄ fortsätter arbetet med frågor rörande lärarkårens åldersstruktur och rekryteringssituationen inom högskolan samt föreslår de eventuella åtgärder som kan behövas. Målet bor vara att åstadkomma en jämnare nyrekrytering och en ökad rörlighet bland lärar­personalen. UHÄ har avvisat tanken på en central medelsreserv att aiivän-das för att inrätta tjänster fpr personer, som man särskilt gärna vill behålla inom högskolan. Enligt UHÄ har forskningsråden som en av sina uppgifter att svara för att sådana behov kan tillgodoses. Denna fråga kan enligt min mening dock bara delvis lösas genom insatser frän forskningsrådens sida. UHÄ bör även fortsättningsvis bevaka behovet av särskilda åtgärder och komma med de förslag till åtgärder som eventuellt kan erfordras.

Befordringstitlar

Utbildningsutskottet ansåg i siU betänkande (1984/85:9) att högskole­adjunkter och högskolelektorer borde ges möjlighet till någon form av befordran och sfimulans. Utskottet fann att frågan om ett befordringssys-tem borde övervägas ytteriigare av regeringen. Regeringen uppdrog mot bakgmnd härav åt UHÄ att i samråd med Sveriges lantbruksuniversitet och statens arbetsgivarverk utreda frågan om utformningen av ett beford-ringssystem för högskolelektorer och högskoleadjunkter.

32

UHÄ:s förslag innebär i korthet att innehavare av tjänst som högsko­leadjunkt respektive högskolelektor skall kunna få den personliga fiteln högskolelektor respektive professor utan alt detta motsvaras av någon förändring av vare sig lön eller arbetsuppgifter. Grunderna för erhållandet av befordringstitel skulle vara visad särskild vetenskaplig eller pedagogisk skicklighet eller annan väsenUig insats inom verksamhetsområdet. UHÄ redovisar för egen del tveksamhet inför etl system med befordringstitlar. UHÄ har i denna fråga inhämtat yttranden från högskoleenheterna. Åsik­terna har visat sig vara mycket blandade. De som tillstyrker förslaget gör det bl.a. med mofivet att det skulle ge ökad status åt de högskolelärare som huvudsakligen är pedagogiskt verksamma. Mot förslaget anförs bl.a. att en premiering via en titel som inte åtföljs av några förändringar i arbetssituationen är elt dåligt incitament för de berörda gmpperna. Syste­met kan pä sikt leda till en nedvärdering inte bara av professorstileln utan också av högskolelektorsuteln. Risk finns för elt omfattande administrativt merarbete eller en godtycklig behandling av dessa frågor.

Jag finner det synneriigen angeläget att de skickliga och erfarna lärare, på vilka högskolans verksamhet ytterst vilar, stimuleras och uppmuntras. Jag anser emellertid inte att tilldelning av titlar utan förbindelse med ändringar i tjänsteställning, arbetsinnehåll i tjänsten eller lön ger önskad effekt. Nackdelarna är betydligt större än fördelarna, vilket flera av dem som yttrat sig till UHÄ har framhållit. Den nya tjänsteorganisationen inom högskolan syftar bl.a. till att skapa enhetliga lärarkategorier, vilka inom sina ramar erbjuder goda möjligheter all skapa sfimulans och omväxling för de enskilda lärarna. Det system med lönefält som nu gäller för högsko­lans lärare kan och bör utnyttjas bland annat för att belöna goda peda­goger. Det hör till de lokala högskolemyndigheternas ansvar att finna vägar och medel att sfimulera skickliga lärare och visa dem erkänsla och upp­skattning.

Prop.1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Forskningsmiljön

Forskningsmiljön, både i den konkreta betydelsen forskarnas arbetsmiljö och i bemärkelsen av andlig och intellektuell miljö, som ger gynnsamma betingelser för god forskning uppmärksammades redan i föregående forsk­ningsproposition. Regeringen gav sedermera UHÄ i uppdrag att på gmnd­val av den forskning som finns i ämnet göra en analys av arbetsmiljön för forskarna inom högskolan och diskutera förslag till förbättringar, UHÄ har för ändamålet låtit utarbeta en kunskapsöversikt (R, Premfors, Forsk­ningsmiljön i högskolan, GHSR-rapporl nr 36, 1986) över den forskning som behandlar hithörande frågor.

Kunskapsöversikten visar framför allt alt det inte går att dra generella slutsatser eller söka finna entydiga lösningar när det gäller hela det mångfa­cetterade forskarsamhället; Forskningen i dessa frågor leder inte fram till precisa anvisningar för utformandet av konkreta handlingsprogram. Där­emot tar den fram och belyser viktiga aspekter och ger goda hällpunkter i en diskussion om lämpliga åtgärder.

När det gäller frågan om forskningens yttre organisation anser många av

33

3   Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 80. Bilaga 6

de forskare, vars resultat finns sammanfattade i UHÄ: s kunskapsöversikt, sig kunna belägga etl motsatsförhållande mellan den idealt planerande byråkratin å ena sidan och forskningen med sitt grundläggande moment av oförutsebarhet å den andra. För forskning krävs en långvarig kunskaps­uppbyggnad, fungerande medelst informell kommunikation, handlingsfri­het och ett personligt engagemang, som knappast följer ett nio-till-fem­schema. Den dominerande forskningsinriktningen pekar pä denna punkl följaktligen fram mot ett behov av autonomi, lös organisationsstmktur och decentralisering. Samtidigt ger den inte något svar på frågan om vad som är den rätta graden av autonomi eller vad som är den lämpliga modellen för tjänsteorganisation och formell beslutsordning.

Frågan om den mest gynnsamma storleken på en forskargrupp eller forskningsinstitution har varit föremål för en livlig diskussion, ofta i termer av "kritisk massa". Storleken hos en forskningsmiljö är en väsentlig faktor. Den måste dock ses i sammanhang med andra faktorer som t.ex. ledarskap och sammanhållning. Framför allt är dock betingelserna olika inom skilda forskningsområden och discipliner. Det går därför inte att utforma någon generell regel för den ideala storleken hos en forsknings­miljö.

En god forskningsmiljö brukar betecknas som pä en gång kreativ och kritisk. Kreafivitet är ett begrepp med många definitioner, men i allmänhet bmkar dessa inbegripa nyskapande och originalitet. I den bemärkelsen behöver inte all god forskning vara kreativ. Åtskillig god forskning har som främsta syfte alt kritisera, säkerställa och generalisera. Vetenskapssam­hället har också en kun skåps vårdande uppgift. Kreafivitet behövs som ett led i forskningsprocessen tillsammans med andra viktiga beståndsdelar som noggrannhet, kontroll, ihärdighet och hantverksskicklighet.

Det har diskuterats mycket vad som skapar en kreativ och krifisk forsk­ningsmiljö. Studier har gjorts av stora miljökomplex, som utmärkts av sjudande kreativitet, t.ex. sekelskiftets Wien, och av små forskargrupper som vid Niels Bohr-instilutet i Köpenhamn. Listor på främjande och hämmande faktorer har också tagits fram. I en balanserat kreativ och kriusk forskningsmiljö brukar man enligt dessa finna någon eller några ledande och inspirerande personligheter, en bred och djup kunskap inom miljön som helhet, perspektivrikedom och utrymme för udda idéer, goda möjligheter till kommunikation, handlingsfrihet utan närgången övervak­ning, viss grundläggande trygghet, förekomsten av oväntade belöningar samt vad som betecknats som strukturell instabilitet. Flera av dessa fakto­rer är uppenbart av ett sådant slag att de inte bara kan beställas fram. Jag utgår dock från att man lokalt inom högskoleenheterna på bästa sätt verkar för all åstadkomma kreativa och kritiska forskningsmiljöer.

Resurser och incitament är också beståndsdelar i en arbetsmiljö. Inte heller här går det enligt UHÄ:s kunskapsöversikt alt generalisera. En del forskning kräver stora resurser i form av t. ex. avancerad apparatur, annan är i hög grad personalberoende, medan den klassiska humanisten kanske mest av allt behöver en arbetsplats, ett bra bibliotek och lid alt arbeta.

Studier, som gjorts, visar att det måste finnas en viss materiell grund­nivå, som gör forskningen möjlig, men när den väl är nådd finns det inga

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

34

tydliga generella samband mellan goda resultat och resurser. Generösa resurser behöver inte nödvändigtvis resultera i effektiv och epokgörande forskning och lysande resultat kan nås under relativt påvra omständighe­ter. Att bilden på detta sätt visar sig innehålla flera komponenter är föga överraskande och betyder givetvis inte att det räcker om resurserna hålls på en miniminivå. Tvärtom bör vi efter förmåga tillgodose olika slag av forskning, även om vi med hänsyn till budgetläget måste prioritera. För att grundläggande behov för forskningen skall kunna tillgodoses, krävs att högskolan förfogar över obundna medel. Genom dessa ökas handlingsfri­heten, möjliggörs samarbete mellan discipliner och orter och främjas den för forskningen så viktiga informella och internafionella kommunika­tionen.

I kunskapsöversikten diskuteras forskarnas benägenhet att låta sädana faktorer som intressanta uppgifter, stor frihet i arbetet, god samhällelig status och uppskattning inom det internationella forskarsamhället uppväga materiella förmåner. När det gäller lönen kommer universiteten svårligen att kunna konkurrera med alla sektorer inom näringslivet. Eftersom den goda forskningsmiljön är ett av högskolans främsta konkurrensmedel är det därför av central betydelse alt den bibehålls och utvecklas.

Professorerna har nu förts över till chefslöneavtalet med möjlighet till mer individualiserade lönevillkor. Samtidigt har högskolelärare inplacerats i elt lönefaltssystem, som också ger goda möjligheter fill avancemang.

Mina förslag i denna proposition bör på mänga sätt kunna bidra till en förbättrad arbetsmiljö inom högskolan. Inte minst gäller det förslagen om förstärkta basresurser. Härigenom kan bl.a. bilrädespersonal av skilda slag anställas för att avlasta forskarna vissa uppgifter. Tillgången fill böcker, utrustning och skilda slag av förbrakningsmaterial kan förbättras. Möjligheterna att bekosta resor och deltagande i vetenskapliga konferen­ser ökar. Självfallet har ocksä förslagen om nya tjänster och om ökningar av forskningsrådens anslag, med bättre fillgång till projektmedel som följd, betydelse för forskarnas arbetssituation. Likaså bör de förbättringar för doktoranderna som förordas påverka arbetsklimatet inom högskolan posi-Uvt.

Jag utgår från att UHÄ även fortsättningsvis följer forskningen och debatten inom detta område och mot bl.a. den bakgmnden vidtar de åtgärder och kommer med de förslag som eventuellt kan erfordras för att forskningsmiljön inom högskolan ska bli så bra som möjligt.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Forskningsetik

Det finns en rad etiska aspekter på forskning. Efiska frågor och bedöm­ningar kommer in i mänga olika sammanhang. Det kan gälla såväl övergri­pande principer och prioriteringar som urval av projekt och tillämpning av forskningsresultat. Del kan också gälla uppläggningen av ett forsknings­projekt eller utformningen av enskilda moment i forskningsprocessen.

Inte minst inom forskarsamhället har det länge pågått en debatt om forskningsetiska frågor. Medicinska forskningsprojekt granskas sedan

35

länge av forskningsetiska kommittéer som tillkommit på forskarnas egna initiativ.

Inom det kulturveienskapliga området finns sedan är 1980 en av huma-nistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet inrättad efikkommiUé. Rå-del har ocksä formulerat etikregler för forskning inom sitt verksamhetsom­råde. I rådets regi har utarbetats en skrift. Kunskapens pris, av Göran Hermerén, som diskuterar dels generella forskningsetiska problem, dels utvecklar de av rådet antagna forskningsetiska principerna och sätter in dem i ett större sammanhang.

Forskningsrådsnämnden har bl.a. anordnat ett seminarium om forsk­ningsetik, som dokumenterats i ett specialnummer av udskriften Vår lösen (nr. 5-6/1986). Mot bakgmnd av debatten om del s. k. Metropolitprojeklet fick nämnden i juni 1986 regeringens uppdrag att utreda hur forsknings-eliska frågor hanteras i det svenska forskningssystemet när det gäller forskning där mänskliga individer är forskningsobjekt.

Forskningsrädsnämnden överlämnade hösten 1986 rapporten Etik i forskningsprocessen. Rapporten innehåller en redogörelse för föreskrifter och regler som för närvarande finns samt för institutioner och organisatio­ner som på olika sätt behandlar forskningsetiska frågor. Enligt nämnden skall för insamling av personuppgifter för forskningsändamål normalt krä­vas s.k. informerat samtycke, dvs. sådan information skall lämnas att berörda personer kan ta ställning till om de vill medverka i elt forsknings­projekt.

Nämnden betonar att forskning inte bör jämställas med myndighetsutöv­ning. Vissa regler som gäller för annan statlig verksamhet bör därför inte gälla forskning. Detta berör bl.a. tillämpningen av offenfiighetsprincipen.

Enligt forskningsrådsnämnden fungerar det bedömningssystem som byggts upp inom del medicinska området väl. Nämnden föreslår vissa marginella förändringar i fråga om de medicinska kommittéernas samman-sätlning och granskningsområde. Nämnden föreslår ett motsvarande sy­stem för etikgranskning av forskningsprojekt inom det humanislisk-sam-hällsvelenskapliga området.

Över rapporten har yttranden inhämtats från UHÄ, forskningsråden, universitet, riksarkivet, datainspektionen samt från data- och offenUig-hetskommittén.

Flertalet remissinstanser anser all preciseringar eller fortsatta övervä­ganden behövs i fråga om de förutsättningar för den etiska bedömningen som nämnden diskuterar.

Förändringar i lagstiftningen kan enligt samtliga remissinstanser som yttrat sig i denna fråga inte göras på grundval av denna rapport. Remissin­stanserna tillstyrker i regel den organisation för etikgranskning som föror­das. UHÄ förordar dock en för alla forskningsområden gemensam granskningsorganisation. Vissa remissinstanser befarar att den föreslagna organisationen blir onödigt byråkratisk och dyrbar.

För egen del vill jag anföra följande. Forskningsrådsnämndens förslag berör en rad synnerligen viktiga och komplicerade frågor. En av de frågor som aktualiseras i rapporten är den om forskningen skall undanlas från de generella regler som gäller för den statliga verksamheten och hur undan-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

36

tagsregierna i så fall skall utformas. Nämnden har med hänsyn till den korta tid som stått till förfogande för utredningsuppdraget inte kunnat utarbeta detaljerade förslag i detta avseende. Flertalet remissinstanser anser också att rapporten här inte utgör tillräckligt underlag för beslut. Jag delar denna uppfattning. Enligt min mening är det heller inte lämpligt att la ställning till den organisatoriska utformningen av forskningselisk prövning innan de räUsliga och andra förutsättningar är närmare klariagda. Del kommer dessutom att krävas etl bredare spektrum av åtgärder för alt hänsynstagande till eliska principer skall bli ett naturiigt inslag i forsk­ningsmiljön och forskningsprocessen. Frågan bör bli föremål för fortsatta överväganden. Rapporten och de yttranden som avgivits över denna utgör ett värdefullt underlag för deua arbete. Jag avser alt senare återkomma till regeringen med förslag att tillkalla en särskild utredningsman.

Jag vill i detta sammanhang anmäla alt riksarkivet på regeringens upp­drag utarbetat en rapport. Arkivansvar i samband med externt finansierad forskning. Rapporten innehåller bl.a. förslag och rekommendationer i fråga om gallring, förvaring och ätersökning belräff'ande forskningsprojek­tens handlingar och material. Rapporten remissbehandlas under våren 1987.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Litteraturförsörjning m.m.

Inom det svenska biblioteksväsendel finns ett antal olika typer av biblio­tek. Indelning och benämningar skiftar och leder därmed till en oklarhet i olika sammanhang. Jag anser det inte ändamålsenligt att i fortsättningen använda beteckningen vetenskapligt bibliotek, som i dag främst används för ett begränsat antal högskolebibliotek. I det följande kommer jag att använda dessa beteckningar:

-

högskolebibliotek, som avser biblioteken vid såväl stafiiga som icke-stafiiga högskoleenheter, oberoende av enhetens storlek och om forsk­ning bedrivs vid den eller inte,

-

forskningsbibliotek, som avser samtliga bibliotek som ger service till forskning och utveckling eller utbildning, och omfattar alltså bl.a. hög­skolebiblioteken, en rad forskningsbibliotek m.m. utanför högskolan, t.ex. vid vissa museer och myndigheter, vid företag etc,

-

folkbibliotek, som avser de kommunala biblioteken.

Ansvaret för litleraturförsöriningen inom högskolan vilar på biblioteken vid de enskilda högskoleenheterna. Högskolebiblioteken svarar dock inte bara för den lokala informationsförsörjningen. De är ocksä delar i ett nationellt nätverk som stöder forskning, utveckling, utbildning och nä­ringsliv.

Delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning (DFI) och UHÄ har haft regeringens uppdrag att stödja och följa utvecklingsar­betet mot en effektivare och räfionellare bibliotéksorganisalion vid hög--skoleenheterna.

DFI och UHÄ understryker i redovisningen av detta uppdrag att en ökad satsning på forskning och gmndutbildning kräver en förstärkning av biblioteken. En jämförelse med vissa andra länder, visar att de svenska

37

högskolebiblioteken har en ogynnsam situation. I och med alt universitet och högskolorökar sitt samarbete med näringslivet ökar behovelav biblio­tekens tjänster hos forskare och utvecklingsansvariga i industrin. Detta ställer många krav på biblioteken. Nära nog samtliga bibliotek arbetar med datoriseringsfrågor. Samordningen mellan de lokala bibliotekssystemen och kopplingen mellan dem och det nationella LIBRIS-systemet är ett klart riksintresse. Flera utredningar pågår angående dessa frågor. Behovet av vidareutbildning och fortbildning av bibliotekens personal betonas av DFI och UHÄ.

Högskolebiblioteken är synnerligen viktiga för en väl fungerande verk­samhet inom högskolan. Biblioteksresurserna inom högskolan måste, en­ligt min mening, förstärkas. Jag kommer i det följande att föreslå all för nästa budgetår ytteriigare sammanlagt 3666000 kr. anvisas för detta ända­mål.

Medelsförstärkningarna fördelar sig mellan högskoleenheterna enligt föl­jande.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Högskoleenhet

Belopp

Budgetåret 1987/88

Universitetet i Stockholm Tekniska högskolan i Stockholm Karolinska institutet Universitetet i Uppsala Universitetet i Linköping Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Universitetet i Göteborg Chalmers tekniska högskola Universitetet i Umeå Högskolan i Luleå

Summa

476000 231000 525000 618000 131000 661000 442000 203000 308000 71000

3666000

För de därpå följande budgetåren bör de lokala högskoleorganen vid sin fördelning av de basresursförstärkningar som jag förordar kunna göra ytterligare förstärkningar av biblioteken.

I högskoleförordningen anges endast att vetenskapliga bibliotek skall finnas vid vissa högskoleenheter. Som jag anfört i det föregående finns i dag inte anledning alt göra denna skarpa skillnad mellan vetenskapliga och andra bibliotek. Högskolebibliotekens uppgifter, som är både lokala och nationella, behöver dock preciseras. Jag avser att återkomma till regering­en i denna fråga.

LIBRIS

Regeringen gav i juni 1984 DFI i uppdrag au utveckla en handläggnings-och beslutsordning för utveckling, förvaltning och drift av det datorbase-rade bibliotekssystemet LIBRIS.

Kungl. biblioteket (KB) och DFI har, som drift- respektive utvecklings­ansvarig för systemet, beslutat all under budgetåret 1986/87 ulföra en förstudie av LIBRIS framtida utformning. En eventuell ny utformning av

38

systemet kan medföra radikalt förändrade förutsättningar för dess utveck­ling, förvaltning och drift. DFI har därför bedömt att förslag om föränd­ringar i handläggnings- och beslutsordningen bör avvaktas tills förstudien slutförts.

I avvaktan på att detta arbete blir färdigt har DFI överiämnat en prelimi­när rapport som anger närmare motiveringar för ställningstagandet och vissa förutsättningar för det fortsatta arbetet.

LIBRIS-systemet är i dag delvis föråldrat. Tillkomsten av lokala system och den tekniska utvecklingen i övrigt ändrar väsenfiigt fömtsättningarna för systemet. Förslag om LIBRIS framfida utformning (LIBRIS 

IV), 

kom­mer alt underställas regering och riksdag i anslagsframställningarna för budgetåret 1988/89. Med hänsyn härtill bedömer jag det olämpligt att i nuvarande läge föreslå några förändringar.

Regeringen har bemyndigat KB att via avgifter läcka ökade kostnader för driften av LIBRIS under innevarande budgetär. Jag avser att senare återkomma till regeringen med förslag att detta bemyndigande förlängs alt gälla sä länge det nuvarande LIBRIS-systemet fungerar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Ansvarsbibliotek

Ansvarsbibliotek, dvs. bibliotek med elt nationellt ansvar för informa­tionsförsörjningen inom ett angivet område, finns i dag vid karolinska institutet för området medicin, arbetarskyddsstyrelsen för området arbets­miljö samt statens naturvårdsverk för den yttre miljön. DFI har i skrivelse till regeringen föreslagit att

Handelshögskolans i Stockholm bibliotek blir ansvarsbibliotek för eko­nomi,

biblioteken vid tekniska högskolan i Stockholm, Chalmers tekniska högskola, högskolan i Luleå, universiteten i Linköping och[REDACTED_EFTERNAMN] samt Studsvik energiteknik AB i etl nätverk skall fungera som ansvarsbiblio­tek för området teknik med gmndvetenskaper,

Sveriges lantbruksuniversitets bibliotek blir ansvarsbibliotek för lant­bruk, skogsbruk och veterinärmedicin.

Den närmast explosiva utvecklingen inom bok- och fidskriftsutgivningen gör det omöjligt alt kräva, alt alla forskningsbibliotek med samma ambi­tionsnivå bevakar hela sitt område. Någon form av arbetsfördelning är nödvändig. System med ansvarsbibliotek finns redan i flera länder. Innan etl system med ansvarsbibliotek byggs ut ytterligare i vårt land, bör dock uppgifterna för ansvarsbiblioteken konkretiseras mer än vad som hittills gjorts. Endast med tydliga preciseringar av vad som ligger i ansvarsbiblio­teksfunktionen kan ett tillämpande av denna princip leda til! avlastningar för de bibliotek, som inte ikläder sig något sådant åtagande.

För det tekniska området föreslår DFI, att flera bibliotek i ett nätverk svarar för ansvarsbiblioteksfunklionen. Detta system förefaller enligt min mening tveksamt. Det informationsvärde, som ligger i begreppet ansvars­bibliotek, synes mig gå förioral, om alla bibliotek i större eller mindre utsträckning är ansvarsbibliotek.

I dag utses ansvarsbibliotek av regering och riksdag. Uppgiften bör dock

39

enligt min mening åvila etl organ med expertkunskap inom biblioteksområ­det. I dag har DFI i uppgift att föreslå nya ansvarsbibliotek. I del följande kommer jag att föreslå att DFI läggs ner den 30 juni 1988, och alt från den 1 juli 1988 ett nytt biblioteksorgan inrättas. Detta nya organ bör bl.a. svara för genomförande av etl system med ansvarsbibliotek. De bibliotek som fär uppgifter som ansvarsbibliotek bör fä särskild kompensafion för detta med medel, som det särskilda biblioteksorganet kommer att disponera. Medel för detta ändamål bör anvisas.fr.o.m. budgetåret 1988/89. Medlen bör uppgå till 1,6 milj. kr. Fr.o.m. budgetåret 1989/90 bör beloppet ökas till 3,2 milj. kr.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Samverkan mellan forskningsbiblioteken i stockholmsregionen

DFI har på regeringens uppdrag utrett ansvarsfördelningen och möjlighe­terna till ett utvidgat samarbete mellan de vetenskapliga biblioteken i stockholmsregionen (Samordning eller samutnyttjande. DFI-publ. 1986:3).

Många av förslagen berör samverkansälgärder, som kan komma till stånd genom överenskommelse mellan berörda myndigheter. Jag fömtsät­ter att de i regionen ingående biblioteken och myndigheterna verkar i enlighet med utredningens rekommendaUoner.

Vissa andra av DFI:s förslag är av den arten, att del bör ankomma på regeringen att ta ställning till dem.

För forskningsbiblioteken i stockholmsregionen finns sedan länge en samarbetsnämnd, KB har fungerat som huvudman för denna, KB bör nu ocksä få det formella ansvaret för samarbetsnämnden. KB fungerar ocksä som huvudman för statens biblioteksdepå i Bälsta. Även detta ansvar bör formellt regleras. Jag kommer i annat sammanhang att föreslå regeringen att besluta om en ändring av denna innebörd i instmktionen för KB. Behovet av kansliresurser m.m. för nämndens verksamhet bör Ullgodoses inom ramen för anslaget till kungl. biblioteket. Vissa av nämnden bedrivna aktiviteter bör också kunna samfinansieras av de deltagande biblioteken. Jag avser att senare återkomma till regeringen med förslag i dessa frågor.

I den utredning, som låg till grund för beslutet om statens psykologisk­pedagogiska biblioteks (SPPB) nuvarande organisation, pekades på de positiva effekter, som skulle kunna uppnås om biblioteket samordnas med universitetsbiblioteket i Stockholm. Något beslut om sådan samordning fattades dock inte vid deUa tillfälle (prop. 1979/80:104). De lokalmässiga lösningar som de båda biblioteken erhållit sedan dess bör ytterligare ha förstärkt de samordningseffekter som utredningen påtalade. Några klara skillnader i arten av service mellan de tvä biblioteken föreligger inte. De senaste årens utveckling för SPPB visar också att andelen service inom Stockholm ökar jämfört med service till övriga delar av landet. Jag finner det därför lämpligt att SPPB nu knyts till universitetsbiblioteket i Stock­holm.

För alt ge berörda myndigheter fid alt förbereda samgåendet bör den av mig förordade förändringen träda i kraft den 1 juli 1988. Jag avser senare återkomma till regeringen i denna fråga.

40

Samordning inom biblioteksområdet

Delegationen för vetenskaplig och teknisk informafionsförsörjning (DFI) började sin verksamhet den 1 juli 1979. DFI har enligt sin instmkfion (1979:479) till uppgift att handha frågor om övergripande planering och samordning av informationsförsörjningen för forskning och utvecklingsar­bete eller liknande verksamhet. Medel för DFI:s verksamhet anvisas över anslag under såväl utbildnings- som industridepartementets huvudtitel; Innevarande budgetår uppgår anslagen sammanlagt till 18325000 kr.

Statskontoret har haft regeringens uppdrag att utvärdera verksamheten vid DFI och med utgångspunkt häri komma med förslag om utformningen av statens roll inom planering och samordning av den vetenskapliga och tekniska informationsförsörjningen i framliden. I enlighet med direktiven har statskontoret före avrapporteringen av uppdraget remissbehandlat en preliminär version av rapporten.

Statskontoret har vid sin granskning funnit att förutsättningarna och behoven inom verksamhetsområdet har förändrats avsevärt sedan till­komsten av DFI. Verket konstaterar att DFI har haft en väsentlig betydel­se för att gjuta samman olika verksamheter vid bibliotek, informalions-och dokumentationscentraler. Den informationsteknologiska utvecklingen ställer emellertid numera andra krav på statens insatser inom olika sam­hällssektorer. Enligt statskontorets mening förutsätter en fortsatt utveck­ling, att alla sektorer lar del direkta ansvaret för informationsförsörjningen inom sina respekfive sektorer och initierar erforderligt utvecklingsarbete.

I korthet föreslår statskontoret att

ansvaret för forskningsfinansiering inom informationsförsörjningsområ-del överförs till humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet och styrelsen för teknisk utveckling (STU),

ansvaret för näringslivets informationsförsörjning överförs till statens industriverk och STU,

en särskild nämnd inrättas med ansvar för planering och samordning inom biblioteksområdet m.m.

En ansvarsfördelning enligt statskontorels förslag innebär att DFI kan upphöra som myndighet.

Statskontoret har inhämtat yttranden över sitt förslag frän en rad myn­digheter och organisationer. Av remissinstanserna uttalar sig ungefär hälf­ten Ull förmån för statskontorets förslag. Av övriga instanser anser flera alt DFI:s verksamhetsområde är för stort och diffust och måste snävas in. Det område där även dessa organ framför allt ser ett fortsatt samordningsbe­hov är biblioteksområdet.

För egen del vill jag anföra följande.

I ett modernt samhälle är den tekniska och vetenskapliga informations­försörjningen av utomoi-dentlig betydelse, DFI har gjort ett värdefullt pionjärarbete på området. Enligt min mening har utvecklingen på informa-tionsförsörjningsområdet gjort det lämpligt att i betydande omfattning övergå till en decentraliserad organisation, där varje berörd sektor tar elt eget ansvar för dessa frågor. Delta gäller även näringslivet. Ansvaret för näringslivets informationsförsörjning bör följaktligen inte ligga på statliga myndigheter utan på företag och organ inom näringslivet. Chefen för

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

41

industridepartementet kommer i det följande att behandla bl.a. dessa frågor. Inom högskoleområdet arbetar UHÄ redan med informationsför­sörjningsfrågor bl.a. som följd av det uppdrag angående datastralegi för högskolan som givits av regeringen.

Även fortsättningsvis behövs dock eu samordningsorgan för frågor som berör forskningsbiblioteken. Jag förordar att ett sådant organ inrättas. Uppgiften för detta blir framför allt planering och samordning av verksam­heten vid de bibliotek som svarar för service fill utbildning, forskning och utveckling. Det bör också svara för samordning och samverkan i frågor som är gemensamma för dessa bibliotek och folkbiblioteken. Givetvis bör det i sin verksamhet utgå från och bygga pä resultaten av del arbete som DFI utfört inom biblioteksområdet. I detta ingår bl.a, att svara för den fortsatta utvecklingen av ansvarsbibliotek i enlighet med vad jag anfört i det föregående.

Eftersom dessa frågor har ett nära samband med UHÄ:s verksamhets­område är del enligt min mening naturiigt att det nya organet pä lämpligt sätt knyts till UHÄ.

Den närmare organisatoriska utformningen av biblioleksorganet och formen för anknytning till UHÄ bör utredas vidare. Utgångspunkten här­vid bör vara att i det bör ingå företrädare för de olika bibliotek, som verksamheten avser, och för avnämarna. Organisation och arbetsformer bör utformas så att del kan verka gentemot hela området. Biblioteksorga­nets behov av kansliresurser bör i huvudsak tillgodoses inom UHÄ:s nuvarande personalorganisation. Sakområdets karaktär och de förutsätt­ningar för organets arbete som betingas av den olika ställning m.m. som de berörda biblioteken har, kräver en hög kompetens i kansliarbetet.

DFI har ägnat stor uppmärksamhet åt utbildningsfrågorna inom biblio­teksområdet. Jag vill i detta sammanhang erinra om att UHÄ har ett allmänt ansvar för personalutveckling inom högskolan. Detta innefattar även personalen vid högskolebiblioteken. Möjlighet bör också ges för personalen vid forskningsbibliotek utanför högskolan aU delta i utbildning som anordnas i UHÄ:s regi.

En slor del av de resurser som DFI disponerar har ägnats åt insatser för forskning och utvecklingsarbete inom informationsförsörjning. Även fort­sättningsvis behövs det insatser av detta slag. Enligt min mening bör forskningsbiblioteken i viss utsträckning själva få ansvara för vilka FoU-insatser som skall komma till stånd. Vissa centralt planerade insatser kan dock erfordras även i fortsättningen. Dessa frågor bör prövas i det forlsaUa arbetet med att genomföra de av mig förordade förändringarna. I samband därmed bör också prövas vilka av DFI finansierade insatser som eventuellt bör föras över fill högskolan.

DFI har en viktig uppgift som internationellt kontaktorgan i vissa sam­manhang. I det fortsaUa arbetet bör också övervägas hur denna uppgift skall tillgodoses i framtiden.

Vissa forskningsresurser inom biblioteksområdet kommer alt skapas genom att en professur i bok- och bibliotekshisloria inrättas vid universite­tet i[REDACTED_EFTERNAMN]. Jag kommer vid min anmälan av anslaget Humanistiska fakulte­terna att behandla denna fråga.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

42

De av mig här förordade förändringarna bör genomföras den 1 juli 1988. Det innebär att DFI läggs ned vid denna tidpunkt. Jag har pekat på vissa frågor som kräver kompletterande beslutsunderlag. Dessa samt frågor som gäller övergången fill en ny organisation och avvecklingen av DFI måste utredas ytterligare. Jag avser i annat sammanhang återkomma Ull regering­en i denna fråga.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Samverkan mellan högskola och näringsliv

Forskningsrådsnämnden har haft regeringens uppdrag att kartlägga och analysera formerna för samverkan mellan högskola och näringsliv. I upp­draget ingick att identifiera och analysera för- och nackdelar med olika samarbetsformer - såväl för högskolan som för näringslivet.

Nämnden har redovisat uppdraget i rapporten "Högskolan och Närings­livet, roller, möjligheter, målkonfiikter".

Kontakterna mellan högskola och näringsliv har intensifierats under sena­re år. Dels har omfattningen av samarbetet ökat, dels har en rad olika former för samverkan mellan högskola och näringsliv vuxit fram.

Den rena uppdragsforskningen, som högskolan utför direkt för näringsli­vet, är av mycket liten omfattning. En viss del av den forskning, som finansieras över andra departements huvudtitlar, är ocksä av intresse för näringslivet. Det gäller t.ex. forskning finansierad av styrelsen för teknisk utveckling, statens råd för byggnadsforskning, transportforskningsbered­ningen och delar av energiforskningen.

Fömlom uppdragsforskning finns många andra former för samverkan i form av bl.a adjungerade professorer, kontaktforskare, forskarbyar, stif­telser, uppdragsutbildning och kontaktsekretariat. Forskningsrådsnämn­den har inte presenterat uppgifter om omfattningen av de olika formerna.

Nuvarande samarbete har en tyngdpunkt i utbildningen och ett växande inslag i samverkan utgörs av vidareutbildning och fortbildning av personal som redan varit ute på arbetsmarknaden och som behöver vidga sin kom­petens.

Den industriella produktionen har blivit alltmer vetenskapsbaserad. Forskningsresultat kan exploateras i allt snabbare takt. Näringslivels be­hov av välutbildad arbetskraft fortsätter att öka. Det ökade samarbetet mellan högskola och näringsliv är enligt min mening positivt. De fördelar som detta samarbete innebär för högskolans del har framhållits i många sammanhang. Ett intensivare samarbete med näringslivet kan innebära att forskningsresultat kommer till snabbare användning i företagens förnyelse av produktionen, vilket är viktigt för aU Sverige skall kunna behälla och stärka sin konkurrenskraft gentemot andra länder.

Samfidigl är det nödvändigt att formerna och villkoren väljs på ett sådant sätt att negativa effekter på högskolans centrala och långsiktiga uppgifter undviks. Del är svårt att inom en och samma högskola bedriva forskamtbildning och forskning av skilda slag, jämsides med gmndutbild­ning, fortbildning och vidareutbildning. I andra länder där det är mer vanligt med från högskolan frislående forskningsinstitut kan det vara lät-

43

tare att renodla de uppgifter som högskolan skall ha. Riskerna för överbe­lastning inom högskolan blir då mindre.

Principen om högskolan som vår centrala forskningsresurs bör inte. rubbas. Det är viktigt att de lokala högskoleorganen tar ansvar för att samverkan med näringslivet inte får en sådan omfattning, att den inkräktar på möjligheterna att fullgöra högskolans centrala uppgifter inom gmndläg­gande utbildning, forskarutbildning och forskning på eget programansvar. Högskolan får inte utvecklas till konsultföretag för näringslivet, där forsk­ningens inriktning styrs på ett sätt som inte är förenligt med samhällets övergripande intressen. Jag utgår från att man inom högskolan uppmärk­samt följer utvecklingen av kontakterna med näringslivet och vidtar åtgär­der när så är påkallat.

Jag skall nu beröra de konkreta förslag som forskningsrådsnämnden har lagt fram. Det gäller bisysslor, sekretess, stiftelser och aktiebolag.

Med anledning av regeringens proposition med förslag till lag om ändring i högskolelagen 1977:218 (prop. 1985/86:11, UbU 7, rskr. 35) ändrades högskolelagen, så att lärare inom högskolan i ökad utsträckning fick utöva sådana bisysslor inom forskning och utvecklingsarbete som innebär att de utnyttjar sina speciella ämneskunskaper. Syftet med lagändringen var att möjliggöra ett ökat samarbete med näringslivet i sädana fall där andra former för samarbete, t. ex. uppdragsforskning, inte är ändamålsenliga.

Lagändringen medförde att högskolelärarna fick ett stort ansvar för att avgöra om eventuella bisysslor kan skada förtroendet för högskoleenhe­ten. Lärarna kan dock begära besked frän högskolemyndigheterna om deras syn på bisysslorna. Gällande bestämmelser innebär alt högskoleen­heterna endast då särskilda skäl föreligger, t.ex. misstanke att en lärare missköter sitt ordinarie arbete på grund av för omfattande bisysslor, får begära redovisning av bisysslorna. Högskoleledningen kan därvid försät­tas i svåra situationer. Forskningsrådsnämnden har därför föreslagit att lärarna skall informera högskoleledningen om vilka ämnesbundna bisyss­lor av nämnvärd omfattning och varakUghet de innehar. Högskoleledning­arna behöver i många fal! bättre uppgifter om och överblick över de kontakter som högskolelärarna har med näringslivet. En redovisning av dessa kontakter skulle minska problemen för högskoleledningarna och riskerna för misstänkliggörande av enskilda lärare, institutioner eller före­tag skulle bli mindre. Jag delar nämndens uppfattning och förordar att högskolelärarna fortsättningsvis skallinformera resp. högskoleledning om ämnesanknutna bisysslor av nämnvärd omfattning och varaktighet. Upp­gifterna blir därmed offentliga. Jag återkommer till regeringen i denna fråga.

Forskningen inom högskolan skall i princip vara fri, öppen och därmed fillgänglig för samhället i stort. Samtidigt är det nödvändigt att i vissa fall kunna utföra forskning inom högskolans ram, där resultaten inte blir ome­delbart kända , Om detta inte vore möjligt skulle högskolan ofta inte kunna åla sig uppdragsforskning från näringslivet.

Den offentliga prövningen eller möjligheten till öppen vetenskaplig be­dömning av examensarbeten är viktig för högskolans trovärdighet och anseende. Jag vill således kraftigt understryka, att högskoleenheterna inte

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

44

bör engagera sig i sädana uppdrag som innebär sekretessbeläggning av     Prop. 1986/87:80 examensarbeten av skilda slag.

En särskild form av samarbete mellan högskola och näringsliv är stif- Bilaga 6 telser i vilka olika intressenter, t.ex. högskoleenheter, företag, utveck- Utbildningsdep. lingsfonder eller kommunala organ, ingår. Forskningsrådsnämnden före­slår i sin rapport att tillstånd från regeringen inte fortsättningsvis skall behöva inhämtas vid bildandet av stiftelser. Nämnden pekar också i detta sammanhang pä de risker som föreligger när högskolan engagerar sig som delägare i akUebolag med kommersiell anknytning till högskolans arbete och dess forskare. Nämnden anser vidare att högskolan inte bör ha domi­nerande ägarintressen i s, k. avknoppade företag.

Jag har tidigare pekat på mångfalden i de samarbelsformer mellan hög­skola och näringsliv som för närvarande existerar. Regelsystemet medger en rad olika organisatoriska lösningar inom högskolans ram. Endast i undantagsfall bör en lösning väljas som innebär skapandet av en särskild juridisk person, t.ex. stiftelse.

Jag kommer i annat sammanhang att föreslå regeringen att en särskild utredningsman får i uppdrag att bedöma behovet av stiftelse som organisa­tionsform och föreslå vilka villkor som bör vara uppfyllda för att särskilt fillständ från regeringen inte skall behöva inhämtas vid bildande av en stiftelse. Jag vill här erinra om vad min företrädare anförde i prop. 1984/ 85:195 om uppdragsutbildning (s. 14 ff).

För de fall då bildande av en stiftelse från högskolans synpunkt ändå framstår som den mest ändamålsenliga lösningen bör det i alllänhet kunna delegeras fill högskolan alt besluta om stiftelsebildningen. En fömtsättning för en sådan delegering är emellertid alt vissa preciserade villkor i fråga om bl.a. stiftelsens syfte och insyn i verksamheten från högskolans sida är uppfyllda. Om andra fömtsättningar avses få gälla för stiftelsen bör det ankomma på regeringen att besluta om sfiftelsebildningen.

Externt finansierad verksamhet

Den externt finansierade verksamheten inom högskolan är nu av betydan­de omfattning. Inom vissa fakulteter och högskoleenheter svarar den för mer än hälften av verksamheten. En verksamhet av denna omfattning är självfallet inget marginellt inslag inom högskolan. En stor del av högsko­lans basresurser och gemensamma inrättningar används inom den externt finansierade verksamheten. Utan tillgång till högskolans utrustning, biblio­tek, verksläder och andra serviceinrättningar och ulan den kompetens och det expertstöd som ligger i arbetsledningen m.m, och den vetenskapliga miljön inom högskolan skulle den externt finansierade verksamheten inte kunna fungera.

Förordningen (UHÄ-FS 1982:113,. ändrad, 1983:41 och 1985:22) om

externt finansierad verksamhet vid högskoleenheterna inom utbildningsde­

partementets verksamhetsområde reglerar den externt finansierade verk­

samheten inom högskolan. Bestämmelserna innebär att full kostnadser­

sättning skall utgå för verksamhet som bekostas med externa medel.

Endast i fråga om verksamhet som har synnerlig betydelse för forskning

45

och utbildning vid högskoleenheten får högskolestyrelsen medge avvikelse frän denna regel.

Övergångsvis har föreskrivits att för sådan verksamhet som bekostas med medel från forskningsråd inom utbildnings- och jordbruksdeparte­mentens områden skall elt förvaltningspålägg av 3% tillämpas. Forsk-ningsrådsfinansierad verksamhet skall inte belastas med lokalkostnader. Fr.o.m. budgetåret 1985/86 behöver inte verksamhet som finansieras av andra statliga myndigheter belastas med lokalkostnader annat än då del för verksamheten erfordras ett särskilt lokalfillskott. UHÄ har meddelat fil-lämpningsföreskrifter till förordningen om externt finansierad verksamhet (UHÄ-FS 1985:14). I dessa föreskrifter anges att högskoleenheterna av statliga myndigheter utöver direkta kostnader skall ta ut elt påslag på 5% för vissa förvaltningskostnader och för bibliotekskostnader.

Regeln att det skall ske påslag på de direkta kostnaderna för externt finansierad verksamhet har ibland mött motstånd såväl från företrädare för sektorsorganen som från enskilda forskare. Båda parter har sett påslaget som en urholkning av resurserna för forskning. Denna inställning beror pä att det externa forskningsuppdragets indirekta beroende av den totala högskoleorganisationen inte är omedelbart synligt. Likafullt föreligger det ett sådant beroende och de kostnader detta innebär måste på något sätt betalas. Om de inte betalas av uppdragsgivarna får de i praktiken subven­tioneras av fakultelsanslagen och därmed minskar utrymmet för den obundna och gmndläggande forskning, som enligt regeringens och riksda­gens intentioner skall komma till stånd genom dessa anslag.

Som framgår av statsministerns inledande redogörelse för regeringens samlade bedömning bör nuvarande regler för externt finansierad verksam­het gälla under ytterligare en treårsperiod. På längre sikt bör det gemen­samma ansvaret för att forskning och forskarutbildning inom högskolan vidmakthålls på en internafionell nivå komma till uttryck genom en konse­kvent tillämpning av principen om full kostnadstäckning. Den gmndsatsen bör gälla, vare sig finansiärens satsning är långsiktig och permanent eller om vederbörande satsar för en begränsad tid. I det senare fallet bör uppdragsgivaren betala ett påslag, som fullt ut svarar mot högskolans andel utgifter för gemensamma ändamål.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Vissa prioriterade områden

Statsministern har tidigare i dag redovisat sina bedömningar av ett antal prioriterade områden.

Bioteknik

Bioteknikomrädet är av stort intresse för svenskt samhälle och industri. Ökade insatser inom bioteknisk gmndforskning är en förutsättning för den biotekniska utvecklingen i stort.

Bioteknik kan karakteriseras som ett industriellt eller samhälleligt ut­nyttjande i teknisk skala av levande cellers eller cellkomponenters olika egenskaper för att uppnå produktion av olika nyttoprodukter. För att

46

åstadkomma detta används kunskaper från mänga olika biovetenskaper som biokemi, molekylärbiologi, cellbiologi och immunologi samt kemitek­niska vetenskaper som apparat- och processteknik, separalionsteknik, analytisk teknik osv. Inom begreppet bioteknik ligger alltså både en biolo­gisk och en teknisk funktion. Ett dynamiskt samspel mellan den biologiska komponenten, ett enzym, en bakterie, en djurcell etc. och avancerad teknik är en förutsättning för en framgångsrik bioleknisk utveckling.

Från nafionell synpunkt måste därför både bioområdet och teknikområ­det inom biotekniken utvecklas. En viktig aspekt är då behovet av integre­ring av kunnande inom olika bio- och teknikområden för att uppnå önsk­värda resultat. Bioteknikens genombrott i Sverige är beroende av en effekuv forskningssamverkan som går utöver såväl fakulteter som högsko­leenheter.

Sverige måste satsa på högteknologiområdet för att utveckla en konkur­renskraftig industri. Biotekniken är ett sådant område. Den är såväl forsk­nings- som teknikintensiv. Den fordrar tillgång till välutbildade forskare och tekniker.

Svensk industri gör nu avsevärda utvecklingssatsningar inom det biotek­niska området. Stora förhoppningar knyts ocksä till de möjligheter som genom biotekniken kan öppnas när det gäller all utveckla metoder för all påvisa och bota sjukdomar, att förbättra miljön och minska energiförbruk­ningen.

Det är visserligen svårt att förutse i vilken omfattning och i vilken takt den biotekniska utvecklingen kan svara mot dessa förväntningar. Det förefaller emellertid troligt att utvecklingen, åtminstone på läng sikt, kan bli av avgörande betydelse iriom bl.a. ovan nämnda områden.

Den hitfillsvarande utvecklingen av resurserna för bioteknisk gmnd­forskning har varit av relaUvt blygsam omfattning. Efter förslag i 1984 års forskningsproposition anvisades 4 milj. kr. som förstärkning av basresur­serna inom bioteknikomrädet inom de medicinska, matematisk-naturve­tenskapliga och tekniska fakulteterna. Dessutom har i särskild ordning och med regionalpolitiska motiveringar anvisats tillfälliga medel om samman­lagt 20 milj. kr. till universitetet i Umeå för fyraårsperioden 1985/86-1988/89. Den grundläggande högskoleutbildningen inom bioteknikområdet har byggts ui.

Mot bakgrund av vad jag har anfört föreslår jag en förstärkning av resurserna för den biotekniska forskningen inom såväl de medicinska, matematisk-naturvetenskapliga som de tekniska områdena. Jag föreslår således en ökning om 35 milj. kr. redan fr.o.m. budgetåret 1987/88 för särskilda insatser inom den biotekniska forskningen. Jag vill också fram­hålla att de av mig förordade förstärkningarna av högskolans basresurser, bl.a. ytteriigare tjänster som forskarassistent, biblioteksresurser, utmst­ning och studiefinansiering, bidrar till en uppbyggnad av forskningen även inom detta område.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Informationsteknologi

Statsministern har tidigare övergripande redovisat regeringens samlade förslag till insatser inom informationsteknologiområdel.

47

48

Stora resurser anslås av industrin och vissa statliga myndigheter för främst tillämpad forskning och utvecklingsarbete inom informationstekno-logiomrädet. Detta kräver att kunskapsbasen, dvs. grundforskningen, för dessa insatser breddas.

Utvecklingen av informationsteknologin har i de flesta västländer gätt mycket snabbt under senare år. Den svenska industrin använder i ökad utsträckning informationsteknologi vid utvecklingen av produkter och pro­cesser. Dessutom växer den industri som konstruerar, tillverkar och mark­nadsför produkter och system inom informationsteknologiomrädet.

Industrin efterfrågar därför i stor utsträckning välutbildade tekniker och naturvetare inom detta område. Industrin behöver också den kunskap som forskningen kan bidra med för att kunna utveckla produkter och processer i ett internationellt konkurrenskraftigt tidsperspektiv.

Den ökade användningen av datateknik, mikroelektronik, m.m., inte bara inom industrin utan även inom samhället i övrigt, får konsekvenser för individer och samhälle som kan vara svåra att förutse. Därför behövs det också forskning inom andra områden än de tekniska och naturveten­skapliga. Det gäller sådan forskning som syftar till att öka kunskaperna om samspelet mellan människan och tekniken. Vissa forskningsinsatser inom informationsteknologiområdet har avsett möjligheterna att eliminera nega­tiva effekter av teknikutvecklingen. En mer framåtsyflande forskning be­hövs för aU kunna påverka teknikutvecklingen i slorl.

InformaUonsteknologins utbredning inom industrin och det övriga sam­hället har inte föregåtts av forskningsinsatser i den utsträckning som hade varit önskvärd. Relativt stora statliga belopp har i och för sig satsals på målinriktad och tillämpad forskning genom anslag från bl.a. styrelsen för teknisk utveckling. Satsningar på grundforskning, vilken är en förutsätt­ning för tillämpad forskning av hög kvalitet, har däremot inte ökat i motsvarande mån.

Bristen pä grundläggande forskning av tillräcklig omfattning inom infor­mationsteknologiområdel skall ocksä ses mot bakgrund av alt antalet utbildningsplatser inom civilingenjörsutbildningen med inriktning mot informationsteknologiområdet har ökat med 60% under 1980-lalel. Detta har lett till en obalans mellan forskning och utbildning. Vidare är andelen externfinansierad forskning vid vissa högskoleinstitutioner inom informa­tionsteknologiomrädet ofta myckel hög. Även denna obalans bör rättas till genom förstärkningar av högskoleenheternas egna medel för forskning inom de aktuella områdena.

Mitt förslag till åtgärder omfattar fyra delar: stöd till forskningen inom högskolan bl.a. genom förstärkta basresurser och professurer, medel för forskningsprojekt, stöd till inrättande av ett centrum för industriell infor­mationsteknologi vid universitetet i Linköping samt särskilda projektme­del för forskning om informationsteknologins samhällskonsekvenser. Jag beräknar sammanlagt 36,1 milj. kr. för dessa andamål för budgetåren 1987/88, 1988/89 och 1989/90.

En förstärkning av högskolans basresurser inom informationsteknolo­giområdet bör göras med 11,5 milj. kr. under treårsperioden. Jag kommer i del följande att föreslå att 8 tjänster som professor inrättas inom informa-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

tionsteknologiområdet, nämligen i eleklroniksystemkonstmktion, pro­gramvaruteknik, styrsystem för industriella utmstningar, verkstadsteknisk automatisering, datalogi (tvä tjänster), bildbehandling samt datorlingvistik. Jag vill ocksä erinra om de möjligheter som finns att lokalt inrätta extra tjänster som professor.

Naturvetenskapliga forskningsrådet bör för insatser inom informations­teknologiområdet få sill anslag ökat med 7 milj. kr. under budgetåret 1987/88. Denna ökning bör göra det möjligt för rådet bl.a. att fortsäUa de insatser som har gjorts, via de medel rådet hitfills har disponerat under anslaget Nationell halvledarforskning. De hittillsvarande insatserna har framför allt avsett inköp av utmstning. Rådet bör nu i större omfattning än fidigare kunna ge anslag till forskningsprojekt.

Jag föreslår vidare all medel anvisas för inrättande av ett centmm för industriell informationsteknologi vid universitetet i Linköping. Det finns ett breU industriellt behov att fortlöpande kunna fillgodogöra sig nya landvinningar inom informationsteknologin. Det är därför viktigt att bygga upp informafionsleknologisk forskning som vägleds av tillämpningarnas långsiktiga behov. En satsning på industriell informafionsteknologi innebär även en viss profilering mellan högskoleorterna. Mitt förslag är att univer­sitetet i Linköping tillförs 3,5 milj. kr. den 1 juli 1988 och 3,5 milj. kr. den I juli 1989.

I dag finns drygt 95% av forskningsresurserna inom informationstekno­logiomrädet i södra delen av Sverige. Med hänsyn till informationsteknolo­gins strategiska betydelse innebär denna fördelning betydande problem, bl.a. för utvecklingen av forskningen och utbildningen inom breda områ­den vid högskoleenheterna i Norrland. Utveckling av kompetensen inom det informationsteknologiska området bör därför ske vid både universite­tet i Umeå och högskolan i Luleå, vilka har goda fömtsättningar att komplettera varandra. Jag föreslär därför att universitetet i Umeå anvisas 1 milj. kr. för detta ändamål fr.o.m. budgetåret 1987/88.

Jag föreslår vidare att högskolan i Luleå anvisas 1,6 milj. kr. för forsk­ning inom informationsteknologiområdet fr.o.m, budgetåret 1987/88. Jag hänvisar också till vad chefen för industridepartementet senare kommer att föreslå vid sin anmälan av anslaget till styrelsen för teknisk utveckling i fråga om medel fill FoU-projekt inom informationsteknologi vid högskolan i Luleå.

Som jag Udigare har framhållit är forskning som berör informationstek­nologins samhällskonsekvenser av stor vikt. Jag kommer i det följande att föreslå alt 1 milj. kr. tillförs humanislisk-samhällsvetenskapliga forsk­ningsrådet för forskning rörande fömtsättningar och konsekvenser av in­formationsteknologins användning.

Ytterligare insatser krävs, enligt min mening, för att förstärka den mer gmndläggande forskningen om fömtsättningar för och konsekvenser av informationsteknologins användning, Fr.o.m. budgetåret 1989/90 bör yt­terligare 4 milj. kr. anvisas för sådan forskning. Jag kommer i annat sammanhang alt föreslå regeringen att uppdra ät humanistisk- samhällsve­tenskapliga forskningsrådet och UHÄ att utarbeta förslag rörande använd­ningen av dessa medel.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

49

4   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

Nedanstående tabell visar medlens fördelning på högskoleenheter och     Prop. 1986/87:80 forskningsråd, m.m. under treårsperioden.

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Högskoleenhet

Belopp tkr.

Summa

1987/88

1988/89

1989/90

Tekniska högskolan

i Stockholm

4860

300

185

5345

Universitetet i Uppsala

1050

1050

Universitetet i Linköping

3800

4315

8115

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

2600

2600

Chalmers tekniska högskola

4080

4080

Universitetet i Umeå

1000

300

1300

Högskolan i Luleå

1610

1610

Humanistisk-samhälls-

vetenskapliga

forskningsrådet

1000

1000

Naturvetenskapliga

forskningsrådet

7000

7000

Forskning om informations-

teknologins användning

4000

4000

Summa

23200

4100

8800

36100

Jag vill dessutom framhålla att de förslag som jag komrner att lägga fram rörande allmänna förstärkningar av basresurser, forskarassistenttjänster, studiefinansiering, bibliotek och utrustning även kommer informationstek­nologiområdel tillgodo. Kombinationen av den särskilda satsningen på forskning inom informationsteknologi och dessa allmänna förstärkningar bör utgöra ett verkningsfullt bidrag till utbyggnaden av informationstekno­login inom högskolan.

Kulturvetenskaplig forskning

Naturvetenskaplig forskning kan motiveras pä i princip två olika sätt -som led i en fortsatt teknisk, medicinsk och lantbruksvetenskaplig forsk­ning å ena sidan eller som något i sig självt betydelsefullt å den andra. På samma sätt förhåller det sig med fördjupade studier i humanistiska, juridis­ka, samhällsvetenskapliga och religionsvetenskapliga ämnen.

Kulturvetenskaplig forskning har också stor praktisk betydelse. I en värld där avstånden krymper och de internationella kontakterna ökar, ställs det allt störte krav på att vi kan förstå och kommunicera med andra folk och kulturer. Kommunikation kräver språk, och utan kunskaper om andra föreställningsvärldar och referensramar uppkommer lätt missför­stånd, som kan leda ull konflikter och brutna kontakter. För att hantera de svårigheter vi ställs inför i vår moderna tillvaro, behöver vi inte bara fä del av gammal kunskap ulan också av nya förslag till värdering och tolkning. Människan har den unika egenskapen att kunna lagra förvärvade kunska­per och insikter, tankar och känslor och förmedla dem genom fid och rum. Det skrivna ordet upphäver tiden, men är avstånden stora måste texten tydas och tolkas. För detta behöver vi forskning, liksom vi behöver den för att urskilja sammanhang såväl historiskt som i nutiden.

Detta sätt att resonera är förvisso inte felaktigt. Men del förbigår ändå.

50

som universitets- och högskoleämbetet framhåller i sin skrift Forskning i högskolan (UHÄ-rapport 1986:14, s. 20), det som utgör fundamentet för forskningens plats i samhället: den ständigt fortgående "kritiska ompröv­ningen av våra föreställningar och sökandet efter ny kunskap om världen omkring oss. Detta utgör en så gmndläggande del av värdesystemet i vårt samhälle att vi har svårt att föreställa oss etl kulturmönster det fömtan. Det finns saker som infe kan eller behöver motiveras i termer av pengar eller immateriell välfärd. Det är inte nyttan eller njutningen utan nyfiken­heten som får oss att utforska universums yttersta gränser, materiens minsta stmklurer, livets hemliga koder eller det mänskliga skapandet i alla dess uttrycksformer".

Mot bakgrund av en sådan allmän bedömning gav regeringen i december 1984 humanistjsk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet i uppdrag att i samråd med universitets- och högskoleämbetet granska situafionen inom det kulturvetenskapliga forskningsområdet och komma med förslag till förbättringar. Rådet har avlämnat en rapport som innehåller en rad förslag till framför allt resursförstärkningar. UHÄ har i sin anslagsframställning lagt stor vikt vid resursförstärkningar för bl.a. professorstjänsler inom humanistisk fakultet och inom det konstnärliga området.

Jag kommer i del följande att föreslå en rad förstärkningar inom det kulturvetenskapliga området. För den kommande treårsperioden föreslår jag här inrättandet av 42 nya professurer inom kulturvetenskaperna, varav 13 inom det konstnärliga området. Därtill kommer tre gästprofessurer. Jag föreslår vidare ökade medel för alt inrätta tjänster som forskarassistent och för att förstärka basresurserna, högskolebiblioteken samt studiefinan­sieringen i forskamtbildningen inom de berörda fakulteterna. Anslaget fill humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet föreslås för budgetåret 1987/88 öka med sammanlagt 12,4 milj. kr. För de två därpå följande budgetåren förordar jag att rådets anslag ökar med 3,6 resp. 4,4 milj. kr. utöver kompensafion för pris- och löneökningar. Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] kommer senare att föreslå förstärkningar för bl.a. arkivväsendet och för forskning inom kultursektorn i övrigt.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Jämställdhetsforskning m.m.

Formellt råder jämställdhet mellan kvinnor och män i värt samhälle. Reellt skiljer sig kvinnors och mäns levnadsvillkor i väsentliga avseenden. Skill­naderna är till icke ringa del historiskt betingade.

Forskning med utgångspunkt i ett jämställdhetsperspektiv pågår vid etl stort antal institutioner, företrädesvis inom de humanistiska och samhälls­vetenskapliga fakulteterna. Resurserna för handledning är allmänt sett knappa och de psykologiska hindren avsevärda. Kvinnornas svaga repre­sentation på högre undervisnings- och forskartjänster bidrar Ull att denna forskning har en med hänsyn till ämnets betydelse alltför ringa omfattning.

Enligt min mening rör det sig om ej mindre än tre olika behov. Principi­ellt bör de betraktas åtskilda, men de kan inte i praktiken tillgodoses oberoende av varandra. För det första är det av grundläggande vetenskap­ligt intresse att teckna en tydligare bild av skillnaderna mellan manligt och

51

kvinnligt i fråga om språk, kultur, politik liksom i fråga om sjukdomars utbredning och orsaker. Detta senare har bl.a. uppmärksammats av medi­cinska forskningsrådet. För det andra finns det behov av att från en rent sektoriell, arbetsmarknadspofitisk synpunkt genom forskning söka utvär­dera olika tänkbara strategier för att på sikt åstadkomma en jämnare fördelning mellan kvinnor och män på skilda yrkesområden. För del tredje och slufiigen finns del - som jag inledningsvis anförde anledning att se med stort allvar pä det förhållandet alt kvinnor är sä starkt underrepresen-terade just inom forskning och högre utbildning.

Mot bakgrund härav är det enligt min mening av största vikt, att det vid universiteten skapas och vidmakthålls miljöer, som är positiva till jäm­ställdhetsforskning, forskning rörande kvinnligt och manligt inom olika ämnen samt till en starkare ställning för kvinnor inom forskningen som yrke. Fora för kvinnoforskning och kvinnliga forskare spelar här en viktig roll och bör enligt min mening få ökade resurser. För .närvarande utgår 1330000 kr. till denna verksamhet, som finns vid universiteten och vid högskolan i Luleå. Jag kommer i det följande att föreslå att ytterligare 500000 kr, beräknas för detta ändamål. I samband därmed har jag även beaktat behovet av ökat stöd till Kvinnovetenskaplig tidskrift.

Behovet av kvinnliga förebilder är stort när det gäller forskning, efter­som kvinnor är i klar minoritet inom delta område. Det är också av stort värde att öka det internationella samarbetet bland kvinnliga forskare. Därför bör enligt min mening medel anvisas för inrättande av en gäst­professur för en utländsk kvinnlig forskare. Jag återkommer i denna fråga under anslaget Humanistisk-samhällsveienskapliga forskningsrådet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Handikappforskning

Forskningsrådsnämnden har karllagt statens stöd fill forskning på handi­kappområdet och visat att statliga insatser genom olika myndigheter och organ budgetåret 1985/86 uppgick fill sammanlagt 9,4 milj. kr. De myndig­heter och organ som är aktuella i detta sammanhang är bl.a. forsknings­rådsnämnden, humanistisk- samhällsvetenskapliga forskningsrådet, medi­cinska forskningsrådet, dclegafionen för social forskning, styrelsen för teknisk utveckling, statens råd för byggnadsforskning och transportforsk­ningsberedningen. Dessutom satsar staten drygt 5 milj. kr. till utvecklings­arbete samt landsting och kommuner sammanlagt 4 milj. kr. till samma ändamål. Forskningsrådsnämndens förslag innebär att nämnden får ansva­ret för planering, samordning och kanalisering av resurserna för handi­kappforskning.

Efter samråd med statsrådet Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] föreslår jag att forsknings­rådsnämnden i enlighet med förslaget fortsättningsvis får ett samordnings­ansvar för handikappforskning. Jag kommer i annat sammanhang att före­slå regeringen all besluta om en ändring i forskningsrådsnämndens instmk-tion med denna innebörd.

För slöd till forskning inom handikappområdet bör forskningsrådsnämn­den fr.o.m. budgetåret 1987/88 anvisas 2,5 milj. kr. 1 statsministerns inledande anförande förordas att sektorsorganen i fortsättningen skall ta

52

etl slörre ansvar för långsiktig kunskapsuppbyggnad. Sektorsorgan med ansvar för FoU inom handikappområdet bör - i enlighet med vad som angivits i statsministerns anförande - tillsammans anslå minst lika mycket som jag här har förordat, dvs. 2,5 milj. kr. ärligen för detta ändamål. Dessa medel bör fördelas via forskningsrådsnämnden. Sammantaget kommer då nämnden att ansvara för fördelningen av 5 milj. kr. ärligen för den långsik­figa kunskapsuppbyggnaden inom handikappforskningen. Även forsk­ningsråd och andra organ med engagemang inom området bör i enlighet med huvudlinjerna i nämndens förslag samordna sin anslagsgivning med forskningsrädsnämnden.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Nationellt tillgängliga forskningsanläggningar

Naturvetenskapliga forskningsrådet har uppmärksammat frågan om de nafionellt tillgängliga forskningsanläggningarna inom del naturvetenskapli­ga området och problemet med en finansiering av deras driftkostnader även på längre sikt. På grundval av en utredning som bilagts rådets an­slagsframställning har rådet föreslagit följande: 

fill nafionellt tillgängliga forskningsanläggningar bör räknas sådana som innebär en koncentration av nationella forskningsresurser till en be­stämd högskoleenhet,

anläggningen bör ha den nationella tillgängligheten uttryckt i instruktion eller dylikt och ha driftkostnader av viss storlek, förslagsvis lägst 1 milj. kr.,

ansvaret för drift och underhåll bör åvila huvudmannen,

drift och underhåll säkras genom att särskilda medel ställs till huvud­mannens förfogande över statsbudgeten,

den vetenskapliga standarden bör bli föremål för internafionella utvär­deringar.

De särskilda medlen bör anvisas under fakultetsanslag.

Naturvetenskapliga forskningsrådet föreslår att i en första omgång The Svedberglaboratoriet i Uppsala, synkrotronljusanläggningen MAX i[REDACTED_EFTERNAMN] och Onsala-observatoriel i Göteborg ges ställning som nationella forsk-* ningsanläggningar. I ett senare skede finns fler forskningsresurser som bör fä denna status.

Jag finner det naturligt att nafionella centra byggs upp kring dyrbar utmstning eller när det av andra skäl är ändamålsenligt all samla resur­serna til! en högskoleenhet. Samverkan innebär effektiv resursanvändning och möjlighet att skaffa utmstning som inte kan finansieras lokall. Jag tillstyrker därför alt nationellt tillgängliga forskningsanläggningar inrättas i enlighet med rådets förslag. Förslaget innebär att man på ett bäUre sätt markerar den nationella användningen. På kort sikt blir inte förändringen så stor eftersom forskare från hela landet redan i dag utnyttjar dessa anläggningar. På längre sikt bör emellertid förslaget bidra till elt ökat nationellt nyttjande och innebära en långsiktig garanti för driften. Succes­sivt bör fler forskningsresurser kunna få denna ställning. Naturvetenskap­liga forskningsrådet har i sitt förslag nämnt några anläggningar som är aktuella i ett andra steg. Nationellt tillgängliga forskningsanläggningar är

53

givetvis också tänkbara även inom andra områden än naturvetenskaplig och teknisk forskning. Jag utgår från att berörda högskoleorgan aktualise­rar frågan om nya nafionella anläggningar när det är motiverat.

Följande utgångspunkter bör enligt, min mening i huvudsak gälla för tillkomsten av nationellt tillgängliga forskningsanläggningar:

-

organisation och ledningsorgan som tillgodoser nationellt inflytande erfordras,

-

former för anvisande av medel till utrustning och drift som garanterar verksamheten måste etableras,

-

en anläggning bör normalt knytas fill den högskoleenhet där den är belägen eller eljest har naturlig anknytning till.

Regeringen bör utse ordförande i styrelse för nafionell forskningsan­läggning. Vidare bör alltid företrädare för nationella forskningsorgan och för nyttjare ingå i styrelsen.

Jag kommer i annat sammanhang att föreslå regeringen att fatta beslut om en ändring i högskoleförordningen i enlighet med vad jag här anfört.

För anläggningen bör anvisas ett specificerat belopp under närmast berört fakuhetsanslag. Detta belopp bör ses som elt garanterat driftbidrag för att tillgodose den nationella tillgängligheten. Styrelsen för den nationel­la forskningsanläggningen bör varje år lämna förslag til! den ekonomiska ram som bör avdelas för anläggningen.

Jag kommer i det följande i samband med min anmälan av anslagen till de matematisk-naturvetenskapliga och tekniska fakulteterna alt föreslå tre nationella forskningsanläggningar nämligen The Svedberg-laboratoriet, MAX-laboratoriet och Onsala-observatoriel. I samband härmed kommer vissa medel att överföras frän anslaget till naturvetenskapliga forsknings­rådet m.m. till fakultetsanslag.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Forskningssamarbete i Umeå

Regeringen uppdrog den 17 april. 1986 åt professor Lars-Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN] att utreda samverkan inom områdena bioteknik samt hälso- och miljö­skydd mellan olika forskningsorgan i Umeå. 1 första hand berörs universi­tetet i Umeå och huvudavdelning 4 av försvarels forskningsanstalt (FOA 4). Utredningsmannen har den 30 oktober 1986 redovisat sitt uppdrag.

Förslaget innebär i korthet följande. Två centrumbildningar byggs upp, centrum för moiekylärbiologisk forskning (MBC) och centrum för miljöve-lenskaplig forskning (CMF), Universitetet i Umeå och försvarets forsk­ningsanstalt föreslås bli parter i dessa. Sveriges lantbruksuniversitet och arbetarskyddslyrelsen bör erbjudas möjlighet att ansluta sig till centrum­bildningarna. Centrumbildningarna bör ledas av styrelser med aktiva fors­kare men inte ha någon kansliorganisation eftersom verksamheten skall bedrivas inom ramen för de samverkande myndigheterna. För att stimule­ra samverkan bör styrelserna enligt utredningen disponera särskilda me­del, MBC 9 milj. kr./år och CMF 22 milj. kr för en inledande fyraårsperiod. Universitetet i Umeå utövar tillsyn över centrumbildningarna.

Förslaget har remissbehandlats. Remissinstanserna har i allmänhet be­dömt tillkomsten av centrumbildningar enligt utredningens förslag som en

54

ändamålsenlig åtgärd för att främja forskningssamarbete inom tvärveten­skapliga forskningsområden av det slag utredningen behandlar. Flera har dock framhållit att både vad gäller verksamhetsinnehäll och samarbetsfor­mer finns motsvarande forskning på andra universitetsorter, som också behöver utökat stöd. I frågan om vilken centrumbildning som bör ges högst prioritet är meningarna delade. FOA och Sveriges lantbruksuniversitet prioriterar miljövetenskaplig forskning, medan universitetet i Uppsala be­dömer molekylärbiologiskt centrum som mest angeläget. UHÄ och univer­sitetet i Linköping anser att ett beslut om medel bör föregås av en noggran­nare vägning av behoven vid samtliga berörda högskoleorter. Arbetar-skyddsslyrelsen avstyrker en integration av styrelsens forskningsfilial i Umeå i det föreslagna central för miljövetenskaplig forskning.

Föregen del vill jag anföra följande. Som framgår av utredningen finns i Umeå betydande resurser inom de områden som har behandlats av utred­ningen. Jag finner de strävanden till närmare samarbete som utredningen är ett uttryck för värda allt stöd. Mot denna bakgmnd kommer jag att föreslå vissa resursförstärkningar.

Utöver universitetet är FOA 4 och lantbmksuniversitetei intressenter i ett eventuellt centrum för miljövetenskaplig forskning. Samtliga är positiva till bildandet av ett sådant centrum. Redan i dag finns en rad samarbetspro­jekt som utgör en god gmnd för ett framlida centrum. Mot denna bakgmnd tillstyrker jag all elt centmm för miljövetenskaplig forskning i Umeå bildas enligt utredningens förslag. Jag delar den uppfattning som framförts av flera remissinstanser att uppbyggnaden bör ske successivt, bl.a. med hänsyn till tillgången på kvalificerade forskare. Jag har för budgetåret 1987/88 beräknat 4 milj. kr. under anslaget till de matematisk-naturveten­skapliga fakulteterna. Universitetet bör i samråd med övriga berörda myn­digheter återkomma med förslag hur detta centmm bör vara organiserat och ledas och under vilka fömtsättiiingar medlen skall kunna disponeras. Jag har i denna fråga samrått med cheferna för försvars- och jordbruksde­partementen.

Statsmaklen har redan, bl.a. genom de särskilda medlen till universite­tet i Umeå för bioteknisk forskning (prop. 1984/85:115, s. 53) lagt en grund för en utbyggd verksamhet inom det molekylär-biologiska området. Jag kommer senare att under anslaget till de malemafisk-naturvelenskapliga fakulteterna föreslå en förstärkning fill universitetet för en utvidgad basor­ganisation för den biotekniska forskningen. Dessa medel kommer till skill­nad från de särskilda medlen för bioleknisk forskning alt utgöra en perma­nent förstärkning av resurserna. Medlen bör, om de lokala högskoleor­ganen så finner lämpligt, också kunna användas för ett eventuellt centrum för molekylärbiologisk forskning.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Internationellt grundforskningssamarbete

Omfattningen av del internationella samarbetet ökar. Skälen härför är många: behovet av utomordentligt stora utmslningsresurser, medvetenhe­ten om gemensamma intressen, t.ex. miljöfrågor, nödvändigheten av in­formationsutbyte och arbetsfördelning.

55

I samband med den forskningsministerkonferens inom Europarådet som ägde rum i september 1984 utarbetades förslag till uppbyggnad och för­stärkning av europeiska nätverk för forskningssamarbete. European Sci­ence Foundation (ESF) uppmanades att inom två år utarbeta en rapport om de åtgärder som ESF ämnade vidta i enlighet med konferensens rekom­mendationer. Ekonomiska bidrag till ESF för detta arbete har lämnats av Europarådets medlemsländer och av vissa av de i ESF ingående medlem­marna, nämligen forskningsråd och vetenskapliga akademier. ESF har nu till Europarådets ministerkommitté överlämnat en rapport.

ESF framhåller aU beslutet att förstärka nätverken för forskningssamar­bete har lett fill en intensiv verksamhet i Europa. Intresset och deltagandet från många forskare har varit stort. Vid forskningsminislerkonferensen utpekades 25 områden för samarbete, vilka kunde grupperas inom sex rubriker, nämligen forskning om jorden, havet och rymden: hälsa och biologi; material och energi; mänsklig utveckling; jordbmk och livsmedel samt avancerad teknologi. Inom samtliga områden har samarbetet intensi­fierats och vissa nya projekt har tillkommit.

Slutsatserna i ESF:s rapport är alt det finns goda fömtsättningar att ytterligare förstärka grundforskningssamarbetel inom dessa områden. Det­ta förutsätter emellertid aU ESF tilldelas ytteriigare medel.

Enligt min mening är det viktigt att ESF ges möjlighet att även fortsätt­ningsvis stödja forskningssamarbete av delta slag inom Europa. Det stäm­mer väl överens med regeringens övergripande strävanden Ull ett ökat europeiskt samarbete. Jag återkommer fill denna fråga vid min anmälan av anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål.

Inom naturvetenskaplig forskning finns en rad exempel på framgångsrikt internafionellt samarbete, där Sverige akfivt deltar. Som exempel härpå kan nämnas den europeiska organisafionen för grundforskning inom hög­energifysik, CERN, där Sverige aktivt medverkat sedan 1950-talet, Euro­pean Southern Observalory (ESO), den europeiska molekylärbiologiska konferensen (CEBM), det molekylärbiologiska laboratoriet (EMBL), stif­telsen för studium av inkoherent spridd radiosträlning (EISCAT) samt fusionssamarbetet inom de europeiska gemenskapema (EG). Utöver dessa har Sverige under föregående år vunnit medlemskap i det internationella oceanborrningsprogrammet (ODP), där Sverige tillsammans med övriga nordiska länder utgör ena hälften av etl europeiskt konsortium. Sverige har också engagerat sig i arbetet med a« omvandla den.brittiska neutron-spallationskällan (ISIS), vid Riitherford Appleton Laboratory, till en ge­mensam europeisk forskningsanläggning,

Sverige satsar stora resurser i medlemsavgifter till internationella forskningsorganisationer. För att åstadkomma största möjliga utbyte av dessa insatser bör möjligheterna för svenska forskare aU utnyttja dessa anläggningar förbättras. Viktigt är att yngre forskare ges fillfälle att med­verka i forskningen vid dessa anläggningar. Härför erfordras bl. a. reseme­del. Jag har beaktat detta vid mina medelsberäkningar i det följande.

Vår medverkan i internationella forskningsorganisationer innebär också etl viktigt teknologiskt och industriellt utbyte med andra länder. Organisa­tionemas inköp från medlemsländerna innebär möjligheter till leveranser

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

56

för svenska förelag. Den sammanlagda årliga omslutningen för ovan upp­räknade organisationer är ca 5 miljarder kr., vilket innebär att de inte bara är högteknologiska verksamheter vid teknikfronten utan också kvantitativt representerar en betydelsefull marknad. Minst lika viktig är också den kunskapsöverföring till svensk industri som kontakter och medverkan i olika former av utvecklingsprojekt ger. Ett högteknologiskt samarbete av delta slag kan ge berörda företag exportfördelar även i andra sammanhang. Etl led i att utnyttja våra insatser i dessa organisationer på bästa säu är därför också att avsätta resurser för att skapa och underlätta kontakter mellan svensk industri och dessa organisationer. Jag kommer senare att under anslaget Europeisk forskningssamverkan redovisa de insatser som genomförts vad gäller Sveriges industrikontakter med CERN. Det är nu lämphgt all mot bakgmnd av dessa erfarenheter skapa mer permanenta former för delta teknologiska och industriella utbyte. Jag avser alt i annat sammanhang återkomma til! regeringen med förslag i denna fråga.

Global change är ett världsomspännande forskningsprogram som sam­ordnar vetenskapliga studier av de globala samspelen mellan luft, hav och kontinenter, särskilt vad avser biologiska och kemiska processer och hur människan i dag påverkar dessa. Det internafionella sekretariatet kommer att förläggas till Sverige (universitetet i Linköping och Vetenskapsakade­mien). Jag kommer att under anslagen Temaorienterad forskning och Vissa bidrag till forskningsverksamhet föreslå vissa medelsförstärkningar för detta ändamål.

Tillsammans med övriga nordiska länder söker Sverige medlemskap i den europeiska synkrotronljusforskningsanläggningen (ESRF) i Grenoble. De nordiska länderna avser att med stöd av ett avtal mellan forskningsrå­den i de olika länderna bilda ett konsortium för ändamålet. En gemensam nordisk representation kommer att få etl slörre inflytande än vad vart och ett av länderna kan påräkna. Det är samtidigt ett bra exempel pä nordisk samverkan. Jag kommer att under anslaget Naturvetenskapliga forsknings­rådet m. m. föreslå en uppräkning av anslaget för detta ändamål.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

1. att bemyndiga regeringen att bemyndiga forskningsråden och

forskningsrådsnämnden att besluta om tilldelning av anslag för högst

tre år,

2.

att godkänna vad jag föreslagit om statens psykologisk-pedago-giska bibliotek och om delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning,

3.

att bemyndiga regeringen att besluta om överföringar mellan fakultetsanslag i enlighet med vad jag förordat.

57

Anslagsberäkningar

Forskning och forskarutbildning inom högskolan m.m.

I budgetpropositionen har medel för forskning och forskarutbildning inom högskolan m.m. endast beräknats preliminärt. I del följande redovisar jag förslag till anslag för budgetåret 1987/88 samt till resursförstärkningar för budgetåren 1988/89 och 1989/90.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

D 15. Forskningsanknytning av grundläggande högskoleutbildning samt konstnäriigt utvecklingsarbete

1985/86 Utgift

17809448

Reservation

1986/87 Anslag

17121000

1987/88 Förslag

21396000

4307156

Från anslaget bestrids kostnader för dels olika åtgärder för forsknings­anknytning av grundläggande högskoleutbildning, dels konstnärligt ut­vecklingsarbete. Medlen för forskningsanknytning disponeras av region­styrelserna för högskolan. Medlen för konstnäriigt utvecklingsarbete dis­poneras av universitets- och högskoleämbetet.

Anslagsfördelning

Anslagspost

1986/87

Beräknad ändring

1987/88

Föredraganden

1. Forskningsanknytning av

grundläggande högskole-

utbildning

a) Stockholms högskoleregion

2387000

+  191000

b) Uppsala högskoleregion

2623000

-1- 207000

c) Linköpings högskoleregion

1562000

-1-  125000

d) Lund/Malmö bögskoleregion

2665000

+ 212000

e) Göteborgs högskoleregion

2119000

-i-   170000

f)  Umeå högskoleregion

2108000

+  169000

2. Konstnärligt utvecklingsarbete

3657000

a) Vissa professurer vid

universitetet i Göteborg

(textilkonst samt skulptur)

-1-  800000

b) Professur vid universitetet

i[REDACTED_EFTERNAMN] (komposition)

+  300000

c) Konstnäriigt utvecklings-

arbete

-1-2101000

Utgift

17121000

-1-4275000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). En väsentlig del av resurserna för konstnärligt utvecklingsarbete utgör den del av tjänstgöringsskyldigheten för de konstnäriiga professu­rerna, som avser konstnärligt utvecklingsarbete. Under detta anslag redo­visas därför ocksä vissa av de förslag som UHÄ fört fram under anslaget D 12. Utbildning för kultur- och informationsyrken.

58

Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Prop. 1986/87:80

Ändamål/högskoleenhet m.m.

Kostnad budgetåren (tkr.)

1987/88

1988/89

1989/90

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Forskningsanknytning av

grundläggande högskoleutbildning

Stockholms högskoleregion

H- 350

Uppsala högskoleregion

+  350

Linköpings högskoleregion

+ 250

Lund/Malmö högskoleregion

-1- 350

Göteborgs högskoleregion

-1-  350

Umeå högskoleregion

-1- 350

Summa

-1-2000

Utbildning för kultur och informationsyrken Professur i textil konst, UG Professur i målning, UUm" Professur i skulptur, UUm" Professur i grafik, UUm Professur i regi, dramatiska institutet Professur i komposition, UL Professur i scenisk gestalt­ning, teaterhögskolan Omvandling av tvä huvudlärar­tjänster till professurer, konstfackskolan

Professur! koreografi, danshögskolan Professur i scenisk gestaltning, UG Professur i skulptur, UG Professur i scenisk gestaltning, UL Professur i musikdramatisk scengestaltning, operahögskolan Professur i materialkunskap, konsthögskolan Musikpedagogiskt centrum, musikhögskolan i Stockholm

Summa

Konstnärligt utvecklingsarbete

Danshögskolan Dramatiska institutet Konstfackskolan Konsthögskolan Musikhögskolan i Stockholm Operahögskolan Teaterhögskolan i Stockholm Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Universitetet i Göteborg Universitetet i Umeå Högskolan i Luleå

Summa

-h 400

+ 200 -I- 300

-I- 300

-H   120

-1-

400

+

300

+

400

+  300 + 400 +    10

-f-

450

+   150

-I-1200

-H550

+ 980

-1-    70

+    30

-1-   100

-1-

45

+   160

+

70

+  100

+    35

-H   150

+

60

4-    60

+    30

+    60

+    30

-1- 200

+

50

+    35

+ 500

+

125

+    90

-1-

150

+   150

+   100

+ 1500

-1-

500

+ 400

-1-4700

+2050

+ 1380

' UL=universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG= universitetet i Göteborg och UUm=universitetet i Umeå

 Kostnaderna bestrids från anslaget D 12. Utbildning för kultur- och informations­yrken.

UHÄ har låtit utarbeta översikter över vissa frågor kring verksamheten konstnärligt utvecklingsarbete inom högskolan. Arbetet har resulterat i bl.a. UHÄ-rapport 1985:23, Konstnärligt utvecklingsarbete m.m. Erfa­renheter och frågeställningar.

59

I UHÄ-rapporten finns en utförlig redogörelse för tillkomsten av det konstnärliga utvecklingsarbetet, vars innebörd och avgränsningar också diskuteras.

UHÄ anser all övervägande skäl talar för att den nuvarande benämning­en bibehålls. Det konstnärliga utvecklingsarbetets särart är och bör vara, att det bygger på konstnärlig grund och avser utveckling och förnyelse av de konstnärliga uttrycksmedlen utan bindning till vetenskapliga metoder och formkrav.

UHÄ framhåller behovet av resursförstärkningar för följande ändamål:

Projektmedel

"Rörlig resurs" för andra lärare än professor

Dokumentafion

Lokaler och utrustning

Övriga basresurser

UHÄ har fått i uppdrag av regeringen att utforma förslag till en ordning för fördelning av medel för konstnäriigt utvecklingsarbete, motsvarande den som nu gäller ifråga om fördelning av medel för forskning inom ramen för den rörliga resursen. UHÄ anser att storleken av den rörliga resursen och dess användning primärt är en lokal angelägenhet. Med hänsyn till de begränsade medel som är tillgängliga för högskoleenheterna under denna anslagspost anser UHÄ att det inte är meningsfullt med t.ex. en regional fördelning av den röriiga resursen. I stället bör respekfive högskoleenhet beakta behovet av en röriig resurs inom ramen för de medel för konstnär­ligt utvecklingsarbete som står till förfogande för enheten.

UHÄ föreslår en förstärkning av anslagsposten för konstnärligt utveck­lingsarbete under den kommande treårsperioden med 1500000 kr. budget­året 1987/88, 500000 kr. budgetåret 1988/89 och 400000 kr. budgetåret 1989/90. UHÄ lämnar förslag på hur medlen bör fördelas.

UHÄ hemställer att

1. en tjänst som professor i textilkonsl inrättas vid universitetet i Göte­

borg den I juli 1987,

2.

en tjänst som professor i målning inrättas vid universitetet i Umeå den 1 juli 1987,

3.

en tjänst som professor i skulptur inrättas vid universitetet i Umeå den Ijuli 1987,

4.

en tjänst som professor i grafik inrättas vid universitetet i Umeå den 1 juli 1987,

5.

en tjänst som professor i regi inrättas vid dramatiska institutet den 1 juli 1987,

6.

en tjänst som professor i komposition inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den I juli 1987,

7.

en tjänst som professor i scenisk gestaltning inrättas vid teaterhög­skolan i Stockholm den I juli 1987,

8.

beslut fatlas om inrättande av en tjänst som professor i koreografi vid danshögskolan den 1 juli 1988,

9.

beslut fattas om inräUande av en tjänst som professor i scenisk gestaltning vid universitetet i Göteborg den 1 juli 1988 med samtidig indragning av en halv adjunktstjänsl i samma ämne.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

60

10.

beslut fattas om inrättande av en tjänst som professor i skulptur vid     Prop. 1986/87:80 universitetet i Göteborg den 1 juli 1988,

11.

beslut fallas om inrättande av en tjänst som professor i scenisk     Bilaga 6 gestaltning vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1989 med samtidig indragning     Utbildningsdep. av halv adjunktstjänsl,

12.

beslut fattas om inrättande av en tjänst om professor i musikdrama­tisk scengestallning vid operahögskolan i Stockholm den 1 juli 1989,

13.

beslut fattas om inrättande av en tjänst som professor i material­kunskap vid konsthögskolan den 1 juli 1989 med Björn[REDACTED_EFTERNAMN] som förste innehavare,

14.

beslut fatlas om inrättande av en tjänst som professor i musikpeda­gogik vid musikhögskolan i Stockholm den 1 juli 1988,

15.

att under ett reservaUonsanslag D 15. Forskningsanknytning av grundläggande högskoleutbildning samt konstnäriigt utvecklingsarbete anvisas

för budgetåret 1987/88

+ 20621000 kr.

för budgetåret 1988/89

+ 21121000 kr.

för budgetåret 1989/90

+ 21521000 kr.

16.  samt att de riktlinjer för utveckling och ekonomiska ramar som

UHÄ i sammanhanget i övrigt redovisat godkännes

Föredragandens överväganden

Forskningsanknytning av all gmndläggande högskoleutbildning var ett av högskolereformens övergipande mål. Begreppet forskningsanknytning stär för en rad varierande insatser, bl.a. beroende av vilken utbildning det gäller. Frän anslaget finansieras t.ex. utveckling av nya forskningsområ­den, FoU-projekt, kurser i bl.a. forskningsmetodik, seminarier, föreläs­ningar saml studieresor. Medlen har också betydelse som stödresurs för de mindre högskolorna,

I likhet med UHÄ anser jag det angeläget med en förstärkning av resurserna för forskningsanknytning av utbildningar som saknar fasta forskningsresurser (+700000 kr.)

Enligt min mening fyller konstnärligt utvecklingsarbete inom sill område en funktion som närmast motsvarar forskningen inom högskolan i övrigt. Det är en verksamhet vars syfte är att utvidga och fördjupa kunskaperna samt finna former att framföra vunna insikter och erfarenheter. Utveckling inom en konstart eller ett konstnärskap kan bara ske ufifrån en konstnäriig gmnd och bör definieras utifrån sina egna kriterier. För den samlade kunskapsutvecklingen inom det konstnärliga området måste givetvis ocksä forskning i gängse mening kunna utnyttjas.

Jag vill i delta sammanhang erinra om alt konstnärligt utvecklingsarbete

också kan förekomma i anslutning till andra högskoleutbildningar än de

konstnärliga. Som min företrädare anförde i propositionen om lärarutbild­

ning på grundskolan (prop. 1984/85:122, UbU 31, rskr 366) bör sådana

resurser även kunna användas för forskningsanknytning och konstnärligt

utvecklingsarbete i anslutning ull praktisk-estetisk lärarutbildning.

61

För konstnärligt utvecklingsarbete har berörda högskoleenheter två slag

Prop. 1986/87:80

av resurser, dels professorstjänsler med denna typ av arbete som en av

sina uppgifter, dels de särskilda medel som beräknas under förevarande

Bilaga 6

anslag.

Utbildningsdep.

Textilkonst

Vid institutionen konstinduslriskolan inom universitetet i Göteborg pågår en omfattande utbildnings- och utvecklingsverksamhet inom områdena design och konsthantverk. InsUtutionen har ännu ingen professur. Konst­hantverk med inriktning mot lexlilkonst är särskilt etablerat och fram­gångsrikt. Förslaget om en tjänst som professor inom detta område intar en framskjuten plats i anslagsframställningen från universitetet i Göteborg. Det är, som UHÄ framhåller, mycket viktigt att verksamheten stöds och stimuleras. Jag förordar att en tjänst som professor i te.xtilkonst inrättas vid universitetet i Göteborg den 1 juli 1987 (+400000 kr.).

Skulptur

I anslutning till linjen för fri konst i Göteborg finns endast en professors­tjänst. Jag finner det angeläget att resurserna för konstnärligt utvecklings­arbete inom området förstärks genom att ytterligare en tjänst som profes­sor inräUas. Jag förordar att en professur i skulptur inrättas vid universite­tet i Göteborg den 1 juli 1987 (+400000 kr.).

Linjen för fri konst i Umeå

Riksdagen har beslutat att linjen för fri konst skall finnas inrättad vid universitetet i Umeå fr.o.m. den 1 juli 1987. Enligt min mening är det av största betydelse att verksamheten redan från början kan bedrivas med goda resurser. Jag förordar därför alt en tjänst som professor i vart och ett av ämnena målning, skulptur och grafik bör inrättas den 1 juli 1987 vid universitetet i Umeå. Kostnaderna för tjänsterna bör bestridas inom ramen för de medel som jag i årets budgetproposition beräknat under anslaget Utbildning för kultur- och informafionsyrken.

Universitetet i Umeå har anhållit att professorn och rektorn vid konst­högskolan Georg Suttner utses som förste innehavare av tjänsten som professor i målning. Georg Suttner har deltagit i planeringen av linjen för fri konst vid universitetet. Del är angeläget att han kan fullfölja detta arbete. Jag kommer i annat sammanhang att föreslå regeringen att förordna Georg Suttner som förste innehavare av tjänsten.

Komposition

Vid institutionen musikhögskolan i Malmö bedrivs, liksom vid motsvaran­de institutioner i Stockholm och Göteborg, en omfattande utbildningsverk­samhet.

UHÄ betonar vikten av all utbildningen och den konstnärliga utveck-

62

lingen i komposition leds av en framstående konstnär. Jag delar ämbetets uppfattning och föreslär att en tjänst som professor i komposition inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1987 (+300000 kr.).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Musikpedagogik

Sedan OMUS-reformen genomfördes 1978 har ett brett musikpedagogiskt utvecklingsarbete initierats vid musikhögskolan i Stockholm, Detta inne­bär bl.a. alt goda förutsättningar skapas för musikpedagogisk forskning och forskarutbildning. Jag förordar att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 450000 kr. resp. 150000 kr. anvisas för den musikpedagogiska forskning­en. Jag förordar vidare alt en tjänst som professor i musikpedagogik inrättas vid musikhögskolan i Stockholm den 1 juli 1988. Kostnaderna för tjänsten skall bestridas inom ramen för de angivna beloppen.

Scenisk gestaltning

Det sceniska området saknar för närvarande högre tjänster. Scenfram­ställning är central inom skådespelarkonsten. Inrättandet av professurer i ämnet scenisk gestaltning är väsentligt för det konstnäriiga ulvecklingsar-belel vid teaterhögskolorna. Jag förordar alt tjänster som professor i scenisk gestaltning inrättas vid teaterhögskolan i Stockholm den 1 juli 1988 (+300000 kr.) och vid universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg den 1 juli 1989 (+300000 och +300000 kr.).

Regi

Vid dramatiska institutet (DI) bedrivs en i landet unik utbildning av flera yrkeskategorier för såväl teater som film och TV. Ämnet regi intar en nyckelposition i institutets verksamhet. UHÄ ger en professor i regi vid DI hög prioritet. Jag finner det angeläget med en sådan förstärkning av den konstnärliga verksamheten inom området och förordar att en tjänst som professor i regi vid dramatiska institutet inrättas den 1 juli 1989 (+300000 kr.).

Gästprofessur inom de konstnärliga områdena

Internafionella impulser är av stor betydelse för utvecklingen inom de olika konstnärliga områdena. För att öka förutsättningarna för kontakt mot olika internationella strömningar föreslår jag att en gästprofessur inrättas inom området konstnärligt utvecklingsarbete. Professuren skall kunna in­nehas under högst ett år. UHÄ bör fördela medel till en sådan professur vid någon av de enheter där konstnäriigt utvecklingsarbete bedrivs. Jag har i mina förslag till förstärkning av resurserna för konstnäriigt utvecklingsar­bete beräknat medel för gästprofessuren.

63

Vissa övriga tjänster

Jag förordar att en tjänst som professor i melatlhantverk och en tjänst som professor i textil konst och formgivning inrättas den I juli 1989 vid konst­fackskolan. Merkostnaderna för dessa professurer beräknas till 120000 kr. för budgetåret 1989/90. Inrättandet av dessa tjänster sker i enlighet med riksdagens beslut på grundval av prop. 1984/85:57.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep,

Övriga frågor

Soni en allmän förstärkning av medlen för konstnärligt utvecklingsarbete föreslår jag att ytteriigare 2000000 kr. beräknas för nästa budgetår.

För budgetåret 1989/90 förordar jag att medlen ökas med 1500000 kr. UHÄ bör vid sin fördelning av medlen beakta behovet av basresurser i anslutning till de professurer som föreslås inrättade.

Vid bifall till mina förslag kommer resurserna för konstnärligt utveck­lingsarbete att fortsättningsvis vara av betydligt större omfattning än vad som hitintills varit fallet. De medel som inte avser proftssorstjänster fördelas för närvarande av UHÄ. Ett motiv för detta har varit medlens hittills relafivt blygsamma omfattning. En central fördelning är i ett sådant läge den enda möjligheten att kunna göra större insatser inom något eller några områden. Med de ökningar som jag nu föreslår kommer medlen under den kommande treårsperioden att få en sådan omfattning att de bör kunna disponeras direkt av berörda högskoleenheter. Jag kommer i annat sammanhang att föreslå regeringen aU uppdra åt UHÄ att lämna förslag till fördelning av medlen mellan högskoleenheter.

Professorerna inom högskolan ingår normalt i fakulteter. Inom vae fakultet finns fakultetsnämnd (motsv.), som bl.a. behandlar vissa frågor om planenng av verksamheten och fördelning av resurser.

Inom det konstnärliga området kommer del vid bifall till mina förslag att finnas sammanlagt 39 professurer år 1990. Det bör nu övervägas om dessa bör ingå i befintliga fakulteter eller om en särskild organisation med mot­svarande funktioner skall inrättas för området konstnärligt utvecklingsar­bete. Jag kommer i annat sammanhang alt föreslå regeringen att uppdra åt UHÄ att utreda denna fråga.

Med hänvisning fill sammanställningen beräknar jag förevarande anslag till (17121000 + 4275000 =) 21396000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag förordat,

2.

alt godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angeU,

3.

att till Forskningsanknytning av grundläggande högskoleut­bildning samt konstnärligt utvecklingsarbete för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 21396000 kr.

64

D 16. Humanistiska fakulteterna

180103329 193417000 225555000

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

Reservation

5353817

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Detta anslag avser humanistisk forskning och forskarutbildning vid uni­versiteten i Stockholm, Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå.

Anslagsfördelning

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Universitetet i Stockholm Universitetet i Uppsala Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Universitetet i Göteborg Universitetet i Umeå Universitets- och högskoleämbetet

Utgift

46048000 47362000 40016000 39444000 20.156000 391000

193417000

+ 7263000 + 8525000 + 6758000 + 5845000 + 3731000 +      16000

+32138000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Ändamål/högskoleenhet m.m.'

Kostnad

budgetåren (tkr.)

1987/88

1988/89

1989/90

Förändring av anslags-

teknisk natur

Rörlig resurs

+

3664

Rörlig resurs fördelad av

regionstyrelserna

+

1137

Anslagsomläggning, bibliotek, UL

+

208

Summa

+

5009

Budgetförslag

Basresurser

+

2200

+2200

+2000

Biblioteksresurser

+

880

+  910

+ 920

Kinesiska, UL

+

800

Tyska, UUm

+

800

Multietnisk forskning, UU

+

800

Biblioteksforskning, UG

+ . 800

Laborativ arkeologi, US

+ 800

Dansvetenskap, US

+  800

Litteraturvetenskap, UG

+  800

Idé- och vetenskaps-

historia, UL

+  800

Summa

. + 5480

+5S10

+4520

+ 10489

+5510

+4520

' US = universitetet i Stockholm, UU = universitetet i Uppsala, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG = universitetet i Göteborg, UUm = universitetet i Umeå

65

5   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

UHÄ hemställer att

1.

en tjänst som professor i kinesiska inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den Ijuli 1987,

2.

en tjänst som professor i tyska inrättas vid universitetet i Umeå den I jufi 1987,

3.

de ovan förordade resurserna tilldelas universitetet i Uppsala den 1 juli 1987 för fortsatt utbyggnad av centmm för multietnisk forskning,

4.

centrum för biblioteksforskning inrättas vid universitetet i Göteborg den Ijuli 1988,

5.

en tjänst som professor i laborativ arkeologi inrättas vid universitetet i Stockholm den Ijuli 1988,

6.

centrum för dansvetenskap inrättas vid universitetet i Stockholm den Ijuli 1988,

7.

en tjänst som professor i litteraturvetenskap inrättas vid universitetet i Göteborg den 1 juli 1989,

8.

en tjänst som professor i idé- och vetenskapshistoria inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den Ijuli 1989,

9.

de riktlinjer för utvecklingen och ekonomiska ramar för verksamhe­ten som i övrigt redovisats fastställs,

10.  under reservationsanslaget D 16. Humanistiska fakulteterna anvisas

203906000 kr. för budgetåret 1987/88, 209416000 kr. för 1988/89 och

213936000 kr. för 1989/90.

Västernorrlands läns landsfingskommun, Härnösands kommun, högsko­lan i Sundsvall/Härnösands kommun och länsstyrelsen i Västernorrlands län har lagt fram förslag om ett svenskt lokalhistoriskt institut i Härnösand.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Ändrat ämnesinnehåll för tjänst som professor

Med stöd av riksdagens bemyndigande (jfr. prop. 1966:1, bil. 10 s. 361, SU 42, rskr. 125) har regeringen ändrat den ledigblivande professuren i grekis­ka vid universitetet i Göteborg fill professur i grekiska språket och littera­turen.

Kinesiska

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) föreslär att en professur i kine­siska inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]. Jag anser att detta är väl motiverat. I ost- och Sydostasien bor nära hälften av jordens innevånare. Våra förbin­delser med denna del av världen är under stark utveckling. Det finns ett växande behov av kunskaper om denna region, dess språk, kultur och historia, ekonomiska och politiska förhållanden. Vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] pågår ett studium av ostasien inom flera discipliner. Gmndutbildning i kinesiska har bedrivits under en följd av år. Jag förordar att en professur i kinesiska inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1987 (+800000 kr.).

66

Tyska

Enligt UHÄ bör en professur i tyska inrättas vid universitetet i Umeå. Med hänsyn både till tyska språkets ställning som skolspråk och till Sveriges kulturella, industriella och ekonomiska kontakter med de tyskspråkiga länderna är fasta forskningsresurser i tyska väsentliga. En professur i tyska utgör också en naturlig utbyggnad av den humanistiska fakulteten vid universitetet i Umeå. Jag förordar att en professur i tyska inrättas vid universitetet i Umeå den 1 juli 1987 (+800000 kr.).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Iranistik

De iranska språken brukas i dag av ungefar 65 miljoner människor i en rad länder. De utgör också vägen till en djupare kunskap om en kultur och andlig miljö av utomordentlig betydelse både i historisk och i modern tid. Det finns en levande forskningstradition i iranistik i Sverige, som bör ges en fast organisafion. Jag förordar att en tjänst som professor i iranistik inrättas vid universitetet 1 Uppsala den 1 juli 1987 (+800000 kr.).

Datorlingvistik

Datoriingvistiken har sin tillämpning inom bl.a. fritextbaserad faktasök­ning, dokumentsökning, indexering och abslrahering, maskinöversättning, kommunikation människa- maskin samt allmän ordbehandling.

Datoriingvistiken befinner sig i ett mycket expansivt skede. Flera uni­versitet har startat forskning inom området. Universitetet i Uppsala har utifrån tidigare gjorda satsningar goda fömtsättningar att erbjuda en gynn­sam forskningsmiljö i detta ämne, bl.a. i form av lokaler och utmstning. Jag förordar att en professur i datorlingvistik inrättas vid universitetet i Uppsala den I juli 1987 (+800000 kr,).

Laborativ arkeologi

Del arkeologiska forskningsfältet präglas av slor spännvidd och mångfald och har bl.a. pä grund av fornminneslagens tillämpning ett rikhaltigt svenskt materialtillflöde. Jag finner det angeläget att den livakfiga forsk­ning med differentierad metodik, ökad leorimedvelenhet och skilda spe­cialiseringar som utvecklats las tillvara. Med stöd av humanistisk-sam-hällsvetenskapliga forskningsrådet har docenten Birgit Arrhenius byggt upp specialiteten laborativ arkeologi vid universitetet i Stockholm. Delta ämne bör inlemmas i högskoleorganisationen. Jag förordar att en professur i laborativ arkeologi inrättas vid universitetet i Stockholm den I juli 1987 (+800000). Jag kommer i annat sammanhang att föreslå regeringen att förordna Birgit Arrhenius som förste innehavare av tjänsten.

67

Dansvetenskap

Av rapporten "Dansvetenskap" (UHÄ-rapport 1982:22) framgåratt dans­forskningen är ett i Sverige försummat område. Dansen är den konstart som har den svagaste förankringen i teorefisk forskning. Mot denna bak­grund och med hänsyn dels till dansens betydelse som konstart dels dess allmänkulturella funktion finner jag, i likhet med UHÄ, del angeläget att dansvetenskapen bereds tillfälle att utvecklas vid universitetet i Stock­holm. Där finns goda möjligheter att utveckla forskningen i nära samarbete med danspedagog- och koreografutbildningen vid danshögskolan. Upp­byggnaden av ett ämne behöver inte alltid inledas med en ordinarie profes­sur eller genom andra särskilda beslut av regering och riksdag. Jag utgår frän att universitetet inom ramen för sina ökade resurser stödjer dansve­tenskapen.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Litteraturvetenskap

Vid universitetet i Göteborg finns en professur i litteraturvetenskap. Forskningsområdets omfattning gör en andra professur i ämnet i Göteborg mycket angelägen. Jag förordar att en tjänst som professor i litteraturve­tenskap inrättas vid universitetet i Göteborg den 1 juli 1989.

Idé- och lärdomshistoria

UHÄ har föreslagit att en profesur i idé- och vetenskapshistoria inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], Jag finner förslaget väl motiverat. Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] har hittills saknat en professur inom detta centrala ämnesområde. Enligt min mening bör dock tjänsten benämnas idé- och lärdomshistoria, vilket är i överensstämmelse med benämningen av motsvarande tjänster vid universiteten i Uppsala och Göteborg. Jag förordar att en tjänst som professor i idé- och lärdomshistoria inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1989.

Bok- och bibliotekshistoria m.m.

Direktör Einar[REDACTED_EFTERNAMN], Malmö, och Einar Hansens Allhemssliftelse har utfast sig att fill universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] donera 9 milj. kr. avsedda att täcka kostnaderna för en professur i bok- och bibliotekshistoria. Av donafionsur-kunden framgår att professuren bör utgöra kärnan i ett bok- och biblioteks-historiskt centmm i[REDACTED_EFTERNAMN]. UHÄ anser att donationen ger förutsättningar för en värdefull förstärkning av biblioteksforskningen i landet och tillstyr­ker inrättandet av professuren som väl passar in i en planerad uppbyggnad av biblioleksforskningen i landet. Jag delar UHÄ:s uppfattning och före­slår att en professur med benämningen "Einar Hansens professur i bok-och bibliotekshisloria" inräUas den 1 juli 1987 vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]. Regeringen har tidigare denna dag bemyndigat universitetet att mottaga donationen under förutsättning av riksdagens godkännande av förslaget om inrättande av tjänsten.

68

UHÄ har föreslagit att medel anvisas till eU centmm för biblioteks­forskning. Som jag tidigare redovisat kommer förslag alt utarbetas rörande den fortsatta organisationen för de FoU-insatser som hitfills finansieras via delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsöijning (DFI). Jag är inte beredd att ta ställning till etl eventuellt centrum för biblioteks­forskning innan detta förslag föreligger.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Övriga frågor

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under delta anslag vissa medel motsvarande dem som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslags­posten fill finansiering av högskolelektorers m.fl. forskning!

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagstekniska förändring avseende bibliotekets kostnader vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som föreslagits av UHÄ.

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat + 8238000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som fors­karassistent (3531000 kr.) samt medel för förstärkta resurser till bibliote­ken (868000 kr.).

För studiefinansiering inom forskamtbildning bör nästa budgetår dispo­neras minst de belopp som anges i följande tabell.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Universitetet i

i Stockholm

11341000

Universitetet i

i Uppsala

11124000

Universitetet i

i[REDACTED_EFTERNAMN]

10453000

Universitetet i

i Göteborg

8978000

Universitetet

i Umeå

3773000 45669000

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-1989/90

I överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskamtbildning. I beloppen ingår 2 milj. kr. vardera budgetåret för ytterligare tjänster som forskarassistent. Vidare förordar jag vissa förstärkningar av studiefinansieringen i forskamtbild­ningen. Medlen bör fördelas mellan högskoleenheterna enligt följande tabell.

69

Högskoleenhet

Belopp kr.

Prop. 1986/87:8(

1988/89

1989/90

Allmän

Studie-

Allmän

Studie-

Bilaga 6

förstärk­ning

finan­siering

förstärk­ning

finan­siering

Utbildningsdep

Universiteteli

Stockholm

808000

484000

1108000

484000

Uppsala

1019000

498000

923000

498000
[REDACTED_EFTERNAMN]

755000

421000

842000

421000

Göteborg

749000

415000

835000

415000

Umeå

378000

212000

422000

212000

3709000

2030000

4130000

2030000

Med   hänvisning   till  sammanställningen  beräknar jag  anslaget  fill (193417000 + 32138000=) 225555000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

att till Humanistiska fakidteterna för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 225555000 kr.

D 17. Teologiska fakulteterna

1985/86 Utgift

12419344

1986/87 Anslag

13879000

1987/88 Förslag

18912000

Reservation

695677

Detta anslag avser teologisk forskning och forskarutbildning vid univer­siteten i Uppsala och[REDACTED_EFTERNAMN].

Anslagsfördelning

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Universitetet i Uppsala Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

Utgift

7130000 6749000

13879000

+2070000 +2963000

+5 033000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

70

Ändamål/högskoleenhet m. m.'

Kostnad budgetåren (tkr.

1987/88

1988/89

Förändringar av anslags-teknisk natur

Rörlig resurs

+354

Anslagsomläggning biblioteket, UL       + 35

Summa

+389

1989/90

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Budgetförslag Basresurser, UU.UL Biblioteksresurser

+600 +  10

+400 + 20

+20

Summa

+610

+420

+20

+999

+420

+20

' UU = universitetet i Uppsala, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN].

UHÄ hemställer att

1. de riktlinjer och ekonomiska ramar för verksamheten som redovisats

fastställs,

2. under reservationsanslaget D 17 Teologiska fakulteterna anvisas för

budgetåret 1987/88 14878000 kr., för budgetåret 1988/89 15298000 kr. och

för budgetåret 1989/90 15 318 000 kr.

Föredragandens överväganden

Jag vill erinra om vad jag inledningsvis anfört i fråga om behovet av ökad satsning på kulturvetenskaplig forskning. Ett viktigt led i denna satsning är en utbyggnad av resurserna för teologisk forskning. Betydelsen av sådant kunnande som baseras på religionsvelenskaplig forskning växer i vår tid.

Religionspsykologi och religionssociologi

Religionspsykologin är relativt ny som självständigt ämne vid teologisk fakultet men utomlands finns en snabbt växande forskning inom detta fält. Det finns dock ett behov av religionspsykologiskt kunnande inom olika vårdyrken och i kyrkornas själavård. I det tvärvetenskapliga arbetet inom fakulteterna är den psykologiska aspekten betydelsefull. Jag finner den av fakulteterna högt prioriterade professuren i religionspsykologi väl moti­verad och förordar inrättandet av en sådan vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1987 (+800000 kr.).

Även religionssociologin är internationellt betydligt mer etablerad än i Sverige. Det behövs dock forskning om religiösa aktiviteter och beteenden mot bakgrund av de förändringar som äger mm såväl inom kyrkan som inom samhället i övrigt, inte minst därigenom, att Sverige är på väg all utvecklas mot ökad religiös pluralism. De teologiska fakulteterna priori­terar högt en professur i religionssociologi och jag förordar inrättandet av en sådan tjänst vid universitetet i Uppsala den I juli 1987 (+800000 kr.).

De befinUiga professurerna i dels religionspsykologi vid universitetet i Uppsala dels religionssociologi vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] är förenade med

71

undervisningsskyldighet vid annan högskoleenhet. I och med inrättandet av de nu förordade professurerna bör dessa åligganden upphöra.

Judaistik

Med hänsyn till den judiska traditionens utomordentliga betydelse behövs forskning om judisk religion och kultur. Jag förordar att en professur i judaistik inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1987 (+800000 kr.).

Övriga frågor

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 1112000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som forskar­assistent (400000 kr.) samt medel för förstärkta resurser för bibliotek.

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under detta anslag vissa medel motsvarande dem som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten till finansiering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagstekniska förändring avseende bibliotekels kostnader vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som föreslagits av UHÄ.

För studiefinansiering inom forskamtbildning bör nästa budgetår dispo­neras minst de belopp som anges i följande tabell.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Universitetet i Uppsala Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

,1744000 1620000

3364000

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-1989/90 T överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskamtbildning. I beloppen ingår 200000 kr. vardera budgetåret för ytterligare tjänster som forskarassistent. Vidare förordar jag vissa förstärkningar av studiefinansieringen i forskamtbild­ningen. Medlen bör fördelas mellan högskoleenheterna enligt följande tabell.

Högskoleenhet

Belopp kr.

1988/89 Allmän          Studie-förstärk-        finan-ning               siering

Allmän förstärk­ning

1989/90

Studie-finan­siering

Universitetet i

Uppsala[REDACTED_EFTERNAMN]

239000 30000

269000

113000 106000     .

219000

55000 252000

307000

113000. 106000

219000

Med   hänvisning   till   sammanställningen   beräknar jag  anslaget   till (13 879000 + 5033 000=) 18912000kr.   ,

72

Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

att till Teologiska fakulteterna för budgetåret 1987/88 anvisa etl reservafionsanslag av 18912000 kr,

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

D 18. Juridiska fakulteterna

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

15474459 17939000 21154000

Reservation

1612139

Detta anslag avser juridisk forskning och forskamtbildning vid universi­teten i Stockholm, Uppsala och[REDACTED_EFTERNAMN].

Anslagsfördelning

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Universitetet i Stockholm Universitetet i Uppsala Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

Utgift

6813000

- . 5825000

5301000

17939000

+ 1275000 ,+ 950000 + 990000 '

+3215000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Ändamål/högskoleenhet m.m.'

Kostnad budgetåren (tkr.) .1987/88           1988/89

1989/90

Förändringar av anslags-teknisk natur

Rörlig resurs Anslagsomläggning biblioteket, UL

+323 + 186

Summa

+509

Budgetförslag

Basresurser, US, UU.UL Biblioieksresurser

+210 + 30

+210

+ 40

+ 180 + 40

Summa

+ 240

+ 250

+220

+749

+250

+220

73

' US = universitetet i Stockholm, UU = universitetet i Uppsala, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

UHÄ hemställer att

Prop. 1986/87:80

1. under ett reservationsanslag D 18. Juridiska fakulteterna anvisas för

budgetåret 1987/88 18688000 kr., för budgetåret 1988/89 18938000 kr. och

Bilaga 6

för budgetåret 1989/90 19158000 kr.

Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Förelagsrätt

UHÄ har föreslagit alt en professur i förelagsrätt med ekonomisk inrikt­ning inrättas vid universitetet i Uppsala den 1 juli 1988. En professur i nationalekonomi, vilken tidigare delvis bekostats från förevarande anslag har den 1 juli 1986 förts över till den samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Uppsala. Härigenom har medel frigjorts som delvis kan täcka de direkta lönekostnaderna för en tjänst som professor i företagsrätt. Jag biträder UHÄ:s förslag och förordar att en tjänst som professor i företagsrätl inrättas vid universitetet i Uppsala den I juli 1988. Kostna­derna för professuren bör bestridas inom ramen för de resurser som föreslås anvisade till den juridiska fakulteten i Uppsala under den kom­mande treårsperioden.

Övriga frågor

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 957000 kr. som förstärkning av basresurerna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som forskaras­sistent (589000 kr.) samt medel för förstärkta resurer till biblioteken (30000 kr.).

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under delta anslag vissa medel som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten till finan­siering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagstekniska förändring avseende bibliotekets kostnader vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som föreslagits av UHÄ.

För studiefinansiering inom forskarutbildning bör nästa budgetår dispo­neras minst de belopp som anges i följande tabell.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Universitetet i Stockholm Universitetet i Uppsala Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

1098000 1586000 1244000

3928000

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-J 989/90

I överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag alt för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskamtbildning. I beloppen ingår 400000

74

kr. resp. 200000 kr. för ytterligare tjänster som forskarassistent. Vidare     Prop. 1986/87:80

förordar jag vissa förstärkningar av studiefinansieringen i forskarutbild­

ningen. Medlen bör fördelas mellan högskoleenheterna enligt följande.

Bilaga 6

Utbildningsdep.

Högskoleenhet

Belopp k

r.

Allmän förstärk­ning

1988/89

Studie-finan­siering

Allmän förstärk­ning

1989/90

Studie-finan­siering

Universitetet i Stockholm Uppsala[REDACTED_EFTERNAMN]

243000

237000

34000

514000

1[REDACTED_TELEFONNUMMER] 83000

281000

58000

49000

245000

352000

1[REDACTED_TELEFONNUMMER] 83000

281000

Med  hänvisning till  sammanställningen  beräknar jag  anslaget  till (17939000 + 3215000=) 21154000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta en tjänst som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angeU,

3.

till Juridiska fakulteterna för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 21154000 kr.

D 19. Samhällsvetenskapliga fakulteterna

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

211679871 224718000 264119000

Reservation

6825015

Detta anslag avser samhällsvetenskaplig forskning och forskarutbildning vid universiteten i Stockholm, Uppsala, Linköping,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå samt vid högskolan för lärarutbildning i Stockholm. Under anslaget beräknas vidare medel för jämställdhetsforskning saml medel för verksam­heten vid demografiska databasen i Haparanda.

75

Anslagsfördelning

Prop. 1986/87:80

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring

Bilaga 6

1987/88

Utbildningsdep.

Föredraganden

Universitetet i Stockholm

49455000

+ 7689000

Högskolan för lärarut-

bildning i Stockholm

2989000

+    957000

Universitetet i Uppsala

36669000

+ 6960000

Universitetet i Linköping

3304000

+ 2022000

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

42787000

+ 7583000

Universitetet i Göteborg

49499000

+ 8253000

Universitetet i Umeå

28758000

+ 5093000

Demografiska databasen

i Haparanda

9927000

+    302000

Ej fördelade medel

Jämställdhetsforskning

1330000

+    542000

Utgift

224718000

+39401000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ).

Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Ändamål/högskoleenhet m.m.'

Kostnad budgetåren (tkr.)

1987/88

1988/89

1989/90

Förändring av anslags-

teknisk natur

Rörlig resurs

+ 9676

Rörlig resurs fördelad av

regionstyrelsema

+ 2438

Anslagsomläggning, bibliotek, UL

-      63

Summa

+ 12051

Budgetförslag

Professur i perception och

psykofysik, US

±       0

Professur i psykologi, UU

±       0

Professur i ekonomisk

historia, ssk modem eko-

nomisk och social historia.

UL

±       0

Basresurser, US, UU, ULi,

UL, UG, UUm

 + 2000

+ 2000

+2000

Professur i företags-

ekonomi, UUm

+    600

Biblioteksresurser

+    290

+  330 .

+ 330

Summa

+ 2890

+2330

+2330

+ 14941

+2330

+2330

' US = univershetet i Stockholm, UU = universitetet i Uppsala, ULi = universite­tet i Linköping, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG = universitetet i Göteborg, UUm = universitetet i Umeå.

UHA hemställer an

1. de riktlinjer för utvecklingen och ekonomiska ramar för verksamhe­ten som redovisats fastställs,

76

2.

vid universitetet i Stockholm en professur i perception och psykofy­sik inrättas den 1 juli 1987 inom ramen för befintliga resurser,

3.

vid universitetet i Uppsala en professur i psykologi inrättas den 1 juli 1987 inom ramen, för befintliga resurser,

4.

vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] en professur i ekonomisk historia, särskilt modem ekonomisk och social historia, inrättas den 1 juli 1987 inom ramen för befintliga resurser,

5.

vid universitetet i Umeå en professur i företagsekonomi inrättas den 1 juli 1987,

6.

under ett reservationsanslag D 19. Samhällsvetenskapliga fakulte­terna för budgetåret 1987/88 anvisas 239659000 kr., för budgetåret 1988/89 241989000 kr. och för budgetåret 1989/90 244319 000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Ändrat ämnesinnehåll för tjänster som professor

Med stöd av riksdagens bemyndigande (jfr. prop. 1966:1, bil. 10 s. 361, SU 42, rskr. 125) har regeringen föreskrivit ändrat ämnesinnehåll för tjänster som professor enligt följande.

Tidigare ämnesinnehåll

Högskoleenhet'

Ändrat ämnesinnehåll

Statskunskap

US

statsvetenskap

(Lars Hiertas professur)

Statskunskap

UL

statsvetenskap

Komparativ fysiologisk

UG

psykologi, sär-

psykologi

skilt biologisk psykologi

' US= universitetet i Stockholm, UL= universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG = universitetet i Göteborg.

Ekonomisk historia, särskilt modern ekonomisk och social historia

UHÄ föreslår inrättandet av en professur i ekonomisk historia, särskilt modern ekonomisk och social historia, vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]. Denna tjänst som är högt prioriterad av universitetet, kan bekostas inom ramen för tillgängliga resurser. Tyngdpunkten i ämnesbeskrivningen bör läggas vid efterkrigstidens snabba omvälvningar av näringslivet. Jag biträder förslaget och förordar att en professur i ekonomisk historia, särskih mo­dem ekonomisk och social'historia, inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1987.

Företagsekonomi

UHÄ föreslår att en professur i företagsekonomi inrättas vid universitetet i Umeå. Detta skulle medföra en väl motiverad förstärkning av den företags­ekonomiska forskningen och stärka den forskning om småföretagande och regional ekonomi, som sedan länge bedrivits vid universitetet. Jag biträder

77

förslaget och förordar inrättandet av en professur i förelagsekonomi vid universitetet i Umeå den 1 juli 1987 (+600000 kr.).

Journalistik

Journalistiken har en viktig funktion i det moderna samhället. Trots detta är bristerna stora när det gäller kunskaper om t.ex. journalistikens villkor och del journalisfiska uttrycksformerna. Jag föiordar alt en tjänst som professor i journalistik inrättas vid universitetet i Stockholm den 1 juli 1988.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Socialantropologi, särskilt utvecklingsforskning

En väsentlig del av den socialantropologiska forskningen i Sverige är sedan mer än etl decennium inriktad på tredje världens utvecklingsproble­matik. Den kunskap som härigenom vunnits har stor betydelse inom en rad områden. Universitetet i Stockholm har föreslagit att denna forskning, som inom universitet har en av sina mest produktiva forskningsmiljöer, förstärks genom inrättandet av en professur i ämnet. UHÄ tillstyrker detta. Jag finner förslaget väl motiverat. Jag förordar att en tjänst som professor i socialantropologi, särskilt utvecklingsforskning, inrättas vid universitetet i Stockholm den 1 juli 1988 .

Öststatsforskning

Den öststatsforskning som sedan år 1970 finns etablerad vid universitetet i Uppsala har bedrivits bl. a. genom en extra professur. Sedan år 1985 är institutionen för öststatsstudier värdinstitution för ekonomlinjen med in­ternationell inriktning och ryska. Öststatsforskningen har stor betydelse för breda samhällsintressen. Jag finner del angelägel att forskningsområdet stärks och förordar alt en ordinarie professur i öststatsforskning inrättas vid universitetet i Uppsala den 1 juli 1988.

Psykologi, särskilt utvecklingspsykologi

Universitetet i Umeå föreslår inrättandet av en professur i psykologi, särskilt utvecklingspsykologi. Den psykologiska forskningen vid universi­tetet har utvecklingspsykologi som en huvudinriktning. UHÄ delar univer­sitetets bedömning att den ulvecklingspsykologiska forskningen bör inord­nas i universitetels basorganisation. Jag anser att förslaget är väl under­byggt och förordar att en tjänst som professor i psykologi, särskilt utveck­lingspsykologi, inrättas vid universitetet i Umeå den 1 juli 1989 .

Jämställdhetsforskning

UHÄ har under de senaste sju åren fördelat medel för jämställdhetsforsk­ning. Medlen har framför allt använts till att stödja de fora för kvinnliga forskare som nu finns vid universiteten och högskolan i Luleå. Delegatio-

78

nen för jämställdhetsforskning (Jämfo) framhåller i en skrivelse att forum­verksamheten spelar en vikfig roll för jämställdhetsforskningen och före­språkar ökade resurser till denna verksamhet. Jag vill här hänvisa till vad jag inledningsvis har anfört och beräknar ytterligare 500000 kr. för jäm­ställdhetsforskning under förevarande anslag. Jag har därvid beaktat beho­vet av ökat stöd till Kvinnovetenskaplig tidskrift.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Invandringsforskning

Vid universitetet i Stockholm finns sedan budgetåret 1983/84 elt centmm för invandringsforskning. Verksamheten finansieras för närvarande med medel som ställts till förfogande genom särskilda regeringsbeslut. Vid centret bedrivs forskning som ur en rad skilda perspektiv måste bedömas såsom mycket angelägen. Jag föreslär därför att invandringsforskningen vid universitetet i Stockholm fr.o.m, budgetåret 1987/88 anvisas 1 milj.kr. under förevarande anslag. Jag föreslår också att en professur i invandrings­forskning inräUas vid universitetet i Stockholm den 1 juli 1987. Kostnaden för tjänsten skall bestridas inom ramen för det angivna beloppet. Profes­suren bör inriktas mot studiet av internationell migration, invandrings- och flyktingpolifik och etniska relationer. Jag har i denna fråga samrått med statsrådet G.[REDACTED_EFTERNAMN].

Kommunal ekonomi

Kommunerna och landstingskommunerna ansvarar för en stor och väx­ande del av samhällets ekonomi. Behovet av mer forskning om kommunal ekonomi har betonats i flera sammanhang, bl.a. från kommunalt håll. Jag delar denna uppfattning. Högskolan bör därför förstärkas med resurser för forskning rörande kommunal ekonomi. Jag förordar att en tjänst som professor i kommunal ekonomi inrättas vid universitetet i Uppsala den 1 juli 1987 (+500000 kr.). Jag har härvid samrått med chefen för civildepar­tementet, som senare i dag kommer att närmare behandla denna fråga.

Nationalekonomi, särskilt utvärderande arbetsmarknadsforskning

Som framgått av statsministerns inledande redogörelse för regeringens uppfattning är det väsentligt att forskning om arbetsmarknadens funktions­sätt och arbetsmarknadspolitikens effekter får permanenta resurser. Jag förordar, efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementet, att två professurer i nationalekonomi, särskilt utvärderande arbetsmarknads­forskning, inrättas. En av tjänsterna placeras vid universitetet i Umeå och inräUas den 1 juli 1988. Den andra tjänsten inrättas den 1 juli 1989. Jag återkommer i annat sammanhang fill frågan om placering av denna tjänst. Delta förslag utgör en väsentlig förstärkning av den nationalekonomiska forskningen med inriktning mot arbetsmarknadsproblem. Medel för tjäns­terna kommer att beräknas under förevarande anslag.

79

Omvårdnadsforskning

Sedan budgetåret 1981/82 har medel anvisats för program för omvårdnads-forskning vid universitetet i Uppsala. Universitetet har föreslagit att ett centmm för omvårdnadsvetenskap inrättas samt anhållitom vissa medels­förstärkningar. De landstingskommuner som ingår i Uppsala högskolere­gion stöder ekonomiskt och på annat sätt den omvårdnadsforskning som bedrivs vid universitetet. Jag anser att omvårdnadsvetenskapen vid uni­versitetet bör ges elt ökat stöd och föreslår att 250000 kr. anvisas under förevarande anslag. Jag återkommer i frågan under anslaget till de medi­cinska fakulteterna.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Övriga frågor

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 7366000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som forskar­assistent (3531000 kr.) samt medel för förstärkta resurser fill biblioteken (290000 kr.).

Jag har under anslaget beräknat kostnader för en tjänst, personlig för B. Hagelin, vid universitetet i Uppsala.

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under detta anslag vissa medel som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten till finan­siering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagstekniska förändring avseende bibliotekels kostnader vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som föreslagits av UHÄ.

För studiefinansiering inom forskamtbildning bör nästa budgetår dispo­neras minst de belopp som anges i följande tabell.

Högskoleenheter

Belopp kr.

Universitetet i Stockholm

.    10770000

Universitetet i Uppsala

9832000

Universitetet i Linköping

924000

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

12433000

Universitetet i Göteborg

12542000

Universitetet i Umeå

6067000

52568000

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-1989/90

1 överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskarutbildning. I beloppen ingår 600000 kr. vardera budgetåret för ytterligare tjänster som forskarassistent. Vidare förordar jag vissa förstärkningar av sludiefinansieringen i forskamtbild­ningen. Medlen bör fördelas mellan högskoleenheterna enligt följande tabell.

80

Högskoleenhet

Belopp kr.

Prop. 1986/87:80

1988/89

1989/90

Allmän

Studie-

Allmän

Studie-

Bilaga 6

förstärk­ning

finan­siering

förstärk­ning

finan­siering

Utbildningsdep.

Universitetet i

Stockholm

471000

631000

592000

631000

Högskolan för

lärarutbildning i

Stockholm

18000

25000

Universitetet i

Uppsala

406000

442000

299000

442000

Linköping

19000

40000

27000

40000
[REDACTED_EFTERNAMN]

442000

516000

348000

516000

Göteborg

292000

597000

603000

597000

Umeå

169000

347000

423000

347000

1817000

2573000

2317000

2573000

Inom den av mig förordade medelsförstärkningen för budgetåret 1988/89 ligger bl.a. viss ökning av biblioteksresurserna vid universitetet i Stock­holm med anledning av att statens psykologisk-pedagogiska bibliotek den 1 juli 1988 avses uppgå i universitetsbiblioteket.

Med hänvisning till sammanställningen beräknar jag anslaget till (224718000 + 39401000=) 264119000 kr.

Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkning avseende bud­getåren 1988/89 och 1989/90 som jag angeU,

3.

att till Samhällsvetenskapliga fakulteterna för budgetåret 1986/ 87 anvisa etl reservationsanslag av 264119000 kr.

D 20. Medicinska fakulteterna

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

458297175 499037000 540534000

Reservation

8317987

Delta anslag avser medicinsk forskning och forskamtbildning vid karo­linska institutet samt vid universiteten i Uppsala, Linköping,[REDACTED_EFTERNAMN], Göte­borg och Umeå.

6    Riksdagen 1986/87. 1 samt. Nr 80. Bilaga 6

81

Anslagsfördelning

Prop. 1986/87:80

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredraganden

Karolinska institutet Universitetet i IJppsala Universitetet i Linköping Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Universitetet i Göteborg Universitetet i Umeå

Universitets- och högskoleämbetet

Utgift

161[REDACTED_TELEFONNUMMER]00 35029000 84148000 82393000 60440000

1590000 499037000

+12760000 + 6055000 + 4879000 + 5742000 + 7031000 + 4674000

+    356000 +41497000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Ändamål/högskoleenhet m.m,'

Kostnad budgetåren (tkr.) ,

1987/88

1988/89

1989/90

Förändringar av anslags-teknisk natur

Rörlig resurs Överföring av medel för personlig tjänst, UG Anslagsomläggning, UL

Summa

+ 1304

+   142 -   127

+ 1319

Konsekvenser av tidigare beslut

Kostnader för hälso­universitetet, ULi Tjänst som försöksdjurs­konsulent, ULi Särskilda medel till försöksdjur

Summa

Budgetförslag Professur i medicinsk teknik. Kl

Professur i medicinsk beteendevetenskap, UU Professur i klinisk farma­kologi, UUm Basresurser inkl forskar-rekrytcringstjänster Professur i transplanta­tionsbiologi, UG Professur i geriatrisk psykiatri, UL Professur i klinisk farma­kologi, särskilt biverk-ningsforskning, UU Biblioteksresurser

Summa

+2090

+ 1462

+  300

+ 200

+ 300

+  250

+  300

+2590

+ 1712

+  600

0

0

0

+ 3800

+4000

+4000

+ 700

+  700

+  700

+ 1020

+  955

+  955

+ 5520

+5655

+ 5655

+9429

+7367

+ 6255

82

' Kl = karolinska institutet, UU = universitetet i Uppsala, ULi = universitetet i Linköping, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG = universitetet i Göteborg, UUm =

universitetet i Umeå.

UHÄ hemställer att

1.

de rikfiinjer för utvecklingen och ekonomiska ramar för verksamhe­ten som redovisats ovan fastställs,

2.

vid universitetet i Linköping en tjänst som försöksdjurskonsulent inrättas den Ijuli 1987,

3.

vid karolinska insfitutel en permanent professur i medicinsk teknik inrättas den 1 januari 1988 eller vid den senare tidpiiiikt då den personliga professuren blir vakant, med samfidig indragning av den senare tjänsten,

4.

vid universitetet i Uppsala en ordinarie professur i medicinsk beteen­devetenskap med Bengt Meyerson som förste innehavare inrättas den 1 juli 1987 genom omvandling av Meyersons nuvarande extra professur,

5.

vid universitetet i Umeå en professur i klinisk farmakologi inrättas den 1 juli 1987 med samtidig indragning av en lärartjänst i klinisk farmako­logi,

6.

vid universitetet i Göteborg en professur i transplantafionsbiologi inrättas den 1 juli 1987,

7.

vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] en professur i geriatrisk psykiatri inrättas den Ijuh 1988,

8.

vid universitetet i Uppsala en professur i klinisk farmakologi, särskilt biverkningsforskning, inrättas den 1 juli 1989,

9.

under reservafionsanslaget D 20. Medicinska fakulteterna anvisas för budgetåret 1987/88 508466 000 kr. för budgetåret i 988/89 515833 000 kr. och för budgetåret 1989/90 522088 000 kr.

UHÄ har i skrivelse den 6 september 1985 hemställt alt den ledigbli­vande professuren i radiofysik, särskilt medicinsk röntgenteknik, vid uni­versitetet i Linköping återbesätts som professur i medicinsk radiofysik och förenas med tjänst som sjukhusfysiker m.m.

UHÄ har i skrivelse den 20 maj 1986 hemställt att den vakanta profes­suren i experimentell alkohol- och narkotikaforskning vid karolinska insti­tutet ändras fill professur i molekylär beroendeforskning.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Mina förslag i det följande om ändrat ämnesinnehåll för och inrättande av tjänster som professor i kliniska ämnen gäller under förutsättning av alt för staten godtagbara avtal kan träffas med berörd sjukvårdshuvudman. Jag har i dessa frågor samrått med chefen för socialdepartementet. Jag vill i detta sammanhang erinra om vad statsministern anfört i fråga om sjuk­vårdshuvudmännens engagemang inom forskning och utveckling.

Ändrat ämnesinnehåll för tjänster som professor m.m.

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) föreslär att den ledigblivande professuren i radiofysik, särskilt medicinsk röntgenteknik, vid universite­tet i Linköping omvandlas till en professur i medicinsk radiofysik och förenas med tjänst som sjukhusfysiker. Tjänstens innehavare skall vara skyldig att la emot förordnande som chef för avdelningen för sjukhusfysik (motsv.).

83

Jag biträder UHÄ:s förslag och förordar att professuren i samband med återbesättande ändras till professur i medicinsk radiofysik med föreslagen anknytning m.m. inom sjukvärden.

Professuren i experimentell alkohol- och narkolikaforskning vid karo­linska institutet är vakant. UHÄ föreslår att den omvandlas till en profes­sur i molekylär beroendeforskning.

UHÄ:s förslag samt vissa till regeringen inkomna skrivelser har remitte­rats till socialstyrelsen, medicinska forskningsrådet (MFR) samt till UHÄ. Socialstyrelsen finner att professuren bör återbesättas med oförändrad inriktning. UHÄ vidhåller sitt ursprungliga förslag till ändrad benämning. MFR anför att den molekylärbiologiska forskningen befinner sig på en myckel stark frammarsch men alt det för närvarande inte finns skäl att genom ombenämning ytterligare styra alkohol- och beroendeforskning i denna riktning. MFR konstaterar dock att den nuvarande beteckningen alkohol- och narkotikaforskning på ett inadekvat sätt avspeglar hela miss-bmkssituationen och att en beteckning experimentell beroendeforskning pä ett bättre sätt inramar verksamhetsområdet. Även jag anser att profes­suren bör bibehållas inom nuvarande verksamhetsområde men med den mer adekvata benämningen experimentell beroendeforskning. Jag föreslår att professuren återbesätts i enlighet härmed.

UHÄ föreslår all en ordinarie professur i medicinsk teknik med place­ring vid Huddinge sjukhus inrättas då innehavaren av en personlig profes­sur i ämnet vid karolinska institutet, avgår med pension. Den nuvarande professuren är placerad vid Karolinska sjukhuset. Samråd har ägt mm mellan institutet och hälso- och sjukvårdsnämnden i Stockholms läns landstingskommun. Jag biträder förslaget och förordar att en ordinarie professur i medicinsk teknik med den föreslagna sjukhusplaceringen inrät­tas den 1 januari 1988 eller vid den senare tidpunkt då innehavaren av den personliga professuren avgår.

UHÄ föreslår vidare att en extra tjänst som professor i medicinsk beteendevetenskap vid universitetet i Uppsala omvandlas fill en ordinarie tjänst som professor i ämnet. Innehavaren av den extra tjänsten, Bengt Meyerson, föresläs bli förste innehavare av den föreslagna professuren. Jag biträder förslaget och förordar all en tjänst som professor i medicinsk beteendevelenskap med Bengt Meyerson som förste innehavare inrättas vid universitetet i Uppsala den 1 juli 1987.

UHÄ föreslår slutligen att en professur i klinisk farmakologi inrättas vid universitetet i Umeå. I samband med att professuren inrättas skall en tjänst som lärare i samma ämne dras in. Professuren avses bli förenad med överiäkartjänst i klinisk farmakologi vid regionsjukhuset i Umeå. Jag biträ­der förslaget och förordar att en ordinarie tjänst som professor med den föreslagna sjukvårdsanknytningen inrättas den Ijuli 1987.

Regeringen har medgivit all professuren i allmän bakteriologi vid univer­sitetet i Göteborg, gemensam för medicinsk och odontologisk utbildning och forskning, får ledigförklaras som professur i medicinsk mikrobiologi. Regeringen har vidare medgivit att professuren i epidemiologi, särskilt cancerepidemiologi, vid karolinska insfitutel får ledigförklaras som profes­sur i epidemiologi med biostatisiik. Jag förordar att tjänsterna ändras i enlighet härmed.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

84

Med stöd av riksdagens bemyndigande (jfr. prop. 1966:1, bil. 10 s. 361, SU 42, rskr. 125) har regeringen föreskrivit ändrat ämnesinnehåll för tjänster som professor enligt följande.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Tidigare ämnesinnehåll

Hygien Anatomi Medicinsk kemi

Högskoleenhet'

UU

Kl

UL

Ändrat ämnesinnehåll

miljömedicinsk utveck­lingsbiologi biologisk struktur-forskning

medicinsk och fysiologisk kemi

' KI= karolinska institutet, UU= universitetet i Uppsala, UL= universitetel.i[REDACTED_EFTERNAMN]

Transplantationsbiologi

UHÄ föreslär att en professur i transplantationsbiologi inrättas den 1 juli 1987 vid universitetet i Göteborg. Professuren avses bli placerad vid Sahl­grenska sjukhuset. Enligt UHÄ:s bedömning utgör ämnesområdet ett viktigt forskningsfält för att förbättra och utveckla transplantationsverk-samhelcn. Jag delar denna uppfattning och förordar att ifrågavarande tjänst inrättas vid universitetet den 1 juli 1987 (+700000 kr.).

Geriatrisk psykiatri

Det ändrade sjukvårdspanoramat i samhället kräver en ökad insats av forskning med inriktning på ålderssjukdomar. Mot bakgmnd av ökade problem med demenssjukdomar föreslår UHÄ att en professur i geriatrisk psykiatri inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1988. Professuren avses bli förenad med en tjänst som överläkare inom Lunds sjukvårdsdi­strikt. UHÄ avser alt i denna fråga återkomma fill regeringen efter över­läggningar med huvudmannen. Även jag anser del angeläget att denna typ av forskning ges ökade resurser. Jag föreslär att principbeslut fattas om inrättande av en professur i geriatrisk psykiatri vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den Ijuli 1988.

Klinisk farmakologi, särskilt biverkningsforskning

UHÄ föreslår att en professur i klinisk farmakologi, särskilt biverknings­forskning, inrättas den 1 juli 1989 vid universitetet i Uppsala. UHÄ avser att, efter överläggning med sjukvårdshuvudmannen, återkomma med för­slag beträffande den sjukvårdsorganisaloriska lösningen. Jag anser del viktigt all forskningen inom läkemedelsbiverkningsområdet utvecklas och förordar att principbeslut nu fattas om inrättande av ifrågavarande tjänst vid universitetet i Uppsala den 1 juli 1989.

Medicinsk rehabilitering, särskilt fysikalisk medicin

Universitetet i Linköping har prioriterat en professur i medicinsk rehabili­tering, särskilt fysikalisk medicin, högt. Professuren, som avses bli för­enad med överläkartjänst vid regionsjukhuset i Linköping, skulle utgöra

85

ett vikfigt tillskott till forskningen vid hälsouniversitetet. Den omfattar etl mycket angeläget ämne. Jag förordar att principbeslut nu fattas om inrät­tande av en professur i medicinsk rehabilitering, särskilt fysikalisk medi­cin, vid universitetet i Linköping den 1 juli 1989. UHÄ bör efter överiägg­ningar med sjukvårdshuvudmannen, återkomma till regeringen med preci­serat förslag till klinisk anknytning av professuren.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Forskning och inbildning som avser fysisk fostran och idrott

Riksdagen har uttalat (UbU 1985/86:24, rskr. 299) att professurerna i kroppsövningarnas fysiologi, (med ändrad benämning fysiologi, särskilt arbetsfysiologi) fillämpad fysiologi och fysiologi, särskilt kroppsövningar­nas fysiologi, vid karolinska institutet (Kl) fortsättningsvis bör vara knutna till forskning och utbildning som avser fysisk fostran och idrott.

Med anledning härav beslutade regeringen den 18 juni 1986 att inneha­varna av dessa tjänster skulle vara skyldiga att meddela undervisning inom grundutbildningen vid högskolan för läramtbildning i Stockholm (HLS). UHÄ har i uppdrag att meddela erforderiiga föreskrifter beträffande tjänst­göringens fördelning mellan Kl och HLS för tjänsterna vid insfilutionen för fysiologi III vid Kl.

I skrivelser frän bl.a. prefekten vid institutionen för gymnasfik- och idrottslärarutbildning har föreslagits kompletterande bestämmelser beträf­fande precisering av organisationen kring dessa tjänster bl.a. beträffande tjänstetillsättning, prövning av ämnesinnehåll, institutionstillhörighet och lokaler. Prefekten vid insfilutionen för fysiologi III vid Kl har i skrivelse informerat om beslut om ändrad lokalisering av en del av institutionen.

Enligt förarbetena fill högskolereformen (SOU 1973:2, s 499) borde den forskning som var knuten till lärarhögskolan i Stockholm respektive gym­nastik- och idrottshögskolan i Stockholm inordnas i ansvarsområdet för den nya fakultetsorganisationen, dvs. för de här aktuella tjänsterna den medicinska fakulteten vid Kl. Vad avser forskamtbildning inom del bio­medicinska området har flera studerande med grundutbildning från institu­tionen för gymnastik- och idrottsläramtbildning vid HLS antagils till fors­kamtbildning vid Kl inom området fysiologi-neurofysiologi.

Behovet är stort av forskning om olika idrottsmedicinska frågor. Resur­serna för delta slag av forskning består i första hand av de aktuella tjänsterna vid Kl. En professur i idrottsmedicin, bekostad med donations­medel, finns dessutom vid institutet. Jag avser att återkomma ull regering­en med förslag att ge UHÄ i uppdrag att utreda bl. a. hur organisationen av verksamheten bör utformas för att resurserna skall kunna hållas samman och på bästa sätt kunna fillgodose idrottens och idrottsläramtbildningens behov.

Försöksdjursfrågor

Tjänster som försöksdjurskonsulent finns nu vid alla högskoleenheter med medicinsk fakultet utom vid universitetet i Linköping. Konsulenternas verksamhet omfattar även försöksdjursverksamhel utanför de medicinska

86

fakulteternas område. UHÄ anser det nödvändigt att en tjänst inrättas för ändamålet även vid universitetet i Linköping. Jag biträder förslaget (+200000 kr.).

Sverige skrev våren 1986 under "European Convenfion for the Protec-tion of Vertebrate Animals used for Experimental and Other Scientific Purposes". I och med undertecknandet måste Sverige vidta en rad åtgär­der inom försöksdjursområdet. UHÄ föreslår att medel för att anordna utbildning för forskare och för dem som sköter försöksdjur anvisas under treårsperioden. Jag har beräknat medel för utbildning i enlighet med UHÄ:s förslag.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Övriga frågor

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 11674000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som forskar­assistent (4400000 kr.) samt medel för förstärkta resurser till biblioteken (945000 kr.) Vid fördelning av förstärkningen har jag tagit hänsyn till att biblioteket vid karolinska institutet har ställning som ansvarsbibliotek för det medicinska området.

Jag kommer i det följande under anslaget Matematisk-naturvetenskapli­ga fakulteterna alt föreslå alt 8,5 milj. kr. anvisas fill bioteknisk forskning vid universitetet i Umeå. Detta forskningsområde har stor betydelse även vid medicinsk fakultet varför medlen även bör komma denna fakultet till del. Jag fömtsätter att universitetet vid behov återkommer med förslag till ändrad fördelning av medlen mellan berörda fakultetsanslag.

Jag hänvisar till vad jag anfört om omvårdnadsforskning under anslaget till de samhällsvetenskapliga fakulteterna. 1 enlighet därmed föreslår jag att 250000 kr. anvisas till ändamålet under förevarande anslag.

Enligt beslut av riksdagen (prop. 1984/85:100, bil 10, UbU 27 och 33, rskr. 291 och 377) inrättades ett regionah hälsouniversitet i Linköping den 1 juli 1986. Enligt beslutet skall del inrättas ytterligare tjänster för utbild­ning och forskning under den kommande treårsperioden. Jag beräknar medel för fortsatt uppbyggnad av hälsouniversitetet (2245000.kr. 1987/88). För budgetåren 1988/89 och 1989/90 föreslår jag resursförstärkningar i enlighet med universitetets i Linköping förslag dvs. 1565000 kr. resp. 321000 kr.

Medel anvisas innevarande budgetår under anslaget Matematisk-natur­vetenskapliga fakulteterna, anslagsposten Universitetet i Göteborg för en personlig tjänst för[REDACTED_EFTERNAMN] Dihn-Nguyen. Eftersom Dihn-Nguyen är verk­sam vid den medicinska fakulteten bör medel i fortsättningen, anvisas under förevarande anslag.

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under detta anslag vissa medel som innevarande budgetär anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten till finan­siering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagstekniska förändring avseende bibliolekskostnader vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som före­slagils av UHÄ.

87

För studiefinansiering inom forskamtbildningen bör nästa budgetår dis­poneras minst de belopp som anges i följande tabell.

Belopp kr.

Högskoleenhet

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Karolinska instiiutet

12714000

Universitetet i Uppsala

7265000

Universitetet i Linköping

2651000

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

8168000

Universitetet i Göteborg

7841000

Universitetet i Umeå

5166000

43805000

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-1989/90

I överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för. budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning 3V resurserna för forskning och forskamtbildning. I beloppen ingår 1200000 kr. vardera budgetåret för ytterligare tjänster som forskarassi­stent. Vidare förordar jag vissa förstärkningar av studiefinansieringen i forskarutbildningen. Medlen bör fördelas mellan högskoleenheterna enligt följande tabell.

Högskoleenhet

Belopp kr.

1988/89

1989/90

Allmän

Studie-

Allmän

Studie-

förstärk-

finan-

förstärk-

finan-

ning

siering

ning

sienng

Karolinska

institutet

1177000

438000

1520000

438000

Universitetet i

Uppsala

649000

201000

807000

201000

Linköping

411000

95000

486000

95000
[REDACTED_EFTERNAMN]

-     709000

229000

888000

229000

Göteborg

701000

225000

877000

225000

Umeå

569000

165000

698000

165000

4216000

1353000

5276000

1353000

Med  hänvisning  till   sammanställningen  beräknar jag  anslaget  till (499037000 + 41497000 =) 540534000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

att bemyndiga regeringen att ändra ämnesinnehåll för tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

3.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

4.

att fill Medicinska fakulteterna för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 540534000 kr.

D21. Odontologiska fakulteterna

Prop. 1986/87:80

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

52457357 55154000 59671000

Reservation

957493

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Detta anslag avser odontologisk forskning och forskamtbildning vid karolinska institutet samt universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå.

Anslagsfördelning

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Karolinska institutet Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Universitetet i Göteborg Universitetet i Umeå

Utgift

18142000 12521000 10594000 13897000

55154000

+ 1381000 + 906000 + 884000 + 1346000

+ 4517000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Ändamål/högskoleenhet m

.m.'

Kostnad budgetåren (tkr.) 1987/88           1988/89

1989/90

Förändringar av anslags-teknisk natur

Rörlig resurs Överföring av vissa medel för tjänster

+ 78 - 78

Summa

0

Konsekvenser av tidigare beslut

Tandläkariinjen, minskad planeringsram, UG Tandläkarlinjen, minskad planeringsram, UUm

-260 - 88

-260 -132

Summa

-348

-392

Budgetförslag Basresurser, Kl, UL, UG, Biblioteksresurser

UUm

+700 + 50

+700

+ 55

+700 + 45

Summa

+750

+755

+ 745

+402

+363

+745

' Kl = 

 karolinska institutet, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG Göteborg, UUm = universitetet i Umeå.

universitetet i

UHÄ hemställer an

1. under anslaget D 21. Odontologiska fakulteterna anvisas för budget-

89

året 1987/88 55556000 kr., för budgetåren 1988/89 55919000 kr. och för    Prop. 1986/87:80 budgetåren 1989/90 56664000 kr.

UHÄ har den 15 april 1986 hemställt att professurerna i oral patologi     Bilaga 6

förenas med uppdrag som övertandläkare.

Utbildningsdep.

UHÄ har den 20 maj 1986 bl.a. hemställt alt professuren i odontologisk teknologi vid karolinska insfilutet förenas med uppdrag som överlandlä­kare.

Föredragandens överväganden

Ändrat ämnesinnehåll för tjänster som professor m. m.

Med stöd av riksdagens bemyndigande (jfr. prop. 1966:1, bil. 10 s, 361, SU 42, rskr. 125) har regeringen föreskrivit att professuren i klinisk beltfysio-logi vid universitetet i Umeå skall återbesättas som professur i klinisk oral fysiologi.

Regeringen har föreskrivit all följande professurer skall ledigförklaras med ändrat ämnesinnehåll. Jag förordar alt tjänsterna ändras i enlighet härmed.

Tidigare ämnesinnehåll

Högskoleenhet'

Ändrat ämnesinnehåll

Cariologi Endodonti

Pedodonti Protetik

Kl

odontologisk toxikologi

UG

endodonti med oral

diagnostik

UG

oral biokemi

Kl

geriatrisk odontologi

Kl = karolinska institutet, UG= universitetet i Göteborg

Förening av professurer med övertandläkartjänster

I samband med nyssnämnda beslut om ändrad benämning av professurer vid karolinska institutet har föreskrivits att ytterligare två professurer skall vara förenade med uppdrag som övertandläkare. Vid min medelsberäkning under förevarande anslag har jag tagit hänsyn härfill (144000 kr.). Jag har i 1987 års budgetproposifion under anslaget Vissa tandvårdskostnader beräknat motsvarande ökning. De kostnader som har direkt samband med den kliniska verksamheten beräknas under del senare anslaget.

UHÄ har föreslagit att professurerna i oral patologi vid karolinska institutet, universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg samt professuren i odontolo­gisk teknologi vid karolinska institutet förenas med uppdrag som överland­läkare. Som skäl för förslaget anförs bl.a. att det vid de institutioner där professurerna är placerade bedrivs klinisk verksamhet som kan jämställas med den som bedrivs vid institutioner där professurerna är förenade med övertandläkartjänster. UHÄ framhåller att en enhetlig tjänstekonstruktion bör eftersträvas vid institutioner med likartade funktioner i förhållande fill utbildning, forskning och den tandvård som bedrivs i anslutning till utbild­ningen. Jag biträder förslaget och har i 1987 års budgetproposition föresla­git en medelsökning under anslagen Vissa tandvårdskostnader och Utbild­ning för vårdyrken. Jag föreslär under förevarande anslag motsvarande

90

minskning (267000 kr.). Medel som har direkt samband med den kliniska verksamheten beräknas inte under fakultetsanslaget.

Övriga frågor

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 1606000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som forskar­assistent (600000 kr.) saml medel för förstärkta resurser till biblioteken (50000 kr.).

Riksdagen har fattat beslut (prop. 1984/85:40 och 100, bil. 10, UbU 21, rskr. 239) om minskad planeringsram för tandläkarlinjen bl.a. vid universi­teten i Göteborg och Umeå. Den minskade tandläkarutbildningen medför vissa besparingar under detta anslag budgetåren 1987/88 och 1988/89. Jag har vid min medelsberäkning tagit hänsyn härtill (1987/88 - 260000 kr. resp. - 88000 kr. och 1988/89 - 260000 kr. resp. - 132000 kr.).

Riksdagen har vidare beslutat (prop. 1985/86:68, UbU 7, rskr. 111) om ändrat huvudmannaskap för tandvården vid universitetet i Umeå. Under förevarande anslag har jag i konsekvens, med beslutet beräknat vissa kostnader för tjänster som assistenttandläkare (+133000 kr.) vid universi­tetet.

Universitetet i Göteborg har föreslagit att en omfördelning görs av resurserna mellan anslagen för odontologisk utbildning och forskning inför den beslutade kommunaliseringen av den tandvård som bedrivs vid univer­sitetet (prop. 1978/79:41, UbU 23, rskr. 205). UHÄ har föreslagit en minskning av förevarande anslag med 7800Ö kr. Jag biträder förslaget och har vid min medelsberäkhing tagit hänsyn härfill,

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under detta anslag vissa medel som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten till finan­siering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagslekniska förändring avseende bibliolekskostnader vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som före­slagits av UHÄ.

För sludiefinansiering inom forskamtbildning bör nästa budgetår dispo­neras minst de belopp som' anges i följande tabell.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Karolinska institutet Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Universitetet i Göteborg Universitetet i Umeå

2519000 1674000 1641000 1273000

7107000

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-1989/90

I överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning

91

av resurserna för forskning och forskamtbildning. I beloppen ingår 200000    Prop. 1986/87:80

kr. vardera budgetåret för ytterligare tjänster som forskarassistent. Vidare

förordar jag vissa förstärkningar av sludiefinansieringen i forskamtbild-     Bilaga 6

t\\ogen. Medlen bör fordelas mellan högskoleenheterna enligt följande     Utbildningsdep.

tabell.

Högskoleenhet

Belopp kl

r.

1988/89

1989/90

Allmän

Studie-

Allmän

Studie-

förstärk-

finan-

förstärk-

finan-

ning

sienng

nmg

stenng

Karolinska

institutet

293000

48000

129000

48000

Universitetet i
[REDACTED_EFTERNAMN]

64000

33000

88000

33000

(jöteborg

55000

28000

75000

28000

Umeå

71000

37000

298000

37000

483000

146000

590000

146000

Med   hänvisning  fill  sammanställningen  beräknar jag  anslaget  till (55154000 + 4517000 =) 59671000 kr.

Hefnställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att ändra ämnesinnehållet för tjäns­ter som professor i enlighet med vad jag foreslagit,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

att fill Odontologiska fakulteterna för budgetåret 1987/88 anvi­sa ett reservationsanslag av 59671000 kr.

D 22. Farmaceutiska fakulteten

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

16127295 18328000 20488000

Reservation

725370

Delta anslag avser farmaceufisk forskning och forskamtbildning vid universitetet i Uppsala.

Anslagsfördelning

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Universitetet i Uppsala

18328000

+2160000

92

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet .   Prop. 1986/87:80

(UHÄ).

Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Bilaga 6

Utbildningsdep.

Ändamål

Kostnad 1987/88

budgetåren (tkr.) 1988/89

1989/90

Förändringar av anslags­teknisk natur

Röriig resurs

+ 118"

Summa

+ 118

Budgetförslag

Basresurser

Biblioteksresurser

+200 + 20

+200

+  15

+200

+ 15

Summa

+ 220

+ 215

+215

+338

+215

+215

UHÄ hemställer att

1.

tjänsten som professor i organisk kemi vid universitetet i Uppsala i samband med återbesättande ändras fill professur i läkemedelskemi,

2.

under ett reservationsanslag D 22. Farmaceutiska fakulteten anvisas för budgetåret 1987/88 18666000 kr., för budgetåret 1988/89 18881000 kr. och för budgetåret 1989/90 19096000 kr.

Föredragandens överväganden

Jag biträder universitets- och högskoleämbetets (UHÄ) förslag att den ledigblivande professuren i organisk kemi omvandlas fill en professur i läkemedelskemi vid universitetet i Uppsala.

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 535000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare en tjänst som forskar­assistent (200000 kr.) samt medel för förstärkta biblioteksresurser.

I enlighet med UHÄ: s förslag beräknar jag under detta anslag vissa medel som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten till finan­siering av högskolelektorers m. fl. forskning.

För studiefinansiering inom forskamtbildning bör nästa budgetår dispo­neras minst 4505000 kr.

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988189-1989/90

I överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskamtbildning med 291000 kr. resp. 130000 kr. I beloppet avseende budgetåret 1988/89 ingår 200000 kr. för ytterligare en tjänst som forskarassistent. Vidare förordar jag vissa för­stärkningar av studiefinansieringen i forskamtbildningen (93000 kr. resp. 93000 kr.).

93

Med   hänvisning  till   sammanställningen (18328000 + 2160000=) 20488000 kr.

Hemställan

beräknar jag  anslaget

till     Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att ändra ämnesinnehållet för en tjänst som professor i enlighet med vad jag förordat,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

att till Farmaceutiska fakulteten för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 20488000 kr.

D 23. Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna

412609950 450642000 529416000

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

Reservation

5021053

Delta anslag avser matematisk-naturvetenskaplig forskning och forskar­utbildning vid universiteten i Stockholm, Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå.

Anslagsfördelning

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Universitetet i Stockholm Universitetet i Uppsala Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Universitetet i Göteborg Universitetet i Umeå

Utgift

119031000

132480000

94773000

50637000

53721000

450642000

+ 13427000 +23213000 + 13633000 + 8204000 +20297000

+78774000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ).

94

Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Prop. 1986/87:80

Ändamål/högskoleenhet m.m.'

Kostnad budgetåren (tkr.)

Bilaga 6

1987/88

1988/89

1989/90

_     Utbildningsdep

Förändringar av anslags-

teknisk natur

Medel för en tjänst som

forskare vid inst. för

fysiologisk botanik, UU

+

201

Medel för en tjänst som

forskningsassistent vid

kemiska inst. UU

+

224

Medel för en tjänst som

forskare vid Kemicentrum,

organisk kemi 3, UL

+

.207

Anslagsomläggning, bibliotek, UL

142

Medel för en personlig tjänst

under anslaget D 20, UG

142

Röriig resurs

+

6039

Rörlig resurs fördelad av

regionstyrelserna

+

647

Summa

.+

7034

Budgetförslag

Basresurser

+

3500

+4000

+3500

Nationellt acceleratorcentrum, UU

+

1000

Bioteknikområdet

+

624

Professur i växlbiokemi, UL

0

Biblioteksresurser

+

420

+ 450

+ 430

Summa

+

5544

+4450

+3930

+ 12578

+4450

+3930

' UU = universitetet i Uppsala, UL Göteborg.

universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], UG = universitetet i

UHÄ hemställer att

1.

de riktlinjer för utvecklingen och ekonomiska ramar för verksamhe­ten som redovisats fastställs,

2.

en tjänst som professor i växlbiokemi inrättas den I juli 1987 vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]. Tjänsten finansieras genom alt en professur i organisk kemi dras in vid innehavarens pensionering,

3.

under ett reservationsanslag D 23. Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna för budgetåret 1987/88 anvisas 463220000 kr. för budgetåret 1988/89 467670 000 kr. och budgetåret 1989/90 471600 000 kr...

Styrelsen för fysikcentmm i Stockholm har inkommit med en skrivelse rörande samordning av forskning och utbildning i fysik i stockholmsområ­det.

Universitetet i Uppsala och naturvetenskapliga forskningsrådet har ge­mensamt inkommit med en skrivelse rörande organisafioiien för det natio­nella acceleralorlaboratoriet i Uppsala med förslag till en särskild anslags­post för laboratoriet.

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] har anhållit att en tjänst inom utbildningsdeparte­mentet överförs till universitetet.

95

Föredragandens överväganden

Efter förslag från naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) överförde regeringen genom beslut våren 1986 kostnadsansvaret för drygt 50 tjänster från rådet fill de högskoleenheter där berörda forskare hade sin verksam­het. Samfidigt minskades rådets disponibla anslag med ett belopp som svarade mot kostnaden för tjänsterna. Riksdagen har i tilläggsbudget I till statsbudget för 1986/87 anvisat högskoleenheterna medel för dessa tjäns­ter. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) och NFR har gemensamt föreslagit ytterligare några överföringar av motsvarande slag för budget­året 1987/88, nämligen en tjänst vid insfilutionen för fysiologisk botanik (Kenneth Söderhall) samt en tjänst vid kemiska institutionen (John Tho­mas), bägge vid universitetet i Uppsala och en tjänst vid kemicentrum vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] (Ulf Berg). Tjänsten vid kemiska institufionen vid universitetet i Uppsala finansieras för närvarande med medel ur anslaget för energiforskning under industridepartementets huvudtitel. Jag biträder förslagen till överföringar och har för budgetåret 1987/88 totalt beräknat medel för dessa överföringar enligt följande. Jag har beträffande överfö­ringen till kemiska institutionen vid universitetet i Uppsala samrått med chefen för miljö- och energidepartementet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Tidigare be-

Överföringar

slutade över-

fr.o.m.

föringar

1987/88

fr.o.m.

J 986/87

Universitetet i Stockholm

874000

Universitetet i Uppsala

2385000

432000

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

1655000

214000

Universitetet i Göteborg

1050000

Universitetet i Umeå

638000

Ändrat ämnesinnehåll för tjänst som professor.

Med stöd av riksdagens bemyndigande (Jfr. prop 1966:1, bil 10, s 361, SU 42, rskr 125) har regeringen föreskrivit att den efter T. R. Gerholm ledigbli­vande professuren i fysik vid universitetet i Stockholm skall återbesättas som professur i kärnfysik.

Växlbiokemi

UHÄ har föreslagit alt en professur i växlbiokemi inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1987. Professuren föreslås inrättad inom befinfiiga re­surser genom att en professur i organisk kemi indras vid innehavarens pensionering. En viss kostnad för utmstning tillkommer dock. Professuren kommer, enligt vad UHÄ anför, att vara central vid uppbyggnaden av del biocentrum som planeras i[REDACTED_EFTERNAMN]. Jag biträder UHÄ:s förslag och förordar att en ordinarie tjänst som professor i växlbiokemi inrättas vid universite-

96

tet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1987, Tjänsten skall finansieras genom indragning av en professur i organisk kemi vid innehavarens pensionering. Jag förutsät­ter att de merkostnader som uppstår genom att tjänsterna kan komma att dubbleras under viss tid bestrids inom ramen för de anslag som står till universitetets disposition. Jag hänvisar också till vad jag anfört rörande särskilda insatser inom bioteknikområdet.

Jag har tidigare i samband med min redogörelse för UHÄ:5 förslag till fakultetsprogram redovisat att jag inte är beredd biträda förslaget till försöksverksamhet med lokal beslutanderätt ifråga om inrättande av nya professurer och prövning av ämnesinnehållet för befintliga tjänster. I kon­sekvens med sitt förslag har UHÄ inte fört fram förslag om några nya professurer inom berörda fakulteter, nämligen matemafisk-naturveten-skaplig och teknisk. Utanför budgetförslaget har UHÄ emellerfid redovi­sat behov av resurser för ett antal professurer.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Matematik

Ytterligare en professur i matematik vid universitetet i Stockholm har av universitetet prioriterats mycket högt. Antalet forskartjänster är litet i förhållande till den omfattande forskningsvolymen och det stora antalet forskarstuderande. Jag förordar därför att en professur i matematik inrät­tas vid universitetet i Stockholm den 1 juli 1987, Jag har för ändamålet beräknat medel (1200000 kr.) under förevarande anslag.

Molekylärbiologi

Matematisk-naturvetenskapliga fakulteten i Göteborg är den enda i landet som saknar professur i molekylärbiologi. Molekylärbiologisk metodik är väsentlig inom biotekniken. Jag hänvisar till vad jag tidigare anfört rörande ett ökat slöd till grundforskning inom bioteknikomrädet. Jag förordar att en professur i molekylärbiologi inrättas vid universitetet i Göteborg den 1 juli 1987. Jag har för ändamålet beräknat medel (1200000 kr.) under förevarande anslag.

Fysik, särskilt synkrotronljusforskning

MAX-laboratoriet vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] utgör en av de forskningsan­läggningar som föreslås fä status av nationellt tillgänglig forskningsan­läggning enligt mina förslag i det föregående. En tjänst i synkrotronljusfy-sik är väsentlig för laboratoriets fortsatta utveckling. Jag förordar att en tjänst som professor i fysik, särskilt synkrotronljusforskning inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] den 1 juli 1988,

Dalalogi

Universitetet i Umeå saknar som enda universitet i landet fast forsknings­organisation i datalogi. Universitetet har redan påbörjat uppbyggnaden av en forskningsprofil som utnyttjar universitetets kompetens inom såväl

97

7    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

matematik som dalaområdet. En professur i datalogi skulle i väsenUig utsträckning komplettera dessa strävanden. Jag förordar att en tjänst som professor i datalogi inrättas vid universitetet i Umeå den 1 juli 1989.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Informationsteknologi

Jag har inledningsvis redovisat behovet av en utveckling av kompetensen inom det informationsleknologiska området vid bl.a. universitetet i Umeå. Jag beräknar 1 milj. kr. för ändamålet fr.o.m. budgetåret 1987/88.

Nationellt tillgängliga forskningsanläggningar

Jag har udigare redogjort för dé kriterier som bör gälla för inrättande av nationellt tillgängliga forskningsanläggningar. Regeringen har under före­gående år fastställt instruktioner för synkrolronljuslaboraloriet i[REDACTED_EFTERNAMN] (MAX-laboratoriel) och det nationella acceleralorlaboratoriet i Uppsala (The Svedberglaboratoriet). Båda dessa uppfyller de krav som bör ställas i detta sammanhang.

NFR har i sin anslagsframställning föreslagit vissa överföringar av medel till fakultetsanslag som bidrag fill driflmedel för ovanstående anläggningar. Jag biträder förslaget och har vid beräkningen av förevarande anslag räknat upp det med motsvarande belopp (1232000 kr.).

Universitetet i Uppsala och NFR har föreslagit att en särskild anslags­post avseende det nationella acceleralorlaboratoriet i Uppsala förs upp under anslaget Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna. UHÄ har fö­reslagit en förstärkning av driftorganisationen för acceleratoranläggningen med I milj. kr för budgetåret 1987/88. För egen del vill jag anföra följande! Riksdagen beslöt med anledning av min företrädares förslag i budgetpropo­sitionen 1983 (prop. 1982/83:100, bil 10 s. 525) att anskaffa en lagringsring från CERN. Denna utgör en väsentlig komponent i det nafionella accelera­lorlaboratoriet. Alla kostnader utöver de som avsåg förvärv av ringen och anslutning fill acceleratorn skulle finansieras genom omprioriteringar. Det­ta har av olika skäl inte kunnat genomföras. En orsak är att den s.k. tandemacceleratorn inte kunnat avvecklas som planerats beroende på att nya intressanta forskningsinriktningar fillkommit. Jag beräknar mot denna bakgmnd ett bidrag till driften av The Svedberglaboratoriet om 5 milj. kr. Universitetet i Uppsala bör även fortsättningsvis arbeta för att få bidrag till driften från nyttjare utanför universitetet. Jag återkommer vid min anmä­lan av anslaget forskningsinstitutet för atomfysik: förvaltningskostnader till frågan om samverkan mellan landets acceleratorlaboratorier.

Sammanfattningsvis har jag således under anslaget till de matematisk-naturvenskapliga fakulteterna beräknat följande belopp för driften av na­tionellt tillgängliga forskningsanläggningar:

MAX-laboratoriel,[REDACTED_EFTERNAMN]

3500000 kr.

The Svedberglaboratoriet, Uppsala

12000000 kr.

De angivna beloppen innebär att utöver överföringarna från NFR vissa medel under berörda universitets anslagsposter avdelas för anläggningar­na. Jag erinrar också om mitt fidigare påpekande att det åligger de högsko-

98

leenheter till vilka anläggningarna är knutna alt vid behov tillföra de ytterligare medel som erfordras för anläggningarnas drift.

Botaniska trädgårdar

Botaniska trädgårdar av större omfattning finns vid universiteten i Uppsa­la, Stockholm, Göteborg och[REDACTED_EFTERNAMN]. Universiteten har det huvudsakliga ansvaret för trädgårdarna på alla orter utom i Göteborg där kommunen är huvudman för trädgården. Ett nytt avtal om bidrag fill Göteborgs botanis­ka trädgård godkändes av regeringen den 27 november 1986.

Trädgårdarna utnyttjas förutom för utbildning och forskning till rekrea­tion och som kulturhistoriska museer. UHÄ: s biologiutredning (UHÄ-rap­port 1986:9) framhåller att trädgårdarna har en viktig uppgift, men att denna inte i särskilt hög grad är knuten till universitetens forskning och undervisning. Mot denna bakgmnd bör enligt utredningen endast en mind­re del av deras driftkostnader belasta universiteten. UHÄ uttalar sitt stöd för principen att förskjuta finansieringen mot de samhällssektorer som mest utnyttjar trädgårdarna.

Frågan om de botaniska trädgårdarnas verksamhet utreddes för mer än tio år sedan av UHÄ. Som resultat av denna utredning erhöll statens förhandlingsnämnd (SFN) i uppdrag alt ta upp förhandlingar med vissa berörda kommuner om bidrag till finansiering av de trädgårdar, där univer­siteten är huvudmän. SFN har endast delvis redovisat detta uppdrag. Mot bakgmnd av bl.a. det nyligen tecknade avtalet avseende Göteborg finner jag att det nu kan vara lämpligt att ånyo aktualisera frågan om de botaniska trädgårdarnas verksamhet och finansiering. Jag avser således att i annat sammanhang återkomma till regeringen med förslag om uppdrag till berör­da myndigheter att se över frågan.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Baslaboratorier för marin naturvetenskaplig forskning

Statskontoret har på gmndval av ett regeringsuppdrag redovisat ett förslag till organisation för marin naturvetenskaplig forskning. Förslaget innebär en koncentrafion av resurserna för marin forskning till universiteten i Stockholm, Göteborg och Umeå samt att s.k. baslaboratorier inrättas vid dessa universitet. Asko-, Tjärnö- och[REDACTED_EFTERNAMN] laboratorierna bör utses till baslaboratorier och framfida investeringar bör koncentreras dit. Verksam­heten vid Kristinebergs marinbiologiska station med Vetenskapsakade­mien som nuvarande huvudman bör överföras till universitetet i Göteborg. Delegafioncn för samordning av havsresursverksamhelen bör inom nuva­rande medelsramar delfinansiera uppdragsverksamheten vid baslaborato­rierna under en uppbyggnadsperiod.

Rapporten har remissbehandlats. Flertalet remissinstanser fillstyrker grundtanken med resurskoncentration till vissa laboratorier samtidigt som man framför vissa invändningar mot utredningens förslag i övrigt. Således har samtliga instanser som berört frågan avstyrkt att Tjärnö görs till baslaboralorium på västkusten. Man önskar i stället att Kristinebergs Marinbiologiska station får denna roll. Flera remissinstanser har riklat

99

kritik mot alt utredningen i allt för liten utsträckning tagit hänsyn till vetenskapliga och funktionella aspekter. Avvägningen mellan gmndforsk­ning och miljökontroll erfordrar ytterligare diskussion. Några remissin­stanser, däribland Tjänstemännens centralorganisation (TCO) anser all även ett laboratorium pä sydkusten bör inrättas.

Jag finner i likhet med flertalet remissinstanser tanken på en resurskon­centration rimlig och i god överensstämmelse med regeringens övergri­pande strävan till en effektiv resursanvändning.

Ansvaret för den marina forskningen, inklusive laboratoriernas hela verksamhet inom de olika geografiskt avgränsade havsområdena bör kny­tas till universiteten, inte till deras fältstationer. I enlighet med utredning­ens förslag bör universiteten i Stockholm, Göteborg och Umeå utgöra centra för marin naturvetenskaplig forskning avseende östersjökusten mel­lan Ålands hav och Bornholm, kuststräckan BornholmSkagerrak respek­tive Bottenhavet. Det bör ankomma på berört universitet att inom sitt bevakningsområde organisera verksamheten pä ett rationellt sätt. I detta ingår all där så är lämpligt samla verksamheten till ett baslaboratorium och att verka för en ansvarsfördelning avseende all marin naturvetenskaplig forskning inom området. Universitetet i Göteborg och Vetenskapsakade­mien bör gemensamt diskutera hur samarbetet dem emellan kan utvecklas i syfte att utnyttja Kristinebergs marinbiologiska station som baslaborato­rium i former som tillförsäkrar universitetet ett rimligt inflytande över verksamheten. Jag avser att i annat sammanhang återkomma till regering­en med förslag till uppdrag åt UHÄ att i samråd med berörda universitet lämna förslag till praktiskt genomförande av ett system med baslaborato­rier. Jag har i denna fråga samrått med chefen för miljö- och energideparte­mentet som också senare denna dag kommer att föreslå att särskilda resurser anvisas för utökad forskning om havsföroreningar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Forskningssamverkan i Umeå

Jag har inledningsvis redovisat mitt ställningstagande till ett förslag fill ökad samverkan avseende molekylärbiologisk och miljövelenskaplig forskning i Umeå. Särskilda medel bör anvisas för etl för universitetet i Umeå, försvarets forskningsanstalts huvudavdelning 4 och lantbmksuni-versiletet gemensamt centrum för miljövetenskaplig forskning. Jag har under förevarande anslag beräknat 4 milj. kr. för ändamålet.

Bioteknisk forsktxing i Umeå

Universitetet i Umeå erhöll på grundval av riksdagens beslut med anled­ning av propositionen om regional utveckling och utjämning (prop. 1984/85:115, AU 13, rskr. 354) 20 milj. kr för en intensifiering av verksam­heten inom det biolekniska området. Medlen utgjorde en engångsanvisning för en fyraärsperiod. Universitetet har med stöd bl.a. av dessa medel lyckats vidareutveckla en framgångsrik forskning inom framför allt cell-och molekylärbiologin. Jag har som en permanent förstärkning av universi­tetets medel för forskning inom bioteknik beräknat 8500000 kr. för budget-

100

året 1987/88. Genom delta förslag samt mina förslag till förstärkning av     Prop. 1986/87:80 fakultetens basresurser i övrigt bör enligt min mening den verksamheten som byggts upp med hjälp av de i särskild ordning anvisade fillfalliga     Bilaga 6 medlen kunna permanentas. Medlen bör även komma forskningen vid     Utbildningsdep. medicinsk fakultet till del.

Fysikcentrum i Stockholm

Universitetet i Stockholm, tekniska högskolan i Stockholm (KTH) och forskningsinstitutet för atomfysik bildade våren 1986 elt för de tre myndig­heterna gemensamt organ för samordning av forskning och utbildning i fysik i stockholmsområdet. Centret leds av en styrelse och under styrelsen arbetar ett antal arbetsgmpper med olika delfrågor. Bl.a. pågår ett utred­ningsarbete i syfte all samordna verksamheten lokalmässigt. Fysikcen­tmm skall verka för resurssamordning och främja möjligheterna till täta vetenskapliga kontakter mellan de berörda institutionerna.

Tillströmningen fill grundläggande utbildning i fysik har ökat. Jag har erfarit att universitetet och KTH diskuterar gemensam reservantagning och möjlighet till övergång mellan ulbildningsvägarna vid högskolorna. Detta bör på sikt leda till bättre rekryteringsunderlag även för forskarut­bildning och forskning.

Tillkomsten av fysikcentmm bör enligt min mening innebära etl effekti­vare utnyttjande av resurserna för forskning och utbildning i regionen, t.ex. genom samutnyttjande av lokaler och utrustning bl.a. avseende verkstäder och bibliotek. Möjligheten till samverkan på motsvarande sätt som inom fysikcentmm bör enligt min mening prövas ocksä på andra håll inom högskolan.

Övriga frågor

För förstärkning av verksamheten inom det s.k. miljövårdsprogrammet vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] har jag beräknat 500000 kr.

Inom ramen för de medel som står till förfogande för universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] skall bestridas kostnaderna för en tjänst för Thomas B.[REDACTED_EFTERNAMN].

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 13248000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som fors­karassistent (5885000 kr.) samt medel för förstärkta resurser till bibliote­ken (725000 kr.).

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under detta anslag vissa medel som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten fill finan­siering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagstekniska förändring avseende bibliotekskostnaderna vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som föreslagits av UHÄ.

Vid min beräkning av anslaget har jag även beaktat den utgiftsminskning som uppstår vid universitetet i Stockholm som följd av att enheten för radiologisk onkologi överförts till Sveriges lantbruksuniversitet (-1075000kr).

101

Jag har i enlighet med UHÄ:s förslag under anslaget till medicinska     Prop. 1986/87:80 fakulteterna beräknat medel för en personlig tjänst vid universitetet i Göteborg vilken innevarande budgetår bekostas från förevarande anslag.       Bilaga 6 . För sludiefinansiering inom forskamtbildning bör för nästa budgetår     Utbildningsdep. disponeras minst de belopp som anges i följande tabell.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Universitetet i Stockholm

18932000

Universitetet i Uppsala

25505000

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

18839000

Universitetet i Göteborg

12595000

Universitetet i Umeå

9091000

84962000

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-1989190

I överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskamtbildning, I beloppen ingår 3 milj. kr. vardera året för ytterligare tjänster som forskarassistent. Vidare förordar jag vissa förstärkningar av studiefinansieringen i forskamtbild­ningen. Medlen bör fördelas mellan högskoleenheterna enligt följande tabell.

Högskoleenhet

Belopp kr.

1988/89 Allmän           Studie-förstärk-         finan-ning                siering

Allmän förstärk­ning

1989/90

Studie-finan­siering

Universitetet i Stockholm Uppsala[REDACTED_EFTERNAMN] Göteborg Umeå

1403000

1561000

1117000

597000

633000

5311000

908000 1011000 723000 386000 410000

3439000

1735000

1931000

1382000

738000

783000

6569000

908000 1011000 723000 386000 410000

3439000

Med   hänvisning till  sammanställningen  beräknar jag  anslaget  fill (450642000 + 78774000=) 529416000 kr. budgetåret 1987/88.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

alt godkänna de rikfiinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

alt till Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna för budget­året 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 529416000 kr.

102

D 24. Tekniska fakulteterna

Prop. 1986/87:80

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

398082608 438339000 519509000

Reservation

23979789

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Detta anslag avser teknisk forskning och forskarutbildning vid tekniska högskolan i Stockholm, universiteten i Uppsala, Linköping och[REDACTED_EFTERNAMN], Chalmers tekniska högskola och högskolan i Luleå.

Anslagsfördelning

Högskoleenhet

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Tekniska högskolan i Stockholm Universitetet i Uppsala Universitetet i Linköping Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] Chalmers tekniska högskola Högskolan i Luleå

Utgift

139729000

6506000

43686000

82844000

122460000 43114000

438339000

+27394000 + 752000 + 6859000 + 12515000 +23352000' + 10298000

+81170000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Ändamål/högskoleenhet m.m.'

Kostnad budgetåren (tkr.) 1987/88           1988/89

1989/90

Förändringar av anslags­teknisk natur Överföring av tjänster frän NFR till KTH resp. ULi

Anslagsomläggning bibliotek, UL Röriig resurs

Summa

+    434

-    124 + 8092

+ 8402

+5663 +6305

Konsekvenser av tidi­gare beslut Utökad antagningskapaciiet

vid KTH, CTH och UL

+

856

+    642

Summa

+

856

+    642

Budgetförslag

Förstärkning av basresur­serna

+

4925

+ 4481

Utökad antagningskapacitet på maskintekniklinjen, CTH Professurer vid CTH och UL

+

107 0

+   107 0

Biblioteksresurser

+

1130

+ 1075

Summa

+ 6162 +15420

+ 3930

O + 1085

+5015

+5015

' KTH = tekniska högskolan i Stockholm, ULi = universitetet i Linköping, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], CTH = Chalmers tekniska högskola, NFR = naturvetenskapli­ga forskningsrådet.

103

UHÄ hemställer att

1.

de riktlinjer för utvecklingen och ekonomiska ramar för verksamhe­ten som redovisats fastställs,

2.

vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] en professur i digital- och datorteknik inrättas den 1 juli 1987 genom indragning av en tjänst,

3.

under ett reservationsanslag D 24. Tekniska fakulteterna för budget­åren 1987/88-1989/90 anvisas 453759000 kr., 460064000 kr. respektive 465079000 kr.

Högskolan i Luleå har anhållit att de medel, som vid tre tillfällen anvi­sats högskolan under den senaste femårsperioden med regionalpolitiska motiveringar, permanentas.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Efter förslag från naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) överförde regeringen genom beslut våren 1986 kostnadsansvaret för drygt 50 tjänster från rådet till de högskoleenheter där berörda forskare hade sin verksam­het. Samtidigt minskades rådets disponibla anslag med ett belopp som svarade mot kostnaden för tjänsterna. Riksdagen har i tilläggsbudget I fill statsbudget för 1986/87 anvisat högskoleenheterna medel för dessa tjäns­ter, av vilka vissa hänför sig fill teknisk fakultet. Jag har vid min medels­beräkning tagit hänsyn härtill (+2751000 kr.).

UHÄ och NFR har för budgetåret 1987/88 föreslagit att medel för en tjänst inom området metallers solvatation (Magnus Sandström) överförs från NFR:s anslag till förevarande anslag. UHÄ och NFR har vidare föreslagit att medel för en tjänst som extra professor inom ämnesområdet strålningskemi (Anders Lund) överförs från NFR:s anslag till förevarande anslag. Jag biträder dessa två förslag och har beräknat medel härför under förevarande anslag.

Överföringarna fördelar sig på högskoleenheter och budgetår enligt föl­jande.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Tidigare be-

Överföringar

slutade överföringar

fr.o.m.

fr.o.m. 1986/87

1987/88

Tekniska högskolan i

Stockholm

641000

209000

Universitetet i Linköping

204000

240000

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

851000

Chalmers tekniska högskola

1055000

Ändrat ämnesinnehåll för tjänster som professor m. m.

Med stöd av riksdagens bemyndigande (se prop. 1966:100, bil. 10, s. 361, SU 42, rskr. 125) har regeringen föreskrivit ändrat ämnesinnehåll för tjänster som professor enligt följande.

104

Tidigare ämnesinnehåll

Högskoleenhet'

Ändrat ämnesinnehåll

Reaktorfysik

KTH

tillämpad neu­tronfysik

Tillämpad fysik

KTH

den kondense­rade materiens fysik

Elektrisk anläggningsteknik

KTH

konstruktions­teknik för elektriska an­läggningar

Matematisk fysik

CTH

fasta tillstån­dets teori

Konstruktionslära

HLu

datorstödd maskinkonstruk­tion

Kommunal anläggningsteknik

HLu

gatuteknik

Byggnadsteknik

UL

byggnadsfysik

Gasdynamik

KTH

strömnings­fysik

Termisk energiteknologi

KTH

kraft- och värmeteknologi

Informationsbehandling,

särskilt numerisk analys

KTH

numerisk analys

Byggnadsmateriallära

UL

byggnads­material

Teknisk elektrokemi

och korrosionslära

KTH

tillämpad elektrokemi

Trafiksäkerhetsforskning

CTH

förebyggande av personskador

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

' KTH = tekniska högskolan i Stockholm, UL = universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], CTH Chalmers tekniska högskola, HLu ~ högskolan i Luleå

Informationsteknologi

I enlighet med vad jag fidigare har anfört om förstärkta insatser inom informationsteknologiområdel beräknar jag under delta anslag ytterligare 22,4 milj. kr. Medlen är avsedda för basresurser, professurer och ett centrum för industriell informationsteknologi.

Jag förordar att en tjänst som professor i elektroniksystemkonstruktion och en tjänst som professor i programvaruteknik inrättas vid tekniska högskolan i Stockholm (KTH) den 1 juli 1987 (sammanlagt +2,4 milj. kr.). Dessa tjänster ingår i den satsning i samband med uppbyggnaden av etl eleklronikcenlmmi Kista som för närvarande görs av högskolan, industrin och Stockholms kommun. Jag förordar vidare alt en tjänst som professor i styrsystem för industriella utrustningar inrättas vid tekniska högskolan i Stockholm den 1 juli 1988 och knyts till nämnda centrum.

Verkstadsteknisk automatisering är ett av Chalmers tekniska högskola (CTH) och UHÄ högt prioriterat forskningsområde. Jag förordar att en tjänst som professor i verkstadsieknisk automatisering inrättas vid högsko­lan den 1 juli 1987 (+1,2 milj. kr.).

Högskolan i Luleå har fört fram förslag om resurser för en professur i datalogi som ett led i en utbyggnad av forskningsorganisationen inom datateknik och elektronik. Jag förordar att en professur i datalogi inrättas vid högskolan i Luleå den 1 juli 1989. Kostnaderna för tjänsten bör bestri­das inom ramen för de medelsförstärkningar som fr.o.m.  budgetåret

105

1987/88 kommer att stå fill högskolans förfogande. Jag vill i detta samman­hang hänvisa till vad chefen för industridepartementet senare denna dag kommer alt anföra angående stöd frän styrelsen för teknisk utveckling (STU) till forskning inom informationsteknologiområdet vid högskolan i Luleå.

Universitetet i Linköping har fört fram förslag om en professur i bildbe­handling. Delta forskningsområde avser generell metodik för bearbetning av strukturell information och utgör elt av universitetets särskilda profiler inom dataforskningen. Med tanke på områdets betydelse förordar jag att en professur i bildbehandling inrättas vid universitetet i Linköping den 1 juU 1988.

UHÄ har föreslagit att en professur i digital- och datorteknik inrättas vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] genom indragning av en ännu inte angiven tjänst. Jag delar UHÄ: s uppfattning att en professur inom detta område är angelägen. Jag är dock inte beredd att ta ställning till förslaget innan precisering gjorts av vilken tjänst som skall dras in.

Som ett led i en samlad informaiionsteknologisatsning föreslår jag att 7 milj.kr. beräknas för etl centrum för industriell informationsteknologi vid universitetet i Linköping. Av beloppet bör hälften anvisas budgetåret 1988/89 och ytteriigare lika mycket budgetåret 1989/90. Centmm skall ha till uppgift att bedriva forskning och utbildning kring frågeställningar från andra verksamhetsområden än själva informafionsteknologin och att verka för att informationsteknologi kommer till användning inom annan teknisk forskning. Verksamheten vid detta centmm bör bli av stort intresse för stora delar av näringslivet. Jag utgår därför från att verksamheten i viss utsträckning kan finansieras med externa medel.

Som en allmän förstärkning av basresurserna inom informationsteknolo­giområdet beräknar jag under delta anslag sammanlagt 10,5 milj. kr. under treårsperioden.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Bioteknik

Jag hänvisar till vad jag tidigare anfört om forskning inom bioteknikområ­det. Under förevarande anslag beräknar jag 3 milj. kr, för forskning inom bioteknik. Medlen är avsedda som förstärkning av basresurserna vid cent­mm för bioteknik i Göteborg.

Konsumentteknik

Konsumentteknisk forskning har sedan etl femlontal år tillbaka bedrivits vid CTH. Verksamheten har finansierats med medel från främst STU. STU:s finansieringsätaganden för den fasta verksamheten upphör den 30 juni 1987. I en utredning om konsumentteknisk forskning (Ds Fi 1986:26) har bl.a. föreslagits att en ordinarie professur i konsumentteknik inrättas vid CTH och att basresurserna för institutionen för konsumentteknik fi­nansieras i form av elt avtal mellan olika intressenter, bl; a. STU, konsu­mentverket, arbetarskyddsstyrelsen och försvarets forskningsanstalt. Jag anser del angeläget att konsumentteknisk forskning kan bedrivas vid

106

CTH även fortsättningsvis. Jag förordar all en ordinarie professur i konsu-     Prop. 1986/87:80 mentteknik  inrättas vid Chalmers tekniska  högskola den  I juli  1987 (+500000 kr.). Jag har erfarit att ytterligare resurser för den konsument-     Bilaga 6 tekniska forskningen vid CTH kommer all ställas till förfogande genom     Utbildningsdep. medel från vissa sektorsorgan.

Bebyggelsekvalitet

Tekniska högskolan i Stockholm har anhållit alt en professur i bebyggel-sekvalilel, personlig för Lennart[REDACTED_EFTERNAMN], inrättas vid högskolan den 1 juli 1988, Lennart[REDACTED_EFTERNAMN] har under läng lid gjort myckel framstående insatser inom byggnadsforskningen och bidragit till tankeutbytet inom byggande, teknik, samhällsförvaltning och kulturliv.

Jag biträder därför KTH: s förslag och förordar alt en professur i bebyg­gelsekvalitet, personlig för Lennart[REDACTED_EFTERNAMN], inrättas vid tekniska högskolan i Stockholm den 1 juli 1988. Tjänsten skall bekostas med medel från bostadsdepartementets huvudtitel. Jag har i denna fråga samrått med che­fen för bostadsdepartementet.

Kvalitetsstyrning och kvalitetsteknik

Intresset för kvalitetsfrågor inom industrin har under senare år ökat, såväl internationellt som i Sverige. Mot bakgrund härav har UHÄ tillsatt en utredningsman som senast den 1 mars 1987 skall redovisa befintlig kompe­tens inom och framtida behov av utbildning och forskning inom området kvalitetsstyrning och kvalitetsteknik. Chefen för industridepartementet kommer senare att anmäla att under den kommande treårsperioden medel för verksamhet vid CTH och universitetet i Göteborg beräknas utgå från statens industriverk och styrelsen för teknisk utveckling.

Övriga frågor

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 12527000 kr som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytterligare tjänster som forskar­assistent (4120000 kr.) samt medel för förstärkta resurser fill biblioteken (725000 kr.)

UHÄ har i sitt förslag till fördelning av resurserna för teknisk forskning mellan högskoleenheterna anfört att universitetet i Linköping bör tillföras 1 milj, kr. mer än vad som skulle blivit fallet vid en strikt proportionell uppräkning av anslagen till de tekniska fakulteterna. Skälen härtill är att universitetet i Linköping har mindre resurser för forskning i relation till antalet utbildningsplatser inom civilingenjörsutbildningen saml fill medel­antalet per år examinerade doktorer och licentiater än.vad som är fallet vid . de övriga tekniska fakulteterna i landet. Jag har därför vid min medelsför­delning tagit hänsyn till UHÄ:s förslag om extra förstärkningar av basre­surserna vid universitetet i Linköping.

Till högskolan i Luleå har i flera sammanhang anvisats särskilda medel

för forskning med regionalpolitiska motiveringar. Med anledning av rege-

107

ringens förslag i propositionen om utveckling i Norrbotten (prop. 1982/83:120, bil. 2, UbU 31, rskr. 379) anvisades sammanlagt 9 milj. kr. för budgetåren 1983/841985/86, och med anledning av förslagen i proposifio-nen om regional utveckling och utjämning (prop. 1984/85:115, AU 13, rskr. 354) sammanlagt 8 milj.kr. för datateknisk forskning under budgetåren 1985/86- 1988/89. Vid bifall till mina förslag kommer verksamheten vid högskolan i Luleå att fä inte oväsentliga förstärkningar under den kom­mande treårsperioden. Jag räknar med att de verksamheter som byggts upp med hjälp av de tillfälligt anvisade medlen därmed kan permanentas.

Som etl led i högskolans arbete med att informera om forskning och forskningsresultat ger högskolan i Luleå forskningsinformafion till framför allt barn och ungdom genom det s. k. Teknikens hus. Den medelsförstärk­ning som mina förslag innebär bör göra det möjligt för högskolan i Luleå alt ocksä fortsättningsvis stödja denna verksamhet.

Som framgår av statsministerns inledande anförande är miljön ett av de prioriterade forskningsområdena. Chefen för kommunikationsdeparte­mentet tog tidigare i dag i sitt anförande upp frågan om trafikens betydelse för miljön, inte minst i storstadsregionerna. Forskningen inom detta områ­de har sedan år 1982 stötts av trafikforskningsberedningen genom etl en­gångsanslag för detta ändamål.

Mot bakgrund härav bör det nu klargöras, hur forskarutbildningen och etl långsiktigt arbete på eget programansvar inom området kollektivtrafik­forskning på bästa sätt bör organiseras inom högskolan. Jag avser senare föreslå regeringen att ge UHÄ i uppdrag att komma med förslag i denna fråga.

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under detta anslag vissa medel som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten till finan­siering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Innevarande budgetår har medel för verksamheten vid informations- och dokumentationscentralen vid tekniska högskolan i Stockholm beräknats under anslaget Delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsför­sörjning (DFI). I enlighet med förslag från DFI beräknar jag fr.o.m. budgetåret 1987/88 medel för verksamheten under förevarande anslag (+1468000 kr.).

Jag har vid min beräkning av anslaget beaktat den anslagstekniska förändringen avseende bibliotekskostnader vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som föreslagits av UHÄ.

Jag har tidigare redovisat mitt förslag till inrättande av nationellt tillgäng­liga forskningsanläggningar. Onsala rymdobservalorium bör. enligt milt förslag utgöra en sådan anläggning. Naturvetenskapliga forskningsrådet har i samband härmed föreslagit en överföring av vissa medel från rådets anslag till förevarande anslag. Jag biträder rådels förslag och har vid min beräkning av anslaget räknat upp det med motsvarande belopp (+310000 kr.). Jag avser att senare återkomma till regeringen med förslag till vilket belopp som bör avdelas till observatoriet under anslaget.

Vid tekniska högskolan i Stockholm finns för närvarande en tjänst som professor i kärnkraftsäkerhet. Tjänsten, som är personlig för Arne Hed-

Prop, 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

108

gran, finansieras av statens kärnkraflsinspektion. Rektorsämbetet vid tek­niska högskolan i Stockholm har i skrivelse anhållit att tjänsten skall fä finnas kvar efter det att den nuvarande innehavaren har gått i pension den 1 juli 1987. Statens kärnkraflsinspektion kommer även fortsättningsvis att stå för finansieringen av tjänsten. Jag förordar att en ordinarie tjänst som professor i kämkraftsäkerhel inrättas den I juli 1987. Jag har i denna fråga samrått med chefen för miljö- och energidepartementet.

För studiefinansiering inom forskamtbildning bör under nästa budgetär disponeras minst de belopp som anges i följande tabell.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Högskoleenhet

Belopp kr.

Tekniska högskolan i Stockholm

19151000

Uriiversitetet i Linköping

9909000

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

18516000

Chalmers tekniska högskola

25392000

Högskolan i Luleå

5255000

78223000

Studiefinansiering vid universitetet i Uppsala bekostas med medel från anslaget Matemafisk-naturvetenskapliga fakulteterna. Av den allmänna medelsförstärkningen under förevarande anslag bör dock minst 153000 kr. användas för detta ändamål.

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-J 989/90

1 överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 medel anvisas som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskamtbildning, I beloppen ingår 2,8 milj.kr. resp. 3,2 milj.kr. för ytteriigare tjänster som forskarassistent. Vidare förordar jag vissa förstärkningar av studiefinansieringen i forskar­utbildningen. Medlen bör fördelas mellan högskoleenheterna enligt föl­jande tabell.

Högskoleenhet

Belopp kr.

1988/89

1989/90

Allmän

Sludie-

Allmän

Studie-

förstärk-

finan-

förslärk-

finan-

ning

siering

nmg

siering

Tekniska högskolan

i Stockholm

1515000

1033000

1991000

1033000

Universitetet i

%

Uppsala

67000   

48000

90000

48000

Linköping

809000

323000

1084000

323000
[REDACTED_EFTERNAMN]

900000

612000

1180000

612000

Chalmers tekniska

högskola

1326000

905000

1743000

905000

Högskolan i Luleå

468000

318000

619000

318000

5085000

3239000

6707000

3239000

109

Med   hänvisning  till   sammanställningen   beräknar jag  anslaget   till (438339000 + 81170000 =) 519509000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

att fill Tekniska fakulteterna för budgetåret 1987/88 anvisa elt reservafionsanslag av 519509000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

D 25. Temaorienterad forskning

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

17711176 18293000 22548000

Reservation

1360858

Detta anslag avser temaorienterad forskning och forskamtbildning vid universitetet i Linköping. Verksamheten bedrivs inom ramen för en sek-fion av den filosofiska fakulteten.

Anslagsfördelning

Högskoleenhet

1986/87'

Beräknad ändring 1987/88

Före­draganden

Universitetet i Linköping

18293000

+4255000

Anslagsframställning har avgivils av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ).

Ändringsförslagen innebär i korthet följande.

Ändamål

Kostnad budgetåren (tkr.) 1987/88           1988/89

1989/90

Budgetförslag Basresurser Professur inom temat Hälso- och sjukvården i samhället Biblioteksresurser

+ 1400     ,

+  600 +    10

+2010

+500

+  10 +510

+500

+ 20 +520

110

UHÄ utgår från att de basresurser som begärs i budgetförslaget, fillsam­mans med andra resurser som kan frigöras vid universitetet, kan användas för en inledande uppbyggnad av ett nytt tema Barn, som skall behandla bams villkor i samhället.

UHÄ föreslär att temat "Kommunikation - överföring av information" ombenämns "Kommunikation".

UHÄ hemställer att

1. en extra ordinarie tjänst som professor med inriktning pä statistik och

metodologiska frågor inrättas inom temat Hälso- och sjukvården i samhäl­

let,

2.

tema Barn inrättas,

3.

under ett reservationsanslag D 25. Temaorienterad forskning för bud­getåret 1987/88 anvisas 20303000 kr., för budgetåret 1988/89 20813000 kr. och för budgetåret 1989/90 21 333000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Som jag framhöll i 1986 års budgetproposition finns det ett behov av samlad forskning om bam och om barns villkor. Det finns pä flera håll i landet god forskning om detta inom skilda discipliner men det finns ingen insfitution som har till uppgift att samla forskningen om barn'. Härigenom försvåras möjligheterna att till fullo utnyttja resultaten från den forskning som bedrivs och se dem i ett mer samlat perspekfiv. När det gäller denna typ av forskning, där kulturella skillnader är av betydelse, kan man inte heller utan vidare flytta över forskningsresultat frän andra länder. Genom att elt tema har större permanens än ett projekt kan man inom ett tema mer långsikfigt och effekfivi ta till vara och förvalta egen och andras forskning. Den forskarutbildning som bedrivs vid tema bidrar också till att utveckla en interdisciplinär metodik och fill att sprida kunskaper, metoder och resultat. Elt tema Barn kan också sfimulera forskningen om bam på andra håll i landet, bl.a. genom ätt volymen och forskarutbildningen byggs upp. Det ger också möjligheter till forskningsanknytning för lärar-, förskollärar-och fritidspedagogutbildningama i Linköping.

Jag finner inrättandet av ett temia Barn inom den temaorienterade forsk­ningen vid universitetet i Linköping väl mofiverat och underbyggt. Ett sådant tema bör inrättas den I juli 1987. Uppbyggnaden av temat bör finansieras inom ramen för universitetets egna resurser samt de medeisför-stärkningar som beräknas under förevarande anslag. Jag kommer i annat sammanhang all föreslå regeringen att inrätta två extra ordinarie tjänster som professor inom temat den 1 juli 1988.

UHÄ har initierat en utvärdering av uppbyggnad och verksamhet av två teman i Linköping, nämligen tema Kommunikation och tema Vatten i natur och samhälle. Utvärderarna är positiva till verksamheten inom de två teman som studerats. Utvärderarna berör bl.a. frågan om temaforsk­ningens anknytning till den grundläggande högskoleutbildningen. När le­maforskningen kom till var det en grundläggande tanke att denna skulle kunna vara av värde för universitetels humanisfiska, samhällsvetenskapli­ga och naturvetenskapliga utbildningar, innefattande lärarutbildningarna. Kontakt mellan forskning och grundläggande högskoleutbildning är en

III

viktig förutsättning för hög kvalitet i utbildningen. Det är också etl av de     Prop. 1986/87:80 främsta sätten att sprida information om forskning och forskningsresultat för att pä sikt få ut dessa i praktisk tillämpning. För forskarna själva kan     Bilaga 6 kontakten med gmndutbildningen ge stimulerande impulser för den fort-     Utbildningsdep. satta verksamheten.

Jag biträder UHÄ:s förslag om inrättandet av en professur med inrikt­ning på statistiska och metodiska frågor inom temat Hälso- och sjukvården i samhället den 1 juli 1987 och avser att återkomma till regeringen med förslag om inrättande av tjänsten.

I enlighet med UHÄ:s förslag bör temat "Kommunikation - överföring av information" ges benämningen "Kommunikafion".

Jag har i enlighet med vad jag inledningsvis anförde rörande del interna­tionella forskningssamarbetet Global change beräknat 500000 kr. under förevarande anslag.

Övriga frågor

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat 1954000 kr. som förstärkning av basresurserna. I beloppet ingår medel för ytteriigare tjänste.- som forskar­assistent (400000 kr.) samt medel för förstärkta biblioteksresurser.

För studiefinansiering inom forskamtbildningen bör nästa budgetår dis­poneras minst 3 451000 kr.

I enlighet med UHÄ:s förslag beräknar jag under delta anslag vissa medel som innevarande budgetår anvisas under den under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål uppförda anslagsposten fill finan­siering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Vissa resursförstärkningar för budgetåren 1988/89-1989/90

I överensstämmelse med vad jag inledningsvis anfört förordar jag att för budgetåren 1988/89 och 1989/90 anvisas 86000 kr resp. 114000 kr. som en allmän förstärkning av resurserna för forskning och forskarutbildning. Vidare förordar jag en förstärkning av studiefinansieringen i forskamtbild­ningen med 136000 kr. för vardera budgetåret.

Med hänvisning till sammanställningen beräknar jag anslaget till (18293000 + 4255000 =) 22548000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att godkänna vad jag förordat om inrättande av elt tema Barn,

2.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

att tiil Temaorienterad forskning för budgetåret 1987/88 anvisa elt reservationsanslag av 22548000 kr.

112

D 26. Kungl. biblioteket

Prop. 1986/87:80

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

41922962 48764000 51633000

Reservation

511327

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Kungl. biblioteket (KB) är Sveriges nationalbibliolek. KB fick sin nuva­rande instruktion (1979:480) efter en omorganisation år 1979 genom rege­ringens proposition 1978/79:122 om vissa åtgärder på informationsför-söijningsområdet (UbU 37, rskr. 352).

Kungl. biblioteket

1.

KB redovisar konsekvenserna av att huvudförslaget genomförs och anhåller att få undanlas från besparingar enligt huvudförslaget.

2.

KB föreslår att etl belopp (340000 kr.) motsvarande det som inneva­rande budgetår beräknats som fillfällig förstärkning för litteraturförvärv fortsättningsvis beräknas under förevarande anslag.

3.

Driftkostnaderna m.m. för ADB-systemet LIBRIS kräver ytterligare 300000 kr. till följd av kostnader för utökad lagringsvolym.

4.

För mervärdeskatt som kommer att erläggas för ADB-tjänsler beräk­nar KB ett belopp om 462000 kr,

5.

En ökning av KB:s resurser med 5% under perioden 1987/88-1989/90 skulle innebära en anslagsnivåökning med sammanlagt 2480000 kr, KB fördelar beloppet för de tre budgetåren med 874000 kr, 859000 kr resp. 747000 kr. Reformutrymmet för budgetåret 1987/88 (874000 kr) föreslår KB disponeras på följande sätt.

-

Konvertering av KB:s kortkataloger som förberedelse för införande av ett lokalt ADB-system som nu planeras resp. införts vid samtliga forsk­ningsbibliotek (563000 kr)

-

KB bedömer det som väsenfiigt att Sveriges nationalbibliografi för åren 1700-1829 görs allmänt tillgänglig (161000 kr).

-

Underhåll av register i LIBRIS (150000 kr.)

KB förutsätter att regeringen tar ställning till finansiering av LIBRIS-driften fr.o.m. den 1 juli 1987, med anledning av delegationens för veten­skaplig och teknisk informationsförsörjning (DFI) utredning angående handläggnings- och beslutsordning i LIBRIS.

Föredragandens överväganden

Jag beräknar medel för pris- och löneomräkning för KB (+1907000 kr.).

Innevarande budgetår har under anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål anvisats 340000 kr. som en fillfällig förstärkning av bokinköp för KB. Jag beräknar under förevarande anslag motsvarande belopp som förstärkning av bokinköpen vid biblioteket (+372000 kr.). Jag beräknar därutöver 128000 kr. som förstärkning av verksamheten vid KB. Fr.o.m. budgetåret 1987/88 kommer mervärdeskatten alt ultas även på ADB- tjänster. Som kompensation för KB:s merkostnader med anledning härav beräknar jag 462000 kr.

113

8   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

Jag erinrar om vad jag tidigare under avsnittet Litteraturförsörining    Prop. 1986/87:80 m.m. anfört dels beträffande avgifterna vid LIBRIS, dels beträffande KB:s roll i den samarbetsnämnd som finns mellan biblioteken i stock-     Bilaga 6 holmsregionen. Jag avser i annat sammanhang återkomma till regeringen i     Utbildningsdep. dessa frågor.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen,

att till Kungl. biblioteket för budgetåret 1987/88 anvisa elt reserva­tionsanslag av 51633000 kr.

D 27. Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

3386708 3747000 3914000

Reservation

471171

Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek (SPPB) är enligt sin instmk-tion (1980:393, ändrad 1984:1125) ett specialbibliotek inom ämnesområde­na psykologi och pedagogik med ett nationellt ansvar för referens- och beståndsservicen inom dessa områden.

Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek

SPPB redovisar de svårigheter biblioteket får vid ett genomförande av huvudförslaget.

En resursförstärkning om 5% under en treårsperiod innebär för bibliote­ket en anslagsförstärkning om 187000 kr.

SPPB föreslår att biblioteket får ställning som s. k ansvarsbibliotek för ämnesområdena psykologi och pedagogik.

Föredragandens överväganden

Jag vill erinra om vad jag tidigare har anfört i fråga om integration mellan statens psykologisk-pedagogiska bibliotek (SPPB) och universitetsbiblio­teket i Stockholm.

Jag beräknar medel för pris- och löneomräkning för SPPB (+167000 kr.).

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 3914000 kr.

114

D 28. Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

49979350 52155000 26927000

Reservation

6894126

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Anslagsfördelning

Anslagspost

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

1. Finansiering av högskole-

lektorers m. fl

forskning

33870000

-33870000

2. Förstärkning av biblio-

teksresurser inom hög-

skolan

1340000

-    245000

3. Verksamhet med kontakt-

forskare

5899000

+    173000

4. Högskolans kontakt-

organisation m.m.

2786000

+ 6982000

5. Internationalisering

5061000

+    177000

6. Polarforskning

557000

-    557000

7. Till regeringens

disposition

2642000

+ 2112000

Utgift

52155000

-25228000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) avseende anslagsposterna 1, 3 och 4 samt polarforskningssekreta­riatet för anslagsposten 6.

Anslagsposten 1

Finansiering av högskolelektorers m.fl. forskning.

Den nya arbets- och tjänsteorganisationen för lärare i högskolan trädde i kraft den 1 juli 1986, Vetenskapligt kompetenta lärare skall i det nya systemet kunna beredas tid för forskning inom ramen för en s,k. röriig resurs. Sådan forskning kan antingen vara fronllinjeforskning eller kompe-tensuppehållande forskning. Medlen för kompetensuppehållande forsk­ning har innevarande budgetår anvisats under delta anslag. UHÄ föreslår att medel för detta ändamål fortsättningsvis anvisas under fakultelsansla­gen.

Anslagsposten 3

Verksamhet med kontaktforskare.

Verksamheten med kontaktforskare har fr.o.m. budgetåret 1982/83 per­manentats. Med den resursvolym verksamheten f n. har, har det blivit möjligt att bredda verksamheten till att omfatta nästan samfiiga län och flera högskoleenheter. Inkomna ansökningar om medel för kontaktforskar-

115

verksamhet visar emellertid att behoven är väsentligt större än vad.medlen räcker till. UHÄ föreslår därför att ytterligare 500000 kr. tillförs verksam­heten med kontaktforskare fr.o.m. budgetåret 1987/88,

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Anslagsposten 4

Högskolans koiiiaktorganisation m.m.

Konlaklsekretariaten spelar en central roll i högskolans arbete med att utvidga forskningssamverkan med det omgivande samhället. Erfarenheter­na hittills har visat att del är nödvändigt att upprätthålla en vital utveckling av konlaklsekrelarialens arbets- och verksamhetsformer.

UHÄ föreslår att ytterligare 6475000 kr. anvisas för förstärkningar av högskolans kontaklorganisafion samt för vissa forskningsändamål vid de mindre högskoleenheterna.

Föredragandens överväganden

För pris- och löneomräkning under olika anslagsposter beräknar jag sam­manlagt 671000 kr.

Under anslagsposten 2 beräknar jag medel för kostnader i samband med statens övertagande av biblioteket vid Leufsta bmk.

Medel motsvarande vad som för innevarande budgetår beräknats som en tillfällig resursförstärkning för kungl. biblioteket under anslagsposten 2 har jag för kommande budgetår beräknat under anslaget Kungl. biblioteket (-340000 kr.).

Jag har inledningsvis behandlat de särskilda medel som sedan budgetåret 1984/85 anvisas för kontaktverksamhet vid de små och medelstora högsko­leenheterna. Verksamheten har till syfte att skapa kontakter dels med det omgivande näringslivet, dels med högskoleenheter med fasta forskningsre­surser.

Med användande av dessa medel har vid några av de mindre högskoleen­heterna byggts upp kontaktsekretariat. 1 Lund/Malmö högskoleregion har en särskild kontaktorganisation etablerats som innefattar såväl universite­tet som samtliga mindre enheter i regionen. Denna organisation finansieras till hälften av berörda länsmyndigheter.

Kontaktsekretariaten spelar en viktig roll i högskolans arbete med att utvidga forskningssamverkan med det omgivande samhället. Dessa sam­verkansformer har tagit sig olika uttryck i skilda regioner och län. I Västernorriands län har exempelvis en försöksverksamhet med en delvis ny form av kontaktverksamhet mellan högskola och näringsliv stödd av bl.a. forskningsrådsnämnden, styrelsen för teknisk utveckling och univer­sitets- och högskoleämbetet nyligen avslutats och utvärderats. Mycket positiva resultat har rapporterats från verksamheten.

Stödet till forskningsverksamheten vid de mindre högskoleenheterna bör enligt min mening kraftigt förstärkas. Jag beräknar ytteriigare 6900000 kr. för ändamålet för budgetåret 1987/88. För vart och ett av budgetåren 1988/89 och 1989/90 beräknar jag ytteriigare, 1 OOOOOO kr.

116

Medlen bör användas inte bara för den fortsatta konlaktsekreterarverk-samheten utan också för att täcka andra kostnader, t.ex. för planering av projekt, utarbetande av ansökningar till forskningsråd, sektorsorgan etc. saml för seminarier i anslutning till projekt. Syftet bör därvid vara att stimulera lärarna vid de mindre enheterna all efter avlagd doktorsexamen utnyttja sina möjligheter att ansöka om forskningsstöd och projektanslag i konkurrens med varandra och med lärarna vid de större enheterna. Intres­santa initiativ i denna riktning har redan tagits vid flera högskoleenheter, bl, a, vid högskolorna i Halmstad, Karislad och Sundsvall/Härnösand.

Medlen bör fills vidare anvisas till UHÄ: s disposition och av UHÄ fördelas fill de små och medelstora högskolorna. Utgångspunkten bör därvid vara all den kontaktorganisation som fr. o. m: budgetåret 1984/85 byggts upp vid några högskoleenheter nu permanentas och att motsvaran­de organisation skall byggas upp vid de övriga enheterna. I övrigt bör medlen fördelas med utgångspunkt i vunna erfarenheter av den organisa­tion som har funnits sedan budgetåret 1984/85 och en bedömning av förut­sättningarna för en slagkraftig verksamhet vid resp. enhet.

Under anslagsposten Till regeringens disposition beräknar jag bl.a. me­del (+5ÖOOO0 kr.) för att höja bidraget till nämnden för svensk-amerikanskt forskamtbyte (Fulbright Commission). Ökningen syftar till alt uppnå pari­tet mellan det svenska och det amerikanska bidraget.

Jag hänvisar till vad jag inledningsvis har anfört angående stöd till forskningssamarbete inom European Science Foundation (ESF). I avvak­tan på en preciserad begäran frän ESF har jag beräknat vissa medel för sådant forskningssamarbete under anslagsposten Till regeringens disposi­tion.

Med hänvisning till vad statsministern tidigare anfört kommer jag att föreslå att etl nytt anslag benämnt Polarforskning förs upp pä statsbudge­ten. Medel för de kostnader som nu utgår från förevarande anslag bör fortsättningsvis beräknas under det nya anslaget (577000 kr.).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Med hänvisning till sammanställningen hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen

1.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

2.

all ull Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål för bud­getåret 1987/88 anvisa eU reservationsanslag av 26927000 kr.

117

övriga forskningsfrågor

D 29. Forskningsrådsnämnden

45[REDACTED_TELEFONNUMMER]00 49199000

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

Reservation

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 1379254    Utbildningsdep.

Forskningsrådsnämnden (FRN) skall enligt sin instruktion (1977:35) ändrad senast 1986:949) ta initiativ fill och finansiellt stödja forskning, främst inom områden som är angelägna ur samhällets synpunkt, fördela medel till dyrbar vetenskaplig utmstning, sprida information om forskning och forskningsresultat, främja samordning och samarbete mellan forsk­ningsråden liksom mellan dessa och andra organ när det gäller initiering och finansiering av forskning. I nämndens ansvarsområde ingår även fram-fidsstudier och konsekvensanalys samt longitudinella studier.

Från anslaget bestrids kostnaderna för svenskt medlemskap i Internafio­nella institutet för fillämpad systemanalys, HASA Qfr prop. 1976/77:25, UbU 9, rskr. 73).

För förvaltningskostnader får budgetåret 1986/87 användas högst 5475000 kr.

Sedan budgetåret 1979/80 disponerar FRN även en särskild kostnadsram för finansiering av dyrbar utmstning för forskningsändamål under anslaget 1.3 Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m.m.

Anslagspost

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

1.

Initiering, samordning och stöd av forskning

2.

Framtidsstudier

3.

Forskningsinformation

4.

Longitudinella studier

Före-

draganden

29270000

+4712000

5737000

-3646000

11033000

+ 833000

1171000

+    89000

47211000

+1988000

Anslagsframställning har avgivits av FRN.

Forskningsrådsnämnden

FRN:s arbete med inifiering, samordning och stöd till forskning koncen­treras till tre brett definierade huvudområden: naturresursernas utnyttjan­de och vård, individ - hälsa - samhälle samt tekniksamhällets förutsätt­ningar, utveckling och konsekvenser. Särskilt inom det tredje av dessa strategiska områden förutsätter nämnden behov av starkt ökade resurser för det fortsatta arbetet. En successiv förnyelse sker också inom övriga områden. Särskilt angeläget finner nämnden arbetet inom den nyligen reorganiserade kommittén för långsiktsmotiverad forskning vara. Från budgetåret 1985/86 övertog nämnden ansvaret för viss longitudinell forsk­ning. Nämnden stödjer såväl den forskningsinformafion som liktas mot

118

professionella nyttjare som den som riktas mot allmänheten, inklusive en systematisk satsning på målgmppen barn och ungdom. Nämnden anser att kraftigt ökade resurser bör ställas till nämndens förfogande för denna verksamhet. FRN hemställer att

1.

medel för verksamhetens genomförande budgetåret 1987/88 anvisas med sammanlagt 61750000 kr. under elt reservationsanslag D 29. Forsk­ningsrädsnämnden,

2.

planeringsramar för verksamheten under detta anslag fastställs för åren 1988/89 och 1989/90 innebärande en reell resurstilldelning under peri­oden med 63,6 milj. kr. 1988/89 och 66 milj. kr. 1989/90.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Jag erinrar om vad jag inledningsvis anfört i fråga om att forskningsräds­nämnden (FRN) fr.o.m. budgetåret 1988/89 på samma sätt som högskolan skall fä löneomräkning och fillgång fill s.k. täckningsanslag för all få korrekt kompensation för löneökningar. Detta bör ge väsentligt förbätt­rade fömtsättningar för nämndens planering.

Jag har tidigare anmält mina försla.fj i fråga om FRN:s roll som ansvarig myndighet för att samordna resurserna för handikappforskning. Jag beräk­nar i överenstämmelse med vad jag där anfört 2,5 milj. kr. för delta ändamål.

Jag beräknar dämtöver en ökning av FRN:s medel för inifiering, sam­ordning och stöd av forskning med 2212000 kr.

Statsministern har tidigare behandlat den fortsana verksamheten med framtidsstudier. Under budgetåret 1987/88 bör FRN disponera 2092000 kr. för kostnader i samband med avvecklingen av projekt som stötts av dclegafionen för framtidsstudier.

Forskningens resultat och problemställningar måste nå ut inte bara till del övriga vetenskapssamhället utan också till dem, som direkt praktiskt kan dra nytta av de nya rönen, och fill en bredare allmänhet. Detta inser också forskarna och det görs många goda insatser såväl av enskilda forska­re som av universitet och högskolor. Mycket angelägen är den forsknings­information som riktar sig till barn och ungdom. Det är de som skall la över och bygga vidare på det samhälle vi skapar och del är de som utgör nästa generation forskare. Jag vill i sammanhanget också betona vikten av infor­mation särskilt inriktad mot arbetslivet.

FRN:s forskningsinformafion har visat sig vara en framgångsrik väg att föra ut forskningens resultat och frågeställningar till nyttjare, allmänhet, barn och ungdom. Jag föreslår en ökning av medlen fill forskningsinforma­tion med 833000 kr.

För FRN beräknar jag för nästa budgetår ett anslag om totalt 49199000 kr., vilket innebär en ökning jämfört med innevarande budgetår med 1988000 kr. För budgetåren 1988/89 och 1989/90 föreslär jag förstärkningar om 420000 kr respektive 1005 000 kr.

119

Hemställan

Prop. 1986/87:80

Med hänvisning till sammanställningen hemställer jag att regeringen före­

slär riksdagen

Bilaga 6

1.

alt godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende     Utbildningsdep. budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

2.

all till Forskningsrådsnämnden för budgetåret 1987/88 anvisa elt reservafionsanslag av 49199000 kr.

D 30. Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet

1985/86 Utgift

84117894

Reservation

761926

1986/87 Anslag

90552000

1987/88 Förslag        102970000

Från anslaget bestrids kostnaderna för den verksamhet som humanis-tisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet (HSFR) finansierar samt för rådels förvaltning. Inom ramen för HSFR:s anslag bestrids bl.a. kostna­derna för 15 extra ordinarie tjänster som professor och 39 forskartjänster. Från anslaget bestrids även kostnader för doktorandtjänster. För förvalt­ningskostnader får budgetåret 1986/87 disponeras högst 4040000 kr.

Anslagsposter

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Före­draganden

1. Humanistisk-samhälls-

 vetenskaplig forskning

2. Forskning om datatek­

 nikens användning

88903000

1649000 90552000

+ 11301000

+  1117000 + 12418000

Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet, som ansvarar för grundforskning inom de humanistiska och samhällsvetenskapliga discipli­nerna, vill med den föreslagna ökningen av anslaget för perioden 1987/88 1989/90 främst tillgodose vissa av rådet högt prioriterade forskningsområ­den och få möjlighet att bekosta tjänster främst på forskarassistenlnivå.

I rapporten "Kulturvetenskaperna i framfiden" har rådet på regeringens uppdrag redovisat förslag som syftar till alt åstadkomma förbättringar inom det humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsområdet samt forskning avseende kulturyttringar och kulturfrågor. Rådet fömtsätter att förslagen i denna rapport genomförs i särskild ordning och genom särskilt medelstillskott.

I sin anslagsframställning pekar rådet därför endast på vissa områden,

där insatser är speciellt viktiga och där initiativ tagits i form av utredningar

genom särskilda programkommittéer eller arbetsgrupper. Dit hör öststals-

forskning och stadsforskning (urban studies). Andra vikliga forskningsfält

120

är kommunikationsteknologi, handikappforsknirig, östasienstudier, forsk­ning om kulturyttringar, medelfidsforskning, kvinnoforskning samt forsk­ning rörande offentlig verksamhet; beträffande flera av dessa har HSFR ett huvudansvar för grundforskningen. Rådet har hitinfills avsatt ca 10% av sin internbudgel för publiceringsverksamhet, vilken omfattar monografier o.dyl. samt slöd till ett hundratal vetenskapliga tidskrifter. Rådet finner det angeläget att hälla en oförändrad nivå på denna verksamhet. Eftersom tryckkostnaderna fortsatt alt sfiga fordrar detta emellertid en realistisk prisuppräkning.

Symposieverksamheten har blivit en allt viktigare del av rådets arbete med att initiera forskning på nya områden och i samband därmed få en internationell anknytning, HSFR:s insatser vad gäller utvärdering av forskning har expanderat då rådet nu verkat tillräckligt länge för att mera omfattande utvärderingar skall anses vara möjliga. Rådet har dessutom av regeringen ålagts att bedriva viss utvärderingsverksamhet.

För budgetåret 1987/88 föreslär HSFR inrättandet av två nya profes­surer, en i kognitionsforskning och en i retorik;

HSFR begär dels ett reservationsanslag för budgetåret 1987/88 av lOOOOOOOO kr., vilket innebär en höjning jämfört med innevarande budget­år med 9448000 kr., dels anslag för budgetåret 1988/89 av 110000000 kr., dels för budgetåret 1989/90125000 000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Jag erinrar om vad jag inledningsvis anfört i fråga om att forskningsråden fr.o.m. budgetåret 1988/89 på samma sätt söm högskolan skall få löneom­räkning och tillgäng till s.k. täckningsanslag för alt få korrekt kompensa­tion för löneökningar. Detta bör ge väsentligt förbättrade förutsättningar för rådens planering.

Kulturvetenskaperna, dvs. humaniora, samhällsvetenskap, teologi och juridik, har idag en stor uppgift alt fylla. För att ytterligare stödja kulturve­tenskaperna föreslår jag en förstärkning om 9 milj. kr. för den kommande treårsperioden att disponeras av humanislisk-samhällsvetenskapliga forsk­ningsrådet (HSFR). Medlen bör fördelas så att 3770000 kr. utgår för budgetåret 1987/88, 2760000 kr. för budgetåret 1988/89 och 2460000 kr. för budgetåret 1989/90.

Jag har tidigare lagt fram vissa förslag avseende forskning inom informa­tionsteknologi. Innevarande budgetår anvisas under detta anslag särskilda medel för forskning om datateknikens användning. Området för de särskil­da medlen bör vidgas fill att omfatta förutsättningar och konsekvenser av informationsteknologins användning. Medlen för ändamålet bör fr.o.m. budgetåret 1987/88 ökas med 1 milj. kr.

HSFR har under budgetåren 1985/86 och 1986/87 disponerat sammanlagt 5 milj. kr. årligen av medel som anvisas under bostadsdepartementets huvudfitel. Delta har möjliggjort en rad angelägna projekt rörande den humanisUskt- och samhällsekonomiskt inriktade byggnadsforskningen. HSFR bör även fortsättningsvis årligen disponera dels 4 milj. kr. under anslaget Byggnadsforskning, dels 1 milj. kr. under anslaget Lån till experi-

121

mentbyggande. Med dessa medel skall HSFR bl, a. finansiera medverkan i framställningen av en ny nationalatlas. Atlas över Sverige, med 1,2 milj. kr. Detta arbete drivs under ledning av lantmäteriverket och kan bedömas vara betydelsefullt bl.a. för delar av humaniora och samhällsvetenskap liksom för undervisningsväsendel. Jag har i denna fråga samrått med chefen för bostadsdepartementet.

HSFR föreslår att två tjänster som professor inrättas vid rådet den 1 juli 1987, en i kognitionsforskning och en i retorik. Del rör sig om två starkt expansiva forskningsområden, som kan väntas få elt flertal sökande från olika discipliner.

Kognitionsforskningen innefattar bl.a. psykologisk forskning rörande beslut och sannolikhet, logisk-matematiska studier rörande problemlös­ningstekniker och artificiell intelligens, allmänna frågor rörande datorise­ringen av kunskap och mänsklig kompetens.

Den moderna retorikforskningen har en central plats i den humanisfiskt inriktade kulturanalysen. Den kan behandla hela den offentliga kommuni­kationen i samhället och ger därför goda möjligheter fill tvärvetenskapliga studier av kultur och samhällsliv.

Jag finner rådets förslag väl motiverade och kommer senare att föreslå regeringen att inrätta ifrågavarande tjänster den 1 juli 1987.

Kulturvetenskaperna behandlar ofta ämnen, som har en nära förbindelse med svenskt samhälle, svenskt språk och den inhemska kulturkretsen. Del är därför naturligt att en del av de vetenskapliga verken skrivs på svenska och inte på något av världsspråken. Detta innebär å andra sidan att denna del av svensk kulturvetenskaplig forskning har svårt alt nå en internatio­nell läsekrets. HSFR bör inom ramen för de ökade medel som jag förordat ha ett särskilt ansvar för översättningar av svenska kulturveienskapliga verk.

Orienteringen mot svenskt språk, svensk rätt, svensk litteratur och svensk samhällsutveckling är naturlig. Samtidigt ligger i detta förhållande en uppfordran. Bilden av oss själva blir tydligare i den mån den tecknas i ett internationellt perspekfiv och som led i utvecklingen av bästa möjliga teorier och begrepp. Bland intressanta exempel på inifiafiv i denna anda, som har tagits under senare år, noterar jag det av forskningsrådsnämnden och humanislisk-samhällsveteskapliga forskningsrådet understödda Swe-dish Collegium for Advanced Studies in the Social Sciences. Dess syfte är all tjäna som mötesplats för arbete med internationellt ledande idéer på det samhällsvetenskapliga området.

Till minne av Sveriges nyligen bortgångne statsminister bör en gäst­professur, benämnd Olof Palmes gästprofessur, inrättas vid HSFR den 1 juli 1987. Tjänsten bör inriktas mot områden av betydelse för fredssträvan­den i vid bemärkelse. Forskningsområdet bör kunna variera men i första hand inriktas mot internationell politik men också del jämförande studiet av sociala instilufioner. För ändamålet bör 600000 kr. anvisas.

Jag har inledningsvis anmält mitt förslag att en gästprofessur bör inrättas för en framstående kvinnlig forskare. Tjänsten bör inrättas vid HSFR och innehas av en utländsk forskare under vistelse vid universitet i Sverige. För ändamålet anvisas 600000 kr. fr.o.m. budgetåret 1987/88.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

122

För HSFR beräknar jag för nästa budgetår ett anslag om totalt 102970000 kr., vilket innebär en ökning jämfört med innevarande budgetår med 12418000 kr. För budgetåren 1988/89 och 1989/90 föreslår jag, utöver vad jag tidigare föreslagit, allmänna förstärkningar med resp. 805000 kr. och 1928000 kr. De samlade förstärkningarna kommer därigenom alt uppgå till 3565000 kr. budgetåret 1988/89 och 4388000 kr. budgetåret 1989/90.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag alt regeringen föreslär riksdagen

1.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

2.

att till Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet för budgetåret 1987/88 anvisa etl reservationsanslag av 102970000 kr.

D 31. Medicinska forskningsrådet

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

188326575 195348000 219669000

Reservation

1764575

Från anslaget bestrids kostnaderna för den verksamhet som medicinska forskningsrådet (MFR) finansierar samt för MFR:s förvaltning. Inom ra­men för MFR:s anslag bestrids bl.a. kostnaderna för 8 extra ordinarie tjänster som professor och 30 forskartjänster. Från anslaget bestrids även kostnader för doktorandtjänster. För förvaltningskostnader får budgetåret 1986/87 användas högst 3 505 000 kr.

Medicinska forskningsrådet

Svensk medicinsk forskning har en internationellt framskjuten ställning. Delta gäller icke minst den grundvetenskapligt inriktade forskningen. En nyligen av OECD företagen examination av svensk forsknings- och teknik-pohtik bestyrker delta, I enlighet med sin instrukfion och i samklang med sin posifion i det svenska forskningspoliliska systemet inriktar MFR sin verksamhet till dominerande del på slöd och främjande av grundveten­skapligt inriktad medicinsk forskning. MFR anvisar merparten av sina medel till ett begränsat arital lyngdpunklsområden. Karakterisfiskl för dessa områden är att de har stor medicinsk betydelse och att svensk forskning inom dessa har en särskilt stark internationell ställning.

Enligt sin instruktion har MFR även etl ansvar för forskning inom områden som är angelägna ur samhällets synpunkt. Härmed avses forsk­ning som kan få betydelse för hälso- och sjukvården i elt kortare tidsper­spektiv än den gmndvetenskapligt inriktade medicinska forskningen. MFR har i stigande omfattning under senare är initierat, stimulerat och finansi-

123

erat forskning inom områden med mer omedelbar samhällelig betydelse.     Prop. 1986/87:80 Det mesta av denna forskning faller inom dé prioriterade områden för vilka MFR filldelats ett huvudansvar av regering och riksdag, nämligen epide-     Bilaga 6 miologi, forskning om missbruksfrågor, medicinskt inriktad hälso- och     Utbildningsdep. sjukvärdsforskning, miljömedicinsk forskning saml primärvårdsforskning.

MFR anser att det största problemet för medicinsk forskning under de kommande åren gäller tillgång till adekvat vetenskaplig apparatur. Flera faktorer har bidragit fill att detta problem uppstått. En viktig faktor är all utvecklingen mot alltmer sofistikerad och därmed dyrbarare apparatur går snabbi. MFR finner att det föreligger ett behov av ökade insatser inom prioriterade områden icke minst när det gäller utvärdering av medicinska teknologier.

MFR: s planerade verksamhet för budgetåret 1987/88 innebär en fortsatt satsning på grundvetenskapligt inriktad forskning med en förstärkning av resurser för i första hand finansiering av vetenskaplig apparatur samt utvidgad verksamhet inom dé prioriterade forskningsområdena. Vidare föreslär MFR visst resurstillskott för svensk anslutning fill ytterligare projekt inom Europeiska gemenskapernas (EG) medicinska program, bl.a, rörande immunbristsjukdomen AIDS.

MFR föreslår för budgetåret 1987/88 etl anslag om 236893000 kr., dvs. en ökning med 41545000 kr. Inom den ramen föreslär MFR följande ändringar.

1.

Pris- och löneomräkning (+11,5 milj. kr.)

2.

Ökat stöd till MFR:s verksamhet (+30,0 milj. kr.) varvid följande avses:

Apparatur (+15,0 milj. kr.)

Projektbidrag (+5,0 milj. kr.)

Forskartjänster (+3,0 milj. kr.)

Prioriterade områden

Forskning om äldres hälso- och sjukvård (+2,0 milj. kr.)

Utvärdering av medicinska teknologier (+4,0 milj. kr.)

Internationell verksamhet (+1,0 milj. kr.)

3. Indragning - i samband med nuvarande innehavares avgång med ål­

derspension av professuren i klinisk koagulationsforskning.

MFR föreslår för budgetåren 1988/89 och 1989/90 en reell ökning om 10 milj.kr. per budgetår.

Föredragandens överväganden

Jag erinrar om vad jag inledningsvis anfört i fråga om att forskningsråden fr. o. m. budgetåret 1988/89 pä samma sätt som högskolan skall få löneom­räkning och tillgång till s.k. täckningsanslag för att få korrekt kompensa­tion för löneökningar. Detta bör ge väsentligt förbättrade förutsättningar för rådens planering.

Jag hänvisar ocksä till vad jag inledningsvis har anfört om bioteknisk forskning. Jag beräknar under förevarande anslag 10250000 kr. för MFR:s deltagande i grundforskning inom prioriterade bioteknikområden.

För att stärka pågående forskning om AIDS och HIV-infektioner samt

124

för att initiera nya projekt har MFR tagit initiafiv som lett lill att 3,3 milj. kr. beviljats som projektbidrag innevarande budgetår. Av beloppet anvisades 1,5 milj. kr. frän socialdepartementets huvudfitel och resten frigjordes genom omprioriteringar inom MFR:s anslag. MFR anser alt ytterligare forskningsinsatser behövs inom området. De förstärkningar jag i det följande kommer att föreslå bör kunna rymma den av rådet begärda kostnaden för anslutning till ett medicinskt program inom Europeiska gemenskaperna (EG) bl.a. om immunbristsjukdomen AIDS.

Kemikommissionen har i siu slutbetänkande (SOU 1985:25) Kunskap för kemikaliekontroll föreslagit elt ökat stöd till toxikologisk forskning med 7 milj. kr. sammanlagt under anslagen till de medicinska och naturve­tenskapliga forskningsråden (MFR, NFR). Av beloppet avser 1 milj. kr, inrättande av en professur i epidemiologi med särskild inriktning på ke­miska hälsorisker. Betänkandet har varit på remiss bl:a. till de berörda forskningsråden. MFR och NFR tillstyrker förslaget beträffande resursför­stärkning. Jag anser del viktigt att toxikologisk forskning ges etl ökat stöd och kommer i det följande under anslaget till naturvetenskapliga forsk­ningsrådet att för budgetåret 1987/88 beräkna 3 milj. kr. och för budgetåret 1988/89 ytterligare 2 milj.kr. som etl ökat stöd för toxikologisk forskning. Medlen bör fördelas av NFR i samråd med MFR. Jag föreslår vidare för budgetåret 1988/89 en förstärkning under förevarande anslag med 1 milj. kr. avseende kostnaderna för en professur i epidemiologi med särskild inriktning på kemiska hälsorisker. Jag kommer i annat sammanhang att föreslå alt tjänsten inrättas vid MFR den 1 juli 1988. Jag har i denna fråga samrått med chefen för miljö- och energidepartementet.

MFR:s insatser inom områden med samhällelig betydelse bör fortsätta. Det gäller bl.a. områden som omvårdnad, hälsopolifik, epidemiologi och samhällsmedicin.

MFR har föreslagit att den extra ordinarie professuren i klinisk koagula­tionsforskning vid rådet dras in i samband med nuvarande innehavares pensionering. Jag biträder förslaget och avser alt i annat sammanhang återkomma till regeringen med förslag i enlighet härmed.

Vid MFR finns 30 extra ordinarie tjänster som forskare inrättade. Rådet föreslår att ytterligare 5 sådan tjänster inrättas. Jag kommer i annat sam­manhang att föreslå regeringen att tjänsterna inrättas.

För MFR beräknar jag för nästa budgetår ett anslag om totalt 219669000 kr. vilket innebär en ökning jämfört med innevarande budgetår med 24321000 kr. För budgetåren 1988/89 och 1989/90 föreslår jag, utöver vad jag tidigare föreslagit, förstärkningarom resp. 1737000 kr.och 4160000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Med hänvisning tillvad jag anfört hemställer jag att regeringen föreslär

riksdagen

1.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

2.

att till Medicinska forskningsrådet för budgetåret 1987/88 anvi­sa ett reservationsanslag av 219669000 kr.

125

D 32. Naturvetenskapliga forskningsrådet m.m.

256773[REDACTED_TELEFONNUMMER] 326308000

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

Reservation

20605021

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Frän anslaget bestrids kostnaderna för den forskningsverksamhet m.m. som naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) finansierar samt för NFR:s förvaltning (anslagsposten 1). Inom ramen härför bestrids bl.a. kostnaderna för 12 tjänster som professor, för Tage Erlanders gästprofes­sur och för 54 tjänster som forskare. Från anslaget bestrids även kostnader för doktorandtjänster. För förvaltningskostnader får budgetåret 1986/87 användas högst 10868000 kr.

Från detta anslag bestrids också kostnaderna för rymdforskningsprojekt under statens delegation för rymdverksamhet (DER) (anslagsposten 2; jfr prop. 1972:48 s. 37, NU 37, rskr. 216).

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Före-, draganden

1.

Naturvetenskaplig forskning

2.

Rymdforskning

257100000 22608000

279708000

+44989000 +  1611000

[REDACTED_TELEFONNUMMER]

Naturvetenskapliga forskningsrådet

Naturvetenskapliga forskningsrådets huvuduppgift är alt fördela medel Ull forskningsprojekt främst vid universitet och högskolor.

Statsmakternas tillämpning av den Ireårsplan för forskningsrådsansla­gen som föreslogs i 1984 års forskningsproposition har medfört reella nedskärningar av de av NFR disponerade medlen för naturvetenskaplig forskning. Nedskärningarna har i första hand drabbat de allmänna projekt­bidragen. Rådet understryker i denna anslagsframställning betydelsen av att en ny treårsplan för anslaget verkligen medger planering i reella termer. Samtidigt föreslås au anslaget redan inför 1987/88 återförs fill 1984/85 års nivå, som en bas för de övriga äskanden som rådet redovisar. Detta fordrar en uppräkning med 12,0 milj. kr.

Huvuddelen av rådets verksamhet utgörs av stöd till forskningsprojekt.

Med hänvisning till de internafionella utvärderingarna av NFR-stödd forskning som rådet låfit göra och mot bakgrund av den framgångsrika svenska naturvetenskapliga forskningens stora och ökande resursbehov föreslår rådet en uppräkning av medlen för projektbidrag med 17 milj. kr.

För fortsatt användning av superdatorn CRAY 1 i Linköping föreslår rådet en anslagsökning om 2.3 milj. kr. Rådet förordar vidare anskaffning av en ny superdator för svensk forskning.

Rådet föreslår också ökade medel för forskning med utnyttjande av kontinuerliga neutronstrålar vid Institut Laue-Langevin i Frankrike och

126

pulsade neutronslrålar vid Rutherford Appleton Laboratory i Storbritanni­en (1 milj. kr) samt medel för resekostnader m.m. i samband med utnytt­jande av CERN (2 milj. kr.). En förstärkning av dessa medel är särskilt viktig mot bakgrund av den förestående igångsättningen av LEP-accelera-lorn och de ökande behoven frän CERN-användare från andra forsknings­områden än elementarpartikclfysiken.

Om svensk forskning skall kunna hålla jämna steg med forskningen i andra viktiga industriländer inom halvledarområdet måste stödet till det nationella programmet permanentas. Rådet föreslår en medelsanvisning om 12 milj.kr. per år. Härav kan 7 milj.kr. betraktas som en överföring från nuvarande särskilda anslag för nationell halvledart"orskning.

Tack vare ett samarbete i konsortieform inom European Science Foun­dation kan Sverige och andra mindre europeiska länder delta i det interna­fionella oceanborrningsprogrammet, ODP, till relativt begränsade kostna­der. NFR har kunnat avsätta för ändamålet erforderliga 1,3 milj. kr. Rådet begär nu ytterligare ca 700000 kr. för att kunna utöka sill engagemang i detta viktiga program.

För budgetåret 1987/88 föreslår rådet tre nya extra ordinarie professurer' Tjänsterna bör inrättas i ämnena teoretisk elementarpartikelfysik, person­lig för Bo[REDACTED_EFTERNAMN], icke-linjära optiska egenskaper hos kondenserad materia, för ledigkungörande med placering i Linköping, saml stmkiurell molekylärbiologi, personlig för Alwyn Jones.

Rådet föreslår vidare att de medel som rådet hittills anvisat som driftbi­drag till de nationellt tillgängliga forskningsanläggningarna, MAX- labora­toriet i[REDACTED_EFTERNAMN], The Svedberglaboratoriet i Uppsala samt Onsala- observa­toriet utanför Göteborg beräknas under berörda fakultetsanslag.

NFR begär för budgetåret 1987/88 ett anslag av 308542000 kr.

För de två senare åren i den kommande treårsperioden, dvs. 1988/89 och 1989/90, föreslår rådet årliga reella uppräkningar med 3% till 318 milj.kr. respektive 327 milj. kr.

NFR har i skrivelse den 23 september 1986 redovisat sitt förslag till placering av en superdator för svensk forskning. Rådet har i skrivelse den 8 december 1986 redovisat sin syn på European Southern Observatory:s (ESO) planer pä att utveckla ett 16-m ekvivalent teleskop (VLT). Landets samtliga professorer i astronomi och astrofysik har inkommit med en skrivelse med förslag lill svenskt deltagande i delta projekt.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Statens delegation för lymdverksamhet

Rymdforskningen i Sverige omfattar forskning med hjälp av satelliter, sondraketer och ballonger. Delegationen fördelar anslag till forskargrupper vid institut, universitet och högskolor.

Delegationens resurser har trots en viss uppräkning av anslagen urhol­kats, då inflation och löneökningar överstigit anslagsökningen. För att kunna fortsätta programmet på en effektiv nivå krävs ökade resurser.

Ett nytt område, livsvetenskaperna, har aktualiserats inom det nationel­la programmet (+500000 kr.).

Samarbetet med Sovjetunionen har gätt in i etl nytt skede, Kimna

127

geofysiska institut har erbjudits all placera ett experiment ombord pä två sovjetiska rymdsonder till Mars. Samarbetet planeras även fortsätta med institutets deltagande i två sovjefiska satelliter som skall sändas upp i banor mnt jorden är 1990 för studier av jordens magnetosfär. DFR föreslär att resurserna för nationell rymdforskning ökas med 600000 kr. för budget­året 1987/88 för det utvidgade svensk-sovjetiska samarbetet.

Delegationen föreslär att resurserna för nationell rymdforskning ökas med 400000 kr. för budgetåret 1987/88 för utökat antal astronomiska satellilobservationer.

Skulle någon ändring ske av modellen för förvaltningspålägg vid högsko­lorna utgår DFR från att den blir kostnadsneulral så att eventuella mer­kostnader för delegationen kompenseras.

DFR hemställer att ett anslag för nationell rymdforskningsverksamhel för budgetåret 1987/88 förs upp med 25310000 kr. dvs. en ökning med 2702000 kr. För budgetåren 1988/89 och 1989/90 beräknar delegationen ett oförändrat anslag. Förslaget innebär i korthet följande.

1. Pris- och löneomräkning 1202000 kr.

2.

Rymdforskning inom livsvetenskaperna (+500000 kr.).

3.

Svensk-sovjetiskt rymdsamarbete (+600000 kr.).

4.

Astronomiska satellitobservafioner (+400000 kr.).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Jag erinrar om vad jag inledningsvis anfört om att forskningsråden fr. o. m. budgetåret 1988/89 på samma sätt som högskolan skall få löneomräkning och fillgång lill s.k. täckningsanslag för att få korrekt kompensafion för löneökningar. Delta bör ge väsentligt förbättrade förutsättningar för rå­dens planering.

Jag avseratt, med utgångspunkt i NFR:s förslag, senare föreslå regeringen att inrätta följande tjänster som professor vid naturvetenskapliga forsk­ningsrådet:

en tjänst som professor i teorefisk elementarpartikelfysik, personlig för Bo[REDACTED_EFTERNAMN] med placering vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN],

en tjänst som professor i icke-linjära optiska egenskaper hos konden­serad materia, för ledigförklarande med placering vid universitetet i Linkö­ping,

en tjänst som professor i strukturell molekylärbiologi, personlig för Alwyn Jones med placering vid universitetet i Uppsala.

Kostnaderna för tjänsterna skall bestridas inom ramen för de medel som disponeras av rådet.

Regeringen har på rådets förslag överfört finansieringsansvaret för drygt 50 forskartjänster från rådet till högskoleenheter. Jag har vid min beräk­ning av medlen till naturvetenskapliga forskningsrådet tagit hänsyn till denna överföring (-9917000 kr). Överföringarna har berört forskare med tillsvidareförordnande på olika forskartjänster. Dessa överföringar har upplevts synneriigen posifivi av samtliga berörda. Rådet föreslår för bud­getåret 1987/88 ytterligare några överföringar, till tekniska högskolan i Stockholm (Magnus Sandström), universitetet i Uppsala (Kenneth Söder-

128

häll), universitetet i Linköping (Anders Lund) resp, universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] (Ulf Berg), Jag biträder NFR:s förslag och har vid min medelsberäkning tagit hänsyn härtill (-871000 kr).

Informationsteknologi

Informationsteknologi utgör ett av de prioriterade forskningsområdena. Gmndläggande forskning relaterad fill halvledare och mikroelektronik ut- 

 gör ett betydelsefullt delområde av delta. Riksdagen fattade våren 1984 beslut om att starta ett treårigt nationellt mikroelektronikprogram. Detta program avslutas i och med utgången av innevarande budgetår. NFR disponerar innevarande år 7 milj.kr. under anslaget Nationell halvledar­forskning, för grundforskningsinsatser inom programmet. Medlen har ut­nyttjats för projekt och utmstning. I likhet med rådet anser jag alt konkur­renskraftig forskning etablerats inom ramen för programmet och att sådan forskning bör få fortsatt stöd. Etl sådant stöd kan enligt min mening utgå inom ramen för rådets reguljära verksamhet. Mot bakgrund härav förordar jag att medel för de ändamål som innevarande år beräknats under an­slaget fr.o.m. budgetåret 1987/88 beräknas under förevarande anslag (+7 milj. kr.).

Bioteknik

Även bioteknik utgör etl av de prioriterade forskningsområdena. Jag har beräknat 13,25 milj. kr. för NFR: s insatser inom detta område. Medlen skall användas för uppbyggnad av bioteknisk forskning vid främst matema­tisk- naturvetenskaplig och teknisk fakultet. I den takt som tillgången på kvalificerade forskare och andra resurser gör det möjligt bör medlen på längre sikt utnyttjas för fasta resurser för forskning inom området.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Energirelaterad grundforskning

Chefen för miljö- och energidepartementet kommer senare i dag att lägga fram förslag om ett treårigt energiforskningsprogram. Programmet bygger på energiforskningsutredningens (EFU) förslag (SOU 1986:31). Hennes förslag kommer bl. a. alt innebära en väsentlig förstärkning av den energi-relaterade grundforskningen. NFR kommer enligt förslaget all för programperioden 1987/88-1989/90 disponera 71764000 kr. för grund­forskningsinsatser inom ramen för energiforskningsprogrammet. För bud­getåret 1987/88 bör NFR disponera 23588000 kr.

EFU har ocksä föreslagit att NFR ges del samlade ansvaret för Sveriges samarbete med de europeiska gemenskaperna (EG) inom området termo­nukleär fusion och plasmafysik. Detta ansvar åvilar i dag energiforsknings­nämnden. För närvarande finansieras fusionssamarbelel med medel från tre huvudtitlar, utrikesdepartementets, ulbildningsdepartementets och in­dustridepartementets. Nuvarande ordning är enligt min mening föga ratio­nell. Dels leder konslrukfionen till svårigheter att överblicka programmet, dels har fusionsforskningen inget starkt samband med annan energiforsk-

129

9   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

ning. Jag förordar däiför att NFR ges det samlade ansvaret för Sveriges samarbete med EG inom området termonukleär fusion och plasmafysik fr.o.m. den I juli 1987. Chefen för miljö- och energidepartementet kom­mer vid sin anmälan av energiforskningsprogrammet att återkomma till frågan. Hon föreslår därvid alt sammanlagt 28,3 milj. kr. avräknas energi­forskningsprogrammet för detta ändamål. Under förevarande anslag bör för budgetåret 1987/88 anvisas 16,2 milj. kr. för de svenska insatserna inom programmet. Av dessa medel utgörs 10 milj. kr. av medel från energiforsk­ningsprogrammet. Jag återkommer i samband med min anmälan av ansla­get Europeisk forskningssamverkan med förslag om att även de avtals­bundna avgifterna till EG bör administreras av NFR.

NFR bör inom ramen för det anvisade beloppet disponera vissa medel för administration av programmet. Rådet bör infor nästa forskningspoli­tiska proposition göra en utvärdering som underlag för beslut om program­mets fortsatta utveckling.

Jag har i denna fråga samrått med chefen för miljö- och energideparte­mentet och statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Toxikologisk forskning

Kemikommissionen föreslog i sitt slutbetänkande (SOU 1985:25) ett ut­ökat stöd till toxikologisk grundforskning. Stödet föreslogs utgå till de medicinska och naturvetenskapliga forskningsråden för ett särskilt gemen­samt program. Jag föreslår efter samråd med chefen för miljö- och energi­departementet att 3 milj. kr. beräknas under förevarande anslag för ökat stöd till toxikologisk grundforskning fr.o.m. budgetåret 1987/88. Fr.o.m. budgetåret 1988/89 bör ytterligare 2 milj.kr. anvisas för detta ändamål. Medlen bör disponeras i samråd med medicinska forskningsrådet (MFR).

Internationellt grundforskningssamarbete

NFR medverkar i ett omfattande internationellt gmndforskningssamar-bete. Jag har inledningsvis berört vissa av dessa engagemang. Jag framhöll därvid bl.a. vikten av att forskare förfogar över tillräckliga resemedel för alt till fullo kunna utnyttja de resurser som stär till buds. Jag nämnde ocksä vikten av att förslärka kontakterna mellan svensk industri och de olika europeiska forskningsanläggningarna.

NFR har föreslagit all Sverige går in som medlem i den europeiska forskningsanläggning som är under uppbyggnad för forskning med synkro-tronljus. Anläggningen, som kommer all ligga i Grenoble, Frankrike, kom­mer alt totalt kosta ca 1600 milj.kr. för uppbyggnad och drift under en uppbyggnadsperiod om 6 år. Konstruktionen innebär ett högteknologiskt projekt, med väsentliga inslag av industrieli utveckling inom ett område där svenska företag har en stark ställning. För närvarande har Frankrike, Italien, Spanien, Storbritannien och Västtyskland beslutat delta i organisa­tionen. Kostnaderna kommer att delas mellan deltagande länder. Sverige har fillsammans med övriga nordiska länder fört förhandlingar om vill­koren för medverkan. Dessa förhandlingar är ännu ej avslutade.

130

För egen del ser jag positivt pä ett svenskt dellagande. En rad svenska forskargrupper inom fysik, kemi och biologi har redan i dag projekt som är väl lämpade för genomförande vid den planerade anläggningen. Svenska forskare och även svenska företag besitter redan i dag kompetens för att bidra till konstruktionen och leverera utrustning. Jag ser också det gemen­samma agerandet som ett brå exempel på nordisk samverkan. När för­handlingarna har avslutals kommer förslaget til! avtal mellan berörda länder att underställas regeringen för godkännande.

I avvaktan på resultatet av ovanstående överläggningar har jag under förevarande anslag reserverat vissa medel för en eventuell svensk med­lemsavgift. Jag har vid min beräkning av rådets anslag ocksä tagit hänsyn fill det nya engagemanget i oceanborrningsprogrammet, ODP.

Jag har för fillkommande kostnader för svenskt internalionelk forsk­ningssamarbete under år 1987/88 beräknat 5,5 milj. kr. under rådels anslag.

Sverige har under år 1986 undertecknat elt s.k. Memorandum of under-standing rörande omvandlingen av den britfiska neutronspallafionskällan ISIS lill en gemensam europeisk facililet. Jag finner i likhet med NFR det vara angeläget att svenska forskare får möjlighet att utnyttja anläggningen. Jag utgår från att NFR inom ramen för den allmänna förstärkningen av rådets anslag som jag i det följande föreslår och de medel som jag ovan reserverat för utökat internationellt forskningssamarbete kan avsätta er­forderliga medel härför liksom för resor till kämforskningsanläggningen CERN.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Very Large Telescope

NFR har i skrivelse till regeringen redovisat European Southern Observa-lorys (ESO) planer på konstruktion av en ny generation av teleskop. Elt nytt teleskop, benämnt Very Large Telescope (VLT), avses byggas under tiden 1989-1996 till en kostnad av drygt en miljard svenska kronor. Sveri­ges bidrag fill ESO skulle, under förutsättning att vi beslutar att delta, stiga med 3-4 milj. kr./år de första två åren och med ytterligare lika mycket åren därefter, allt enligt NFR:s uppskattning. Därtill kommer kostnader i Sverige för viss instrumentutveckling och för utnyttjande av teleskopet.

Rådet anser alt projektet är av stor vetenskaplig betydelse men överläm­nar till regering och riksdag att avgöra om svenska forskare skall beredas fillfälle att vara med i uppbyggandet och utnyttjandet av denna typ av utomordentligt resurskrävande utrustning, som endast är tillgänglig i ett internafionellt samarbete.

Jag vill för egen del anföra följande. Jag har inledningsvis betonat bety­delsen av alt svenska forskare deltar i internafionellt forskningssamarbete. Det planerade internationella aslronomisamarbetet är unikt i så måtto att det är av stort intresse för samtliga svenska forskningsinstitutioner inom astronomi och astrofysik. Jag finner förslaget utomordentligt intressant. Mot bakgrund av den avlastning av utrustningsanslagen som blir resultatet av de bidrag från affärsbankerna till högskolans utrustning som statsminis­tern tidigare presenterat bör framförallt forskningsrädsnämnden undersö­ka möjigheterna att inom ramen för de medel som står till förfogande för

131

dyrbar vetenskaplig utrustning finansiera en del av de svenska kostna-

Prop. 1986/87:80

derna för VLT. Jag räknar ocksä med att övriga berörda högskoleorgan

försöker bidra. Jag avser all i annat sammanhang återkomma till regering-

Bilaga 6

en i ärendet.

Utbildningsdep.

Superdatorativändning

NFR har i samarbete med fler intressenter bidragit till inköpet av en CRAY-1 superdator med placering vid Saab-Scania AB i Linköping, Rådet har härutöver avsatt medel för att möjliggöra för forskare att utnyttja denna dator. Behovet av datorkapacitet har emellertid successivt ökat, vilket innebär att nu tillgänglig kapacitet inte är tillräcklig. På gmndval av flera utredningar har rådet bedömt det som utomordentligt angeläget att en ny superdator för svensk forskning anskaffas så snart som möjligt. Rådet har i en separat utredning låtit analysera frågan om placering av en ny superdator. De studerade lokaliseringsalleraativen var Stockholm, Uppsa­la, Linköping och Umeå. Utredningen har remissbehandlats. Rådet har i skrivelse till regeringen framhållit alt samtliga placeringsalternativ är ac­ceptabla men att etl fortsatt samarbete med Saab-Scania i Linköping är att föredra.

Jag vill erinra om vad statsministern i det föregående anfört i denna fråga.

Jag finner det i likhet med rådet vara angeläget att svenska forskare har tillgäng till superdatorkapacitet. En rad forskningsuppgifter är av den arten att de inte kan lösas utan fillgång till denna resurs. 1 andra fall erfordras superdatorn för att svenska forskargmpper skall kunna bibehålla sin inter­nationellt framstående ställning. Både investering och driftkostnad för en sådan dator är emellertid av den storleksordningen att en upphandling enligt NFR: s förslag noga måste vägas mot andra åtgärder. Den tekniska utvecklingen inom området är vidare utomordentligt snabb. Till detta kommer också investeringar som görs utanför högskolan i utmstning som eventuellt kan komma att utnyttjas även för forskningsändamål. Enligt min mening har därför situationen förändrats i förhållande till det läge i vilket NFR ingav sin framställning. Frågan om en ny superdator bör dock kunna aktualiseras inom treårsperioden. NFR, FRN och STU bör bevaka utveck­lingen noga. Genom det fillskotl till utrusiningsanskaffning som affärsban­kerna ställt i utsikt bör möjligheterna fill finansiering ocksä kunna förbätt­ras. 1 detta sammanhang bör också en mer detaljerad belysning av detta förslag göras, bl.a. i form av fördjupade diskussioner med SAAB.

Övrigt

Jag har som en allmän ökning av NFR:s anslag beräknat 18324000 kr. för budgetåret 1987/88. Jag räknar därvid med att rådet inom den sålunda disponibla ramen prioriterar insatser för yngre forskare, genom dels stöd för förnyelse av forskningsinriktning enligt rådels förslag, dels medel för att möjliggöra ett ökat nyttjande av internationella forskningsanläggningar, t.ex. i form av resemedel.

132

Jag har vid beräkningen av naturvetenskapliga forskningsrådets anslags-     Prop. 1986/87:80

post tagit hänsyn till den överföring av medel för nafionellt tillgängliga

:

forskningsresurser   till   fakultetsanslag   som   jag   tidigare   föreslagit     Bilaga 6

(-1542000 kr).

Utbildningsdep.

Jag har som en ökning av anslagsposten till delegationen för rymdforsk­ning beräknat 1611000kr.

För budgetåren 1988/89 och 1989/90, föreslår jag utöver vad jag tidigare föreslagit förstärkningar om resp. 2488000 kr. och 5956000 kr.

Hemställan

Med hänvisning till sammanställningen under förevarande anslag och fill vad jag har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen

1.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

2.

att till Naturvetenskapliga forskningsrådet m.m. för budget­året 1987/88 anvisa ett reservafionsanslag av 326308000kr,

D 33. Polarforskning (Nytt anslag)

1987/88 Förslag

11077000

Polarforskningssekretariatet

Polarforskningssekrelariatet hemställer om etl anslag om sammanlagt 40 milj.kr. för bl.a. ett svenskt antarktisprogram. Programmet avser fiden 1987/88-1989/90. För polarforskningssekretariateis verksamhet begärs för budgetåren 1987/88, 1988/89 och 1989/90, 1800000 kr, 2000000 kr. resp. 2100000 kr.

Polarforskningssekretariateis framställning har remissbehandlats. Re­missinstansernas synpunkter redovisas i bilaga 6:1.

Föredragandens överväganden

Statsministern har tidigare denna dag redogjort för Sveriges planerade

engagemang inom polarforskningen. Polarområdenas betydelse har upp­

märksammats på ett helt nytt sätt under senare är. De spelar en global roll

för värt klimat och våra livsvillkor. Det svenska engagemanget för miljö­

frågor och nalurresurshushållning tillsammans med vårt geografiska läge

motiverar, som statsministern tidigare framfört, en förstärkt forskningsin­

sats inom delta område. Polarforskningssekretariatet kommer alt spela en

avgörande roll för planering och ledning av detta, arbete. Sekretariatet

inrättades den 1 juli 1984 för samordning av det svenska arbetet med

polarfrågorna. Erfarenheterna från uppbyggnadsskedet visar att organisa­

tionsstrukturen har varit ändamålsenlig och sekretariatet bör även fortsätt­

ningsvis vara del samordnande organet för svensk polarforskning. Del är

naturligt alt också det övergripande ansvaret för alt planera och genomföra

Antarktis-expeditioner ligger hos polarforskningssekrelariatet. Efter sed-

133

vanlig vetenskaplig prövning bör forskning av intresse i detta sammanhang     Prop. 1986/87:80

även kunna komma fill stånd med medel från bl.a. naturvetenskapliga

forskningsrådet.

Bilaga 6

Med hänsyn till alt polarprogrammen även kräver kompetens inom t.ex.     Utbildningsdep. miljövänlig teknik och erfarenhet av industriell verksamhet i arkfiskt kli­mat bör sekretariatet förslärkas med en tekniskt-industriellt rådgivande funktion. Jag återkommer till regeringen i denna fråga.

Med hänvisning till vad statsministern tidigare har anfört och fill vad jag här har redovisat beräknar jag för polarforskningssekretariateis verksam­het och för program i Arktis och Antarkfis ett belopp av 11077000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår iiksdagen

1.

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

2.

att till Polarforskning för budgetåret 1987/88 anvisa ett reserva­tionsanslag av 11077000 kr.

D 34. Delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning

1985/86 Utgift

7953021

Reservation

1808734'

1986/87 Anslag

9125000

1987/88 Förslag

7966000

' Avser anslag under såväl åttonde som tolfte huvudtitlarna.

Delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning (DFI) började sin verksamhet den 1 juli 1979 (prop. 1978/79:122, UbU 37, rskr. 352). DFI är enligt sin instrukfion (1979:479) central myndighet för frågor om övergripande planering och samordning av informationsförsörjningen för forskning och utvecklingsarbete eller liknande verksamhet. Medel för DFI:s verksamhet anvisas även över tolfte huvudtiteln (9200000 kr. för innevarande budgetår).

Delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning

DFI föreslår, mot bakgmnd av informafionsförsöijningens betydelse som

en av fömtsättningarna för expansion och ekonomisk utveckling, att DFI:s

anslag ökas väsentligt under de närmaste åren. DFI lägger fram sina förslag enligt tre alternativ: a huvudalternativet, dvs med en minskning av anslaget med 5% under

en treårsperiod  (varav 2%,      193000  kr.   hänför sig lill budgetåret

1987/88), b en ökning med 5% under en treårsperiod (varav 194000 kr. hänför sig

till budgetåret 1987/88,

134

c vissa förslag som går utöver ökningen i all. b. (2750000 kr. för     Prop. 1986/87:80 budgetåret 1987/88).

Inom den höjning av anslaget som DFI föreslår, prioriteras följande     Bilaga 6

insatser:

Utbildningsdep.

-

att förnya LIBRIS-systemet,

-

att främja databasulnyttjandet i Sverige vilket innefattar stöd till sam­ordning av svenska databaser, utvärdering av databaser inom olika områden, information, standardisering och användaranpassning,

-

att stödja pågående och inifiera ny forskning kring uppbyggnad och utnyttjande av informationssystem.

DFI föreslår att medel som för innevarande budgetår beräknas som bidrag til! verksamheten vid informations- och dokumentationscentralen vid tekniska högskolan i Stockholm (IDC) beräknas under anslaget Tek­niska fakulteterna, anslagsposten Tekniska högskolan i Stockholm.

DFI föreslår ocksä att regering och riksdag anger fleråriga planeringsra­mar för DFI:s verksamhet.

Föredragandens överväganden

I frågor rörande delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsför­sörjning (DFI) har jag samrått med chefen för industridepartementet. Jag har därvid bl.a. erfarit att under tolfte huvudtiteln 9600000 kr. kommer att beräknas för DFI:s verksamhet.

Statskontoret har pä regeringens uppdrag utvärderat verksamheten vid DFI saml med utgångspunkt däri kommit med förslag om utformningen av statens roll inom planering och samordning av den vetenskapliga och tekniska informafionsförsörjningen i framfiden. Jag vill erinra om vad jag i det föregående anfört beträffande detta förslag.

Under förevarande anslag har för innevarande budgetär beräknats medel för verksamheten vid informafions- och dokumenlationscentralen vid tek­niska högskolan i Stockholm (1418000 kr). I enlighet med DFI:s förslag har jag för nästa budgetår beräknat motsvarande medel under anslaget Tekniska fakulteterna, anslagsposten 1. Tekniska högskolan i Stockholm.

Jag beräknar för nästa budgetår förevarande anslag fill 7966000 kr. Inom ramen för detta belopp skall DFI med minst 900000 kr. medverka i finansieringen av etl forsknings- och utvecklingsprojekt avseende metoder för masskonservering av papper. Projektet avses genomföras i samverkan mellan bl.a. riksarkivet och universitetsbiblioteken i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg, Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] återkommer senare i dag i denna fråga. DFI bör, med hänsyn till vad jag tidigare anfört, inte under budgetåret 1987/88 stödja nya projekt som innebär åtaganden efter den sista juni 1988. Jag återkommer till regeringen i denna fråga.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsför­sörjning för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 7966000 kr.

135

D 35. Europeisk forskningssamverkan

Prop. 1986/87:80

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

163019315 168234000 213234000

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Från detta anslag bestrids kostnader för Sveriges deltagande i den euro­peiska rymdorganisationens (ESA) vetenskapliga program (jfr prop. 1974:1 bil. 10 s, 343, UbU 13, rskr. 121) samt för Sveriges bidrag till Esrange specialprojekl (prop. 1972:48 bil. 1, UbU 27, rskr. 217). Kostna­derna för Sveriges deltagande i ESA:s gmndprogram och tillämpningspro­gram bestrids från ett särskilt anslag under industridepartementets huvud­fitel (prop. 1972:48 bil. 2, NU 37, rskr. 216). Statens delegation för rymd­verksamhet (DFR) är svenskt beredningsorgan bl.a. för kontakter med ESA.

Från anslaget bestrids vidare kostnader för Sveriges deltagande i den europeiska kärnforskningsorganisationen (CERN) (jfr prop. 1953:127, SU 77, rskr. 167 samt prop. 1970:182, SU 224, rskr, 439), den europeiska organisationen för astronomisk forskning rörande södra stjärnhimlen (ESO) (jfr prop. 1961:138, UU 3, rskr. 253), det allmänna programmet inom den europeiska konferensen för molekylärbiologi (CEBM) (jfr prop. 1968:1 bil. 10, SU 41, rskr. 114) samt dess program för ett europeiskt laboratorium för molekylärbiologi (EMBL) Ofr prop. 1973:1 bil. 10, UbU 10, rskr. 108). Naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) är svenskt kon­taktorgan med dessa organisafioner.

1986/87

Beräknadändring 1987/88 Föredraganden

1. Bidrag till det europeiska

rymdorganets (ESA)

vetenskapliga program

40511000

of.

2. Bidrag till Esrange

specialprojekt

7080000

of.

3. Bidrag till CERN, ESO,

CEBM och EMBL

120643000

of.

4. Bidrag till  fusionssamarbete

med EG

0

+45000000

Utgift

168234000

+45000000

Statens delegation för rymdverksamhet

ESA:s vetenskapliga program, som utgör ett obligatoriskt program för samtliga i ESA deltagande länder, innehåller egna vetenskapliga satellit­projekt saml samarbetsprojekt med andra organisafioner t.ex. NASA.

Den planerade verksamheten inom programmet skall, enligt beslut vid ESA:s rådsmöte på ministernivå i januari 1985, fr.o.m, detta år öka med 5% årligen. Delegationen beräknar med utgångspunkt i detta beslut det svenska bidraget till ESA:s vetenskapliga program budgetåret 1987/88 fill 47298000 kr.

I anslutning till ESA-programmet Hermes planeras en nyutveckling av

136

numeriska metoder med hjälp av superdator. En sådan analys kan utföras i ett samarbete mellan universitetet i Uppsala, tekniska högskolan i Stock­holm, försvarels forskningsanstalt och flygtekniska försöksanstalten. En utveckling av delta specialområde inom matematiken har intresse för Sverige även i många andra sammanhang. Delegationen föreslår att ansla­get budgetåret 1987/88 tillförs en ny anslagspost om 700000 kr. för detta ändamål.

Driften av sondraket- och ballongfältet Esrange garanteras genom avtal mellan Frankrike, Västtyskland, Schweiz och Sverige. Det finansiella annexet till avtalet har förlängts att gälla l.o.m. år 1990. I enlighet med detta beräknar delegationen del svenska bidraget till verksamheten vid Esrange för budgetåret 1987/88 fill 7232000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR)

NFR beräknar att kostnaden för Sveriges deltagande i CERN budgetåret 1987/88 kommer alt uppgå till 11326,0000 kr. samt för deltagandet i ESO till 9493000 kr. Kostnaden för deltagandet i CEBM samt i EMBL beräknar NFR kommer alt uppgå till 1160000 kr. resp. 5250000 kr. under budget­året. De angivna beräkningarna, som utgår från kända fakta i juni 1986, innehåller även kostnader för svenskt deltagande i sammanträden i de olika organisationerna. NFR:s preliminära beräkningar för svenskt delta­gande i ovanstående organisationer uppgår sålunda till 129163000 kr. eller en ökning med 8520000 kr. jämfört med de medel som anvisats för ända­målet innevarande budgetår. Rådet föreslår vidare att 5000000 kr. beräk­nas under detta anslag för svenskt deltagande i den europeiska synkro-tronljuskällan ESRF (European Syncrotron Radiation Facility). Den totala anslagsökningen blir därmed 13520000 kr. NFR har i skrivelse den, 8 december 1986 redovisat förslag till teknologiskt och industriellt utnyttjan­de av CERN. Svenska fysikersamfundets sektion för elementarpartikelfy­sik har i skrivelse framfört vissa synpunkter.

Föredragandens överväganden

Förevarande anslag tillkom i samband med 1984 års forskningspoliliska proposition bl.a. i avsikt att åstadkomma en bättre gränsdragning mellan naturvetenskapliga forskningsrådets övriga verksamhet och de avgifter till internationella organisationer som styrs av andra faktorer än rådets beslut. En helt avgörande faktor för Sveriges medlemsavgifter till olika internatio­nella forskningsorganisationer är valutakurserna för berörda myntslag. Den största enskilda poslen, bidraget till CERN, utbetalas i schweiziska francs.

Jag har under anslaget till naturvetenskapliga forskningsrådet m. m. tagit upp en rad frågor som avser internationellt forskningssamarbete. Många av dessa frågor står för närvarande under diskussion. Hit hör exempelvis svensk medverkan i den europeiska synkrotronljuskällan, ESRF, svensk medverkan i utvecklingen av elt nytt europeiskt teleskop, VLT, och vårt deltagande i del fortsatta utnyttjandet av neutronspallationskällan vid

137

Rutherford Appleton Laboratory i Storbritannien. Jag har för budgetåret     Prop. 1986/87:80 1987/88 reserverat medel under det nämnda anslaget för bl.a. eventuellt svenskt deltagande i ESRF. Om pågående förhandlingar leder lill ett     Bilaga 6 svenskt deltagande bör motsvarande medel fr.o.m. budgetåret 1988/89 i     Utbildningsdep. stället anvisas under förevarande anslag.

Fiisionssamarbeie med EG

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] har i innevarande års budgetproposition (prop. 1986/ 87:100, bil. 5, s. 145) föreslagit att under anslaget E 7. Forskningssamver­kan med europeiska gemenskaperna, 45 milj. kr. anvisas budgetåret 1987/ 88 för de svenska avgifterna till fusionssamarbelel inom EURATOM. Beloppet avser dels den allmänna medlemsavgiften, dels det s.k. JET-projektet.

Jag har i samband med min anmälan av anslaget naturvetenskapliga forskningsrådet m.m. föreslagit att NFR fär det samlade ansvaret för det svenska fusionsforskningsprogrammel, I konsekvens med detta ställnings­lagande bör även medel för de angivna medlemsavgifterna anvisas under utbildningsdepartementels huvudtitel. Jag föreslår således med ändring av nämnda förslag från statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] i budgetpropositionen, att under förevarande anslag anvisas 45 milj. kr. för forskningssamarbete med EG under budgetåret 1987/88. Jag har i denna fråga samrått med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] och chefen för miljö- och energidepartementet.

Teknologiskt och industriellt utnyttjande av CERN

Jag har inledningsvis berört betydelsen av att skapa och underlätta kon­takter mellan svensk industri och de stora internationella forskningsorgani­sationer där vi är medlemmar. Rent allmänt har Sverige endast i begränsad utsträckning tillgodogjort sig de fördelar som ligger i leknikhemtagning och industriorder. Mot denna bakgrund har NFR fillsammans med styrelsen för teknisk utveckling (STU) och Sveriges Exportråd finansierat en verk­samhet med syfte att främja det teknologiska och industriella utnyttjandet av CERN. Verksamheten har bl.a. bestått i alt en svensk tekniker varit stationerad på CERN med uppgift att vara kontaktperson med svensk industri. NFR har utvärderat verksamheten som avslutades i och med utgången av år 1986. Rådet anser kontaktverksamheten värdefull och föreslär en fortsättning i samma form under i första hand en treårsperiod. Exportrådet tillstyrker också en fortsatt verksamhet. STU föreslår att den av NFR inrättade CERN-kommittén ges ansvaret för den fortsalla kon­taktverksamheten.

Svenska elementarpartikelfysiker har i skrivelse till berörda departe­mentschefer bl.a. föreslagit att regeringen snarast utser ett organ med uppgift att tillvarata Sveriges teknologiska och vetenskapliga möjligheter inom de internafionella projekten.

Jag har i det föregående deklarerat min positiva syn på det svenska deltagandet i internationellt forskningssamarbete. Det är därvid självklart att vi också skall se till att vårt utbyte av dessa insatser blir så stort som

138

möjligt. Jag har tidigare berört vikten av att avsätta medel för forskares resor till de olika anläggningarna och jag har beräknat medel för en viss förstärkning härav. Jag har också erfarit att diskussioner pågår om andra stödåtgärder t.ex. ett svenskt instrumentlaboratorium för alt underlätta tekniksamarbetet med bl.a. CERN. Jag avser att efter samråd med chefen för industridepartementet återkomma med förslag fill åtgärder avseende det teknologiska och industriella utnyttjandet av bl.a. CERN.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

all till Europeisk forskningssamverkan för budgetåret 1987/88 an­visa ett förslagsanslag av 213234000 kr.

D 36. Forskningsinstitutet för atomfysik: Förvaltningskostnader

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

15373993 156[REDACTED_TELEFONNUMMER]00

För institutet gäller förordningen (1984:282) med instruktion för forsk­ningsinstitutet för atomfysik (ändrad senast 1986:998). Enligt instmkfio-nen skall institutet på vetenskaplig grund bedriva forskning och utbildning inom atomfysik i vid bemärkelse, särskilt den acceleratorbaserade atom-, kärn- och elementarpartikelfysiken med angränsande områden. Universi­tets- och högskoleämbetet (UHÄ) är central myndighet för institutet.

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Personal

Forskarpersonal Övrig personal

19 36

of. of.

SS

of.

Anslag

1. Förvaltningskostnader

2. Lokalkostnader (förslagsvis)

10353000 5254000

+486000 of.

15607000

+486000

Universitets- och högskoleämbetet

UHÄ hemställer att under ett förslagsanslag Forskningsinstitutet för atom­fysik: Förvaltningskostnader ett vart av budgetåren 1987/88, 1988/89 och 1989/90 anvisas 15501000 kr.

139

Föredragandens överväganden

Jag hänvisar till vad jag tidigare anfört under anslaget till Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna rörande ett gemensamt fysikcentrum i Stockholm.

CRYRlNG-projektet vid institutet har planenligt i huvudsak finansierats av Knut och Alice Wallenbergs Stiftelse. Jag har i föregående års budget­proposition (prop. 1985/86:100 bil 10, sid 346) redovisat hur projektet bör finansieras för tiden efter budgetåret 1988/89 då stiftelsens hittills beviljade medel förbmkats. Parallellt med CRYRING-projektet pågår ett konstmk-tions- och utvecklingsarbete inom acceleratorfysik i Uppsala vid The Svedberglaboratoriet. Även om det geografiska avståndet mellan anlägg­ningarna innebär vissa begränsningar av samarbetsmöjlighelerna finner jag det dock vara angeläget att alla möjligheter fill samverkan tillvai-atas, i första hand när det gäller drift och underhåll av acceleratorérna. Ett sätt att åstadkomma detta är en anslagsmässig samordning. I en sådan samordning kan också det tredje acceleratoriaboratoriet, MAX-laboratoriet i[REDACTED_EFTERNAMN], ingå. Jag utgår dock från att de lokalt ansvariga för berörda anläggningar är beredda all la sitt ansvar för all åstadkomma ett gott resursutnyttjande, även inom ramen för nuvarande decentraliserade organisation. Jag kom­mer mot denna bakgmnd att uppmärksamt följa de åtgärder som lokalt vidtas.

För pris- och löneomräkning har jag beräknat 486000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Forskningsinstitutet för atomfysik: Förvaltningskostitader för budgetåret 1987/88 anvisa ett förslagsanslag av 16093000 kr.

D 37. Forskningsinstitutet för atomfysik: Materiel m. m.

2845481 2586000 2676000

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

Reservation

21865

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ)

UHÄ föreslår en förstärkning av materielanslaget med 376000 kr. för budgetåret 1987/88.

UHÄ hemställer att under elt reservationsanslag Forskningsinstitutet för atomfysik: Materiel m.m. elt vart av budgetåren 1987/88, 1988/89 och 1989/90 anvisas 2962000 kr.

140

Föredragandens överväganden

För pris- och löneomräkning av anslaget har jag beräknat 90000 kr.

Inslilulet befinner sig för närvarande i en omställningsprocess som berör hela inriktningen av verksamheten. Verksamheten vid den nya lungjonac-celeratorn kommer i gäng i större utsträckning budgetåret 1988/89. Jag förordar med anledning härav medel för förstärkning av förevarande an­slag (+400000 kr.) delta år.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

all godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende budgetåret 1988/89 som jag angett,

2.

att till Forskningsinstitutet för atomfysik:Materiel m.m. för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 2676000 kr.

D 38. Institutet för rymdfysik

1985/86 Utgift

16673407'

1986/87 Anslag

16919000'

1987/88 Förslag

19171000

' Anslaget Kiruna geofysiska institut.

Kimna geofysiska institut (KGI) har enligt förordning den 9 juni 1977 med instmktion för KGI till uppgift att bedriva och främja forskning samt mät- och registreringsverksamhel inom del geokosmofysiska ämnesområ­det. KGI bedriver verksamhet vid observatoriet i Kiruna och jonosfärob-servatorierna i Lycksele (LJO) och Uppsala (UJO) och skall vidare inom sitt verksamhetsområde medverka i forskamtbildning som anordnas vid universiteten i Uppsala och Umeå. KGI är, vad avser forskarutbildning, en institution vid universitetet i Umeå.

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) är central myndighet för KGI.

Av anslaget får budgetåret 1986/87 högst 10499000 kr. användas för lönekostnader.

Personal

Forskarpersonal Övrig personal

Anslag

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

13,5 40

53,5

16919000

of. of.

of.

+2252000

141

Universitets- och högskoleämbetet

UHÄ räknar med att den ökande satsningen pä rymdforskning kommer alt medföra en utökning och breddning av KGl:s uppgifter under den när­maste tioårsperioden. UHÄ framhåller vidare att andelen forskare vid KGI är kritiskt låg och att KGI redan med en måttlig utbyggnad skulle kunna erbjuda avsevärt ökade åtaganden inom rymdverksamheten.

UHÄ har överlämnat förslag om en förändrad organisation för institutet m.m. I korthet innebär förslaget att benämningen på institutet ändras till institutet för rymdfysik, att en tjänst som biträdande föreståndare (profes­sor) inrättas fr.o.m. budgetåret 1988/89 samt att regeringen ger statens arbetsgivarverk i uppdrag att genomföra s.k. AB-förhandling avseende inslitulels tjänster, UHÄ föreslär härutöver vissa förändringar i institutets instmktion.

UHÄ hemställer alt under elt reservafionsanslag Kimna geofysiska institut anvisas för budgetåret 1987/88 17119000 kr., för budgetåret 1988/89 17319000 kr. och för budgetåret 1989/90 17419000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Institutet har under sammanlagt fyra år disponerat särskilda resurser för tillämpad forskning och utvecklingsarbete med anknytning till institutets forskning. Den utvärdering av denna verksamhet som genomförts har visat att den fillämpade forskningen varit framgångsrik och bör fortsätta. Medel bör därför enligt min mening fortsättningsvis anvisas för en vidareutveck­ling av verksamheten, i första hand för den aktuella treårsperioden. Jag beräknar för budgetåret 1987/88 850000 kr, härför.

För förstärkning av gmndforskningen vid insfitutel beräknar jag 650000 kr.

Med anledning av förslagen i propositionen om regional utveckling och utjämning (prop. 1984/85:115, AU 13, rskr. 354) har riksdagen för budget­åren 1985/86-1988/89 anvisat sammanlagt 4 milj. kr. för utveckling av rymdteknologiskt intressant forskning. Genom mina förslag till förstärk­ningar bör det vara möjligt för insfitutel att fortsätta verksamhet som byggts upp med hjälp av de tillfälliga medlen.

Jag finner förslaget om ny benämning av institutet väl avvägt. Jag har för avsikt all återkomma till regeringen i denna fråga och i fråga om UHÄ:s övriga förslag angående institutets organisation.

För pris- och löneomräkning har jag beräknat 752000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att lill Institutet för lymdfysik för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 19171000 kr.

142

D 39. Institutet för internationell ekonomi

Prop, 1986/87:80

1985/86 Utgift

3069000

1986/87 Anslag

3250000

1987/88 Förslag

4156000

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Institutet för internationell ekonomi, som även är en institution vid universitetet i Stockholm, har enligt förordning med stadgar den 12 juni 1980 till uppgift att bedriva forskning rörande internationella ekonomiska relationer.

Institutets verksamhet finansieras över universitetels i Stockholm bud­get (bl. a, en tjänst som professor), genom detta anslag samt genom externa medel från forskningsråd och stiftelser m, fl.

Tjänster

Forskarpersonal Övrig personal

Anslag

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

5,5 7

12,5

3250000

+        2

+         2 +906000

Anslagsframställning har avgivits av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Ämbetet föreslår oförändrad medelsanvisning för treårsperioden 1987/88-1989/90.

UHÄ hemställer att under ett reservationsanslag D 39 Insfilutet för internationell ekonomi anvisas för budgetåret 1987/88 3250000 kr., för budgetåret 1988/89 3250000 kr. och för budgetåret 1989/90 3250000 kr.

Föredragandens överväganden

Institutet för internationell ekonomi är inom sitt område mycket fram­stående. Verksamheten vid institutet utgör en stimulans för svensk sam­hällsforskning överlag. Fast anställda är i dag endast en professor, en forskarassistent, en assistent och en byräsekreterare. Därtill kommer en omfattande externfinansierad verksamhet. Basorganisationen vid institu­tet är, enligt min mening, alltför begränsad med hänsyn till verksamhetens karaktär och omfattning. Jag föreslår därför att institutets fasta resurser förstärks genom att ytterligare två professurer i internationell ekonomi inrättas den 1 juli 1987. Jag beräknar 750000 kr. härför.

Med hänvisning lill sammanställningen beräknar jag anslaget tiil (3250000 + 906000 =) 4156000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen

1.

att bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor i enlighet med vad jag har förordat,

2.

att till institutet för internationell ekonomi för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 4156000 kr.

143

14368000 14913000

D 40. Vissa bidrag till forskningsverksamhet

1985/86 Utgift

14071496

Reservation

1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

8509

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Under anslaget beräknas de statliga bidragen till Internafionella meteo­rologiska institutet i Stockholm, Vetenskapsakademien samt Riksförening­en mot cancer.

Internationella meteorologiska institutet i Stockholm (prop, 1955:1 bil. 10 s. 697, SU 8, rskr. 8) har enligt sina stadgar, fastställda av Kungl. Maj:l den 29 december 1956, till uppgift all bedriva forskning i meteorologi och därmed sammanhängande ämnen samt alt främja internafionellt veten­skapligt samarbete pä meteorologins område. Verksamheten vid institutet bedrivs inom ämnesområdena dynamisk meteorologi, kemisk meteorologi och atmosfärens fysik. Bidrag till jnslitutets verksamhet beräknas under förevarande anslag.

Från detta anslag utgår bidrag till Vetenskapsakademiens centrala verk­samhet och till driften av vissa av dess instilufioner (jfr prop. 1973:59, UbU 20, rskr. 134).

Anslagspost

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

1.

Bidrag tilllnternationella meteorologiska institutet i Stockholm

2.

Bidrag till Vetenskapsakademien

3.

Bidrag till Riksföreningen mot cancer

Föredraganden

1100000

10268000

3000000,

14368000

+ 38000

+507000

of.

+ 545000

Styrelsen för Internationella meteorologiska institutet i Stockholm

Institutets kontaktnät med utländska forskningsinstitutioner avser i hög grad gmndläggande forskning med anknytning till aktuella globala miljöfrå­gor. En förstärkning av resurserna bör i första hand användas till ökat gästforskamtbyte inom detta område. Styrelsen hemställer alt medel för budgetåret 1987/88 anvisas till ett belopp av 1217000 kr. samt att en uppräkning av anslaget sker för budgetåren 1988/89 och 1989/90 motsva­rande pris- och löneökningar fill 1278000 kr. resp. 1342000 kr.

Vetenskapsakademien

Utvecklingen av det statliga bidraget har legat under kostnadsökningarna för varor och tjänster under en följd av år. En fortsatt reell minskning av del statliga bidraget framtvingar en reduktion av den internationella verk­samheten. Vetenskapsakademien hemställer för budgetåret 1987/88 om ett anslag om 11741000 kr. vilket innebären ökning med 1473000 kr.

Akademiens förslag innebär följande.

1. Kompensation för pris- och löneutveckling (+725000 kr.).

144

2. Ökat anslag för internationellt samarbete samt vissa resursförstärk­ningar till Vetenskapsakademiens vetenskapliga stationer.

Riksföreningen mot cancer

Riksföreningen mot cancer hemställer om statsbidrag för budgetåret 1986/87 med 3 milj. kr. Bidraget avses användas till breddad information om cancerforskningens läge och resultat samt om cancersjukdomarnas uppkomst, förebyggande, symptom och behandling.

Föredragandens överväganden

Jag har under anslagsposten 1. Bidrag till Internationella meteorologiska insfilutet i Stockholm beräknat 1138000 kr.

Som jag tidigare anfört kommer Vetenskapsakademien att ansvara för sekretariatet till del internationella miljöforskningssamarbelet Global Change. Programmet innebär etl världsomspännande tvärvetenskapligt samarbete innefattande miljökontroll av luft, vatten och land. Jag har vid min beräkning av bidraget tagit hänsyn till denna nya uppgift (+150000 kr). Som bidrag till verksamheten vid Vetenskapsakademien under budgetåret 1987/88 har jag under anslagsposten 2 beräknat 10775000 kr. Bidraget till akademien ökar därmed med 507000 kr. jämfört med innevarande budget­år.

Jag har för stöd till Riksföreningen mot Cancers informationsverksam­het beräknat ett oförändrat bidrag om 3 milj. kr.

Hemställan

Med hänvisning till sammanställningen under anslaget hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

alt till Vissa bidrag till forskningsverksamhet budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 14913000 kr.

D 41. Bidrag till EISCAT Scientific Association

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

1985/86 Utgift

227316

1986/87 Anslag

700000

1987/88 Förslag

700000

I december 1975 ingick forskningsråd i Finland, Norge, Storbritannien, Förbundsrepubliken Tyskland och Sverige avtal varigenom storprojektet European Incoherenl Scalter Facility (EISCAT) startade. EISCAT är etablerat som en svensk stiftelse och har högkvarter i Kiruna. En stor radaranläggning med sändare i Tromsö och med mottagarstationer i Kiru­na, Sodankylä och Tromsö ger viktig information om den övre atmosfären inom norrskenszonen. Den svenska andelen av driftkostnaderna bestrids av naturvetenskapliga forskningsrådet.

Från detta anslag utgår bidrag till EISCAT Scientific Association för av

145

10   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

stiftelsen erlagd tull och mervärdeskatt på till Sverige importerad veten­skaplig utmstning (prop. 1976/77:25, UbU 9, rskr. 73).

Föredragandens överväganden

Naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) har föreslagit att regeringen medger alt anslaget får användas för återbetalning även av sådan mervär­deskatt som avser organisationens driftkostnader i Sverige. Jag är inte beredd att biträda NFR:s förslag.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslär riksdagen

att till Bidrag till EISCAT Scientific Association för budgetåret 1987/88 anvisa ett förslagsanslag av 700000 kr.

I: Investeringar

I 3. Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m. m.

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

292900493 355000000 410000000

Reservation

21079469

I årets budgetpropostion (prop 1986/87:100 bil. 10 s. 533) har preliminärt beräknats oförändrade belopp jämfört med innevarande budgetår för kost­nadsramarna För universitets- och högskoleämbetets fördelning resp. För forskningsrådsnämndens fördelning. Med anledning härav har jag fört upp ett oförändrat anslagsbelopp.

Föredraganden

Som statsministern tidigare redovisat har överenskommelse träffats mellan staten och vissa affärsbanker om att bankerna skall satsa 200 milj. kr. per budgetår under de tre närmaste budgetåren - dvs. sammanlagt 600 milj. kr. under perioden - för utrustningsändamål. Detta innebär ett betydande resurstillskott för högskolesektorn. Jag vill i detta sammanhang erinra om vad jag tidigare anfört i fråga om utmstningsinsalser efter treårsperioden 1987/88-1989/90.

Mot bakgrund härav föreslår jag att kostnadsramarna För universitets-och högskoleämbetets fördelning och För forskningsrådsnämndens fördel­ning förs upp i utmstningsplanen med höjningar motsvarande prisomräk­ning. För UHÄ:s fördelning beräknar jag kostnadsramen till 154 milj. kr., varav 39 milj. kr. är engångsanvisning enligt riksdagens fidigare beslut (UbU 1985/86:34, rskr. 342). I enlighet med mitt förslag i årets budgetpro-.

146

position bör kostnadsramen För UHÄ:s fördelning föras upp i utrustnings-planen även för budgetåren 1988/89 och 1989/90. Vid min beräkning av UHÄ-ramen har jag utgått från att de fömt nämnda externa resurstillskot­ten kommer all skapa utrymme inom tillgängliga medel för den basutrust­ning som behövs med anledning av de nya professurer, som redovisas under fakultelsanslagen. Därvid bör beaktas att den andel av UHÄ-ramen som tidigare använts för gmndutbildningen inte får minska. För FRN:s fördelning beräknar jag ett belopp om 86 milj. kr. för budgetåret 1987/88. Vidare föreslår jag att bestäliningsbemyndigande för utmslningsanskaff-ning för budgetåren 1988/89 och 1989/90 beräknas till 43 milj. kr. för resp. budgetår.

Av kostnadsramen Till forskningsrädsnämndens disposition avsätts 25% för sådan tung vetenskaplig utrustning som sammanhänger med big science. FRN har föreslagit att denna särskilda öronmärkning upphör. FRN har i samarbete med berörda organ åstadkommit en långsikfig plane­ring av FRN-ramens användning. Jag finner det naturligt att man i en sådan planering gör den rimliga avvägningen mellan olika investeringar i dyrbar utmstning. Någon precisering behöver då inte göras för varje budgetår av vilka andelar av ramen som skall avse olika slag av objekt. Jag utgår från att FRN vid medelsfördelningen tar vederböriig hänsyn fill de mycket stora investeringar, som i slörre utsträckning än övriga objekt, är beroende av medel ur ramen för sitt genomförande. Även fortsättningsvis bör anslag för big science och slorskaliga satsningar över huvud tagel utgöra en vikfig och omfattande del av FRN-ramen.

Jag vill erinra om vad jag anförde vid min anmälan av anslaget Naturve­tenskapliga forskningsrådet m.m., rörande finansieringen av European Southern Observalory's planerade nya stora teleskop.

Vid utgången av budgetåret 1985/86 utgjorde behållningen på de anslags­poster som byggnadsstyrelsen och utmstningsnämnden för universitet och högskolor disponerar 21079469 kr. För innevarande budgetår har 355 milj. kr. ställts till myndigheternas förfogande. För näsla budgetår beräknar jag anslagsbehovet till 410 milj. kr. Av dessa medel behöver 3 milj. kr. tillföras anslagsposten Till regeringens disposition:

I de inrednings- och utrustningsplaner, som redovisats i årets budgetpro­position (prop. 1986/87:100 bil. 10 s. 534), har kostnadsramar förts upp om sammanlagt (452345000 + 1662280 000=) 2114625 000 kr. Tillsammans med höjningarna för de ovan nämnda fördelningsramarna innebär det kostnadsramar om sammanlagt 2124625 000 kr. Inom ramarna har vid utgången av budgetåret 1985/86 betalats ut sammanlagt (305473000 + 508294000=) 813767000 kr. De föreslagna planerna innebär således att myndigheterna skall kunna beställa inredning och utmstning för sam­manlagt ([REDACTED_PERSONNUMMER] - 813767000 - 21079469 - 355000000 .-410000000=) 524778531 kr. att betalas ut tidigast under budgetåret 1988/89.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

147

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

bemyndiga regeringen att besluta om anskaffning av inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m.m. inom de kostnadsramar .som jag förordat i de föregående,

2.

till Inredning och utrustning av lokaler vid högksoieenheterna m.m. för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag om 410000000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep,

Kulturverksamhet

1. Inledning

Redan i regeringens proposition om forskning år 1984 (prop. 1983/84:107 s.156-161) hade jag anledning.att la upp frågor om sambanden mellan kulturverksamhet och forskningspolitik. För de allmänna utgångspunkter­na hänvisar jag till vad jag då anförde. Som en följd av riksdagens ställ­ningstagande till förslagen i 1984 års proposition har också några myndig­heter inom kulturområdet vissa medel anvisade för forsknings- och utveck­lingsinsatser.

Enligt de förslag som chefen för utbildningsdepartementet tidigare re­dovisat bör den kulturvetenskapliga forskningen stärkas genom anslagsök­ningar under perioden 1987/88-1989/90 tiil främst fakulteter och forsk­ningsråd.

Inom ramen för en forskningspolilisk prioritering av kulturvetenska­perna ryms ocksä förstärkningar till myndigheter och insfitutioner inom kulturområdet som har en viktig roll för denna forskningen. Jag tänker därvid på myndigheter och institutioner med uppgift alt genom arkiv, bibliotek och museisamlingar fungera som basinstitutioner och tillhanda­hålla material för forskning. Jag tänker också på angelägenheten för kultur­området av att den forskning och den kunskapsuppbyggnad kommer till stånd som behövs för institutionernas arbete inom kulturområdets olika delar.

Kulturområdets behov av sådan forskning skall som regel kunna tillgo­doses genom en väl utvecklad samverkan med forskningsrådens, universi­tetens och högskolornas verksamhet. 1 vissa fall är del dock fråga om forskningsuppgifter av utpräglad seklorskaraktär som kulturinstitutio­nerna själva måste kunna ta ett huvudansvar för. Det är då angeläget att insfitutionema kan uppträda som kvalificerade beställare av forskning.

Med dessa utgångspunkter har jag funnit all resurserna för forskning och långsiktig kunskapsuppbyggnad inom kulturområdet bör förstärkas under perioden fram till och med budgetåret 1989/90. Jag har beräknat att de mest angelägna behoven bör kunna tillgodoses inom en ram av ca 6 milj. kr. Därtill kommer vissa medel för ändamål som utbildningsministera tidigare anmält. Jag återkommer lill detta under anslagsberäkningarna.

På regeringens uppdrag har ett flertal myndigheter inom kulturområdet inför beredningen av föreliggande förslag om forskningspolitiken lämnat

148

särskilda redovisningar av behoven av forskning och kunskapsuppbyggnad inom sina ansvarsområden.

Humanistisk samhällvetenskapliga forskningsrådet (HSFR) och, i till­lämpliga delar, statens räd för byggnadsforskning (BFR) har yttrat sig över redovisningarna. Tillsammans med myndigheternas anslagsframställningar utgör detta material det viktigaste underlaget för mina överväganden. Jag avser att i det följande i direkt anslutning till mina förslag ge en relativt fyllig sammanfattning av de synpunkter och förslag som förts fram. Någon särskild sammanställning av materialet har jag därför inte ansett påkallad.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

2. Arkivväsendet

I en gemensam skrivelse från riksarkivet, statens lantmäteriverk, kungl. biblioteket, universitetsbiblioteken i Göteborg,[REDACTED_EFTERNAMN] och Uppsala, riksan­tikvarieämbetet samt statens kulturtåd har myndigheterna påtalat att äldre papper i arkiv och bibliotek hotas av omfattande förstörelse. Det gäller främst det cellulosabaserade papper som använts efter 1800-talets mitt och som nu successivt faller sönder som en följd av brister i råvaran och i tillverkningsmetoder. Processen påskyndas av dåliga förvaringsförhållan-den och flitig användning. Den har kallats "den smygande katastrofen".

Enligt myndigheterna finns många resultat av intresse från internafio­nellt forsknings- och utvecklingsarbete om papperskonservering, bl.a. rörande metoder för neutralisering av surt papper. Resultaten är dock sädana att de inte ulan risker för svåra misstag kan tillämpas.

Myndigheterna presenterar därför ett förslag fill forsknings- och utveck­lingsprojekt rörande metoder för i första hand masskonservering av pap­per. Projektet är kostnadsberäknat till totalt ca 9 milj. kr. och avsett att genomföras under en treårsperiod. Det bör ses som ett led i ett långsiktigt bevarandeprogram. En utvecklad teknologi för papperskonservering bör enligt myndigheterna också kunna möta en internationell efterfrågan.

Riksarkivet bör ha förvaltningsansvaret för arbetet som i övrigt skall ledas av en grupp med deltagare från de samverkande institutionerna.

I särskilda skrivelser har arkivutredningen (U 1985:07) och riksarkivet redovisat sina bedömningar av behovet av forsknings- och utvecklingsar­bete inom arkivområdet.

Arkivutredningen har tagit sin utgångspunkt i den behandling HSFR givit arkivfrågorna i sin rapport Kulturvetenskaperna i framtiden (januari 1986). Utredningen anser att samverkan mellan de offentliga arkiven och forskningen bör förstärkas.

Utredningen ger exempel på aktuella frågor inom arkivväsendet som den anser bör behandlas inom ramen för en särskild projektverksamhet, ledd av riksarkivet i samverkan med berörda forskningsorgan. Det gäller bl.a. inriktningen av framtida gallring av olika arkivserier liksom formerna för arkivens tillhandahållande av material för forskningen. Utredningen har beräknat kostnaderna för projektsamverkan till 1,5 milj. kr. ärligen under en treårsperiod.

Riksarkivet ansluter sig till utredningens förslag men pekar dessutom på ytteriigare uppgifter som behöver genomföras för alt förbättra arkivens

149

service till forskningen. Sålunda behöver t.ex. översikter över arkivbe­stånden utarbetas och riksarkivets s.k. nationalregister över enskilda ar­kiv datoriseras. Vissa äldre arkivalierbör publiceras och utvecklingsarbete om s.k. nya medier och arkivteori bedrivas m.m. Totedt anser riksarkivet att arkivens forskningsresurser behöver ökas med 1,5 milj. kr. åriigen utöver arkivutredningens förslag.

HSFR har i ett särskilt yttrande tillstyrkt riksarkivels och arkivulred-ningens förslag till anslagsökningar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Jag delar riksarkivets m.fl. myndigheters uppfattning om de problem som hänger samman med nedbrytningen av de äldre papperen i våra arkiv och bibliotek. Denna förstörelse kan utgöra ett direkt hot mot vårt kulturarv och mot väsentliga delar av källmaterialet för bl.a. historisk forskning. Jag anser att det förslag till program som myndigheterna presenterat bör kunna läggas till grund för insatser inom området.

Del bör också framhållas att en utvecklad teknologi inom papperskon­serveringen bör kunna bli av yäsenfiig betydelse för verksamheten vid Stiftelsen Föremålsvärd i Kimna, som nyligen inrättats i enlighet med riksdagens beslut (prop. 1984/85:115, AU 13, rskr. 354).

Jag återkommer under anslagsberäkningarna till de ekonomiska förut­sättningarna för papperskonserveringsprojektet.

Jag kan vidare ansluta mig lill arkivuiredningens bedömningar av beho­vet av en utvecklad samverkan mellan arkivväsendet och forskningen. Jag anser också att riksarkivet har pekat på flera angelägna åtgärder rörande arkivens forskarservice.

Jag är emellertid inte beredd alt nu göra en prioritering mellan arkivens olika forsknings- och utvecklingsbehov. För dessa ställningstaganden an­ser jag att arkivutredningens betänkande bör avvaktas.

Regeringen har också givit en särskild utredare, professor Sture[REDACTED_EFTERNAMN] (U 1986:02), i uppdrag att göra en särskild studie över fömtsättningarna att tillämpa principen om s.k. intensivdataområden inom arkivbildningen. Denna innebär ett ökat bevarande av handlingar och informafion inom vissa områden i syfte att tillgodose forskning som baseras på geografiskt avgränsade material. En förutsättning för en bredare tillämpning av inten­sivdatamodellen är bl. a. all den kan förenas med olika aspekter på integri­tetsskyddet.

Även resuhatet av denna utredning bör vägas in i bedömningarna av arkivens resursbehov. Resultatet av översynen beräknas föreligga under hösten 1987. Då väntas också arkivulredningen ha avslutat sitt arbete.

Då utredningsmaterialet avses att behandlas inom den treårsperiod som omfattas av regeringens planering för forskningspolitiken i övrigt, anser jag emellertid att det finns behov av en planeringsram även för arkivväsendets forskningsresurser. Jag återkommer lill frågan om en sådan ram under anslagsberäkningarna.

I budgetpropositionen 1987 (prop. 1986/87:100 bil. 10 s. 384-385) har redovisats ansökningar från bl.a. Stiftelsen Arbetarrörelsens arkiv samt

150

Tjänstemannarörelsens arkiv och museum om stöd till forskning om folk­rörelserna och de fackliga organisationerna. Vikten av en vital forskning i anslutning till folkrörelsernas egna arkivbildningar har vitsordals också i de yttranden som jag i övrigt hänvisat till för mina bedömningar beträffan­de arkivväsendet. Arkiven kan också stimulera nutidsinriktade projekt.

Med tanke pä de enskilda arkivens behov av att kunna planera, sin verksamhet anser jag alt utrymmet för forskningspolitiskt motiverade för­stärkningar fill de nyss nämnda arkiven redan nu bör anges. Jag återkom­mer fill delta under anslagsberäkningarna.

Sammanfattningsvis om arkivväsendet föreslär jag sålunda att

-

medel bör anslås fill elt särskild forsknings- och utvecklingsprojekt om metoder för masskonservering av papper,

-

en planeringsram dessutom bör fastställas för ökade forsknings- och utvecklingsinsatser inom arkivväsendet,

-

folkrörelsernas forskning med anknytning fill arkivväsendet bör stödjas.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

3. Kulturminnesvård

I en särskild skrivelse har riksantikvarieämbetet och statens historiska museer (RAÄ och SHMM) påtalat de omfattande skadeverkningar pä kulturminnen och kulturföremål som orsakas av luftföroreningar och för­surning. Det är enligt RAA och SHMM uppenbart att bl.a. försurningen orsakar omfattande vitlringsprocesser i sten och andra material i byggna­der, fornlämningar och på lösa kulturföremål. Del är en nedbrytning söm innebär atl t.ex. slenkonsteh på våra medeltidskyrkor under de senaste decennierna har utsatts för en mer omfattande förstörelse än den naturliga förslitningen under flera århundraden.

Dessa effekter av luftföroreningarna är sedan tidigare väl kända frän bl.a, Syd- och mellaneuropas storstäder men först nu har omfattningen av skadorna uppmärksammals också i vårt land.

Enligt RAÄ och SHMM behöver sambanden mellan luftföroreningarna och skadorna på kulturminnen studeras ytterligare. Den svenska forsk­ningen på området behöver förslärkas och samordnas bättre. Erfarenhels-utbytet med andra länder behöver vidgas.

RAÄ har ocksä redovisat sin syn på behovet av verksamhetsinriktad forskning för kulturminnesvården. Enligt RAÄ finns fyra huvudmoment i kulturminnesvårdens arbete som särskilt knyter an till forskning, nämligen 1. insamling och förvaltning av basdata för kulturminnesvården, 2, långsik­fig kunskapsuppbyggnad för kulturminnesvården, 3. forskning om metoder och teknik för kulturminnesvärdens olika verksamheter samt 4. forskning om kulturminnesvården som verksamhet, dess historia, värderingar, resul­tat och roll i samhället.

Insamling av basdata m.m. sker huvudsakligen inom ramen för den löpande verksamheten. För de tre sistnämnda områdena har RAÄ påbörjat etl särskilt sektorsforskningsprogram. RAÄ anser atl det är naturligt att forskningsråden, i första hand HSFR och BFR, har huvudansvaret för att finansiera både inomvetenskaplig forskning och verksamhetsinriktad forskning i anslutning lill programmet. Det går i allmänhet inte enligt RAÄ

151

att dra någon skarp gräns mellan forskning med den ena eller andra inriktningen inom kulturminnesvärdens intresseområde.

RAÄ:s egen ansvarsroll bör vara att svara för vissa långsiktiga forsk­ningsföretag med särskild anknytning lill kulturminnesvården. RAÄ bör också analysera forskningsläge och forskningsbehov samt utveckla enskil­da forskningsuppgifter och samverka med universitet och högskolor. RAÄ bör också ge forskningsinformation, service och stöd till bl.a. den regiona­la kulturminnesvården.

För dessa ändamål anser RAÄ atl myndigheten behöver en anslagsök­ning om 1,8 milj. kr. utöver de medel om 200000 kr. som RAÄ nu dispone­rar för ändamålet. Enligt RAÄ fömtsätter den föreslagna ansvarsfördel­ningen också att forskningsråden ges ett klart uttalat ansvar för verksam­hetsinriktad forskning inom kulturminnesvården.

HSFR anser att RAÄ:s synpunkter pä ansvarsfördelningen mellan myn­digheten och forskningsråden är väl avvägda. Även HSFR anser att det inte finns någon skarp gräns mellan gmndforskning och sektoriell forsk­ning inom kulturminnesvärdens område. HSFR har ocksä redan i andra sammanhang fi-amhållit betydelsen av forskning om bebyggelse och kultur­landskapsutveckling. Därför finns det goda förutsättningar för atl kultur­minnesvårdens forskningsbehov skall tillgodoses även ulan att rådet ges etl sådant formellt ansvar för verksamhetsinriktad forskning som RAÄ föreslagit. HSFR anser därför inte att någon sådan formell utvidgning av rådets ansvar bör göras.

Ett alternativ vore enligt HSFR att lägga vissa resurser för kultur­minnesvårdens forskningsbehov som etl prioriterat område inom HSFR, under förutsättning att särskilda medel ställs till förfogande för detta ända­mål.

HSFR tillstyrker RAÄ:s förslag till anslagshöjning men redovisar som ett alternafiv att 1,5 milj. kr. härav ställs fill HSFR:s förfogande i enlighet med det förda resonemanget.

Även BFR instämmer i RAÄ:s syn på ansvarsfördelningen mellan myn­digheten och forskningsråden. En utökning av BFR:s ansvar för kultur­minnesvärdens forskning bör dock ses i relation till atl rådet redan nu bedriver en omfattande verksamhet som helt ligger inom eller berör kultur­minnesvårdens ansvarsområde. Etl utökat ansvar bör därför ocksä svara mot att ytterligare medel ställs till rådets förfogande.

Vitterhetsakademien har i etl särskilt yttrande betonat HSFR:s ansvar för alla typer av humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Regeringen gav i juni 1986 RAÄ och SHMM i uppdrag att utarbeta etl förslag till handlingsprogram med åtgärder för att minska skadeverkning­arna av luftföroreningar och försurning på kuhurminnen och kulturföre­mål. Uppdraget gavs mot bakgrund av att dessa skadeverkningar alltmer kommit att uppmärksammas som ett avsevärt hot mot kulturarvet. Det skall redovisas senare under våren 1987. Jag föreslår dock redan nu att ett utrymme skapas för insatser inom detta

152

område. Med utgångspunkt i vad jag anförde i direkfiven för uppdraget och enligt vad jag under hand, inhämtat om det pågående arbetet från myndig­heten räknar jag med insatser i form av gmndläggande kunskapssamman­ställningar, program för gmndforskning och stöd till metodutveckling inom konserveringsområdel m. m. Insatser av denna art kommer att ingå som en grundläggande del i ett handlingsprogram. De bör i hög grad inriktas på att skapa överblick över det omfattande internafionella forsknings- och ut­vecklingsarbete som för närvarande äger rum.

RAÄ och SHMM bör sålunda tilldelas särskilda medel för de angivna ändamålen. Jag återkommer till detta under anslagsberäkningarna. De direkta forskningsinsatser som kan behövas utöver vad jag har anfört om programarbete och kunskapssammanställningar m.m. bör dock främst finansieras över forskningsrådens anslag och efter sedvanlig prövning från rådens sida.

I fråga om verksamhetsinriktad forskning i övrigt inom kulturminnesvår­den finner jag alt RAÄ:s, HSFR:s och BFR:s redovisningar ger uttryck för att denna forskning framdeles väl bör kunna fillgodoses inom ramen för en utvecklad samverkan mellan myndigheterna. Jag anser inte att någon ytterligare precisering av forskningsrådens ansvar för kulturminnesvår­dens forskningsbehov behöver göras såsom RAÄ föreslagit. Det ankom­mer på råden alt allsidigt pröva angelägenheten av olika forskningsbehov. Den allmänt ökande medvetenheten om vikten av alt slå vakt om värden i den yttre miljön och om en god kulturmiljö bör här vara en garant för att råden väl fillgodoser kulturminnesvårdens forskningsbehov.

Jag anser alt RAÄ bör ges vissa resursförstärkningar för de olika upp­gifter som angivits i myndighetens redovisning. Inom ramen för en sådan förstärkning bör också kunna fillgodoses delar av angränsande behov vid de historiska museerna inom myndigheten. Jag återkommer härfill under anslagsberäkningarna.

Sammafattningsvis föreslår jag att

       inom kullurminnesvården bör uppbyggnaden av kunskaper om luftför­

oreningarnas och försurningens inverkan på kulturminnen och kultur­

föremål prioriteras. RAÄ och SHMM bör disponera särskilda medel för

delta ändamål,

- myndighetens långsiktiga kunskapsuppbyggnad bör i övrigt också för­

stärkas.

Prop. 1986/87:80 ,

Bilaga 6 Utbildningsdep..

4. Naturhistorisk forskning

Naturhistoriska riksmuseet har framhållit att museet är unikt i den svenska museiväriden genom sin utvecklade forskningsprofil med tonvikt pä natur­vetenskaplig grundforskning. Verksamheten inom museels forskningsav­delning består av grundforskning, vård av samlingarna och vetenskaplig service. Riksmuseet bär ett huvudansvar för den fortlöpande dokumenta­tionen av den svenska naturmiljön. Nalurvärdsundersökningar är beroen­de av taxonomisk expertis. Riksmuseet är landets centrum för sådant kunnande. Den ökade betydelsen av taxonomi för miljövårdens nationella och

153

11    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 6

globala inventeringar motiverar enligt museet att antalet intendenttjänster vid museet utökas. Museet föreslår vidare att den nuvarande professuren i mineralogi och isotopgeologi ersätts med två professurer, en för vardera ämnesområdet.

Museet framhåller också att vården av forskningssamlingama är efter­satt samudigt som dessa ständigt utnyttjas av forskare över hela världen. Det krävs omfattade insatser bl.a. för atl skydda dem mot inseklsangrepp och andra skador. Tidigare vakantsatta tjänster behöver återbesättas för atl tillgodose dessa behov.

Museet betonar slutligen de ökande behoven av att kunna ge vetenskap­lig service till myndigheter, forskare och allmänhet. En viktig del är här en omfattande verksamhet med lån ur samlingarna liksom en omfattande hantering av miljödata. För det senare ändamålet krävs en öknirig av museets ADB-resurser.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Med hänsyn till naturhistoriska riksmuseets särskilda forskningsprofil bör museet enligt min mening få resursförstärkningar som motsvarar resursut­vecklingen för naturvetenskaplig forskning i övrigt.

Även jag anser att professuren i mineralogi och isotopgeologi bör ersät­tas med två professurer, en för vardera ämnesområdet. Den nuvarande innehavaren beräknas enligt museet avgå med pension under budgetåret 1988/89. En ytteriigare professur bör därefter inrättas vid museet budget­året 1989/90. Jag återkommer härtill under anslagsberäkningarna.

Jag anser också att museets resurser för vården av forskningssamling­arna bör förstärkas, bl.a. genom atl museet ges möjlighet all återbesätta vissa tjänster. Jag återkommer även till denna fråga under anslagsberäk­ningarna.

5. Statens kulturråds ansvarsområde, samisk forskning m.m.

Statens kulturråd har i anslutning till rapporten Museiförslag (Rapport frän kulturtådel 1986:3) gjort en analys av forskningssituationen vid museerna och skisserat ett underiag till en tänkbar långsiktig utveckling i samspel mellan museer och högskoleinstitutioner.

För kulturområdet i övrigt anser rådet att det finns en god överensstäm­melse mellan HSFR:s inifiativ och planer för fortsatt gmndläggande forsk­ning beträffande kulturyttringar och kulturfrågor samt kulturrådets behov av långsiktig kunskapsuppbyggnad. Kulturrådet saknar emellertid resurser för att ta ett ansvar för att främja kulturforskningen utanför museiväsen­det. Rådet begär därför 500000 kr. för fördelning inom kulturområdet med tonvikt på att främja forskning och kunskapsuppbyggnad kring kulturso­ciologiska och kulturpedagogiska frågeställningar samt på utvärderingsfrå­gor.

Statens ungdomsråd har framfört vissa synpunkter om forskningsbeho­vet inom rådets ansvarsområde. Kulturrådet har i sin anslagsframställning

154

bl.a. föreslagit att bidraget lill Svenskt barnbildarkiv höjs för atl etablera verksamheten på en långsiktigt fungerande nivå.

De samiska organisationerna har i olika sammanhang framfört behovet av forskning om den samiska kulturen.

HSFR anser att kulturrådet för ett nyanserat resonemang om ansvars­fördelningen för forskningen inom kulturområdet. Enligt HSFR är det dock angeläget att insatser från kulturrådet eller RAÄ i form av planerings­bidrag eller annat stöd lill forskare för att komma i gång med angelägna projekt motsvaras av fidiga samråd och kontakter med HSFR. Sådana samråd behövs om HSFR skall kunna ta ett ansvar för projekten. HSFR är dock berett atl la ett betydande ansvar för den forskning som efterfrågas inom kulturområdet.

HSFR anser att en höjning av kulturrådets forsknings- och utvecklings­anslag lill 800000 kr. är motiverad. Inom en sådan ram bör forsknings- och utvecklingsinsatser inom museisektorn prioriteras. HSFR anser det också rimligt att åtminstone några av de projekt som ungdomsrådet redovisat kan genomföras.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Föredragandens överväganden

Som jag tidigare anfört om kulturminnesvårdens behov av verksamhetsin­riktad forskning och kunskapsuppbyggnad bör dessa behov även inom det övriga kulturområdet kunna tillgodoses genom ett nära samarbete mellan i första hand kulturrådet och HSFR. Jag anser dock alt kulturrådet bör ges vissa resursförstärkningar under perioden l.o.m. budgetåret 1989/90 för stöd fill forsknings- och utveckUngsinsatser inom också andra delar av kulturområdet än museisektorn. Rådet bör sålunda ha möjligheter atl stödja angelägna forsknings- och utvecklingsbehov inom barn- och ung-domsområdel där särskilt verksamheterna vid Svenskt barnbildarkiv i Eskilstuna och Svenska barnboksinstitutet i Stockholm bör uppmärksam­mas. Jag räknar därutöver med ett utrymme för stöd till kulturpedagogisk och kultursociologisk forskning samt utvärderingar av kulturverksam­heter.

I detta sammanhang vill jäg erinra om de förslag fill förstärkningar av kulturstafistiken som jag i samråd med chefen för civildepartementet har anmält i årets budgetproposition (prop. 1986/87:100 bil. 10 s. 334). En väl utvecklad slatisfik är givetvis en viktig fömtsättning för forsknings- och utvecklingsarbetet inom kulturområdet.

Jag har vidare funnit att det är angeläget att särskilt uppmärksamma samernas önskemål om forskning kring den egna kulturen, liksoni fömt­sättningarna för samer att själva bedriva sådan forskning. Givetvis bör sådan forskning huvudsakligen bedrivas inom ramen för universitetens, högskolornas och forskningsrådens ordinarie resurser. Som ett komple­ment till dessa möjligheter föreslår jag dock att särskilda medel ställs till samefondens kulturdelegation förfogande för att utnyttjas till i första hand studiefinansiering inom forskarutbildiiingen. Jag återkommer under an­slagsberäkningarna med anledning av vad jag här anfört.

Jag vill slufiigen hänvisa till vad chefen för utbildningsdepartementet

155

tidigare anfört om preciseringar av arbetsuppgifter för ansvarsbibliotek inom de vetenskapliga bibliotekens område. Utbildningsministern har fö­reslagit atl en biblioteksberedning skall inrättas med uppgift bl.a. att utse ansvarsbibliotek inom olika ämnesområden. I detta sammanhang bör ock­så uppgifterna för kulturområdets bibliotek med särskild vetenskaplig in­riktning prövas. Det gäller bl.a. biblioteken vid statens musiksamlingar, statens konstmuseer, Drottningholms tealermuseum och Vitterhetsakade­mien.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

6. Anslagsberäkningar för budgetåret 1987/88 samt budgetåren 1988/89-1989/90

F 54. Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet

I budgetpropositionen 1987 (prop. 1986/87:100 bil. 10 s. 427-428) har regeringen föreslagit riksdagen att för budgetåret 1987/88 anvisa etl reser­vationsanslag av 656000 kr. för forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet. I enlighet med de överväganden jag redovisat under avsnit­tet Kulturverksamhet föreslår jag nu att ytteriigare 2078000 kr. anvisas över anslaget för budgetåret 1987/88. Dessa medel bör fördelas enligt följande sammanställning.

Ändamål

Belopp

Statens kulturråd

Riksantikvarieämbetet och,statens historiska museer

Riksarkivet

78000 1000000 1000000

2078000

Jag har vid anslagsberäkningarna utgått från vad jag har anfört

-

om statens kulturråd och forskningsverksamheten inom rådets ansvars­område,

-

om riksanfikvarieämbetel och statens historiska museer beträffande forskningsinsatser i första hand rörande skadeverkningarna av luftför­oreningar och försurning pä kulturminnen och kulturföremål,

-

om riksarkivet och ett forskningsprojekt rörande metoder för masskon­servering av papper. Utöver de medel för ändamålet som jag föreslår anvisade över delta anslag vill jag hänvisa fill vad chefen för utbildnings­departementet tidigare har föreslagit rörande medel till projektet under anslaget till delegationen för vetenskaplig och teknisk informafionsför­sörjning. Bidraget till projektet föresläs därmed uppgå till sammanlagt 1,9 milj. kr. för budgetåret 1987/88. Jag räknar med alt ett belopp av motsvarande storiek skall kunna disponeras under en treårsperiod. En anpassning av projektets kostnader bör sålunda göras från den utgångs­punkten.

Jag räknar vidare med att följande belopp, utöver vad jag har föreslagit för budgetåret 1987/88, skall kunna tillföras anslaget för budgetåren 1988/89 och 1989/90.

156

Ändamål

Beräknad ä

ndring

Prop. 1986/87:80

1988/89

1989/90

Bilaga 6 Utbildningsdep.

1. Forsknings- och utvecklingsinsatser

inom arkivområdet

+ 1850000

+  150000

2. Stöd till folkrörelseforskning

+  200000

of.

3. Samefondens kulturdelegation

+   150000

of.

4. Statens kulturråd

of.

+ 272000

5. Riksantikvarieämbetet och statens

historiska museer

of.

+ 450000

6. Naturhistoriska riksmuseet

of.

+ 700000

+2200000

+ 1572000

Jag har vid anslagsberäkningarna för de olika ändamålen utgått från vad jag har anfört

1.    om behovet av en ram för forsknings- och utvecklingsinsatser inom

arkivväsendet,

2.

om stöd till folkrörelseforskning vid Sfiftelsen Arbetarrörelsens arkiv samt Tjänstemannarörelsens arkiv och museum,

3.

om samefondens kullurdelegafion beträffande medel för samisk forskning,

4.

om statens kulturråd och forsknings- och utvecklingsarbete inom rådets ansvarsområde

5.

om riksantikvarieämbetet och statens historiska museer belräfi'ande verksamhetsinriktad forskning inom kulturminnesvården samt anknytande museifrågor,

6.

om naturhistoriska riksmuseet beträffande inrättande av ytterligare en professur vid museet samt medel för forskningssamlingarnas värd.

HemstäUan

Med hänvisning till vad jag har anfört och till sammanställningen hem­ställer jag alt regeringen föreslår riksdagen atl

1.

bemyndiga regeringen att fatta principbeslut om atl inrätta en tjänst som professor vid naturhistoriska riksmuseet i enlighet med vad jag förordat,

2.

godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar avseende bud­getåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett,

3.

till Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet för budgetåret 1987/88, utöver vad regeringen tidigare föreslagit i prop. 1986/87:100 (bil. 10 s. 427-428), anvisa ytteriigare 2078000 kr.

Massmedier m.m.

Inledning

Massmedieområdet kännetecknas av en snabb utveckling av tekniken för förmedling och lagring av ljud och bild. I vissa fall ersätter ny teknik äldre tekniska lösningar. 1 andra fall skapas genom de tekniska landvinningarna

157

nya produktions-, distributions- och användningsformer för ljud- och bild­program.

Mänga försöker använda den nya tekniken för produkter och tjänster som kan utnyttjas kommersiellt. Vilka vägar utvecklingen kommer atl ta beror därför i hög grad på vilka kommersiella satsningar som blir fram­gångsrika.

En följd av de förändringar som jag här har skisserat är att det har blivit svårare att skaffa sig en överblick över vad som sker på massmedieområ­det. Förutsättningarna för den svenska mediepolitiken påverkas av vad som sker både i Sverige och utomlands inom en rad vill skilda områden, t.ex. elektronik, dalateknik, informafionsteknologi, rymdteknologi, inter­nafionell standardisering och upphovsrätt saml av kommersiella strategier hos företag med världsomspännande verksamhet.

Forskning inom massmedieområdet förekommer såväl vid universitet och högskolor som inom andra institutioner t.ex. avdelningen för publik-och programforskning hos Sveriges Radio. Till tjänst för massmedieforsk­ningen finns bl.a. arkivet för ljud och bild (ALB).

Ett område där de tekniska förändringarna har nödvändiggjort en om­prövning av tidigare ställningstaganden är bevarandet av ljud- och bildupp­tagningar. Gällande regler trädde i kraft är 1979 och omfattar filmer och videogram, fonogram samt Sveriges Radio-koncernens radio- och TV-sändningar. Sedan dess har det skett viktiga förändringar |nom mass­medieområdet. Satelliter och kabelnät har tagits i bruk för atl sprida TV-program till hushållen. Nya former av ljudradio har också tillkommit. Dessa omfattas inte av reglerna för bevarande.

Mot bakgmnd av bl.a. dessa förändringar har jag efter regeringens bemyndigande fillkallat en särskild utredare (U 1986:1) för att göra en översyn av reglerna för bevarande av ljud- och bildupptagningar. Enligt direktiven (Dir. 1986:14) bör utredaren avge sitt förslag före utgången av maj 1987.

Moderniserade regler för bevarande av ljud- och bildupptagningar bör leda till att vi får bättre möjligheter att i frarntiden studera den omstruktu­rering inom massmedieområdet som äger rum just nu. Genom alt det kommer all finnas material bevarat från de nya medieformernas genom­brottstid kommer vi att kunna fastställa när förändringar inträffade och vad som faktiskt skedde. 1 det avseendet kommer vi att vara lyckligare lottade än de som skall beskriva t.ex. spelfilmens första decennier. En stor del av materialet från denna tid är nämligen oålerkalleligen förlorat.

På ett område finns det skäl alt nu vidta åtgärder för att förhindra en pågående förstörelse av material. Det gäller de äldre samlingar av ljudupp­tagningar som ALB år 1979 övertog frän kungl, biblioteket. En stor del av samlingarna beslår av fonografrullar och lackskivor med tidiga inspelning­ar av radioprogram, operaföreställningar m.m. samt annan unik dokumen­tation. Materialet håller på alt förstöras. En snabb överföring lill moderna ljudmedier är det enda sättet att rädda denna historiska skatt till eftervärl­den. Jag föreslår däiför i del följande att ALB får särskilda resurser för inventering av dessa samlingar och överföring av vissa inspelningar till moderna medier.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

158

Det är emellertid inte tillräckligt att skapa förutsättningar för att kunna studera ett skeende i efterhand. Utvecklingen inom massmedieområdet har central betydelse för möjligheten att utnyttja yttrandefriheten och informationsfriheten och den är också väsentlig för såväl kulturpolitik som inforniationspolitik. De nya tekniska systemen drar stora kostnader. Även om tekniken kan förväntas förändras tämligen snabbi blir dessa investe­ringar i hög grad avgörande för utvecklingen.

För forskningen är det viktigt att noga kunna följa den pågående utveck­lingen. Del är också angeläget att de som på olika sätt berörs av utveck­lingen inom massmedieområdet kan skaffa sig bästa möjliga underlag för sina bedömningar. Jag tänker här både på staten, landstingen och kommu­nerna som skall fatta beslut om politiska åtgärder, pä företag som skall besluta om viktiga investeringar och på de slutliga användarna av den nya tekniken, dvs. allmänheten, som behöver kunna orientera sig i en ofta svåröverskådlig ström av planer och nyheter.

Jag anser därför att det finns behov av all systematiskt samla in och ställa samman uppgifter om den aktuella utvecklingen inom ljud- och bildomrädet. En sådan verksamhet bör kunna utgöra en basresurs för den forskning som pågår inom massmedieområdet och fungera som en källa för fortlöpande information för dem som har behov av att följa med i händelse­förloppet.

Sveriges Radio AB kommer senast i samband med sin anslagsframställ­ning för budgetåret 1988/89 att redovisa om den forskningsverksamhet som bedrivs inom koncernen kan delas upp i sådan forskning som är avsedd att tjäna som beslutsunderlag för koncernen och mera allmän forskning. Jag har för avsikt att därefter föreslå alt en utredning ges i uppdrag att förbere­da inrättandet av en särskild forskningsresurs med massmediepoliUsk in­riktning.

Utredningsarbetet bör inriktas på alt i första hand finna former för att samordna och etfektivisera utnyttjandet av de resurser som i dag finns hos myndigheter och insfitutioner inom området. Fömlom Sveriges Radio­koncernens forskningsverksamhet syftar jag på ALB och på viss verksam­het inom Svenska Filminstitutet. Även kabelnämnden, närtadionämnden och radionämnden kan fylla vikfiga uppgifter i detta sammanhang. Utred­ningen bör vidare ange inom vilka områden nytillkommande resurser i första hand behöver sättas in för alt förslärka informations- och forsk­ningsverksamheten.

Jag räknar med att utredningens arbete bör kunna bedrivas så att verk­samheten kan inledas i sina nya former i början av år 1990. Särskilda medel härför bör sålunda anvisas första gängen för budgetåret 1989/90.

I Sverige saknas en heltäckande förteckning över i landet producerade och utgivna fonogram. På regeringens uppdrag har ALB utrett förutsätt­ningarna för utgivning av en svensk nationaldiskografi. Jag föreslår i det följande att ALB får resurser för en sådan fortlöpande registrering med start vid årsskiftet 1989/90.

För nämnda forskningsändamål inom medieområdet beräknar jag en successiv medelsförstärkning under de närmaste tre budgetåren. Förstärk­ningen bör uppgå till totalt 1150000 kr. i 1987 års kostnadsläge. Härav bör

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

159

ett belopp av 422000 kr. anvisas under budgetåret 1987/88. Jag återkom-     Prop. 1986/87:80

mer i det följande till anslagsberäkningarna för nästa budgetär.

Bilaga 6

Utbildningsdep. Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen

att godkänna vad jag har förordat om en särskild forskningsresurs med massmediepolifisk inriktning.

Räddningskonvertering av äldre samlingar inom arkivet för ljud och bild

Arkivet för ljud och bild (ALB) övertog år 1979 nafionalfonoleket från kungl. biblioteket. I samlingarna ingår ett stort antal fonografcylindrar och lackskivor med upptagningar av tidiga radioprogram, inspelningar från Operan samt unika dokumentationer, exempelvis från Dag Hammar­skjölds presskonferenser. En stor del av det unika materialet är i mycket dåligt skick. En snabbt fortskridande förstörelseprocess, bl.a. genom mö­gel, hotar att utplåna inspelningarna. ALB har föreslagit ett flerårigt pro­jektarbete där materialet inventeras, ordnas upp saml förs över till andra ljudmedier. Därigenom kan en viktig del av vårt kulturarv bevaras för eftervärlden och göras tillgänglig för forskning. En stor del av inspelningar­na kan bara räddas genom en sådan överföring.

För egen del finner jag del angeläget att del föreslagna räddningsarbetet kan påbörjas snarast möjligt. ALB bör därför få särskilda resurser under de närmaste tre budgetåren för att kunna inventera sina äldre ljudsamlingar och överföra vissa av förstörelse hotade upptagningar till moderna arkiv­medier. För budgetåret 1987/88 räknar jag med ett belopp av 422000 kr., vilket motsvarar ungefär en tredjedel av det totala medelsbehovct. Jag återkommer lill medelsberäkningen för budgetåret 1987/88 i det följande under avsnittet Anslagsberäkningar.

I årets budgetproposition (prop. 1986/87:100 bil. 10) har jag under ansla­get G 3. Stöd till fonogram och musikalier föreslagit att statens kulturråd bör kunna ge slöd för utgivning av ljuddokument av även annat slag än musikfonogram. Jag hänvisar därvid fill ett uppenbart intresse alt göra vissa äldre inspelningar tillgängliga genom överföring till nya fonogram, t.ex. tonsättares tolkningar av egna verk, skådespelartöster, historiska tal eller radioprogram. Mitt förslag förutsätter atl rådet kommer att samråda med bl. a. ALB. Enligt min mening bör det av mig här föreslagna invente­ringsarbetet hos ALB kunna skapa fömtsättningar för överväganden om en sådan fonogramutgivning.

Hemställan

Med hänvisning lill vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

alt godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar rörande rädd-

160

ningskonvertering av äldre material hos arkivet för ljud och bild avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett.

Utgivning av en svensk nationaldiskografi

Regeringen uppdrog år 1982 åt ALB atl utvärdera Grammofonleverantö­rernas förenings lagerkatalog över skivor och kassetter (den s.k. GLF-ka-talogen) och på basis härav komma in till regeringen med förslag pä olika ambifionsnivåer till hur en fonogramkatalog borde vara utformad. Vidare borde förutsättningarna för utgivning av en nationaldiskografi klargöras. I samverkan med statskontoret genomförde ALB en utredning som resulte­rade i rapporten (1983:47) Fömtsättningar för utgivning av en svensk nationaldiskografi. Statskontoret rekommenderade där ett fortsatt utred­ningsarbete om samordnad fonogramregislrering och uppbyggnad av en central fonogramdatabas. År 1984 beviljade regeringen ALB medel för en kompletterande utredning av fömtsättningarna för utgivning av en natio­naldiskografi på en lägre ambitionsnivå. ALB har nu med skrivelse över­lämnat rapporten Fömtsättningar för utgivning av en svensk nationaldis­kografi i ALB:s regi.

I rapporten påpekas att det i Sverige finns flera register och kalaloger över fonogram, bl.a. GLF-katalogen. Dessa är emellertid inte heltäckande och saknar väsentlig information. ALB anser att det behövs en svensk fonogramförteckning som kan informera om och dokumentera den svens­ka fonogramproduktionen. Enligt ALB bör en sådan förteckning även tjäna som beståndskatalog över ALB:s samlingar av pliktexemplar av fonogram. Med avdrag för kalkylerade försäljningsintäkter beräknas den årliga kostnaden uppgå till 480000 kr. Engångskostnaderna för system-och programmeringsarbete uppgår till 100000 kr.

Regeringen uppdrog år 1985 åt statskontoret att komplettera ett av verket tidigare lämnat förslag om ökad samordning av registrering och katalogisering av alla typer av medier. Som resultat av utredningsarbetet överlämnade statskontoret i april 1986 bl.a. rapporten (1986:8) Samord­nad registrering och katalogisering av fonogram, videogram och musikalier - förslag till åtgärder. I rapporten anger statskontoret en rad olika områ­den där en ökad samordning skulle vara lämplig. För alt åstadkomma en erforderlig enhetlighet av bibliografiska normer föreslår statskontoret en samlad översyn.

För egen del vill jag anföra följande. Alltsedan ALB startade sin verk­samhet år 1979 har arkivets resurser för katalogisering varit otillräckliga. Detta har medfört att ALB har fått anlita andra insfitufioners katalogma­terial, t.ex. mikrofiche från Sveriges Riksradios grammofonarkiv. Avsak­naden av en egen beståndskatalog har medfört aUt störte problem för forskare som måste kunna orientera sig i det insamlade materialet. Bortsett från den otillfredsställande tillgängligheten har bristen på en heltäckande registrering också medfört att det saknas tillförlitlig statistik över i Sverige producerade och utgivna fonogram.

Jag finner det därför angeläget att ALB fär möjlighet att upprätta den av arkivet föreslagna fortlöpande nationaldiskografin, dvs. en fortlöpande

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

161

registrering och katalogisering av samtliga i Sverige producerade och ut­givna fonogram. Jag finner det också ändamålsenligt att förteckningen får en sådan utformning att den kan tjäna som en beståndskatalog över ALB:s samlingar av pliktexemplar av fonogram.

En heltäckande nationaldiskografi har betydelse också för intressenter utanför ALB. Den ger en information om och tillåter en utvärdering av de kullurpoiitiska stödinsatser som staten gör på fonogramområdel. Även marknadsföringen inom och utom landet av den svenska fonogramproduk­tionen underiättas. Det är därför enligt min mening önskvärt att de kata-logiseringsregler som tillämpas sä långt som möjligt stämmer överens med i övrigt vedertagen standard för registrering av fonogram, t.ex. vid de svenska biblioteken. Enligt ALB föreligger vissa svårigheter atl helt an­passa den planerade fonogramförteckningen till de kataiogiseringsregler som har utarbetats för i första hand biblioteksändamål. Enligt vad ALB anför är det emellertid möjligt alt ytteriigare sammanjämka de olika intres­sena i fråga om katalogiseringsmodell, Samfidigt betonar ALB att en sådan . sammanjämkning kan vara fidskrävande och därför inte bör få försena utgivningsstarlen. Jag delar denna uppfattning men fömtsätter att ALB sä snart som möjligt tar initiativ fill överläggningar med de andra intressen-tema.

ALB genomför för närvarande en datorisering av olika delar av verk­samheten. Övergången till datorstödda mtiner medför en fidvis ökad be­lastning för arkivets personal. En datorstödd registrering av fonogram i syfte att skapa en nationaldiskografi bör vara väl förberedd. Del kan även behövas fid för de ytterligare överväganden angående katalogiseringssy-stemet som jag nyss berörde. Av dessa skäl finner jag det motiverat alt den fortlöpande nationaldiskografin startar först vid årsskiftet 1988/89. Särskil­da medel härför bör sålunda anvisas första gången för budgetåret 1988/89. Jag beräknar för verksamheten en helårskostnad av 400000 kr. i 1987 års kostnadsläge. Därtill kommer engångskostnaden för system- och program-meriiigsarbete. För budgetåret 1988/89 beräknar jag sålunda totalt 300000 kr., varav 200000 kr. som driftsmedel under ett halvår och 100000 kr. för engängsutgifier.

Frågan om en större samordning av katalogiseringsverksamhelen avse­ende fonogram, videogram och musikalier fömtsätter enligt min mening ett brett samarbete mellan de olika parter som är verksamma på området. Härvid kan statskontorets förslag till åtgärder vara fill god hjälp. Jag är emellertid inte beredd att nu föreslå några ytterligare åtgärder från rege­ringens sida.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslår

riksdagen

att godkänna de riktlinjer för resursförstärkningar rörande pro­duktion av en nationaldiskografi avseende budgetåren 1988/89 och 1989/90 som jag angett.

162

Anslagsberäkningar

Prop. 1986/87:80

G 4. Arkivet för ljud och bild:Förvaltningskostnader

.,      ,

Enligt vad jag bar anfört i det föregående bör arkivet för ljud och bild få     Utbildningsdep.

särskilda resurser under en treårsperiod för alt rädda äldre ljudinspelningar

genom överföring till moderna ljudmedier. För budgetåret 1987/88 bör ett

belopp av 422000 kr. anvisas. För att projektet skall kunna genomföras

enligt de planer som ALB har lagt fram vill jag nämna att detta belopp

motsvarar ungefar en tredjedel av de medel som sammanlagt bör anvisas

för ändamålet under treårsperioden.

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

att till Arkivet för ljud och bild:Förvaltningskostnader för budget­året 1987/88, utöver vad regeringen har föreslagit i prop. 1986/87:100 bil. 10, anvisa ytterligare 422000 kr.

163

Bilaga 6:1     Prop. 1986/87:80

Sammanfattning av remissyttranden över polarforskningssekretariatets anslagsframställning för budgetåren 1987/88-1989/90

Polarforskningssekretariatet har avgivit anslagsframställning för budget­åren 1987/88-1989/90 innehållande bl.a. förslag fill genomförande och planering av forskningsprogram i Arktis och Antarkfis. Programmet har sänts ut på remiss fill etl antal företrädare för forskning, teknisk utveckling och industriella intressen. Remissinstanserna instämmer allmänt i det an­gelägna i en svensk forskningssatsning i polarområdena. Naturvetenskapli­ga forskningsrådet (NFR), t.ex., framhåller att det föreligger ett betydan­de behov av ytterligare forskning i dessa ännu så länge dåligt utforskade områden. Från flera håll läggs förslag om insatser utöver dem som polar­forskningssekrelariatet fört fram.

Att Arktis och Antarktis ur olika synpunkter kompletterar varandra på ett värdefullt sätt är en uppfattning som de flesta delar och därmed stöder programmets dubbla inriktning. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut (SMHI) och Sveriges geologiska undersökning (SGU) skulle dock från sina utgångspunkter gärna se större satsningar i det arktiska området.

Förslagen fill insatser inom gmndforskning och teknisk utveckling kom­menteras på etl antal punkter. I huvudsak är remissinstanserna positiva, l.ex. försvarets forskningsanstalt (FOA), högskolan i Luleå och statens industriverk (SIND). Naturhistoriska riksmuseet pekar pä det rikhaltiga material som samlats genom tidigare svenska expeditioner. Museet fram­håller att det är av största vikt alt gmndläggande biologisk forskning fär ett tillräckligt stort utrymme i ett eventuellt Antarktis-program, i synnerhet mot bakgrund av att detta har en tyngdpunkt i miljöforskning och miljö­övervakning. SGU föreslår att man prövar alt införliva ett sedimentolo-giskt shelfprogram i antarkfissalsningen, vilket skulle ge möjligheter till jämförelse med den arkfiska Ymer-80 expeditionen där detta var en tung del. Högskolan i Luleå betonar den tekniska forskningen, särskilt teknisk FoU kopplad till byggande och utmstning av stationen pä Antarkfis.

FOA lägger ett särskilt förslag om att upprätta och driva en mätstation för seismologi och luftburen radioaktivitet på Antarktis, som ett led i etl internationellt globall system för atl kontrollera kärnvapenprov.

SIND betonar att teknik för arktiska förhållanden i havsmiljö är en relativt ny marknad där del inte finns etablerade aktörer, något som underlättar introduktionen av svensk teknik och svenska företag. SIND anser att utvecklingen pä Svalbard borde följas närmare, främst då exploa­tering efter mineraler och energiråvaror.

Miljöintresset är grundläggande vid verksamhet i de känsliga polarområ­dena, härom är alla ense. Statens naturvårdsverk (SNV) framhåller alt den globala luflföroreningsspridningen och därtill kopplade risker för klimat­förändringar är av stort intresse och gör internafionellt forskningssamar­bete nödvändigt. Här utgör polartrakterna unika "arkiv" och referensom­råden. Högskolan i Luleå, som noterar att programmet har en tyngdpunkt

Bilaga 6 Utbildningsdep.

164

på miljöforskning, föreslår att det även bör omfatta metoder att skydda miljön från påverkan.

Ett flertal remissinstanser förklarar sig vara intresserade av och beredda att aktivt medverka i det föreslagna programmet. FOA nämner Qärranalys med bilddatabehandling, seismologi och marin undersökningsteknik som exempel på egna kompetensområden som är förenliga med polarforskning. Naturhistoriska riksmuseet framhåller bl.a. sin kompetens att i laboratori­et för isolopgeologi utföra olika slag av analyser av mineral och bergarter. SIND bekräftar sin avsikt att vidga insatserna inom arktisk teknik lill andra områden än havsteknik och med längre fidsperspekfiv, i fördjupat samarbete med polarforskningssekretariatet. Styrelsen för teknisk utveck­ling (STU) är beredd att i nära samverkan med SIND gä in i elt sådant forskningsprogram med utnyttjande av de breda industri- och tvärveten­skapliga forskningskontakter som byggts upp i STU:s tidigare verksamhet. Vetenskapsakademien (KVA) påpekar att akademiens forskarutbyte med östländerna har visat sig vara av utomordentligt värde för polarforskningen och inom miljöforskningen, särskilt för ett samarbete i Arktis med Sovjet­unionen.

Polarforskningssekretariatets fortsatta insatser inom området tillstyrks av alla som berör frågan. FRN framhåller att just sekrelarialskaraktären bör understrykas. STU noterar att polarforskningssekretariatet efterlyser etl kompletterande polartekniskt forum. Det borde övervägas, menar STU, om inte polarforskningssekretariatets styrelse skulle kunna innehålla såväl en vetenskaplig som en industriellt-tekniskl rådgivande funktion.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

165

Innehållsförteckning

Sid.

Inledning ........................................................... 

.... 

1

Anslagsberäkningar........................................... ,,,

16

Fakullelsprogram   .. ........................................... 

18

-

Fakultetsprogram som planeringsinstrument ........... 

18

-

Fakultetsprogrammens utformning och innehåll ....... 

19

Utvärdering av forskning..... :................................. 

.. 

22

Forskamtbildningen   ............................................ 

24

-

Sludiefinansieringen i forskarutbildningen ............... 

27

-

Forskarutbildningens meritvärde  .......................... 

28

-

Kvinnliga forskares villkor..................................... 

.. 

29

-

Etappavgångar i forskamtbildningen    ................... 

30

Rekrytering till lärartjänster inom högskolan ............ ,,

30

Befordringstitlar................................................... 

32

Forskningsmiljön .................................................. 

.. 

33

Forskningsetik...................................... ,.............. 

35

Litteraturförsörining.............................................. 

.. 

37

-

LIBRIS........................................................... ;.

38

-

Ansvarsbiblioteken ............................................ 

.. 

39

-

Samverkan mellan forskningsbiblioteken i stockholmsregionen   ..

40

-

Samordning inom biblioteksområdet ...................... 

41

Samverkan högskola - näringsliv   ........................... 

.. 

43

Externfinansierad verksamhet   ............................. 

... 

45

Vissa prioriterade områden  ................................... 

46

-

Bioteknik.......................................................... 

46

-

Informafionsteknologi   ......................................  ' 47

- Kulturvetenskaplig forskning   .............................. 

.. 

50

-

Jämställdhetsforskning   ..................................... 

51

-

Handikappforskning ........................................... 

52

Nationellt tillgängliga forskningsanläggningar   ........... 

.. 

53

Forskningssamarbete i Umeå   ................................ 

54

Internationellt grundforskningssamarbete   ............... 

.. 

55

Hemställan   ....................................................... 

57

Anslagsberäkningar   ............................................ 

.. 

58

Forskning och forskarutbildning inom högskolan m.m.... 

.. 

58

D 15. Forskningsanknytning av gmndläggande högskoleutbildning

samt konstnäriigt utvecklingsarbete   ............. 

58

D 16. Humanisfiska fakulteterna............................. 

65

D 17. Teologiska fakulteterna   ............................. 

.... 

70

D 18. Juridiska fakulteterna .................................. 

.... 

73

D 19. Samhällsvetenskapliga fakulteterna................ 

75

D 20. Medicinska fakulteterna................................ 

81

D 21. Odontologiska fakulteterna .......................... 

.... 

89

D 22. Farmaceutiska fakulteten   .......................... 

.... 

92

D 23. Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna  .. 

.... 

94

D 24. Tekniska fakulteterna.................................. 

.. 

103

D 25. Temaorienterad forskning  ........................... 

.. 

110

D 26. Kungl. biblioteket   ..................................... 

113

D 27. Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek   .... 

.. 

114

D 28. Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål   

.. 

115

Prop. 1986/87:80

Bilaga 6 Utbildningsdep.

166

Övriga forskningsfrågor  ........................................ 

. 

118    Prop. 1986/87: 80

D 29. Forskningsrådsnämnden    ............................. 

. 

118

D 30, Humanislisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet            

120    gjlaga 6

Utbildningsdep.

D 31. Medicinska forskningsrådet    .........................              

123

D 32, Naturvetenskapliga forskningsrådet m. m........... 

126

D 33. Polarf"orskning   .......................................... 

. 

133

D 34, Delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsför­

sörjning   ..................................................... 

134

D 35, Europeisk forskningssamverkan    .................... 

136

D 36. Forskningsinstitutet för atomfysik: Förvaltningskostnader   ...

139

D37. Forskningsinstitutet för atomfysik: Materiel m. m.. 

140

D 38. Institutet för rymdfysik    .............................. 

. 

141

D 39. Institutet för internationell ekonomi    .............. 

143

D 40. Vissa bidrag till forskningsverksamhet   ............ 

144

D41. Bidrag fill EISCAT Scienfific Association.............. 

145

I    3. Inredning och utrustning av lokaler vid högskolan m.m      

146

Kulturverksamhet  ................................................ 

148

Massmedier m.m................................................... 

157

Bilaga 6:1     Sammanfattning   av   remissyttrande   över  polarforsk­ningssekretariateis anslagsframställning för budgetåren

1987/88-1989/90     ............................... 

164

Norstedts Tryckeri, Stockholm 19B7                                                                                                                       167

Biläga 7    Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Jordbruksdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om forskning 1 Inledning

Det statligt finansierade forsknings- och utvecklingsarbetet pä jordbrukets, skogsbmkets och veterinärmedicinens områden har traditionellt präglats av ett stort inslag av verksamhet med mycket nära anknytning till den praktiska tillämpningen inom näringarna. Denna inriktning har varit nöd­vändig och naturlig med hänsyn fill det stora antalet små,företag inom jordbruket och skogsbmket som inte själva har haft möjlighet att bedriva etl meningsfullt utvecklingsarbete. Under det senaste decenniet har beho­vet av gmndläggande, heltäckande forskning blivit allt mer påtagligt. En ändrad inriktning av forskningen med denna grundsyn som utgångspunkt har kommit lill uttryck i de senaste årens stadiga insatser för forskningen för de areella näringarna. Vidare har miljöfrågorna mera regelmässigt getts en plats i forskningen. Samtidigt har näringslivets intresse för medverkan i finansiering av forsknings- och utvecklingsarbete ökat. Som statsministern tidigare har framhållit är det viktigt att en fortsatt, allmän satsning sker pä grundläggande forskning vid sidan av tillämpad forskning.

I 1984 års forskningspolitiska proposifion (prop. 1983/84:107 bil. 6) an­förde dåvarande chefen för jordbruksdepartementet bl.a. alt det behövs en mer heltäckande forskning för alt vi skall få ett bättre underlag för plane­ringen av inriktningen av produktionen inom de areella näringarna. Detta synsätt har också präglat inriktningen på de nya forskningspohliska insat­ser som sedan dess gjorts med anknytning lill dessa näringar. Sålunda antog riksdagen år 1985 regeringens förslag om livsmedelsforskning (prop. 1984/85:121, JoU27, rskr.224). I propositionen förordades bl.a. att forsk­ningen på livsmedelsområdet skall omfatta en helhetssyn på livsmedels­kedjan och utgå frän konsumenternas krav på våra livsmedel.

Konsumenternas krav på säker tillgång till fullgoda och hälsosamma livsmedel har fastslagits genom 1985 års livmedelspolitiska beslut (prop. 1984/85:166, JoU33, rskr.393). Där har ocksä lagts fast ett miljö- och resursmål. Målet innebär att jordbruket och livsmedelsproduktionen måste ta hänsyn till kraven på god miljö och behovet av en långsiktig och planerad hushållning med våra. naturresurser. Jordbruket skall således i möjlig utsträckning använda miljövänliga odlingsmetoder som bidrar till god hushållning med mark, vatten och växtnäring. I rimlig utsträckning skall jordbruket bedrivas så alt det bidrar fill att bevara genetisk variafion

Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 7

och värdefulla delar av fauna och flora i odlingslandskapet. Också livsmed-

Prop. 1986/87:80

lens kvalitet ställs i förgmnden. 1985 års riksdagsbeslut visar färdriktning­

en mot en livsmedelspolilik där livsmedlens kvalitet och hänsyn fill djur

Bilaga 7

och miljö står i förgmnden på etl helt annat sätt än tidigare.

Jordbruksdep.

2 Jordbruks- och livsmedelsforskning

Statsministern har tidigare denna dag understrukit betydelsen av forsk­ningsverksamhet som elt instmment för atl förbättra livsmedlens kvalitet.

Den nya synen pä livsmedelsproduktionens utformning och utveckling med den enskilde konsumentens intressen och behov som utgångspunkt präglar åtgärderna på forskningsområdet. Som ett första steg antog riksda­gen våren 1986 regeringens förslag om ett omfattande forskningsprogram för nya produktionsformer i jordbruket och trädgårdsnäringen (prop, 1985/86:74, JoU 13, rskr. 165). Programmet gmndas på ett av skogs- och jordbmkets forskningsråd (SJFR) redovisat förslag. Det bygger på gmnd-synen att produktionsformer som syftar till att förena effektiviteten med hänsynen fill miljön förutsätter en biologisk-ekologisk helhetssyn. För att skapa grunden för en sådan helhetssyn krävs enligt programmet en omfat­tande kunskapsuppbyggnad på ett flertal områden. De områden där vi behöver fördjupa de gmndläggande kunskaperna är i första hand kemi, fysik, mikrobiologi, genefik, biologi, immunologi, ekologi samt ett antal samhällsvetenskapliga områden. Forskningen skall också syfta till atl med hjälp av kunskap från gmndläggande discipliner pröva hur en rationell och ekonomisk växt- och djurproduktion skall bedrivas i elt biologiskt-ekolo­giskt sammanhang.

Programmet har sålunda den utgångspunkten att konsumenternas krav på bättre livsmedelskvalitet skall sättas i förgrunden för produktionen i hela livsmedelskedjan. Det skall stärka jordbmksnäringarna och ge oss möjligheter alt utnyttja våra förnyelsebara naturtillgångar pä etl från eko­logiska utgångspunkter bättre sätt än hhtills. De nya metoderna som kan väntas komma fram som elt resultat av forskning och teknisk utveckling skall vara mer miljövänliga än de nuvarande. De skall kunna ge fömtsätt­ningar för en intensiv växtodling. De skall ocksä möjliggöra en djurskötsel med bevarande av en god miljö och utan att djuren utsätts för skåda. Flera av de egenskaper hos livsmedlen som ger dem dess kvalitet är på ett avgörande sätt bundna fill vår råvaruproduktion. Ny miljövänlig teknik kan väntas leda till livsmedelsråvaror med en högre kvalitet. Detta kan på sikt stärka den inhemska produkfionens konkurrenskraft. För detta forsk­ningsprogram har för budgetåret 1986/87 anvisats 17 milj. kr. För näsla budgetär bör anvisas elt oförändrat belopp.

SJFR har nyligen på regeringens uppdrag utarbetat ett sammanhållet program för livsmedelsforskning. Del har remissbehandlats. En förteck­ning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 7.1. Programmet utgår från den helhetssyn som jag har angett i del föregående och anknyter till jordbruksforskningsprogrammet. Allmänt konstateras att livsmedelsforsk-

ningen är i mycket starkt behov av en gmndläggande, långsiktig kompe­tensuppbyggnad. Vissa särskilt angelägna programområden som forsk­ningen behöver bearbeta skisseras. Bl.a. påpekas att många fundamentala frågor kring människans behov av olika näringsämnen under olika beting­elser fortfarande är obesvarade. Ett skäl till detta är bristande kunskap om hur man skall definiera ett bra näringstillstånd och vilka processer i krop­pen som de olika näringsämnena ingriper i. Programområdet kost och hälsa har därför bedömts som mycket viktigt.

Inom livsmedelsområdet finns många frågor alt angripa med ekonomis­ka och andra samhällsvetenskapliga forskningsmetoder. Funkfion och ef-fekfivitet inom hela systemet eller dess delar är vikliga frågor inte minst för konsumenterna och samhället i övrigt. Elt programområde, maten och samhället, föreslås därför ingå i forskningsprogrammet. Flera historiska och beteendevetenskapliga frågor kring maten har endast tillfälligtvis varit föremål för forskningsinsatser. Det gäller orsakssammanhang kring kon­sumtionens utveckling och vad ekonomiska, sociala och kulturella faktorer betyder därvid. Ytterligare forskning kring ett programområde, människan och maten, har därför också bedömts som nödvändig. Många gmndläggan­de frågor kring vilka faktorer som slufiigen bestämmer hur vi upplever smak och egenskaper hos livsmedel är ännu obesvarade. Människans sensoriska upplevelse påverkas både av kemiska, fysikaliska och psykolo­giska faktorer. Smak och upplevelse är således också ett programområde, som enligt SJFR behöver bearbetas,

I all livsmedelshantering spelar mikroorganismerna en viktig roll. Ökad och fördjupad kunskap om livsmedelsorganismerna och dessas roll kan ge ett underlag både för att undvika patogena organismer och deras gifter i livsmedel och för att i större utsträckning utnyttja de positiva egenskaper­na. Programområdet livsmedlens biologi utgör därför en viktig del i forsk­ningsprogrammet. Ett centralt programområde är också matens fysik och kemi. Gmndläggande studier kring vilka ämnen olika livsmedelsprodukter innehåller är själva basen för en ökad förståelse av livsmedlen och dessas egenskaper. Slutligen framhålls behovet av forskning kring mat och säker­het. En fördjupad kunskap behövs bl.a, om under vilka omständigheter naturliga gifter, miljögifler och vissa andra ämnen uppträder och om möj­ligheterna att eliminera dem genom genetiskt urval.

Flertalet remissinstanser delar SJFR:s syn på hur livsmedelsforskning­en bör utvecklas och att man måste utgå frän en helhetssyn pä livsmedels­kedjan.

Enligt min mening måste livsmedelsforskningen i vid mening förstärkas om kraven på god mat av hög kvalitet och säkerhet och till rimliga priser skall kunna tillgodoses i det moderna samhället. Del fordras en mer gedi­gen vetenskaplig grund för produkfion, industriell förädling, hantering och konsumfion av livsmedel. Forskningen på livsmedelsområdet måste om­fatta en helhetssyn pä livsmedelskedjan och utgå frän konsumentens krav pä våra livsmedel. För konsumenten är det angeläget atl inte bara få färska och bra råvaror. Det är ocksä viktigt vad som händer vid förädling och distribution av livsmedlen. Frågan om livsmedlens kvalitet är av allra största betydelse. De statliga insatserna bör därför inriktas på sådan forsk-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

ning som leder till en nödvändig, samlad kunskapsuppbyggnad för hela livsmedelsområdet sä att erforderliga insatser på mer tillämpade frågeställ­ningar skall kunna göras. Detta gäller biologiska, fysikaliska, medicinska, kemiska och biokemiska frågeställningar samt samhällsvetenskaplig forsk­ning i vid bemärkelse. Enligt min mening är det forskningsprogram som SJFR har redovisat ett bra underlag för del fortsatta arbetet med att utforma livsmedelsforskningen i överensstämmelse med den helhetssyn jag har förordat. SJFR:s programförslag pekar på flera eftersatta områden och konkreta forskningsuppgifter.

För atl ytterligare konkrefisera de önskvärda forsknings- och utveck­lingsinsatserna måste såsom SJFR framhållit och som påpekats av flera remissinstanser vetenskapligt och stringent formulerade detaljprogram tas fram för de olika huvudområdena.

Genom det helhetsperspektiv som bör anläggas finns givetvis klara anknytningar mellan den nu förordade forskningsinriktningen och det forskningsprogram om alternafiva produktionsformer i jordbruket och trädgårdsnäringen som riksdagen tidigare har antagit och som SJFR har samordningsansvaret för. Det föreligger således inte någon skarp gräns mellan de olika programmen. De samlade forskningsresultaten kommer att ha slor betydelse för inriktningen av 1990-talets livsmedelsproduktion.

Eftersom forskningen på livsmedelsområdet bör omfatta hela livsme­delskedjan är det angelägel att den organiseras och utförs med hänsyn tagen till detta. Behovet av samordning är slorl. Med hänsyn till SJFR:s forskningsrådsansvar för långsiktig kunskapsuppbyggnad inom såväl pri-märproduktionsforskningen som forskningen avseende leden efter råvaru­produktionen bör rådet ansvara för programmets genomförande. Del bör ankomma på SJFR atl organisera behövligt samråd med företrädare för berörda statliga organ samt för konsumenter och producenter som kan ge SJFR vägledning i de övergripande prioriteringsfrågor som uppkommer under programmets genomförande.

SJFR stödjer redan i dag livsmedelsforskning. För detta ändamål har särskilt avsatts 6 milj. kr. Även forskningsrådsnämnden (FRN) och styrel­sen för teknisk utveckling (STU) lämnar bidrag till livsmedelsforskning. Viss forskning inom ämnesområdet medicinsk näringsforskning finansi­eras av medicinska forskningsrådet (MFR). SJFR har föreslagit att statens årliga insats för livsmedelsforskningen ökas med 21 milj. kr. Flertalet remissinstanser ansluter sig fill SJFR:s bedömningar av medelsbehovet. För egen del vill jag anföra alt resursförstärkningar även inom prioriterade forskningsområden i huvudsak måste ske genom fortgående omprövning och omfördelning av medel. För att möjliggöra angelägen kunskapsupp­byggnad och stöd till livsmedelsforskningen bör dock ytteriigare 9 milj. kr. anvisas till SJFR för näsla budgetår. Denna resursförstärkning bör i första hand användas till sådana ämnesområden som SJFR primärt har ansvaret för. Jag räknar vidare med alt bidrag tiil livsmedelsforskningen under den kommande treårsperioden kommer atl lämnas av FRN, MFR, humanis-fisk-samhällsvelenskapliga forskningsrådet och STU. Jag har i denna fråga samrått med cheferna för ulbildnings- och industridepartementen. Jag har erfarit atl FRN nyligen har beslutat om ett forskningsprogram som

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep,

kan vara av intresse i sammanhanget benämnt Individ Samhälle -Hälsa. Vidare har jag erfarit alt chefen för industridepartementet senare kommer alt föreslå att medel beräknas åt STU för ett nytt insatsområde, driftutvecklingssystem för processindustrin, inriktat bl.a. mot livsmedels­industrin.

Av betydelse är också att näringslivet i ökad utsträckning medverkar i livsmedelsforskningen. SJFR har inlett en samverkan med näringslivet rörande några forskningsprojekt, bl. a. om kvaliietsbetalning för slaklkrop-par och havre som råvara för livsmedel. Denna samverkan bör enligt min mening fortsätta och utvecklas inom andra delar av livsmedelsforskningen.

Det ankommer pä SJFR att på lämpligt sätt fortlöpande redovisa resulta­ten av forskningen. Forskningsresultaten måste liksom hittills genom bl.a. undervisning och rådgivning snarast föras ut i praktisk tillämpning.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

3 Inriktningen av forskningen vid Sveriges lantbruksuniversitet

Lantbmksforskning behandlar problem som har anknytning lill jordbmk, trädgårdsbruk, skogsbruk, veterinärmedicin, landskapsplanering och val-tenbmk. SLU har redovisat etl handlingsprogram för budgetåren 1987/88-1991/92. Programmet anger mål och inriktning för SLUis olika verksam­hetsgrenar. För att åstadkomma en ökad och uthållig skogsproduktion, ett effekfivi jord-, trädgärds- och skogsbmk med mer hänsynstagande fill miljö, djurhälsa och kvalitet samt livsmedel och skogsprodukter av god kvalitet, fordras enligt handlingsprogrammet en forskning av hög kvalitet inom alla delar av SLU.

SLU anför att forskningens framtida inriktning syftar till att möjliggöra en helhetssyn genom atl bl.a. innefatta ökade insatser pä leden efter råvaruproduktionen såväl inom skogsbmket som livsmedelssektorn. Sam­manfattningsvis anges den framtida inriktningen innebära konsolidering, fullföljande av tidigare planer och insatser pä nya områden,

I första hand bör enligt handlingsprogrammet SLU koncentrera sina egna resurser pä de grundläggande uppgifter som hänger samman med utbildning och forskarutbildning samt den forskning som ärmödvändig för att det skall ske en kunskapsutveckling inom sådana områden där SLU tillhandahåller utbildning. En konsolidering av dessa verksamheter be­döms bli universitetets vikfigaste uppgift.

Fullföljande av fidigare planer innebär bl.a. en fortsalt fördjupning på grundläggande biologisk forskning. Detta innefattar bl.a en bioteknisk kompetensuppbyggnad. Även en förstärkning av livsmedelsforskning, forskning pä trädgårdsområdet samt en ökad forskning i syfte att minska behovet av djurförsök och göra försöken skonsammare innebär ett fullföl­jande av tidigare planer.

Vad gäller nya områden som anses angelägna för SLU anges bl.a. uppbyggandet av ett genetiskt centmm. Härigenom kan en forisatt kun­skapsuppbyggnad komma till stånd inom molekylär- och cellbiologi, mik-

robiologi, molekylärgenetik och inom växtfysiologi. Det gäller områden som kan väntas ha stor betydelse för den praktiska växtförädlingen på lång sikt. Vidare framhålls i handhngsprogrammet betydelsen av att bygga upp en bioleknisk kompetens inriktad mot bl.a. den skogliga sektorn.

SLU:s ansvar omfattar förutom forskning och utbildning även utveck­lingsarbete. Inom detta område prioriteras i handlingsprogrammet främst malemafiska modeller som ett hjälpmedel i den mer tillämpade forskning­en, värdering av nya metoder och teknik samt insatser för att i ökad utsträckning kunna utnyttja SLU:s kompetens i regionalekonomiska sam­manhang.

För egen del anser jag att handlingsprogrammet i allt väsentligt kan läggas till gmnd för de prioriteringar som bör göras i fråga om forskningen vid SLU. För att ge utrymme åt de prioriterade forskningsområdena bör SLU fortsätta den omprövning och omfördelning av resurserna för forsk­ning och forskarutbildning som startades budgetåret 1985/86.1 det följande tar jag upp vissa frågor som jag bedömer vara av särskilt intresse.

Ytterligare insatser bör göras pä grundläggande biologisk forskning vid SLU. Statsministern har tidigare understrukit behovet av ytterligare åtgär­der för att förstärka en bioteknisk kompetensuppbyggnad. I första hand bör en fortsalt kunskapsuppbyggnad med inriktning mot växtsidan ske inom molekylär- och cellbiologi, mikrobiologi, molekylärgenetik och växt-fysiologi. Vid det genetikcentmm i Ultuna som är gemensamt för SLU och universitetet i Uppsala bör genefisk forskning och växtförädlingsforskning sammanföras med nya biolekniska kompetenser. Som en mycket viktig del i delta genelikcentrum ingår den mikrobiologiska institutionen vid SLU. Mikrobiologin intar en central roll bland de gmndläggande biologiska ämnena och är en av basvetenskaperna inom biotekniken. Mot bakgmnd härav och då nuvarande lokaler för den mikrobiologiska institutionen är otillräckliga och starkt förshtna bör medel anvisas för nybyggnad för institutionen samt för inredning och utrustning av byggnaden.

I uppbyggandet av ett genetiskt centmm bör också ingå ökade insatser för den cellbiologiska forskningen. Med hänvisning till det bioteknikpro­gram som statsministern tidigare har redovisat och med hänsyn till behovet av överföring av molekylärbiologiska kunskaper till det skogliga området bör kompetensen vid detta centrum förstärkas genom att en professur i skogsträdens cellbiologi inrättas vid SLU.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

4 Skogsforskning

Riksdagen har år 1986 antagit regeringens förslag till forskningsprogram rörande skog och miljö (skr. 1985/86:76, JoU 13, rskr. 165). Programmet tar sikte både på de globala problemen, framför allt de pågående avskog­nings- och ökenutbredningsprocesserna i de fattiga länderna, och pä be-fingelserna för ett produktivt, ekologiskt balanserat skogsbmk i Sverige. Det är ett brett, tvärvetenskapligt program som spänner över alh från grundforskning inom traditionella discipliner till utbildning av forskare i Sverige och u-länder. I sin helhet har forskningsprogrammet beräknats

kosta 200 milj. kr. under en femårsperiod. Den del av forskningsprogram­met som rör avskogning och ökenutbredning i u-länderna administreras av styrelsen för u-landsforskning (SAREC). Den andra, nationella delen av. programmet syftar till att möjliggöra ökad virkesproduktion i en balan­serad miljö. Särskild uppmärksamhet riktas mot frågor som berör virkes­produktion, natur och miljö, fjärranalys, fytokemi, teknik och förädling samt samhället-företagetskogen. Kostnaderna för det nationella pro­grammet rörande skog och miljö har beräknats till 100 milj. kr. under en femårsperiod. För innevarande budgetår har anslagils ca 29 milj. kr., var­av ca 21 milj. kr. till SJFR, För nästa budgetär bör SJFR anvisas ett oförändrat belopp,

SLU har i samarbete med företrädare för skogsnäringen i Sydsverige utrett behovet av utökad skogsforskning med inriktning mot södra Sverige, Etl förslag till program har utarbetats. Forskningen bör enligt förslaget i första hand vara tillämpad och beröra ämnesområdena skogsskötsel och markanvändning. Forskningen avses få stor bredd och även innefatta bl.a. ekologiska aspekter och naturvårdsaspekter med särskilt beaktande av småskogsbrukets speciella förutsättningar och möjligheter.

Enligt min mening är det angeläget alt kompetensen inom den skogliga forskningen förstärks i huvudsak i överensstämmelse med det förslag till program som har utarbetats. Kostnaderna för projektet har beräknats fill ca 7,5 milj. kr. per år under en sexärsperiod eller totalt ca 45 milj, kr. En viss del kan finansieras genom omfördelning inom anslaget fill SLU. Nä­ringslivet har åtagit sig att medverka till finansieringen av en väsentlig del av projektet. Staten bör dessutom fillskjuta ytterligare medel.

Skogsstyrelsen disponerar särskilda medel för bidrag fill tillämpad skogsprodukfionsforskning. Dessa medel utgör etl komplement till övrigt StaUigt stöd fill skogsforskningen och finansieras med skogsvärdsavgifter. Skogsföryngringsforskning och traditionell skogsprodukfionsforskning lik­som luflföroreningsforskning är prioriterade områden som skogsstyrelsen fördelar medel till. Skogsstyrelsen bör tillföras ytteriigare medel för bidrag till sådan forskning.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

5 Tekniskt Utvecklingsarbete m.m.

Gmndforskningen och den tillämpade forskningen rörande de areella nä­ringarnas problem måste kompletteras med utvecklingsarbete i syfte att fä fram system, metoder och maskiner som är direkt fillämpbara i praktisk verksamhet. Detta utvecklingsarbete sköts i viss utsträckning inom de enskilda företagen. För att nå en slörre allmängiltighet och för att fillgodo­se även de mindre förelagens behov bedrivs även programbunden verk­samhet som är finansierad av staten och branschorganisafioner gemen­samt. Inom jordbruks- och trädgårdsnäringen gäller del viss växtförädling liksom verksamhet vid Jordbrukstekniska institutet. Som jag har nämnt i det föregående arbetar SJFR med särskilda, gemensamma projekt på livs­medelsområdet. För skogsbmkets del bedrivs gemensamt finansierad verksamhet inom områdena skogsträdsförädling och skogsteknik. Vad

särskilt gäller stödet lill växtförädlingsverksamheten skall enligt avtal mel-     Prop. 1986/87:80 lan staten och Lantbrukarnas riksförbund före utgången av år 1988 för­handlingar las upp mellan staten och jordbrukets föreningsrörelse om     Bilaga 7 eventuellt behov av fortsatt särskilt stöd till växtförädlingsverksamhet för    Jordbruksdep. tiden efter den 31 december 1989.

Del är enligt min mening angeläget att näringslivet i slörre utsträckning än hitfills medverkar finansiellt lill forsknings- och utvecklingsarbete inom de av mig nu berörda områdena. En utökad samverkan mellan näringslivet och den stafiiga forskningsverksamheten bör också avse verksamhet som har mer karaktär av gmndforskning. Av särskilt intresse i sammanhanget är växtförädlingsföretagens medverkan i uppbyggandet av det genetiska centrum i Ultuna, som jag fidigare har berört.

En samverkan är också angelägen på fiskeforskningens område. Till­sammans med fiskeristyrelsen utarbetar SJFR för närvarande ett samlat, övergripande program rörande forskning och utvecklingsverksamhet för fisket. Därvid skall bl.a. undersökas behovet av och möjligheterna att organisera kollekfivt finansierad forskning och utveckling där fiskenä­ringen i vid mening ingår som medfinansiär.

6 Användning av bekämpningsmedel i jordbruket

Hänsynen til! natur- och miljövårdens intressen har under en följd av år präglat olika åtgärder och insatser för de areella näringarna. De båda forskningsprogrammen som rör alternativa produktionsforiner i jordbmkct samt skog och miljö och som jag har redovisat i det föregående är exempel på hur hänsynen fill miljön i vid bemärkelse skall vara ett naturligt inslag i all verksamhet. Även i branschforskningsavtalen på jordbrukets och skogsbmkets områden har hänsynen till miljön sedan länge en naturlig plats. Ytterligare etl exempel tar jag upp i del följande.

Regeringens målsättning för användningen av bekämpningsmedel i jord-bmkel är, som den har angetls i regeringsförklaringar i oktober 1985 och mars 1986, att användningen skall halveras på fem år. Delta är etl led i regeringens strävan att 1990-talets jordbmk skall kunna bedrivas med produktionsmetoder som är i balans med det ekologiska systemet. Mot denna bakgmnd har lantbmksstyrelsen, statens naturvårdsverk och kemi­kalieinspektionen på regeringens uppdrag utarbetat ett förslag fill hand­lingsprogram för alt uppnå målet i fråga om begränsningen av användning­en av bekämpningsmedel i jordbmket. Förslaget har remissbehandlats. 1 förslaget fill handlingsprogram förordas en övergäng lill användning av medel som innebär mindre risker från hälso- och miljösynpunkt, en minsk­ning av användningen av bekämpningsmedel och särskilda åtgärder lill skydd för hälsa och miljö. Därutöver föreslås insatser för forskning, ut­veckling och resistensförädling som på sikt skall kunna medföra ytterligare minskning av bekämpningsmedelsanvändningen.

Del är enligt min mening angeläget att arbetet med att minska riskerna med bekämpningsmedelsanvändningen i jordbruket nu snabbt kan drivas vidare. Naturvårdsverket och lantbmksstyrelsen har mot bakgrund härav

fått i uppdrag att närmare utreda utformningen av ett system för typprov­ning och typgodkännande av utmstning för spridning av bekämpningsme­del. Vidare har naturvårdsverket fått i uppdrag att med utgångspunkt bl. a. i vad som sägs i rapporten se över föreskrifter och allmänna råd om spridning av bekämpningsmedel. Slufiigen har lantbmksstyrelsen och ke­mikalieinspektionen fått i uppdrag atl utreda hur utökade krav på utbild­ning och tillstånd för yrkesmässig användning av bekämpningsmedel bör utformas. Berörda myndigheter har dessutom fått i uppdrag alt fortlöpande redovisa hur arbetet med genomförande av handlingsprogrammet fortskri­der.

För alt ytterligare påskynda övergången fill användning av bekämp­ningsmedel som medför mindre risker från hälso- och miljösynpunkt bör vid den prövning av etl bekämpningsmedel som föregår etl godkännande göras en värdering av riskerna och nyttan med detsamma. En striktare värdering med ett ökat inslag av behovsprövning kan väntas leda till en minskning av antalet preparat och fill utveckling av mindre riskfyllda preparat. Resurser härför bör ställas till kemikalieinspektionens förfogan­de.

För att få den behovsanpassade bekämpningen att fungera och motverka onödig bekämpning är en väl utvecklad prognos- och varningsverksamhel av slor betydelse. Det är också vikfigt all genom rådgivning öka kunska­perna hos jordbruks- och trädgårdsodlare och hjälpa dem till rikliga be­dömningar av bekämpningsbehoven. Mot bakgmnd härav föreslår jag att ytteriigare medel anvisas för utveckling och bedrivande av prognos- och varningsverksamheten vid lantbmksstyrelsen. Utvecklingsarbetet bör ske i samarbete med SLU. Inom ramen för dessa resurser bör även behovet av en förstärkt växtskyddsrådgivning inom området kring Mälaren och Hjäl­maren kunna tillgodoses.

Det är också angeläget att nya rön pä det bekämpningstekniska området når ut snabbare till rådgivare och jordbrukare. För atl detta skall bli möjligt bör en ny tjänst för en slatskonsulenl inrättas vid SLU.

För alt stimulera såväl maskinhaiideln som jordbmkare atl genomföra kondilionstester av lantbmkssprutor bör en frivillig verksamhet främjas genom bidrag till maskinhandeln för anskaffning av mobila testutmstning-ar. Bidrag bör också kunna lämnas för de tester som utförs. Administratio­nen av bidragen bör handhas av lanlbruksstyrelsen.

Den offentiiga kontrollen av bekämpningsmedelsrester i livsmedel utfor­mas och leds av livsmedelsverket. Denna verksamhet bör utvidgas i fråga om dricksvatten och spannmålsprodukter som för närvarande i detta hän­seende inte är föremål för offentlig regelbunden kontroll. Vidare bör verket utveckla och pröva metoder för att analysera de bekämpningsmedel som för närvarande inte ingår i analysverksamheten och som från risksynpunkt är mest angelägna att analysera. Livsmedelsverket bör ges ytterligare resurser härför.

Förstärkt forskning och utvecklingsverksamhet är nödvändig för att på sikt ytteriigare kunna minska användningen av bekämpningsmedel. Bl.a. behövs utökade resurser för forsknings- och försöksverksamhet i syfte att minska användningen av ogräsmedel. SLU bör tillföras resurser motsva-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

rande kostnaderna för en forskartjänst inom området ogräsforskning. Vi-     Prop. 1986/87:80 dåre bör lantbmksstyrelsen ges resurser för försöks- och utvecklingspro­jekt inom ogräsomrädet. Forskning och utvecklingsarbete rörande ny lek-    Bilaga 7 nik vid användningen av såväl bekämpningsmedel som icke kemiska meto-     Jordbruksdep. der bör också intensifieras. Detta kan ske bl.a. inom det ramprogram för verksamheten vid Jordbmkstekniska institutet, som jag tidigare har re­dovisat. Jag vill i sammanhanget erinra om att flera forskningsprojekt som stöds av SJFR, bl.a. inom ramen för det nya jordbmksforskningsprogram-met, är ägnade att minska användningen och behovet av kemiska bekämp­ningsmedel.

Sammantaget utgör dessa insatser som uppgår till 8,5 milj. kr. en viktig del i arbetet att uppnå målet om begränsning av användningen av bekämp­ningsmedel. Jag återkommer i det följande fill vissa anslagsfiågor. Jag har för avsikt alt i en särskild proposition ta upp frågan om anslag fill lant­bmksstyrelsen och lanlbmksnämndema. Härvid kommer jag att ta upp frågan om ytterligare medel för rådgivning i alternativ odling. Chefen för miljö- och energidepartementet kommer att la upp frågan om ytterligare medel till kemikalieinspektionen.

7 Användningen av miljöavgifterna på bekämpningsmedel och handelsgödsel

I prop. 1985/86:74 redovisades för riksdagen användningen av de medel som hade flutit in som miljöavgifter pä bekämpningsmedel och handels­gödsel under budgetåret 1984/85. För nästa budgetår står avgiftsmedlen som hänför sig till budgetåret 1985/86 till förfogande. De uppgår till sam­manlagt 112,9 milj. kr. De förslag som jag efter samråd med chefen för miljö- och energidepartementet redovisar innebär att avgiftsmedlens an­vändning fördelar sig enligt följande.

1986/87

1987/88

(milj. kr.)        (milj. kr.)

17,0

23,1

21,1

21,1

8.0

8,0

2,0

2,0

7.5

-

8,5

0,2

0,2

5,0

5,6

14,0

15,5

28,0

28,0

15,0

-

0.9

0,9

Jordbruks- och livsmedelsforskning

Skogsforskning

Allmän naturresursforskning

IVliljövärdsforskning

För forskningsprogrammen nödvändig utrustning m. m.

Halvering av bekämpningsmedelsanvändningen

Vattenundersökningar, livsmedelsverket

Rådgivning till jordbruket

Särskilda naturvårds- och miljöskyddsprojekt

Försumingsprogrammei

Etanolprojekt

Riksskatteverkets administrationskostnader

118,7

112,9

10

8  Hemställan

Prop. 1986/87:80

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen tillfälle

Bilaea 7

att ta del av vad jag har anfört om ett program för livsmedels-     Jordbruksdeo forskning och för begränsning av bekämpningsmedelsanvändningen i jordbruket.

9 Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88

1 prop. 1986/87:100 (bil. 11) har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvaktan på särskild proposifion i ämnet, för budgetåret 1987/88 under angivna anslagsrubriker beräkna följande belopp.

D8.   Främjande av skogsvård m.m. 10900000 kr.

G 1.    Sveriges lantbmksuniversitet 406328000 kr.

G 2. Lokalkostnader m.m. vid Sveriges lantbruksuniversitet 174296000 kr.

G 3. Byggnadsarbeten vid Sveriges lantbruksuniversitet m.m. 23800000 kr.

G 4. Inredning och utmstning av lokaler vid Sveriges lantbmksuniversi­tet m.m. 28400000 kr.

G 5.   Skogs- och jordbrukets forskningsråd 102298000 kr.

G 6.   Stöd fill kollekfiv forskning 21 OOOOOO kr.

G 7.   Bidrag till växtförädling 23000000 kr.

G 8.   Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien 620000 kr.

Jag anhåller att nu få ta upp dessa frågor.

Nionde huvudtiteln

D. Skogsbruk

D 8. Främjande av skogsvård m.m.

1985/86 Utgift

9879735

Reservafion

1497820

1986/87 Anslag

10900000

1987/88 Förslag

11900000

Anslaget används för tillämpad skogsproduktionsforskning saml för sär­skilda utredningar och undersökningar i syfte att främja bl.a. skogsvården och arbetsmiljön inom skogsbruket.

Skogsstyrelsen

Anslaget bör för nästa budgetär föras upp med 14,9 milj. kr. med hänsyn

till bl.a. ökat behov av fillämpad skogsforskning.

11

Föredragandens överväganden

Mot bakgmnd av vad jag tidigare anfört bör anslaget för nästa budgetår räknas upp med 1 milj. kr. till 11,9 milj. kr. Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Främjande av skogsvård m.m. för budgetåret  1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 11900000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

F. Livsmedelskontroll m.m.

F I. Statens livsmedelsverk

1 prop. 1986/87:100 (bil. 11 s. 53) har regeringen under denna mbrik föreslagit att 62667000 kr. anvisas till statens livsmedelsverk för budget­året 1987/88.

Med hänvisning till vad jag har förordat i det föregående om utvidgad kontroll av bekämpningsmedelsresler i livsmedel som ett led i minskad användning av kemiska bekämpningsmedel föreslår jag att ytterligare 500000 kr. tillförs anslaget. Tilläggsanslaget finansieras med miljöavgif­terna på bekämpningsmedel och handelsgödsel. . Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Statens livsmedelsverk för budgetåret 1987/88 utöver i prop. 1986/87:100 bil. 11 föreslaget förslagsanslag anvisa ytterligare 500000 kr.

G. Utbildning och forskning 

G 1. Sveriges lantbruksuniversitet

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

378705390 406328000 437500000

Reservafion

8048649

 Från anslaget bekostas utbildning, forskning och försöksverksamhet samt djursjukvård vid Sveriges lantbmksuniversitet (SLU).

Lantbruksuniversitetets verksamhet bedrivs vid 51 institutioner, elva försöksdistrikt, en till Skara förlagd försöksgård, fem försöksparker samt ett antal jordbmksegendomar och fältstationer.

Sveriges lantbruksuniversitet

1. Huvudförslaget (-4312000 kr.) medför allvariiga konsekvenser för både gmndutbildning, forskning och försöksverksamhet, Bl.a. kan kvali­teten i den utbildning som ges inte bevaras. Vidare måste större bespa­ringskrav ställas pä mer tillämpade forskningsområden, vilket allvarligt försvårar samhällets möjligheter all följa utvecklingen inom bl.a. miljöom­ rådet.

Det är viktigt bl.a. med en långsiktig kompetensuppbyggnad av forsk­ning rörande energiproduktion. SLU:s energiforskningsprogram bygger helt på projektanslag. Medel pä energiforskningsanslag bör överföras till

12

SLU. Inom ramen för de medel som överförs bör två professurer inrättas.     Prop. 1986/87:80

En tjänst bör benämnas skogsbrukets energisystem med professor Per

Olov[REDACTED_EFTERNAMN] som förste innehavare. Den andra tjänsten bör benämnas     Bilaga 7

intensivodUng av skogsträd, särskilt för energiändamål. (-1-4188000 kr.)

Jordbruksdep.

2.

Det är mycket väsentligt att öka insatserna inom den växtbiokemiska forskningen. Speciellt värdefullt är det alt ett växtgenetiskt centmm inne­håller en avdelning för växlbiokemi. En tjänst som professor i växlbiokemi bör därför inrättas (-t-300000 kr.).

3.

Enligt kompletterande direktiv för myndigheternas anslagsframställ­ningar avseende grundläggande högskoleutbildning, forskning och forskar­utbildning skall verksamheten också redovisas med en ökning med 5% av resurserna under budgetåren 1987/88-1989/90. Styrelsen föreslär att be­fintlig grundutbildning bör utvecklas. En snabb uppbyggnad av bl.a. kur­ser inom bioteknik är nödvändig. För all säkerställa en tillfredsställande rekrytering fill forskarutbildning bör en fortsatt utbyggnad av antalet dok-lorandtjänster ske. Ökade resurser bör också användas till gmndläggande biologisk forskning, bioteknik, miljöforskning inkl. radioekologisk forsk­ning, cell- och molekylärbiologisk forskning samt forskning om livsmedel och trädgårdsprodukter för bättre livsmedel. Vidare bör en förstärkning ske av vattenbmksforskningen, försöksdjursforskningen för skonsammare och färte djurförsök samt den u-landsinriktade forskningen. Slutligen bör ökade resurser ges till utveckling och ökad användning av maternatiska modeller för en helhetssyn i skog, natur och odling, till konsekvenssiudier om ny teknik saml till regionalekonomisk kontaktverksamhet. (-1-8500000 kr.)

4.

Riksskogslaxeringens medelsbehov för datainsamling och rutinmässig resultatredovisning bör säkerställas genom anvisning av ytterligare medel (4-875000 kr.).

5.

Ett principbeslut bör fattas om att SLU:s bibliotek skall vara ansvars­bibliotek för jordbruk, skogsbruk, trädgärdsbruk och veterinärmedicin. Delegationen för vetenskaplig och teknisk informafionsförsörjning (DFI) har beräknat behovet av förstärkning till ca 1,1 milj. kr. under perioden 1987/88-1989/90.

Föredragandens överväganden

För nästa budgetär bör medel för verksamheten vid Sveriges lantbruksuni­

versitet (SLU) beräknas med utgångspunkt i elt huvudförslag för tre år

med en total real minskning av utgifterna om 5 % med fördelningen 2,2 och

1 % för första, andra resp. tredje budgetåret. Liksom fidigare bör forsk­

ningen inte omfattas av den resursminskning som huvudförslaget innebär.

Med hänsyn fill grundutbildningens väsentliga betydelse för möjligheterna

att rekrytera forskare bör emellertid effekterna av huvudförslaget på denna

del av verksamheten mildras. I enlighet med vad jag anfört i det föregående

har jag under detta anslag beräknat medel för en tjänst för professor i

skogsträdens cellbiologi jämte basresurser (+ 1200000 kr.). I syfte att

minska användningen av kemiska bekämpningsmedel har jag också räknat

medel för en stalskonsulentstjänsl och för en forskartjänst (+ 600000 kr.).

13

Dessa medel finansieras med miljöavgifterna på bekämpningsmedel och handelsgödsel. Vidare har jag räknat medel för statens medverkan i finan­sieringen av det skogliga forskningsprogrammet för södra Sverige (-t-1700000 kr.).

Chefen för miljö- och energidepartementet kommer senare denna dag alt redovisa ett nytt treårigt energiforskningsprogram och integrerade forsk­ningsinsatser på energiområdet. För att långsiktigt trygga kunskapsupp­byggnaden på området kommer det atl föreslås alt vissa delar av program­met överförs till berörda myndigheters och högskolors basanslag. Jag har vid min medelsberäkning för budgetåret 1987/88 tagit upp sammanlagt 4188000 kr, för dessa ändamål. Av dessa medel avser 188000 kr. en forskartjänst, som för närvarande bekostas med naturvetenskapliga forsk­ningsrådels medel till energirelaterad grundforskning. Resterande medel bör bl. a, finansiera två ordinarie tjänster för professor som bör inrättas vid SLU, nämligen en tjänst för professor i skogsbmkets energisystem med Per Olov[REDACTED_EFTERNAMN] som förste innehavare och en tjänst för professor i intensivodling av skogsträd, särskilt för energiändamål.

I överensstämmelse med vad stalsministem anfört tidigare denna dag om behovet av att förstärka forskarutbildningen m.m. har jag räknat medel för en ökning av antalet doktorandtjänster. Jag har även räknat medel för inrättande av en personlig forskartjänst jämte basresurser för Nickolaas Oelof van Gylswyk inom ämnesområde som SLU bestämmer. (-1-1000000 kr.)

Med hänsyn lill den betydelse den s.k. riksskogstaxeringen har som underlag för bl.a. olika avgöranden inom skogspolitiken föreslår jag etl extra fillskott av medel för ändamålet (4- 900000 kr.). Med anledning av vad SLU redovisat om kostnadsutvecklingen för riksskogstaxeringen vill jag anföra följande. Riksskogstaxeringen är i grunden en registrering av skogarnas fillständ och utveckling. En verksamhet av detta slag måste i likhet med vad som gäller för andra verksamheter som staten finansierar rationaliseras fortlöpande. Taxeringens utformning och innehåll måste successivt omprövas och alla möjligheter till utnyttjande av ny teknik och annan utveckling måste tas till vara. Vidare är det nödvändigt att de extra uppgifter som läggs på riksskogstaxeringen finansieras fullt ut med medel som beställaren ställer lill förfogande. Det gäller t.ex. inventeringar och registreringar inom ramen för försumingsprogrammei och datainsamling för forskningsprojekt. Del är också nödvändigt att beställare av data både utanför SLU och inom SLU betalar för dessa. De extra medel som jag nu föreslår skall enligt min bedömning räcka för att säkra fortsättningen av pågående taxeringsperiod. Därtill kommer atl riksskogstaxeringen såsom en del av forskningen inom SLU inte drabbas av huvudförslaget. Slutligen är del nödvändigt all inför nästa taxeringsperiod göra en gmndlig prövning av utformningen och innehållet i riksskogstaxeringen sä att den kan ge­nomföras inom ramen för normalt anvisade medel.

Jag är inte beredd att förorda att SLU:s bibliotek blir s. k. ansvarsbiblio­tek för jordbruk, skogsbruk, trädgårdsbruk och veterinärmedicin.

Regeringen har med stöd av bemyndigande föreskrivit ändrat ämnesin­nehåll på tjänster som professor enligt följande Gfr prop. 1966:1 bil. 10 s.361,SU42, rskr. 125).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

14

Tidigare ämnesinnehåll

obstetrik och gynekolog!

lantbrukskemi 1

skogskemi

patologi

Ändrat ämnesinnehåll

obstetrik och gynekologi, särskilt klinisk

reproduklionsendokrinologi

oorgatiisk och fysikalisk kemi

jordmånslära

patologi, särskilt allmän patologi

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

SLU har i enlighet med vad dåvarande chefen för jordbruksdepartemen­tet anförde i budgetpropositionen 1986 redovisat effekterna m.m. av ge­nomförd omfördelning av resurserna för forskning och forskamtbildning. Bland de områden som fått ökade resurser är mikrobiologi, växtfysiologi, molekylärgenetik, bioteknik, försurningsforskning, faunavård och livsme­delsmikrobiologi. Omfördelningen uppgår till ca 2% av de samlade forsk­ningsresurserna eller ca 5 milj. kr. En omfördelning inom en ram av ca 2% av de samlade forskningsresurserna bör ske även under budgetåret 1987/88. I enlighet med vad jag anfört i del föregående bör SLU:s nya handlingsprogram kunna ligga fill grund för en sådan omfördelning. Omför­delningen bör särskilt avse en fördjupning och förstärkning av den långsik­tiga kunskapsuppbyggnaden inom biologiska produktionsprocesser och bioteknik. SLU bör i nästa anslagsframställning redovisa effekten m. m. av genomförda omfördelningar.

Följande planeringsram för statlig högskoleutbildning inom jordbmks-och skogsbrukssektorn bör gälla för nästa budgetår. Antalet utbildnings­platser har tidigare godkänts av riksdagen.

Utbildningslinje/poäng

Antal utbildningsplatser

Lantbruksvetenskapliga fakulteten Agronomlinjen, 220 poäng Hortonomlinjen, 220 poäng Landskapsarkitektlinjen, 220 poäng Lantmästarlinjen, 40 poäng Trädgårdsleknikerlinjen, 40 poäng

Skogsvelenskapliga fakulteten Jägmästarlinjen, 200 poäng Skogsmästarlinjen, 60 poäng Skogsteknikerlinjen, 80 poäng

Veterinärmedicinska fakulteten Veterinärlinjen, 220 poäng Djursjukvårdarlinjen, 40 poäng

Summa

130 25 30

140 44

60 45 120

65 20

679

Sammanlagt bör anslaget till SLU räknas upp med 31 172000 kr. till 437500000 kr,

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen atl

1.

bemyndiga regeringen alt inrätta tjänster för professor i enlig­het med vad jag har förordat,

2.

fill Sveriges lantbruksuniversitet för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 437500000 kr.

15

G 2. Lokalkostnader m. m. vid Sveriges lantbruksuniversitet        Prop. 1986/87:80

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

189460759 174296000 204784000

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Från anslaget bekostas lokalhyror vid Sveriges lantbruksuniversitet och ersättningar till domänverkets fond för upplåten mark.

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Lokalhyror

Ersättning till domänverkets fond

171475000 2821000

174296000

-30465000 +     23000

-30 488000

Föredragandens Överväganden

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

atl till Lokalkostnader m.m. vid Sveriges lantbruksuniversitet för budgetåret 1987/88 anvisa ett förslagsanslag av 204784000 kr.

G 3. Byggnadsarbeten vid Sveriges lantbruksuniversitet m.m.

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

37066114 23800000 42400000

Reservation

Från anslaget anvisas medel till byggnadsarbeten för Sveriges lantbruks­universitet och andra institutioner som har anknytning till forsknings- och försöksverksamhet inom jordbruksdepartementets verksamhetsområde.

I det följande redovisas endast beslutade, nya eller ändrade kostnadsra­mar som skall föras upp i investeringsplanen.

Byggnadsstyrelsen

Ultuna. Institutionen för mikrobiologi. Byggnadsstyrelsen har begärt pro-jekleringsuppdrag för nybyggnad för mikrobiologiska institutionen. Verket föreslår alt en preliminär kostnadsram av 53,5 milj. kr. för projektet förs upp i investeringsplanen.

Diverse objekt. I gällande investeringsplan finns under denna rubrik uppförd en kostnadsram av 14,6 milj. kr. för budgetåret 1985/86 och 58390000 kr. för tidigare budgetår, dvs. totalt 72990000 kr. i prisläget den I januari 1985. För budgetåret 1986/87 är uppförd en kostnadsram av 14,6 milj. kr, i prisläget den 1 januari 1985, vilket motsvarar 15,2 milj. kr. i prisläget den 1 januari 1986. Av ramen får högst 

II 

milj. kr. tås i anspråk

16

av byggnadsstyrelsen för utförande av sädana smärre byggnadsåtgärder som inte medför nämnvärd utökning av lokalinnehavet och för vilka kost­naderna i varje särskilt fall inte överstiger 2 milj. kr. i prisläget den Ijanua-ri 1986. Kostnadsramen i övrigt fär tas i anspråk endast efter beslut av regeringen.

Byggnadsstyrelsen föreslår att ramen för budgetåret 1985/86 slås ihop med ramen för tidigare budgetär. En ny ram av 73815000 kr. i prislägel den 1 januari 1986 bör föras upp för tidigare budgetår.

Byggnadsstyrelsen föreslår vidare att ramen för budgetåret 1987/88 förs upp med 12,9 milj. kr.

Projektering. Styrelsen föreslär atl för budgetåret 1987/88 förs upp en medelsförbrukning av 2 milj. kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Föredragandens överväganden

Med hänvisning fill vad jag anfört i det föregående förordar jag alt det i gällande investeringsplan under mbriken Sveriges lantbruksuniversitet. Uhuna. Genefiskt centmm förs upp en ny kostnadsram av 53,5 milj. kr. i prisläget den Ijanuari 1986.

I investeringsplanen har jag under kostnadsramen Diverse objekt (bud­getåret 1987/88) räknat medel för sådana ny- och ombyggnadsobjekl för vilka kostnaderna i varje särskilt fall inte översfiger 4 milj. kr.

Övriga objekt i investeringsplanen för nästa budgetår har fidigare redovi­sats för riksdagen.

Regeringen har under hösten 1986 vidtagit vissa åtgärder som rör utnytt­jande av tillgängliga byggresurser. Åtgärderna syftar bl.a, till att sfimulera ett ökat bostadsbyggande. Härigenom begränsas den övriga byggnads­verksamheten som bl.a. omfattar hela del statliga området. Detta gäller fi-amför allt i storstadsområdena. Igångsättning av nya projekt måste följ­aktligen prövas mycket restriktivt under den närmaste liden. För att ändå upprätthålla handlingsberedskap under nästa budgetår föreslår jag alt rege­ringen inhämtar riksdagens bemyndigande för att senare kunna pröva följande högt prioriterade byggprojekt.

Jag förordar sålunda att medel för nästa budgetår anvisas enligt följande investeringsplan och anslagsberäkning.

2    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 7

17

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Investeringsplan (lOOO-tal kr.)

Byggnadsobjekt

Kostnadsram

Medelsfc

Faktisk t.o.m. 1986-06-30

rbrukning Beräknad för

Bygg-        Färdig-

 start          stäl­lande

1985-01-01

1986-01-01

1986/87

1987/88

år/män      år/mån

Slutredovisat 1986-06-30 Färdigställda, ej slutredovisade objekt

35210 65800

66200

33000 62064

3170

1000

Sveriges lantbruksuniversitet

Ultuna

Radiologisk onkologi Genetiskt centrum

4400 53500

109 0

2000 0

2000 19000

86-07         87-04 87-12        89-06

Alnarp

Mellangård. Husdjursförsöksstation

46100

47300

37925

6000

2300

84-08         86-04

Diverse objekt

(t.o.m. budgetåret 1985/86)

58390

73815 '

Diverse objekt

(budgetåret 1986/87)

14600

15200 ,

36499

12000

   12000

Diverse objekt

(budgetåret 1987/88)

12900

J

Återföring till anslaget G 4

4700

Projekteringskostnader

2073

  2000

220100

273315

171670

27870

38300

Anslagsbehovet beräknar jag avrundat fill 42,4 milj. kr. enligt följande sammanställning.

Anslagsberäkning (1000-tal kr.)

Medelslillgång

Beräknad medelsförbmkning

Behållning 1986-07-01 Anslag för 1986/87 Anslag för 1987/88 (förslag)

0 23800 42400

66200

1986/87                        27900 1987/88                         38300

66200

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1. bemyndiga regeringen att besluta om byggnadsarbeten vid Sveriges lantbruksuniversitet m.m. inom de kostnadsramar som jag har förordat i del föregående.

18

2. till Byggnadsarbeten vid Sveriges lantbruksuniversitet m.m.     Prop. 1986/87:80

för    budgetåret    1987/88    anvisa    ett    reservationsanslag    av

42400000 kr.

Bilaga 7

Jordbruksdep.

G 4. Inredning och utrustning av lokaler vid Sveriges lantbruksuniversitet m. m.

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

33911066 28400000 25 300000

Reservafion

6132007

Från anslaget bekostas inredning och utrustning av lokaler vid Sveriges lantbmksuniversitet och andra institutioner som har anknytning till forsk­nings- och försöksverksamhet inom jordbmksdepartementets verksam­hetsområde.

Inredning

I det följande redovisas endast redan beslutade, nya eller ändrade kost­nadsramar som skall föras upp i inredningsplanen.

Byggnadsstyrelsen

Sveriges lantbruksuniversitet

Ultuna

Genetiskt centrum. Molekylär genetik m.m. Byggnadsstyrelsen har tidi­gare redovisat rikfiinjer för genetiskt centmm och hemställt om godkän­nande av dessa samt om uppdrag att projektera nybyggnad för institutio­nen för mikrobiologi etapp I. Inredningskoslnaden härför uppskattas till 4,5 milj. kr. i prisläget den Ijanuari 1986. I gällande inredningsplan finns uppförd en delram på 0,9 milj. kr. för genetiskt centmm, molekylär gene­tik. Byggnadsstyrelsen föreslår att nämnda delram räknas upp till prisläget den 1 januari 1986 saml all en ny delram Genefiskt centrum, molekylär genelik m. m. av 5435000 kr. förs upp i inredningsplanen.

Diverse objekt. 1 gällande inredningsplan är uppförd en delram av 7,0 milj. kr. Av beloppet får byggnadsstyrelsen ta i anspråk 5,5 milj. kr. för oförutsedda mindre inredningsobjekt samt för sådana objekt för vilka verket beslutar om byggnadsåtgärder. Kostnadsramen i övrigt fär tas i anspråk endast efter beslut av regeringen. Kostnadsramen är avsedd för inredning av lokaler i samband med funktionella förändringar vid ombygg­nader och omdisposifioner, Fr.o.m. budgetåret 1982/83 fär ramen även användas för planmässig ersättningsanskaffning vid Sveriges lantbruksuni­versitet.

Genom beslut den 17 maj 1984 bemyndigade regeringen byggnadsstyrel­sen att ta i anspråk högst 0,4 milj. kr. för inredning och utmstning för Nordiska genbanken. Den del av kostnadsramen som styrelsen inte beslu-

19

tar om, 1,5 milj. kr., uppgår därefter till 1,1 milj. kr. Den del av ramen som byggnadsstyrelsen disponerar har per den 30juni 1986 disponerats helt. Styrelsen föreslår att kostnadsramen för budgetåret 1987/88 förs upp med oförändrat 7 milj. kr.

För byggnadsstyrelsens fördelning. Fr.o.m. budgetåret 1985/86 uppförs denna årsvis. Ramen är avsedd för nyinredningsbehov och komplettering­ar i samband med beslutade till- och ombyggnader, omdispositioner och underhäll. Vidare är ramen avsedd för ersättningsanskaffningar. För bud­getåret 1986/87 har en kostnadsram av 2250000 kr. förts upp i inrednings­planen.

Styrelsen föreslår att medel anvisas för budgetåret 1987/88 avseende inredningskompletteringar med 1,8 milj. kr. och ersättningsanskaffningar med 0,5 milj. kr. Sammanlagt för budgetåret 1987/88 föreslår byggnadssty­relsen att en kostnadsram av 2,3 milj. kr. förs upp i inredningsplanen.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Utmstning

I det följande redovisas endast redan beslutade, nya eller ändrade kost­nadsramar som skall föras upp i utmstningsplanen.

Utrustningsnämnden för universitet och högskolor (UUH)

Sveriges lantbruksuniversitet

Ultuna. Mikrobiologi. Til! följd av föreslagen nybyggnad för mikrobiolo­giska institutionen behövs utrustning, m. m. För att täcka utmstningsbeho-vet föreslär UUH all en definitiv ram av 7750000 kr. förs upp i utmst­ningsplanen.

För lantbruksuniversitetets fördelning budgetåret 1987/88. För budget­året 1986/87 är uppförd en kostnadsram Ersättningsanskaffningar m.m. av 13,9milj. kr. Kostnadsramen har visat sig vara otillräcklig för att tillgodose behovet av ersättningsanskaffningar av utmstning. Del ackumulerade be­hovet av ersättningsanskaffning, m.m. av utrustning vid Sveriges lant­bmksuniversitet motiverar riktade insatser. Kostnadsramar för lantbmks-universitetets fördelning bör föras upp för nästa och de därpå två följande budgetåren. Härigenom uppnås bättre planeringsfömtsättningar. För nästa budgetär bör föras upp 30 milj. kr. samt för budgetåren 1988/89 och 1989/90 20 resp. 25 milj, kr.

Föredragandens överväganden

Som statsministern tidigare redovisat har de svenska affärsbankernas sty­relser beslutat föreslå all 200 milj. kr. per är under en treårsperiod skall avsättas till förnyelse av utmstning vid högskolan. Detta bör kunna ge fömtsättningar för reella tillskott för att höja ulmslningsstandarden även vid lantbruksuniversitetet.

Med hänvisning till vad jag har anfört i det föregående föreslår jag atl det under rubriken Sveriges lantbmksuniversitet. Ultuna. Genefiskt centmm,

20

förs upp en ram av 5435000 kr. i gällande inredningsplan.

Jag har inom kostnadsramen För byggnadsstyrelsens fördelning budget­året 1987/88 beräknat medel för oförutsedda mindre inredningsobjekt m.m. samt medel till regeringens disposifion för inredning av investerings­objekt för vilka investeringskostnaderna i varje särskilt fall inte överstiger 4 milj. kr. Det ankommer på regeringen att besluta om det belopp som skall stå till byggnadsstyrelsens disposition. Vidare har jag under ifrågava­rande ram beräknat medel för planmässig ersättningsanskaffning av inred­ning vid Sveriges lantbruksuniversitet och statens veterinärmedicinska anstalt.

Med utgångspunkt i de förslag som byggnadsstyrelsen har redovisat förordar jag att följande inredningsplan läggs lill gmnd för medelsberäk­ningen för nästa budgetår.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep,

Inredningsplan (1000-tal kr,)

Inredningsobjekt

Kostnadsram defi-            delram

art'

Medelsförbrukning

t,o.m.

Beräknad för

niti V

IQRf-

ram

06-30

1986/87        1987/88

Slutredovisade projekt 1986-06-30 Färdigställda, ej slutredovisade objekt

Il 000 5825

10967 5800

Sveriges lantbruksuniversitet

Ulluna

Central service

1100

1

775

Centrala förvaltningen Genetiskt centrum

-1650

5435

2a 2b

1004 785

Radiologisk onkologi Växtskyddscenlrum

315

2a

Alnarp

8500

1

5241

Växtskyddscenlrum

Diverse objekt

(tidigare budgetår)

7000

1

4142

För byggnadsstyrelsens fördelning

budgetåret 1987/88 budgetåret 1986/87 budgetåret 1985/86

2300 2250 2100

3 1

1

384

Tillfällig överföring till anslaget G 3

4700

47 475

37810

11600-         3600

S3010

Art av kostnadsram för resp. objekt,

1,    Av statsmaktema tidigare godtagen kostnadsram.

2a.   Ändrad kostnadsram (tidigare fastställd som definitiv).

2b.  Ändrad kostnadsram (tidigare fastställd som delram).

3.    Ny kostnadsram.

I     Prisläge 86-01-01.

      Inkl. statens naturvårdsverks och statens strålskyddsinstiiuts medelsförbmk­ning.

21

Anslagsbehovet för inredning beräknar jag avmndat till 2,2 milj. kr.     Prop. 1986/87:80 enligt följande sammanställning.

Anslagsberäkning avseende inredi

ning (1000-tal kr.)

Bilaga 7 Jordbruksdep

Medelslillgång

Beräknad medelsförbrukning

Medelsreservation Anslag för 1986/87 Återföring frän anslaget G 3 Anslag för 1987/88 (förslag)

2200 6100 4700 2200

15200

1986/87                         11600 1987/88                           3600

15200

De kostnader som tas upp i följande utrustningsplan bör godtas. Jag föreslår att under rubriken Sveriges lantbruksuniversitet. Ulluna. Gene­tiskt centrum en ram av sammanlagt 10750000 kr. förs upp i gällande utrustningsplan. Kostnadsramen ersätter tidigare uppförd delrani be­nämnd molekylär genelik och avser även utmstning fill mikrobiologiska institutionen.

Utrustningsplan (1000-tal kr.)

Utrustningsobjekt

Kostnadsram

Medelsförbrukning

1987/88

defi­nitiv ram

delram

art'

t.o.m.

1986-

06-30

Beräknad for

1986/87

Projekt färdigställda före 1986-06-30 men ännu ej slutredovisade

27100

Sveriges lantbruksuniversitet

Ultuna

Genetiskt centrum Radiologisk onkologi

10750 1900

Garpenberg Plantförsöksstation

1900

Alnarp

Växtförädling, Svalöv Husdjursförsöksstation

3750 2000

2b 1

24410

1340

1986 1406

Röbäcksdalen Ombyggnad av djurstallar Maskin- och lagerutrymmen

1300 "700

254

22

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Utruslningsobjekt

Kostnadsram

Medel sförbru kning

1986/87

defi­nitiv ram

delram

art'

t.o.m.

1986-

06-30

Beräknad för

1987/88

För lantbruksuniversitetets

fördelning

Budgetåret 1987/88

Ersättningsanskaffningar m. m. Budgetåret 1986/87 Budgetåret 1985/86

Statens veterinär­medicinska anstalt

Vaccinenhet

Vissa utredningskostnader

14500

13900

12750

5800

360 96710

6603

4361

13 53349

28000

19000

100349

'      Art av kostnadsram för resp. objekt. 1.    Av statsmaktema tidigare godtagen kostnadsram. 2a.  Ändrad kostnadsram (tidigare fastställd som definitiv). 2b.   Ändrad kostnadsram (tidigare fastställd som delram). 3.     Ny kostnadsram.

Prisläge 86-01-01. b      Ännu ej disponerade medel inom kostnadsramen lar användas för anskaffning

av utrustning till djurstallar i Röbäcksdalen.       Inkl. statens naturvårdsverks medelsförbrukning.

Anslagsbehovet för nästa budgetär för utrustning beräknar jag avmndat till 23,1 milj. kr. enligt följande sammanställning.

Anslagsberäkning avseende utrustning (1000-tal kr.)

Medelstillgäng

Beräknad medelsförbrukning

Medelsreservation 1986-06-30      400

Anslag för 1986/87

23500

Anslag för 1987/88 (förslag)

23100

47000

1986/87 1987/88

28000 19000

47000

Byggnadsstyrelsen och utmstningsnämnden får för varje i inrednings-resp. utmstningsplanen upptaget objekt lägga ut beställningar infill högst det belopp som angetls som kostnadsram för objektet med.avdrag för de medel som har förbrukats vid fidpunklen för beställningen. Efter justering för överföring av medel till miljö- och energidepartementet avseende sta­tens naturvårdsverk innebär detta för näsla budgetår att medgivande får lämnas atl beställa inredning och utmstning av lokaler vid Sveriges lant­bmksuniversitet m.m. dels för byggnadsstyrelsen till elt sammanlagt be­lopp av (47475000-43998000=) avrundat 3,5 milj. kr., dels för utmst-

23

ningsnämnden liH ett sammanlagt belopp av (96710000-79353000=) av­mndat 17,4 milj. kr., allt att betalas fidigast under budgetåret 1988/89.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen att besluta om anskaffning av inredning och utrustning av lokaler vid Sveriges lantbruksuniversitet m.m. inom de kostnadsramar som jag har förordat i det föregående,

2.

till Inredning och utrustning av lokaler vid Sveriges lantbruks­universitet m.m. för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsan­slag av 25300000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

G 5. Skogs- och jordbrukets forskningsråd

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

64132955 102298000 112880000

Reservation

7026570

Skogs- och jordbmkets forskningsråd (SJFR) skall enligt sin instruktion främja och stödja i första hand sådan gmndläggande och långsiktig forsk­ning som gagnar skogsbmket, jordbruket och trädgårdsnäringen.

Skogs- och jordbrukets forskningsråd

1.

SJFR har redovisat etl förslag till ett sammanhållet forskningspro­gram rörande livsmedelsforskning. Rådet föreslär atl ytterligare 21 milj. kr. anvisas för nästa budgetår för detta ändamål.

2.

SJFR föreslår att rådet tillförs nya årliga resurser för satsningar på bioteknik. Rådet föreslår att 20 milj. kr. anvisas för detta ändamål nästa budgetår.

Föredragandens överväganden

I enlighet med vad jag har anfört i del föregående angående livsmedels­forskning föreslår jag att anslaget räknas upp med 9 milj. kr. för nästa budgetär. 4,1 milj. kr. av dessa finansieras med miljöavgifter på bekämp­ningsmedel och handelsgödsel. I övrigt bör anslaget räknas upp med 1582000 kr. Sammanlagt föreslår jag således en uppräkning med 10582000 kr.

SJFR har i likhet med andra grundforskningsråd till uppgift att utifrån vetenskapliga kriterier anvisa medel till forskningsprojekt av betydelse för den vetenskapliga utvecklingen. Den forskning rådet finansierar utförs vanligen inom högskolans forskningsorganisation. När etl forskningsområ­de, där SJFR finansierar projekt eller forskartjänster, bedöms ha sådant vetenskapligt värde och sådan varaktighet att det bör ingå i den fasta forskningsorganisationen, förs efter förslag från SJFR och högskolemyn­dighet medel för ändamålet över från rådet fill berörd högskola. SJFR

24

liksom andra forskningsråd spelar således en viktig roll för den vetenskap-     Prop. 1986/87:80

liga utvecklingen.

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen

Bilaga 7

alt till  Skogs-  och jordbrukets forskningsråd för budgetåret     Jordbruksdep. 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 112880000 kr.

G 6. Stöd till kollektiv forskning

1985/86 Utgift

20400000

Reservation

1986/87 Anslag

21000000

1987/88 Förslag

24400000

Under anslaget anvisas medel fill slöd för kollektiv jordbmksleknisk forskning och skogsteknisk forskning samt kollektiv forskning rörande skogslrädsförädling och skogsgödsling m. m. Det ankommer pä skogs- och jordbmkets forskningsråd (SJFR) att ingå avtal och fatta beslut rörande stöd till sådan forskning och utvecklingsverksamhet.

Skogs- och jordbrukets forskningsråd

1.

Statens nuvarande slöd till kollektiv jordbmksleknisk forskning regle­ras i ett mellan staten och Sfiftelsen jordbruksleknisk forskning träffat avtal om gemensam finansiering av forsknings- och utvecklingsverksamhist pä det jordbmkstekniska området. Avtalet löper ut den 30 juni 1987. Med anledning härav har efter överiäggningar med stiftelsen nytt avtal träffats förtiden den Ijuli 1987 - den 30 juni 1990. Enligt avtalet medverkar SJFR i finansieringen av verksamheten genom att under avtalsperioden bidra med sammanlagt 9 milj. kr., varav 2,9 milj. kr. under budgetåret 1987/88. Stiftelsen åtar sig att under avtalsperioden tillskjuta lägst motsvarande belopp, varav sammanlagt minst 6 milj. kr. i form av direkt bidrag. Ansva­ret för genomförandet av del avtalade programmet åvilar Jordbmksteknis­ka insfilutet.

2.

Statens nuvarande stöd till kollekfiv skogsteknisk forskning regleras i ett mellan staten och Stiftelsen Skogsteknisk FoU träffat avtal om gemen­sam finansiering av forsknings- och utvecklingsverksamhet pä del skogs­tekniska området. Avtalstiden löper ut den 30juni 1987. Med anledning härav har efter överläggningar med sfiftelsen nytt avtal träffats för tiden den Ijuli 1987 ~ den 30juni 1990. Enligt avtalet åtar sig SJFR att medverka i finansieringen av verksamheten genom att under avtalsperioden tillskjuta sammanlagt 40 milj. kr., varav 12,7 milj. kr. under budgetåret 1987/88. Stiftelsen åtar sig att under avtalsperioden tillskjuta sammanlagt lägst 40 milj. kr., varav minst 38 milj. kr. som direkt, kontant bidrag.

3.

Statens nuvarande stöd fill kollekfiv forskning rörande skogsträdsför­ädling och skogsgödsling m.m. regleras i ett mellan staten och Stiftelsen Skogsförbättring träffat avtal om gemensam finansiering av forsknings-och utvecklingsverksamhet rörande skogsträdsförädling och skogsgöds­ling m.m. Avtalet löper ut den 30juni 1987. Med anledning härav har efter

överläggningar med stiftelsen nytt avtal träffats för liden den Ijuli 1987 -

25

den 30juni 1990. Enligt avtalet ålar sig SJFR att medverka i finansieringen av verksamheten genom att under avtalsperioden tillskjuta sammanlagt 21,5 milj. kr., varav 6,8 milj. kr. under budgetåret 1987/88. Stiftelsen ålar sig att under avtalsperioden tillskjuta sammanlagt lägst 21,5 milj. kr., varav minst 20,5 milj. kr. som direkt, kontant bidrag.

Kollektiva program (1000-tal kr.)

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

1986/87

1987/88

Jordbruksteknik

Skogsteknik

Skogsträdsförädling, skogsgödsling, m.m.

Summa program

2500

2900

12000

12700

6500

6800

21000

22400

Föredragandens överväganden

Jag föreslår att anslaget för nästa budgetår förs upp med 24,4 milj. kr. Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Stöd till kollektiv forskning för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 24400000 kr.

G 7. Bidrag till växtförädling

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

26726300 23000000 23000000

Reservation

590950

Statens stöd till växtförädlingen regleras i ett avtal mellan staten och jordbrukets föreningsröreise. Avtalet avser tiden den 1 januari 1980 - den 31 december 1989. Ett delavial har tidigare träffats för fiden den Ijuli 1985 den 30juni 1987. Nyligen har avtal träffats om storleken av statens och föreningsrörelsens bidrag för fiden den Ijuli 1987 - den 31 december 1989. Avtalet innebär alt statens bidrag till växtförädlingen under avtalsperioden uppgår till 57,5 milj. kr., varav 23 milj. kr. under budgetåret 1987/88. Föreningsrörclsens bidrag under avtalsperioden uppgår fill 27,5 milj. kr., varav 

II 

milj. kr. under budgetåret 1987/88.

Jag biträder förslaget till avtal om gemensam finansiering av växtföräd­lingen.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1. bemyndiga regeringen att ikläda staten de ekonomiska förplik­

telser som följer av det avta! om bidrag lill växtförädling som jag har

nämnt i det föregående,

2. till Bidrag till växtförädling för budgetåret 1987/88 anvisa ett

reservationsanslag av 23000000 kr.

26

G 8. Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien

1985/86 Utgift

602000

1986/87 Anslag

620000

1987/88 Förslag

640000

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Skogs- och lantbmksakademiens uppgift är att med slöd av vetenskap och praktisk erfarenhet fill samhällets gagn främja jord- och skogsbmk samt därtill knuten verksamhet. Från anslaget bestrids kostnader för aka­demiens ordinarie tjänstemän, ersättning ål skoglig experfis, bidrag fill bibliotek m.m. samt vissa kostnader för utländskt forskamtbyte och ut­ländska forskarkontakter.

Skogs- och lantbruksakademien

Under det gångna året har en fortsatt utökning av verksamheten skett i linje med det handlingsprogram som framlagts i akademiens aktivitetsplan, antagen i april 1984. Vidare har akademien under hösten 1986 överlämnat en rapport med en redovisning av akademiens syn på lantbruksforskning­en. För budgetåret 1987/88 hemställs om ett anslag om 670000 kr. avseen­de bidrag fill lönekostnader.

Föredragandens överväganden

Jag hemställer alt regeringen föreslär riksdagen

att till Bidrag till Skogs- och-lantbruksakademien för budgetåret 1987/88 anvisa eU förslagsanslag av 640000 kr.

27

Bilaga 7:1     Prop. 1986/87:80

Sammanställning av remissyttranden över skogs- och jordbrukets forskningsråds (SJFR) rapport Forskning för bättre mat

Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över rapporten avgetts av socialstyrelsen, kon­sumentverket, universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), lantbmksstyrel­sen, fiskeristyrelsen, statens livsmedelsverk, statens jordbruksnämnd, sta­tens industriverk (SIND), styrelsen för teknisk utveckling (STU), forsk­ningsrädsnämnden (FRN), medicinska forskningsrådet (MFR), humanis-tisk-samhällsvelenskapliga forskningsrådet (HSFR), naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), statens pris-och kartellnämnd (SPK), statskontoret, riksrevisionsverket (RRV), Lant-bmkarnas riksförbund (LRF), Kooperativa förbundet (KF), ICA-förbun­det, Sveriges industriförbund, Sveriges grossistförbund, Handelns samar­betsorgan i jordbmksfrågor. Trädgårdsnäringens riksföbund (TRF), Sveri­ges fiskares riksförbund (SFR), SIK-Svenska livsmedelsinstitulel. Stiftel­sen Svensk näringsforskning. Biodynamiska föreningen, Lansorganisa-fionen i Sverige (LO) och Centralorganisationen SACO/SR. Skrivelser har inkommit från Alfa-Laval Food Engineering AB och Sveriges livsmedels­industriförbund (SLIM). UHÄ har bifogat yttranden av Uppsala, Lunds och Göteborgs universitet saml av Karolinska insfilutet.

Bilaga 7 Jordbruksdep.

1 Allmänt

1.2     Konsumentverket finner det angeläget att en samordning av livsmedels­

forskningen kommer till ständ. Speciellt viktigt är att man vid fördelningen

av forskningsinsatserna utgår från en helhetssyn på livsmedelssystemet.

1.3     Uppsala universitet anser atl rapporten ger en god beskrivning av

livsmedelsforskningens framväxt, organisation och aktuella problem med

otillräckliga basresurser, splittrat ansvar och bristande integrering. En

helhetssyn på forskning i livsmedelskedjans samtliga led är viktig.

I rapporten beskrivs svensk livsmedelsforskning av idag. Men det fak­tum att SIDA och SAREC också satsat och satsar på nutritionsforskningen har förbisetls. Delta har speciell aktuafitet för den u-landsforskning som bedrivs vid flera institutioner i Uppsala, främst avdelningen för internatio­nell barnhälsovård vid barnkliniken fömlom insfilutionen för näringslära. Det förefaller därför angeläget atl SJFR i sin sammanhållande funktion för livsmedelsområdet även har kontakt med SAREC.

1.4 Lantbruksstyrelsen anser att en väl samordnad och effektiv livsmedels­forskning inriktad på leden efter primärproduktionen har betydelse även för denna produkfion. De i jordbrukspolitiken dominerande effekfivitets-

28

kraven har haft till följd atl råvamutbudet kan ha blivit mindre differentie­rat. Styrelsen fömtser att miljö- och kvalitetskrav kommer att få slörre genomslag i hela livsmedelskedjan. Konsumenterna väntas efterfråga allt starkare varierat utbud av inte bara färdiga livsmedel utan också av livsme­delsråvaror av olika kvalitet och pris.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

- Lantbmksstyrelsen anser att en viktig förutsättning för att kvalitets- och prismålen skall kunna uppfyllas är en väl samordnad och effektiv forskning inriktad på såväl primärproduktionen som leden däref­ter. Livsmedelspolilikens olika styrmedel måste därför utvecklas och an­passas till den nya situationen och de nya målen, så att resultaten från en forskning för bättre mat leder fill önskade förändringar. Prissättningen samt pris- och marknadsregleringen måste också anpassas fill de högre ställda kraven på mal- och råvarukvalilel.

l.S Fiskeristyrelsen:- Fisk utgör energimässigt en liten andel av vårt

födointag. Med hänsyn till dess värde frän synpunkten en lämplig kostsam­mansättning borde dock problem i anslutning till fisk fått större betydelse. Den gmpp som SJFR kallat har dock inte haft en sådan sammansättning att fiskproblematiken skulle kunnat belysas på ett allsidigt sätt.

---- Etl ökat samarbete mellan SJFR och fiskeristyrelsen genom det

gemensamma fiskeriforskningsprogram som är under utarbetande bör

---- kunna leda till resultat på livsmedelsforskningens område ifråga om

fisk och fiskprodukter.- 

Med de påpekanden som gjorts tillstyrker fiskeristyrelsen det

förslag till program för forskning för bättre livsmedel, som redovisas i rapporten.

1.8

Statens industriverk: Enligt SJFR måste forskningen inom livsmedels­sektorn utgå frän en helhetssyn som riktar uppmärksamhet mot hela livs­medelskedjan från råvara till konsument. Livsmedelsforskningens uppgift är att ta fram kunskap om alla dessa led. Dessa grundläggande aspekter på forskningen ställer sig SIND bakom.

1.9

Styrelsen för teknisk utveckling hälsar med tillfredsställelse det faktum atl det nu    finns ett programförslag fill sammanhållen livsmedels­forskning.

1.10--------------------- Forskningsrådsnämnden         instämmer i rapportens huvuddrag.

Del är nämndens uppfattning att om de i rapporten skisserade intentio­nerna kan genomföras skulle det innebära ett stort uppsving för svensk livsmedelsforskning.

Det är---- viktigt att forskningen utgår från konsumenternas önske­

mål och behov, och tillvaratar den kunskap och de erfarenheter dessa

besitter.

29

Sammanfattningsvis vill forskningsrädsnämnden framföra att nämnden med glädje noterat SJFR:s önskningar till stora satsningar inom områden som FRN initierat och därmed bedömt som viktiga. Nämnden anser vidare att det i första hand är konsument- och distributionsleden som behöver förstärkta forskningsresurser. Slutligen behövs en stark beteende- och samhällsvetenskaplig kompetens för atl initiera och styra den fortsalla uppbyggnaden av den forskningsinriktning inom livsmedelsområdet som betonar distributions- och konsumenlleden (inklusive området kost och hälsa).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

1.14    Sveriges lantbruksuniversitet: SJFR har i den framlagda rapporten på

ett mycket klargörande sätt sammanfattat behovet av en ökad svensk

livsmedelsforskning. SJFR har- påtalat hur splittrade resurserna är

idag och förordar en samordning under SJFR:s övergripande ansvar. Vi delar SJFR:s syn på hur livsmedelsforskningen bör utvecklas och utgår därvid liksom SJFR från att man måste utgå frän en helhetssyn på livsme­delskedjan.

1.15------------------ Statens pris- och kartellnämnd:  SJFR har förtjänstfullt redovi­

sat bl.a. de forskningsområden och discipliner som är nödvändiga för den

framtida livsmedelsforskningen. Denna forskning spänner över många

samhällssektorer och omfattar frågeställningar av olika karaktär, varför

det kan bli svårt att överblicka, samordna och prioritera forskningsprojek­

ten inom detta område. 

1.18 Lantbrukarnas riksförbund: Enligt förbundels mening har SJFR:s

särskilda programgmpp som arbetat med utredningen gjort ett förtjänst­

fullt arbete.--- 

LRF instämmer i programgruppens uppfattning att motivet för en ut­

ökad livsmedelsforskning framförallt är ökade krav från konsumenterna

och samhället i stort på livsmedlen. Som påpekas kan dessa ökade och

delvis svårförenliga krav endast tillgodoses genom FoU-insatser, självklart

i kombination med åtgärder inom livsmedelshanteringen som sådan.

 det är angelägel att ökade resurser kan tillföras livsmedelsforsk­

ningen. Enligt förbundels mening är det dessutom ett samhällsansvar att så

sker för den mer gmndläggande kompetensuppbyggnad som krävs. Även

när det gäller mer tillämpade FoU-insatser är ett statligt engagemang i

samverkan med livsmedelssektorn välmotiverat med hänsyn till bl. a. dess

struktur.--- 

LRF understryker - - - att en helhetssyn i livsmedelsforskningen måste eftersträvas. Förbundet är samtidigt medvetet om att det kommer att ta tid och kräva en kraftfull samverkan mellan flera olika organ som är verksamma på livsmedelsområdet.

1.19 Kooperativa förbundet: Utredningen har betonat betydelsen av ökade

kunskaper hos konsumenterna. I linje därmed borde också kostutbildning­

ens innehåll och omfattning i gmndskolan och gymnasiet ha tagits upp till

behandling.--- 

30

1.20    ICA-förbundet; Ett mycket angelägel mål för forskning anser vi vara

hur man i livsmedelsproduktionen kan förena viss storskalighet med öns­

kad kvalitet. Klarar inte branschen detta, kan det både gå ut över sorti­

ment, kvalitet och pris. Det finns enligt vår mening ingen entydighel i det

ofta framförda argumentet atl smäskalighet skulle säkerställa bättre kvali­

tet och lägre priser. Däremot måste forskningen och produktutvecklingen i

högre grad riktas in mot att storskalighet i högre grad ska kunna förenas

med oUka konsumentgruppers behov av specifika egenskaper och kvali­

tetsnivåer hos produkterna.

 För ICA är del av yttersta vikt att de livsmedel som saluförs

uppfattas som kvalitativt högtstående, smakliga, säkra och prisvärda. ICA

ser därför positivt på att forskningen starkes och samordnas på livsmedels­

området.

1.21------------------------ Sveriges industriförbund:    Det är angeläget att forskningen på

livsmedelsområdet utgår frän en helhetssyn på livsmedelskedjan och or­ganiseras med hänsyn härtill.

1.22----------------------- Sveriges grossistförbund:    Enligt vår mening är det nödvändigt

att konsumenternas många olika och i fria köpbeslut uttryckta önskemål och preferenser ligger till gmnd för strävandena alt förbättra livsmedlens kvalitet. Det tror vi bara kan ske i en fri marknad.

----- företagen som är verksamma på livsmedelsmarknaden behöver

utveckla sitt kunnande. Detta gör företagen också genom egna avdelningar för forskning och produktutveckling. Trots delta finns del självklart behov av en kvalitativt högtstående forskning om livsmedel i statlig regi.

Vi delar uppfattningen att forskning kan vara elt betydelsefulh och

nödvändigt medel för alt åstadkomma bättre livsmedel. Vi är därför posi-

fiva till att staten satsar resurser på sådan forskning och anser atl det är

motiverat att livsmedelsforskningen och särskilt forskning i syfte alt för­

bättra matens kvalitet ges högre prioritet.  

Det är självklart helt nödvändigt att ett forskningsprogram - - 

grundas på en inträngande analys av forskningsbehoven och möjligheterna

alt åstadkomma resultat. 

Dessvärte kan vi inte finna att SJFR:s förslag grundas på en sådan analys.

-  - Som underlag för ett omfattande och kostsamt program för

livsmedelsforskning med ambitionen att identifiera forskningsområden

"utifrån ett konsumentperspektiv" är det enligt vår mening alltför tunt.

Sammanfattningsvis måste vi således föreslå alt ett betydligt mer ge­nomarbetat underiag tas fram innan ställning las fill de satsningar som ulan tvekan bör göras på livsmedelsforskningen i vårt land.

1.23    Handelns samarbetsorgan i jordbruksfrågor: Vi ber att få instämma i

de synpunkter som framförts av Sveriges grossistförbund.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

1,26 SIK-Svenska livsmedelsinstitutet: Del är med tillfredsställelse vi kon-

31

staterar atl SJFR på ett utmärkt sätt följt upp den Hjelmska utredningen med sin kartläggning av forskningsbehovet inom livsmedelskedjan och bedömning av minimibehovet av medelstillskott för en helhetssatsning inom svensk livsmedelsforskning. Rapporten är dessutom både välskriven och lättläst.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

1.27 Stiftelsen Svensk näringsforskning: - utredningen har enligt Stiftelsens mening utfört ett mycket ambitiöst och förtjänstfullt arbete.

1.29 Landsorganisationen i Sverige stöder tanken på att forskningen på livsmedelsområdet skall omfatta en helhetssyn på livsmedelskedjan och utgå från konsumenternas krav på våra livsmedel.

2 Forskningsprogrammets innehåll

2.1 Socialstyrelsen stöder uppfattningen att det är Uvsmedelsforskningens

uppgift att ta fram kunskaper inom livsmedelskedjans samtliga led.        

Socialstyrelsen stöder- påståendet att om kraven på god mat av hög

kvalitet (inte minst ur näringssynpunkt) och säkerhet och fill rimliga priser skall kunna tilfredsslällas behövs ytterligare kunskaper.

Socialstyrelsen anser samtliga de huvudområden som forskningspro­grammet tar upp vara vikliga för forsknings- och utvecklingsarbetet.

Med hänsyn till kostens betydelse för hälsan finns det emellertid enligt socialstyrelsens uppfattning skäl att ge forskningsinsatser inom området "Kost och hälsa" särskilt hög prioritet. Bl.a. behövs bättre kunskaper om de faktiska kostvanorna i befolkningen och förefintliga skillnader mellan olika gmpper och individer. För detta krävs fakta om vad som konsumeras på individnivå och inte bara genomsnittssiffror. Detta innebär kunskaper om det kvalitativa innehållet i maten och i vilken mängd, hur maten konsumeras, men ocksä kunskaper om tillagning och måltidssammansätt­ning, liksom måltidernas fördelning över dagen och veckan. Behovet av sådan kunskap understryks av det förhållandet att Sverige under de senas­te 1520 åren har blivit elt mångkulturellt samhälle. Olika invandrargmp-per har fört in nya matkulturer i Sverige. Kostvanor som är relaterade fill sociala, kulturella och religiösa faktorer. För att kunna dra slutsatser om den verkliga konsumtionen och dess näringsinnehåll krävs svar på många och myckel detaljerade frågor. System behöver utforskas för atl förenkla kostvaneundersökningar.

Kunskaperna om olika kostkompositioners betydelse för tillgängligheten av näringsämnena är idag allför bristfälliga och behöver utvecklas.

Utöver de medicinska och biologiska aspekterna pä livsmedelsforsk­ningen vill socialstyrelsen i minst lika hög grad framhålla de samhälls- och beteendevelenskapliga. För att förändra kostvanorna behövs mer kunskap om faktorer som bestämmer våra kost- och levnadsvanor, t.ex. familje­ekonomi, livsmedelspriser, fillgänglighet, reklam, vanor och tradifioner m.m. Bra mat i bra miljö måste vara en självklarhet för daghem, skolor, vårdinrättningar och andra storhushåll. I dag är det tyvärr inte sä. Med mer

32

än 4,4 miljoner mållider per dag spelar storhushållen en viktig roll för folkhälsan. Forskning som bidrar till förbättringar inom storhushållen mås­te också ses som en angelägen folkhälsouppgift. Med hänsyn till vad som ovan sagts om storhushållen vore det önskvärt atl metoder tas fram för effektiv och enkel kontroll av bl.a. fettkvalitet och fellinnehåll i den mat som serveras inom storhushållen.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

2.2                           Konsumentverket:  Enligt verkels mening preciseras i förslaget

inte tillräckligt klart vilka delproblem man anser bör prioriteras.

 - Enligt verkels mening bör kvalitetsfrågorna studeras även i livsmedelskedjans senare led inklusive konsumenternas attityder fill och synpunkter på livsmedelskvalitet.

Verket anser vidare alt konsumentens möjlighet till inflytande i livsme-delssyslemei bör bli föremål för forskning. Det allt större avståndet mellan produktion och konsumfion av livsmedel understryker betydelsen av alt stärka hushållens möjligheter att påverka såväl utvecklingen av enskilda produkter som livsmedelssystemet i stort. Utveckling av ny teknik liksom vidareutveckling av befintlig teknik kan härvid ha stor betydelse. Ett exempel på detta är de sedan länge kända problemen med att klara en obruten kylkedja av livsmedelstransporler fill glesbygdsbutiker. I stället för att söka lösningen i åtgärder som ökar livsmedlens hållbarhet driver konsumentverket i samverkan med länsstyrelserna i skogslänen ett ut­vecklingsprojekt där småskalig tillämpning av redan befintlig kylteknik används vid livsmedelstransporter med bussar för persontrafik. Resultaten av projektet har hittills varit mycket positiva. F. n. finns kylaggregat instal­lerade i ett 15-tal bussar! För projektet har hittills avsatts ca 300000 kr. av konsumentverket och länsstyrelserna. De minst lika stora utvecklings- och installationskoslnaderaa för kylaggregat har finansierats av företag inom kyl- och transportområdet som kunnat intresserats för projektet.

Verket finner det ocksä angeläget att den gmndläggande forskningen kompletteras med brukarinriktad forskning. Som ett exempel kan nämnas produktionens och distributionens bristande anpassning till det ökade an­talet enpersonshushäll. Möjligheten atl utveckla produkter som i fråga om sammansättning, förpackningsstorlek, tillagning och förvaring är särskilt lämpade för exempelvis äldre ensamstående behöver studeras. Att ta fram praktiskt användbara metoder för atl kontrollera om ett livsmedel har bestrålats är elt annat exempel på forskning som är angelägen från konsu­mentsynpunkt,

2.3     Uppsala universitet stöder tanken i programförslaget att åstadkomma

en förstärkning av såväl den gmndläggande som den mera tillämpade

livsmedelsforskningen, hksom även en kraftig uppmstning av forskningen,

bl.a. därför all en slor bas av oberoende kunskapssökande är nödvändig

och förutsätter en förstärkning av den universitets- ocn institutionsbundna

forskningen. Vikten av samverkan mellan forskargmpper, mellan forsk­

nings- och konsumtionsled etc, för att åstadkomma en helhetssyn måste

betonas.

33

3    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 7

---- [Universitetet] anser att.den föreslagna uppdelningen i sju pro-     Prop. 1986/87:80

jektområden är ändamålsenlig och att områdena är relevanta. Emellertid bör behovet av forskning kring slutledet i livsmedelskedjan, dvs. livsme-     Bilaga 7 delsval, inköp, förvaring, måltidsplanering och beredning i stor- och små-     Jordbruksdep. hushåll belysas klarare. I problembeskrivningarna inkluderas sällan dessa slutled ulan betoningen ligger oftast vid industriell förädling och distribu­tion.

2.3 Lunds universitet ställer sig positivt till huvuddelen av förslagen i

utredningen och anser det vara angeläget att förslagen förverkligas. [Uni­

versitetet] vill dock med kraft peka på en svaghet i utredningen, nämligen

den bristande kopplingen mellan teknisk gmndforskning och övrig livsme­

delsforskning. Denna fråga är av avgörande vikt för livsmedelsforskningen

i[REDACTED_EFTERNAMN],---- 

Intresset för en-- helhetssyn rimmar dock illa med andra delar av

utredningen. Man saknar synpunkter på hur teknisk forskning skall inte­greras i denna helhetssyn. Även om en annan instans än SJFR (nämligen STU) förutsätts finansiera denna forskning, måste utredningens direktiv uppfattas så all det samordnande helhetsansvaret ligger hos SJFR.

2.3 Göteborgs universitet finner SJFR: s förslag om forskning för bättre mat

vara välgmndad och framsynt i sin strävan atl söka knyta samman livsme­

delsforskningens oUka delar till etl sammanhållet program från produktion,

förädling och distribution fill konsumtion och omsättning i människokrop­

pen. --- Förslaget pekar pä flera eftersatta frågeställningar och konkre­

ta forskningsuppgifter. Näringsforskning kan om den får tillräckligt stöd på

ett väsentligt sätt bidraga till kunskap om hur människans hälsa skall

främjas såväl under normala, förhållanden (allmän nutrifion) som i sjuk­

domsförebyggande och terapeufiskt syfte (klinisk nutrifion). Av samma

skäl blir den av största betydelse för alt hälsoaspekler beaktas vid produkt­

utvecklingen i jordbmksledet, förädlingsprocesserna i industriledet och

hanteringen i distributionsledet.

2.3---------------------------------------- Karolinska institutet hälsar med entusiasm en   satsning på den

humana näringsläran, elt ur anslagssynpunkt synnerligen eftersatt forsk­ningsområde,

2.4----------- Lantbruksstyrelsen: Det är enligt lantbruksstyrelsens uppfattning ange­

läget att forskningsresultat på livsmedelsområdet snabbt kommer lill prak­

tisk tillämpning. Tidigare erfarenheter visar klart att betydande utbild­

nings-, informafions- och rädgivningsinsatser behövs för att forskningsre­

sultat snabbt skall få prakfiskt genomslag. Den av SJFR föreslagna inrikt­

ningen av forskning för bättre mat får inget större värde om den nya

kunskapen stannar hos forskarna och, vad gäller primärproduktionen, hos

etl fåtal lantbmkare. Det behövs därför också betydande insatser inom

lantbruksverket för att resultaten frän denna forskning skall leda till önska­

de effekter.-- 

--------------------------------------------------------- 

34

Frän lantbmksstyrelsens utgångspunkter finns det        stora behov    Prop. 1986/87:80

av forskning i de frågor SJFR-rapporlen redovisar. Forskningsinsatserna

är angelägna både för svenskt jordbmk och från folkhälsosynpunkt.

Bilaga 7

Jordbruksdep. 2.5 Fiskeristyrelsen: -  - - det är angeläget att - - - fiskanknutet forsknings- och utvecklingsarbete kommer att ingå i erforderlig omfatt­ning, med hänsyn fill fisk som ett nyttigt livsmedel.

2.6 Statens livsmedelsverk ser med tillfredsställelse på att det nu föreligger ett förslag fill sammanhållet program rörande livsmedelsforskning. Den huvudsakliga inriktningen och omfattningen av detta program kan livsme­delsverket ställa sig bakom. Också livsmedelsverket anser således att det finns mycket starka skäl för en kraftig ökning av insatserna på livsmedels­forskningens område. Verket vill understryka betydelsen av att man när programmet genomförs samordnar olika delar med tillämpning av en hel­hetssyn där konsumenten sätts i centmm. Om så sker, kommer forskning­en att verksamt kunna bidra till att livsmedel av god kvalitet kan produ­ceras till rimliga priser.

---- Innan det fattas beslut om vilka enskilda forskningsprojekt som

skall stödjas, bör såsom också framhålles i rapporten vetenskapligt och stringent formulerade detaljprogram tas fram för de olika huvudområdena. Därvid bör den fidigare nämnda helhetssynen tillämpas. Den sakkunskap som finns inom livsmedelsverket bör vidare utnyttjas i detta arbete.

Programområdet "Mat och säkerhet" har enligt livsmedelsverket be­handlats på ett otillfredsställande sätt. Såväl konsumenter som produ­center av livsmedel efterlyser bättre kunskaper som gmnd för rekommen-dafioner rörande livsmedelssäkerhet resp. utveckling av produktionsme­toder. Dessa behov kan bäst tillgodoses genom etl ökat slöd lill forskning

inom livsmedelstoxikologi.-- Enligt livsmedelsverkets mening bör

satsningen pä programområdet "Mat och säkerhet" ökas från föreslagna 1,5 miljonerkronor per år till minst det dubbla. Detta bör kunna ske genom en omfördelning inom den föreslagna ramen.

2.7 Statens jordbruksnämnd - vill betona angelägenheten av att forskningsprogrammet senare ger underlag för preciseringar av krav som kan styra kvalitetsarbetet.

Ett av de grundläggande medlen för att påverka kvaliteten är ekonomis­ka stimulansåtgärder. I många avseenden är prisinstrumentet det effekti­vaste styrmedlet framför allt när det gäller att sfimulera kvalitet utöver minimikraven. Prisstyrningen kräver dessutom förhållandevis lite admini­stration och kontroll. Enligt [jordbruksnämndens] uppfattning bör därför studier om prisbildningens effekter pä kvaliteten prioriteras inom ramen för de resurser som beräknas för avsnittet om maten och samhället inom forskningsprogrammet.

35

2.8                              Slutens industriverk       finner det framlagda förslaget på det hela    Prop. 1986/87:80

taget välmotiverat. Däremot läggs i förslaget enligt SlND:s mening allför

liten tonvikt på behoven av utvecklingsarbete inom industrileden till för-    Bilaga 7 mån för insatser inom råvamleden. Del är otillfredsställande och dessutom    Jordbruksdep. borde det skapas ett ökat utrymme för FoU-insatser för produktanpass­ning för olika marknader sä att livsmedelsindustrins exportpotenlial kan tas fill vara.

2.9                                         Styrelsen för teknisk utveckling         anser att man i programförsla­

gets avsnitt 10 och 10.1 väl formulerat mofiven för en framtida livsmedels­

forskning och ansluter sig till dem.

---- STU inser väl behovet av en utökad näringsforskning men vid

beaktande av hela programmet kan, med hänsyn till STU:s roll, eventuellt andra områden ligga närmare till hands för gemensamma satsningar, t.ex. Livsmedlens fysik och kemi.

Inom STU är det endast en ytterst begränsad del av budgeten som är

reserverad för forskningsrådsverksamhet.   

---- Stöd till forskning som kan gagna svensk livsmedels- och appa-

rafindustri kan kanaliseras via flera av STU:s program såsom livsmedels­teknik, informationsteknik, energiteknik, bioteknik m.fl.

2.11

Medicinska forskningsrådet önskar---- instämma i nödvän­digheten av en långsiktig kunskapsuppbyggnad inom livsmedelsforskning­en. MFR konstaterar vidare med tillfredsställelse att SJFR bland olika programområden inom livsmedelsforskningen ger högsta prioritet ät "kost och hälsa", dvs. medicinsk näringsfysiologisk forskning.

2.12

Humanistisk-samhälisvetenskapliga forskningsrådet saknar i rapporten förslag till forskning kring livsmedelsproduktionens etiska aspekter.   

2.13

Naturvetenskapliga forskningsrådet: Vad avser de naturvetenskapliga delarna är de föreslagna projekten över lag forskningsbara. NFR förordar en stark anknytning till gmndforskningen, i synnerhet i de delområden som behandlar "Kost och hälsa". Vidare vill rådet understryka att tvä områden som inte behandlats särskilt i rapporten bör förtjäna fördjupade studier. Dessa två områden är uppkomsten av matallergier och förekomsten av mykotoxiner i mat. Det är av vikt att dessa områden uppmärksammas.

- - livsmedelsforskningens hälsodel, som borde utgöra en av de tyngsta delarna av rapporten, är ytterst knapphändigt beskriven.

Sammanfattningsvis kan de föreslagna forskningssatsningarna beskrivas

som stöd åt starkt målinriktad forskning snarare än grundforskning, sats­

ningar som i huvudsak är angelägna för livsmedelsindustrin. De närings-

och hälsoproblem som inte synes kunna undvikas genom en koslomlägg-

ning utgör områden som redan delvis är prioriterade och erhåller avsevärt

36

slöd från olika forskningsråd. Ett utökat stöd till frågeställningar som berör toxikologiskt/biokemiska verkningsmekanismer av en skadlig kost är emellertid särskilt angelägen.

2.14 Sveriges lantbruksuniversitet: De forskningsområden som SJFR prio­riterar har tagits fram i en programgrupp där forskare frän SLU deltagit. Vi finner områdena väl valda för alt fylla de kunskapsluckor som konstate­rats.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

2.15 Statens pris- och kartellnämnd          har inte möjlighet att på basis av

redovisningen i rapporten bedöma hur angelägna de olika förslagen om

ökande forskningsinsatser på olika problemområden är. Vad gäller den

livsmedelsforskning som rapporten mbricerar vara av samhällsvetenskap­

lig natur, dvs. frågor om t.ex. prisbildning, konkurrens, ägarstruktur och

ägarkoncentralion, vill SPK framhålla den utredningsverksamhet som

nämnden som pris- och konkurrensvårdande myndighet bedriver. 

---- SPK vill framhålla vikten av att den för konsumenterna angeläg­

na livsmedelsforskning som SJFR föreslär i sitt forskningsprogram kom­

mer till stånd.

2.17

Riksrevisionsverket:-- Enligt RRV bör---- sektorsforskning­ens uppgift vara att finna klara alternafiv fill dagens stmktur som kan tas som utgångspunkt för framtidens livsmedelssystem. RRV anser emellertid att det i programförslaget finns en risk för att dagens stmktur förstärks då programgmppen gör livsmedelsforskning till ett sidoordnat begrepp i för­hållande fill jordbmksforskning och medicinsk forskning i stället för att göra det till ett överordnat begrepp som inbegriper dessa forskningsområ­den.

2.18

Lantbrukarnas riksförbund delar i stort programgruppens uppfattning och fillstyrker gmppens prioritering alt resursbehovet är störst inom områ­dena Kost och hälsa. Livsmedlens biologi samt Matens fysik och kemi. Förbundet anser således liksom SJFR att det behövs en fördjupad förståel­se för sambandet mellan kost och hälsa och en ökad kunskap om vår mat och våra måltidsvanor. Eli förbisett område är härvid tillämpad matlag­ningsteknik för privathushållen. Det är också viktigt med ökade kunskaper om hur råvarans egenskaper på bästa sätt kan utnyttjas i livsmedelskedjan sä att produkter som svarar mot konsumenternas skilda önskemål kan presenteras.

2.19 Kooperativa förbundet finner utgångspunkten (konsumentperspekfi-vet) mycket tilltalande och vi vill understryka betydelsen av att utröna konsumenternas behov och önskemål.

Atl uppmärksamma hela livsmedelskedjan från råvara fill konsument som utredningen gör är riktigt och viktigt. KF anser dock att alltför liten

37

4   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 7

tonvikt lagts pä behovet av utvecklingsarbete inom industrileden. Det är fortfarande råvaran som är tyngdpunkten i de föreslagna forskningsinsat­serna medan industrins roll är nedtonad.

Detaljhandelns roll och betydelse för livsmedelskvaliieten har heller icke uppmärksammats i så hög grad som KF finner önskvärt. Matens hantering och skötsel i bufiksledet är oflast av stor betydelse för den kvalitet som konsumenten möter vid sin kontakt med livsmedlen i butiker­na.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

2.20    ICA-förbundet: Vad man saknar i rapporten är forskning

omkring konsumenternas kunskapsnivå, utbildningsmotivation och ut­

bildningmöjligheter inom området MAT. Kunskap som krävs för atl man

ska kunna fillgodogöra sig forskningens framsteg i produktions- och indus­

triled.

----- 1 ett gediget forskningsarbete måste resurser ställas i utsikt för

informationsarbete. Informafion som är enkel nog att bli debattämnen och skapa intresse.

Det finns redan bl.a. inom ICA kanaler för atl fä ut sådan information, exempelvis genom ICA-kuriren. Vi är positiva till diskussioner om hur forskningsresultat skall kunna föras ut till konsument.

Dagligvamhandelns frekvenla kontakter med konsumenterna i val/köp­situationer kan användas för information och propaganda för sundare kost.

2.21    Sveriges industriförbund: Det är också angeläget att framför allt de

statliga FoU-intressena i livsmedelskedjans senare led väsentligt ökas,

----- I förslaget från SJFR synes tyngdpunkten i hög grad ha lagts på

samhällsekonomisk forskning och näringsforskning, medan mindre vikt

läggs vid livsmedelsteknik och forskning rörande processteknisk industri.

Vi finner detta för vår del synnerligen beklagligt och vill starkt förorda en

omprioritering, särskilt vad gäller området livsmedelsteknik.      '

2.22---------------- Sveriges grossistförbund: 1 kapitel 4 ges en översiktlig beskrivning av

vissa tendenser i livsmedelsproduktionens och -konsumtionens utveck­

ling. Dessa förhållanden är väl kända sedan tidigare. Någon analys av

utvecklingstendenserna redovisas inte. Också här har slutsatserna karak­

tär av påståenden och åsikter, som knappast kan grundas på den redovi­

sade beskrivningen.-- 

I kapitel 9 tar rådet upp ett antal problemområden, som forskningen skall behandla. Också här är framställningen knapphändig och ytlig och har närmast karaktär av exemplifiering. Säkeriigen behöver många av de problem som rådet nämner bli föremål för forskningsinsatser. Vi utgår emellertid från att riksdag och regering behöver ett betydligt mer genomar­betat underlag för beslut om vilka områden man kan satsa resurser på.

Vi kan inte bedöma och ta ställning till de förslag till framtida forskning,

som rådet för fram-- , eftersom förslagen inte gmndar sig på någon

38

analys. Det finns t.ex. ingen uppgift om vilka avvägningar som ligger bakom de belopp som föreslås satsade pä de olika forskningsområdena.

2.24    Trädgårdsnäringens riksförbund: Utredningen framhåller all man i

arbetet med att identifiera forskningsområden valt att utgå från elt konsu­

mentperspektiv. Förbundet finner detta idag vara en vikfig utgångspunkt

för all långsiktigt bygga fast ett förtroende hos konsumenterna för modern

livsmedelsproduktion både avseende primärproduktion och förädlingsled.

Förbundels och trädgårdsnäringens erfarenheter har emellertid visat på

svårigheterna att urskilja vad som är objektiva och sakligt underbyggda

konsumentönskemål. I mycket döljs detta i "uppfattningar" och "åsikter"

med bristande underbyggnad. Problemet är dä snarare ett informations­

problem. Mot denna bakgmnd är det viktigt att vetenskapliga forsknings­

resultat vilka läggs till grund för den nutida såväl som den framtida livsme­

delsproduktionen där så är möjligt presenteras och åskådliggöres för en

allmänhet på ett sakligt och lättillgängligt sätt. Del bör därför vara en

ansvarsuppgift för SJFR att kräva och fillse att stödda forskningsprojekt

fullföljs i detta avseende. Förbundet vill ifrågasätta om inte medel

som fri resurs för information härutöver bör ställas fill rådels disposition, särskilt som relationen forskningen konsumenten nu förstärks.

Förbundet vill på alla sätt uttala sitt stöd för en utökad och fördjupad

livsmedelsforskning mot den bakgrund som utredningen redovisar.         

2.25    Sveriges fiskares riksförbund tillstyrker SJFR:s förslag om ett sam­

manhållet program rörande livsmedelsforskning.

---- SFR vill framhålla fiskens betydelse för att få en balanserad kost,

och hemställer att SJFR: s uppdrag förses med ett krav att även fisk skall ingå bland de livsmedel som studeras.

2.26    SIK-Svenska livsmedelsinstitutet: Vi ser egentligen en enda påtaglig

brist i rapportens förslag, dock en viktig sådan. Del saknar helt insatser på

kunskapsuppbyggande processteknisk forskning, som därmed hamnar i ett

ingenmansland mellan SJFR, STUFoch STU.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

Om---- SJFR getts ansvaret för den konsumenfinriktade livsmedels­

forskningen och STU ansvaret för den industriinriktade FoU-verksamhe­

ten, är det av största vikt atl överlappande områden inte får "falla mellan

stolama".

Processleknisk FoU är just ett sådant överlappande område, där ty vän- förslag fill insatser helt saknas i SJFR:s programförslag. Grundläggande processteknisk forskning som syftar till att ta fram underlaget för utveck­ling av förbättrade eller helt nya skonsamma metoder och processer har avgörande betydelse för atl den forskning SJFR föreslär verkligen leder fram till nyttigheter för konsumenterna.

---- SJFR:s program bör omfatta kunskapsutveckling på processtek­

nikområdet (och kanske även på distributions- och konsumentteknik), om

den önskade helhetssynen från råvara lill konsument skall kunna realiseras

och SJFR: s forskningsinsatser på sikt ge påtagliga praktiska resultat i form

39

av bättre mat. En principiellt riktig arbetsfördelning mellan SJFR och STU

Prop. 1986/87:80

är önskvärd, men viktigare är att en samlad insats inom hela livsmedels­

forskningen, enligt forskningspropositionens intentioner, verkligen kan

Bilaga 7

komma fill stånd.

Jordbruksdep;

2.27

Stiftelsen Svensk näringsforskning: Utredningens slutsatser och för­slag till framlida satsningar överensstämmer i allt väsenfiigt med Stiftel­sens uppfattning. Sfiftelsen konstaterar med särskild tillfredsställelse att utredningen föreslår en betydande satsning på området "Kost och hälsa". Sfiftelsen vill emellertid framhålla att eftersom de livsmedelslekniska processernas utformning har etl stort inflytande pä produkternas närings­värde är det angeläget att också den livsmedelslekniska forskningens be­hov tillgodoses.

2.28

Biodynamiska föreningen:- forskning som belyser odlingsåtgär­dernas inverkan på näringskvaliteten hos produkterna måste ges hög prio­ritet. Ingenstans i rapporten finns sådan forskning överhuvudtaget an­tydd.

I ett framtidsinriklat program för forskning för bättre mat är det en allvarlig brist att där helt saknas förslag till forskning om odlingsåtgärder­nas inverkan på kvaliteten.

Det är också en allvarlig brist att programgmppen inte beaktat den forskning och den praktiska verksamhet som redan finns när det gäller sambandet mellan produktionsätgärder och näringskvalitet, och inte heller tagit kontakt med någon av de institutioner som inom det biodynamiska arbetet sysslar med dessa frågor.

2.29

Landsorganisationen i Sverige stöder i princip SJFR:s förslag gällande forskningsprogrammets huvudområden.

2.30

Centralorganisationen SACO/SR kan--- - inte---- gä in

närmare på de föreslagna forskningsområdena ulan kan bara rent allmänt tillstyrka inriktningen. Kunskap måste tas fram inom hela livsmedelsked­jan. Detta är väsentligt när man idag talar om malkvaUtet. SACO/SR noterar att inget av programområdena speciellt diskuterar innebörden av "kvalitet", men fömtsätter att kvalitetsfrågorna går som en "röd träd" genom de föreslagna programområdena. Kvalitet och kontroll måste präg­la all forskning som rör livsmedel. Forskning i kvalitets- och kontrollfrågor är därför ett angelägel krav.

Frågan om informafion lill och utbildning av konsumenter berörs endast i förbigående men bör icke desto mindre vara ett utomordentligt vikfigt led i forskningsprogrammet och ägnas ökad uppmärksamhet.

2.31                                              Sveriges livsmedelsindustriförbund:       Rapporten beskriver och

uttrycker behov av forskning för att man skall få en mer gedigen veten­skaplig grund för produktion, industriell förädling, hantering och konsum­tion av livsmedel. Mot bakgmnd av detta är del då förvånande och olyck­ligt atl området Livsmedelsteknik icke beaktas i SJFR: s förslag, I uppdra-

40

get anges visserligen atl "STU även i fortsättningen skall ha ansvar för

Prop. 1986/87:80

teknisk forsknings- och utvecklingsverksamhet med anknytning till livsme­

delsindustrin." Men det hade dock varit lämpligt att i samband med att ett

Bilaga 7

lolalförslag presenteras också se över denna förutsatta uppdelning.

Jordbruksdep.

Medel för grundforskning inom Livsmedelsteknikens områden kommer

----- inte att finnas tillgängliga varken i SJFR: s eller STU:s program,

vilket framför allt kommer att drabba avdelningen för livsmedelsteknik vid Lunds tekniska högskola. Detta vore olyckligt för såväl svensk livsmedels­industri som de exportföretag som tillverkar utrustning för livsmedelsin­dustrin.

SLIM vill därför föreslå att fill den livsmedelstekniska forskningens förfogande ställs nödvändiga medel och atl Livsmedelsteknik inbegrips i det föreslagna gemensamma forskningsprogrammet.

2.32 Alfa-Laval Food Engineering AB: I mänga avseenden är förslaget väl utarbetat. I ett avseende anser vi emellertid att forslaget är bristfailigt, och det gäller området Livsmedelsteknik.

---- I uppdraget anges visserligen alt "Styrelsen för teknisk utveck­

ling skall även i fortsättningen ha ansvar för teknisk forsknings- och

utvecklingsverksamhet med anknytning till livsmedelsindustrin" men det

hade varit lägligt alt i samband med att man lägger ett lötalförslag som

detta också se över den förutsatta uppdelningen. Utredningen synes inte

heller ha dragit några slutsatser om behovet av livsmedelsteknisk forsk­

ning från de internationella jämförelser man gjort - .

Även om SJFR avser att söka undvika vissa praktiska olägenheter för anslagssökande forskare genom inrättande av ett beredningsutskott för "... att i samband med behandlingen av inkomna ansökningar genom direktkontakter med FRN, STU och MFR söka verka för en samordning som hindrar alt ansökningar hamnar mellan olika organ ..." löser detta inte de reella problemen om inte berörda anslagsgivare har niedel att fördela fill förfogande.

Så som SJFR:s förslag och STU:s planer nu är utformade kommer medel för gmndläggande FoU inom större delar av området Livsmedels­teknik inte att finnas tillgänglig frän någondera instaiisen. En sådan ut­veckling vore ytterst olycklig såväl för svenska livsmedelskonsumenter, som för den industri som betjänar dem. Det vore också olyckligt för den svenska industri som framgångsrikt tillverkar och exporterar utmstning för livsmedelsindustrin.

Vi yrkar därför att området Livsmedelsteknik på lämpligt sätt inbegrips i det framtida livsmedelsforskningsprogrammet;

3 Resurser

3.1 Socialstyrelsen anser att det är myckel angelägel att livsmedels­

forskning ges större resurser.

41

---- om begränsningar i forskningens omfattning blir nödvändig bör

de konsumenfinriktade insatserna prioriteras framför den mer produk­tions- och förädlingsinriklade forskningen.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

3.2------------------- Konsumentverket:  Mot bakgrund av den betydelse livsmedels­

området har för de enskilda hushällens ekonomi och därmed också för

samhällsekonomin, för folkhälsan och för miljön anser Konsumentverket

att en ökad resursinsats till forskning pä området kan försvaras. Om del

statsfinansiella läget omöjliggör en ökad tilldelning av föreslagen storlek

anser Konsumentverket att möjligheten fill omfördelning inom SJFR på

nytt bör ses över. Vidare bör en omfördelning inom samtliga berörda

forskningsråd noggrant prövas för alt säkerställa tillräckliga resurser för en

samlad forskning på målområdet,

---- Verket önskar framhålla att även företag inom distribution och

handel bör ta ett större finansiellt ansvar varför SJFR även bör söka få etl samarbete till stånd med dessa led i livsmedelskedjan,

3.3----------------------------------------------------- Uppsala universitet tillstyrker yrkandet om ökade basresurser för livs­

medelsforskning och vill samfidigt understryka att en betydande forsk­

ningspotential för livsmedels- och nutritionsforskning redan idag finns i

Uppsala, men att den inte till fullo utnyttjas pga. bristande resurser.     

Den existerande forskningskompetens som f. n. finns att bygga vidare på anser rektorsämbetet inte vara fillräcklig för att fullgöra de mål som skis­seras i rapporten. Det krävs en specifik kompetensuppbyggnad bl.a. via en ökad satsning på forskarutbildning inom den typ av projekt som program­gruppen föreslår och en initiering av forskningssamarbete, som program­gruppen föreslår, anses nödvändig.

3.3 Lunds universitet: Utredningen ger inget förslag lill medelsresurser för den tekniska grundforskningen inom livsmedelsområdet. Det förutsätts att ansvaret för den tekniska gmndforskningen på livsmedelsområdet skall ligga hos STU. Detta bör också innebära atl STU på delta område ges befogenhet och budgetmässiga resurser att verka som etl forskningsråd. STU har i sina förslag till program och äskanden för budgetåret 1987/88-1989/90 emellertid ej livsmedelsteknik som eget programområde. Man kan därför starkt tvivla på att STU kan motsvara de förväntningar på stöd till livsmedelsteknisk grundforskning som ställs med tanke på den breda och inlerdisciplinära gmndforskning utredningen önskar.

3.5 Fiskeristyrelsen:- Det är en angelägen uppgift för det allmänna att

garantera hälsosamma och giftfria livsmedel. Området bör därför tillföras de 21 miljoner kronor per är som SJFR föreslår.

3.10 Forskningsrådsnämnden: - -  Om prutningar måste ske anser nämnden alt de inte bör drabba forskningen inom distributions- och konsu-

42

mentledet--- eftersom denna är mer eftersatt än andra områden och

ytterst betydelsefull. Del är i första hand inom dessa tvä led av kedjan som betydande förstärkningar behövs. Om medel ej kan tillskjutas är en alter­nativ lösning till pmtningar att man omdisponerar ytterligare medel genom att ex. överföra medel från forskning kring primärproduktionen till forsk­ning rörande de senare leden i livsmedelskedjan.

Vad gäller satsningar på området kost och hälsa bör enligt nämndens

mening förutsättas att MFR ökar sina insatser inom området i enlighet med

det huvudansvar för näringsfysiologisk forskning man har. Delta innebär

att SJFR:s satsningar inom området Kost och hälsa inte skulle behöva

ligga inom det basala näringsfysiologiska forskningsområdet. Även inom

del tillämpade näringsfysiologiska området har MFR elt huvudansvar men

det framgår av SJFR:s rapport att man bedömer området som viktigt och

är beredd till stora insatser.  

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

3.11 Medicinska forskningsrådet: Det hade varit fördelaktigt om

SJFR givit en något mer detaljerad kostnadsmotivering i samband med de konkreta anslagssummor som föreslås tillföras de olika programområdena.

3.14--------------------------- Sveriges lantbruksuniversitet:  Vi vill särskilt betona vikten av

att de universitet och högskolor som fortsättningsvis skall vara involve­rade i livsmedelsforskningen filldelas fasta basresurser för forskningen. Det kan ske genom överföring av vissa av de resurser som givits i form av projektanslag.

 Vi stöder SJFR:s krav på resursförstärkningar för livsmedels­

forskning. Inom ramen för de anslag som SLU förfogar över har en viss

omfördelning av resurser lill Hvsmedelsforskning redan skett.       

3.15    Statens pris- och kartellnämnd: Det är också viktigt att denna forsk­

ning kan finansieras.

En möjlighet är att här aktuell forskning får konkurrera med övrig

forskning om de medel som flyter in i form av miljöavgifter. Vidare bör

undersökas om inte prioriterade forskningsprojekt inom primärproduk-

tionen kan finansieras via de medel som anvisas till olika undersökningar

inom ramen för jordbruksprisregleringen.     

3.16-------------- Statskontoret   anser det angeläget att särskilda resurser avsetts

för denna typ av forskning. Statskontoret kan däremot inte på gmndval av rapporten ta ställning lill omfattningen av det föreslagna medelsbehovet.. Enligt statskontorets bedömning bör man i första hand pröva fömtsättning­arna all läcka medelsbehovel genom omfördelning av medel från traditio­nell jordbmksforskning i primärledet fill den framtida livsmedelsforskning­en.

---- Enligt statskontorets uppfattning bör ett samarbete med industrin

om samfinansiering av forskningsprojekt inom livsmedelsområdet efter­strävas i ökad omfattning. De positiva erfarenheter som redovisas i försla-

43

get bör utgöra en gmnd för ett vidare samarbete.

3.17 Riksrevisionsverket konstaterar till att börja med atl programgmppens förslag baseras på förutsättningen att huvudsakligen nya resurser kan avsättas för livsmedelsforskning, trots alt utgångspunkten för uppdraget var att föreslå ett forskningsprogram som i huvudsak kan finansieras inom ramen för tillgängliga forskningsresurser. RRV är kritisk mot att förslaget inte närmare redovisar skälen till att ytterligare omprioriteringar inte anses möjliga.

Enligt RRV kan programgmppens syn på möjligheterna lill ompriorite­ringar förklaras av den alltför snäva avgränsning av begreppet tillgängliga forskningsresurser som gjorts. Enligt RRV bör basen för möjliga ompriori­teringar fill förmån för livsmedelsforskning, givet principen om en helhets­syn på livsmedelskedjan, inte enbart omfatta de medel som används för livsmedelsforskning idag ulan vidgas lill såväl forskning som utförs vid Sveriges lantbmksuniversitet avseende primärprodukfion som forskning inom det medicinska området. RRV tar därvid inte ställning fill om det är möjligt eller önskvärt att undandra vare sig jordbmksforskning eller den medicinska forskningen resurser men verket anser att programgmppen borde ha prövat den frågan.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

3.18------------------------------ Lantbrukarnas riksförbund hälsar    SJFR:s inifiativ till samver­

kan med näringslivet inom särskilda program för mer tillämpad forskning

med tillfredsställelse. Denna modell bör kunna vidareutvecklas. Samtidigt

vill förbundet understryka nödvändigheten av att redan befintliga FoU

resurser, t.ex. den forskningsverksamhet som bedrivs vid Köttforsknings-

insfitutet, utnyttjas för att undvika att en dubblerad verksamhet byggs upp.

LRF utgår ifrån att SJFR får ett resurstillskott på 21 milj. kr./år för livsmedelsforskning enligt del förslag som framlagts.

3.19------------------- Kooperativa förbundet:    '

 - Även konstaterandet att livsmedels­

forskningen utomlands i flera länder är av betydligt större omfattning per

capita och att därför svensk livsmedelsindustris konkurrenskraft på sikt

blir hotad anser KF är starka argument för att stödja utredningens förslag

om att medel årligen avsätts på forskningsprogrammets huvudområden

enligt [SJFR:s förslag].- 

3.21 Sveriges industriförbund; Den grundläggande, långsiktiga kunskaps­uppbyggnad och den gmndforskning som otvivelaktigt behövs bör hand­has och finansieras av staten. Industrins FoU-insatser som redan nu är relativt betydande bör disponeras för forskning inom det egna företaget, för åtaganden gentemot branschforskningsinsfitut och för viss (eventuellt utökad) uppdragsforskning vid universitet och högskolor.

Förbundet vill slutligen framhålla, atl vi självfallet delar den i rapporten uttryckta åsikten att en väsentlig förstärkning av de statliga basresurserna för livsmedelsforskning är mycket angelägen. Vi har dock svårt att se hur en sådan förstärkning skall kunna komma till stånd annat än i begränsad utsträckning med tillämpande av regeringens direktiv att finansiering i

44

huvudsak skall ske inom ramen för tillgängliga forskningsresurser.

Prop. 1986/87:80

3.22 Sveriges grossistförbund: I stället för att pröva möjligheterna til! om-     Bilaga 7 prioriteringar - som självklart alltid finns inom en så omfattande verksam-     Jordbruksdep. het som skogs- och jordbmksforskningen - har rådet valt att föreslå ytterligare medel. Detta finner vi otillfredsställande.

3.24 Trädgårdsnäringens riksförbund:        Utredningen diskuterar den

föreslagna resursförstärkningen till livsmedelsforskningen under etl antal

huvudmbriker. Diskussionen upplyser inte om vilka prioriterade forsk­

ningsprojekt som är tänkta eller tänkbara och det är därför svårt att göra

skälighetsbedömningar av de respektive medelsbehoven. Förbundet har

inget att erinra mot formuleringen av huvudforskningsområdena - rubri­

kerna. Dock ifrågasattes starkt de knappa anspråken under mbriken "mat

och säkerhet". Förbundet upplever att det är inom detta område som

prioriteringar måste göras. 

3.30 Centralorganisationen SACO/SR: När det gäller högskolans forskar­tjänster vill SACO/SR betona att resurser avsätts till rekryterings- och meriteringstjänster för disputerade forskare. Forskningssatsningar kan bli meningslösa om inte tillgången på goda forskare säkras.

4 Organisation

4.1

Socialstyrelsen:- För en positiv utveckling är det enligt socialsty­relsens uppfattning myckel angeläget att de olika forskningsråden (FRN, MFR, STU) samarbetar och att SJFR lar tillvara den kompetens och de erfarenheter som där finns.

4.2

Konsumentverket: SJFR föreslår att rådet fär ansvaret för det föreslag­na forskningsprogrammets genomförande. Konsumentverket har inget atl invända mot detta men vill understryka betydelsen av att ett sammanhållet forskningsprogram kan säkerställas. I likhet med SJFR anser konsument­verket att elt rådgivande organ med representanter för andra forsknings­råd, jordbmksnäring, industri, distribufion och handel, konsumenter och berörda myndigheter bör inrättas bl.a. för att tillförsäkra en sådan samord­ning av forskningen. Verket finner det lämpligt atl, såsom SJFR föreslår, forskningsprogrammet utvärderas efter 5 är.

4.3

Uppsala universitet:- det förefaller praktiskt att SJFR får ansva­ret för den sammanhållande funktionen, men att som led i detta även kontakt bör tagas med SAREC, Sfiftelsen svensk näringsforskning och Stiftelsen svensk livsmedelsteknik.

4.3 Lunds universitet: Det antyds att ett beredningsutskott inom SJFR skulle verka för en samordning mellan råden. Vi vill starkt tillstyrka viklen av atl ett sådant samordningsorgan verkligen kommer till stånd och

45

fär erforderiig kompetens och inflytande.

Prop. 1986/87:80

4.3 Göteborgs universitet ser         myckel positivt på förslaget atl SJFR,     Bilaga 7

MFR, FRN, STU och HSFR skall göra en gemensam satsning på närings-     Jordbruksdep. forskning genom en gemensam kommitté som skulle ta ställning fill inkom­na ansökningar för vidare beredning.

4.3

Karolinska institutet önskar - - framhålla det väsentliga i atl Medicinska forskningsrådet blir det statliga organ som i händelse av en satsning på "kost och hälsa" får del omedelbara ansvaret för anslagsför­delningen bland landets näringsforskare. Det torde vara uppenbart att Medicinska forskningsrådet är mest kvalificerat atl prioritera bland an­slagsansökningar från forskare vid medicinsk fakultet.

4.4

Lantbruksstyrelsen anser att det är en bra lösning om SJFR får till uppgift att svara för samordningen av forskningsinsatser som berör hela livsmedelskedjan. Styrelsen tillstyrker förslaget alt SJFR inrättar en rådgi­vande samrädsgmpp för livsmedelsforskningen. Lantbruksstyrelsen är be­redd att medverka i en sådan gmpp vad gäller frågor som berör styrelsens ansvarsområden.

4.5

Fiskeristyrelsen: SJFR avser atl tillsätta ett rådgivande organ för väg­ledning i de övergripande prioriteringsfrågor som uppstår under program­mets genomförande. Fiskeristyrelsen fömtsätter att fiskets intressen blir representerade i detta organ.

4.6

Statens livsmedelsverk: - Den ökade satsningen pä livsmedels­forskningen som nu kommer alt ske enligt SJFR: s program bör inte få leda till en minskning av de insatser som övriga råd hittills ort inom området. Det ligger därför vikt uppå att SJFR och övriga berörda räd utvecklar samarbetsformer på sätt som föreslagits i rapporten. I det sammanhanget anser livsmedelsverket alt inrättandet av ett rådgivande organ är ända­målsenligt.

4.7

Statens jordbruksnämnd: Med hänsyn fill [jordbruksnämndens]

ansvar i fråga om kvalitelsbelalningen och fördelningen av prisreglerings­

medel för forsknings- och utveckUngsändamål utgår Gordbmksnämnden]

från att nämnden blir representerad i det rådgivande organet. Det är

allmänt sett angeläget med en samordning av insatserna på kvalitetsområ­

det. --- 

4.9 Styrelsen för teknisk utveckling anser det riktigt att det övergri­

pande ansvaret till samordning av forskning inom hela livsmedelskedjan

ligger pä SJFR och att man knyter etl rådgivande organ lill sig     . I

mer konkreta gränsdragningsfrägor mellan STU och SJFR torde dock direktkontakt mellan den handläggande personalen vara nödvändig.

4.10 Forskningsrådsnämnden hälsar---- med glädje de inviter till

46

samarbete kring detta program som SJFR ger, samtidigt som vi i detta samarbete också måste bevaka att de av nämnden igångsatta forsknings­projekten kan få fortsätta enligt planerna.

4.11 Medicinska forskningsrådet - - - vill för sin del påminna om att

huvudansvaret för stöd lill den gmndläggande medicinska näringsforsk­

ningen --- skall ligga hos MFR. Det ler sig därför logiskt att eventuella

nya anslagsmedel för forskning inom programområdet "kost och hälsa" - - i första hand administreras av MFR. - MFR finner det angeläget alt det bildas en för de olika råden gemensam samordningskom­mitté som bl.a. kan bidra till att katalysera mera tvärvetenskapliga kon­takter inom livsmedelsforskningen och därmed till genomförandet av ett mera sammanhållet forskningsprogram inom detta område. Självfallet kommer MFR atl vilja medverka i en sådan kommitté.

SJFR---- [föreslår] att institutioner som får ta del av de extra medlen

för livsmedelsforskning efter en viss prövotid bör få sig medel tilldelade på

en permanent basis-- . MFR delar inte detta synsätt. MFR anser atl

programforskningsmedel av det aktuella slaget alltid bör vara tidsbegrän­sade (med möjlighet fill förlängning) samt föremål för regelbunden veten­skaplig granskning enligt den kutym som normall tillämpas inom forsk­ningsråden. På sä sätt främjas enligt MFR:s mening bäst god forskning och optimal användning av anslagsmedel.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

4.12 Humanistiska samhällsvetenskapliga forskningsrådet anser att området forskning om mat måste tillföras ökade resurser för humanisfisk-samhälls-vetenskaplig gmndforskning. HSFR har beslutat atl tillsammans med SJFR, FRN, MFR och STU medverka i den föreslagna gemensamma satsningen på närings- och livsmedelsforskning under förutsättning att statsmakterna, enligt SJFR: s förslag, ställer särskilda medel till förfogande för ändamålet. Vidare kommer rådet att låta sig företrädas i en samräds­gmpp med olika intressenter, om SJFR beslutar atl inrätta en sådan. HSFR fömtsätter att forskningen kommer att hålla hög kvalitet och vara konkurrenskraftig gentemot annan humanistisk-samhällsvetenskaplig forskning.

4.14 Sveriges lantbruksuniversitet: Med hänsyn lill den splittrade bild som livsmedelsforskningen uppvisar bör SJFR ges ett fortsatt övergripande ansvar för utvecklingen av forskningsområdet. Vi menar att rådet har goda fömtsättningar att la fram de särskilda forskningsprogram på delområden som behövs och att göra de prion'teringar som alltid krävs.

4.16 Statskontoret delar utredningens förslag att tillsätta en gemen­

sam kommitté för berörda forskningsorgan.

Utredningen överväger vidare all inrätta ett rådgivande organ, en sam­

rädsgmpp för livsmedelsforskning . Statskontoret är av den uppfatt­

ningen alt ett konstmkfivt arbete endast kan komma fill stånd om målsätt­

ning och syfte med gruppens arbete preciseras mera i detalj. Gmppens

arbete bör tidsbegränsas och utvärderas.

47

4.18 Lantbrukarnas riksförbund---- tillstyrker denna av SJFR föreslag­

na samordning speciellt som det finns en del obesvarade frågor, t.ex. vem

som skall ha huvudansvaret för viss livsmedelsteknisk forskning. Många

gånger har ansökningar hamnat mellan olika forskningsråd och därmed har

finansiering av angelägen forskning försvårats, LRF tillstyrker också inrät­

tandet av en samrädsgmpp för livsmedelsforskning i vilken företrädare för

andra forskningsråd samt representanter för industri, jordbmksnäring,

handel, konsumenter etc. ingår.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 7 Jordbruksdep.

4.20    ICA-förbundet: Den gemensamma satsningen på näringsforskning

mellan SJFR, MRF, FRN, STU och HSFR är bra. På så sätt kan forsk­

ningsresurserna samordnas och utnyttjas effekfivare.

Om förslaget att inrätta ett rådgivande organ en samrädsgmpp 

kommer fill genomförande är vi givetvis intresserade av att aktivt medver­

ka i en sådan. Vi noterar med tillfredsställelse att livsmedelskedjans alla

led blir representerade.- 

4.21    Sveriges industriförbund: Det övergripande organisatoriska ansvaret

för forskningsprogrammets genomförande kan lämpligen ligga hos SJFR,

med uppgift att samordna och finansiera hela livsmedelsforskningen. Vi

fömtsätter då atl industrin blir företrädd såväl i själva forskningsrådet som

i det föreslagna rådgivande organet.

4.25

Sveriges fiskares riksförbund har inget att invända mot atl SJFR far ansvaret för programmet.

4.26

SIK-Svenska livsmedelsinstitutet:------ En     samordning finns

oss veterligt inte idag och kan knappast uppnås enbart genom tillkomsten av gemensamma beredningsutskott för bedömning av ansökningar, av det slag som SJFR föreslår.

4.27    Stiftelsen Svensk näringsforskning: Det är Stiftelsens förhoppning att

det för SJFR, MFR, STU och Forskningsrådsnämnden gemensamma be­

redningsorganet skall fungera så att inga ansökningar i fortsättningen ris­

kerar att falla mellan olika anslagsbeviljande instanser.

4.29 Landsorganisationen i Sverige stöder SJFR:s förslag att inrätta ett rådgivande organ med företrädare för berörda statliga organ samt för konsumenter och producenter som kan ge SJFR vägledning i de övergri­pande prioriteringsfrågor som uppstår under programmets genomförande.

4.32 Sveriges livsmedelsindustriförbund: I rapporten föreslås vidare, alt ett beredningsutskott skall tillsättas som i samband med behandlingen av inkomna ansökningar genom direktkontakter med FRN, STU och MFR "skall söka verka för en samordning som hindrar att ansökningar hamnar mellan olika organ ...". Del finns anledning att ifrågasätta om delta utskott kommer att kunna hantera forskningsprojekt som innefattar flera forsk­ningsråds ansvarsområde.

48

Innehållsförteckning

Prop. 1986/87:80

1

Inledning  ........................................................       1

2

Jordbmks- och livsmedelsforskning   ..................... 

2     Bilaga 7

3

Inriktningen av forskningen vid Sveriges lantbruksuniversitet ....

5    Jordbruksdep.

4

Skogsforskning   ...............................................       6

5

Tekniskt utvecklingsarbete m. m...........................       7

6

Användning av bekämpningsmedel i jordbmket   ......       8

7

Användningen av miljöavgifterna pä bekämpningsmedel och han­delsgödsel      

10

8

Hemställan   .................................................... 

.. 

11

9

Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88   ................. 

.. 

11

Bilaga 7:1    Sammanställning av remissyttranden över skogs- och jordbmkets forskningsråds (SJFR) rapport Forskning för

bättre mat   ......................................... 

.. 

28

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1987                                                                                                         49

Bilagas    Prop. 1986/87:80 Bilaga 8

Arbetsmarknadsdepartementet

Arbetsmarknads-

dep.

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987

Föredragande: statsrådet Anna-Greta[REDACTED_EFTERNAMN] såvitt avser punkterna 1-7; statsrådet Georg[REDACTED_EFTERNAMN] såvitt avser punkterna 89.

Anmälan till proposition om forskning

1 Inledning

Arbetsmarknadsdepartementets ansvarsområde omfattar frågor om ar­betsmarknad, arbetsliv, jämställdhet samt invandring.

Föredragandenas överväganden

2 Arbetsmarknadspolitisk forskning

2.1 Arbetsmarknadspolitikens roll

Arbetslösheten i Västvärlden har under 1980-lalet varit mer omfattande än någon gång tidigare under efterkrigstiden. I början av år 1987 går, efter i prakfiken 15 års oavbmten ökning, över 32 miljoner människor inom OECD-området ulan arbete. Arbetslösheten åtföljs av lågt kapacitetsut­nyttjande, kapilalförstörelse, utslagning, sociala spänningar och mänskliga tragedier.

Under det senaste decenniet har ekonomerna mot denna bakgmnd fört en intensiv debatt om arbetslöshetens orsaker och möjliga botemedel. Debatten har pendlat mellan olika plan frän gmndforskning till renodlad empiri. Någon enighet mellan olika "skolor" har inte uppnåtts - uppfatt­ningarna fortsätter att gå isär.

Åttiotalets arbetsmarknads- och arbelslöshelsproblem kan inte fångas i enkla och entydiga begrepp. Dagens arbetslöshet i Sverige liksom i de flesta länder har flera orsaker och kräver därför flera olika typer av åtgärder samfidigt. Utvecklingen av arbetslösheten i de tongivande län­derna i OECD-området del senaste halvdecenniet illustrerar farorna med en alltför ensidigt inriktad politik.

Jag anser att styrkan i den svenska modellen för en aktiv arbetsmark-nadspolifik ligger dels i den nära kopplingen fill den ekonomiska politiken och dels i bredden av insatser eller i insikten om behovet av arbetsmark­nads- och inte enbart arbetskraftspolitik.

"Arbete åt alla" är sannolikt den mest ambitiösa målsättning en regering kan ha. Denna målsättning slår fast. Arbetsmarknadspolitiken är en viktig

I    Riksdagen 1986187. 1 saml. Nr 80. Bilaga 8

beståndsdel i den ekonomiska politik som bedrivs för atl uppnå delta.     Prop. 1986/87:80 Arbetsmarknadspolitiken utnyttjas för att uppnå mål av bl.a, stabilise­rings-, allokerings- och fördehiingspolilisk karaktär. En aktiv arbetsmark-     Bilaga 8 nadspolifik kan ses som en fömtsättning för en utveckling av välfärden för     Arbetsmarknads­alla i en ekonomi vars internationella beroende ständigt medför krav på     dep. omställning och förnyelse hos människor och företag. Genom arbelsmark­nadspolitiska åtgärder dämpas konflikter mellan olika mål såväl inom den ekonomiska politiken som mellan ekonomisk politik och utbildningspoli­tik, socialpolitik m.m.

Under de årtionden som den svenska arbetsmarknadspolifiken har ut­vecklats har det skett betydande förändringar på arbetsmarknaden och i politikens inriktning. I vår omvärld ifrågasätts rimligheten av målet full sysselsättning. Arbetslösheten har tenderat att stiga även i vårt land. Detta bottnar framför allt i förlängda arbetslöshetsperioder, vilket betyder ett skärpt fördelnings- och välfärdspoliliskt problem. Det har samtidigt skett förändringar av arbetsmarknadens funktionsförmåga. Den yrkesmässiga och geografiska rörligheten har minskat trendmässigt, vilket har en häm­mande inverkan på resursallokeringen i ekonomin.

De bakomliggande orsakerna till denna utveckling är av största betydel­se för den konkreta utformningen av arbetsmarknadspolitiken. Detta stäl­ler krav på forskningsinsatser över ett brett fåll av arbetsmarknaden. Betydelsen av forskning om förhållanden och tendenser pä arbetsmarkna­den, om arbetskrafisutbudets och arbetskraftsefterfrägans bestämnings­faktorer, om anpassningsprocesserna pä arbetsmarknaden och om stmklu­rer, beteenden och effekter vilka kan förknippas med arbetslöshet måste kraftigt betonas.

2.2 Delegationen för arbetsmarknadspolitisk forskning

(EFA)

Forskning inom arbetsmarknadspolitikens område bedrivs främst på initia­

fiv av delegaUonen för arbetsmarknadspofitisk forskning (EFA) som är

knuten till arbetsmarknadsdepartementet. EFA har inte givits något hel-

i

täckande ansvar för seklorsforskningen på arbetsmarknadsområdet. Dele­gationens uppgift är att la initiafiv till och biträda vid forskning kring arbetsmarknadspolitikens verkningar, Avgränsningen av EFA:s forsk­ningsområde bestäms utifrån detta. Del finns vad gäller andra aspekter på forskningen kring arbetsmarknaden speciella sektorsforskningsorgan så­som dclegafionen för invandringsforskning (DEIFO), delegationen för jäm­ställdhetsforskning (JÄMFO), expertgmppen för forskning om regional utveckling (ERU) och delegationen för social forskning (DSF). Arbetsmil­jöfonden och arbelarskyddsslyrelsen stöder resp. bedriver arbetslivs- och arbetsmiljöforskning. Vidare bedrivs forskning inom området vid forsk­ningsinstitut såsom arbetslivscentrum och institutet för social forskning (SOFI) vid universiteteli Stockholm.

I EFA ingår företrädare för arbetsmarknadsdepartementet, myndighe­

ter, arbetsmarknadens parter och forskarsamhället. Utgångspunkten för

delegationens arbete med att la initiativ till och biträda vid forskning kring

2

arbetsmarknadspolitikens effekter är ett av regering och riksdag godkänt forskningsprogram (prop. 1983/84:107, bilaga 7). Den forskning som stöds av EFA bedrivs företrädesvis inom högskolans ram och finansieras helt eller delvis från anslagsposten Forskning och utveckling under det utred­ningsanslag som arbetsmarknadsdepartementet disponerar.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

2.3 Prioriteringar

I 1986 års budgetproposition (1985/86:100 bil. 12) anmälde jag fill riksda­gen atl jag ställde mig bakom det förslag till forskningsprogram EFA presenterade hösten 1985. Mot bakgmnd av utvecklingen på arbetsmark­naden och tidig£U"e forskningsresultat anges i forskningsprogrammet fyra prioriterade forskningsområden. Jag anger här endast kortfattat inriktning­en av dessa. De fyra samlingsmbrikerna är:

1.  Forskning kring arbetsmarknadens funktionssätt

2.

Forskning kring arbetsmarknadspolifikens roll och utformning

3.

Utvärdering av arbetsmarknadspolifiska åtgärder

4.

Forskning kring genomförandet av arbetsmarknadspolitiken.

Inom området "arbetsmarknadens funkfionssätt" gör jag bedömningen att arbetsmarknadens anpassningsförmåga kommer alt bli en fortsatt cen­tral problemställning framöver och att del således finns ett stort behov av fortsatt forskning kring rörligheten och anpassningen på arbetsmarknaden. Denna forskning bör avse såväl privat som offentlig sektor. Till de angeläg­na frågorna hör bl.a. tendenserna till internalisering och sektorisering av den svenska arbetsmarknaden.

Vad gäller området "forskning kring arbetsmarknadspolitikens roll och utformning" anser jag att det finns ett stort behov av mer övergripande analyser av arbetsmarknadspolifikens funktion i förhållande fill övrig eko­nomisk polifik. EFA menar här bl.a. att arbetsmarknadspolitikens omfatt­ning reser frågan hur stor den arbetsmarknadspolitiska volymen kan vara utan att det uppstår allvarliga återverkningar pä den ordinarie arbetsmark­naden och utan att arbetsmarknadspolitiken föriorar i effektivitet. Jag anser också att dessa aspekter måste prövas seriöst. Engagemanget för och tilltron lill arbetsmarknadspolitiken fär inte tas ull intäkt för att vissa problemställningar negligeras. Den ekonomiska politiken utgör ett sam­manhängande system där insatser inom ett område har återverkningar inom andra områden och där valet mellan handlingsalternativen är ytterst komplicerat. Detta ställer krav pä fortlöpande forskningsinsatser av såväl empirisk som teoretisk art.

Inom båda de ovannämnda forskningsområdena är det givetvis angelä­get att få fram forskningsprojekt som bidrar till att besvara frågan hur arbetsmarknadspolifiken skall utformas för atl på bästa sätt stödja den övergripande ekonomisk-politiska strategin alt återföra ekonomin till lång­siktig balans och full sysselsättning.

På forskningsområdet "utvärdering av arbetsmarknadspolifiska åtgär­der" är också metodutveckling ett prioriterat område. Av speciellt intresse är metodfrägor kring kontrollerad försöksverksamhet, uppbyggande och utnyttjande av longitudinella dalabaser och skattningar av undanträng-

ningseffekter och andra indirekta effekter av arbetsmarknadspolifiska ål-gärder. Några åtgärder som enligt min mening bör utvärderas de närmaste åren är exempelvis ekonomiska sfimulanser eller andra metoder för att påverka anpassning och röriighet, olika åtgärder för att förbättra arbets-marknadsförhällandena för handikappade och olika former av rekryte­ringsstöd för utsatta gmpper.

I forskningsprogrammet har också understmkits behovet av analyser av de arbetsmarknadspolifiska besluts- och genomförandeprocesserna, dvs. implementeringsforskning. De förändringar av styrformerna inom arbets­marknadspolitiken som nu sker ställer enligt min uppfattning också stora krav pä uppföljning och utvärdering men också pä mera gmndläggande studier av implementeringsprocesserna. Det gäller t.ex. i en så komplex organisation som arbetsmarknadsverket. Den förskjutning mot målstyr­ning som sker inom verket måste utvärderas i relafion fill de ohka målen för arbetsmarknadspolitiken och arbetsmarknadens behov.

Kommunemas ökade medverkan i arbetsmarknadspolifiken kommer att innebära förändringar i beslutsprocessen och ställa krav på förändringar av styrmedlen, något som också förutsätter forskningsinsatser av tvärveten­skaplig natur.

Anspråken på en nära samverkan mellan arbetsmarknadspolitik och övrig ekonomisk politik kommer att beslå. Lönebildningens betydelse för arbetsmarknadens funktionssätt behöver också studeras. Behovet av ett forskningsbaseral underlag för bedömningar av bl.a. arbetsmarknadspoli­tikens verkningar i relafion till alternativa åtgärder inom andra politikom­råden kommer därmed att kvarstå.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

2.4 Överväganden

EFA:s betydelse för inriktningen och orhfattningen av den arbetsmark­nadspolitiska forskningen har varit och är myckel slor. Genom EFA har en serie forskningsprojekt av hög kvalitet inifierats eller kanaliserats. Genom internationellt forskar- och forskningsutbyte håller sig EFA underrättad om forskningsfronten inom sill område. EFA är ocksä ett forum där forskare och avnämare av arbetsmarknadspolitisk forskning dryftar upp­slag lill samt genomförande och resultat av forskning utifrån respektive intressents synvinkel. Enligt min mening har detta lett till väsentligt ökad förståelse mellan forskare och avnämare och det är den främsta orsaken till att resultaten av de olika studierna många gånger direkt eller indirekt har kunnat utnyttjas och appliceras på den konkreta utformningen av arbets­marknadspolitiken.

Jag vill i detta sammanhang också nämna den verksamhet som under årens lopp byggts upp vid SOFI. Den arbetsmarknadspolitiska forskning som bedrivs vid institutet har successivt breddals. Antalet doktorander som i sitt avhandlingsarbete är knutna till insfitutel har ökat väsenfiigt under senare år.

Som jag anförde i den förra propositionen om forskning (prop. 1983/84:107, bil, 7) och som statsministern tidigare påpekat är del viktigt att många forskare frän olika synvinklar fördjupar sig och granskar arbets-

marknadspolitikens förtjänster och begränsningar. En gmnd för detta har lagts vid SOFI. Jag ser myckel positivt pä detta. Jag ser också mycket positivt pä det initiativ som har tagits inom EFA och som innebär att handledningskompelenta forskare kan söka treårigt programstöd för ar­betsmarknadspolitisk forskning. Programstödet är kopplat fill ett övergri­pande ansvar för forskaren att föra ett område av EFA:s arbetsmarknads­politiska forskningsprogram framåt. Resursramen ger möjlighet att via egna och andras insatser (handledningsansvar för doktorander) genomföra detta.

Mot bakgrund av vad jag nyss anfört bör de fasta resurserna för arbets­marknadspolitisk forskning förstärkas. Chefen för utbildningsdepartemen­tet har efter samråd med mig tidigare i dag föreslagit alt det inrättas två nya professurer i nationalekonomi med inriktning på arbetsmarknads­politik och i synnerhet utvärdering av arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Den ena professuren föriäggs fill universitetet i Umeå som komplement och förstärkning av den arbetsmarknads- och regionalpölitiska forskning som där bedrivs. Medel för denna professur kommer att avsättas för budgetåret 1988/89.

För den andra professuren avsätts medel för budgetåret 1989/90. Place­ringen av denna professur bör avgöras senare.

En förstärkning av resursbasen för den arbelsmarknadspolitiska forsk­ningen med ytterligare två professurer innebär ett betydande steg fi-amät. Denna satsning innebär en förstärkning av resurserna för arbetsmarknads­politisk forskning motsvarande två milj. kr. Trots detta är de samlade forskningsresurserna mycket små i förhållande fill de totala utgifterna för arbetsmarknadspofitiken. Jag avser därför atl i samband med de årliga anslagsprövningarna inom ramen för resurserna på del arbetsmarknadspo­litiska området i framtiden öka forskningsinsatserna.

Genom den ökade handledarkapacitet som de nya professurerna medför bör den reella flaskhalsen för den arbelsmarknadspolitiska forskningen, nämligen bristen på forskare, på sikt kunna undanröjas. Det är också min förhoppning att detta skall få spridningseffekter till andra universitet och forskningsinstitutioner.

Avslutningsvis vill jag också beröra det viktiga arbete i form av uppfölj­nings- och utredningsverksamhet som skall bedrivas vid myndigheterna. Det åligger varje myndighet atl följa upp och analysera resultaten av den egna verksamheten. Detta är viktigt dels i relation lill de mål och rikfiinjer statsmaktema fastställt för verksamheten, dels också för att kunna analy­sera effektiviteten och resursutnyttjandet internt. Underlaget för statsmak­ternas bedömningar om resursbehov och resursfördelning kan därmed förstärkas.

Etl primärt syfte med intern utrednings- och utvärderingsverksamhet är enligt min uppfattning att snabbt skapa underlag för myndighetens egna prioriteringar och korrigeringar av sin verksamhet. De möjhgheter som finns att inom ramen för befintliga resurser göra experiment och pröva nya metoder bör därför tillvaratas. Del är också viktigt atl varje seriöst försök utvärderas på etl sådant sätt att det kan ligga till underlag för övervägan­den även av andra än myndigheten själv. Den kontinuerliga statistik- och

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

uppgiftsinsamlingen och en löpande uppföljningsverksamhet utgör dessut­om viktiga grundvalar för den mer övergripande och djupgående arbets­marknadspolitiska forskningen. Satsningen på resultatuppföljning och ut­värdering bör därför stå i någon rimlig relafion lill verksamhetens omfatt­ning.

Enligt min mening bör inom ramen för tillgängliga resurser stor vikt läggas vid denna typ av arbete. En sådan inriktning stämmer också väl överens med den syn man inom arbetsmarknadsverket har på den centrala resp. regionala nivåns roll som styr- och serviceorgan för fältorganisationen.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

3 Hemställan

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om den arbetsmarknadspoliliskaforskningen.

4 Arbetslivs- och arbetsmiljöforskning

4.1 Allmänt

Forskning och utveckling kring arbetsmiljö- och arbetslivsfrägor har byggts ut mycket kraftigt under främst 1970-lalel..Nya organ har tillkom­mit för att finansiera eller bedriva forsknings- och utvecklingsarbete. Ar-betsmiljöfonden, tidigare arbelarskyddsfonden, intar en helt dominerande ställning som forskningsstödjande organ inom detta område. Dessutom stöds arbetslivs- och arbetsmiljöforskning av en rad andra medelsbevil­jande organ, t.ex. styrelsen för teknisk utveckling (STU), forskningsråds-nämnden och övriga forskningsråd inom utbildningsdepartementels verk­samhetsområde.

Forskning som är särskilt inriktad mot arbetslivs- och arbetsmiljöfrågor bedrivs såväl vid fristående forskningsinstitut som vid landets universitet och högskolor, t.ex. karolinska institutet, tekniska högskolan i Stock­holm, högskolan i Luleå m.fl. Vid sidan av arbetarskyddsstyrelsens forsk­ningsavdelning, som är landets största samlade institution för arbetsve-tenskaplig forskning, bedrivs dessutom sådan forskning vid t.ex. lands­tingens yrkesmedicinska kliniker, branschforskningsorgan av typ institutet för verkstadsieknisk forskning, Bygghälsan, Statshälsan m.fl. När det gäller arbetslivsforskning intar arbetslivscentmm en dominerande plats.

Den organisation som har byggts upp för arbetsmiljö- och arbetslivs­forskning har nu varit etablerad under drygt tio år. År 1972 tillkom arbetar­skyddsfonden, med ställning inom sektorn motsvarande ett forsknings­råds. Samma år införlivades det arbelsmedicinska instiiutet med arbetar­skyddsstyrelsen. Ar 1977 bildades arbetslivscentmm för forskning kring medbestämmande och arbetslivsfrågor i övrigt.

Jag kommer senare i dag att redogöra för mitt förslag att låta forsknings­avdelningen vid arbetarskyddsstyrelsen fä ställning som ett fristående insfilut för arbetsmiljöforskning. Under våren 1987 kommer jag att över-

väga de förslag beträffande arbetslivscentmm som riksrevisionsverket     Prop. 1986/87:80

(RRV) har redovisat i en rapport fill regeringen. Först därefter är liden

mogen att ta ställning till om det kan finnas skäl atl vidta ytterligare     Bilaga 8

åtgärder beträffande organisationen för forskning inom arbetslivs- och     Arbetsmarknads-

arbetsmiljöområdet,

dep.

Löntagarorganisationerna har under senare år inlett elt samarbete med universitet och högskolor som är mycket lovande. Inte minst har delta kommit till uttryck regionalt genom LO- och TCO-dislriklens arbete i t. ex. Skåne, Göteborg och Värmland. För att fördjupa och utveckla samarbetet regionalt behövs ytteriigare forskningsmedel. Utöver vad jag tidigare har beräknat i 1987 års budgetproposition under anslaget Utredningar m.m. bör ytterligare 1 milj. kr. avsättas för ändamålet. Sammanlagt innebär detta etl resurstillskott av 2 milj. kr. per år under treårsperioden.

Jag vill i delta sammanhang även peka på att regeringen i december 1985 uppdrog åt arbetsmiljöfonden all fördela ytterligare 5 milj. kr. fill arbetsta-garorganisafionema för forskningsinitierande verksamhet. Organisafioner-na skall redovisa medlens användning när dessa har förbrukats, dock senast den 29 febmari 1988. Beslut avseende fiden därefter kommer att beredas i sedvanlig ordning.

4.2 Arbetsmiljöfonden

Arbetsmiljöfonden har fill uppgift att stödja sådan forskning och utveckling samt utbildning och information som rör arbetsmiljö, medbestämmande i arbetslivet samt arbetslivsfrägor i övrigt.

Arbetsmiljöfondens verksamhet finansieras genom en särskild arbetar­skyddsavgift som för närvarande utgår med 0,35% av den totala lönesurh-man. Av avgiften går 37% till arbetsmiljöfonden. Fondens intäkter för budgetåret 1987/88 beräknas uppgå till ca 570 milj. kr.

Ca 60% av de medel som årligen avsätts fill fonden är avsedda för särskilda ändamål enligt beslut av riksdag och regering eller enligt särskil­da överenskommelser. Det gäller t.ex. bidrag till information och utbild­ning om MBL och utbildningen av styrelserepresenlanter (ca 190 milj. kr.), bidrag fill regionala skyddsombud (ca 55 milj. kr.), bidrag till forsknings­verksamheten vid arbetarskyddsstyrelsen och lill utbildningen av personal inom företagshälsovården (ca 50 milj. kr.) samt bidrag fill verksamheten vid arbetslivscentmm (ca 30 milj. kr.). Endast en Qärdedel av de medel som årligen avsätts till fonden står till förfogande för beslut i arbetsmiljö­fondens styrelse om forsknings- och utvecklingsinsatser.

Arbetsmiljöfondens stöd till forskning och utveckling spänner över hela arbetsmiljö- och arbetslivsområdet. De två ekonomiskt tyngsta delområ­dena är kemiska hälsorisker samt psykiska och sociala aspekter i arbetsli­vet, arbetsorganisafion och medbestämmande: Huvuddelen av bidragen till forskning och utveckling fördelas projektvis. Fonden stöder kontinuer­ligt mellan 650-700 projekt genom anslag.

Såväl statsmakterna som arbetsmarknadens parter har varit överens om

alt fonden bör lägga stor vikt vid sädana forsknings- och utvecklingsin­

satser som kan leda fill praktiska resultat i arbetslivet. Denna målsättning

7

finns också uttryckt i arbetsmiljöfondens instruktion (1971:803, ändrad senast 1986:837). Det har beräknats att omkring en tredjedel av fondens medel för forskning och utveckling finansierar olika former av ätgärdsin-riktade projekt såsom utvecklingsarbete, eliminationsteknik, praktiska för­sök, uppbyggande av referensanläggningar, framtagning av prototyput­rustning m.m.

Vid sidan av praktiska, åtgärdsinriktade insatser stöder fonden även kunskapsutvecklande forskning av mera långsiktig karaktär. Jag ser posi­fivi på denna utveckling, vilken också ligger i linje med de övergripande rikfiinjer för sektorsforskningen som statsministern tidigare har redovisat. Som exempel pä detta slag av insatser kan nämnas fondens toxikologiska forskningsprogram. Fondens styrelse har avsatt 40 milj. kr. som en plane­ringsram för tiden 1985-1990 för detta program.

Även inom andra områden har arbetsmiljöfonden samlat projeklvisa insatser till mera sammanhållna forskningsprogram. Program som redan pågår avser företagshälsovård och lokalt miljöarbete, toxikologisk forsk­ning, ledning, arbetsorganisation och medbestämmande samt ny teknik, arbetsorganisation och arbetsmiljö. Under budgetåret 1985/86 har fonden satt igång förberedelser för ytterligare nlra programsatsningar. Dessa gäller dels frågor om människa-datorinterakfion, där ett gemensamt forskningsprogram "Människor - datateknik - arbetsliv" inletts tillsam­mans med styrelsen för teknisk utveckling, dels ett särskilt utvecklingspro­gram för småföretag samt ett program för forskning om kontorsautoma­tion.

Av de projekt som arbelsmiljöfonden stöder utförs i dag omkring hälften inom universitet och högskolor. Det har uppskattats alt fondens stöd fill forskning vid universitet och högskolor motsvarar kostnaderna för minst ett trettiotal tjänster. Dämtöver tillkommer vissa bidrag till utmstning vid högskolorna. Arbetsmiljöfondens instruktion utesluter inte möjligheten av elt mera långsiktigt stöd till forskning och utveckling vid universitet och högskolor. Enligt vad jag erfarit har fondens styrelse helt nyligen beslutat att avsätta 10 milj. kr. per år under en sexärsperiod för finansiering av tidsbegränsade forskartjänster vid universitet och högskolor. Beslutet har tillkommit mot bakgrund av ett uttalat behov alt bättre kunna trygga rekrytering av forskare och kompetensutveckling inom ett antal områden av arbetsmiljöforskningen som synes särskilt angelägna. Beslutet ligger väl i linje med vad statsministern tidigare denna dag anfört om nödvändigheten av att seklorsorganen tar ett större ansvar för den långsiktiga kunskaps-och kompetensuppbyggnaden vid universitet och högskolor.

Utöver stödet till universitet och högskolor finansierar fonden projekt vid ett flertal myndigheter, forskningsinstitut och enskilda företag. Bland dessa kan nämnas insfitutel för verkstadsieknisk forskning, träteknikcent-rum, institutet för vatten och luftvårdsforskning, statens provningsanstalt, statens insfilut för psykosocial miljömedicin, yrkesmedicinska kliniker m.fl.

Arbetsmiljöforskningen syftar fill att ge underlag för arbetsmiljöförbält-ringar i vid mening genom att identifiera samband mellan faktorer i arbets­miljön och olycksfall och ohälsa. En utgångspunkt för val av forskningsin­satser är skadornas omfattning och svårighetsgrad i arbetslivet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

Männen svarar för en betydande andel av de konstaterade arbetsskador­na. Kvinnornas inträde på arbetsmarknaden har skett främst under de senaste decennierna. Kvinnornas sysselsättning har bl.a. expanderat i verksamheter där det kan finnas arbetsmiljörisker som inte är tillräckligt kända. Man kan därför befara att kvinnomas arbetsmiljöproblem under­skattas. Jag anser därför att det är viktigt atl även beakta dessa aspekter vid prioritering av insatser inom arbetsmiljöforskningen.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

4.3 Arbetarskyddsstyrelsens forskningsavdelning

Arbetarskyddsstyrelsens forskningsavdelning har sitt ursprung i det ar-betsmedicinska institutet som inrättades år 1966 för atl förslärka och samordna resurserna på yrkesmedicinens, yrkeshygienens och arbetsfy-siologins område. Arbelsmedicinska institutet införlivades med i huvudsak oförändrade arbetsuppgifter år 1972 med arbetarskyddsstyrelsen, där det bildade en arbetsmedicinsk avdelning, den nuvarande forskningsavdel­ningen. Samtidigt diskuterades alt förlägga en filial fill Umeå som en utbyggnad av avdelningens verksamhet. Beslut att bilda en sådan filial fattades sedermera. Verksamheten i Umeå har därefter successivt byggts ut. Forskningsverksamheten i Solna och i Umeå har inriktats så ätt de kompletterar varandra.

Forskningsavdelningen är landets största samlade institution för arbets- vetenskaplig forskning. Flera av avdelningens forskare verkar inom områ­den som inte alls eller endast i ringa utsträckning finns företrädda inom universitet och högskolor. Detta innebär bl.a. att avdelningen måste ta ett särskilt ansvar för den långsiktiga kunskaps- och kompetensuppbyggnaden inom arbetsmiljöns olika delområden. Detta sker genom att avdelningen bedriver dels forskning och forskarutbildning, dels utbildning av företags­ hälsovårdens personal.

Vid forskningsavdelningen, som sysselsätter 340 personer i Stockholm och Umeå, finns för närvarande ett trettiotal professorer och laboratorer, vilka också ingår i resp. fakultetskollegium i högskolan. Inom det arbetsve-lenskapliga området finns vid avdelningen kompelens inom ämnesområde­na medicin, fysiologi, kemi, teknik, psykologi samt toxikologi. Den tvärve­tenskapliga uppbyggnaden av avdelningens kompetens är en förutsättning för att avdelningen skall kunna bedriva god forskning pä arbetsmiljöomrä-det.

Avdelningen har ett omfattande samarbete med universitet och högsko­lor dels genom den forskamtbildning som bedrivs vid avdelningen, dels genom att många av avdelningens ca 280 forskningsprojekt genomförs i samarbete med olika högskoleinsfitutioner. Karolinska institutet, universi­tetet i Stockholm och de tekniska högskolorna är de forskningsorgan som avdelningen främst samarbetar med. Forskningsavdelningens filial i Umeå har på motsvarande sätt ett omfattande samarbete med universitet i Umeå.

För närvarande handieds ca 50 doktorander, registrerade vid universitet och högskolor, helt eller delvis från forskningsavdelningen. Av dessa är ca hälften anställda vid avdelningen. Jag har med fillfredsställelse noterat att avdelningen avser all bibehålla sin höga ambitionsnivå för denna verksam-

2   Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 80. Bilaga 8

het. Delta skapar fömtsättningar för såväl en hög kvalitet på forskningen som en god rekryteringsbas för nya forskare inom arbetsmiljöområdet.

Till arbetarskyddsstyrelsens resurser för forskning och utbildning vill jag ocksä räkna landels största bibliotek inom det arbetsvetenskapliga och arbelsmedicinska området. Jag vill i detta sammanhang erinra om att riksdagen åren 1983 och 1984 anvisade medel för atl inleda uppbyggnaden av ett s.k. ansvarsbibliotek med nationellt ansvar för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning i arbetsmiljöfrägor.

Under år 1984 utvärderades den samlade forskningen vid avdelningen under de senaste tio åren. Jag vill sammanfattningsvis framhålla att forsk­ningsverksamheten till övervägande del fick mycket goda omdömen av de sakkunniga som utsetts för att granska och bedömma olika forskningspro­jekt. Vid utvärderingen granskades såväl forskningens kvalitet som pro-dukfivitet samt dess relevans från vetenskaplig och samhällelig synpunkt. De sakkunnigas värdering har publicerats i en rapport med titeln Värdering av arbetsmiljöforskning: Framstående utomstående forskare "sätter be­tyg" på arbetsmiljöforskningen vid arbetarskyddsstyrelsen (arbetar­skyddsstyrelsen, publikationsservice 1985).

Forskningsavdelningens arbete bedrivs i löpande kontakt med arbetsli­vet. Speciellt utgör den utbildning som arbetarskyddsstyrelsen åriigen anordnar för personal inom företagshälsovården en vikfig kontaktyta mel­lan forskare vid forskningsavdelningen och personal som har kunskap om och erfarenheter av risker och problem i arbetslivet.

Kostnaderna för forsknings- och utbildningsverksamheten beräknas in­nevarande budgetår uppgå lill ca 114 milj. kr. Dessa medel skall även täcka kostnaderna för den del av arbetarskyddsstyrelsens informationsverksam­het och adminislrafiva verksamhet som är att hänföra till forskningsavdel­ningen. Forskningsverksamheten finansieras huvudsakligen via statsbud­geten. Arbetsmiljöfonden bidrar årligen med ett belopp som motsvarar 7,8% av fondens åriiga intäkter av arbetarskyddsavgiften. Därutöver Ull­kommer forskningsanslag, bl.a. frän arbetsmiljöfonden, till projekt som bedrivs av enskilda forskare vid avdelningen.

De resurser som forskningsavdelningen disponerar för forsknings- och utvecklingsarbete kan av naturliga skäl inte täcka alla forskningsbehov inom arbelsmiljöomrädet. Styrelsen har, på gmndval av aktuella och för­väntade risksituafioner, prioriterat följande forskningsområden underfem-årsperioden 1983/84-1987/88: Belastningssjukdomar, lungskador på gmnd av luftföroreningar, metoder för testning av cancerframkallande ämnen och ämnen som kan skada foster och arvsanlag, eliminationsteknik samt arbetsorganisation i samband med ny teknik.

Arbetarskyddsstyrelsen har i sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 redovisat vilka insatser, som skulle prioriteras fill följd av en femprocentig ökning av resurserna till programmet Forskning och utbild­ning för treårsperioden 1987/88-1989/90. Enligt styrelsens bedömning skulle en sådan resursökning i första hand användas, för ökad forskning om olycksfallsrisker i arbetslivet, produktionsteknisk forskning med inriktning mot ergonomi, teknisk-fysikalisk forskning med inriktning på elektromag­netiska riskfaktorer saml ökade utbildningsinsatser för förelagshälsovår­dens personal och forskarstuderande i arbetsvetenskap.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

10

Jag vill erinra om att jag i 1987 års budgetproposition under anslaget C1. Arbetsmiljö - Tillsyn och forskning har beräknat 3,5 milj. kr. för att möjliggöra ökade insatser inom programmet Forskning och utbildning under treårsperioden 1987/88-1989/90, Styrelsens prioriteringar när det gäller forsknings- och utbildningsinsatser saml de överväganden i övrigt som har redovisats till grund för dessa anser jag vara väl motiverade. Jag vill emellertid i detta sammanhang särskilt iramhålla den vikt jag lägger vid forskning med inriktning på elektromagnetiska riskfaktorer, dvs. hur expo­nering för olika typer av elektromagnetiska fält, t.ex. vid bildskärmar, ' kraftledningar m.m. påverkar olika yrkesgrupper. Med hänsyn till all styrelsens bibliotek är ansvarsbibliotek på arbelsmiljöomrädet anser jag det vidare angelägel att behovet av tillgång lill kvalificerad litteratur kan tillgodoses. I den ovan angivna ramen har jag därför beräknat 100000 kr. för budgetåret 1987/88 och 50000 kr. för vardera budgetåren 1988/89 och 1989/90 för inköp av kvalificerad vetenskaplig litteratur på arbetsmiljöom­rådet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

Bildande av ett institut för arbetsmiljöforskning

År 1982 inrättades vid arbetarskyddsstyrelsen en forskningsdelegafion i syfte att starkare markera uppdelningen mellan styrelsens myndighetsut­övning och dess forskningsverksamhet. Budgetåret 1985/86 infördes en ny anslagskonstmktion för arbetarskyddsverket som innebär att verket tillde­las anslag i programlermer. Syftet med att dela upp verksamheten i de två programmen Tillsyn resp. Forskning och utbildning var bl.a. atl åstad­komma en klarare åtskillnad mellan verkets myndighetsutövande funktion och dess övriga uppgifter. Mot bakgmnd av de skilda befingelser under vilka forsknings- och tillsynsverksamheten bedrivs anser jag fiden nu vara mogen att ytterligare markera forskningens fria ställning gentemot arbetar­skyddsstyrelsen som förvaltningsmyndighet.

Forskningsverksamheten är till sin natur helt skild från arbetarskydds­styrelsens myndighetsfunktion. Delta innebär alt det finns klara gränser mellan forskarnas och tillsynsmyndighetens kompetens och ansvarsområ­den. Forskarna skall bedriva sitt arbete under eget ansvar. Det är deras uppgift att la fram och analysera data enligt vedertagna vetenskapliga principer och metoder för att besvara specifika frågeställningar. De skall därefter bedöma sina data, delvis med kunskap om vad som tidigare har beskrivits i den vetenskapliga litteraturen, och dra sina slutsatser med hänsyn därtill samt publicera resultaten för diskussion. Här upphör fors­karnas kompetens och ansvarsområde. Det ingår inte i forskarnas uppgift, fill skillnad från tillsynsmyndighetens, alt l.ex. fastställa gränsvärden för olika ämnen. Jag anser atl del är utomordentligt betydelsefullt att denna ansvars- och rollfördelning mellan forskningsverksamheten och myndig­hetsfunktionen framstår som klar för omgivningen, t.ex. arbetsmarkna­dens parter, massmedia och andra forskare. Missförstånd har emellertid uppkommit på gmnd av svårigheten att göra en klar åtskillnad mellan forskningens resp. myndighetens kompetens- och ansvarsområde.

Frågan om rollfördelningen hänger intimt samman med frågan om forsk­ningens integritet. Med integritet avser jag här den enskilde forskarens

11

möjligheter att genomföra sin forskning från strikt vetenskapliga utgångs-     Prop. 1986/87:80 punkter och publicera resultaten. Forskarna skall inte heller behöva riske­ra att bli orättvist anklagade för partiskhet eller bristande objektivitet.      Bilaga 8 Forskarnas integritet är givetvis ytterst, liksom hos alla andra människor.     Arbetsmarknads­ett moraliskt förhållningssätt till det egna arbetet. Integriteten kan emeller-     dep. tid utsättas för betydande påfrestningar, om rollfördelningen mellan myn­dighetens verksamhet och forskningsverksamheten inte är klar. Det är t. ex. väsenfiigt att forskarna kan utföra undersökningar på arbetsplatserna utan att uppfattas som företrädare för tillsynsmyndigheten. I annat fall riskerar man att försämra forskarnas möjligheter att studera vissa arbets­miljöer.

Jag anser mot denna bakgrund all forskningsavdelningen bör ges en sådan ställning inom arbelarskyddsverkeis ram att den kan fungera och uppfattas som ett fristående forskningsinstitut.

Utöver att delta förtydligar rollfördelningen, vilket torde gagna båda verksamheterna, är det önskvärt också från resurssynpunkt. En klar upp­delning av resurserna för forskning och utbildning ä ena sidan och tillsyn å andra sidan gör det möjligt för riksdag och regering alt bättre följa utveck­lingen inom resp. område. En sådan uppdelning ökar dessutom möjlighe­terna för ett mera decentraliserat beslutsfattande inom såväl tillsyns- som forskningsverksamhet.

Mot bakgmnd av de överläggningar som förts mellan arbetsmarknadsde­partementet och företrädare för arbetsmarknadens parter föreslår jag nu därför att forskningsavdelningen fr.o.m. den 1 juli 1987 far ställning som ett institut för arbelsmiljöforskning, förslagsvis benämnt Arbetsmiljöns forskningsinstitut. I insfilutet bör, utöver forskningsavdelningen, även ingå biblioteks- och dokumenlationssektionen samt administrationen av företagshälsovårdsutbildningen och annan extern utbildning. Dessa verk­samheter ingår nu i den administrativa avdelningen vid arbetarskyddssty­relsen. Till instiiutet bör även föras de administrativa resurser som krävs för alt institutets ledning skall kunna ta över det sammantagna ansvaret gentemot statsmakterna för forsknings- och utbildningsfrågor. Här vill jag dessutom särskilt understryka behovet av resurser för information så att institutet kan fullgöra sitt informafionsansvar gentemot företagshälsovår­den, arbetsmarknadens parter m.fl. intressenter på arbelsmiljöomrädet. Institutet bör enligt min mening, liksom yrkesinspektionen, ingå som en del i arbetarskyddsverket. Det bör ankomma på regeringen atl fastställa den närmare organisationen för institutet. För institutets chef bör inrättas en ordinarie tjänst med beteckningen p.

Min avsikt är all, om riksdagen bifaller mina förslag, föreslå regeringen

att insfilutet med verkan från och med den 1 juli 1987 får en egen styrelse i

vilken arbelarskyddsslyrelsen bör vara representerad. I insfitutets styrelse

bör givetvis också arbetsmarknadens parter ingå. På sä sätt torde parter­

nas möjligheter till insyn i och inflytande över forskningens inriktning

komma att förstärkas i förhällande lill nuläget. Den nuvarande styrelsen

för arbetarskyddsstyrelsen har nämligen kommit att ägna forskningsfrå­

gorna alltför lite tid i relafion lill tillsyns- och föreskriftsfrågorna. Jag avser

att återkomma fill regeringen med förslag lill sammansättning av institutets

12

styrelse.

Jag vill i detta sammanhang starkt betona den vikt jag fäster vid ett fortsatt nära samarbete och informationsutbyte mellan institutet och övri­ga delar av arbetarskydds verket, dvs. arbetarskyddsstyrelsen och yrkesin­spektionen. Självfallet bör man även i den nya organisationen ta till vara de uppenbara fördelar som insfitutets lokalisering i direkt anslutning till arbe­tarskyddsstyrelsen ger. Det samarbete som har utvecklats mellan forsk­ning och tillsyn, särskilt efter samlokaliseringen är 1979 till Solna, har visat sig mycket fmktbart för båda verksamheterna och för kompetensuppbygg­naden bland medarbetarna. Samarbetsformerna, som har en utpräglat in­formell karaktär, är dock mera beroende av samlokaliseringen än av den organisatoriska samordningen. Föruisätlningarna för samarbetet torde ge­nom organisationsförändringen till och med bli bättre eftersom forskarnas oberoende genom elt sådant samarbete inte pä samma sätt som tidigare kan riskera att sättas i firåga.

Som jag anmälde i 1987 års budgetproposition ses f.n. inslmklionerna för arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen över. I det arbetet skall behovet av bestämmelser rörande institutet samt regler för samverkan mellan institutet och arbetarskyddsstyrelsen övervägas. Bland viktigare samverkansregler vill jag emellertid redan nu framhålla åliggande för arbe­tarskyddsstyrelsen alt medverka i insfitutets utbildning av företagshälso­vårdens personal samt åliggande för institutet att medverka i arbetar­skyddsstyrelsens internutbildning av bl.a. yrkesinspektörer. Vidare bör i institutets uppgifter ingå att beakta arbetarskyddsslyrelsens behov av un­derlag för föreskriftsarbetet samt att inom ramen för tillgänglig kompetens bistå arbetarskyddsstyrelsen med rådgivning.

Arbetarskyddsstyrelsen bör ha till uppgift att informera insfitutel om planerat tillsyns- och föreskriflsarbete på kort och lång sikt. På samma sätt bör institutet informera arbetarskyddsstyrelsen i frågor av betydelse för fillsynsverksamheten.

Med hänsyn till samlokaliseringen och behovet av att effektivt utnyttja de administrativa resurserna och de fasta anläggningarna anser jag det ändamålsenligt att arbetarskyddsstyrelsen och institutet även i fortsätt­ningen delar viktiga stödfunktioner som t.ex. konlorsdrift, löpande ekono­mi- och personaladministration samt produkfion av informafionsmaterial. Insfitulsbildningen föranleder en översyn av arbetarskyddsstyrelsens or­ganisation samt av i vilken form den administrativa samverkan skall ske. Min avsikt är att styrelsen ges i uppdrag att göra en sådan översyn och att redovisa lill regeringen förslag om dels den framfida organisationen, dels de administrativa samverkansformerna. Styrelsen bör i del arbetet sam­råda med RRV och statskontoret. Regeringen avser vidare atl uppdra ål arbetarskyddsstyrelsen att lämna förslag fill institutets organisation.

Enligt min mening bör institutsbildningen, inrättande av chefsbefattning samt organisationsförändringar med anledning härav kunna genomföras inom ramen för de resurser som har beräknats för arbetarskyddsverkel i 1987 års budgetproposition.

Fr.o.m. budgetåret 1988/89 bör institutet filldelas ett eget anslag. Det nya anslaget bör beräknas med utgångspunkt i den programindelning som för närvarande gäller för arbetarskyddsverket samt i de ändringar av organisafionen som följer av institutsbildningen. Jag avser vidare föreslå

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

13

regeringen att uppdra åt arbetarskyddsstyrelsen att för budgetåret 1988/89     Prop. 1986/87:80

lämna in två anslagsframställningar, dvs. en för forskningsinstitutet och en

för övriga delar av arbetarskyddsverket.

Bilaga 8

För budgetåret 1987/88 finansieras institutets verksamhet över anslaget     Arbetsmarknads-Cl. Arbetsmiljö Tillsyn och forskning. Jag avser atl föreslå regeringen    dep. alt för budgetåret 1987/88 lämna särskilda bestämmelser för hur detta anslag skall få disponeras efter institutsbildningen.

Statsministern har tidigare denna dag framhållit atl forskning och ut­veckling huvudsakligen bör bedrivas vid universitet och högskolor och att institutsbildningar så långt möjligt bör undvikas. Bakgrunden till detta uttalande är strävan att inte onödigt splittra de begränsade resurser som står till förfogande för forskning och utveckling. Jag vill därför understryka atl den av mig föreslagna insfitulsbildningen inte utgör någon motsättning till denna princip eftersom del här uteslutande är frågan om en organisa­tionsförändring inom ramen för befintliga resurser.

Jag vill avslutningsvis framhålla den vikt jag lägger vid att det föreslagna institutet, liksom tidigare arbetarskyddsslyrelsens forskningsavdelning, fortsättningsvis får det övergripande ansvaret för atl planera och genomfö­ra vidareutbildningen av olika personalkategorier inom företagshälsovår­den. Utbildningen fär härigenom den nödvändiga nära anknytningen till forskning och utvecklingsarbete inom arbetsmiljöområdet, och den nära anknytning som behövs till arbetslivet och dess behov. Att det föreslagna insfitutel bör ha huvudansvaret för utbildningen motiveras också av att detta möjliggör elt rationellt utnyttjande av de inom landet begränsade resurserna för sådan utbildning.

För närvarande sker utbildning av företagshälsovårdspersonal till störs­ta delen genom vidareutbildning av redan yrkesverksamma. Denna utbild­ning genomförs huvudsakligen av forskningsavdelningen eller på dess upp­drag av universitet och högskolor.

Frågan om företagshälsovårdsutbildningen behandlades av 1976 års företagshälsovårdsutredning. I proposifionen om förelagshälsovård och arbetsanpassning (1984/85:89) delade jag utredningens uppfattning att det finns skäl att på längre sikt förlägga viss vidareutbildning av företagshälso­vårdens personal till högskolan. Jag framhöll också att frågan om huvud­man för utbildningen måste övervägas ytterligare. Enligt min mening borde tillgången på kompetenta lärarkrafter och andra utbildningsresurser samt verksamhetens karaktär avgöra valet av huvudman för vidareutbildning och fortbildning. Ett uppdrag till universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) borde därför aktualiseras. En viktig utgångspunkt skulle därvid vara hur vidareutbildningen för sjuksköterskor, sjukgymnaster och skyddsingenjö­rer skulle kunna samordnas, UHÄ skulle enligt propositionen även över­väga praktiska arrangemang för att arbetarskyddsstyrelsens kurser för företagshälsovårdens personal skulle kunna tillgodoräknas inom ramen för högskoleutbildning.

Regeringen uppdrog i september 1985 åt UHÄ att i samråd med arbelar­

skyddsslyrelsen och efter samråd med socialstyrelsen, högskolan i Jönkö­

ping och Landsfingsförbundet lägga fram förslag till utbildning inom områ­

det företagshälsovård. Utgångspunkter för uppdraget var regeringens pro-

14

position om företagshälsovård och arbetsanpassning samt riksdagens be­slut i anledning av denna proposifion. UHÄ och arbetarskyddsstyrelsen har i oktober 1986 var för sig inkommit med en redovisning av uppdraget. Frågan om att låta arbetarskyddsslyrelsens kurser för företagshälsovår­dens personal bli tillgodoräknade som högskoleutbildning har inte prövats av UHÄ. Denna fråga liksom UHÄ:s och arbetarskyddsstyrelsens förslag i anledning av det ovan nämnda uppdraget bereds för närvarande i rege­ringskansliet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

4.4 Arbetslivscentrum

Arbetslivscentmm inrättades år 1977 i samband med medbestämmandere­formen som ett fristående institut under statens och arbelsmarknadsparter-nas gemensamma ledning. Verksamheten finansieras huvudsakligen ge­nom medel från arbetsmiljöfonden. För närvarande är ca 100 personer anställda vid centrum, varav ett fyrtiotal är forskare.

Arbetslivscentrum skall enligt sin instrukfion (1976:943, ändrad senast 1986:841) bedriva och främja forsknings- och utvecklingsarbete om förhål­landen som rör individer och gmpper i arbetslivet, relationerna mellan arbetsmarknadens parter, frågor om inflytande i arbetslivet samt arbetsor­ganisationen och dess funktionssätt. Forskningsverksamheten vid centmm är för närvarande koncentrerad till tre programområden: Stmkturföränd-ringar och huvudmannafrågor, styrning och delaktighet i offenfiig verk­samhet samt arbetsorganisation, ledning och produkfionsteknisk utveck­ling.

Regeringen uppdrog i april 1986 åt RRV att granska verksamheten vid arbetslivscentmm. Enligt uppdraget skulle granskningen inriktas pä att belysa verksamhetens inriktning, omfattning och organisation i förhållande fill de mål och rikUinjer som statsmakterna har angivit. RRV har i oktober 1986 redovisat uppdraget för regeringen i rapporten Arbetslivscentmm (Dnr. 1986:393). Rapporten remissbehandlas för närvarande.

RRV har i sin granskningsrapport framfört en rad förslag avseende arbetslivscentrums inriktning, omfattning och organisation i syfte att effek­tivisera verksamheten och förstärka den vetenskapliga ledningen av cent­rum. Jag har för avsikt att närmare utveckla min syn på dessa förslag samt ta ställning lill behovet av en eventuell organisationsutredning i sambänd med atl remissinstansernas synpunkter föreligger.

5 Hemställan

Med hänvisning fill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen

dels bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag anfört om arbetslivs-och arbetsmiljöforskningen, dels föreslår riksdagen att

1. godkänna att en fristående myndighet för arbetsmiljöforskning inrättas den 1 juli 1987 och att forskningsavdelningen vid arbetar­skyddsstyrelsen samtidigt upphör.

15

2.

bemyndiga regeringen att vid den nya myndigheten inrätta en ordinarie tjänst som chef med beteckningen p,

3.

till Utredningar m.m. för budgetåret 1987/88 under tionde huvudtiteln, utöver vad som beräknats i prop. 1986/87:100, bil. 12, anvisa ett reservationsanslag av 1 OOOOOO kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

6 Jämställdhetsforskning

Jämställdhetsforskning och kvinnoforskning är två begrepp med delvis olika innebörd. Jämställdhetsforskning avser forskning kring kvinnors och mäns skilda förutsättningar och villkor i kultur och samhälle medan kvin­noforskning snarare avser forskning om kvinnor ur ett kvinnoperspekfiv. Liksom i föregående forskningspolifiska proposifion kommer i det följande begreppet jämställdhetsforskning att användas som ett samlingsbegrepp för de båda inriktningarna.

6.1 Allmänt

Jämställdhetsforskningen har ingen lång tradition i Sverige. Under de senaste 15 åren har emellertid området tilldragit sig alltmer intresse. Flera olika faktorer samverkar till detta. Delegationen (A 1983:01) för jämställd­hetsforskning (JÄMFO) som inrättades för att initiera, samordna och följa jämslälldhetsforskningen har spelat en viktig roll. Vid universiteten har de s. k. fommorganisationerna utfört ett angeläget arbete och fungerat som en kontaktpunkt för många kvinnliga forskare och forskarstuderande. De tjänster för jämställdhetsforskning som enligt riksdagens beslut (prop. 1983/84:107 UbU:28, rskr. 401) numera finns inrättade vid humanisfisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet bör även nämnas i detta samman­hang. Riksdagen har också i samband med de två senaste forskningspoli­fiska besluten (prop. 1981/82:106, UbU:37, rskr. 397, prop. 83/84:107, UbU:28, rskr. 401) framhållit jämställdhetsforskningen som ett prioriterat område.

Trots detta kan man i dag konstatera att någon bred jämställdhetsforsk­ning inte vuxit fram inom alla de områden där detta vore önskvärt. Det finns flera orsaker till detta. Ett problem är alt jämställdhetsforskning bedrivits nästan uteslutande av kvinnliga forskare. Ett annat problem är att så få kvinnor, relativt sett över huvudtagel ägnar sig ät forskning.

Chefen för utbildningsdepartementet har tidigare i dag redovisat vissa förslag som syftar till att öka andelen kvinnliga forskare. För egen del avser jag att via JÄMFO särskilt noga följa utvecklingen av andelen kvinn­liga forskare, de kvinnhga forskarnas villkor och vilket utrymme jämställd­hetsforskningen ges inom olika discipliner och vid olika universitetsorter. Jag vill samfidigt framhålla att jämställdhetsforskning måste bli en angelä­genhet även för de manliga forskarna. För att uppnå elt stimulerande forskningsklimal anser jag ocksä att samar-

16

bete mellan jämslälldhetsforskare inom övriga nordiska länder bör upp­muntras. Inom ramen för arbetet i Nordiska ministerrådets jämställdhets-kommitté ges därför dessa frågor särskild uppmärksamhet.

6.2 Forskningens inriktning

I regeringens politik för jämställdhet utgör åtgärder för att förbättra kvin­nornas villkor på arbetsmarknaden en central del. Målet är atl kvinnor och män skall välja utbildning och arbete efter sina intressen och förutsättning­ar i stället för enligt traditionella könsrollsmönster.

I samband med att regeringen presenterade ett åtgärdsprogram för att förbättra kvinnornas villkor på arbetsmarknaden (prop. 1984/85:130) gavs JÄMFO i uppdrag all utarbeta ett forskningsprogram. Uppdraget skulle genomföras i samråd med berörda myndigheter och forskningsorgan samt ha sin utgångspunkt i en av arbetslivscentmm utarbetad förstudie an­gående forskningsbehov inom området. JÄMFO överlämnade i september 1985 rapporten "Kvinnors villkor i arbetslivet inventering av forsk­ningsbehov" fill den dåvarande jämställdhetsministern.

Rapporten har tillställts ett femtiotal organisationer och myndigheter med anknytning fill forskningsområdet.

Mot bakgmnd av vad jag tidigare redovisat om svårigheterna för jäm­ställdhetsforskningen att få ordentligt fäste bl.a. inom universitetsvärlden anser jag det angeläget att JÄMFO fortlöpande bevakar forskningsområdet "Kvinnornas villkor i arbetslivet" och fortsätter det påbörjade arbetet med att stimulera till forskningsinsatser inom området. Den snabba tek­niska utvecklingen och de följder denna får bl.a. inom arbetslivet bör härvid uppmärksammas ur såväl ett medicinskt som ett socialt perspektiv. Inom arbetsmiljöforskningen måste uppmärksamhet ägnas åt det faktum att kvinnor och män ofta återfinns inom olika branscher och yrken samt att man inom de kvinnodominerade sektorerna av arbetsmarknaden möter speciella arbetsmiljöproblem.

Jag vill också nämna det forskningsarbete på temat "Kvinnor i arbetsli­vet" som pägär vid arbetslivscentmm. Sedan år 1979 bedrivs jämställd­hetsforskning vid centmm. Genom en prioritering av jämställdhetsforsk­ ningen har centrum i dag såväl personella resurser för sådan forskning som en viss forskningstradifion på området. Jag anser det därför särskilt bety­delsefullt att de goda erfarenheterna från arbetslivscentmm tas tillvara.

Förbättrade villkor för kvinnorna i arbetsliv och samhälle fömtsätter all männen i större utsträckning delar ansvaret för hem och barn. Den särskil­da arbetsgmppen (A 1983:B) om mannens roll i jämställdhetsarbelet läm­nade i augusti 1985 sin slutrapport, idéprogrammet "Mannen i föränd­ring". Synpunkter pä de förslag som förs fram i arbetsgruppens idépro­gram har lämnats av etl 40-tal myndigheter, organisationer och studieför­bund. Forskning har lyfts fram som ett centralt inslag i det fortsatta arbetet kring dessa frågor. Jag här därför uppdragit ät JÄMFO att göra en invente­ring av pågående och redan utförd forskning liksom av forskningsbehoven inom området. JÄMFO kommer att avrapportera uppdraget under är 1987.

I detta sammanhang kan också nämnas all JÄMFO tidigare initierat ett

Prop, 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

17

forskningsprojekt, "Parrelationer i barnfamiljer", som kommer att slut­föras under år 1987. Detta projekt har i sin tur stimulerat tillkomsten av ett nordiskt pärrelationsprojekt som bedrivs med finansiellt stöd från Nordis­ka Ministerrådets jämslälldhetskommitté. JÄMFO har också anordnat ett forskningsseminarium "Parrelationer i Norden".

Fortsatt forskning kring representation, makt och inflytande är väsent­

lig. Jag har erfarit att maktutredningen (Ju 1985:02) särskilt kommer att

beakta jämställdhetsfrågor i sitt pågående forsknings- och utredningsarbe­

te.

.

Jämställdhetsforskningen har i hög utsträckning bedrivits inom det enligt min mening angelägna humanisfisk-samhällsvetenskapliga området. Även fortsättningsvis kommer sannolikt merparten av jämslälldhetsforskningen att utföras inom denna sektor. Jag vil! emellertid särskilt understryka vikten av att vi i Sverige får till stånd en kvalitativt högtstående medicinsk kvinnoforskning där kvinnors specifika behov och intresse när det gäller hälsa och sjukdom uppmärksammas. Jag har inhämtat att nära hälften av doktorandljänsterna vid medicinska forskningsrådet nu innehas av kvinnor medan andelen kvinnor på forskartjänster vid de medicinska fakulteterna är väsentligt lägre. En prioritering från de forskningsbeviljande organen av medicinsk kvinnoforskning är enligt min mening nödvändig för atl få fill stånd den önskvärda utvecklingen inom området.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

6.3 Resursbehov

Jämslälldhetsforskningen har som jag tidigare påpekat ingen lång tradition i Sverige. Inom många discipliner saknas ännu en etablerad jämställdhets­forskning och inom dessa områden är också ofta andelen kvinnliga forska­re mycket låg.

En väsentlig ökning av jämställdhetsforskningen vid universitetet och högskolor måste eftersträvas. Jag anser det därför särskilt angeläget alt JÄMFO i ökad utsträckning arbetar med forskningsinitierande verksamhet gentemot aktiva forskare och gentemot de forskningsbeviljande organen. Det är vidare väsentligt att det finns särskilda medel avdelade för området. Utöver de begränsade forskningsresurser arbetsmarknadsdepartementet förfogar över måste därför högskolorna, forskningsråd och sektorsorgan ge högre prioritet ät forskningsområdet.

7 Hemställan

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen tillfälle alt ta del av vad jag har anfört om jämställdhetsforskningen.

8 Invandrarforskning

Efter andra världskriget har ca en miljon människor invandrat till Sverige. Invandringens sammansättning har skiftat kraftigt under denna fid. Fram till mitten av 1970-talet dominerade arbetskraftsinvandringen. Under den

18

senaste tioårsperioden har en ökande andel bestått av flyktingar och perso­ner som av politiskt-humanitära skäl fått tillstånd att bosätta sig här. Förändringen kan t.ex. illustreras med att under är 1986 fler iranska än finländska medborgare har invandrat till vårt land.

Invandringen till Sverige har inneburit stora och genomgripande föränd­ringar inom en rad olika samhällsområden. Insikten om dessa förändringar är inte alltid uppenbar för beslutsfattare eller för allmänheten.

Forskningen om invandrare och invandringen fill Sverige kom igång först under 1960-lalet. Bland de första frågeställningarna var invandringens sysselsättningseffekter samt invandrarnas levnadsförhållanden. Under de senaste årtiondena har invandrarforskningen ökat i omfattning men intar enligt min mening alltjämt en förhållandevis blygsam plats i förhällande till invandrar- och flyktingfrågornas vikt i den politiska debatten. Det fortsatta arbetet att reformera invandrarpolitiken behöver etl fortlöpande stöd från forskningen.

Invandrarfrågorna är till sin natur sektorsövergripande och tvärveten­skapliga. En forskningsmiljö där denna inriktning förmår att hävda sig måste vara öppen och flexibel. Samtidigt är en av förutsättningarna för att ett forskningsområde skall skall attrahera dukfiga forskare att nägoh grad av insfilutionen förankring kan etableras inom högskolans ram. Statsminis­tern har tidigare i dag särskilt påtalat detta. Invandrarforskama har först under senare år lyckats skapa olika fora för gemensamma diskussioner, t.ex. när det gäller alt utveckla forskningsmetoder. Sädana fora för invan­drarforskning finns i dag vid flera universitet och högskolor. Vid universi­tetet i Uppsala, t.ex., finns inom humanistisk fakultet ett centrum för multi-etnisk forskning. Jag finner denna utveckling inom invandrarforsk­ningen mycket värdefull och vill erinra att chefen för utbildningsdeparte­mentet tidigare idag har lämnat förslag om en fastare organisation för invandringsforskning vid universitetet i Stockholm och om inrättande av en professur i invandringsforskning.

I den invandrarpolitiska proposition (prop. 1985/86:98) som regeringen förelade riksdagen år 1986 redogjordes för de forskningsområden som ur invandrarpolilisk synpunkt är särskilt angelägna. Dessa prioriteringar äger alltjämt samma giltighet. Forskning om etniska relationer och etnisk diskri­minering kan ge betydande kunskapstillskott för del vikliga arbetet att motverka konflikter på etnisk gmnd. Området innefattar också frågor om de olika etniska gmppernas ställning, och om deras fömtsättningar att bibehålla och utveckla sina språk och kulturarv och att integreras i det svenska samhället. Förekomsten av etnisk diskriminering har under senare tid fått ökad uppmärksamhet. Vårt kunskapsunderlag i denna fråga är alljämt otillräckligt.

Nära kopplad till delta är frågan om majoritetsbefolkningens attityder till invandrare och lill invandringen. Vissa studier har gjorts av hur inställning­en från svenskarnas sida har utvecklats över åren. Fortsatta sådana studier och analyser är viktiga. Andra frågor inom detta område är massmediernas roll i opinionsbildningen samt frågor om på vilket sätt bristande språkkun­skaper hos invandrare innebär risker för försämrad social status och för diskriminering, särskilt sådan som lar sig insfitutionella former. Invandra-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

19

res möte med hälso- och sjukvården samt socialtjänsten är bl.a. mot denna    Prop. 1986/87:80

bakgrund viktigt att studera. Frågan om etnisk boendesegregation är vi­

dare ett exempel på ett ämne där forskningens omfattning inte står i rimlig     Bilaga 8

proportion till den uppmärksamhet frågan har ägnats under senare är.

Arbetsmarknads-

Invandrarnas situation i arbetslivet är elt forskningsområde som förtjä- dep. nar största uppmärksamhet. Detta gäller inte minst de invandrade kvinnor­nas arbetslivsförhållanden, särskilt med hänsyn till de skillnader som finns mellan olika etniska grupper. Det är genom likvärdiga förutsättningar i arbetslivet som invandrare ges möjlighet att integreras i vårt samhälle. Arbetsmiljöfonden har låtit utarbeta en inventering av kunskapsbehoven inom området. Fondens rapport utgör en god grund för det fortsatta arbetet. Ur invandrarpolilisk synvinkel är det närmast kunskaper som kan utveckla de utbildnings- och arbelsmarknadspolitiska insatserna som är angelägna. Del är sålunda angeläget atl studera invandrares möjligheter att via utbildningsinsatser för vuxna kvalificera sig för arbetsmarknadens krav. Studier och analyser av de hinder som möter invandrare på den svenska arbetsmarknaden bör komma lill stånd. Dessa hinder är mångskif­tande. Det är också angeläget att studera hur invandrarnas speciella kun­skaper bättre ska kunna nyttiggöras i arbetslivet. Forskning inom flera discipliner kan kasta ljus över dessa frågeställningar, bl.a. inom sociologi, socialantropologi, språkvetenskap och juridik.

I den invandrarpolitiska propositionen framhölls att studier av den svenska flyktingmottagningen är angelägna. Jag vill vidga denna frågeställ­ning till atl omfatta, flyktingpolitiken i hela dess vidd. Flyktingproblemet är en av vår lids stora och mest diskuterade internationella frågor. Stora insatser görs internationellt och nationellt för atl klara problemets mest akuta yttringar. Bedömningar och analyser av insatserna sker, relafivt sett, i mycket begränsad omfattning. Detta gäller de svenska insatserna i fråga om mottagning av flyktingar, men även mer övergripande internationella studier av flykfingproblemel bör komma till stånd.

Dessa tre forskningsområden fanns redovisade i 1986 års invandrarpoli­tiska proposition. Jag vill härutöver framhålla frågan om invandrarbarnens situation och framtida möjligheter. Invandrarbarnens möjligheter att till­godogöra sig undervisningen i våra skolor förutsätter en pedagogisk ut­veckling. Forskningsinsatser kring språkfrågorna, såväl föräldrarnas mo­dersmål som det nödvändiga gemensamma umgängesspråket svenska, blir avgörande för hur dessa barns framtid kommer att gestalta sig. Forskning om andragenerationsfrågorna bör ges hög prioritet. Invandrarbarnens för-äldrarelatjoner och deras dubbla förankring i sin hemlandskultur och i svensk ungdomskultur är viktiga aspekter i detta sammanhang.

Behovet av överblick över invandrarforskningen gör sig alltmer gällan­

de. Knutet till regeringskansliet finns sedan år 1983 en delegation för

invandrarforskning (DEIFO), vars uppgifter är all initiera, samordna,

främja och informera om invandrarforskningen i Sverige. DEIFO har

utarbetat ett forskningsprogram som väl illustrerar invandrarforskningens

bredd och komplexitet och i vilket delegationen pekar pä angelägna forsk­

ningsbehov. Detta program utgjorde en del av underlaget för de övervä­

ganden om invandrarforskningen som regeringen redogjorde för i den

20

invandrarpolitiska propositionen förra året. Delegationen har sedan före­gående budgetär ökat sina insatser i fråga om forskningsinformation. Med hänsyn till den utveckling som ägt mm inom forskningsområdet sedan DEIFO:s tillkomst finner jag det angeläget att fortlöpande pröva formerna för hur regeringskansliets behov av forskningsresultat och forskarkon­takter skall kunna tillgodoses inför framtiden.

Invandrarforskningen är till sin natur internationellt inriktad. Behoven av internafionella kontakter är stora. Ett större nordiskt migrationsforskar-seminarium i november 1986 underströk behoven av samarbete kring dessa frågor. Min företrädare har givit DEIFO i uppdrag alt, inom ramen för det finsk-svenska migrationssamarbetet, fillsammans med delegationen för migrationsärenden vid del finska arbetskraftsministeriet, arbeta vidare med forskningsfrågor som rör den finsk-svenska migrafionen. Även samar­betet med övriga länder har utvecklats.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmark nads-dep.

9 Hemställan

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om invandrarforskningen.

21

Innehållsförteckning

1

Inledning.......................................................... 

.... 

1

2

Arbetsmarknadspolitisk forskning .'........................ 

.... 

1

2.1

Arbetsmarknadspolitikens roll........................... 

.... 

I

2.2

Dclegafionen för arbetsmarknadspolifisk forskning (EFA) ......

2

2.3

Prioriteringar ................................................ 

3

2.4

Överväganden.............................................. 

4

3

Hemställan....................................................... 

.... 

6

4

Arbetslivs-och arbetsmiljöforskning ....................... 

.... 

6

4.1

Allmänt........................................................ 

6

4.2

Arbetsmiljöfonden.......................................... 

7

4.3

Arbetarskyddsslyrelsens forskningsavdelning....... 

9

4.4

Arbelslivscentrum................................ ..;...... 

15

5

Hemställan........................................................ 

.. 

15

6

Jämställdhetsforskning ....................................... 

.. 

16

6.1

Allmänt........................................................ 

.. 

16

6.2

Forskningens inriktning................................... 

.. 

17

6.3

Resursbehov................................................. 

.. 

18

7

HemstäUan....................................................... 

18

8

Invandrarforskning............................................. 

.. 

18

9

Hemställan........................................................ 

.. 

21

Prop. 1986/87:80

Bilaga 8

Arbetsmarknads-

dep.

22

Bilaga 9    Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Bostadsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om forskning 1 Inledning

Inom bostadsdepartementets ansvarsområde bedrivs forskning och ut­vecklingsarbete som omfattar stora delar av samhällsbyggandet. Arbetet har sin tyngdpunkt i frågor om markanvändning och byggande. Dessa frågor är till sin karaktär sektorsövergripande och forskningen finns före­trädd inom flera vetenskapliga discipliner.

Forskningsorganisafionen omfattar ett finansierande organ statens råd för byggnadsforskning (BFR) - och ett forskningsinsfitut - statens institut för byggnadsforskning (SIB).

2 Föredragandens överväganden

Statsministern har tidigare i dag beskrivit hur sektorsfoi"skningen vuxit fram utifrån etl starkt upplevt behov hos polifiker,.intresseorganisafioner och forskare.

Denna beskrivning gäller i hög grad även för den statligt finansierade byggforskningen som bildades som etl led i efterkrigstidens bostads- och byggpoliliska satsningaroch inriktning på samhällsbyggandet i övrigt.

Bostadspolitiken hade då under mänga år dominerats av ansträngningar­na att bygga bort bostadsbristen. Elt dåligt utgångsläge med en låg bo­stadsstandard efter andra världskriget skapade fillsammans med en snabb befolkningsutveckling, urbanisering och arbetskraftsinvandring ständigt allt större behov av fler moderna och allt rymligare bostäder.

En god bostad fill en rimlig kostnad är grundläggande för ett gott liv. I den sociala välfärdspolitiken blev därför bostadsförsörjningen ett priori­terat område. I takt med den tekniska utvecklingen och allt större ekono­miska resurser blev del också möjligt att under 1960-talet med en nationell kraftsamling som saknar motstycke i andra länder bygga bort den allmänna bostadsbristen. Med del s.ki miljonprogrammet skapades i allt väsentligt balans på den svenska bostadsmarknaden.

Att denna uppgift kunde genomföras kan i stor utsträckning tillskrivas det kunnande och den kompetens som byggts upp med hjälp av omfattande forsknings- och utvecklingsinsatser (FoU) under många år. Nya produk­tionsmetoder, nya material och nya tekniska och uiformningsmässiga lös-

1    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 9

ningar gjorde det möjligt att i värt land på kort lid skapa en boendesiandard som hör till världens högsta.

Miljonprogrammet och produktionen av bostäder och bostadsområden under tiden före detta krävde kraftinsatser inte bara frän byggherrar och byggföretag. De insatser som gjordes av kommunerna vilka har ansvaret för bostadsförsörjningen och för den kommunala samhällsplaneringen hade avgörande betydelse för resultatet. Kommunerna belastades samfi­digt med stora utgifter för infrastruktur av olika slag såsom gator och vägar samt vatten och avloppssystem samt för byggnader för kommunal service m.m. Kommunerna har sedan dess förändrats i vikliga avseenden. Av 2500 små kommuner år 1945 utvecklades i tvä steg en ny kommunstmklur med i dag 284 stora och i flertalet fall resursstarka kommuner med helt andra möjligheter att fullfölja arbetet med att utveckla samhällsplanering­en.

Den snabba urbaniseringen som präglat årtiondena efter andra världskri­get kom också alt sammanfalla med industrisamhällets kulmen. Under slutet av 1960-lalet stod det klart för allt fler att trycket på naturmiljön blev allt större främst i områden som var attraktiva både för tung, miljöstörande industri och för det rörliga friluftslivet. Utan ett aktivt samhällsansvar skulle utvecklingen leda till förhållanden som skulle skapa oreparabla skador för framtiden. Dessa förhållanden ledde fill en utvidgad tillstånds­prövning för miljöstörande industrier inom ramen för en fysisk rikspläne-ring, i vilken kommunerna och statsmakterna successivt och i samverkan utvecklade en ny planeringsmetodik.

Utvecklingen ledde också till alt arbete startade med alt ersatta 1947 års byggnadslag med ett modernt lagverk anpassat till dagens situation. Detta arbete har nyligen avslutats i och med att riksdagen lagfäst riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen genom beslut om iiaturresurslagen (prop. 1985/86:3, BoU 3, rskr 34) och samtidigt beslutat om plan- och bygglagen (prop. 1985/86:1, BoU 1, rskr 27).

På flera sätt har utvecklingen lett fram lill en situation som framstår som ny och i väsentliga avseenden annorlunda än den statsmakterna haft att hantera under läng fid. Detta innebär att sektorsforskningen ställs inför väsentliga och delvis nya uppgifter.

Inom samhällsplaneringen har konsekvenserna av kommunindelningsre-Ibrmen tagits i och med tillkomsten av den nya plan- och bygglagen. Tyngdpunkten i samhällsplaneringen förskjuts i riktning mot kommunerna och involverar medborgarna i slörre utsträckning än tidigare. En ökning av brukarinflytandel har även utvecklats inom hyresrättens område.

Inom bostadsbyggandet har intresset alltmer förskjutits frän slorskalig nyexploatering lill förtätningsbebyggelse. Allt större andel av byggnads­verksamheten sker i befintlig bebyggelse i form av ombyggnad, reparation och underhåll. Även infrastrukturen är på mänga håll i behov av tekniskt komplicerat och kostsamt underhåll och förnyelse. Ambitionerna kan hö­jas vad gäller energihushållning i bebyggelsen. Större insikt har nåtts om förvaltningsskedeis betydelse. En slörre medvetenhet har också uppnåtts-om bebyggelsemiljön som en betydande del av vårt kulturarv. Varsamhet har blivit ett begrepp i ombyggnadssammanhang.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Atl bostadsbristen allmänt sett inte är lika omfattande som tidigare har ocksä givit kommuner och byggherrar andrum och tillfälle atl vidga per­spektivet pä ett gott boende. Inom ramen för bostadsförbättringsprogram-met har statsmakterna bidragit till atl skapa möjligheter och förståelse för behovet alt förbättra den redan byggda miljön. Riksdagen har slagit fast att en god bostad skall vara en rättighet för alla. Äldres och handikappades krav på boendemiljön uppmärksammas mer än tidigare. Kravel på god tillgänglighet i bostäder och bostadsområden skärps för att skapa förutsätt­ningar för en förnyelse av äldrevård- och äldreomsorg.

Dagens debatt om bostäder och bostadsområden förs i en tid dä många känner stor osäkerhet om vad den fortsatta utvecklingen kommer att innebära.

Avvecklingen av kärnkraften kommer att ställa nya krav, både pä sam­hällsplaneringen i stort och på vår förmåga all hushålla med knappa re­surser. En ökad användning av markområden till andra ändamål än tradi­tionell jordbruksproduktion kommer att få återverkningar pä naturen och på kuliuriandskapet. Användningen av nya energikällor som energiskog, torv och vindkraft kan komma att påverka miljö och livsbefingelser i olika delar av landet. En annan konsekvens av avvecklingsbeslutet blir ett starkt ökat behov av satsningar på energihushållning och ny energiteknik.

Den fortsatta övergången från industriproduktion i traditionell mening till mer av serviceverksamhet såväl i offentlig som privat regi skapar också nya och i dag svåröverblickbara konsekvenser för samhällsplanering och utveckling av bostads- och arbetspiatsmiljöer. I dag finns tendenser till att den regionala balansen försämras. 1 expansiva områden ställs stora krav pä bl. a. bostadsförsörjningen samtidigt som svårigheter uppstår när det gäller att upprätthålla en god samhällsservice i områden som upplever en tillba­kagång. För alt motverka en sådan negativ utveckling är regionalpolitiken i dag etl prioriterat område i regeringens politik.

De demografiska förändringarna innebär att medelåldern på sikt kom­mer alt sfiga. Antalet mycket gamla kommer att öka kraftigt, 'medan antalet barn och ungdomar minskar. Detta innebär alt en rad verksamheter successivt måste omvandlas för all möta de nya behoven, vilket ställer krav såväl på samhällsplaneringen som på byggandet och förvaltningen. Invandringens omfattning och karaktär samt dess. regionala och lokala fördelning är ocksä en faktor som måste uppmärksammas.

Samhällsekonomin har nu stabiliserats. Även om prognoserna pekar mot en lägre tillväxt än under de senaste decennierna, kommer del ändå aU finnas elt ökat konsumtionsulrymme. Det sätt pä vilket detta konsumtions-utrymme används är av, stor betydelse för samhällsplaneringen, t.ex. genom ökad standard i boendet eller genom arbetstidsförkortning.

En generell minskning av arbetstiden är en viktig välfärdsfaktor. För samhällsplaneringen och byggandet har det även betydelse i vilken form vi väljer atl ta ut arbetstidsförkortningen. Förkortad arbetsdag ger bland annat möjlighet för aktiviteter i bostadsområdet. Tas den ut i längre sam­manhängande lidsperioder kan bl.a. trycket pä fritidsboendet komma att öka. Arbetstidsförkortning i kombination med ökade möjligheter även för hyresgäster att själva utföra åtgärder i den egna lägenheten, kan också

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

länkas innebära att man i ökande utsträckning bygger.om och underhåller     Prop. 1986/87:80 sina bostäder genom eget arbete.

Under en följd av år har produktivitetsutvecklingen inom byggandet     Bilaga 9 varit otillfredsställande, vilket lett till en kostnadsutveckling som varit     Bostadsdep. ogynnsam i jämförelse med konsumentprisutvecklingen. Detta har säkert fill en del alt göra med alt branschen i dag ställs inför nya och allt svårare uppgifter. Förtätningsbebyggelse pä trånga arbetsplatser kräver, liksom ombyggnadsprojekt, nya arbetssätt och nya lösningar.

Konkurrensen från importen ökar och kommer helt säkert att öka ytter­ligare i takt med frihandelssirävandena inom EG vilket kommer att få konsekvenser också på den svenska marknaden. Möjligheterna för svens­ka förelag att hävda sig på exportmarknaden är beroende av en hög teknisk standard på produkter och en god produktivitetsutveckling.

Miljöfrågorna betonas i statsministerns anförande. Luftföroreningarna, bl.a. försurning, har också slor betydelse för beständigheten hos bygg­nadsmaterialen. Detta har också betydelse när det gäller att bevara den del av vårt kulturarv som består av äldre byggnader. Nya byggnadsmaterial 

 och processer inom byggsektorn kan i vissa fall inverka skadligt på vår livsmiljö. Genom insiktsfull och förtänksam samhällsplanering och genom användning av genomtänkta bygg- och installationstekniker kan miljöpro­blem förhindras eller dämpas och deras effekter begränsas. Del bör också betonas att en bred satsning på energihushållning i bebyggelsen medverkar fill en förbättrad yttre miljö genom reducering av luftföroreningar.

I denna situation är forskning och utveckling av stor betydelse för samhällsplaneringen och bostadsförsörjningen. Byggbranschens speciella stmktur med ett mindre antal stora förelag och ett stort antal små förelag kan vara etl hinder för branschen då det gäller att fä till stånd mer kraftfulla satsningar på forsknings- och utvecklingsverksamhet. Detta är också-ett motiv för att det behövs statliga insatser då del gäller att utveckla byggsek­torn.

Det handlar dä om forsknings- och utvecklingsinsatser som spänner över breda intresseområden. Här krävs sociologisk och annan samhällsveten­skaplig forskning. Lokalklimat och energistatus hos byggnader behöver studeras. Nya metoder för projektstyrning av ombyggnadsprojekt behöver utvecklas liksom utveckling av nya tekniska lösningar och material. Meto­der att involvera brukarna i samhällsplanerings-, bygg- och förvaltnings-processerna måste utvecklas och utvärderas.

Det som utmärker de statliga byggforskhingsorganen är att de har an­svarsområden och verksamhet som spänner över samtliga dessa intres­seområden. De har därigenom unika möjligheter att få till stånd den sam­verkan mellan företrädare för olika vetenskapliga discipliner och olika på fältet praktiskt verksamma experter som är nödvändig. De har samtidigt en god överblick över såväl den tekniska som den sociala utvecklingen från både vetenskapliga och mer praktiska utgångspunkter.

En fortsatt satsning på sektorsforskningen inom samhällsplanering bo­stadsförsörjning och byggande är därför lika nödvändig i dag som dä den statliga byggforskningsorganisationen bildades.

Det är samtidigt uppenbart att avgränsningen av byggforskningsorga-

nens verksamhetsområde inte får göras alltför snäv, om de skall kunna fullgöra sin traditionella uppgift att förse statsmakterna, kommunerna och andra praktiskt verksamma på området med del kunskapsunderlag som är nödvändigt för en välavvägd och framgångsrik politik. Gränserna mellan olika samhällssektorer får inte bli alUför strikt definierade, om nödvändig överblick och erforderligt samarbete mellan olika parter som är engagera­de i samhällsbyggandet skall komma till ständ.

Byggforskningsrådet har mot bakgrund av den diskussion som av och till förs om rådets verksamhetsområde föreslagit att detta ska definieras som "FoU-verksamhet kring förändringen och utformningen av den byggda miljön med hjälp av samhällsplanering, byggande och förvaltning". För egen del anser jag att en sädan avgränsning väl täcker de arbetsuppgifter som i dag är angelägna för de forskningsfinansierande och forskningsutfö­rande organen inom bostadsdepartementets ansvarsområde.

Jag kommer nu atl ta upp några frågor som gäller byggforskningens verksamhetsformer.

I sitt inledningsanförande tidigare i dag har statsministern betonat sek­torsforskningsorganens ansvar för och intresse av en vital grundforskning och en långsiktigt inriktad kunskapsuppbyggnad vid högskolorna: Han har därvid även behandlat frågan om samspelet mellan näringslivet och hög­skolan.

Forskningspolitiken under den kommande treårsperioden skall bl.a. syfta till en bättre balans mellan den sektorsfinansierade och den räds- och fakuitetsfinansierade forskningsverksamheten. Detta skall åstadkommas främst genom en ökad satsning på den obundna högskoleforskningen. Därtill kommer satsningen på etl antal forskningspolitiskt prioriterade områden, som inte har sin tyngdpunkt i byggforskningen, men där det i mänga fall finns direkta kopplingar lill FoU-verksamheten inom byggforsk­ningens verksamhetsområde. Med hänsyn till det statsfinansiella läget har detta sammantaget inneburit att den statligt finansierade byggforskningen under den kommande treårsperioden kommer att få vidkännas en viss neddragning.

Byggforskningen befinner sig i spänningsfallet mellan tvä angelägna inriktningar av verksamheten, den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden vid främst universitet och högskolor och statens institut för byggnadsforskning (SIB) saml den mer utvecklingsinriktade verksamheten i samverkan med sektorns intressenter.

Det behöver inte finnas någon motsättning mellan dessa två inriktningar. I det korta perspektivet nödgas jag emellertid konstatera att. det föreligger problem för BFR när resurserna skall fördelas. En ökad satsning på hög­skoleforskning innebär all rådets utrymme för samfinansiering minskar. Delta kan i sin tur innebära att den totala byggforskningsvolynien minskar. På sikt är det önskvärt och troligt alt även intressenterna- i ökande ut­sträckning stöder den mer långsiktiga kunskapsuppbyggnaden-

Det är enligt min mening angeläget att en betydande del av byggforsk­ningen sker inom högskolan. Delta leder till en vitalisering av högskolorna som på delta sätt får en närmare kontakt med ett samhällsområde av. central betydelse i väirärdssamhällel. Det leder ocksä till att en betydande

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

del av byggforskningen kommer att underkastas de vetenskapliga kvali­tetskriterier som tillämpas på högskolan samt vid sådana högskoleliknande institutioner som Statens institut för byggnadsforskning (SIB). Att del vid högskolorna skapas goda forskningsmiljöer med uthållighet och kompe­tens inom områden av stor betydelse för byggforskningen är även väsent­ligt.

Samtidigt är det av stor betydelse att BFR ocksä har resurser att engage­ra sig i forskningsprojekt där andra intressenter svarar för en betydande del av kostnaderna. Delta är viktigt av flera skäl. Ett är atl man därigenom på elt naturligt sätt kan pröva relevansen av den bedrivna forskningen. Genom att andra intressenter går in och bidrar till finansieringen skapas garantier för alt forskningsresultaten är efterfrågade och kan väntas få praktisk betydelse.

Ett annat skäl till varför BFR måste lägga ner stora ansträngningar på att fä till ständ en ökad samfinansiering av angelägna forsknings- och utveck­lingsprojekt är atl byggforskningsvolymen totalt sett måste ökas kraftigt. Detta framgår bl.a. av en utredning som nyligen har utförts vid Statens industriverk (SIND 1986:3) och som bl.a. omfattar en genomgång av FoU-volymen inom byggmaterial- och byggnadsindustrin. Analysen visar att de sammantagna FoU-insalserna har minskat under senare år saml att de är avsevärt mindre än för tillverkningsindustrin i övrigt.

Jag är medveten om att FoU-verksamheten hos byggherrar, konsulter, företagare m.fl. inte finns med i stafisfiken och att avgränsningsfrågorna allfid kan diskuteras. Som jag fidigare nämnt ser jag en möjlig förklaring fil! den låga FoU-inlensiteten i branschstrukturen. Men siffrorna visar trots detta alt byggbranschens insatser är ofillräckliga såväl med hänsyn till den ökande internationella konkurrensen som med tanke på angelägenheten av en produktivitetsutveckling inom byggbranschen som svarar mot utveck­lingen inom övriga industribranscher. Kostnadsutvecklingen inom t.ex. bostadsbyggandet visar på behovet av väsentligt större insatser i FoU-verksamhet inom byggbranschen.

Jag måste därför konstatera att den positiva bild statsministern inled­ningsvis tecknade av den svenska industrins satsningar på forsknings- och utvecklingsverksamhet inte är helt relevant för byggsektorn. Min slutsats av delta är all företagens insatser i fråga om forsknings- och utvecklings­verksamhet måste öka avsevärt.

Under den tid som en särskild byggforskningsavgift utgick bidrog bran­schen i väsentligt större utsträckning än i dag till finansieringen av angelä­gen byggforskning. Sedan byggforskningsavgiften slopades år 1982 kan denna medverkan endast komma till stånd genom alt branschen på olika sätt själv tar ett större ansvar för det nödvändiga utvecklingsarbetet. Även BFR har som jag tidigare nämnt ett ansvar för alt la de initiativ som är nödvändiga och ändamålsenliga i detta avseende.

Statsministern uttalade inledningsvis att etl av de mest verkningsfulla , stöd som svensk företagsamhet kan få är en resursförstärkning vid högsko­lorna. Den omfördelning av resurserna mellan sektorsforskningen och högskolan som jag tidigare talat om skall alltså ses som en förstärkning även för byggsektorns FoU-verksamhet i ett längre perspekfiv. Min för-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

hoppning är därför alt BFR - trots att den totala volymen för forsknings-och utvecklingsarbete minskar under treårsperioden - skall lyckas uppnå en samfinansiering i samma utsträckning som anges i verksamhetsplanen.

Jag återkommer till dessa frågor i samband med alt jag lar upp frågan om resurser för forsknings- och utvecklingsverksamheten samt experiment-byggande (B 12. Byggnadsforskning. B13. Lån till experimentbyggande samt B14. Statens institut för byggnadsforskning).

Byggforskningsrådei ansvarar också för medel avseende nya energisy­stem i bebyggelsen inom ramen för det samlade energiforskningsprogram­met. Chefen för miljö- och energidepartementet kommer senare i dag att redovisa ett nytt treårigt energiforskningsprogram. Jag vill emellertid fram­hålla att det inom byggforskningen redan satsas betydande resurser på FoU-insatser där energifrågorna utgör en integierad del av den allmänna byggforskningen.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag

att regeringen bereder riksdagen tillfälle atl la del av vad jag nu har anfört om den framtida forsknings- och utvecklingsverksamhe­ten kring förändringen och utformningen av den byggda miljön.

Anslagsfrågor

Elfte huvudtiteln

B 12. Byggnadsforskning

1985/86 Utgift

148103018

1986/87 Anslag

162000000

1987/88 Förslag

151000000

Reservation

24745968

Från anslaget betalas bidrag fill forsknings- och utvecklingsarbete (FoU) inom samhällsplanerings- samt byggnads- och anläggningsområdet. Med­len fördelas av statens råd för byggnadsforskning (BFR).

EnUgt det forskningspolifiska beslutet våren 1982 (prop. 1981/82:106, UbU 37, rskr 397) skall FoU-verksamheten inom byggsektorn inordnas i den samlade forskningsplaneringen samt ingå i det forskningsprogram som riksdagen vart tredje år skall besluta om.

Riksdagen beslutade våren 1983 om vissa riktlinjer för byggnadsforsk­ningens organisation och arbetsformer (prop. 1982/83:151, CU 30, rskr 351), Beslutet innebär att BFR skall ha ansvaret för den långsiktiga forsk­ningsplaneringen och kunskapsuppbyggnaden inom bebyggelseområdet. Tyngdpunkten i det stafiiga forskningsstödet förskjuts successivt mot mer långsiktig kunskapsuppbyggnad. Branschens m.fl. intressenters insatser för FoU inom byggsektorn har bedömts vara för liten. Riksdagsbeslutet

innebär därför att BFR åläggs alt bl.a. genom samverkan med byggsek­torns intressenter öka deras engagemang i FoU-verksamheten.

Rådets verksamhet finansieras under innevarande budgetär över föl­jande anslag på statsbudgeten.

Under bostadsdepartementets huvudtitel: B 12. Byggnadsforskning B 13. Län till experimentbyggande.

Under industridepartementets huvudtitel: E 12. Energiforskning.

1 följande sammanställning redovisas med fördelning pä program och anslag det totala beslutsutrymmet under budgetåret 1986/87 (milj. kr.).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Program

Bestutsramar anslag 1986/87

svis i milj. ki

B 12.

B 13.

Totalt elfte huvud­titeln

E12. tolfte huvud­titeln

1. Kommunal och statlig

resurshushållning

21,1 '

2. Bebyggelsens

utformning

20,9

      10,0

 135,6

3. Byggnads- och

anläggningsteknik m.m.

83,6

4. Energianvändning för

bebyggelse

20,4

24,0

24,0

5. Information

4,0

4,0       1

6. Dokumentation

8,1

8,1

5,4

7. Kansli

16,3

16,3       J

Summa

154,0

30,4

184,4

29,4"

Till Humanistisk-

samhällsvelenskapliga

forskningsrådet (HSFR)

4,0

1,0

5,0

Totalt

158,0

31,4

189,4

29,4'

' Rådet disponerar dessutom av det under tolfte huvudtiteln uppförda anslaget E 12. Energiforskning

-

dels högst 500000 kr. för all slutföra projekt inom de områden som den I juli 1984 fördes över från rådels till statens energiverks ansvarsområde

-

dels högst 200000 kr. för atl täcka vissa övergångskostnader vid rådets kansli.

Statens råd för byggnadsforskning

Innevarande budgetår utgör det tredje och sista året av verksamhetsperio­den 1984/85-1986/87. Rådet har därför till sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 fogat en verksamhetsplan för kommande treårsperiod.

Rådets FoU-verksamhet

BFR redovisar ett antal FoU-resultal för den innevarande treårsperioden. En omfattande utvärdering av försök med kommundelsnämnder i tre kom-

muner har genomförts med stöd från BFR och civildepartementet. Maleri-     Prop. 1986/87:80 alel har i populariserad form via civildepartementet förmedlats till kommu­nerna. I samverkan med statens planverk har BFR i åtta kommuner stött     Bilaga 9 en försöksverksamhet med översikUig planering enligt den nya plan-och     Bostadsdep. bygglagen samt naturresurslagen. Erfarenheter från försöken kommer atl användas i utbildningsverksamheten i anslutning till de nya lagarna.

FoU-verksamhelen med hissar har lett till nya metoder och billigare konstmktioner som kan användas vid installation av hiss i äldre hus. Samtidigt har lidsålgången för att installera hissen kunnat begränsas kraf­tigt. Även hisslillverkarna har startat ett utvecklingsarbete med samma syften. Ett internationellt intresse för de svenska insatserna på detta områ-de börjar märkas.

11984 års forskningspolitiska proposition förordades en satsning pä.FoU om trä i byggandet och särskilda medel avsattes för delta. Rådet har inom ramen för den verksamheten bha. utarbetat en kunskapsöversikt som pekar pä allvarliga grundläggande kunskapsbrister inom områden som träets kemi, fysik och biologi.

Problem som sammanhänger med fukt och mögel liksom med flytspac-kelprodukler har studerats med BFR-medel. Detta har lett till kunskap såväl om hur man skall hindra problem atl uppstå som vilka åtgärder som bör vidtas där problemen redan finns.

Rådet har även medverkat till en utveckling av värmepumpsiekniken som medfört atl värmepumpar framgångsrikt lyckats konkurrera med kon­ventionella uppvärmningsmetoder.

Under är 1985 publicerade rådet fyra rapporter som utgjorde en kun­skapsöversikt rörande ett antal aspekter på boende- och förvaltningsfrå­gorna. 1 dessa rapporter beskrivs såväl dagens kunskapsläge som kun­skapsbehovet inom området.

Utifrån en beskrivning av ett antal tendenser i samhällsutvecklingen anger rådet ett antal prioriterade områden för verksamheten under treårs­perioden. I verksamhetsplanen för den närmaste treårsperioden föreslås inga förändringar i rådels nuvarande programindelning.'

För de olika huvudprogrammen föreslär BFR följande huvudinriktning.

Program I. Statlig och kommunal samhällsplanering omfattar de statliga

och kommunala verksamheter söm ger förutsättningar för samhällsbyggan­

del i form av regelsystem, finansiering, planer och program för byggande

samt förvaltning och förnyelse av den byggda miljön. Huvudvikten läggs,

liksom tidigare, på FoU om hur stal och kommun med planer och andra

styrmedel påverkar samhälls- och bebyggelseutvecklingen. Därvid priori­

teras insatser som kan medverka till bättre kostnadsstyrning och effekfiva­

re samordning av fysisk och ekonomisk planering i en situation med

minskade resurser. Programarbete pågår t.ex. inom nya områden såsom

översiktlig planering, socialtjänstens medverkan i samhällsplaneringen,

,

infrastruktur, nalurresurshushållning och grönområden. En bredare inrikt­ning på sambandet mellan bebyggelse och infrastruktur eftersträvas. En stor satsning pågår i fråga om byggsektorns roll i samhällsplaneringen.

Inom program 2. Bebyggelsens utformning, användning och förvaltning

behandlas frågor om människors krav pä den byggda miljön, byggnaders

9

ombyggbarhet, funktion och förvaltning samt standardfrågor i bebyggel­sen. FoU-arbetet syftar till att finna metoder och lösningar som tillgodoser höga krav på användbarhet, tillgänglighet och god social miljö med rimlig resursåtgång. För bostadsfrågorna anges en förskjutning mot processinrik-tad FoU om ombyggnader och förvaUning.

Program 3. Byggnads- och anläggningsteknik, produktion och energi­hushållning omfattar FoU om material och konstruktioner, byggsystem och energihushållning, mark- och anläggningsteknik samt byggprocessfrä-gor. Rådet uppmärksammar i sin anslagsframställning särskilt FoU om byggprocessen, bl.a. modeller för samverkan mellan olika aktörer och aktiviteter. Utvecklingsarbetet beträffande byggskador fortsätter med må­let att finna billigare metoder för reparation av skadorna. Inriktningen av FoU om energihushållning mot en bättre samordning med övriga åtgärder för att förbättra bostäder och fastigheter fortsätter. Luftkvalitet och hälso­skydd i byggnader är viktiga insatsområden. Ett viktigt tema är samspelet mellan byggnaden och dess installationer med sikte på att uppnå ett bra inomhusklimat med god energihushållning och låga drifts- och underhålls­kostnader.

Verksamheten inom program 4. Energianvändning för bebyggelse nya energisystem, följer det treårsprogram för energiforskningen som statsmakterna har beslutat om (prop. 1983/84:107 bil. 9, NU 45, rskr 407). Insatserna inom programmet syftar till att förbättra kostnadseffekfivitelen för nya energisystem. Verksamheten syftar bl.a. till att öka kunskapen om hur man i enskilda byggnader och gruppcentraler kan utnyttja lägvärdiga naturliga energikällor samt öka effektiviteten i användningen av högvär­diga energikällor såsom el och olja. Tyngdpunkten inom programmet kom­mer att ligga pä värmepumpssystem och naturvärmeteknik. Miljöfrågorna uppmärksammas i ännu högre grad än fidigare. De sol värmetekniker där Sverige internationellt sett är framstående utvecklas vidare, om än i lång­sammare takt.

Rådet har den 20 februari 1986 redovisat ett planeringsunderlag till Energiforskningsutredningen (EFU). Det förslag till verksamhetsplan som rådet presenterar överensstämmer i allt väsentligt med detta planeringsun­derlag men har utvidgats till att omfatta FoU och experimentbyggande som enligt direktiven lill utredningen ligger utanför EFU:s ansvarsområde.

EFU har föreslagit alt rådets energiforskning helt integreras i den all­männa byggnadsforskningen frän den 1 juli 1987. EFU fömtsätter all motsvarande medel enligt EFU:s förslag överförs från anslaget Energi­forskning lill anslaget B12. Byggnadsforskning under bostadsdepartemen­tets huvudtitel.

BFR avser att under den närmaste tiden lägga särskild vikt vid dokumen­tation och information i anslutning till FoU-projekten. Målet är att infor­mationen skall bli en alltmer integrerad del av FoU-processen. Formerna för dokumentation och val av informationssätl måste anpassas till bl.a. den tekniska utvecklingen.

Rådets iniernalionella verksamhet skall under den kommande planpe­rioden på ett naturiigt sätt integreras i rådels löpande verksamhet. Att inhämta utländsk kunskap skall vara lika naturiigt i ett FoU-projekt som att undersöka vilka resultat andra institutioner i Sverige har tagit fram.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

10

Forskningens kvalitet

I anslagsframställningen för budgetåret 1986/87 redovisades resultatet av den vetenskapliga nämndens utvärderingar av etl antal FoU-områden. Denna verksamhet fortsätter under kommande treårsperiod. Den del av nämndens verksamhet som nu låter sig överblickas och som delvis infaller i början av planperioden gäller en genomgång och utvärdering av ett antal områden.

Vid sidan av vetenskapliga nämndens verksamhet bedriver BFR egen utvärderingsverksamhet av FoU-projekt som rådet finansierat. Syftet med detta arbete är att förbättra planerings- och beslutsunderlaget för framtida verksamhet. Utvärderingen har ocksä till uppgift att ge besked om rele­vans och effekfivitet i beslutade projekt.

BFR avser att under den kommande treårsperioden fortlöpande genom­föra utvärderingar av BFR-finansierade projekt från relevans- och effekti­vitetssynpunkt.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

BFR.s stöd till långsiktig kunskapsuppbyggnad

BFR:s strävan har redan tidigare varit att medverka fill att skapa goda och kompetenta forskningsmiljöer, som svarar mot krav på långsiktighet och flexibilitet. Detta har skett bl.a. genom alt BFR ger treåriga ramanslag till instilufioner eller grupper av institutioner. BFR:s strävanden i denna rikt­ning har mot bakgrund av statsmakternas rikfiinjer intensifierats under innevarande trårsperiod. Särskilt under budgetåret 1985/86 har de medel som går frän BFR direkt lill olika högskoleinstitutioner ökat snabbt. Detta har bl.a. skett genom alt rådet i större utsträckning än tidigare finansierat av projekt obundna forskartjänster inom högskolan. Denna utveckling beräknas fortsätta under innevarande budgetår.

Den andel av BFR-medlen som går till universitet och högskolor omfat­tar nu drygt 80 milj. kr. per år, vilket utgör omkring 45% av de bidragsme­del som BFR fördelar.

Därutöver används ca 20% av de bidragsmedel som rådet fördelar ull slöd lill vissa forskningsinstitut. Enligt BFR:s mening kan stödet direkt till högskolan inte öka mer än från nuvarande ca 45% till omkring 50%, ett mål som BFR anger redan i den förra Ireårsplanen. En ytterligare ökning skulle innebära en alltför kraftig begränsning av bl.a. stödet till utveck­lingsverksamheten.

Under innevarande treårsperiod har 4 milj. kr. av BFR:s forskningsme­del fördelats enligt beslut av humanistisk-samhällsvelenskapliga forsk­ningsrådet (HSFR).

BFR anser att etl förtroendefullt och konstruktivt samrådsförfarande har utvecklats med HSFR. Av administrativa skäl bör dock enligt rådet beslutanderätten återföras till BFR.

Myndigheternas FoU-medel

Enligt riksdagsbeslut våren 1983 (prop. 1982/83:151, CU 30, rskr 351) skall bostadsdepartementets myndigheter få fatta beslut om FoU-medel inom anslaget B12. Byggnadsforskning.

II

Bostadsstyrelsen har som enda myndighet fått möjlighet att disponera sådana forskningsmedel. Rådet anser alt tiden för en utvärdering av samar­betet mellan BFR och bostadsstyrelsen rörande användningen av dessa medel varit för kort, och önskar att behandlingen av frågan om myndighe­ternas FoU-medel skall anstå till arbetet med regleringsbrev våren 1987.

Det är emellertid BFR:s uppfattning att samarbetet med styrelsen borde ske på samma sätt som nu sker med övriga ämbetsverk. Därigenom skulle det administrativa merarbetet minimeras och kvaliteten i FoU-projeklen förmodligen bli bättre lill följd av att BFR:s kompelens som FoU-initie-rande och upphandlande organ utnyttjas bättre. Även med den ansvarsför­delning som nu tillämpas bör reglerna ändras så alt bostadssiyrelsen inte har rätt att fatta beslut mot BFR:s avstyrkande.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

BFR:s budgetförslag

BFR har enligt regeringens uppdrag redovisat ett antal budgetalternativ. Dels har BFR - liksom andra myndigheter - redovisat etl huvudalterna­tiv. Rådet har dessutom enligt särskilda anvisningar för budgetarbetet den 13 juni 1985 redovisat etl alternativ där den samlade forskningsvolymen är oförändrad men där statens stöd till byggnadsforskningen minskas med 10% under treårsperioden. Ytteriigare ett alternativ som skulle redovisas enligt uppdraget var konsekvenserna för BFR av atl rådet får avstå från medel motsvarande den andel som annars skulle drabba SIB. BFR har därutöver enligt regeringsuppdrag den 30 april 1986 redovisat konsekven­serna även av en ökning av anslagen med 5%.

BFR anger att genom olika slag av samfinansiering filiförs FoU-verk­samheten medel utöver statsanslaget som gör att den angivna beslutsra­men för 1986/87 om 158 milj. kr. utökas til! omkring 200 milj. kr. Detta utgör enligt BFR den samlade FoU-volymen. Om denna nivå skall bibehål­las oförändrad, bör den för treårsperioden räknas upp med hänsyn till inflationen.

Rådet pekar i sin anslagsframställning också pä den konflikt som finns inbyggd i målsättningen att BFR samtidigt bör öka stödet till högskolan för alt medverka fill en långsikfig kunskapsuppbyggnad och i störte utsträck­ning än tidigare medverka i samfinansierade utvecklingsprojekt med övriga intressenter.

Den konkurrens mellan tillgängliga medel som dessa - i prakfiken svårförenliga målsättningar leder till skärps dessutom i samma utsträck­ning som BFR:s anslag lill forskningsprojekt totalt sett begränsas.

Slutsatsen är enligt rådet att statsanslaget bör bibehållas på högsta möjliga nivå. Även om strävan att mobilisera ytterligare medel från bygg­sektorn blir framgångsrik, kan de för BFR uppsatta målen inte nås fullt ut om statsanslaget minskar i reala termer.

Verksamhetens omfattning för budgetåret 1987/88 enligt ökningsallerna-tivel framgår av rådets förslag lill beslutsramar (milj. kr.). (BFR hade angett nivån i reala termer. Siffrorna i följande tabell är nominella.)

12

13

Därutöver har BFR begärt resurser inom ramen för det samlade energi-

Prop, 1986/87:80

forskningsprogrammet.

Bilaga 9

Program

Beslutsramar rriil.

. kr. 1987/88

Bostadsdep.

BFR:

s förslag

B 12.

BB.

Totalt

(bidrag)

(lån)

elfte huvud­titeln

1. Statlig och kommunal samhällsplanering.

användning och förvaltning

22,0       ]

1

2. Bebyggelsens utformning

21,9

11.1

1142,3

3. Byggnads- och anläggningsteknik

87,3

\

4. Energianvändning för bebyggelse

- nya energikällor

20,7

20,7

5. Information

4,1

4,1

6. Dokumentation

8,2

8,2

7. Kansli

16.5

16,5

Summa

160,0'

31,8

191,8

' Inkl. 4 milj. kr. fill HSFR. ' Inkl. I milj. kr. till HSFR.

Inom ökningsalternativet hemställer rådet att beslut om bidrag lill den allmänna byggforskningen för budgetåret 1987/88 skall fä meddelas inom en ram av 160 milj. kr. Rådet hemställer vidare att för budgetåren 1988/89-1989/90 få göra åtaganden inom en ram av 100 resp. 55 milj. kr.

Rådet beräknar atl del behöver anvisas ett anslag om 167 milj. kr. för ökningsalternalivel för budgetåret 1987/88.

Bostadsstyrelsen

I sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 hemställer bostadsstyrel­sen att 2 milj. kr. under vart och ett av budgetåren 1987/88-1989/90 skall ställas fill styrelsens förfogande för finansiering av FoU-verksamhet inom dess verksamhetsområde.

Lantmäteriverket

I sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 hemställer lantmäteriver­ket atl 3 milj. kr. skall ställas till verkels förfogande för finansiering av FoU-verksamhet inom dess verksamhetsområde.

Föredragandens överväganden

I det föregående har jag redovisat mina allmänna synpunkter på byggforsk­ningen. Jag anslöt mig då till den av BFR angivna definitionen av FoU-om-rädei.

I 1984 års forskningsproposition redogjorde jag för några utvecklingsten­denser i samhället som enligt min uppfattning borde påverka inriktningen i stort av byggforskningsverksamheten. De faktorer som jag då lyfte fram var: byggsektorn - en viktig bransch i förändring, bostadspolitiken - från ny- till ombyggnad samt samhällsplanering - från statlig styrning till lokalt inflytande. Jag gav vid det tillfället också exempel pä angelägna FoU-om-räden i anslutning till delta.

Sammanfattningsvis kan jag konstatera att BFR i sina verksamhets­planer under innevarande programperiod speglat denna inriktning, vilket jag också ullalat i budgetproposifionerna de mellanliggande åren.

Samhällsutveckling och samhällsförändring är, liksom kunskapsutveck­ling, relativt långsamma processer. I det perspektivet är tre år en kort lidsrymd. De utvecklingstendenser jag angav för tre är sedan gäller därför i allt väsentligt även för den kommande treårsperioden. Jag har redan fidi­gare pekat på några utvecklingstendenser som enligt min mening därutöver kan komma att påverka inriktningen av rådels verksamhet.

Min bedömning är att de prioriteringar som BFR gör i sin verksamhets­plan för treårsperioden väl överensstämmer med min uppfattning i frågan. Jag vill i detta sammanhang dock i korthet kommentera rådels förslag.

En satsning på slads- och bostadsförnyelsefrågor är en naturlig följd av atl tyngdpunkten i bosladsförsöoningen alltmer förskjuts mot bostadsför­bättring. Rådet lyfter här fram två enligt min uppfattning väl motiverade områden. Jag tänker dä på förnyelsen av miljonprogrammets bostadsområ­den, där stora förändringar utförts och pågår och där samverkan måste ske mellan åtgärder i miljön och bosladssociala insatser. I den bostadspolitiska propositionen (prop. 1986/87:48) förordas också särskilda insatser på detta område. Riksdagen har nyligen beslutat i enlighet med förslagen i proposi­tionen (BoU 7, rskr 93). Rådet har även utarbetat elt program för forskning och försöksverksamhet rörande erfarenheterna av lagen om exploaterings­samverkan (prop. 1985/86:2, BoU 2, rskr 28). Även detta är enligt min mening ett angelägel område för FoU-verksamhet. Jag återkommer lill denna fråga då jag redovisar mina synpunkter på experimentbyggnads-verksamhelen (anslag BI3.).

Stadsförnyelsen och stadsutvecklingen gör det nödvändigt att i större omfattning än tidigare uppmärksamma sambanden mellan bebyggelsen och försörjningssystemen, såsom trafik- och transportanläggningar, anlägg­ningar för vatten och avlopp, telekommunikationer etc. Kostnader för förnyelse och underhäll av dessa system har blivit ett alltmer kännbart problem för huvudmännen, i allmänhet kommunerna. Jag delar därför rådets uppfattning alt kunskapsutveckling som rör infrastrukturen är ange­lägen för att få fram ändamålsenliga metoder för kommunal och regional planering, underhälls- och förnyelseplanering, effektivare kostnadsslyr-ning, samordning med bebyggelseplaneringen m.m. Även andra frågor om markanvändning och miljö liksom energifrågorna är väsentliga att beakta i delta sammanhang.

Förändringar i planerings- och byggprocessen behöver analyseras med avseende på hur roll- och ansvarsfördelningen i planering, projektering och genomförande påverkar kvaliteten i och kostnaderna för den byggda mil-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

14

jon. En utveckling av formerna för samspel.mellan kommuner, byggherrar och entreprenörer är här ett väsentligt led i verksamheten.

Jag vii! också betona vikten av atl arkitektoniska och gestallningsmäs-siga aspekter uppmärksammas i ökande utsträckning. Del finns ett ökande intresse för dessa frågor i samhället i dag, måhända som en reaktion på bl.a. miljonprogrammets ofta upplevelsesmässigt torftiga områden. Jag utgår från atl rådet inom delta fält kan få en intresserad diskussionspart och medfinansiär bl.a. genom den nybildade stiftelsen ARKUS, som in­stiftats av landets fem centrala arkiteklorganisationer. Att som rådet före­slår satsa på området kvalitet, form och gestaltning i planerings- och byggprocessen är således enligt min mening angeläget.   .

Erfarenheter från pågående ombyggnadsverksamhet och omfattningen av extraordinära åtgärder som följd av byggskador visar tydligt på elt behov av ökade kunskaper om byggnaders, byggnadsdelars och materials beständighet. Jag stödjer således rådets förslag atl se byggnaders bestän­dighet och livslängd som ett prioriterat område.

I förra årets budgetproposition (prop. 1985/86:100 bil. 13) framhöll jag atl frågan om hälsoskydd i byggnader är vikfig samt att forskningen utgör en mycket betydelsefull del i arbetet med dessa frågor. Jag finner det därför angeläget att rådet fortsätter den pågående verksamheten inom området klimat och miljö i bebyggelsen.

Rådet har föreslagit eleffektiva byggnader som ett prioriterat område och har begärt att särskilda medel ställs lill förfogande för såväl allmän byggforskning som nya energisystem inom energiforskningsprogrammet. Jag delar rådets uppfattning atl delta är ett viktigt område men konstaterar att möjlighet saknas atl nu avsätta medel i den omfattning som rådet föreslår. Frågan om medel inom energiforskningsprogrammet behandlas som jag tidigare nämnt senare av chefen för miljö- och energidepartemen­tet.

Samhället och enskilda orsakas varje är kostnader för skred och ras i jordslänter saml för förstärkning av svaga slänter. Jag har erfarit att SGI och BFR fillsammans avser alt medverka vid tillkomsten av en s.k. skred­kommission som skall bevaka skredforskningsbehovei och. verka för att resurser för FoU-verksamhelen skapas och används pä bästa sätt. Enligt min uppfattning är detta en angelägen arbetsuppgift för BFR och SGI. Det bör enligt min mening finnas goda förutsättningar för samfinansiering med olika intressenter av forskningsprojekt inom detta problemområde.

Jag har redan mer översiktligt redovisat min syn pä byggforskningens samverkan såväl med högskoleinsfitutionerna som med dess intressenter.

BFR anger atl ca 45% av de bidragsmedel rådet fördelar går direkt till universitet och högskolor. Ytteriigare uppemot 20% av medlen går till forskningsinstitut som stålbyggnadsinslitutet och cement- och betonginsti-tutet samt stiftelser för sådant som brandforskning, bergteknisk forskning m.m. Sammantaget motsvarar detta ca 200 heltidstjänster vid högskolan och forskningsinstituten. BFR gör bedömningen att del är realistiskt att öka medlen lill universitet och högskolor så att hälften av de bidrag som BFR lämnar för FoU-verksamhet kommer att gå lill dessa instilufioner. Jag delar BFR:s uppfattning alt detta är en rimlig ambitionsnivå.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

15

Jag har erfarit att diskussioner pägär mellan BFR och Chalmers Tek-     Prop. 1986/87:80 niska Högskola (CTH) angående inrättande av en professur i byggnads­värd. Jag har inledningsvis beskrivit hur vårt byggande har förskjutils frän     Bilaga 9 nyproduktion fill ombyggnad: Det är uppenbart atl behovet av kunskaper     Bostadsdep. vid ombyggnad i många avseenden skiljer sig från vad som gäller i nybyg­gandel. Det är därför enligt min mening vikfigt att förutsättningar skapas för en långsiktig kunskapsuppbyggnad inom byggnadsvårdsområdel, och att resultatet av forskningsverksamheten förs in i utbildningen.

Jag ser därför posifivi på BFR:s ambition atl medverka lill att bygga upp en god forskningsmiljö inom byggnadsvårdsområdet i avvaktan på atl denna verksamhet kan finansieras inom ramen för högskolan. Jag anser även att näringslivet gynnas av en sådan utveckling och att branschen således har intresse av att ge finansiellt bidrag till att denna professur kan inrättas så snart som möjligt. Jag ser delta som elt gott exempel på ett område där sektorsorgan och branschen tillsammans kan medverka till att skapa angelägna forskarmiljöer.

Rådets inriktning på att genom samfinansiering öka FoU-insatserna hos intressenterna leder uppskattningsvis till att externa medel på ca 40 milj. kr. filiförs FoU-volymen utöver de medel som staten bidrar med via anslaget B 12. Den totala bidragsvolym som BFR på detta sätt fördelar och påverkar uppgår därmed till ca 200 milj. kr. Verksamheten har troligen bidragit till att branschen i ökad utsträckning söker bilda "förhandlings­parter" med BFR i form av stiftelser, fonder etc. Så har l.ex. BFR och Svenska Byggbranschens Utvecklingsfond (SBUF) sedan flera år ett nära och effektivt samarbete. Arkitekterna har, som jag tidigare nämnt, bildal stiftelsen ARKUS. SABO-företagen har vid sin kongress våren 1986 fattat beslut om en utvecklingsfond. Rådet har också träffaren överenskom­melse om forskningssamarbete med Svenska kommunförbundet. Även när det gäller samarbete med andra intressenter redovisar rådet framsteg.

Jag ser denna utveckling som mycket positiv. Fömtom del faktum all de ' statliga medlen pä detta sätt bidrar till en större FoU-verksamhet totalt sett, är det min fasta förvissning att rådets samarbelspartners verksamt kommer att bidra till att öka respektive intressenters öppenhet och intresse för FoU-frågor. De kan även fungera som "brukaranpassade" informa­tionskanaler mellan FoU-verksamheten och intressenterna.

Företagens förnyelsefonder kan användas även för FoU-verksamhet. Jag har erfarit alt BFR försökt intressera företag inom bygg- och bostads­sektorn för samverkan kring förnyelsefondernas utnyttjande för ökad FoU-verksamhet. Jag tvingas dock konstatera alt önskvärda resultat ej 

uppnåtts. Det är emellertid min förhoppning att företagen och de fackliga organisafionerna gemensamt skall ta ökat ansvar för FoU-verksamhelen inom sektorn.

Enligt riksdagsbeslut våren 1983 (prop. 1982/83: 151, CU 30, rskr 351)

skall bostadsdepartementets myndigheter få fatta beslut om FoU-medel

inom anslaget B12. Byggnadsforskning. Bostadssiyrelsen har sedan bud­

getåret 1985/86 som enda myndighet haft bemyndigande atl fatta beslut om

FoU-verksamhet inom en ram av 1,5 milj. kr. per är. BFR har haft

regeringens uppdrag alt utvärdera erfarenheterna av denna samverkan.

16

med bostadsstyrelsen.

I anslagsframställningen för budgetåret 1987/88 anför rådet alt alltför kort tid har gått för att'erfarenheterna skall kunna värderas pä ett rättvi­sande sätt. Rådet är dock tveksamt till denna samverkan bl.a. med hänsyn lill alt forskningsresurserna på detta sätt splittras. 

Som jag tidigare har nämnt kommer statens stöd till byggforskningen att minska under den kommande tre-årsperioden. Detta ställer ytterligare krav pä samordning av byggforskningens resurser. Jag delar rådets upp­fattning att den ordning som nu prövats av bostadssiyrelsen medför risk för ett totalt sett mindre effektivt utnyttjande av forskningsmedlen. Jag är därför inte beredd att föreslå att myndigheterna i fortsättningen ges möjlig­het att disponera en del av byggforskningsramen för att finansiera forsk­nings- och utvecklingsarbete inom sina respektive verksamhetsområden.

Bostadsstyrelsen har redan påbörjat denna verksamhet. Jag föreslår därför att styrelsen fär disponera medel för att finansiera forsknings- och utvecklingsarbete även under budgetåret 1987/88.

Den 1 juli 1988 skall planverket och bostadsstyrelsen fogas samman till en myndighet. En organisationskommitté skall tillkallas inom kort.-, Jag förutsätter att även formerna för den nya myndighetens forsknings- och utvecklingsarbete skall studeras i det.sammanhanget.

Även lantmäteriverket har i sin anslagsframställning hemställt om medel ur byggforskningsanslaget för att stödja forsknings- och utvecklingsarbete pä sitt verksamhetsområde. Med hänsyn till min nyss redovisade uppfatt­ning om behovet av samordning av resurserna pä området är jag inte beredd alt tillstyrka lantmäteriverkets förslag.

Under innevarande planeringsperiod har humanistisk-samhällsveten-skapliga forskningsrådet (HSFR) ärligen bemyndigats alt fatta beslut om bidrag till forskning intill ett belopp av 4 milj. kr. av byggforskningsansla-gel. HSFR skall vid fördelningen av medel samräda med BFR. De båda forskningsråden har uttalat sig positivt om denna samverkan, men har haft olika uppfattningar om var beslutanderätten bör ligga.

Enligt min uppfattning finns det inget som lyder på all det finns allvarii-gare ölägenheter med den ordning som hittills tillämpats. Jag anser därför all samarbetet mellan myndigheterna skall fortsätta enligt samma ordning som hittills.

Som jag inledningsvis berörde.har samlade forskningspolitiska priorite­ringar i dagens statsfinansiella situation inneburit att de statliga medel som BFR får disponera under nästa treårsperiod måste minska. Jag förordar således en minskning som innebär att rådets beslutsutrymme vid plane­ringsperiodens slut i reala termer skall ligga 10 milj. kr. lägre än under innevarande budgetår.  ,        ., .

För att ge rådet möjlighet alt anpassa sin verksamhet till denna lägre nivå förordar jag ingen neddragning under budgetåret 1987/88. Den reala nivån minskas med 5 milj. kr. under vartdera av de två följande budget­åren.

Jag förutsätter att rådet i sin anslagsframställning för budgetåret 1988/89 ger förslag om hur denna neddragning skall belasta de olika anslagen samt konsevenser av detta för inriktningen av verksamheten.

Jag förordar en ram av 164 milj. kr. för beslut om stöd till den allmänna

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

17

2   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 9

byggforskningen, exklusive experimentbyggnadsverksamheten under bud­getåret 1987/88. Beloppet inkluderar även den del av kanslikostnaden som finansieras över elfte huvudtiteln.

Jag anser därutöver att - i likhet med innevarande budgetär - 1,5 milj, kr. skall fördelas enligt beslut av bostadssiyrelsen. Av ramen skall dessut­om 4 milj. kr. disponeras enligt beslut av humanislisk-samhällsvetenskap-liga forskningsrådet (HSFR). Bostadsstyrelsen och HSFR skall vid fördel­ningen av dessa medel samräda med BFR.

För åtaganden som avser de två följande budgetåren förordar jag en ram av 90 resp. 50 milj. kr. I dessa belopp inkluderas inte kanslikostnaderna hos BFR.

Anslagsbehovet för budgetåret 1987/88 beräknar jag till sammanlagt 151 .milj. kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

medge atl beslut om stöd till byggnadsforskning, exkl. slöd till experimentbyggande, fär meddelas inom en ram av 164000000 kr. under budgetåret 1987/88,

2.

medge att beslut om stöd till byggnadsforskning, exkl. stöd lill experimentbyggande, under budgetåren 1988/89 och 1989/90 preli­minärt får meddelas inom en ram av 90000000 kr. resp. 50000000 kr.,

3.

till Byggnadsforskning för budgetåret 1987/88 anvisa ett reser­vationsanslag av 151000000 kr.

B 13. Lån till experimentbyggande

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

25208000 37000000 36000000

Reservation

36086098

Från anslaget betalas utgifter för lån till fördyrade byggnadskostnader i samband med forskningsinriktat experimentbyggande inom bostadsför­sörjningen och inom energiområdet.

Län til! experimentbyggande inom bostadsförsörjningen kan lämnas för alla typer av hus och anläggningar. Länen är avsedda atl göra det möjligt att genomföra byggnadstekniska experiment- och utvecklingsprojekt som syftar fill lösningar som har god möjlighet alt fa en mer allmän tillämpning inom den närmaste tioårsperioden.

Lån lill experimentbyggande inom energiområdet används f.n. för att systematiskt pröva ny byggnads- och installationsteknik, ny energihus­hållningsteknik samt nya energisystem i full skala. Jämfört med tidigare sker en viss förskjutning frän projekt med energihushällningsinriktning mot projekt avseende bostadsförbättring och kvalitetssäkring. Experi­mentbyggande kommer således att användas för all utveckla och demon­strera metoder för att genomföra energi- och bostadsförbätlringsprojekt

med såväl ny som känd och beprövad teknik. Experimentbyggnadsprojek­ten avses dessutom kunna utnyttjas som demonstralionsanläggningar då ny teknik skall introduceras för mer allmän tillämpning.

Kostnader för uppföljning och utvärdering m. m. i samband med experi-mentbyggandel betalas frän bidragsanslaget.

Statens råd för byggnadsforskning (BFR) beslutar om länen. Pä fram­ställning av statens energiverk får rådet bevilja lån till sådant experiment­byggande som ingår som ett led i det FoU-arbete som den I juli 1984 fördes över från rådels lill energiverkets ansvarsområde. Även humanistisk-sam-hällsvetenskapliga forskningsrådet (HSFR) disponerar en del av anslaget för sådant experimenlbyggande som ingår som elt led i del humanistiskt och samhällsvetenskapligt inriktade FoU-arbetet på byggforskningens om­råde.

Länen kan vara ränte- och amorteringsfria under en uivärderingstid på upp till tio år. Länen skall omprövas individuellt efter genomförd utvärde­ring. Därvid skall ocksä villkoren för en eventuell återbetalning fastställas.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Statens råd för byggnadsforskning

Lån lill experimenlbyggande kommer f. n, till användning i forsknings- och utvecklingsarbetet inom tre av rådets forskningsprogram, nämligen pro­gram 2 Bebyggelsens utformning, användning och förvaltning, program 3 Byggnads- och anläggningsteknik, produktion och energihushållning samt program 4 Energianvändning för bebyggelse nya energisystem.

I sin anslagsframställning har rådet beräknat atl det för beslut om lån till experimentbyggande under budgetåret 1987/88 behövs ett beslulsutrymme om totalt 33,2 milj. kr. realt, varav 11,6 milj. kr. inom programmen 1, 2 och 3 samt 21,6 milj. kr. inom program 4 utöver vad som dä ännu inte har taghs i anspråk av tidigare års ramar. Rådet hemställer att få göra åtaganden för budgetåren 1988/89 och 1989/90 intill elt belopp av 22 milj. kr. resp. 12 milj. kr.

Experiment- och demonstrationsprojekten inom program 2 inriktas pä att finna lösningar som med rimlig resursåtgång tillgodoser höga krav på användbarhet, tillgänglighet och god social miljö i bebyggelsen.

Energihushållningen som del av bostadsförbättringen kräver enligt rådet en fortsatt kraftfull FoU och experimentbyggnadsverksamhel inom pro­gram 3. Därvid pekar rådet bl.a. på vikten av experimenlbyggande med utveckling och demonstration av nya helhetslösningar.

Exempel på pågående och planerade experimentbyggnadsprojekt inom program 2 och 3 är bl.a. följande. Hälsosäkra hus, experiment och demon­strationsprojekt för hissar, bostadsförbättring och energihushållning, för­änderliga bostäder, äldreboende, ombyggnad av direklelvärmda hus för att uppnå s.k. ELAK-slandard samt alternativ planering och projektering för förbättring av vatten- och avloppsledningar. Vidare har experimenlbygg-nadsprojeki initierats när det gäller nya byggsystem i syfte att uppnå effektiva produktionssätt med god kvalitet. Projekt inom området tung anläggningsteknik samt demonstration av nya reparationsmeioder plane­ras.

19

Verksamheten inom program 4 kommer alt inriktas främst på avancera-de värmepumpar och på nalurvärmeteknik. Exempel pä experimentbygg­nadsprojekt inom detta område är naturgasdrivna värmepumpar. Naiur-värmeprojekten avses bl.a. omfatta utnyttjandet av värmen i sjöars bot­tensediment. Värmelagringstekniker avses prövas för olika typer av vär­mekällor och system för värmeproduktionen. Utvecklingen av nya solvär­mecentraler med årslager för gruppcentraler kommer alt fortsätta.

BFR anser att rådels informationsinsatser i ökad omfattning bör inriktas mot att dokumentera och sprida resultat från utvärderingar av experiment-byggnadsanläggningar. Det är väsentligtalt delresultat på ett eftektivt sätt når berörda målgrupper. Speciellt för solvärme- och värmepumplillämp-ningar bör praktiskt inriktade hjälpmedel såsom handböcker och läromedel utarbetas. Som en konsekvens av ett ökat samarbete mellan energiforsk­ningsorganen bör samrådsförfarandel ytterligare utvecklas vad gäller in­formationsverksamheten.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Föredragandens överväganden

Experimentbyggande är ett värdefullt sätt atl pröva och omsätta resultaten av forsknings- och utvecklingsarbete i praktisk tillämpning. De utgångs­punkter jag i det föregående har angett för byggforskningen gäller i tillämp­liga delar även experimentbyggandet.

Jag vill här nämna att.energiforskningsnämnden (Efn) nyligen har gjort en utvärdering av statligt slöd till experiment och demonstration av ny energiteknik i fullskaleanläggningar. Energiforskningsnämnden konstate­rar bl.a, att de statliga aktiviteterna i flertalet fall har påskyndat utveck­lingen och introduktionen av ny energiteknik och i vissa fall påskyndat avvecklingen av olämpliga tekniker. Kunskapsuppbyggnad, dokumenta­tion, kunskapsspridning och erfarenhelsålerföring varierar kraftigt mellan de studerade projekten. Bäst har de projekt fungerat där de statliga inve­steringsstöden har varit väl samordnade med FoU-stöden som l.ex. i BFR:s experimentbyggnadsverksamhet.

Jag kan alltså konstatera att arbetet med de. forskningsinriktade experi­mentbyggnadsprojekten i stort sett är på rätt väg.

Jag delar BFR:s uppfattning alt det är angeläget att resultaten från utvärderingarna av experimentbyggnadsprojekten sprids. Jag vill även be­tona vikten av att det omfattande kunnandet om drift och skötsel av i projekten ingående installationer förs vidare lill de ordinarie förvaltama av byggnaderna.

Riksdagen har nyligen antagit en lag om exploateringssamverkan (prop. 1985/86:2, BoU 1986/87:2, rskr 28). Förutsättning finns därmed att starta den försöksverksamhet rörande tillämpningen av lagen, som. riksdagen beslutade om på grundval av 1986 års budgetproposition. BFR har i samar­bete med lantmäteriverket förberett sådan forsknings- och försöksverk­samhet.

BFR har som jag nämnt tidigare i sin treårsplan tagit upp kvalitetsfrågor i den byggda miljön. Därvid har jag pekat på geslallningsfrägornas betydelse i sammanhanget och pekat pä att rådet kan finna en diskussionspartner i

20

stiftelsen ARKUS. I den händelse gällande slödbestämmelser inte medger angelägna insatser på området förutsätter jag att rådet belyser detta.

För beslut om län lill experimentbyggande under budgetåret 1987/88 förordar jag en ram om sammanlagt 33 milj. kr. Jag har därvid beräknat att ca 11 milj. kr. skall avse experiment inom bostadsförsörjningen inkl. energihushållningen, dvs. programmen 1, 2 och 3. Av ramen bör 1 milj. kr. disponeras efter beslut av humanislisk-samhällsvetenskapliga forsknings­rådet. För BFR:s program 4 disponeras således en beslulsram om ca 22 milj. kr.

Vad gäller åtaganden för budgetåren 1988/89 och 1989/90 förordar jag preliminärt beräknade ramar om 22 milj. kr. resp. 12 milj. kr.

Jag beräknar alt anslaget behöver föras upp med elt belopp av 36 milj. kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

medge att beslut om län till experimentbyggande fär meddelas intill ett belopp av 33000000 kr. under budgetåret 1987/88 och alt outnyttjad del av denna ram får utnyttjas även under budgetåret 1988/89,

2.

medge atl beslut om lån lill experimentbyggande under budget­åren 1988/89 och 1989/90 preliminärt får meddelas infill etl belopp av 22000000 kr. resp. 12000000 kr.,

3.

fill Lån till experimenlbyggande för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 36000000 kr.

B 14. Statens institut för byggnadsforskning

1985/86 Utgift

0

1986/87 Anslag

1000

1987/88 Förslag

1000

Under förevarande anslag skall redovisas samtliga in- och utbetalningar för verksamheten vid statens institut för byggnadsforskning (SlB). Ansla­get tas upp med ett formellt belopp och skall normalt iiite fa belastas. För all läcka svängningar i likviditeten under verksamhetsåret disponerar insti­tutet en rörlig kredit,

SIB är ett sektorsforskningsinstitul inom samhällsbyggnadsområdet. In­stitutet svarar för långsikfig kunskaps- och kompetensuppbyggnad inom ett antal olika områden.

Institutets nuvarande forskningsorganisafion infördes den I juli 1982. Forskningsenheten omfattar åtta forskningsavdelningar och en avdelning för mät- och dataleknisk service. Institutet har också ett kansli och en informationsavdelning.

Till varje avdelning är knuten en rådgivande sakkunniggrupp, vars leda­möter antingen är praktiskt verksamma inom sektorn eller forskare från universitet och högskolor. 1 sakkunniggrupperna prövas löpande avdel-

21

3   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 9

ningarnas verksamhet och planer framför allt med avseende pä relevansen för olika intressenter.

Verksamheten vid SIB finansieras fr.o.m. budgetåret 1984/85 med bas­anslag under bostadsdepartementets huvudtitel samt med projektanslag och uppdragsmedel. Basanslaget skall användas för slöd till sådan forsk­ning som bidrar till en långsiktig kunskapsuppbyggnad för sektorns behov saml för forskning inom områden som statsmakterna har angett som vikti­ga, men där särskilda uppdragsgivare saknas. Övrig verksamhet inom institutet finansieras via uppdragsmedel eller projektanslag.

Verksamhetens omfattning och utveckling framgår av följande samman­ställning.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

Ekonomisk plan (1000-tal kr.)

1986/87

Beräknad ändring 1987/88 (lOOO-talkr.)

SIB

Föredragande

Kostnader

1.  Förvaltning

2.  Information

3.  Forskning

8458

2578

31364

+  243 -1- 299 -1-  979'

+ 309 -t-    94 -1-1147

Summa

42400

+ 1521'

-Hl 550

Intäkter

1.  Bidrag över stats­

 budgeten

2.  Forskning och ut­

 veckling på uppdrag

35550 6850

-Hl 200' -1- 321

+ 1300 + 250

Summa

42400

-t-1521'

+1550

Inklusive löner för fyra professorer

Statens institut för byggnadsforskning

Forskningsverksamheten vid institutet inriktas mot områdena

-

boende, bostadsförsörjning och bostadspolitik

-

planering och styrning av markanvändning, byggande och förvaltning

-

byggnaders och byggnadsmaterials tekniska egenskaper

-

klimat- och inslallalionsfrägor samt energihushållning Forskningsområdena har valts på ett sådant sätt att de ligger centralt

inom bostads- och byggnadssektorn, att de förväntas ha en över liden bestående aktualitet och angelägenhet och att de kan bli föremål för en sammanhållen bearbetning inom institutet.

SIB har i anslutning fill sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 bifogat en verksamhetsplan för perioden 1987/88-1989/90.

SIB anger alt den tydligaste förändringen i institutets forskning under senare år har varit en successiv tyngdpunktsförskjutning från frågeställ­ningar med anknytning till nybyggnad och produktion mot ombyggnad och förvaltning. Denna förskjutning har hitfills skett inom ramen för de olika avdelningsprogrammen. Under planeringsperioden avser institutet därut­över alt utveckla ett särskilt forskningsprogram kring faslighetsförvalt-

22

ningens ekonomi och organisation och pröva möjligheten alt samla denna forskning lill en av institutels avdelningar.

Institutet har i dag inte något formellt utbildningsansvar. Genom att anordna kurser, seminarier och symposier i en rad olika ämnen bidrar institutet ändå till fortbildningen inom sektorn. Vidare svarar många av institutets forskare fortlöpande för undervisning och handledning vid olika universitets- och högskoleinstitutioner.

Insfilutet pekar på atl dess tillgång till medel minskat avsevärt sedan utflyttningen lill Gävle. En fortsatt nedskärning av resurserna på sikt påverkar bl.a. kvaliteten såväl i FoU-verksamheten som inom uppdrags­verksamheten, rekryteringsmöjligheterna etc. Institutet hemställer därför atl det, pä samma sätt som högskoleforskningen, undanlas från nedskär­ningar av basanslaget.

En fillämpning av huvudalternativet kan enligt SIB inte längre mötas med en uttunning av verksamheten över alla områdena. Delta betyder att institutet måste överge några av sina etablerade forskningsområden. Detta innebär samtidigt nedläggning eller omstrukturering av vissa avdelningar, laboratorier eller andra forskande enheter. Enligt institutets uppfattning måste en sädan omstmkturering av verksamheten både av forsknings- och personalskäl genomföras på etl så planmässigt sätt som möjligt.

Eftersom en tillämpning av huvudförslaget förutsätter en revidering av verksamhetsplanen och en förändring av institutets organisation, har insfi­lutet utformat huvudalternativet på ett sådant sätt atl besparingarna tas ut under senare delen av treårsperioden. Institutets planeringsalternativ I förutsätter därför oförändrade resurser budgetåret 1987/88 samt en fördel­ning av resursminskningen med 2,4% för budgetåret 1988/89 och 2,6% för budgetåret 1989/90.

I särskilda budgetanvisningar 13 juni 1986 har regeringen föreskrivit att byggforskningsrådet och institutet utöver huvudalternativen skall redovisa budgetalternativ som utgår frän att statens stöd fill byggnadsforskning minskas med 10 procent under treårsperioden. Som planeringsfömlsält-ning skall gälla att branschen ökar sin del av ansvaret för kunskapsupp­byggnaden med motsvarande belopp. Elt särskilt alternativ skall vidare redovisas, som innebär att hela minskningen av del statliga bidraget läggs pä BFR.

Institutet anser emellertid att ansvaret för byggnadsforskningens resurs­försörjning ligger i första hand på BFR som forskningsfinansierande myn­dighet, inte på institutet som forskningsutförande organ. Insfilutet kan endast tillstyrka en branschfinansiering i sådana former som inte leder till oklarhet beträffande inslitulels roll som statligt forskningsorgan med själv­ständigt ansvar för en långsiktig och av partsintressen oberoende kun­skapsuppbyggnad. En ytterligare ökning av uppdragsfinansieringen mot­svarande så mycket som en tioprocenlig nedskärning av basanslaget skulle vara mycket svär alt förena med institutets ansvar för den långsiktiga kun­skapsuppbyggnaden inom sektorn.

Institutet menar att det finns anledning för statsmakterna alt säkerställa och ytterligare markera institutets ansvar för disciplinutvecklingen inom dess forskningsområde. Detta bör ske genom atl sammanlagt åtta profes-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

23

surer med särskild inriktning på bostads- och byggnadssektorn inrättas inom den kommande planperioden.

Beträffande inrättande och omprövning av professurerna, tillsättnings­förfarande, meritvärdering, m.m bör högskoleförordningens anda och in­nehåll tillämpas så långt möjligt.

Institutet föreslår att fyra professurer inrättas redan under budgetåret 1987/88 och hemställerom 1,2 milj. kr. för ändamålet.

I särskilda budgetanvisningar 1984 ålades SIB att redovisa konsekven­serna av verksamheten vid en ökning av basanslaget om 5 procent. Institu­tet anser atl sädana medel främst borde användas till att inrätta professurer enligt ovan.

Mot bakgrund av ovanstående hemställer institutet att för verksamheten under budgetåret 1987/88 statens bidrag i form av basanslag uppgår till 36750000 kr. SIB har därvid utgått från atl huvudförslaget med krav på tvä procents besparing inte skall tillämpas pä institutet. Uppdragsintäkterna beräknar institutet till 7171000 kr. .

Prop. 1986/87:80-

Bilaga 9 Bostadsdep.

Föredragandens överväganden

Den beskrivning av byggforskningens verksamhetsområde och av ten­denser för samhällsutvecklingen som bör påverka valet av uppgifter som jag inledningsvis anfört gäller i tillämpliga-delar även för SIB, Det ligger emellertid i sakens natur att det är mindre meningsfullt atl för den långsik­tiga kunskapsuppbyggnaden som är institutets huvudansvar gä in med mer detaljerade synpunkter på verksamheten. Jag nöjer mig således med alt notera att planerna för verksamheten vid de olika avdelningarna överens­stämmer med de riktlinjer som jag nyss angivit för byggforskningsverk­samheten. Även BFR konstaterar att SIB:s verksamhetsplan ligger i linje med BFR:s planering.

Institutets forskning bedrivs i allt väsentligt med samma metoder och arbetssätt som högskoleforskningen. Den kontinuerliga inriktningen på byggnads- och bostadssektorn ställer dock särskilda krav på forskningen vid institutet. Samarbete mellan forskare med olika utbildningsbakgrund blir av särskild betydelse, liksom fortlöpande kontakter med praktiker från olika delar av sektorn. Institutet måste hela tiden nära följa inte bara forskningsutvecklingen utan också utvecklingen i övrigt inom sektorn.

En ständig dialog mellan utbildning och forskning är elt verksamt medel att föra ut forskningsresultat till'såväl dem som är praktiskt verksamma inom området som andra forskare. Jag noterar därför med tillfredsställelse institutets strävan alt genom att anordna kurser, seminarier etc. bidra till fortbildningen inom sektorn. Viktigt är också att forskarna bereds möjlig­het att delta i undervisning vid universitets- och högskoleinsfitutioner. Det är ocksä av det skälet mycket positivt all päbyggnadslinjen i fastighetsför­valtning lokaliserats till Gävle. Jag har erfarit att institutet kommer att svara för delar av undervisningen. Institutet har ocksä erbjudit högskolans lärare möjlighet atl inom ramen for sina tjänster bedriva viss forskning vid insfitutel.

Goda kontakter med andra forskningsmiljöer är ett livsvillkor för insliiu-

24

tel. Jag ser därför positivt på att institutet pä olika sätt strävar efter samverkan med olika högskoleinstitutioner i Sverige och utomlands.

Instiiutet har föreslagit att ett antal professurer inrättas med särskild inriktning på bostads- och byggnadssektorn. För närvarande finns endast enstaka tjänster med sådan inriktning utanför den tekniska högskolan. Inrättandet av professurer skulle avsevärt bidra till en stabilisering och utveckling av byggforskningen i landet. Särskilt gäller detta inom samhälls­vetenskaperna för vilka det i dag, till skillnad från vad som är fallet inom t.ex. arbetsmarknads- och socialsektorerna, inte finns några professurer med inriktning på bostads- och byggnadssektorn. Insfitutel med dess breda och långsikfigt inriktade samhällsvetenskapliga forskning skulle vara den naturliga hemvisten för sådana tjänster. Även för institutels specialområ­den inom teknik och naturvetenskap saknas professurer i laiidet.

SIB hemställer för budgetåret 1987/88 om en ökning av det statliga bidraget på 1,2 milj. kr. för att finansiera lönekostnaderna för fyra profes­surer saml att institutet ges i uppdrag att genomföra nödvändiga förbere­delser för alt under budgetåret 1988/89 kunna inrätta ytteriigare fyra professurer.

Jag ser del som angeläget all stryka under SIB:s ansvar för discipliriut-vecklingen inom sina forskningsområden. Jag ser därför positivt på institu­tets förslag om atl underlätta rekryteringen av kvalificerade forskare och bidra lill att säkerställa den vetenskapliga kvaliteten i institutets forskning genom att inrätta professurer. Om professurerna knyts till en formell forskarhandledning, skulle insfilutet därmed kunna öka sina insatser inom forskarutbildningen och förbättra rekryteringen av forskare till sektorn. Doktorander vid olika högskoleinstitutioner skulle i större utsträckning än hittills kunna ges en anknytning till institutet. Den sammantagna effekten skulle således även kunna bli ett mer organiserat samarbete mellan hög­skolan och institutet. Institutet föreslår att högskoleförordningens anda och innehåll skall gälla i tillämpliga delar, vilket även jag tillstyrker.

Jag har inte för avsikt all under den kommande treårsperioden kräva ökad uppdragsfinansiering från SIB för atl bibehålla dagens forskningsvo­lym. Ett Inrättande av professurer, kan emellertid inte i dagens statsfinan­siella situation finansieras över statsbudgeten. Del är dock angeläget alt institutet noga överväger om förslaget genom omprioriteringar kan rym­mas inom den befintliga budgeten. Insfilutet bör i del sammanhanget också pröva möjligheten att helt eller delvis finansiera dessa med externa medel.

Enligt min mening skulle inrättandet av professurer stryka under SlB:s betydelse som sektorns eget "bostads- och bygguniversilel". Ytterligare en markering i denna riktning är, att SIB fortsättningsvis budgetmässigt kommer att behandlas på likartat sätt som forskningsinstitutionerna vid högskolorna. Jag återkommer till denna fråga i samband med att jag be­handlar bidraget till SIB. (anslag B 15.)

I frågan om inrättande av professurer har jag samrätt med chefen för utbildningsdepartementet.

Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen

alt till Statens institut för byggnadsforskning för budgetåret 1987/88 anvisa elt förslagsanslag av 1000 kr.

Prop. 1986/87:80:

Bilaga 9 Bostadsdep.

25

B 15. Bidrag till statens institut för byggnadsforskning

34550000 35550000 36850000

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

Prop. 1986/87:80

Bilaga 9 Bostadsdep.

SIB har i sina anslagsframställningar krävt att institutet, liksom FoU-verksamheten vid högskolorna, skulle undanlas från huvudalternativets 2%-iga nedskärning. Jag har dock två år i rad konstaterat att det i förelig­gande statsfinansiella situation inte finns möjlighet att behandla anslaget lill SIB på annat sätt än anslagen för andra myndigheter.

Den forskningspolitiska bedömning som görs i detta sammanhang och de prioriteringar som statsministern inledningsvis angivit innebär att SIB framledes budgetmässigl behandlas pä elt likartat sätt som forskningsinsti­tutionerna vid högskolorna. Jag beräknar därför medel lill SIB utan huvud­alternativets 2%-iga nedskärning, utom såvitt avser institutets administra-fion.

Mot denna bakgrund beräknar jag statens bidrag för budgetåret 1987/88 fill institutet till 36850000 kr.

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen

atl till Bidrag till statens institut för byggnadsforskning för bud­getåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 36850000 kr.

B 16. Statens institut för byggnadsforskning: Utrustning

1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

1000000 1000 000

Under detta anslag redovisas medel för utrustning fill statens insfilut för byggnadsforskning.

Detta anslag avser särskilda lånemedel som ställs till institutets förfogan­de för anskaffning av utrustning. De medel som tas i anspråk skall vara ränte- och amorteringsfria under en treårsperiod. Därefter skall lånet amorleras och förräntas.

Statens institut för byggnadsforskning

Institutet har inte i sin anslagsframställning äskat medel under detta an­slag.

Föredragandens överväganden

Innevarande budgetår är första året som utrustningsanslaget står till SIB:s förfogande. Det är mot den bakgrunden förklarligt att SIB i sin anslags­framställning haft svårt all precisera sina krav på medel.

Då jag underhand inhämtat av SIB att behovet av förnyelse av SIB:s utrustning är stort föreslår jag att anslaget även för budgetåret 1987/88 förs upp med samma belopp som föregående år.

26

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

Prop. 1986/87:80

alt till Statens institut för byggnadsforskning: Utrustning för bud­

getåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av I OOOOOO kr.

Bilaga 9

Bostadsdep.

27

Innehållsförteckning

Prop. 1986/87:80

1. Inledning   ...............................................    ...       1        .

2.

Föredragandens överväganden............................        I     rsnaga y

3.

Hemställan   ....................................................       7    Bostadsdep.

4.

Anslagsfrågor   ................................................       7

B12. Byggnadsforskning .....................................       7

BI3. Lån till experimentbyggande   ....................... 

18

B14. Statens insfitut för byggnadsforskning   ......... 

.. 

21

B15. Bidrag till statens insfilut för byggnadsforskning   

26

BI6. Statens institut för byggnadsforskning: Utrustning          

26

28

Bilaga W    Prop. 1986/87:80

Industridepartementet

Bilaga 10

Industridep. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987

Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om forskning 1 Forskning-teknologi-industri

Statsministern har i sitt anförande pekat på den naturvetenskapliga och tekniska forskningens betydelse för industriell verksamhet. Förståelsen för sambanden mellan forskning och industriell utveckling har successivt ökat. Det samband som lättast låter sig urskiljas beskrivs ibland som en kedja eller processlinje. Grundforskning, fillämpad forskning, utveckling, prototyp/pilotanläggning och produkt/fullskaleproduktion ses som pro­cessteg i en rak linje av typen "frän ax till limpa". Resultatet av arbetet i etl steg förs över som en dominerande insatsvara i nästa. Studier har visat alt denna raka processlinje sällan är för handen. Mycket stora länder kan vid vissa nationella kraftsamlingar driva en utveckling enligt denna modell. I normala fall är avvikelserna stora. In i varje processteg går kunskaper och erfarenheter från många håll. Ofta bromsas utvecklingen upp pä gmnd av svårlösta problem, som kräver nya insatser i tidigare processteg. Dess­utom styrs skeenden i de olika processtegen från skilda håll. Insikten om all sambandet mellan forskning och industriell utveckling är sammansatt och inte rätlinjigt leder till att det framstår som angeläget att sfimulera varje processteg för sig. Samfidigt är det viktigt att hos aktörerna i varje steg öka kontakterna med och förståelsen för vad som sker i tidigare och senare steg. Detta synsätt präglar de industripoliliskt motiverade satsning­arna på teknisk forskning.

Frän indusiripolitisk synpunkt är det tre slag av resultat som förväntas frän den svenska tekniska forskningen:

-

tekniska kunskaper som leder till teknologier som är direkt användbara i produkter, processer och system i svensk industri,

-

specialiserad teknisk kompetens, som kan utnyttjas för att importera tekniska kunskaper och bearbeta dessa,

-

allmän teknisk kompetens, söm överförs til! svensk industri och övriga delar av samhället; antingen direkt genom att de personer som innehar kompetens flyttar ut från forskningssystemet eller indirekt genom att kompetens förs över genom utbildning.

I    Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 80. Bilaga 10

2 Högskolan som resurs för teknisk forskning

Prop. 1986/87:80

Forskare och forskargrupper vid högskolor och universitet har visat en Bilaaa 10 stor förmåga att infria förväntningar på resultat av nyss beskrivet slag. Industridep Ökade kontakter mellan högskolan och industrin åstadkommer ytterligare förbättringar. Jag har med tillfredsställelse noterat denna utveckling och finner del väsentligt alt den fortgår. Den utgör nämligen en förutsättning för alt grundsatsen om "högskolan som samhällets forskningsresurs" skall kunna tillämpas även på den tekniska forskningens område. Många bedö­mare, bl.a. de som genomförde den av statsministern i huvudanförandet berörda OECD-utvärderingen, har pekat på det svenska högskolesyste­mels funkfionssätt, som en tillgång för landet. Modellen alt sammanföra ansvaret för högre utbildning med förvaltningen av huvuddelen av samhäl­lets forskningsresurser har väckt internationell uppmärksamhet. För hög-kolornas del medför modellen både fördelar och förpliktelser. Till de irra hör resurskoncentrationen, fill de senare åliggandet att erbjuda kost­adseffektivitet.

3 Förslagens profil

Mina förslag beträffande forskning på det tekniska området karakteriseras av:

       en ny kraftfull satsning på informationsteknologi i etl samordnat natio­

nellt program,

       elt kraftfullt förstärkt treårsprogram för styrelsen för teknisk utveckling

med bl.a. betydande forsknings- och utvecklingssatsningar på biotek­

nik, biomedicinsk teknik, miljövårdsteknik, materialteknik och verk­

stadsteknik samt en helt ny satsning inom området mikronik,

       resurser för att tillvarata de möjligheter som europeiskt forsknings- och

utvecklingssamarbete erbjuder inom ramen för dels del särskilda avtal

Sverige slutit med de europeiska gemenskaperna (EG), dels det s.k.

EUREKA-samarbetet.

Innan jag övergår till att närmare redogöra för mina förslag vill jag placera in dessa i ett vidare, internationellt perspektiv.

Den mekaniska teknologin utgör själva fundamentet för våra dagars industri. Den utgör elt dominerande inslag i industrins produkter och tillverkningsutrustningar. Materialens teknologi skapade från början dess förutsättningar och elektromekaniken har sedan seklets mitt utgjort ett viktigt komplement. Under de senaste ärtior.dena har informationstekno­login vuxit fram. Inte bara sä att den med sina datorer har mött den stigande efterfrågan på lagring, bearbetning och överföring av information. Elektronikens snabba utveckling mol stor snabbhet och kapacitet, små dimensioner och låga kostnader har gjort det möjligt att j en lång rad av produkter och processer utnyttja informationsteknologiska systemdelar. Dessa har fill uppgift att reglera och styra funktioner och förlopp samt ersätter i många fall komplicerade och kostsamma elektromekaniska ar­rangemang. På så vis kan prestanda höjas i allt från konsumtionsvaror till

processutrustningar, frän motorsågar till medicinsk apparatur. Mikroelek­tronikens komponenter, dé s.k. chipsen, och därav byggda informations­teknologiska delsystem och system utgör i sig en snabbt växande marknad. Än viktigare är dock alla de användningar som de kan få. Flertalet industri­länder har uppfattat den nya dimension som informationsteknologin håller pä att tillföra den industriella tekniken. De gör därför extraordinära forsk­nings- och utvecklingssatsningar på området. Så har l.ex. våra tre grann­länder Danmark, Norge och Finland startat särskilda utvecklingsprogram inom informationsteknologin.

I Sverige beslutade riksdagen på förslag av regeringen redan hösten 1983 om ett nationellt mikroeleklronikprogram, NMP. Avsikten var att säker­ställa kompetensen och förmågan all konstruera och tillverka mikroelek­tronikkomponenter. Redan nu, tre är innan programmet avslutas, kan det bedömas vara en framgång.

Som statsministern har redovisat las nu ytterligare elt avgörande steg i satsningen på informationsteknologin. Därför kommer jag att föreslå en kraftfull och samordnad satsning på del nationella informationsteknologi­programmet. I detta andra steg läggs tyngdpunkten pä teknisk-industriell informationsteknologi och avser såväl maskin- som programvara.

Svensk industri har en betydande bredd sett i förhållande till vårt lands storlek. Denna bredd befrämjar industrins förmåga att utnyttja tekniska framsteg och förnya sig. Kommersiella krafter verkar ofta för koncentra­tion mot vissa teknikområden. Kraftsamling och specialisering erbjuder företagen möjlighet att nå storleksfördelar på sina marknader. Det är enligt ,min mening väsentligt att vi inom Sverige bibehåller bredd i den tekniska kompetensen. Den generella förstärkning som nu, enligt vad som tidigare har redovisats, görs för bl.a. de tekniska högskolorna är därvid vikfig. Ambitionen att upprätthålla bredd ställer utbildnings- och forskningssyste­men inför avvägningsproblem. Med begränsade resurser måste stora tek­nikområden täckas, utan att insatserna blir underkriliska till sin storlek. Det förslag till Ireårsprogram för styrelsen för teknisk utveckling som jag föreslår innebär omsorgsfullt balanserade satsningar. Treårsprogrammel innehåller bl.a. fortsatta betydande och ökade forsknings- och utveck­lingsinsatser på områden av strategisk vikt för framtida svensk industri samt startande av forskning inom mikroniken ett område karaktäriserat av tvärvetenskaplighet och miniatyrisering.

1 det globala perspektivet har teknikens betydelse för industriella fram­gångar kommit att uppmärksammas alltmer. Vinnare på den internationel­la marknaden för industriprodukter är de länder som effektivt förmår att utnyttja modern teknik. Detta har ökat medvetenheten om den kommer­siella potentialen i de immateriella tekniska kunskaperna, dvs. i teknolo­gin. Statsministern har tidigare redovisat hur de industriella stormakterna gör omfattande satsningar pä forsknings- och utvecklingsprogram och söker skydda de så frambringade resultaten. En mängd exempel på detta slag av forsknings- och utvecklingssatsningar finns i Japan, USA och Europa. Sveriges och andra små och medelstora industrinationers möjlig­het atl anta sädana teknologiska och kommersiella utmaningar ligger i samverkan. Det är därför angeläget att avsätta resurser för att utnyttja de-

Prop, 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

möjligheter som erbjuds fill europeisk samverkan inom teknisk forskning och utveckling enligt det särskilda avtal som Sverige har slutit med EG resp. inom EUREKA-samarbetet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

4 Uppgifter för styrelsen för teknisk utveckling

Styrelsen för teknisk utveckling (STU) är en central förvaltningsmyndighet för statens stöd till teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete. Till uppgiften hör att främja innovationer och teknisk kvalitet i industrin, alt höja den teknisk-vetenskapliga nivån i landet och alt med utnyttjande av teknik främja utvecklingen inom olika samhällssektorer,

I dessa tre uppgifter är STU beroende av ett nära samspel med industrin, forskarsamhället och företrädare för olika samhällssektorer. STU har ett rikt förgrenat kontaktnät uppbyggt av ett stort antal grupper med planeran­de och rådgivande funktioner. I allt är ca 1000 företrädare för bl.a. företag, forskningsinstitutioner, arbetstagarorganisfioner saml stafiiga och kommunala myndigheter engagerade. På detta sätt har STU kommit att bli elt viktigt centrum för de för ett vitalt forskningssystem oundgängliga diskussionerna om värderingar och avvägningar, om teknikens möjligheter och samhällets behov. Jag finner detta vara en viktig uppgift för STU och ett värdefullt komplement till landets tekniska infrastruktur.

Jag vill i detta sammanhang också peka på spännvidden i STU:s upp­gifter. Dessa sträcker sig från en forskningrådsfunktion för del tekniska området, över en central indusiripolitisk roll, till ett ställföreträdande ansvar för teknisk FoU inom vissa sektorer med otillräckliga egna ekono­miska resurser. När det gäller det ställföreträdande ansvaret åläggs STU alt sörja för FoU-insatser, som syftar till effektivitets- eller produktivitets­vinster i verksamheter och sektorer under andra organs ansvar. Detta gör STU:s uppgifter vidare än det traditionella forskningsrådets eller det typis­ka sektororganets.

5 Forskning inom ramen för ett tekniskt-industriellt informationsteknologiskt program

5.1 Bakgrund

Riksdagen beslöt år 1983 om ett femårigt nationellt mikroelektronikpro­gram (prop. 1983/84:8, NU 11, rskr. 130) som omfattade utbildning, gmnd­läggande och målinriktad forskning samt industriell utveckling i fråga om mikroelektronik. Programmet syftade till att stärka Sveriges förmåga att konstruera och tillverka mikroelektronikkomponenler. 1 propositionen an­gavs bl.a. hur mikroeiektronikprogrammet kunde ses som ett block inom elt samlat, brett upplagt informationsteknologiprogram. De andra blocken skulle därvid omfatta dels syslemleknologi (maskin- och programvara), dels informationsteknologins användning (forskning om effekterna av da-ion'sering m.m. i ett kulturvetenskapligt perspektiv). Näringsutskottet

uttalade i sitt betänkande att, medan ställning kunde och borde las vid     Prop. 1986/87:80

detta tillfälle till frågan om ett mikroelektronikprogram, del vore angelägel

att arbetet med ett informationsteknologiskt program fullföljdes. Ett sam-     Bilaga 10

lat program borde redovisas för riksdagen. Riksdagen beslöt om ett utta-     Industridep.

lande till regeringen i enlighet härmed.'

Med anledning av det nämnda riksdagsullalandet gav regeringen i juni 1984 vissa myndigheter med verksamhet inom informationsteknologiområ­det i uppdrag alt utarbeta etl underlag till etl svenskt informalionsleknolo-giprogram. Styrelsen för teknisk utveckling (STU), universitets- och hög­skoleämbetet (UHÄ) och arbetarskyddsfonden (numera arbetsmiljöfon­den) fick i uppdrag all samordna arbetet. Dessa myndigheter utarbetade elt programunderlag som även angav en gmndstruklur för ett svenskt infor­mationsteknologiprogram. Underlaget remissbehandlades. Med utgångs­punkt häri utarbetades och överlämnades till riksdagen en regeringens . skrivelse (skr. 1984/85:218) med redovisning av vissa planerade åtgärder för att effektivisera statens insatser inom informationsteknologiområdet. I bilaga 1 till skrivelsen återgavs myndighelsunderlaget i sammanfattningen Svensk informationsteknologi: En presentation.

I anslutning till sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 har STU bl.a. redovisat förslag till forskning och utveckling på informationstekno­logiomrädet för budgetåren 1987/88-1989/90. Förslaget omfattar även al­ternativ för en offensiv satsning under treårsperioden. Anslagsframställ­ningen har remissbehandlats.

Förslaget från styrelsen för teknisk utveckling

STU:s förslag lill insatser inom ett informationsteknologiskt program

avser atl förslärka den teknisk-vetenskapliga basen på för informationstek­

nologin strategiskt viktiga grundtekniker och omfattar grundläggande och

målinriktad forskning inom komponent- och systemteknik. I komponent-

området återfinns förslag inom mikroelektronik, konstruktionsmetodik för

>

elektronik, kraftelektronik och sensorteknik. I syslemteknikomrädet ingår

förslag inom datavetenskap, kommunikations- och signalteknik, bild- och

talbehandling samt regler- och mätteknik.

Av de förslag som STU har lämnat är del lägre alternativet närmast en fortsättning av STU:s verksamhet genom stöd lill ramprogram och enskil­da projekt. Förslaget är dock av större omfattning än nuvarande verksam­het. Det högre alternativet utgör en offensiv satsning, till stor del i form av ramprogram inom de nämnda teknikområdena. Målinriktad forskning före­slås bl.a. inom del av STU och arbetsmiljöfonden gemensamt planerade programmet för människa-dalorfrågor. Genom stöd till produktutveckling och teknikspridning föreslär STU verksamhet för alt utveckla ny industri­ell verksamhet och sprida erfarenheter om informationsteknologi i etable­rade verksamhetsområden och till olika regioner. Därutöver redovisar STU förslag till forskning och utveckling med ökat innehåll av informa­tionsteknologi inom ett antal viktiga industriella användningsområden inom verkstads- och processindustri.

Omfattningen av STU:s förslag för budgetåren 1987/88-1989/90 är i det

:

lägre alternafivet 520 milj. kr. och i det högre alternafivet 918 milj. kr.     Prop. 1986/87:80

Skillnaden (398 milj. kr.) består i ökade insatser på komponentteknik (133

milj. kr.), på långsiktiga forskningsprogram inom systemleknikområdet     Bilaga 10

(120 milj. kr.), på kollektiva forskningsprogram (39 milj. kr.) samt på    Industridep.

teknikspridning, särskilda tillämpningar av informationsteknologi och in-

novationsstöd (lOömilj. kr.).

Remissinstanserna

STU:s anslagsframställning, eller i några fall det härtill fogade förslaget till forskning m.m. inom informationsteknologiområdet, har remissbehand­lats. Yttranden som berör informationsteknologiomrädet har avgivits av 13 instanser. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas fill protokol­let i detta ärende som underbilaga 10.2.

Genomgående har ett starkt slöd uttalats för statliga insatser på områ­det. Åtgärderna betecknas på flera håll som nödvändiga för att bevara vår industriella konkurrenskraft och våra möjligheter au hävda en oberoende utveckling i ett internationellt sammanhang. Några remissinstanser, bl.a. överbefälhavaren och Ingenjörsvetenskapsakademien, har lämnat relativt utförliga synpunkter på programmets uppläggning och förordat en omfat­tande satsning, gemensamt av staten och industrin, även pä industriell utvecklingsverksamhet för att också på kort sikt höja den tekniska kompe­tensen pä industriellt sett strategiska områden. Landsorganisationen i Sverige m.fl. har betonat viklen av alt de teknisk-industriella insatserna kompletteras med forskning i fråga om informationsteknologins konse­kvenser i arbets- och samhällslivet.

5.2 Huvuddragen i programförslaget

Jag avser att ge en samlad redovisning av förslaget till åtgärdsprogram på informationsteknologiområdet senare denna dag (prop. 1986/87:74 om nä­ringspolitiken inför 1990-talel). Som statsministern nämnt syftar program­met till att vidmakthålla och stärka kompetensen inom landet och därige­nom minska beroendet av utlandet. Syftet är vidare att stimulera fill att utnyttja de möjligheter som den vetenskapliga och tekniska utvecklingen av informationsteknologin öppnar för industrin och samhällslivet i övrigt. Det avser även att möjliggöra en förbättrad kvalitet hos de informations­teknologiska system som kommer till användning i näringsliv och offentlig förvaltning och all dessa system bättre svarar upp mot användarnas önske­mål och krav.

Det informationsleknologiska åtgärdsprogrammet omfattar insatser på tre huvudområden:

det nationella mikroeiektronikprogrammet, som påbörjades år 1984, fullföljs och avslutas under treårsperioden 1987/88-1989/90.

ett tekniskt-industriellt informationsteknologiprogram, på framför allt systemtekniknivån påbörjas. Det omfattar insatser i fråga om

-

grundläggande forskning och forskarutbildning,

-

målinriktad forskning,

-

industriell utveckling.

- insatser görs för att främja en god användning av informationsteknolo-     Prop. 1986/87:80

giska system i enlighet med de rikfiinjer som statsmakterna beslutat om

enligt propositionen (1984/85:220) om datapolitik (FiU 1985/86:5, rskr.     Bilaga 10

88).

Industridep.

Förslag som rör grundläggande forskning har tidigare redovisats, av chefen för utbildningsdepartementet (bil. 6). Chefen för civildepartementet kommer senare att ge en redovisning av frågor om forskning kring informa-Uonsteknologins användning. Jag avser att utveckla vad jag förordar i fråga om industriell utveckling m.m. inom informationsteknologiomrädet och i fråga om mikroeiektronikprogrammet i propositionen om näringspolitik.

5.3 Målinriktad forskning inom informationsteknologiområdet

Jag övergår nu till den roll, inriktning och omfattning som den målinriktade forskningen bör ha inom det tekniskt-industriella informationsteknologi-programmet.

Den målinriktade forskningen inom informationsteknologiprogrammet bör driva den kontinueriiga kunskapsutvecklingen vid högskolor och forskningsinsfitut framåt så atl det vetenskapliga kunnandet utvecklas i enlighet med behoven inom den teknisk-industriella utvecklingsverksam­heten på området. Till insatserna bör bl.a. höra dalavetenskap (vari ingår principer och metodik för konstruktion av datorsystem och programvara), kommunikation och signalbehandling, bild- och talbehandling samt mät-och reglerteknik. På komponentområdet har en ökad ambition i de stafiiga insatserna åstadkommits genom det nationella mikroeiektronikprogram­met som avslutas under treårsperioden. Viss fortsättning av den utökade forskningsverksamheten bör kunna ske inom det förordade informations­teknologiprogrammet, bl.a. inom oplronikomrädel eller sädan kompo­nentteknologi som har betydelse för tillämpningar pä systemnivån. Jag vill även peka på de för svensk industri intressanta beröringspunkterna med kraftelektroniken.

Insatser inom STU:s och arbelsmiljöfondens gemensamt planerade pro­gram för människa-dalor-frågor bör ingå tillsammans med de mera tek­niska forskningsområdena. Detta kan enligt min mening ses som elt viktigt bidrag till den del av informationsleknologiprogrammet som avser infor­mationsteknologins användning.

Till den målinriktade forskningen räknar jag statens del av ansvaret för de kollektiva forskningsprogrammen pä informationsteknologiområdel.

Jag kommer alt beröra statliga insatser för att främja utnyttjandet av den nya informationsteknologin inom företag, i synnerhet de små och medel­stora industriföretagen, i proposifionen om näringspolitik senare i dag.

Referensnivån för medelsberäkningen till informaiionsleknologipro-

grammet bör vara den nivå som STU har föreslagit för sitt grundförsläg i

anslagsframställningen för budgetaret 1987/88. Över denna nivå bör ökade

insatser göras främst på sådana delområden som jag nyss har nämnt inom

en ram för budgetåret 1987/88 av 11,5 milj. kr. För budgetåret 1988/89 bör

30 milj. kr. tilldelas och för 1989/90 43 milj. kr. TotaU omfattar således

:

treårsbudgeten för denna del av informafionsleknologiprogrammet 84,5 milj. kr. Medlen bör anvisas under anslaget Styrelsen för teknisk utveck­ling: Teknisk forskning och utveckling. STU bör svara för den vidare planeringen och inilieringen av forskningsinsatserna.

I fråga om fördelningen av verksamheten mellan olika orter vill jag anföra följande. Den önskvärda regionala spridningen av informationstek­nologins stimulanseffekter fär i första hand åstadkommas i del industriella ledet, och jag avser att återkomma i denna fråga i propositionen om näringspolitik senare i dag. 1 fråga om forskning på området talar enligt min mening starka skäl för att kraftsamling bör ske till profilerade högskoleor­ter och specialiserade forskningsinstitut. Vad gäller norra Sverige bör vid inilieringen av forskningsprojekt med hänsyn till redan pågående verksam­het särskild uppmärksamhet ägnas främst ät högskolan i Luleå. Jag har i denna fråga samrätt med chefen för utbildningsdepartementet.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep,

6 Forskningssamarbete med Europeiska Gemenskaperna

Som tidigare redovisats av statsministern och utrikeshandelsministern, har inom EG under senare år kraftfulla inifiativ tagits för att förstärka samar­betet pä forskningsområdet. Ett övergripande ramprogram för EG:s forsk­nings- och utvecklingsverksamhet för åren 1984-1987 godkändes av EG:s råd 1983. Programmet syftar fill alt hävda EG:s konkurrenskraft utåt, särskilt på det industriella området. En rad nya beslut på forskningsområ­det togs under år 1984; bl.a. godkändes ein budget pä sammanlagt ca 8 miljarder kronor avseende fusion, strålskydd och radioaktivt avfall, bio­teknologi, program för stimulans av forskamtbyiel, ny teknik för tillverk­ningsindustrin saml icke-nukleär energi.

De största ansträngningarna för att höja den tekniska nivån i europeisk industri har gjorts inom elektronikområdet.

Redan i februari 1984 hade rådet fattat beslut om en större forsknings­satsning genom all anta elt program för informationsteknologi, ESPRIT, (European Strategic Programme for Research and developmeni in Infor­mafion Technology). Detta är det största och mest prioriterade av EG-pro-grammen med en budget i första fasen pä ca 10 miljarder kronor för programperioden 1984-1988, varav EG och industrin, svarar för hälften var. Programmet har som mål att:

-

ge europeisk informationsteknologi-industri den tekniska gmnden för att vara internafionellt konkurrenskraftig under 1990-talel,

-

stimulera industriellt samarbete inom informationsteknologisektorn,

- bidra fill utvecklingen av internationell standardisering.

ESPRlT-programmel har samlat de ledande företagen och forskningsin­

stituten i EG-länderna i genomförandet av ca 100 projekt. ESPRIT innebär

därigenom, enligt de flesta bedömare, ett stort steg framåt i utvecklingen

av forsknings- och utvecklingssamarbetet i Europa.

ESPRIT-programmet omfattar dels basteknologier (mikroelektronik.

programvaruteknologi och avancerad informationsbehandling), dels tek­nologi för all använda dessa. Projekt som genomförs inom programmet skall avse teknologi som är konkurrensneutral. Projekten finansieras lill hälften av EG och till hälften av de medverkande företagen och institutio­nerna. 1 varje projekt finns minst två förelag från olika länder.

RACE (Research and developmeni of Advanced Communicafion tech-nologies in Europé) är ett annat stort program inom EG, som syftar till atl teknologiskt lägga grunden till etl för EG-länderna gemensamt bredbandigt kommunikationsnät. Centralt för programmet är au utveckla gemensam standardisering. Samtidigt avses programmet bidra till förbättrade konkur­rensvillkor för den europeiska teletekniska industrin genom en även tek­niskt sett gemensam marknad.

Elt tredje EG-program av strategisk betydelse är BRITE (Basic Re­search in Industrial Technologies for Europé). Programmets syfte är.att modernisera tillverkningsindustrin genom gmndläggande teknisk forsk­ning på områden som laserteknik, nya material, nya provningsmetoder, CAD/CAM och malemafiska modeller, membran teknik, katalys- och parti­kelteknik m.m.

EG:s forsknings- och utvecklingsakfiviteter omfattar även en rad andra program. För närvarande bereds förslag om etl nytt ramprogram som täcker EG:s alla insatser avseende forskning och utveckling under peri­oden 1987-1991. Ramprogrammet är inriktat mol åtta stora.mål: Livskvar litet, informationssamhället, infrastruktur för den gemensamma markna­den (telekommunikation, transport), ny teknologi för att modernisera indu­strin, energi, bioteknik, havsteknik och forskarrörlighet.

Det nya ramprogrammet har en föreslagen EG-budget pä totalt ca 50 miljarder kronor, varav ESPRIT svarar för ca 15 miljarder kronor, RACE för ca 5,5 miljarder och BRITE för 3,5 miljarder. Industrin förväntas bidra med motsvarande belopp för dessa program. Andra områden är energi­forskning, bioteknik, materialforskning, miljö- och klimatforskning och medicinsk forskning.

Som etl allmänt villkor för atl delta i de högleknologiska EG-program-men har hittills gällt att ett företag är etablerat inom EG och att forskning­en bedrivs där. Det har således inte varit möjligt för ett företag i ett land utanför EG-kreisen all medverka i programmen, om del inte skett genom dotterföretag som är verksamt i ett EG-land. Pä en del områden - såsom material, bioteknologi, miljö/klimat samt slimulansprogram för forskarrör­lighet - finns dock vissa möjligheter för företag i länder utanför EG att delta. Även på strälskyddsområdet är EG öppet för samarbete med tredje land, I samband med att de icke-öppna programmen ESPRIT och BRITE revideras, väntas EG:s kommission föreslå rådet all denna inskränkning i behörighetsreglerna las bort. Länder som slutit bilaterala avtal med EG om forskningssamarbete skall erbjudas atl delta. För RACE har ett sådant förslag redan lagts.

Redan i dag deltar Sverige i forskningssamarbete med EG bl:a. genom den europeiska samarbetsorganisationen inom vetenskaplig och teknisk forskning, COST (Cooperation in the field of Science and Technology) som ursprungligen initierades av EG. Även inom ramen för kol- och

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

stålgemenskapen, CECA, och del nya arbetsmiljöavtalet med EG bedrivs     Prop, 1986/87:80 forskning. Som statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] tidigare i dag har redovisat, (bil. 2) är Sverige ocksä anslutet lill EG:s fusionsforskningsprogram genom samar-     Bilaga 10 betsavlal med Euratom. Dessutom har Sverige ingått bilaterala avtal med     Industridep. EG på områdena avfallsålervinning, träforskning saml hälso- och sjuk­vård. Det är dock regeringens vilja all forskningssamarbetet med EG breddas ytterligare. Som ett led i en sådan utveckling slöts år 1986 ett ramavtal mellan Sverige och EG om fördjupat forsknings- och utvecklings­samarbete. Ramavtalet nämner inga områden, men är en ömsesidig vil­jeyttring att sträva fill samarbete där det är till nytta för båda parter.

Jag har tidigare nämnt att Sverige slutit bilaterala avtal med EG på områdena avfallsåtervinning, träforskning, hälso- och sjukvård m.m. Sve­rige deltar i dessa program i deras helhet, vilket medför att Sverige bidrar lill EG:s budget för det aktuella forskningsprogrammet enligt en bestämd fördelningsnyckel. I gengäld medverkar svenska institutioner i resp. pro­gram på likställd fot med institutioner inom EG vad gäller tillgäng till forskningsresultat, möjlighet atl få forskningskontrakt från EG m.m. och därmed få forskningsprojekten delvis finansierade av EG.

Förhandlingar har inletts om samarbete på onirådet avancerade material (EURAM) enligt samma former som på de ovan nämnda områdena.

Möjligheten alt delta i hela EG-program gäller hittills endast områden av ren forskningskaraktär med begränsat industriintresse.

De industriinriktade programmen - ESPRIT, RACE och BRITE - har hittills varit så gott som helt stängda för företag utanför EG. Även om en uppmjukning av behörighetsreglerna är på väg, sä kommer Sverige sanno­likt inte att få möjlighet atl delta i dessa program i deras helhet. Svenska företag och institutioner kommer troligen att kunna delta endast pä prö-jeklnivå, varför de med all sannolikhet inte kan erhålla projektmedel frän EG.

Del svenska deltagandet måste således säkerställas inom ramarna för våra svenska resurser och utformas som en integrerad del av ordinarie verksamheter.

Jag kommer atl redogöra för mina beräkningar härvidlag i samband med anslaget F 1. STU: Teknisk forskning och utveckling, program 1. Ny kunskap.

Jag vill i sammanhanget också nämna att chefen för utbildningsdeparte­mentet vid sin anmälan av anslaget fill europeisk forskningssamverkan (bil. 6) tagit upp frågan om åtgärder avseende det teknologiska och indu­striella utnyttjandet av olika grundforskningsanläggningar, bl.a. CERN.

7 EUREKA

En ny dimension i det europeiska forskningssamarbetet har tillkommit

genom EUREKA-samarbetet där företag och institutioner i 19 västeurope­

iska länder och EG-kommissionen deltar. Målsättningen är att driva pä den

tekniska och ekonomiska förnyelsen i Europa för att på så sätt höja

produktiviteten och konkurrensförmågan inom den europeiska industrin,

10

Som jag i del följande (avsnitt 8) kommer alt redovisa, har jag under anslaget F I beräknat medel för alt STU ska kunna finansiera förstudier av projekt inom EUREKA-samarbetet,

Senare idag ämnar jag, i anslutning till propositionen om näringspoliti­ken inför 1990-taIet, (prop. 1986/87:74, avsnitt 10.3.2) föreslå att industri­fonden aktivt skall arbeta med projekt inom EUREKA-samarbetet. Vidare kommer jag att i avsnitt 10.3.4 mera detaljerat beskriva EUREKA:s roll i det europeiska forskningssamarbetet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

8 Anslagsfrågorför budgetåret 1987/88

Tolfte huvudtiteln

F. Teknisk forskning och utveckling

I prop. 1986/87:100 (bil. 14 s. 80) har regeringen föreslagit riksdagen alt, i avvaktan på särskild proposition, för budgetåret 1987/88 beräkna till Sty­relsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling ett reser­vafionsanslag av 655445000 kr., lill Styrelsen för teknisk utveckling: För­valtningskostnader elt förslagsanslag av 70455000 kr. samt till Styrelsen för teknisk utveckling: Utmstning elt reservationsanslag av 1000 kr. Jag avser nu alt ta upp dessa frågor.

Verksamheten vid styrelsen för teknisk utveckling

Styrelsen för teknisk utveckling (STU) är central förvaltningsmyndighet för statens initiativ och stöd till samt planläggning och rådgivning rörande teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete, om sådana uppgifter inte ankommer på annan statlig myndighet.

STU:s finansiella stöd kan utgå i form av bidrag, lån eller utfästelse om stöd, s.k. projektförsäkring. Stöd kan också ges i form av utvecklingsupp­drag och som stipendier eller pris till uppfinnare.

Utöver finansiellt stöd kan STU bistå med rådgivning och service.

STU leds av en styrelse. Chef för myndigheten är en generaldirektör. Inom STU finns fem projeklenheter, en planeringsenhet, en internationell enhet, en serviceenhel och en administrativ enhet.

Den 1 juli 1986 var 261 personer anställda vid STU. Av dessa var 163 handläggare.

STU:s programverksamhet finansieras under innevarande budgetår frän reservafionsanslaget F 1. Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forsk­ning och utveckling.

Från anslaget F t. finansieras under innevarande år dessutom informa-fionsförsörjningsverksamhet saml statens bidrag till Sfiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga attachéverksamhel (STATT). Jag kommer senare i dag vid min anmälan lill propositionen om näringspolitiken inför 1990-talet (prop. 1986/87:74) all föreslå att verksamheten vid STATT fr.o.m. bud-

getåret 1987/88 finansieras från eil eget reservationsanslag (F 3. Bidrag till Stiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga attachéverksamhet).

Kostnader för STU:s förvaltnings- och medelsfördelande verksamhet finansieras från förslagsanslaget F 2. Styrelsen för teknisk utveckling: Förvaltningskostnader.

STU:s stöd till forsknings- och utvecklingsarbete inom energiområdet lämnas inom ramen för energiforskningprogrammel under innevarande budgetår från reservationsanslaget E 12. Energiforskning. Chefen för mil­jö- och energidepartementet kommer senare att redovisa ett nytt treårigt energiforskningsprogram och integrerade forskningsinsatser på energiom­rådet. För att långsiktigt trygga kunskapsuppbyggnaden pä området kom­mer det all föreslås att vissa delar av programmet överförs lill berörda myndigheters basanslag. För STU föreslås att 80 milj. kr. filiförs för energiforskningsinsatser under treårsperioden 1987/88-1989/90. Jag har vid min medelsberäkning för budgetåret 1987/88 beräknat 26 milj. kr. för delprogrammet Energiteknik för transporter. Härav tillförs anslaget F 1. Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckhng 24 milj. kr. och anslaget F 2. Styrelsen för teknisk utveckling: Förvaltningskost­nader 2 milj. kr. Chefen för miljö- och energidepartementet kommer senare (bil. 12) all ge en fullständig presentation av programmet, inklusive de integrerade delarna.

Över anslaget F 3. Styrelsen för teknisk utveckling; Utrustning anvisas innevarande budgetår medel för anskaffning av dyrare utrustning för tek­nisk forskning och industriellt utvecklingsarbete. Nyttjare av utmstning som har anskaffats med medel från anslaget belastas med kostnader för avskrivningar och förräntning. Medel som motsvarar dessa kostnader om­förs lill en särskild inkomsttitel på statsbudgeten. Till den del som amorte­ringar och förräntning inte täcks av influtna inkomster för detta ändamål skall kostnaderna betalas med medel från anslaget F 1. Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling. Jag föreslår inte några ytteriigare medel under anslaget F3. för budgetåret 1987/88.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att godkänna vad jag har anfört om atl reservationsanslaget Sty­relsen för teknisk utveckling: Utrustning skall upphöra fr.o.m. bud­getåret 1987/88.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

F 1. Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

642892705 655445000 726800000

Reservation

299733087

Under denna anslagsrubrik anvisas medel till teknisk forskning och utveckling.

Följande sammanställning ger en ekonomisk översikt av verksamheten under detta anslag (milj, kr.).

12

1985/86

1986/87

1987/88

Prop, 1986/8.

U Ifall'

Budget

Beräknar

Bilaga 10

STU- och DFI

Föredra­gande-

Industridep.

Kostnader

Program 1.

Ny kunskap

266,0

316,3

Program 2.

Ny teknik

254,0

288,0

Program 3.

Nya produkter

144,5

151,9

(Totalt STU)

(585,7)

(664,5)

(989,2)

(756,2)

Rymdverksamhet'

16.4

-

-

-

Informationsförsörj-

ningsverksamhet

8,8

9.2

11,2

9,6

Aitachéverksamhet"

21.5

24.7

-

Ofördelade medel

-

-

-

5,0

Verksamhetsvolym/

Summa kostnader

632,3

698,4

1000,4

770,8

Avgår finansiering

utöver anslag

Återbetalade

projektmedel

25,9

26,0

27,0

27,0

Ej utnyttjade

projektmedel

21,1

17,0

17,0

17,0

Summa F 1

585,3

655,4

956,4

726,8

' Ej fördelat pä STU:s nya programstruktur.

 STU:s offensiva alternativ. Ej fördelat pä STU:s nya programstruktur.  Fr. o. m. budgetåret 1986/87 inkluderat i anslaget F 19. Nationell rymdverksamhet. '' Fr. o. m. budgetåret 1987/88 reservationsanslaget F 3. Bidrag till Stiftelsen Sveri­ges teknisk-vetenskapliga attachéverksamhet. 'Inkl. integrerade insatser på engergiforskningsområdet.

Som framgår av sammanställningen har jag för verksamheten under detta anslag beräknat ett totalt medelsbehov av 726,8 milj. kr. för budget­året 1987/88. Av detta belopp avser 41,7 milj, kr. reformmedel som finansi­erats genom medel från den reformram för forskning som statsministern har redovisat och 24 milj. kr. för integrerade insatser pä energiforsknings­området. Härtill kommer medel som frigjorts genom omprioriteringar inom industridepartementet. För budgetåren 1988/89-1989/90 kommer att till­styrkas ytterligare 59,3 milj. kr. från reformramen för forskning.

Vid STU tillämpas programbudgetering med följande programindelning

för innevarande budgetår:

1.

Industriellt och samhällsinriktat tekniskt utvecklingsarbete

2.

Kunskapsutveckling

3.

Internationell kontaktverksamhet

4.

Teknikupphandling

Programmet Industriellt och samhällsinriktat utvecklingsarbete indelas i följande delprogram: la. Insatsområden Ib. Teknikområden

13

le. Induslriservice Id. Arbelstagarprojekt

STU bidrar till att stärka forskning och utveckling (FoU-systemet) och dess funktion, så att det blir en viktig konkurrensfaktor för svensk industri. Insatserna koncentreras på atl initiera och stödja FoU-verksamhet som syftar till att:

-

Bygga upp ny kunskap och förstärka den vetenskapliga basen inom områden av strategisk betydelse för svensk industris långsiktiga utveck­ling.

-

Utveckla och föra in ny teknik inom etablerade verksamhetsområden, sprida erfarenheter av tekniken samt bidra till teknikspridningen, främst till små och medelstora förelag i olika regioner.

-

Utveckla ny industriell verksamhet, som bygger på leknikbaserade nya produkter med hög tillväxtpotential.

STU:s nuvarande programindelning har i huvudsak tillämpats sedan budgetåret 1978/79. Verksamheten vid STU har sedan dess utvecklats och preciserats. Jag föreslår därför att programstmkluren förenklas och änd­ras, så atl den på ett överskådligare sätt kopplas till inriktningen av STU:s stöd. STU:s verksamhet bör således indelas i följande program:

-

Program 1: Ny kunskap

-

Program 2: Ny teknik

-

Program 3: Nya produkter

Jag har ort en preliminär fördelning av anslaget för budgetåret 1987/88 på de olika programmen. Det ankommer på regeringen att besluta om den slutliga fördelningen sedan STU har redovisat sin detaljerade planering av verksamheten för kommande budgetär.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

Styrelsen för teknisk utveckling

STU har i sin anslagsframställning för budgetåret 1987/88 samt i STU-Per-spektiv 1986 lämnat förslag till plan för verksamheten för budgetåren 1987/88-1989/90.

Som underiag för anslagsberäkningarna för budgetåren 1987/88-1989/90 har STU anmodats lämna förslag som bl.a. innebär en ökning av forsk­ningsresurserna med 5%. STU har dessutom redovisat ett basaltemaliv med oförändrad ambitionsnivå, ett förslag med minskad ambitionsnivå saml etl offensivt alternafiv med en kraftigt ökad ambitionsnivå.

STU:s basallernativ innebär i sina huvuddelar etl fullföljande av de insatser som har påbörjats under början av 1980-talet. En omfördelning inom en oförändrad resursram föreslås till förmån för de av STU särskilt prioriterade områdena informationsteknologi, verkstadsteknik, bioteknik, biomedicinsk teknik och materialteknik.

STU:s "Plus 5%"-alternativ innebär en förstärkning av basallemativel med 99 milj. kr. under treårsperioden, varav 27 milj. kr. för 1987/88. I förhållande lill basallemativel föresläs förstärka insatser på keram- och polymerområdena samt biomedicinsk teknik. Vidare föreslås insatser på mikronikomrädet.

14

Inom ramen "Minus 5 %" förordar STU bl. a. ett minskal stöd till basin­dustriernas processtekniska utveckling.

I botlen på STU:s förslag fill ett offensivt FoU-program ligger. STU:s basallernativ. Därutöver föreslås etl åriigt medelstillskott på ca 400 milj. kr. för att genomföra STU:s förslag till offensiva FoU-program inom områdena informationsteknologi, verkstadsteknik, materialteknik, biotek­nik, mikronik, biomedicinsk teknik, miljövårdsteknik och regional innova­tionspolitik. Vidare föreslås STU:s tekniska forskningsrådsfunktion få kraftfullt förstärkta resurser.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

Remissyttranden

STU:s anslagsframställning för budgetåret 1987/88 och pian för verksam­heten för budgetåren 1987/88-1989/90 har remissbehandlats. En samman­fattning av remissvaren, utom i vad avser informafionsteknologi, återfinns i underbilaga 10.1. En sammanfattning i vad avser informationsteknologi återfinns i underbilaga 10.2.

F

ö

redragandens 

ö

verv

ä

ganden

Jag vill inledningsvis ge STU ett erkännande för del omfattande och väl avvägda planeringsunderiag som tagils fram.

Industrin är i ökad utsträckning beroende av kunskap och teknik för sin förnyelse och konkurrensförmåga. Ny teknik blir snabbt av betydelse även inom områden där den inte fidigare använts. Samfidigt har det nödvändiga FoU-arbetel blivit allt dyrare och mer sysleminriklat än tidigare. Kraven på gmndläggande kompetens inom allt fler teknikområden ökar.

Svensk industris framtida konkurrenskraft ligger inom produkt- och produktionsområden med kvalificerat ingenjörskunnande, som kräver ett ständigt tillskott av FoU-resultat. En förutsättning för att lyckas är att FoU-systemet förmår bygga under och påskynda utvecklingen i denna riktning.

Teknisk forskning och utveckling tillmäts också internafionellt en allt större betydelse som ett medel för att utveckla såväl näringsliv som offent­lig verksamhet. Teknikpolitiken framstår allt tydligare som ett utslagsgi­vande instmment för att främja överordnade politiska mål såsom ekono­misk tillväxt, en god miljö, full sysselsättning, balans i handeln med om­väriden och regional utveckling.

Svensk industri har, som statsministern redan nämnt, sedan mitten av 1970-talel kraftigt ökat satsningarna pä FoU. Industrins insatser avser i huvudsak utvecklingsarbete, dvs. att med utgångspunkt i en befinUig tek­nisk-vetenskaplig kunskapsbas ta fram nya eller förbättrade produkter, processer, metoder och system. Den internationella konkurrensen fömt­sätter emellertid att utvecklingsarbetet bygger pä ny teknik. Ny teknik är i hög grad vetenskapsbaserad. Saknas den vetenskapliga basen, eller är den otillräcklig jämfört med omväridens nivå, saknas också en väsenfiig förut­sättning för en fortsall industriell tillväxt och internationell konkurrens­kraft.

15

Under senare år har stora satsningar inom för Sverige strategiska teknik­områden påbörjats i samarbete mellan flera länder och med betydande statlig medfinansiering. Sverige bör akfivt delta i sådana internationella program för att möjliggöra för såväl forskarna som företagen att följa och dra nytta av den internationella teknikutvecklingen. Jag föreslär därför i det följande en kraftfull ökning av STU:s resurser för atl möjliggöra elt svenskt deltagande i europeiska samarbetsprojekt inom FoU-omrädel.

På flera avgörande delområden för industrins utveckling och konkur­rensförmåga är den svenska teknisk-vetenskapliga basen så svag att den inte utgör en tillräcklig gmnd för industriell utveckling. En ökning av FoU-insatserna är därför nödvändig på vissa områden av strategisk bety­delse.

Chefen för utbildningsdepartementet har tidigare (bil. 6) anfört att en förstärkning av högskolans basresurser vid bl.a. de tekniska fakulteterna har mycket hög prioritet. Riktade förstärkningar till särskilt prioriterade områden har också föreslagils liksom en förstärkning av resurserna vid de olika forskningsråden. Detta medför att verkningsgraden på de insatser som STU gör inom strategiska teknikområden ökar.

Inriktningen av mina förslag har har stora likheter med STU:s alternativ "Plus 5%". Därutöver har jag, inom ramen för delta anslag, beräknat insatser för målinriktad forskning inom det nationella informalionsleknolo-giprogrammel, insatser för att finansiera europeiska forskningssamarbets-projekl, en ökning av STU:s insatser inom området miljövårdsleknik, medel för att sätta i gång insatsområdet Gruvteknik 2000 samt en integre­ring i STU:s ordinarie verksamhet av delprogrammet Energiteknik för transporter inom energiforskningsprogrammet.

STU har i dag möjlighet att lämna stöd i form av utfästelser om siöd, s.k. projektförsäkring. STU skall härvid reservera ett belopp som motsva­rar ulfastelsebeloppet inom sitt för stöd disponibla anslag. För projeklför-säkringsåtagande skall utgå försäkringsavgift, royalty eller annan löpande avgift. För alt STU inom tilldelade anslagsramar bl.a. skall kunna öka den totala volymen av projektstöd, anser jag att STU vid utfästelse om stöd bör reservera etl belopp som motsvarar 50% av ulfastelsebeloppet. Detta torde enligt min bedömning väl täcka de kostnader som kan föranledas av att STU tvingas infria vissa gjorda projektförsäkringsåtaganden.

Som jag tidigare har nämnt har STU i sin anslagsframställning för bud­getåret 1987/88 lämnat förslag till ett treårigt program; Jag förordar all regeringen mot bakgrund av STU:s redovisade treårsplan förelägger riks­dagen förslag om ett treårigt program för STU:s stöd fill teknisk forskning och utveckling under budgetåren 1987/88-1989/90.

För den verksamhet som finansieras över anslaget F 1. Styrelsen för

teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling beräknar jag för

denna period ett medelsbehov av totalt 2325,8 milj. kr., varav 726,8 milj.

kr. för budgetåret 1987/88. Jag förordar således ätt regeringen inhämtar

riksdagens godkännande av att 1599 milj. kr. disponeras för STU:s verk­

samhet avseende teknisk forskning och utveckling under budgetåren

1988/89-1989/90.

'

För budgetåret 1986/87 har regeringen, i likhet med tidigare budgetår, av

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

16

riksdagen bemyndigats all godkänna avtal och beslut som rör stöd till teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete m.m. vilka innebär åtaganden för flera budgetår. Även under budgetåret 1987/88 bör STU ha möjlighet att för delar av sin verksamhet göra ekonomiska åtaganden under en femärig planeringsperiod. Med hänsyn till atl jag har förordat en treårig ram för verksamheten under detta anslag erfordras inte något bemyndigande för de närmaste tre åren. Etl sådant bör däremot inhämtas för de därpå följande två åren. Jag förordar därför atl regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande att under budgetåret 1987/88 få falla beslut om stöd lill nämnda ändamål som, inberäknal löpande avtal och beslut, inne­bär åtaganden om högst 255 milj. kr. under budgetåret 1990/91 och högst 220 milj. kr. budgetåret 1991/92.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

Programverksamheten vid STU

Som jag tidigare har nämnt föreslår jag en ny programstmklur för STU. Jag går nu närmare in på verksamheten inom de olika programmen.

Program 1. Ny kunskap

Programmet utgörs i huvudsak av de tidigare programmen 2. Kunskapsut­veckling och 3. Internationell kontaktverksamhet.

Syftet med programmet är att bygga upp ny kompetens och förstärka den tekniskt-vetenskapliga basen i det svenska FoU-systemel genom att:

-

inifiera forskning inom nya forskningsområden,

-

bygga ut forskningen inom strategiska områden,

-

initiera tvärvetenskaplig teknisk forskning,

-

stödja inomvetenskapligt framstående forskning samt

-

stödja internationellt forskningssamarbete.

STU:s insatser inom detta program görs dels i form av ramprogram för kunskapsutveckling, dels i form av obundet projektstöd, dels via STU:s tekniska forskningsrådsfunktion. ".

I samverkan med högskolesektorn initierar, planerar och samordnar STU s.k. ramprogram för kunskapsutveckling. Del innebär att större koncentrerade och målinriktade forskningsinsatser genomförs under en lidsperiod på minst fem år. I planeringsarbetet deltar också representanter från de slörre industriföretagen. Programmen har stor betydelse när del gäller alt bygga upp kunskap och föra ut den fill industrin. De stärker därigenom Sveriges förmåga att utveckla egen teknik och tillgodogöra sig utländsk.

För närvarande genomförs 22 ramprogram vid STU för en sammanlagd årsbudget av 120,3 milj. kr.  .

Under budgetåret 1987/88 har jag helt eller delvis inom anslaget F 1. beräknat medel för att påböija följande nya ramprogram:

-

Cellulosabaserade flerkomponentsystem      .

-

Metallbaserade fiberkompositer

-

Elledande polymereroch dessas elektriska egenskaper

-

Biomaterial

17

2   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 10

Prospekteringsinriklad malmgeologi

Biomedicinsk mätteknik

Protein engineering.

Dessutom kommer ett antal nya ramprogram att påbörjas inom ramen för det nationella informationsteknologiprogrammei.

STU bör även i fortsättningen sträva efter att hålla hälften av resurserna under delta program fria utanför ramprogrammen för kunskapsutveckling. Härigenom bör en tillräcklig grad av flexibilitet kunna upprätthållas. Stö­det för etl ramprogram skall vara tidsbegränsat. När ett ramprogram skall avvecklas måste detta ske successivt och förberedas i god tid.

För att särskilt värna om teknisk grundforskning utifrån rent vetenskap­liga värderingar och kvalitetsaspekter har en teknisk forskningsrådsfunk­tion (STUF) inrättats inom STU. Forskningsrådet som både är valt och sammansatt av forskare, tar beslut om stöd fill kvalitativt högtstående forskning vars relevans kan avgöras först på myckel lång sikt. Innevarande treårsperiod har 20 milj, kr, per år beräknats för denna verksamhet.

På grund av ansökningarnas stora antal och myckel höga kvalitet beräk­nar jag att ramen för STUF inom detta program under den kommande treårsperioden bör höjas till minst 25 milj. kr. per är.

Beträffande svenskt deltagande i europeiskt forskningssamarbete vill jag anföra följande.

Betydande resurser satsas nu inom EG på forskning och utveckling inom ett antal högintressanta teknikområden. Resultaten av denna FoU-verk­samhet kommer att påverka industrins utveckling inte bara inom EG:s gränser ulan i hela Europa. Här vill jag speciellt peka på de standardise­ringsåtgärder som informationsteknologi- och telekommunikationspro­grammen leder till, vilka i hög grad påverkar den svenska industrin.

Det är av största vikt att svensk forskning och industri ges möjlighet att delta i EG:s forsknings- och utvecklingsprogram; dels för atl dra nytta av de resultat som kommer fram, dels för att kunna vara med och påverka utvecklingen, inte minst vad gäller framtida standardisering. När nu EG öppnar dörten till sina industristralegiska FoU-program bör svenska före­lag och institutioner utnyttja möjligheterna att medverka i dem. Jag före­slår därför en kraftfull ökning av STU:s resurser inom detta program för projekt som utförs inom ramen för EG:s FoU-program.

Även samarbetet inom de rent forskningsinriktade EG-programmen bör breddas från svensk sida. Här kan den europeiska samarbetsorganisa­tionen inom vetenskaplig och teknisk forskning (COST) erbjuda en kanal till sådant samarbete. EG ger särskilda möjligheter för länder som deltar i COST-samarbetet att delta i EG:s program. Sverige deltar i COST-samar-betet sedan 1971.

Under program 1. Ny kunskap planeras och stöds även STU:s interna­tionella kontaktverksamhet saml viss projektsamverkan. Vidare inryms medel för STU:s biträde till departement och myndigheter vid förhandling­ar med främmande länder och internationella organisationer.

För sistnämnda verksamhet har jag beräknat medel för budgetåret 1987/88 på en oförändrad nivå.

Jag har erfarit all STU inom ramen för delta program, tillsammans med

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

18

statens industriverk, avser atl medverka i kompetensuppbyggnad i ämnet kvalitetsstyrning. En närmare redogörelse för delta återfinns i propositio­nen om näringspolitiken inför 1990-talet (avsnitt 6).

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

Program 2. Ny teknik

Programmet utgörs av del tidigare delprogrammet la. Insatsområden, de delar av delprogrammet Ib. Teknikområden som utgör slöd till dels kollek­tiv forskning, dels sådana FoU-projekt som avser nya produktionssystem och processer samt de delar av delprogrammet 1 c. Industriservice som avser särskilda insatser för teknikspridning.

STU:s insatser inom detta program sker i form av:

-

Insatsområden

-

Kollekliva FoU-program

-

FoU-projekt: nya produktionssystem och processer

-

Särskilda teknikspridningsinsalser - utöver dem som görs inom ramen för insatsområden och kollektiva FoU-program

Insatsområden upprättas för all i programform åstadkomma en nationell kraftsamling av FoU-resurser inom särskilt prioriterade områden för alt utveckla och föra in ny teknik i avancerade tillämpningar.

Flertalet insatsområden utgår från ett definierat problem eller avgränsat problemområde. Det finns exempel på insatsområden med industriell in­riktning och insatsområden med syfte att lösa ett specifikt samhälleligt problem.

Insatserna är tidsbegränsade och engagerar företag, forskningsinstitufio­ner och andra intressenter mol ett gemensamt mål. Hittills har 12 insats­områden genomförts och 9 pågår under innevarande budgetår för en sam­manlagd årsbudget om 64 milj. kr.

Jag räknar med att pågående insatsområden fortsätter planenligt och förordar att verksamhet inom några nya insatsområden sätts i gäng under den kommande treårsperioden. För budgetåret 1987/88 har jag, utöver medel för att fullfölja redan pågående verksamhet, beräknat medel för att påbörja insatsområdena Driftulvecklingssystem för processindustrin. Me­dicinska bild- och kunskapssystem, Högpresterande konstmklionske-ramér samt Kommunikationssystem för handikappade. Dessa fyra insats­områden ingår i de av mig särskilt prioriterade teknikområdena. Vidare har jag beräknat medel för insatsområdet Gmvteknik 2000, som STU har föreslagit inom ramen för "regional innovationspolilik". Jag kommer se­nare i dag att lämna en närmare redogörelse för detta insatsområde vid min anmälan till proposifionen om näringspolitiken inför 1900 talet (avsnitt 13.2.4).

19

Följande sammanställning ger en kort redovisning av pågående och     Prop. 1986/87:80 planerade insatsområden (milj. kr.):

Bilaga 10 Industridep.

Insatsområden

Påbörja-

Kostnad

Förslag

Total

Beräknas

des/pla-

(Budget)

1987/88

kostnad

vara av-

neras på-

1986/87

slutat

börias

Polymera konstruktions-

material

81/82

3,9

-

35.0

86/87

Djupprospekiering

82/83

3,9

 2,3

19,0

87/88

Oljebekämpning

80/81

6,2

2,3

30,0

87/88

Tekniska fiber-

kompositer

85/86

6,1

8,4

3o;o

89/90

Lim- och fognings-

metoder

85/86

3,4

3,6

14,0

89/90

Industrimineraler

84/85

4.5

5,7

22.0

90/91

CAD/CAM-system

i verkstadsföretag

83/84

16.0

16,0

121.0

91/92

Flexibla tillverk-

,

ningssystem

83/84

10.0

11,0

94,0

91/92

Flexibel automatiserad

montering

84/85

10,0

13,0

91,0

91/92

Driftutvecklingssystem

för processindustrin

87/88

-

11,0

77,0

91/92

Medicinska bild-

och kunskapssystem

87/88

-

4,0

22,0

91/92

Högpresterande

konstruktions-

keramer

87/88

-

8,0

45,0

91/92

Kommunikalionssystem

för handikappade

87/88

-

3,5

24,0

92/93

Gruvteknik 2000

86/87

(5,0)'

8,0

55,0

91/92

Summa insatsområden

64,0

96,8

679,0

Finansiering genom äteri;öring från Stifteisen.Forskningsgruvan,

Kollektiv forskning innebär samverkan inom en bransch eller annan grupp av företag kring ett gemensamt forskningsprogram. Syftet med denna verksamhet är alt stödja industrins gemensamma ansträngningar och på bredden bygga upp en kompetens- och teknikbas för all lösa gemensamma problem. Industrin har ett uttalat ansvar för val av mål och utformning av programmen. För närvarande finns 29 kollektiva program. Inom dem samarbetar ungefär 1200 företag i forskningsföreningar.

Ungefär hälften av de kollektivaprogrammen genomförs vid kollektiva institut och hälften av programstyrelser, vilka lägger ut forskningen på befintliga insfitut, universitet och högskolor samt i vissa fall även på företag.

För närvarande genomförs kollektiva forskningsprogram för en sam­manlagd årsbudget för STU av 125,1 milj. kr. Industrins satsning är totalt 149,6 milj. kr. innevarande budgetår.

STU har ålagts att sträva efter atl minska statens finansieringsandel för kollekfiv forskning till 40%. Jag har med tillfredsställelse kunnat konstate­ra att de avtal som träffats därefter visar att industrin nu lar pä sig ett slörre ansvar och successivt anpassar finansieringen till de nya riktlinjerna. Det är angeläget att STU även i fortsättningen strävar efter atl minska statens

20

finansieringsandel ned till 40%.

Prop. 1986/87:80

STU:s stöd lill FoU-projekt med inriktning mot nya produktionssystem

och processer syftar till att utveckla nya eller oprövade processer och     Bilaga 10

produktionssystem och ge dem ett första fäste inom landet.

Industridep.

En viktig uppgift för STU är att påskynda spridningen av ny teknik till små och medelstora förelag i olika regioner. Inom ramen för bl.a. insats­områden och kollektiva FoU-program görs sådana insatser. STU gör i samarbete med utvecklingsfonderna särskilda insatser. Dessutom finansie­rar STU helt eller delvis följande aktiviteter:      

-

kontaktsekretariaten vid universitet och högskolor

-

småföretagsservice vid kollektiva institut

-

teknikservice vid tekniska gymnasier

-

teknikspridning via projektet "Ny teknik i rätt tid"

Jag vill i detta sammanhang nämna att STU har redovisat förslag till en "regional innovationspolitik" som föreslås omfatta såväl förelagsinriktade insatser som insatser som ändrar rambetingelserna för företagen. Jag åter­kommer till dessa frågor senare i dag vid min anmälan lill propositionen om näringspolitik inför 1990-talet (avsnitt 11).

Vidare har jag inom ramen för program 2. Ny teknik beräknat medel för alt finansiera förstudier inom ramen för EUREKA-samarbetet. En kortfat­tad redovisning av EUREKA-samarbetet återfinns i avsnitt 7.

Program 3. Nya produkter

Programmet utgörs av de tidigare delprogrammen le. Induslriservice och Ib. Teknikområden som avser slöd lill produktutveckling och produktför­nyelse, delprogrammet Id. Arbelstagarprojekt samt programmet 4. Tek­nikupphandling.

Programmet syftar till att bredda den industriella basen genom all ut­veckla nya industriella verksamheter som bygger på leknikbaserade pro-duklulvecklingsidéer med hög fillväxtpotential.

Stödet under detta program ges till produktutveckling och produktför­nyelse och mottagare av stödet är främst

-

enskilda personer eller organisationer rhed begränsade egna ekonomis­ka resurser,

-

nya leknikbaserade företag,

-

etablerade små och medelstora företag.

Under detta program har jag även beräknat medel för olika teknikupp-handlingsstödjande akfiviteter, arbetstagarinitierade projekt, småföretags-service, innovalionsbefrämjande åtgärder m.m.

Jag föreslär att STU:s stöd till produktutveckling även i fortsättningen hålls på en mycket hög nivå. De möjligheter ätt bredda den industriella basen som öppnats genom det ökade utbudet av kvalificerade leknikbase­rade produktidéer bör så långt möjligt tas lill vara.

STU :s roll inom teknikupphandling är alt underlätta för främst offentliga

användare att anskaffa produkter eller system som inte finns på markna­

den och atl få fram nya produkter eller system som bättre svarar mot

användarnas behov och krav. STU medverkar också vid teknikupphand­

ling utanför den offentliga sektorn, t.ex. mellan företag eller för att lösa

21

problem fört.ex. en viss yrkesgmpp, äldre eller rörelsehandikappade.

Genom teknikupphandling samordnas och stärks användare för atl som beställare kunna driva fram en efterfrågad utveckling. Ett lika viktigt syfte med all utnyttja instrumentet teknikupphandling är att främja industrins produktförnyelse och konkurrenskraft.

STU har även elt ansvar att allmänt främja teknikupphandling genom utbildning och information i samarbete med bl.a. kommunala upphand­lande organ.

Inom landstingssektorn stöds teknikupphandlingsprojekten av den av STU och Landstingsförbundet bildade Landstingens Fond för Teknikupp­handling och Produktutveckling (LFTP). För närvarande pågår ca 20 STU-slödda projekt med primärkommuner som beställare och ca 30 pro­jekt där fonden har engagerat sig. Erfarenheterna av verksamheten är goda och del finns behov av fortsatta teknikupphandlingsinsatser från STU.

En arbetsgrupp inom industridepartementet disponerar fr.o.m. budget­året 1983/84 (prop. 1983/84:135) 26 milj. kr. för att främja teknikupphand­ling och underleverantörsutveckling. Av beloppet skulle 2 milj. kr. använ­das för kompetensuppbyggnad hos det staUigt ägda.TEMU Interaclor AB.

Induslridepartementets åtgärder har tagit sikte på att initiera konkreta teknikupphandlingsprojekt inom följande områden:

leknikupphandlingsprojekt mellan industriföretag,

teknikupphandlingsprojekt mellan offentliga sektorn och industriföre­tag,

teknikupphandlingsprojekt mellan industriföretag och dess underleve­rantörer.

De ekonomiska resurser som disponerats har i huvudsak använts för att delfinansiera förstudier kring teknikupphandlingsprojekt. Bidrag har läm­nats till ca 25 projekt som alla vid lyckat utfall har slor industriell potential. Bidragets storlek har varierat mellan 3050% av beräknad försludiekosl-nad och maximalt 750000 kr. per projekt. Vid positivt utfall har projekten vid behov förts över till Industrifonden eller STU.

Erfarenheterna av all lämna bidrag fill förstudier visar atl del kan vara en effektiv metod att initiera teknikupphandlingsprojekt. Med begränsade statliga insatser påbörjas studier av stora och långsiktiga projekt som annars har en tendens alt prioriteras bort. De resurser som industridepar­tementet disponerar för atl stimulera teknikupphandling och underleveran­törsutveckling är ännu ej helt utnyttjade, utan verksamheten beräknas kunna fortsätta under en del av budgetåret 1987/88. Därefter bör denna typ av verksamhet tas över av STU, som genom bidrag lill förstudier bör stimulera en ökad användning av teknikupphandlingsmetoden.

Jag har beräknat medel för fortsatta särskilda teknikupphandlingsin­satser inom STU på en i stort sett oförändrad ambitionsnivå.

Arbetstagarinitierade projekt (ATIP) syftar lill att få i gäng ett tekniskt induslriellt utvecklingsarbete som är grundat pä idéer eller initiativ från anställda som inte arbetar med forskning och utveckling.

Verksamheten utvärderades av STU år 1984. Bl.a. framkom då att mer än hälften av de projekt som då hade avslutats hade givit etl tekniskt och marknadsmässigt lyckat resultat och tillverkning och försäljning hade på­börjats. För närvarande pågår ett 30-ial projekt. STU:s erfarenheter av verksamheten är goda och verksamheten bör utvärderas under 1987, dä

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

22

ytteriigare en treårsperiod har förflutit.

Prop. 1986/87:80

Jag har beräknat medel för denna verksamhet på en oförändrad ambi­

tionsnivå under budgetåret 1987/88.

Bilaga 10

När del gäller slödel fill enskilda uppfinnare anför STU följande.

Industridep.

Enskilda uppfinnare har ett stort behov av finansiellt stöd och rådgiv­ning. Stödet till dem har på senare år vidgats och blivit mer variationsrikt. I en internationell jämförelse är stödet väl uppbyggt. Syftet med STU:s slöd, är i mänga fall att ge uppfinnaren möjlighet att ta fram underlag för att konkretisera sin idé.

STU:s insatser för att stödja enskilda personers uppfinningar bidrar til! atl underlätta och tidsmässigt minska vägen fram till nyttiggörande.

Vid sidan av stödet lill utvecklingsprojekt har STU vissa särskilda stödformer för atl främja uppfinningsverksamhet, bl.a. uppfinnarslipen-dier, idéutvecklingsstipendier och ett särskilt näringsbidrag för innova-lörer.

STU har dessutom avsatt vissa medel för punktvisa insatser för att främja uppfinnandet i samhället. Handböcker har utarbetats om kommersi­ell bedömning av tekniska utvecklingsprojekt, skattehandledning för inno-vatörer samt köp och försäljning av idéer och uppfinningar. Information, handböcker etc. distribueras via uppfinnareföreningarna och elt komplett studiecirkelmaterial "Från idé lill kommersiell succé" har utarbetats i samverkan mellan statens industriverk och STU.

För egen del vill jag anföra följande.

Uppfinnare svarar för en viktig del av det idéflöde som bidrar fill för­nyelsen av industrin. Under den senaste treårsperioden har ett 100-tal lokala idé- och uppfinnareföreningar bildals i kommunerna runt om i landet. Dessa föreningar utgör eri god resurs när del gäller att utveckla det lokala och regionala näringslivet. Det finns alltså skäl att staten i detta skede bidrar fill deras fortbestånd och utveckling.

En majoritet av de nämnda föreningarna har associerat sig till Svenska Uppfinnareföreningen för atl erhålla en kommunikationskanal och etl språkrör på riksnivå. För att ekonomiskt genomföra och vidmakthålla denna process har Uppfinnareföreningen erhållit särskilda medel frän STU. Medel har också utgått för att upprätta ett nätverk av lokala och regionala rådgivare i frågor som är relaterade till utveckling och exploate­ring av uppfinningar.

STU har dessutom avsatt vissa medel för punktvisa insatser för att främja uppfinnandet i samhället.

Jag anser all det nu bör göras en mera samlad insats på området i form av en treårig försöksverksamhet vid Svenska Uppfinnareföreningen. För­söksverksamheten bör omfatta:

-

Uppbyggnad och vidmakthållande av ett nät av lokala och regionala rådgivare.

-

Informationsservice för lokala idé- och uppfinnareföreningar.

-

Projekt som främjar samarbetet mellan uppfinnare/innovatörer och and­ra som arbetar för alt uppfinningar skall kunna tillgodogöras i samhället. För detta ändamål beräknar jag 3 milj. kr. under program 3. Nya produk- .

ter för budgetåret 1987/88. Det ankommer pä regeringen att besluta om den

23

närmare inriktningen och omfattningen av verksamheten.

Under de senaste åren har STU:s samlade slöd till uppfinnareföreningar uppgått lill drygt 1,5 milj. kr. åriigen. Den föreslagna satsningen innebär alltså en avsevärd förstärkning. Budgetåret 1986/87 uppgick stödet till 3,5 milj. kr. beroende pä särskilda satsningar med anledning av uppfinnaråret 1986.

Företrädare för uppfinnarintressen har vidare framfört förslag om atl skapa ett fomm där samtliga, organisationer i landet som är engagerade inom området kan vara företrädda. Syftet med delta fomm skulle vara att ytteriigare lyfta fram uppfinnandet som ett viktigt inslag i den industriella utvecklingsprocessen. Jag avser att låta utreda denna fråga närmare.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

Prioriterade teknikområden

1 propositionen om forskning (prop. 1983/84:107 bil. 9, NU 45, rskr 407) behandlades förslagen till STU:s nuvarande treårsprogram. De teknikom­råden som dä prioriterades var verkstadsteknik, informationsteknologi, bioteknik, materialteknik, massa- och pappersteknik, träteknik, kemitek­nik, teknik för hälso- och sjukvård; havsteknik, tekoteknik samt flygtek­nik.

STU har i sitt förslag till program för verksamheten under kommande treårsperiod i första hand prioriterat sådana teknikområden som innebär en långsiktig teknisk förnyelse med mycket stor framtida industriell poten­tial.

STU har således föreslagit utökade resurser inom områdena informa­tionsteknologi, materialteknik, bioteknik, biomedicinsk teknik, miljö­vårdsteknik och verkstadsteknik. Vidare har STU föreslagit etl nytt forsk­ningsprogram inom området mikronik. Remissinstanserna instämmer i huvudsak i STU:s val av områden.

Jag delar STU:s bedömning när det gäller vilka områden som skall ges högsta prioritet.

STU har under de senaste åren fördelat om sina resurser mot de av STU särskilt prioriterade strategiska områdena. En viss ytterligare omfördel­ning av STU:s resurser mot dessa områden är nödvändig även under den kommande treårsperioden för att skapa utrymme för att kunna genomföra tillräckligt stora satsningar på de områden som är av avgörande betydelse för bl.a. svensk industris framtida utveckling och konkurrensförmåga. STU bör därför omfördela sina resurser i huvudsak enligt sitt.basförslag.

Jag avser nu att i korthet kommentera insatserna inom de särskilt priori­terade områdena saml insatserna inom de övriga teknikområden som prioriterades innevarande treårsperiod. Jag vill i detta sammanhang också hänvisa fill vad statsministern har anfört angående prioriterade forskning­områden.

Den tekniska och industriella utvecklingen går mycket snabbi inom informationsteknologin (IT). För de statliga stödinsatserna har STU en central roll när det gäller alt initiera målinriktad forskning inom tillhörande områden, bl.a. datavetenskap, kommunikationsteknik och signalbehand­ling, tal- och bildbehandling samt reglerteknik. Jag har inom delta anslag för budgetåret 1987/88 beräknat 11,5 milj. kr. - utöver STU: s basförslag

24

för ökade satsningar inom denna forskning som utgör delprogrammet IT3. Målinriktad forskning, i ett nationellt informalionsleknologiprogram. Den närmare inriktningen och omfattningen av den målinriktade forskning­en bl.a. för budgetåren 1988/89 och 1989/90 inom det teknisk-industriella informalionsteknologiprogrammet har redovisats under avsnht 5.

Svensk industri måste även i framtiden bygga sin styrka på att effektivt använda ny teknik. Verkstadstekniken är mitt uppe i en period av genom­gripande förändringar. Radikah nya högautomatiserade och flexibla pro­duktionssystem (EMS) kan helt förändra konkurrensförhållandena inom branschen. STU:s insatser bör främst inriktas mot att påskynda att integre­rade informations- och produktionssystem i verkstadsföretagen införs och att erfarenheter av denna nya teknik sprids även lill andra förelag än de stora och resursslarka. Vidare bör STU främja utvecklingen av en kvalifi­cerad teknisk-vetenskaplig bas inom nyckelområden.för utvecklingen av framlida produktionssystem. STU:s stöd inom det Verkstadstekniska om­rådet är omfattande och jag har beräknat medel för en fortsatt kraftfull insats inom detta område enligt STU:s basförslag.

STU:s inaterialtekniska insatser spänner över flera teknikområden med huvudinriktning pä konstruktionsmaterial för främst verkstads- och bygg-nadsindsutrin. Satsningarna genomförs lill stor del i form av program i samverkan mellan företag, högskolor och forskningsinsfitut. Industrins medverkan i finansieringen är betydande, även i vissa forskningsinriktade program. STU:s FoU-insatser har i ökad usträckning inriktats på material för mer kvalificerade tillämpningar. Denna inriktning bör fortsätta även under den kommande treårsperioden. Utöver de,FoU-insatser som STU har föreslagit i sitt basallernativ, har jag beräknat medel för en förstärkning av den alltför smala FoU-basen inom nya materialområden, främst poly­mera material och keramer.

Statsministern har tidigare berört behovet av insatser inom biotekniken. Internauonelll utvecklas forskningen inom grundläggande vetenskaper och teknologier mycket snabbt. Samfidigt befinner sig den moderna biotekni­ken industriellt i ett tidigt utvecklingsskede.

Industrins FoU-insatser inom bioteknikomrädet har ökat mycket snabbt under 1980-talet. För att ge en fillräcklig bas för en fortsatt ökning av industrins FoU-insalser krävs en fortsatt utbyggnad av den statliga biotek­niska forskningen. Förstärkningarna bör inriktas pä svenska styrkeområ-den och på ulvecklingsintensiva områden av strategisk betydelse för en framtida industriell utveckling. STU bör således även ifortsättningen satsa på genteknik (cell- och molekylärbiologi) och bioteknisk separationsteknik samt öka sina insatser inom områdena animal cellodling och protein engi­neering (studier av sambandet mellan proteiners struktur och funkfion). Jag har beräknat medel för en successiv ökning av insatserna inom biotek­nikomrädet i enlighet med vad STU har föreslagit i sitt basförslag. Tyngd­punkten kommer liksom för innevarande treårsperiod att ligga på utveck-: lingav ny kunskap.

Sverige har goda fömtsättningar att bygga upp en betydande industri inom det biomedicinska området (tidigare "teknik för hälso- och sjuk­vård"). Landets omfattande och högtstående medicinska forskning utgör

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

25

26

härvid en betydande resurs. Ofta kombineras elektronik, nya material och bioteknik i en och samma medicinska utmstning. Den teknisk-medicinska industrin är därför synnerligen högleknologisk till sin karaktär. Utöver de medel som STU har föreslagit i sitt basaltemaliv, har jag beräknat medel för en förstärkning av insatserna inom detta strategiska område. Insatserna bör inriktas mot de områden som STU har föreslagit i sill basförslag saml de i STU:s "Plus 5%"-alternativ prioriterade delområdena som innebär förstärkta satsningar på industriella utvecklingsprogram och -projekt saml pä kunskapsuppbyggnad inom området biomedicinsk mätteknik. STU häri sin anslagsframställning begärt medel för ett nytt insatsområde, Kommuni­kationssystem för handikappade. Mol bakgrund av vad statsministern tidigare har anfört är del viktigt att STU:s insatser inom handikappområdet förstärks. Jag beräknar 3,5 milj. kr. under budgetåret 1987/88 för att påbörja insatsområdet. Delta innebär att STU:s insatser inom handikapp­området kraftigt ökas.

Kopplingen mellan olika områden där del redan bedrivs högklassig forskning bedöms bli allt viktigare både för forskningens utveckling och för möjligheterna all tillämpa forskningsresultaten. Ett sådant tvärvetenskap­ligt område som förväntas få särskilt stor betydelse för framtiden har givits beteckningen mikronik. Det är elt tvärområde mellan elektronik, mekanik och biologi, kemi och fysik. Mikronik kan definieras som teknik för att 

 framställa komponenter vars funktioner bygger på en kombinafion av ytterst små geometriskt bestämda strukturer med varierande biologiska, kemiska och fysikaliska egenskaper. Området bedöms på sikt kunna bli av nästan Mka stor betydelse för industrin som mikroelektronikomrädet. Gmndläggande framsteg kan bli mycket viktiga för tillämpningar såsom separation, immobilisering av biokatalysatorer, avancerade artificiella ka­talysatorer och sensorer.

Tvä tvärvetenskapliga områden har nyckelkaraktär för mikroniken, nämligen dels forskning om ytfenomen och ytprocesser (dvs. skeenden i de yttersta atomskikten i gränsytor), dels forskning om hur man kan bygga specificerade strukturer frän atomär eller molekylär nivå som gmnd för skräddarsydda komponenter.

Det är viktigt atl i utgångsläget ha ett brett program och inte låsa sig för en viss uppläggning av mikroniksatsningen. Ansatsen bör vara ätt under de närmaste åren bygga upp ett tvärvetenskapligt samarbete ulan all äventyra internationellt välrenommerade forskargruppers profil. Flera av de forsk­ningsprogram som ingår i STU:s förslag har redan i dag stora kontaktytor lill mikroniken. Ett mikronikprogram skall planeras i samklang med dessa. Jag har beräknat 12 milj. kr. för särskilda satsningar på mikronikomrädet under treårsperioden.

Hänsyn till miljön är i dag en nödvändighet för utvecklingen inom många industri- och samhällssektorer. Del är vidare en förutsättning för alt skapa goda långsiktiga villkor för viktiga näringsgrenar såsom exempelvis skogs­industrin.

Det innebär att miljöteknisk FoU måste vara,en integrerad del av FoU-verksamheten inom olika sektorer såsom transport, energi, jord- och skogsbmk samt industri. Miljövänlighet och resurssnålhel utgör allt vikti­gare utgångspunkter vid utvecklingen av ny industriell produktionsteknik.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep,

STU har det samlade ansvaret för del statliga slödel till forskning och     Prop. 1986/87:80 utveckling beträffande teknik på miljöområdet. STU:s ansvar omfattar de delar av miljöskyddsområdet som är av teknisk natur och är inriktad mot     Bilaga 10 utveckling av processer, produkter, utrustningar och reningstekniker fram     Industridep. l.o.m. steget före prototyp- och demonstrationsanläggningar. Chefen för miljö- och energidepartementet föreslår i årets budgetproposition (prop. 1986/87:100 bil. 16) att verksamhetsområdet för den s.k. bränslemiljöfon­den utvidgas till att gälla även generellt teknikinlroduktionsstöd för miljö­vänlig teknik. Därigenom skapas möjlighet att stödja miljötekniska utveck­lingsprojekt även i de steg som ligger efter dem där STU:s insatser slutar.

Miljövårdslekniska och miljörelaterade insatser ingår som en integrerad del i många teknikområden som STU stöder. Särskilt STU:s insatser inom energiforskningsprogrammet har ett starkt miljövårdsinslag.

Som statsministern tidigare har redovisat är ökade forskningsinsatser inom miljösektorn nödvändiga ur ett såväl globalt som nationellt perspek­tiv. Miljövårdsområdet bör därför prioriteras också inom STU:s verksam­het. Detta bör ske genom att miljöintressena beaktas och genom att miljö-tekniska insatser i ökad grad integreras i STU:s slöd inom samtliga berörda teknikområden. Vidare bör ökade resurser anvisas för särskilda miljölek-niska projekt. Jag har därvid beräknat att STU ökar sina insatser frän ca 6 fill 10 milj. kr. per år under den kommande treårsperioden för sådana projekt. Miljölekniska projekt med anknytning till massa- och pappersin­dustrin och lill avfallsområdet är i delta sammanhang av särskilt hög prioritet.

Fömtom nyss nämnda insatser inom området miljövårdsteknik och STU:s insatser på miljöområdet inom energiforskningsprogrammet kan teknikupphandlingsprojektet TOBOS 85 nämnas. Syftet med projektet är att utveckla teknik för oljebekämpning lill sjöss.

Det är vidare, enligt min mening, angeläget med etl nära samarbete mellan STU och bl.a. statens naturvårdsverk i frågor rörande miljövärds-tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete. Frågan om samordning mellan STU och naturvårdsverket tas upp av den särskilda utredning om översyn av miljövårdsorganisationen (dir. 1986:25) som nyligen fillsalts. Utredaren beräknas lägga fram sitt förslag den 1 september 1987.

Jag vill nu beröra områdena träleknik, massa- och pappersteknik, kemi­teknik, tekoteknik, flygteknik, havsteknik och livsmedelsteknik.

STU inledde under budgetåret 1979/80 en kraftfull satsning inom områ­det träteknik. Sverige har gamla traditioner inom träomrädet och träpro-dukter har länge haft en stor betydelse för sysselsättning och handelsba­lans. Träindustrin bedöms ha stor betydelse även i framtiden. Jag har beräknat att STU:s insatser inom träteknikomrädel fortsätter på en oför­ändrat hög nivå.

Massa- och pappersindustrins betydelse för svensk ekonomi är betydan­

de. För att utveckla massa- och papperstekniken har jag beräknat att

STU:s insatser inom området fortsätter på en i stort sett oförändrat hög

nivå. Del nya insatsområde som jag har föreslagit inom informationstekno­

logiomrädet, Driftulvecklingssystem för processindustrin, skall genomfö­

ras med inriktning mol bl.a. pappersindustrin. Det grundläggande övergri-

27

28

pande målet med insatsområdet är alt utveckla processtyrsyslem, som tar till vara och utvecklar både driflledningens och processoperatörernas yr­kesskicklighet.

Kemiindustrin är en annan bransch som omfattas av de insatser som

föreslås inom insatsområdet Drifiutvecklingssysiem för processindustrin.

Insatserna är här inriktade mot driflslyrning samt försöks- och reaktions-

optimering i kemiska processanläggningar. 1 övrigt har jag beräknat en

fortsättning av STU:s insatser inom området kemiteknik på en i huvudsak

oförändrad nivå.

.

FoU-insalser inom tekoindustrin är även i fortsättningen av stor betydel­se för atl på läng sikt öka konkurrenskraften inom tekobranschen. I propo­sifionen om forskning (prop. 1983/84:107 bil, 9) anförde jag atl del, enligt min mening, är ett överlevnadsvillkor för denna industri i Sverige atl tekotekniken utvecklas. Jag menar alt detta även gäller inför denna treårs­period. Jag vill därför erinra om STU:s ansvar för FoU-insatser inom detta område.

I proposifionen föreslog jag vidare att ett flerårigt ramprogram för civil flygteknisk forskning skulle genomföras för alt säkerställa den långsikliga kunskapsutvecklingen inom svensk flygindustri. Denna'satsning bör fort­sätta även under den kommande, treårsperioden. Dämtöver kommer de av mig förordade satsningarna inom det maleriallekniska området (keramer och polymerer) att vara av stort intresse för flygindustrin.

Havstekniken utgör i dag ett brett fält som innehåller egen teknik i smala nischer, men också tillämpningar från snart sagt alla de teknologiska områden som utvecklats utanför havsresursverksamheten. STU har i sitt förslag inte särskilt prioriterat det havstekniska området för att i stället kunna tillgodose de mest angelägna FoUrbehoven inom de tidigare nämnda strategiskt viktiga områdena för svensk industri, STU bedömer att satsningar på flera av dessa nyckelområden kommer att få stor betydelse även för tillämpningsutvecklingen inom det havstekniska området. Jag kommer senare i dag vid min anmälan av propositionen om näringspoliti­ken inför 1900-talet (avsnitt 13.5) att mer ingående redogöra för mina förslag beträffande stöd till havsteknisk forskning och utveckling.

Statsministern har tidigare behandlat behovet av forskning på livsme­delsområdet. STU stöder redan i dag livsmedelsteknisk forskning, dels via ett kollektivt forskningprogram, dels via ramprogram för kunskapsutveck­ling. För nästa treårsperiod har STU, som tidigare nämnts, dessutom föreslagit ett nytt insatsområde, Drifiutvecklingssysiem för processindu­strin. Livsmedelsindustrin är atl av de tre områden som insatsområdet är särskilt inriktat mot.

Regeringen har givit STU i uppdrag alt studera de tekniska fömtsätt­ningarna för småskalig livsmedelsproduktion. STU redovisade sitt upp­drag den 15 december 1986. Ärendet bereds för närvarande inom rege-nngskansliet.

Informationsförsörjningsverksamhet

,-

Under anslagsposten informafionsförsöijningsverksamhet har medel be­räknat för den del av verksamheten vid dclegafionen för vetenskaplig och

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

teknisk informafionsförsörjning (DFI) som gäller teknisk forskning, ut­vecklingsarbete och viss serviceverksamhet inom området vetenskaplig och teknisk information och dokumentation. Medel för DFl:s verksamhet anvisas över såväl industri- som utbildningsdepartementens huvudtitlar. Innevarande budgetär uppgår anslaget under denna anslagspost till 9200000 kr. DFI föreslår att detta belopp höjs till 11170000 kr. för budget­året 1987/88.

Utbildningsministern har tidigare (bil. 6) redogjort för sina förslag beträf­fande DFI:s framtida verksamhet och den verksamhet som rör utbildnings­departementets ansvarsområde.

För egen del vill jag anföra följande beträffande den del av DFI:s verksamhet som faller inom industridepartementets ansvarsområde.

Verksamheten vid DFI har utretts av statskontoret under år 1986. Efter hörande av berörda intressenter har ett förslag till verksamhetens framtida utformning presenterats. I likhet med chefen för utbildningsdepartementet anser jag att ansvaret för informalionsförsörjningsverksamheten nu bör tas över av såväl berörda statliga sektorsorgan som privata intressenter. Som en följd av detta och av de förslag som chefen för utbildningsdepartemen­tet har lagt fram, kommer DFI att upphöra. Förändringarna bör träda i kraft den 1 juli 1988, vilket innebär följande för den verksamhet som faller inom industridepartementets ansvarsområde.

Den verksamhet som DFI hittills stött vid bl.a. tekniska litteratursäll­skapet och tekniska nomenklaturcentralen kommer atl erhålla fortsalt stöd. Formerna för det fortsatta stödet till dem och lill forsknings- och utvecklingsarbetet inom informationsförsörjningsområdet bör bli föremål för en kompletterande utredning. Chefen för utbildningsdepartementet återkommer i annat sammanhang fill regeringen i denna fråga.

För budgetåret 1987/88 har jag beräknat medel till DFI på en oförändrad nivå.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

Hemställan

Jag föreslår att regeringen föreslär riksdagen att

1.

medge alt under budgetåren 1988/89 och 1989/90 [REDACTED_PERSONNUMMER] kr, utöver de medel som ej disponerats under budgetåret 1987/88 får användas för styrelsens för teknisk utveckling stöd till teknisk forsk­ning och utveckling,

2.

bemyndiga regeringen att under budgetåret 1987/88, i enlighet med vad jag har anfört, ikläda staten ekonomiska förpliktelser i samband med stöd till teknisk forskning och utvecklingsarbete m,m. som, inberäknat löpande avtal och beslut, innebär åtaganden om högst 255000000 kr. under budgetåret 1990/91 och högst 220000000 kr. under budgetåret 1991/92,

3.

till Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och ut­veckling för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 726800000 kr.,

29

F2. Styrelsen för teknisk utveckling: Förvaltningskostnader       Prop. 1986/87:80

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

71786651 70455000 75971000

Bilaga 10 Industridep.

Från anslaget bekostas styrelsens för teknisk utveckling (STU) förvalt­ning och medelsförvallande verksamhet. Följande sammanställning ger en ekonomisk översikt av verksamheten under detta anslag (1000-tal kr.):

1985/86      1986/87      1987/88 beräknar

Utfall        Budget------------------ 

Föredraganden

Kostnader

Förvaltningskostnader

(därav lönekostnader) Lokalkostnader

Summa kostnader

Avgår finansiering från annat aiulag

Medel som överförs från energiforsk­ningen

Summa anslag

72877        71755        75467

(45859)     (45123)     (48024)

6946

6985

8197

78740

83664

79823

8285 704SS

7693 7S971

8036 71787

Jag föreslår all för nästa budgetår medel för STU:s förvaltningskost­nader beräknas enligt ett ettårigt huvudförslag med en real minskning av utgifterna om 2%. Med tanke på att jag har föreslagit en kraftig utökning av STU:s verksamhet har jag dock funnit det motiverat att beräkna löne­medel motsvarande anställning av ytterligare ca 5 tjänstemän. Detta till­skott har kunnat komma lill stånd genom omprioriteringar. Vidare har jag beaktat atl en viss del av energiforskningsprogrammel föreslås bli integre­rat i STU:s ordinarie verksamhet.

STU har föreslagit en förändring av detta anslags konstmklion för alt bl.a. möjliggöra en mer långsiktig planering. Jag är dock inte beredd atl föreslå någon sädan ändring innan försöksverksamheten med ny anslags­form för förvaltningsanslag vid ett antal statliga myndigheter genomförts.

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen

atl till Styrelsen för teknisk utveckling: Förvaltningskostnader för budgetåret 1987/88 anvisa ett förslagsanslag av 75971000 kr.

30

Underbilaga 10 J     Prop. 1986/87:80 Bilaga 10

Sammanställning av remissyttranden över

industridep.

styrelsens för teknisk utveckling anslagsframställning för 1987/88 och treårsplan för 1987/88-89/90 utom i vad avser informationsteknologi

Vid remissbehandling av STU:s anslagsframställning för budgetåren 1987/881989/90 har 30 myndigheter, organisationer och fackföreningar yttrat sig. Yttrande har avgetls av försvarets forskningsanstalt (FOA), flygtekniska försöksanstalten (FFA), televerket, transportforskningsbe­redningen (TFB), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) efter hörande av universiteten i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg, Umeå,.Stockholm och Linkö­ping, tekniska högskolan i Stockholm, Chalmers tekniska högskola (CTH), högskolan i Luleå, statens naturvårdsverk (SNV), arbetarskyddsstyrelsen (ASS), statens räd för byggnadsforskning (BFR)* statens industriverk (SIND), Sveriges geologiska undersökning (SGU), delegationen för sam­ordning av havsresursverksamheten (DSH), energiforskningsnämnden (EFN), forskningsrådsnämnden (FRN), medicinska forskningsrådet (MFR), naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), skogs- och jordbmkets forskningsråd (SJFR), Fonden för industriellt utvecklingsarbete (Industri­fonden), Stiftelsen Sveriges Teknisk-Vetenskapliga Attachéverksamhet (STATT), Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA), Landstingsförbundet, Sveriges Industriförbund, Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Landsorganisationen i Sverige (LO) och Sveriges Civilingenjörsförbund (CF). Flera av dessa samt försvarsstaben, försvarets materielverk (FMV), delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning (DFI) och statens delegation för rymdverksamhet (DFR) har lämnat synpunkter på STU:s förslag vad avser informationsteknologi. En sammanställning över remissvaren på detta område lämnas i underbilaga 10.2.

Statens energiverk har lämnat synpunkter på STU:s insatser inom ener­giforskningsområdet. Denna fråga behandlas senare av chefen för miljö-och energidepartementet (bil. 12)

1 Allmänt

Genomgående är svaren mycket posifiva till de förslag som redovisas av STU. IVA menar att STU:s anslagsframställning och Ireårsplan fillsam­mans med STU-perspekfiv utgör ett gott underiag för statsmakternas be­slut rörande stöd till teknisk forskning och utveckling genom STU. IVA finner STU:s allmänna bakgrundsanalys av industrin i Sverige och föränd­ringar inom denna som rör forskning och utveckling riklig.

Industriförbundet anser att STU på ett förtjänstfullt sätt åskådliggör

kompelensläget i sin anslagsframställning och fill denna hörande under­

lagsmaterial. Vidare anser Industriförbundet att STU-Perspektiv 1986 är

31

en synnerligen instruktiv genomgång av FoU-läget i förhållande till om­världen och alt initiativet att tillsammans med SCB uppdatera FoU-stafi-stiken för industrisektorn har lett till ökad förståelse för FoU-sambanden i landet.

LO anser att STU:s förslag till elt offensivt FoU-program är genomgåen­de väl motiverat och att det bör genomföras så långt det är möjligt med tanke pä de finansiella restriktionerna.

TCO tillstyrker lill alla delar STU:s anslagsframställning för budgetåret 1987/88 och förslag till 3-årsplan för perioden 1987/88-1989/90. TCO delar vidare STU:s syn på den tekniska utvecklingens betydelse för det svenska näringslivet i framfiden. TCO instämmer därför också i STU:s bedömning att anslagen för teknisk forskning och utvecklingsarbete bör ligga på eri väsentligt högre nivå än för närvarande.

CF ställer sig bakom del huvudsakliga innehållet i STU:s anslagsfram­ställning för 1987/88 och plan för perioden 1987/88-1989/90. CF finner dem väl genomtänkta fill sin stmktur och inriktning.

57A7Tunderstryker att STU;s analys och beskrivning av vikfiga nyc­kelområden inom den svenska teknikutvecklingen är mycket värdefull atl få och atl de bedömningar söm görs i STU:s anslagsframställning samt STU-Perspektiv 1986 är ulomordenfiigt värdefulla som underlag för STATT:s prioritering.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

2 Omfattningen av STU:s totala verksamhet

I anslagsframställningen har fyra olika ambitionsnivåer redovisats. STU:s huvudalternafiv utgörs av ett offensivt statligt FoU-program som för ge­nomförande kräver ett årligt medelstillskott pä ca 400 milj: kr. utöver nuvarande anslagsnivå. STU har vidare redovisat ett basaltemaliv med oförändrad ambitionsnivå samt förslag till prioriteringar inoni en med 5% ökad resp. minskad resursram jämfört med basalternativet-.

Inte någon av remissinstanserna förordar basalternativet eller minsk­ningsalternativet. Industriförbundet förordar en successiv ökning av re­surstillskottet väsentligt över del s.k. "Plus 5%"alternativet. Bl.a. IVA, LO, TCO och televerket tillstyrker STU:s offensiva programförslag. CF och Landstingsförbundet förordar "Plus 5%"-allemativet.

3 Samverkan i FoU-systemet

De remissinstanser som yttrat sig över STU:s roll vad gäller samverkan inom FoU-sysiemei är odelat positiva. UHÄ ser posifivi även på de informella kontakter som utvecklats med STU, bl. a. i anslutning till utred­ningar inom olika industripolitiskt vikfiga områden. Genom sådana kon­takter får UHÄ en viktig del av informationsunderlaget inför ställningsta­ganden som rör högskolans utveckling pä lång sikt. UHÄ finner det därför angelägel atl dessa kontakter ytterligare utvecklas och noterar med till­fredsställelse att STU har sanimå uppfattning.

EFN framhåller alt STU:s centrala roll som organ för teknisk och industriell utveckling gör STU till en väsentlig samarbetspartner för en

32

lång rad olika sektorsorgan. Den utbyggnad av samarbetet som skett, bl. a. inom energiforskningsområdet, värdesätts.

CF konstaterar att STU:s strävan atl i konkreta program samarbeta med andra organ kommer till uttryck i ett fierlal fall. Detta anser CF var en fördelaktig utveckling som bör fortsätta.

BFR ansluter sig till bedömningen att fömtsättningarna för samverkan inom teknisk FoU har ökat väsentligt på senare år. Samfidigt som indu­strins FoU-engagemang för ny teknik ökar, visar högskolan ökat intresse för samverkan. BFR har i dag ett etablerat och givande samarbete med STU inom flera teknikområden t.ex. Hiss-FoU och Trä-FoU. På miljö­vårdsområdet anser rådet all samarbetet har fungerat mindre tillfredsstäl­lande. Det är viktigt alt samarbetet utvecklas ytterligare inom områden av gemensamt intresse, bl.a. på områdena materialteknik, miljövårdsteknik och energiteknik, får ökad effekfivitet i planering och genomförande av FoU-verksamheten.

Även SGU anför att STU:s modell för genomförande av FoU-projekt i samverkan med högskolor, myndigheter och industrin ger en mängd posi­tiva effekter som är stimulerande för alla inblandade parter och bidrar till att kunskaper inom olika områden kan utnyttjas pä etl bra sätt. Denna typ av verksamhet är effekfiv och kan bidra fill att forskningen och den tekniska utvecklingen förs framåt i Sverige. "

Slutligen framhåller TCO alt det skulle vara värdefullt för såväl fackför­eningsrörelsen som för de instanser som ansvarar för tillämpningen av samhällets närings- och teknikpolitik om det nätverk om ca 1000 personer som står till STU:s förfogande vid planering och utvärdering av projekt kunde publiceras en gång per år. I TCO:s arbete ingår all mobilisera såväl den fackliga organisationen som andra intressenter för gemensamt arbete i alt förnya svenskt näringsliv. I detta arbete är personkontakter av infor­mell art av mycket stor betydelse.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

4 Forskning vid de tekniska högskolorna

Bl.a. IVA, TCO, NFR, CTH och Lunds universitet rekommenderar en generell förstärkning av statens slöd till forskning och utveckling vid högskolor och universitet samtidigt med en resursförstärkning vid STU.

UHÄ understryker vikten av alt STU och andra sektorsorgan i samband med störte satsningar pä tillämpad forskning avsätter medel även för fritt sökande av ny kunskap inom berört basomräde.

Enligt IVA.s uppfattning bör bidraget till kunskapsuppbyggnad och stö­det fill forskning ges en mer framträdande plats i STU:s verksamhet.

Även CTH menar att - inom ramen för ett visst totalt anslag till STU -kunskapsutvecklingsprogrammet borde ges ökat utrymme. STU:s kun­skapsutvecklingsprogram fyller en viktig funktion för den långsiktiga tek­niska forskningen.

5 Områdesprioriteringar

IVA vill starkt understryka önskvärdheten av att ha en hög flexibilitet i STU:s verksamhet med avseende pä inriktning och fördelning mellan

33

3   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 10

programmen liksom mellan olika delprogram. Enligt IVA:s förmenande innebär STU:s plan en risk för läsning av resurser lill program och delpro­gram. IVA vill i sammanhanget kraftigt understryka att en koncentration till prioriterade områden inte får leda till att medelsramar begränsas för lovande projekt och forskargrupper med verksamhet som inte omedelbart kan hänföras till områden som prioriterats. Avgörande för allt stöd till forskning och utveckling skall primärt vara kvaliteten hos projekt och forskare, endast i andra hand områdesiillhörighet.

De teknikområden som har prioriterats av STU har starkt stöd av remissinstanserna. Några av remissvaren önskar dock lyfta fram ytterliga­re ett par områden.

Den kraftfulla satsning som STU föreslår inom bioteknikområdet får Slöd av bl.a, FOA, SIND, LO, FRN, MFR, NFR, SJFR, Industriförbun­det, universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] och CTH.

MFR för fram tanken att del vore intressant att inleda diskussioner med framgångsrika svenska företag med intressen i bioteknik/biomedicin­branschen om möjlighet atl genomfora ett samfinansierat (stat/industri) nationellt bioleknikprogram.

I STU:s förslag inom materialområdet instämmer bl.a. TCO, FOA, CTH, BFR, NFR och Landstingsförbundet.

FOA konstaterar med tillfredsställelse att STU fortsätter sin medvetna satsning på ny materialteknik inom de områden som ur civil och militär synpunkt måste betraktas som utomordentligt viktiga för Sveriges förmåga att tillgodogöra sig resultaten av de mycket stora FoU-ansträngningar som görs inom de ledande industriländerna i vår omvärld. Särskilt intressant i detta avseende är, enligt FOA:s uppfattning, den plan för svensk FoU inom området fiberarmerade metaller som presenteras.

NFR delar STU:s uppfattning, att den svenska forskningen rörande polymera material och keramer behöver förslärkas. NFR pekar vidare på att forskningen inom landet är svag även vad gäller nya material. Enligt rådets mening behövs i Sverige ett brett anlagt material-tekniskt-veten-skapligt program. I ett sådant skulle gmndläggande och fillämpad material­fysik och materialkemi stödjas.

BFR anser slutligen all insatser inom keram- och polymerområdena är viktiga även för den byggnadstekniska tillämpningen, inte minst när del gäller beständighet och långlidsegenskaper,

LO, MFR och Landstingsförbundet framhåller all STU:s prioritering av det biomedicinska området är särskilt angelägen.

LO delar STU:s bedömning alt redan en förhållandevis måttlig insats inom området skulle kunna ge omfattande effekter för den industriella utvecklingen och ser området som ett exempel på hur den offentliga sektorn understödjer en industriell utveckling.

Landstingsförbundet anser det värdefullt atl STU också fortsättningsvis i enlighet med sin anslagsframställan - ger hög prioritet åt forskningsin­satser inom det medicinska verksamhetsområdet. Den snabba utveckling­en gör det angeläget att här ge de kunskapsmässiga spjutspetsarna hos såväl industn'n som bland hälso- och sjukvårdens personal ett starkt slöd.

Flera remissinstanser framhåller betydelsen av tvärvetenskaplig forsk­ning och anser STU:s förslag att stödja området mikronik som intressant.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

34

Införandet av ett samlat forsknings- och utvecklingsområde "mikronik" anser CF vara framsynt och det är önskvärt att ett mikronikprogram kommer till ständ.

FOA instämmer i STU:s bedömning att mikroniken är ett mycket intres­sant tvärvetenskapligt område, som har både stor industriell och veten­skaplig potential. På sikt kan olika delområden tänkas utskiljas och förtjä­na egna insatser, t.ex. fotoniken. Inom mikroniken har försvaret klara intressen. Det bör också finnas möjligheter till samarbete mellan FOA och STU i syfte att stödja en effektiv utveckling inom området:

NFR stöder de tankar STU framför beträifande mikroniken; Inom flera delområden har Sverige grundforskningsmässigt en stark posifion, främst genom del stöd NFR givit under en lång följd av år. NFR framhåller att detta är etl exempel på hur en långsiktigt uppbyggd grundforskning blir av intresse för mer tekniska tillämpningar.

Vidare anser Industriförbundet atl mikronikomrädet förefaller vara en intressant möjlighet att vidareutveckla en internationellt god gmndkompe-tens som redan existerar i Sverige.

LO ser med tillfredsställelse på att STU föreslår ökade insatser inom området miljöteknik. Genom FoU kan nya och förbättrade produktionsme­toder erhållas som kan minska riskerna för vår miljö. LO har inte nägot att invända mot den allmänna inriktning som anges för STU-satsningar inom det miljötekniska området och anser att ökade insatser måste inriktas på de miljöproblem som industrin medför.

LO anser vidare att de stora problemen beträffande den yttre och inre miljön i betydligt större utsträckning mäste kunna fömises och förebyggas än vad som sker i dag. En åtgärd bör här vara att satsa på mer tvärveten­skapliga FoU-projekt. En annan åtgärd bör vara utnyttjande av experimen­tella metoder och konsekvensanalyser för all eventuella risker ska kunna fömises och förebyggas på ett fidigl stadium i samband med tekniska FoU-projekt, som kan antas ha konsekvenser för människa och miljö.

SNV finner det mycket angeläget att de satsningar som STU föreslår inom området miljövårdsteknik kommer till ständ. Förslagen är nödvän­diga förutsättningar för atl komma framåt i många miljövårdsfrägor. Miljö­vårdsteknisk FoU bör som ocksä framgår av forskningsprogrammet -bedrivas i direkt anknytning till och samordnat med den tekniska forsk­ningen i övrigt. SNV framhåller vidare att framtagande av nya tekniska lösningar för att minska föroreningsbelastningen är en väsenfiig del i det samlade miljöskyddsarbetet. Andra viktiga delar i miljöskyddsarbetet är forskning för att identifiera orsaker Ull effekter i miljön och uppbyggande av försöksanläggningar för att underlätta introduktionen av ny teknik inom miljöfariig verksamhet. Kopplingen mellan dessa delar ökar alltmer. Ver­ket anser därför att STU:s föreslagna satsningar börutföras även om begärd medelsförstärkning inte fillgodoses,

BFR anser alt miljötekniska frågor borde prioriteras redan i ramen "Plus 5%" och inte först i del "offensiva FoU programmet". STU har av statsmakterna getts det samlade ansvaret för dessa frågor och för samord­ning av teknisk FoU inom miljövårdsområdet. BFR vill peka pä det glapp som kan uppstå när det gäller dessa insatser. Statens naturvårdsverk

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

35

stödjer i dag endast effektforskning och avser inte att stödja FoU om     Prop. 1986/87:80 teknik eller metoder för atl komma till rätta med miljövårdsproblem eller produktutveckling. Det finns heller inget annat organ som stödjer miljö-     Bilaga 10 vårds-FoU. BFR:s ansvar gäller nalurresursplanering och FoU om miljö-     Industridep. aspekter pä ny energiteknik t.ex. naturvärme och värmepumpar. Med hänsyn till områdets vikt framhåller BFR att detta måste beaktas i den fortsatta behandlingen.

SJFR menar att STU:s framställning angående miljövårdsleknik tar upp flera centrala problem som gäller miljöfrågorna. SJFR vill särskilt instäm­ma i de bedömningar som görs all del i många avseenden behövs en grundläggande kompetens- och.kunskapsuppbyggnad för att åstadkomma en sådan utveckling all uppkomsten av miljöproblem minimeras. Inrikt­ningen på förebyggande insatser böralltså prioriteras.

Då det gäller regioncd innovationspolitik ställer sig CF bakom STU:s förslag och framför atl del finns behov av åtgärder för all regionalt främja nyföretagande på teknisk gmnd. Delta gäller särskilt som kommunernas åtgärder på detta område inte alltid är verkniiigsfulla. Emellertid vill CF i detta sammanhang också säga att forskning inle kan fungera som regional­politiskt medel med de ekonomiska och personella begränsningar som råder i Sverige. Forskning måste koncentreras till de enheter - klart över . lägsta nödvändiga slorleksnivå för en fungerande forskningsmiljö som nu finns vid de stora universiteten, och högskolorna. CF anser alt forskning vid de regionala högskolorna inte bör förekomma utöver sådan uppdrags-finansierad utredningsverksamhet som redan nu förekommer.

FOA menar att det är önskyärt att utveckla,medel och metoder för att bättre föra ut ny teknik och främja innovalionsförmågan i orter som saknar högskola med forskningsresurser. Detta är dock ett arbete som kommer att ta en viss lid, men bör uppmärksammas och inledas så snart detta är möjligt. Ett sätt all göra detta vore att avsälla en mindre summa pengar för experimentell verksamhet i något av våra skogslän.

Landstingsförbundet vill starkt understryka vikten av att STU avsätter resurser som i mer allmän bemärkelse främjar regionala innovationssträ­vanden via teknikcentra och andra former av utvecklingsarbete i samver­kan mellan högskolor, näringsliv och t.ex. landsting och kommuner.

STU:s föreslagna insatsområde Grliyteknik 2000 finns inom del offen­

siva FoU-programmet för regional innovationspolilik och insatsområdet

har som mål att sänka brytningskostnader i de svenska gruvorna. Om

målet kan uppfyllas skulle bl.a. den svenska gmvinduslrins konkurrens­

kraft avsevärt förbättras. Projektet är i hög grad finansierat via industrin.

SGU anser det viktigt att kostnaderna för brytning i gmvor kan hållas så .

låga som möjligt för att det skall vara möjligt att behälla en.svensk gruvin­

dustri. Del är därför nödvändigt att påbörja den föreslagna forskningen så .

snart som möjligt och av denna anledning anser SGU att STU bör få

nödvändiga medel för atl kunna genomföra insatsområdet Gmvteknik

2000.

:

Några remissinstanser har invänt mot atl havsteknisk FoU inom STU

föreslås få minskad omfattning, DSH anser sålunda att statliga satsningar

på vissa delområden av havslekniken kan vara väl så angelägna för förny-.

.36

else av svensk industn" som en del av dem som STU nu ger hög prioritet. Satsningarna på kunskapsutveckling inom havstekniken bör därför la som utgångspunkt en identifiering av de specifika delområden som pä sikt kan komma att vara motorer i förnyelseprocessen inom svensk industri. Med dessa utgångspunkter ser DSH det som olyckligt att STU behandlar havs­tekniken som ett sammanhållet område och nu avför det i sin helhet från de prioriterade teknikområdena.

Även FMV och FOA framhåller rörande havsteknisk forskning att det är mycket olyckligt att STU i basallemativel valt att låta detta område utgå. FOA menar att konsekvenserna för gmndläggande och målinriktad forsk­ning vid universitet och högskolor resp. industrin kommer att bli kännbar. Ett samlat grepp över utbildning, grundforskning och målinriktad forsk­ning måste tas för att förhindra atl befintlig utbildningskapacitet vid uni­versitet och högskolor förstörs.

SIND har i sin anslagsframställning föreslagit ett treårigt program för havsteknisk utveckling. Om statsmakterna beslutar atl genomföra delta program, föreslår STU att ca 15% av medlen avsätts för kunskapsutveck­ling. STU är därvid beredd alt i nära samarbete med SIND administrera elt sådant forskningsprogram och därvid utnyttja de industri- och forskarkon­takter som tidigare har byggts upp. SIND anser alt STU även framgent bör erhålla medel för alt driva éf t havsleknikprogram av minst samma storleks­ordning som tidigare och med inriktning på alt stödja grundforskning och uppfinnare. Detta bör ske i nära samråd med SIND och en övergripande programsiralegi, omfattande bägge programmen, bör utformas. Om stats­makterna accepterar STU:s förslag och beslutar att 15% av SIND:s budget för havsteknik skall användas för gmndforskning och uppfinnarstöd (kun­skapsutveckling), föreslår SIND att den totala programadministrationen organiseras frän SIND och att STU därvid fär en rådgivande roll.

Vad gäller den flygtekniska forskningen hävdar FOA att Sverige har en ulomordenfiigt fin tradifion. Den flygtekniska kompetensen vid industrin samt vid universitet och högskolor har varit én fömtsättning för en fram­gångsrik utveckling av -civila flygplan. Av både civilt industriella och försvarsskäl är denna utveckling synnerligen positiv då kompetens behålls inom landet inom ett centralt industriellt område. FOA anser vidare atl det inle är försvarbart att låta flygteknisk FoU-satsning relativt nedprioriteras.

FFA instämmer i de flesta av de allmänna bedömningar som STU gör i sitt treårsprogram men finner det synneriigen anmärkningsvärt att flygin­dustrins roll och FoU-behov ej alls diskuteras vare sig i STU:s anslags­framställning eller i flerårsplanen. FFA konstaterar att STU uppenbariigen har haft svårigheter atl inom tilldelade ramar och med de stödformer som används avsätta en volym för civil flygteknisk forskning, söm är tillräcklig och som rimmar med de rekommendationer som givits. FFA hemställer vidare om alt åtgärder vidtas för att finansiering av civil flygteknisk forsk­ning säkerställs till såväl volym som långsiktighet.

6 STU:s tekniska forskningsrådsfunktion

STU:s verksamhet inom den tekniska forskningsrädsfunklionen (STUF) far goda vitsord av samtliga remissinstanser som yttrat sig härom.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

37

4   Riksdagen 1986/87. 1 .unnl. Nr 80. Bilaga 10

NFR:s erfarenhet av STUF:s hittillsvarande verksamhet är posifiva,     Prop. 1986/87:80 STUF har på ett lyckligt sätt kompletterat rådets satsningar genom att fördela resurser till goda projekt inom flera viktiga områden. Rådet stöder     Bilaga 10 STU:s förslag att utöka STUF:s resurser ytteriigare. Eftersom STUF:s     Industridep. verksamhet ligger myckel nära rådets egen ser NFR gärna att täta kon­takter, om än informella, upprätthålls mellan NFR och STU.

Lunds universitet, CTH, Högskolan i Luleå och IVA anför att STUF har en viktig roll att fylla och föreslår en kraftig förstärkning av STUF:s resurser även inom en för STU oförändrad anslagsram. Industrifonden betonar alt del i ett litet land som Sverige torde vara av helt avgörande betydelse att utnyttja de övergenomsnitfiiga begåvningar som finns och föreslär att STU:s möjligheter fill stöd inom icke prioriterade områden därför inte skall beskäras av alltför strängt prioriteringstänkande.

7 Teknikupphandling

Flera remissinstanser föreslär att STU:s roll inom den offenfiiga teknik­upphandlingen stärks.

Industriförbundet anser atl teknikupphandling fortfarande uttnyttjas i alltför begränsad utsträckning. FOA understryker vikten av samarbete mellan myndigheter och forskningsorgan inom olika sektorer främst ge-. nom att samfinansierade projekt och teknikupphandlingsprojekt som går över sektorgränserna genomförs.

Även TCO anser att STU:s roll inom den offentliga teknikupphandlingen bör stärkas. Problem och behov inom offenfiigt reglerade eller finansierade områden såsom miljövård, energi, arbetsmiljö eller sjukvård är en viktig startpunkt for utveckling av nya produkter och ny teknik. Detta samspel som behöver organiseras och finansieras bl.a. genom STU:s medverkan konstituerar en väsentlig konkurrensfördel för svenskt näringsliv på världsmarknaden.

Vidare uttrycker LO och Landstingsförbundet betydelsen av att i olika sammanhang utnyttja teknikupphandlingstekniken.

8 Internationellt samarbete

TCO anser att även om de svenska storföretagen sätter av stora och växande resurser för FoU är också de otillräckliga i internationell jämförel­se. Samarbete mellan företag nationellt, nordiskt och europeiskt är därför många gånger en fömtsättning för att forskningen i vårt land ska kunna ligga i fronten på många teknikområden samtidigt,

TCO anser vidare att det krävs insatser frän samhället för att göra etl

sådant samarbete möjligt. STU:s resurser kan fungera som smörjmedel

nationellt för att sfimulera storföretag att samarbeta i gemensamma forsk­

ningsprojekt. Också det internafionella tekniksamarbetet fömtsätter ökade

resurser och en beredskap från regeringens sida att gå in med riskkapital i

slörre projekt tillsammans med de svenska företagen l.ex. i Eureka-sam-

manhang. Dessutom hävdar TCO att det kcävs särskilda insatser för atl

underlätta för små och medelstora företag att samarbeta internationellt.

38

STU:s insatser för information och överblick är därför angelägna. Någon     Prop. 1986/87:80

form av "clearing-central" eventuellt i samarbete med de övriga nordiska

länderna behövs enligt TCO.

Bilaga 10

Televerket ser fillämpningsprogrammel inom IT-området som en god     Industridep. möjlighet att utnyttja både universitetens och industrins resurser på ett samordnat sätt. Möjlighet finns också att knyta programmet till deltagande i internafionella program typ ESPRIT, EUREKA och RACE, som även behöver stöd av statliga pengar.

Industriförbundet framhåller att det är väsentligt att svenska företag kan delta på konkurrensneutrala villkor i informationsteknologiprojekten inom EG-forskningen både när del gäller fillträde och ekonomi.

39

Underbilaga 10.2     Prop. 1986/87:80 Bilaga 10

Sammanställning av remissyttranden över

ti us n ep.

styrelsens för teknisk utveckling anslagsframställning för 1987/88 och treårsplan för 1987/88-89/90 i vad avser informationsteknologi

Yttranden över styrelsens för teknisk utveckling (STU) anslagsframställ­ning i vad avser förslag till åtgärder inom styrelsens ansvarsområde röran­de informationsteknologi har efter remiss avgivits av överbefälhavaren (ÖB; i samråd med försvarets materielverk och försvarets forskningsan­stalt), televerket, universitetet i Linköping, Chalmers tekniska högskola, högskolan i Luleå, delegationen för vetenskaplig och teknisk informations­försörjning (DFI), Sveriges geologiska undersökning, naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA), Sveriges industriförbund. Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Landsor­ganisationen i Sverige (LO) saml Sveriges civilingenjörsförbund. Yttran­dena från Linköpings universitet, Chalmers tekniska högskola och högsko­lan i Luleå har överlämnats av universitets- och högskoleämbetet.

STU:s anslagsframställning och den ull denna fogade bilagan Informa­tionsteknologi - Förslag till FoU-program för budgetåren 87/88-89/90 beskriver etl förslag till åtgärder från statens sida inom ramen för en offensiv satsning för att stödja forskning på informationsteknologi (IT-)om-rådel samt vissa åtgärder för teknikspridning och stöd lill innovationer hos företag på området.

1 Allmänna synpunkter

De av STU framförda förslagen liksom tanken på ett samlat nationellt IT-program bemöts genomgående posifivi av remissinstanserna. Beträf­fande bakgrunden till och detaljutformningen av STU-förslaget har ett antal instanser framfört synpunkter och ytterligare förslag.

Beträffande de föreslagna satsningarnas betydelse överhuvud laget no­

terar DFI med tillfredsställelse att informationsteknologin getts den fram­

trädande plats den rimligen bör ha med hänsyn till den pågående interna­

tionella utvecklingen. Sveriges industriförbund anser det vara utomordent­

ligt viktigt alt en kraftfull insats efter lång fidsutdräkl kommer till stånd för

informationsteknologi, såväl en nysatsning inom systemteknik som en

fortsättning av hårdvamsalsningen inom NMPsfären (det nationella mik­

roelektronikprogrammet). Till följd av den långsamma beslutsprocessen

om det s.k. informationsleknologiska programmet från 1984 finns det

oroande tecken på eftersläpning i förhållande till våra konkurrentländer

som vi, enligt industriförbundet, måste försöka hämta in. Sveriges civilin­

genjörsförbund menar atl del kan anas att statsmakternas påtagliga bävan

inför ett nafionellt informationsteknologiprogram har sin gmnd i de påtag­

liga svårigheter som råder att brett ompröva befintlig verksamhet och

40

omfördela resurser, och vill med eftertryck framhålla att etl nationellt informationsteknologiprogram måste komma till stånd väsentligen efter de riktlinjer STU m.fl. föreslagit och att programmet ej kan finansieras ge­nom omfördelning av medel. Detta program är enligt förbundet av vitalt nationellt intresse.

Beträffande mofiven för att från statens sida vidta särskilda åtgärder för att stärka IT-omrädet pekar några remissinstanser på utvecklingen i andra länder och hänvisar till vårt säkerhets- och handelspolitiska intresse och vår industris framlida konkurtenskraft. ÖB pekar på all Sverige i ljuset av de kraftfulla internationella insatserna pä IT-omrädet även j fortsättningen blir beroende av ullandel för landets teknikförsörjning inom detta område. Eftersom informationsteknologin spelar en allt viktigare roll för industriell konkurrenskraft och därmed för samhällsutveckling och försvar, har den fått inte bara ekonomisk utan även säkerhetspolitisk betydelse med konse­kvenser inte minst för Sverige som alliansfritt land. Detta förhållande gör det enligt ÖB angeläget atl finna delområden där Sveriges beroende av utlandet inte får öka och där följaktligen insatser bör komma fill stånd inom ramen för ett nationellt IT-program.

Televerket hänvisar till atl det i dag inom informationsteknologi- och telekommunikationsområdena sker så omfattande internationella kraft­samlingar att del är betydelsefullt för Sverige all delta, dels för att inte stå utanför den kunskap som byggs upp, dels för all få möjlighet att påverka framtida tekniker och kommunikationssystem.

Det nationella oberoendet framhålls även av LO som anför att informa­tionsteknologin har en central betydelse för både den industriella utveck­lingen och samhällsutvecklingen i stort. För atl Sverige ska kunna utveckla en informationsteknologi som är anpassad fill våra krav på arbetsmiljö och arbetsorganisation krävs en inhemsk FoU-verksamhet av' tillräcklig om­fattning för att vi inte helt ska tvingas följa de dominerande ländernas utveckling. Enligt LO bör därför resurser nu prioriteras för att genomföra det nafionella informafionsteknologiprogram som så länge planerats.

LO pekar också på risken för ökad sårbarhet om ullandsberoendet på IT-området tillåts öka. Sett ur sårbarhetssynpunkt måste också Sverige bli mindre beroende av utlandet än vad vi är i dag inom det informationslek­nologiska området.

I övrigt anför LO bl. a induslripofiliska motiv för stödåtgörder på IT-om­rådet:

Det är enligt LO:s uppfattning tveksamt om näringslivet utan starkt stöd frän samhällets sida kommer att klara den fortsatia mycket hårda och sannolikt i accelererande takt tilltagande konkurrensen, som utvecklingen inom data- och elektronikområdet innebär. Sverige har en mycket god potential för i synnerhet de mer kunskapsintensiva delarna av detta teknik­område. Delta borde utnyttjas väl för atl stärka våra exportmöjligheter och för atl med teknikens hjälp skapa goda arbetsförhållanden.

Dataindustri och datakompetens i landet är betydelsefull såväl som enskild industrigren som för näringslivet i sin helhet, för dess utveckling och förnyelse. Även för atl göra de offentliga verksamheterna mer ratio­nella och serviceinriktade behövs satsningar på informationsteknologi.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

41

LO:s bedömning i fråga om STU:s förslag är, eftersom den allt härdare konkurrensen på exportmarknaden talar för atl Sverige i framtiden mäste finna och utveckla de teknikområden som vi har särskilda förutsättningar för, all STU:s budgetförslag är etl steg i rätt riktning genom dess satsning på en mer avancerad teknikutveckling och på tillvaratagande av vårt internationellt sett höga kunnande inom bl.a. det arbetsvelenskapliga om­rådet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

2 Förslagets roll mot bakgrund av behoven i stort

Några remissinstanser pekar på ett behov av ett bredare underlag, där motiven för och inriktningen av de statliga åtgärderna sätts in i etl vidare sammanhang. ÖB anför, att den snabba utvecklingen inom IT-omrädet gör det nödvändigt aU göra en förnyad genomlysning av den svenska indu­strins situation i slutet av 80-talel. Ett aktuellt underlag synes vara avgö­rande för ett industripolitiskt ställningstagande men är också av central betydelse ur försvarels synpunkt då det ger en bild av landets omvärlds­beroende inom IT-området. Enligt ÖB innehåller STU:s anslagsframställ­ning inle den typen av underlag att inriktning och omfattning av föreslagna åtgärder kan bedömas i ett långsikfigt svenskt industristralegiskt eller säkerhetspolitiskt perspektiv. För att kunna ta ställning i detta perspekfiv krävs bl.a. en informafion om den svenska industrins förutsättningar alt verka inom IT-omrädet. Här krävs en aktuell kartläggning av den svenska IT-branschen och av de branscher som i övrigt är starkt beroende av informationsteknologiprodukter för sin egen produktion. Beträffande för-svarssektorns särskilda behov saknas vidare, enligt ÖB, hänvisningar sä gott som helt i behandlingen av de olika insatsområdena i STU:s anslags­framställning. Med tanke på att de föreslagna insatserna avses ingå som en del i ett nationellt IT-program hade enligt ÖB en bättre avstämning av STU:s förslag mot FoU-ätgärder m.m. inom försvarssektorn varit värde­full.

Ytterligare en annan typ av utredningar behöver enligt ÖB komplettera den bild som STU:s anslagsframställning ger för att möjliggöra ett ställ­ningstagande om inriktning och omfattning av föreslagna åtgärder. Det gäller att skapa en överblick av den planerade anskaffningen inom den tekniskt inriktade delen av den offentliga sektorn (ämbetsverken och af­färsverken under främst departementen kommunikation, industri och för­svar) och de FoU-planer som är förknippade med dessa verks planerade anskaffning.

Linköpings universitet framhåller, alt utformningen av forskningspro­gram för informationsteknologi i väsenfiigt större omfattning skulle behöva styras av en analys av de långsiktiga behoven inom IT-användande teknik­områden. En sädan analys saknas i förslaget. //öj/:ö/a/; i Luleå anför att om resurser via STU kunde knytas till högskolans verksamhet bl.a. på informationsteknologiomrädet, detta även skulle, vara etl viktigt led i en regional innovationspolitik.

IVA anser atl underlaget inte i tillräcklig utsträckning understryker

42

behovet av långsiktighel i arbetet och omfattningen av den stora satsning som erfordras.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

3 Förslagets omfattning, avvägning och inriktning

ÖB anser att STU:s förslag i huvudsak kan betraktas som en nödvändig insats men att möjligheterna atl bedöma om åtgärderna är tillräckliga ur långsiktigt industri- och säkerhetspolifiskt perspektiv inte föreligger. Den ekonomiska satsningen på de flesta områden förefaller endast langera minimiålgärder varför eventuellt ytterligare satsningar måste ses som till-lägg utöver den föreslagna ramen. ÖB anser även, att programmet ger en viktig utgångspunkt för etl vidare programarbete på nationell nivå. Många av de föreslagna satsningarna och åtgärderna stämmer överens med de från försvarssektorn framförda önskemålen. Televerket stöder det förslag lill en offensiv satsning som STU föreslär. Det är väsentligt all det stöd som ges till den tillämpade forskningen och kolleklivforskningen är av tillräcklig omfattning för atl tilläla alt forskningen uppnår tillräckligt djup och bredd.

Verket anför även att förslaget ger en god gmnd för fortsatt forskning och kompetensuppbyggnad men vill påpeka att ett program för tillämp­ningar inom IT-området med mål att ta fram nästa generations IT-system i dag inte finns klart. Televerket och andra intressenter i svenskt näringsliv deltar i diskussioner kring tillämpningarna i elt sådant program, och verket anser att det finns behov av en satsning i storleksordningen 200 milj. kr. per år i ca 5 år.

Linköpings universitet finner STU:s förslag väl avvägt, särskilt beträf­fande komponentteknik och systemteknik. Det kommer enligt universite­tet att, om det genomförs, innebära en förstärkning och en konsolidering av svensk kompetens inom informalionsleknikområdet till nytta för sam­hälle och industri.

NFR finner STU:s förslag angelägna men vill samtidigt hävda att en balans måste finnas mellan den av rådet stödda rena grundforskningen, som en allmän bas för utvecklingen och forskamtbildningen inom området, och STU;s mer tekniskt inriktade insatser. De forskare som ägnar sig åt grundforskning måste erbjudas likvärdiga resurser som de som ägnar sig åt tillämpningar för att grundforskningen inle personellt och apparalmässigt skall utarmas. Ett genomförande av STU:s planer inom informationstek­nologin utan motsvarande insatser inom NFR:s verksamhetsområde kan pä sikt allvarligt försämra den grundläggande forskningen inom halvledar­området.

IVA påpekar att akademien tidigare har poängterat önskvärdheten i att en spridning av baskunskapen i fråga om atl skräddarsy mikroelektronik sker och nu kan konstatera all detta fortfarande gäller. Det är nu önskyärt att åstadkomma en motsvarande spridning i fråga om programvaruteknik. IVA anser del möjligt atl både höja kvaliteten hos och sänka utvecklings­kostnaderna för svensk programvara om de senaste årens framsteg verkli­gen tas till vara av industri och högskolor.

43

4 Utgångspunkter för förslagets genomförande

Grundsynen hos de remissinstanser som är mera direkt berörda av stafiiga åtgärder pä IT-omrädet är all åtgärderna bör ansluta sig till redan befintliga aktörer och deras aktiviteter, behov och resurser.

ÖB framhåller, alt del för alt ett meningsfuUt samarbete skall kunna komma Ull stånd vad gäller industriell utveckling krävs att överbefälha­varen och de programansvariga myndigheterna inom försvarsseklorn får fillfälle att i god tid diskutera och förhandla med berörda intressenter om gemensamma satsningar. De programansvariga myndigheterna har ansvar för materielanskaffningen och den till denna hörande FoU-planeringen. Utan att dessa är inbegripna i ett långsiktigt strategiskt induslriellt samar­bete saknas grunden för en finansiering av gemensamtha industriella ut­vecklingsprojekt. Försvarets satsningar på dessa gemensamma industriella utvecklingsprojekt måste kunna ses kopplade till sannolika senare anskaff­ningsbehov.

Televerket vill, mot bakgmnd av tankarna på att staten och näringslivet skall dela på kostnaderna för ett industriellt tillämpningsprogram, gärna påpeka att denna önskan om industrins deltagande ej får leda till käbbel om en slags futtig "millimetertättvisa". Det viktiga är att industrin blir engage­rad i arbetet sä att forskarna blir medvetna om industrins problem och satsningar och industrin snabbt fär möjlighet att tillgodogöra sig forsk­ningsresultaten. Dessutom blir det större möjlighet till koordination av de olika forskningsinsatserna genom industrins medverkan. Man skall ej hel­ler bortse frän den kvalitetshöjning som krav från en utomstående part bmkar leda till,

IVA framhåller i fråga om industrins föreslagna dellagande, att den statliga insatsen skall ske i harmoni med industrins satsningar på indu­strins egen utveckling och med tanke på industrins egen framtida överlev­nad. De gynnsamma långsiktiga konsekvenserna på sysselsättningen kan knappast överskattas. Karaktäristiskt för ett nationellt informafionstekno­logiprogram bör enligt IVA vidare vara att det utgör en satsning på en hög nivå, en systemnivå, där modern härdvamteknologi kan förenas med avan­cerad programvara, expertsystem etc. Det finns redan en bra kompetens på lägre nivåer vid högskolor, institutet för mikrovågsteknik och företag som HAFO och RIFA vilken utgör en bra grund för den fortsatta utveck­lingen på systemnivå.

Beträffande deltagandet av andra statliga instanser anför DFI, att delar av programmet är av direkt intresse för DFI. Visserligen är DFI:s möjlig­heter lill ekonomiska insatser jämförelsevis ytterst små men en samverkan förefaller naturlig och önskvärd.

NFR konstaterar för sin del, att en del av de nya resurser STU begär är avsedda för slöd till grundläggande forskning. Inom några områden torde NFR ha minst lika god konlpelens att fördela medlen som STU. När medlen inom det nationella mikroeiektronikprogrammet fördelades hade NFR ansvaret för den gmndläggande halvledarforskningen medan STU ansvarade för den mer tillämpade. Enligt rådels mening har denna ansvars­fördelning fungerat bra. Liknande arrangemang borde kunna diskuteras inom flera av de diskuterade områdena.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

44

Sambandet med det europeiska forskningssamarbetet på IT-området framhålls även. Televerket ser tillämpningsprogrammet inom IT-området som en god möjlighet atl utnyttja både universitetens och industrins re­surser på ett samordnat sätt. Möjlighet finns också atl knyta programmet fill deltagande i internationella program typ ESPRIT, EUREKA och RACE, som även behöver stöd av stadiga pengar. IVA framhåller, att man för vaije projekt bör beakta möjligheten att etablera projektet i fråga inom EUREKA eller ESPRIT eller andra internationella program på europeisk eller nordisk basis. STU förutsattes här ta en aktiv roll.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

5 Utbildningsbehov och iitbildningsresuiser

Utbildningssystemets roll för den industriella utvecklingen och för forsk­ningen berörs av några remissinstanser. Televerket betonar, alt det är väsentligt atl staten svarar upp mol de krav som ställs på den högre undervisningen. Universitetet och högskolor måste få de resurser som krävs för en kvalitativt och kvantitativt högtstående utbildning, en förut­sättning för en god forskartekrytering och för ett snabbi tillgodogörande av forskningsrön i industrin. Utan välutbildade mottagare i industrin kommer de satsningar som i dag görs inom forskningen inte att kunna utnyttjas optimalt. Högskolans roll påpekas bl. a. av högskolan i Luleå som anför att man inom gmndutbildningen i första hand mäste satsa pä atl öka förmågan att passa in systemen där de används, dvs. kraven på ökad datoranvänd­ning inom exempelvis maskinteknikutbildningen är viktigare att tillgodose än en ökad specialistutbildning inom dalaområdet. Ökade satsningar måste i detta sammanhang också ske på fort- och vidareutbildning liksom på forskamtbildning.

Chalmers tekniska högskola faster uppmärksamheten på,de omfattande belopp som går till de kollektiva forskningsprogrammen. Detta gäller sär­skilt inom området informationsteknologi.

DFI framför att det råder en påtaglig brist på utbildad.arbetskraft ifråga om framför allt systemkunskap och avancerad programmeringsteknik inom området informationsteknologi. Även ur DFI:s synpunkter är det därför väsentligt all STU satsar kraftigt på kunskapsuppbyggnad beträf­fande informationsteknologi. Detta gäller såväl verksamhetsinriktning inom oförändrad ambitionsnivå som i förslaget till förstärkta insatser.

IVA pekar på den nyligen genomförda vidgningen av högskolornas da­tautbildningskapacitet. Från och med innevarande år finns en väsentlig ny resurs atl fillgå i form av en kraftig ökning av nyutexaminerade civilingen­jörer från datatekniklinjerna vid de tekniska högskolorna. Detta faktum kan förhoppningsvis inte bara möjliggöra en ny expansion med nya kraft­samlingsriktningar inom ramen för ett nationellt IT-program, utan moti­verar också en noggrann översyn och bedömning av vilka insatser som erfordras i ett längre perspekfiv för atl denna resurs skall kunna utnyttjas på bästa sätt.

45

6 Forskning m. m. inom informationsteknologin i ett användarperspektiv

Statliga åtgärder på informationsteknologiområdel har fömtsatts avse ut­över mikroelektroniken dess systemtekniska tillämpningar saml informa­tionsteknologins användning. Några remissinstanser har berört relafionen och avvägningen mellan dessa delar av verksamheten. ÖB anför, att an­skaffningsverksamheten inom de tekniska ämbetsverken och försvarsmak-len är så framfidsinrikiad att framställda krav kan initiera FoU-insatser inom IT-området. För att pä motsvarande sätt la fill vara kunnande inom det administrativa området och där utnyttja de informationsteknologiska landvinningarna kan del vara motiverat alt till atl börja med analysera detta område. Informationsteknologin bör här kunna medverka till en mindre kostnadskrävande arbetsorganisafion. STU har enligt överbefälha­varens uppfattning inte tillräckligt belyst detta område.

Linköpings universitet poängterar att tillämpningarna av informations­teknologi inte ligger steget efter uppkomsten av de tekniska möjligheterna genom forskning. Universitetet menar, att det aktuella förslaget präglas av synsättet att informationsteknologin är en leverantör av komponenter, programvaror, metoder, osv., som annan teknologi använder. Vad gäller komponenter etc. är del antagligen ett rimligt perspektiv. För programvara etc. är det däremot vilseledande. Det är inte så atl tillämpade teknologier enbart behöver invänta leverans av lämpliga programmeringsomgivningar, expertsystemskal, databassystem osv. I stället hävdas att modern informa­tionsteknologi kräver utveckling av en informafionsleknologisk, teoretisk, ofta formallogisk teori för de karakteristiska fenomenen och stmklurerna inom resp. fillämpningsområde, och all denna teori sedan utgör en del av grunden för de IT-system (t.ex. specialiserade datorarkitekturer, speciali­serade expertsysiemskal osv.) som utvecklas.

TCO anser atl del vid prioritering av projekt t.ex. inom det informa­tionsteknologiska området är viktigt att också ha tjänstesektorns behov och problem som utgångspunkt. Fler projekt än hittills bör ha användarna och deras yrkeskunskaper som utgångspunkt. Del är särskilt viktigt att utveckla programvaran utifrån etl användarperspektiv. Del är genom sam­spelet människa och maskin som teknik och kunnande förbättras. Yrkes­kunskaperna kommer fortsatt att vara svensk industris främsta tillgång.

LO utvecklar liknande synpunkter. LO hänvisar fill STU:s betonande av olika samverkansformer av tvärvetenskaplig eller tvärteknisk karaktär som väsentliga källor till förnyelse. LO instämmer i denna uppfattning och pekar speciellt pä STU:s förslag fill "drifiutvecklingssysiem för processin­dustrin" som ett gott samverkansexempel. Denna typ av generella styrsy­stem kan få väsentlig betydelse för konkurrenskraften hos viktiga delar av svensk processindustri samtidigt som de utgör en ulmaning för svensk syslemteknisk industri:

Om angelägenheten av insatser i ett användarperspektiv anför LO vi­dare, atl effektiviteten i den nya tekniken i hög grad ligger i hur väl man lyckas samordna datatekniken med arbetsorganisation och människans fömlsättningar. Den enskilde arbetstagarens situation påverkas i hög grad

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

46

av etl ökat utnyttjande av informationsteknologi. Del är angeläget atl de system som tas i bmk. verkligen fungerar som ett stöd för den enskilde i hans arbete och möjliggör för honom att utveckla och fullt utnyttja sina yrkeskunskaper.

I ett användarperspektiv pä informationsteknologin intar arbetsmiljöfrå­gorna en framträdande plats. LO utvecklar denna fråga utförligt och anför bl.a. att informafionsteknologin ofta medför minskade fysiska arbetsmiljö­problem, men samtidigt tycks ge upphov ull nya, bl.a. stress och psykisk belastning, men även nya säkerhetsrisker. LO anser del därför vara av stort värde att STU och arbelsmiljöfonden gått samman i ett särskilt program om människa - datorinteraklion. STU:s satsningar på detta pro­gram utgör emellertid en tämligen begränsad del av den totala budgetra­men för informationsteknologisk FoU. LO utgår därför ifrån att även i övriga satsningar på informationsteknologin, exempelvis inom området verkstadsteknik, arbetsmiljö och arbelsorganisatoriska aspekter måste fin­nas med. Del ankommer i hög grad på STU all realisera de ambitiösa planer som ingick i det tidigare framlagda förslaget till informationstekno­logiskt program.

Enligt LO finns även arbetsmiljö- och arbetsorganisationsaspekter i hög grad med beträffande program- och systemkonstmktion. Sverige är här alltför beroende av utlandet och ur facklig synpunkt mäste nu den inhems­ka produktionen stärkas genom bl. a. samhällsstöd till FoU och teknikupp­handling.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

7 Synpunkter på forskningsprogrammets uppläggning och innehåll

IVA har utförligt kommenterat STU-förslagets innehåll och framför syn­punkter och förslag i fråga om formerna för programmets genomförande. Vad gäller de resurs- och metodskapande projekt som STU nämner i sitt förslag som ett område för samverkan mellan statliga organ och indu-slriintressenler utgår IVA från att möjlighet fill aktiv medverkan i styrning­en kan förväntas vara en förutsättning för industrins deltagande i program­met. Akademien föreslår därför bl.a. att en styrelse för projektverksamhe­ten etableras med lika antal ledamöter från staten och näringslivet och alt styrningen av motsvarande verksamhet inom nuvarande mikroelektronik-programmet underställes denna styrelse. Utöver delta förslag bör enligt lVA:s mening särskilda medel disponeras av styrgmppen som den vid behov kan sätta in för att förstärka gmnd- och tillämpad forskning i syfte alt säkra genomförandet av angelägna projekt.

I fråga om enskilda teknikområden, som bör bli föremål för forskning har ett flertal remissinstanser lämnat synpunkter. Enligt ÖB:s mening är insatserna inom området "Datateknik" för vagt beskrivna för att ställning skall kunna las fill förslaget inom detta viktiga område, ÖB anför vidare att insatser rörande datasäkerhet i stor utsträckning saknas i anslagsframställ­ningen. Detta är olyckligt. Det är ÖB:s mening alt gemensamma samhälle­liga FoU-åigärder bör föreslås för atl tillgodose de ökande behoven av säkerhet och sekretess vid användning av ADB.

47

Universitetet i Linköping lämnar relafivt utförliga synpunkter på avväg­ningen mellan forskningsområden i STU-förslaget.

Ifråga om STU:s förslag i dess helhet anför universitetet: Inom området komponentteknik har en god kompetensuppbyggnad skett genom det na­fionella mikroeiektronikprogrammet under de tre år som gäll. En fortsalt satsning enligt förslaget är en förutsättning för att uppnådda resuhat skall tas tillvara och konsolideras. Ett samlat grepp på området systemteknik enligt förslaget är utmärkt. Behandlingen av delområdet kommunikations­system synes dock vara tunt i förhållande till områdets betydelse i svensk industri. En fortsatt kunskapsspridning rörande kretskonstruktion är myc­ket viktig.

DFI finner del önskvärt att ramprogrammet för bildbehandling liksom ramprogrammet talbehandling realiseras. Väsenfliga framsteg inom dessa områden skulle enligt delegationen betyda myckel inom informationsför­sörjningens område.

Enligt Sveriges geologiska undersökning (SGU) bör programmet kunna få en tvärvetenskaplig prägel med forskare frän tidigare inte prospekle-ringsanknutna områden involverade. Det föreslagna programmet ligger tidsmässigt väl till för att kunna bygga vidare på de resultat som.kommer fram inom nu pågående projekt Geovision i vilket.SGU aktivt deltar med utvecklingsarbete. Bildbehandling för mineralprospektering ingår i STU:s offensiva satsning och ligger sålunda utanför oförändrad ambitionsnivå, SGU ser del som myckel angeläget alt STU får nödvändiga medel för att kunna genomföra programmet bildbehandling för mineralprospektering, som ingår i programmet för informationsteknologi men även har regional-politisk anknytning.

Allmänt sett anser/VA atl STU:s programförslag för informationstekno­logi med dess offensiva satsning utgör en användbar gmnd för utformning­en av forskningsdelarna i ett nationellt IT-program. I sitt yttrande vill akademien betona att ett större stöd åt områdena Naturligt språk och Al-system skulle vara påkallat och lämnar den allmänna synpunkten att tillämpningsområdena ofta i hög grad kan påverka gmndtekniken och därmed kräver elt utvecklat samarbete mellan konstmktörer av tillämp­ningar och användare. IVA vill också som tidigare ätergivits under­stryka att det finns ett behov av analys av de långsikliga behoven inom IT-användande teknikområden utöver vad som ges i underlaget.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 10 Industridep.

48

Innehållsförteckning

Prop. 1986/87:80

1

Forskning-leknologi-industri ................................ 

I

2

Högskolan som resurs för teknisk forskning   .......... 

2     Bilaga 10

3

Förslagens profil   ............................................. 

2    Industridep.

4

Uppgifter för styrelsen för teknisk utveckling   ........ 

4

5

Forskning inom ramen för elt tekniskt-industriellt informationstek­nologiskt program               

............................................... 

4

5.1

Bakgrund .................................................... 

4

5.2

Huvuddragen i programförslaget   .................... 

6

5.3

Målinriktad forskning inom informationsteknologiområdet ...

7

6

Forskningssamarbete med Europeiska Gemenskaperna     

8

7

EUREKA........................................................... 

10

8

Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88   ................. 

II

F 1. Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och ut­

veckling .......................................................... 

12

F 2. Styrelsen för teknisk utveckling: Förvaltningskostnader  ....

30

Underbilaga Sammanställning av remissyttranden över styrelsens för

10.1        teknisk utveckling anslagsframställning för 1987/88 och

Ireårsplan för 1987/88-89/90 utom i vad avser informa­

fionsteknologi    ....................................     31

Underbilaga Sammanställning av remissyttranden över styrelsens för

10.2        teknisk utveckling anslagsframställning för 1987/88 och

treårsplan för 1987/88-89/90 i vad avser informations­

teknologi   ...........................................     40

49

Bilagall     Prop. 1986/87:80

Civildepartementet

Bilaga 11

Civildep. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om forskning 1 Inledning

Civildepartementet svarar inom regeringskansliet för gemensamma frågor som rör den offentliga sektorn. 1 arbetet med att utveckla och förnya den offentliga verksamheten är samverkan med forskningen av stor betydelse.

Med stöd av riksdagens forskningspolifiska beslut våren 1984 (prop. 1983/84:107 bil. 10, UbU 28, rskr. 401) inrättades i december samma är en delegation (C 1984: A) för forskning om den offentliga sektorn. Delegatio­nens verksamhet pågår under en försöksperiod fram lill den 30 juni 1987. Jag kommer i del följande att redovisa erfarenheter av verksamheten och ta upp frågan om hur den i fortsättningen bör bedrivas.

Vidare kommer jag i samråd med chefen för utbildningsdepartementet alt behandla frågan om en förstärkning av forskningsorganisationen inom del kommunalekonomiska området samt ett förslag om att inrätta två professurer i statistisk metodutveckling.

I samråd med cheferna för försvars-, kommunikations-, utbildnings-, arbetsmarknads- och industridepartementen kommer jag slutligen att be­handla vissa frågor om informationsteknologisk forskning.

2 Forskning om den offentliga sektorn

2.1 Delegationen för forskning om den offentliga sektorn

Bakgrund

Den offentliga verksamheten utgör en väsentlig del av det moderna väN färdssamhällel. I slor utsträckning tillgodoses medborgarnas behov av service, trygghet och omvårdnad av samhällsorgan. En diskussion förs i dag om den offentliga sektorns uppgifter och samhällsförvaltningens sätt alt fungera. Den ekonomiska situafionen kräver omprövningar av verk­samhetens omfattning och inriktning. Brister i organisation, service och förmåga att tillgodose medborgarnas behov behöver uppmärksammas. Etl förnyelsearbete pågår därför för alt skapa gynnsamma förutsättningar för den offentliga verksamhetens utveckling.

I del pågående förändringsarbetet har forskningen en given plats. En korrekt verklighetsbeskrivning är en väsentlig grund för de beslut som

1    Riksdagen 1986187. 1 saml. Nr 80. Bilaga 11

skall fattas. Det behövs ocksä bättre kunskaper om beslutens konsekven-    Prop. 1986/87:80 ser. Till detta kan forskningen ge viktiga bidrag. Den samhällsinriktade forskningen ger också näring åt samhällsdebatten och medverkar till en     Bilaga 11 kritisk granskning av verkligheten. Forskning om den offentliga verksam-     Civildep. heten, dess styrning, ekonomi och förändring har av regering och riksdag pekats ut som ett prioriterat område.

Del var mol den nu skisserade bakgrunden som regeringen i 1984 års forskningspoliliska proposition tog upp frågan om att inrätta en delegation för forskning om den offentliga sektorn. Det är som jag dä framhöll viktigt att elt ökat informationsutbyte mellan forskare och beslutsfattare i stal och kommun kan komma till stånd.

Forskningsdelegafionens verksamhet skulle i första hand inriktas pä övergripande frågor om folkstyrelsen samt kommunernas, landstingskom­munernas och den stafiiga sektorns roll i samhällsuivecklingen. Betydel­sen av alt stimulera tvärvetenskaplig forskning betonades särskilt.

Några forskningsområden som borde ges ökat utrymme angavs i propo­sitionen och i samband med riksdagsbehandlingen. Del gällde frågor om den kommunala ekonomin och landsfingskommunal verksamhet samt om lednings- och slyrningsmetoder för att effektivera den offentliga sektorn.

Beträffande delegationens närmare uppgifter angavs all den på olika sätt skulle dokumentera och informera om aktuell forskning, skapa kontakter mellan forskare och avnämare samt stimulera till nya forskningsinsatser om aktuella problem.

Delegationen för forskning om den offentliga sektorn inrättades av rege­ringen den 6 december 1984. Enligt regeringens beslut ankommer ordfö­randeskapet i delegationen pä mig. I övrigt ingår som ledamöter fömlom aktiva forskare inom olika områden en företrädare för den politiska oppo­sitionen samt företrädare för Svenska kommunförbundet och Landstings­förbundet.

För verksamheten har för vart och ett av budgeläiren 1984/85, 1985/86 och 1986/87 1 milj. kr, ställts lill förfogande från civildepartementets anslag för utredningar m. m.

Forskningsdelegationens verksamhet.

En viktig uppgift för forskningsdelegationen är atl dokumentera och infor­mera om aktuell forskning. Detta har skett på olika sätt. 1 delegafionens tidskrift "1 Blickpunkten" har forskningsfrågor av allmänt intresse tagits upp. Exempel på ämnen som behandlats i tidskriften är kommunal ekono­mi och kommunal självstyrelse. En smäskriftsserie har också startats för publicering av mer omfattande artiklar.

En annan väsentlig uppgift för delegationen är alt förmedla information om pågående och nyligen avslutade forskningsprojekt om den offentliga sektorn. I två rapporter har delegationen presenterat en inventering och sammanställning över aktuell forskning. Utgångspunkten har varit ätt kart­lägga forskningsinsatser om de ämnesområden som tas upp i regeringens skrivelse (1984/85:202) om den offentliga sektorns förnyelse (FiU 35, rskr. 407). Det innebär att särskild uppmärksamhet har ägnats åt frågor om

service, decentralisering, styrnings- och ledningsmetoder, personalutveck-     Prop. 1986/87:80 ling, regelförenklingar samt produktivitet och effektivitet.

Forskningsdelegationens arbete är också inriktat på alt skapa kontakter Bilaga 11 mellan forskare och avnämare. 1 samverkan med stat-kommunberedning- Civildep. en (C 1983:02) har en nordisk konferens arrangerats om förändring och förnyelse i kommuner och landstingskommuner. I konferensen dellog re-presenlanter för kommuner, landstingskommuner, statliga myndigheter, forskningsorgan, anslagsbeviljande myndigheter, fackliga organisationer och andra intressesammanslutningar. Särskilda förvallningsseminarier har ocksä anordnats i samverkan med statens institut för personalutveckling (SIPU). Representanter för delegationen har vidare medverkat vid olika konferenser och seminarier som arrangerats av bl.a. kommunförbunden. Statsvetenskapliga förbundet och andra organisationer.

1 sin verksamhet har delegationen vidare initierat studier om ett antal aktuella problem. Ett sådant projekt gäller frågan om kommunal självsty­relse och likvärdig samhällsservice. I rapporten "Värd pä lika villkor och regionala variationer" (maj 1986) sammanfattas de studier som gjorts om variationer mellan landstingskommunerna inom hälso- och sjukvårdssek­torn. En motsvarande studie görs om servicevariationer mellan kommu­nerna. 1 fråga om landstingskommunerna pågår ett arbete med att redovisa landstingskommunal forskning om demokrati, förvaltning och självstyrel­se. Delegationen stöder också' projekt om ekonomisk åtstramning och kommunal förnyelse samt om statlig styrning av kommunal verksamhet.

Den fortsatta verksamheten

Jag har i föregående avsnitt redovisat vissa erfarenheter av forskningsdele­gationens verksamhet. Enligt min mening visar dessa atl ett organ för samverkan mellan forskare och avnämare inom den offentliga sektorn fyller en viktig funktion.

Jag avser därför att föreslå regeringen att delegationen behålls under den kommande treårsperioden. De riktlinjer som lades fast för verksamheten i samband med 1984 års forskningspolitiska beslut bör i huvudsak gälla också i fortsättningen. Jag vill särskilt framhålla betydelsen av insatser för all göra forskningsresultat tillgängliga för bl.a. förtroendevalda och an­ställda i stal och kommun. Pä en punkt förordar jag dock en delvis ändrad inriktning av delegationens verksamhet. Det gäller möjligheten till direkt forskningsstöd.

Delegationens kartläggning av den forskning som bedrivs när del gäller övergripande frågor om offentlig förvaltning har gett bilden av en ganska splittrad förvaltningsforskning. Viktiga delar av den offentliga verksamhe­ten är fortfarande försummade av forskningen. Jag anser att delegationen bör ges möjlighet all stödja angelägna forskningsprojekt för att bidra till en förbättring av situationen.

Vid de kontakter som delegationen har haft med forskare och represen­

tanter för den offentliga förvaltningen har några områden förts fram som

särskilt borde uppmärksammas i forskningssammanhang. Del gäller pro­

blem som bl.a. berörde förändringar den offentliga sektorn nu genomgår.

3

ti    Riksdagen 1986/87. I saml. Nr80. Bilaga 11

Exempel på angelägna forskningsområden är effektivitet och produktivi­tet, lednings- och slyrningsmetoder, decentralisering och.regelförenkling, kommunal självstyrelse, demokrati och ekonomi samt förhällandet mellan olika delar av den offentliga förvaltningen. Forskningsinsatser inom bl.a. dessa områden kan bli ett viktigt slöd för det utvecklings- och förnyelsear­bete som i dag pägär såväl inom statliga myndigheter som hos. kommuner och landstingskommuner.

Statsministern har i det föregående understrukit betydelsen av att det inom universiteten byggs upp stabila miljöer för forskning beträffande olika samhällssektorer. Denna målsättning gäller självfallet även för forsk­ning om den offentliga sektorn. Del är naturligt att delegationen arbetar i denna riktning.

För att delegationen skall kunna stödja eftersatta forskningsområden och bidra till att nå målet om stabila forskningsmiljöer bör den tillföras ytterligare medel under den kommande treårsperioden. Enligt min mening bör dock inle staten ensam bära kostnaderna för denna förstärkning. Kommuner och landstingskommuner har etl naturiigt intresse av den forskning som bedrivs inom delegationens verksamhetsområde. Jag har därför i dag preliminärt kommit överens med Svenska kommunförbundet och Landstingsförbundet om en samverkan när del gäller finansieringen. Innebörden av denna överenskommelse är att de båda kommunförbunden tillsammans anslår lika myckel som staten under den kommande treårspe­rioden. Detta betyder atl 10 milj. kr. kommer all finnas tillgängliga under perioden. I en plan i överenskommelsen fördelas bidragen på de aktuella budgetåren enligt följande.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 11 Civildep.

Budget

å

r

Staten

Kommun-, f

ö

rbundet

Landstings­f

ö

rbundet

1987/88 1988/89 1989/90

1.6 milj. kr.

1.7

milj. kr. 1.7 milj. kr.

800000 kr. 800000 kr. 900000 kr.

800000 kr. 800000 kr. 900000 kr..

Det för statens del beräknade beloppet 1,6 milj. kr. för budgetåret 1987/ 88 ingår i civildepartementets anslag A2. Utredningar m.m. i budgetpro­positionen 1987 (prop. 1986/87:100 bil. 15 s. 22).

Regeringen bör inhämta riksdagens bemyndigande alt godkänna över­enskommelsen.

Den ändrade ställning som delegationen får genom möjligheten att ge

direkt forskningsstöd och samarbetet med kommunförbunden gör atl dele­

gationens sammansättning och arbetsformer bör övervägas. Jag avser att

återkomma till regeringen i denna fråga.

2.2 Inrättande av en professur i kommunal ekonomi

Den kommunala sektorn tar idag i anspråk en betydande del av samhällets resurser. Det är också den del av den offentliga verksamheten som haft den starkaste tillväxten under de senaste decennierna. Den betydelse

kommunerna och landstingskommunerna har i dagens samhälle avspeglas     Prop. 1986/87:80

emellertid inte i forskningen. Detta gäller bl.a. forskning om kommunal­

ekonomiska frågor.

Bilaga 11

Enligt min mening är en ökad satsning på kommunalekonomisk forsk-     Civildep. ning angelägen. En ekonomisk forskning som kan bidra lill utvecklingen av den kommunala verksamheten är både efterfrågad och behövlig. En ökad satsning på forskning inom detta område är ocksä av stor vikt för utbild­ningen av ekonomer för tjänst i kommunal verksamhet.

Jag vill nämna några frågeområden som enligt min mening är särskilt angelägna atl ta upp i den kommunalekonomiska forskningen. Ett sådant område gäller mer övergripande analyser av den kommunala sektorns roll i samhällsekonomin. Vidare är det önskvärt med fördjupade studier av de finansiella relationerna mellan stal och kommun liksom av den kommunala verksamhetens finansiering. Av intresse är därvid bl.a. att belysa effekter­na av statens ekonomiska slyrinstmment gentemot den kommunala sek­torn. Det är också väsentligt att ägna ökad uppmärksamhet åt frågor kring produktivitet och effektivitet i kommuner och landstingskommuner.

Det är mot denna bakgrund som frågan om all inrätta en professur i kommunal ekonomi skall ses. Chefen för utbildningsdepartementet har i det föregående, efter samråd med mig, föreslagit inrättande av en sådan tjänst. Jag vill för min del understryka del angelägna i atl en sådan långsik­tig förstärkning av forskningsorganisationen inom detta område kommer till stånd.

2.3 Inrättande av två professurer i Statistisk metodutveckling

Statisiistiska centralbyrån (SCB) har i en skrivelse till regeringen föreslagit att tvä tjänster som professor inrättas vid SCB.

Enligt SCB är förslaget etl led i SCB: s strävanden att bygga upp utveck­lingsavdelningen och att stärka samarbetet med universiteten när det gäller forskning och utbildning inom området kvalificerad stalislikproduklion. Tjänsterna skal! vidare markera detta samarbete samt underlätta för SCB att rekrytera personer med höga vetenskapliga kvalifikationer. SCB före­slår att professorerna Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], som nu är arvodesanslälld vid SCB, och Kari-Erik Särndal utses som professorer vid SCB. För att markera samarbetet med högskolan bör innehavarna av de föreslagna tjänsterna åläggas viss tjänstgöringsskyldighet vid universitetet i Stockholm.

Jag delar SCB:s uppfattning att del är angeläget att SCB har en hög . kompetens i metodutveckling, m.m. för statistikproduktionen. Jag föror­dar således alt tvä personliga tjänster som professor i statistisk metodut­veckling inrättas vid SCB fr.o.m, den 1 juli 1987 för Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] och Kari-Erik Särndal. Tjänsterna skall finansieras inom ramen för tilldelade resurser.

3 Statliga forskningsinsatser för att främja

Prop. 1986/87:80

informationsteknologins användning

Bilaga 11

3.1 Bakgrund

Civildep.

Statsministern har i sitt anförande angett huvuddragen i ett nationellt program för informationsteknologin och dess användning. Det är av slor vikt att det i programmet bedrivs forskning som gäller informationstekno­logins användning.

Särskilda medel för forskning om informationsteknologiris användning har avsatts i informationsteknologiprogrammet. Insatser görs också eller planeras i samband med forskning och utveckling för ändra sakområden, t.ex. arbetsmiljö, energiteknik, masskommunikation, miljöteknik, offent­lig verksamhet, processteknik, transporter och verkstadsteknik. 1 dessa fall är det primära syftet ofta att fränija den funktion som använder infor­mationsteknologi men delta kan många gånger ske på ett sätt som också främjar informationsteknologins utveckling i sig.

Sädana samband finns t. ex. mellan informationsteknologi och elt par av de forskningsområden som regeringen prioriterar jnom den kulturveien­skapliga forskningen, nämligen med den kulturella identiteten i en förän­deriig värld samt arbetslivets förnyelse.

Mot bakgrund av att användningen av informationsteknologi är tvär- och mångsektoriell är del svårt alt i ett sammanhang ange ett samlat behov av stafiiga åtgärder för forskning, utveckling och utbildning i samband med användning. Del är därför naturligt atl förverkligandet av intentionerna pä detta område sker genom att åtgärder successivt vidtas och i mer än ett sammanhang. En utgångspunkt är dock de av regering och riksdag antagna rikflinjerna i den s.k. dalapropositionen (prop. 1984/85:220, FiU 1985/86:5, rskr. 88).

Jag har inom regeringen ett särskilt samordningsansvar för långsiktiga och övergripande datafrågor. Jag vill därför ta upp frågor om att främja en användning av informationsteknologi i samhället som är i linje med den dalapolitik statsmakterna beslutat sig för.

Det är min avsikt alt på basis av bl. a. erfarenheter frän det förstå året av det program som nu föreslås återkomma till regeringen med en särskild och samlad redovisning av dessa erfarenheter samt av olika åtgärder för att främja en god användning av informationsteknologi.

3.2 En del aktuella forskningsområden

I det följande kommer jag att ange vilka forskningsinsatser inom informa­tionsteknologins användning som jag anser särskilt angelägna.

Inom området datateknik, yrkeskunskaper och arbetskvalifikafioner be­dömer jag att tvärvetenskaplig forskning är angelägen kring bl.a.

-  hur de anställdas yrkeskunskaper och arbetskvalifikationer utvecklas

på längre sikt i samband med användning av datorer i skilda verksamheter

hos företag och myndigheter

    hur datasystemen bör vara utformade för atl stödja och vidareul-

veckla de anställdas yrkeskunskaper på områden som är betydelsefulla för    Prop. 1986/87:80 framtiden.

Programvaran i dalasystemen har en stor roll i detta sammanhang och Bilaga 11 den bör därför ha speciella egenskaper som vi vanligtvis inte finner hos Civildep. programvaror pä marknaden. En sådan egenskap är all del bör vara lätt för användarna att inledningsvis lära sig programvaran. En annan egenskap är att användning av programvaran skall ge användarna ökade möjligheter att successivt lära sig mera i arbetet. Programvaran bör vidare vara avsedd för användare med olika förkunskaper och med olika sätt atl lära sig i arbetet. Det är särskilt angelägel att del finns sädan programvara för breda grupper av anställda.

Forskningen bör således bl.a. inriktas på alt kunna specificera hur en sådan programvara skall vara utformad och hur det bör vara möjligt att stimulera utveckling och användning av den.

En sädan programvara torde vara av stor betydelse för att få lill stånd en framgångsrik och kunskapshöjande dalaanvändning hos breda grupper i arbetslivet och således effektivéra verksamheterna. Vidare bör det vara värdefullt om svensk informationsleknologiinduslri kan få möjlighet att utveckla och marknadsföra en sädan programvara.

Dalatekniskt stöd vid funktionsnedsättningar beroende på åldrande, be­slående skador eller långvariga sjukdomar är ytteriigare ett område där forskningsinsatserna bör utvidgas. Datatekniken bör kunna bidra fill alt de äldre och handikappades liv får etl rikare innehåll bl.a. genom att göra del lättare för dem alt bo kvar i sina egna hem och ge de handikappade ökade . möjligheter till förvärvsarbete.

Dalatekniken kan användas som undervisningshjälpmedel bl.a, pä ar­betsplatserna. Dessa möjligheter till datorstött lärande hos de anställda som tekniken erbjuder har hittills inte ägnats någon större uppmärksamhet i Sverige. Det är viktigt att området kartläggs för att möjliggöra en bedöm­ning av behovet av datorstött lärande och för att prioritera, olika forsk­nings- och utvecklingsfrågor inom området.

Jag vill i delta sammanhang vidare erinra om den angelägna forskning vad gäller informationsteknologins användning, som arbelsmiljöfonden och styrelsen för teknisk utveckling under våren 1986 beslutat all gemen­samt finansiera i ett särskilt sexårigt tvärvetenskapligt forskningsprogram kring inleraklionen människor - datateknik i arbetslivet: MDA-program-mel. Det syftar till alt genom systematisk tvärvetenskaplig kunskapsupp­byggnad främja en till människans behov och fömtsättningar, anpassad datateknisk utveckling inom arbetslivet. Detta skall ske genom stimulans och stöd till samverkan mellan tekniskt forsknings- och utvecklingarbele och arbetsmiljöforskning. Forskningsprogrammet skall vara inriktat mot olika tillämpningar av informafionsteknologin.

3.3 Målinriktad forskning och teknikupphandling i ett användarperspektiv i den offentliga sektorn

Det är angelägel all för forskning och utveckling i informationsteknologi-

programmet utnyttja möjligheter fill insatser som är samordnade mellan

'

stal, kommun och landsting. Dessa insatser kan gälla bl. a. produktutveck­ling, standardisering av systembyggnadsprinciper, genomförande av slörre projekt samt utförande av referensprojekt och demonstralionsanläggnin­gar.

Strategin all använda den stafiiga och övriga offenfiiga sektorns resurser och behov som en drivkraft för industriell utveckling är ocksä en huvud­linje i förslaget till industriell utvecklingsverksamhet inom det nationella informationsteknologiprogrammet som chefen för industridepartementet mer utförligt kommer alt redovisa senare idag. Rätt utnyttjade kan dessa resurser bli kompetenshöjande för både hela informationsteknologiomrä­det och -branschen. I det följande redovisas förslag till åtgärder med denna inriktning. De gäller formulering av verksamhetskrav på längre sikt samt teknikupphandling i den offentliga sektorn. De forsknings- och utveck­lingsinsatser som kan bli aktuella bör ingå i informationsleknologiprogram-met.

Jag bedömer all det i den offentliga sektorn bör vara möjligt att använda informationsteknologi  för mer långtgående  effektivitetsförbättringar i framfiden. Informationsteknologin används då sammantaget för en rad ändamål, nämligen 

 - all öka verksamhetens produktion och effektiviteten i resursutnyttjan­det,

-

alt förbättra kvaliteten i de tjänster som fillhandahålls medborgarna,

-

att la tillvara möjHgheterna all förbättra beslutsfattandet samt

-

all kunna öka personalens arbetstillfredsställelse.

För att fä ökad klarhet i de framtida kraven som skall ge en bättre förvaltning behöver de statliga myndigheterna inkl. affärsverken i samar­bete med kommuner och landstingskommuner identifiera etl antal forsk­nings- och utvecklingsområden av strategisk betydelse vad gäller informa-fionsteknologins användning. När detta har skett bör statliga myndigheter i samarbete med kommuner och landstingskommuner arbeta för alt få fram elt underlag till krav på framlida avancerade informationsteknologiska syslem.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 11 Civildep.

3.4 Målinriktad metodforskning för att effektivera   , databehandling och kommunikation i den offentliga sektorn

Under de närmaste åren planeras relafivt omfattande moderniseringar av den statliga databehandlingen. Därtill kommer installationer av digitala kommunikationsväxlar och övergäng till digital kommunikationsteknik hos ett stort antal myndigheter. I budgeiproposifionen (prop. 1986/87:100 bil. 15) anges del av statskontoret beräknade behovet av anskaffning av dato­rer och programvara till ca 570 milj. kr. för budgetåret 1987/88. Invester­ingstakten bedöms vara hög under hela 1990-lalet.

Det är viktigt att utveckling, införande, drift och förvaltning av ADB-system i statsförvaltningen bedrivs med hög effektivitet och kvalitet. För delta behövs väl fungerande metoder och tekniker.

Den metodutveckling och anpassning som bedrivs inom den offentliga sektorn bedömer jag behöva kompletteras med forskning för att bygga upp

mera grundläggande kunskaper kring komplicerade utvecklings-, införan­de-, drifts- och förvaltningsfrågor med inriktning på 1990-talets användning av ADB.

Viss forskning bedrivs redan idag hos institutioner som l.ex. Svenska institutet för systemutveckling samt på universitet och högskolor.

Exempel på områden som närmare bör studeras i syfte all precisera behov av ytterligare forskningsinsatser är dalakvalitet, datasäkerhet samt offentlighet och sekretess.

Vidare anser jag att system- och programutvecklingsarbete bör göras mindre beroende av experter och kunna spridas långt ut i organisationer. Särskilt viktigt är det atl finna enkla och ändamålsenliga metoder för beskrivning och analys av verksamheter i tidiga faser av utvecklings­processen. Datorstöd bör kunna användas i dessa faser. Utformningen av delta stöd bör närmare studeras för precisering av eventuella forskningsin­satser.

Man kan idag iaktta etl ökande intresse för datorstöd i beslutsfattandet genom s.k. kunskaps- eller expertsystem. Användningen av sådana sy­stem är i Sverige ännu huvudsakligen på försöksstadiet. Viss forskning kring detta pågår bl.a. vid Linköpings högskola. Ytterligare forskningsin­satser kan behövas för att klarlägga konsekvenserna för framtida besluts­fattande med avseende bl.a. på kvalitet i beslut, möjliga användningsom­råden samt decentralisering/delegering.

Prop. 1986/87:80

Bilagall Civildep.

4 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen atl godkänna den preliminära överens­kommelsen den 5 febmari 1987 mellan staten. Svenska kommunför­bundet och Landstingsförbundet om finansiering av forskningsverk­samhet,

2.

bemyndiga regeringen att vid statistiska centralbyrån inrätta två personliga ordinarie tjänster som professor i statistisk metodut­veckling.

Vidare hemställer jag att regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag i övrigt har anfört om forskning om den offentliga sektorn och stafiiga forskningsinsatser för att främja informationsteknologins använd­ning.

Innehållsförteckning

Prop. 1986/87:80

1

Inledning................................................    ...... 

I

2

Forskning om den offentliga sektorn  .................... 

... 

1    uttaga 11

2.1

Delegationen för forskning om den offentliga sektorn          

1    Civildep.

2.2

Inrättande av en professur i kommunal ekonomi . 

... 

4

2.3

Inrättande av tvä professurer i statistisk metodutveckling ....

5

3 Statliga forskningsinsatser för alt främja informationsteknologins

användning  ..................................................... 

6

3.1

Bakgrund .................................................... 

6

3.2

En del aktuella forskningsområden    ................. 

6

3.3

Målinriktad forskning och teknikupphandling i ett användarper­spektiv i den offentliga sektorn                                                                  

7

3.4

Målinriktad metodforskning för att effektivéra dalabehandling och kommunikation i den offentliga sektorn ......................................... 

... 

8

4 Hemställan   .................................................... 

... 

9

Norstedts Trvckeri, Stockholm 1987

Bilagan     Prop. 1986/87:80 Bilaga 12

Miljö- och energidepartementet

enelgid.

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari 1987 Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om forskning 1 Inledning

Miljö- och energidepartementet svarar för forskningsverksamheten inom såväl miljö- som energiområdet. I del följande behandlar jag de forsknings­frågor som rör dessa områden. Jag tar därvid inte särskilt upp forskningen inom strälskyddsområdet. Den målinriktade forskning inom detta område för vilken strålskyddsinslilutel svarar har behandlats i årets budgetpropo­sition. Inom delta område är bl.a. forskningsinsatser när det gäller radon­frågor och bildskärmsarbete av betydelse.

2 Miljövårdsforskning

2.1 Allmänt

För att vi skall komma fill rätta med dagens och morgondagens miljöpro­blem krävs en kraftfull miljöpolitik. Omsorgen om miljön måste ges en central plats inom alla samhällsområden. Det fortsalla miljövårdsarbetet måste bedrivas på bred front med insatser av många olika slag. Vi behöver ökade kunskaper om tillståndet i miljön, om olika miljöproblem och om metoder att komma lill rätta med problemen. Lagstiftningen och andra styrmedel liksom användningen av tillgängliga resurser behöver fortlö­pande effektiviseras. Särskilda åtgärdsprogram måste sällas in för ätt lösa akuta miljöproblem såsom försurningen, havsföroreningarna, avfallshan­teringen, utsläppen av miljögifter, freonutsläppen och bekämpningsme-delsanvändningen.

Vi behöver dessutom i högre grad än hittills komplettera de löpande direkta miljövårdsinsatserna med ett systematiskt arbete på att förebygga miljöproblem genom en god hushållning med naturresurserna och genom atl miljöhänsyn på ett genomgripande sätt integreras i utvecklingsplaner för olika samhällsområden. Därvid är det viktigt atl de olika samhällssek­torerna kan studeras mera förutsättningslöst med avseende på resp. sek­tors totala resursanvändning och länkbara miljöpåverkan. Konsekvenser­na för resursanvändning, hälsa och miljö bör således kartläggas och redo­visas redan innan ny teknik tas i anspråk, stora projekt genomförs eller

I    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 12

mera betydande förändringar beslutas av verksamhetsinriktning eller po-licy inom en samhällssektor. För samhällssektorer med stor miljöpåverkan kan också behöva övervägas system med fortlöpande redogörelser för sektorns resursanvändning och inverkan pä miljön. 1 ett arbete av det slag jag nu berört måste företrädarna för de olika samhällssektorerna själva akfivt engageras. Varje sektor måste själv ta ett praktiskt och ekonomiskt ansvar för atl lösa de miljöproblem som den gett upphov till och förhindra att nya problem uppkommer.

Etl framgångsrikt miljövårdsarbete måste bygga på goda kunskaper om de problem som skall behandlas. Miljöpolitiken hör fill de områden där beslut ofta måste fattas trots att underiaget är ofullständigt. Del är i många situationer inte möjligt att undandra sig ställningstaganden med hänvisning fill att orsakssambanden är komplicerade och svåröverskådliga samt alt kostnaderna för och effekterna av en åtgärd inte är fullständigt klarlagda. Vi måste naturligtvis ändock alllid försöka se fill att beslutsunderlaget blir så fullständigt som möjligt.

De stora ekonomiska konsekvenser som ställningstaganden på miljöpoli-fikens område i allt högre grad får, är ytterligare elt skäl till att det behövs etl så säkert beslutsunderlag som möjligt. Kostnaderna för olika miljöåt­gärder såsom reningsåtgärder eller förändrade produkter eller produk­tionsprocesser är numera ofta betydande. Samhällets kostnader på sikt lill följd av alt fortsatt miljöförstöring accepteras är dock sannolikt ännu större även om dessa kostnader i allmänhet är svårare att fastställa.

Insatser för forskning och utveckling, övervakning, inventering och kartläggning samt utredningar, undersökningar och sammanställningar som syftar till alt öka våra kunskaper om fillståndet i miljön, om olika miljöproblem och om metoder att lösa problemen kommer av de skäl jag nämnt alltid att vara en mycket viktig del av miljöpolitiken. Forskningen är här av grundläggande betydelse för att skapa och vidga den kompetens och kunskap som är nödvändig i det löpande miljövårdsarbetet.

Betydande resurser satsas.redan i dag på både forskning och andra former av kunskapsinhämtande.på miljövårdsområdet. Det är emellertid enligt min uppfattning nödvändigt att insatserna inom detta område för­stärks. Det är därvid fråga om insatser av mänga olika slag, från gmndläg­gande forskning på bl.a. de medicinska, naturvetenskapliga och samhälls­vetenskapliga områdena samt mera målinriktad forskning avseende kon­kreta miljöproblem till undersöknings-, kartläggnings- och övervaknings­verksamhet saml tekniskt utvecklingsarbete.

Den verksamhet som jag nu berört engagerar ett stort antal olika myn­digheter och andra organ. Med den bredd som verksamheten har är någon fullständig samordning varken möjlig eller lämplig. Del är emellertid ange­läget att en allmän överblick upprätthålls över forskningsverksamhet av betydelse för miljövården och alt underiag för mera övergripande priorite­ringar utarbetas. Naturvårdsverket och den forskningsnämnd som finns inom verket har här en viktig samordningsfunktion. Del är angelägel atl naturvårdsverket i samarbete med såväl olika forskningsorgan som sek­torsmyndigheter bevakar forskningsfrågorna för skilda delar av miljöområ­det och tar de initiativ till samordning och planering som kan behövas.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Jag vill framhålla att de samordningsfrågor som här kan bli aktuella är av olika slag beroende på utgångspunkten. Frän miljöpolitisk synpunkt är det av intresse all kunna se samlat pä al! den kunskapsinhämtande verksamhet som syftar till att ge bättre underiag för beslut i olika miljöfrågor. I ett sådant sammanhang kommer också alt ingå verksamhet som inle brukar betraktas som forskning i egentlig mening. Från forskningspolilisk syn­punkt är bl.a. samspelet mellan sektorsforskning och mera grundläggande forskning samt mellan högskolor och seklorsansvariga organ av intresse. För miljövården har därvid diskussionen om seklorsforskning flera aspekter. I förhållande till gmndforskningen bmkar den mera målinriktade miljövårdsforskningen betraktas som sektorsforskning. Samtidigt kan man knappast betrakta miljövården som en samhällssektor i egentlig mening. Från miljösynpunkt är del i stället ett krav att miljöhänsyn tas i den egentliga sektorsforskningen avseende bl.a. energiförsörjning, Iranspor-ler, areella näringar, industriell utveckling och samhällsulbyggnad i all­mänhet.

Statsministern har i sitt inledande anförande betonat att hänsyn till miljön skall bli ett naturligt inslag i all FoU-verksamhet. Miljövårdsforsk­ningen liksom forskning om produktionsprocesser och metoder som inne­bär en miljövänlig och långsiktigt god hushållning med naturresurserna har högsta prioritet.

Dessa utgångspunkter för FoU-verksamheten återspeglas i de förslag till forskningssatsningar inom olika sektorer som nu läggs fram. I mänga fall innebär detta att miljöfrågorna ges en ökad vikt i redan pågående forsk­ning.

Jag vill i delta sammanhang erinra om forskningsinsatserna inom de areella näringarna. 1 det tvärvetenskapliga skogsforskningsprogram som presenterades för riksdagen våren 1986 (skr. 1985/86:76) anges en ökad och fördjupad kunskapsuppbyggnad grundad pä en helhetssyn i fråga om natur och miljö som en nödvändig förutsättning för utvecklingen av effekti­vare resursutnyttjande inom skogsbmket. Samma synsätt återkommer i propositionen om jordbruksforskning, m.m. (1985/86:74) där det betonas att inriktningen av jordbruksforskningen bör vara sådan all den med hjälp av kunskap från grundläggande discipliner kan pröva hur produktionen skall bedrivas i ett biologiskl-ekologiskt sammanhang. En ökad satsning pä ekologisk forskning i syfte att klariägga grundläggande biologiska samband bör säkerställa en på sikt bättre kunskapsbas.

Till de program för skogs- och jordbruksforskning som jag här omnämnt anvisades för budgetåret 1986/87 sammanlagt drygt 46 milj. kr. Såsom chefen för jordbmksdepartementet tidigare redovisat föreslås för budget­året 1987/88 motsvarande belopp utgå för ändamålet.

Ocksä pä andra områden såsom t.ex. trafiksystem och arbetsmiljö, ingår olika miljöaspekter som en viktig faktor i forskning och utveckling. Jag vill här nämna de förslag som chefen för kommunikationsdepartemen­tet tidigare denna dag tagit upp i fråga om trafikens effekter pä miljön. På grundval av ett övergripande forskningsprogram för miljöområdet som statens naturvärdsverk i samarbete med bl.a. trafikforskningsberedningen (TFB) har tagit fram, skall elt konkret forskningsprogram utarbetas som

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

skall ligga till grund för TFB :s framtida inriktning av forskningsinsatser på området. En ökad andel av transportforskningens resurser bör inriktas mot detta område och TFB:s långtidsprogram sä snart som möjligt komplet­teras och konkretiseras med riktlinjer för miljöforskning.

Vad gäller forskning pä arbetsmiljöområdet finansieras genom arbets­miljöfonden forskningsverksamhet som anknyter till miljöforskning. Che­fen för arbetsmarknadsdepartementet har tidigare denna dag redovisat att fondens styrelse för toxikologisk forskning har avsatt 40 milj. kr, som en planeringsram för liden 1985-1990,

Av vad jag nu har anfört framgår atl vikliga insatser inom miljövärds-forskningen görs inom många sektorer och att denna forskning skall ges ökad prioritet. Hur stor del av den samlade sektorsforskningen som mera direkt kan definieras som miljövärdsforskning kan, till följd av den ofta långtgående forskningsintegralionen, inle närmare anges.

Jag återkommer i det följande lill frågorna om både samspelet mellan den målinriktade miljövårdsforskningen och den mera grundläggande forskningen och om olika sektorsorgans ansvar för miljövårdsforskning. Jag redovisar ocksä vissa förslag till ökade satsningar inom miljövårds­forskningens område. Först lar jag dock upp vissa andra för det praktiska miljövårdsarbetet viktiga verksamheter som i allmänhet bedrivs eller leds av naturvårdsverket och som tillsammans med den egentliga forskningen syftar lill att ge de kunskaper och det beslutsunderlag vi behöver.

Inom miljövårdsområdet förekommer en omfattande utrednings-, under­söknings- och sammanställningsverksamhet som inte direkt kan betecknas som forskning men som ofta bygger på forskningsresultat eller kan ge upphov till ny forskning. Vidare bedrivs kartläggnings- och inventerings­verksamhet avseeende t.ex. olika miljöförhållanden eller förekomsten av från miljösynpunkt intressanta naturresurser såsom grus, torv, våtmarker, urskogsomräden m.m. eller hotade djur eller växter.

En annan viktig del av inhämtandet av kunskaper öm miljöförhållanden är en fortlöpande övervakningsverksamhet. Denna måste avse såväl ut­släppen till miljön som tillståndet i miljön och de förändringar av detta tillstånd som sker. Därjämte behövs såväl specialundersökningar av olika slag som en bevakning av de mera långsiktiga och slorskaliga miljöföränd­ringarna. Den senare verksamheten sker främst genom det program för övervakning av miljökvalitet som naturvårdsverket svarar för. Mellan övervakningsverksamheten och forskningen finns ett samband som gäller både utvecklingen av mätmetoder och siudier för att förklara de resultat som övervakningen ger.

För såväl forskningen som olika slag av undersöknings- och övervak­ningsverksamhet samt tillsyn behövs tillgång till laboratorieresurser. På miljövårdsområdet finns i dag sådana resurser dels inom naturvärdsverket dels vid en rad andra organ. Dei är angeläget atl laboratorieverksamheten har en sådan organisation och inriktning att den kan drivas effektivt och med hög kvalitet och att resurser kan kanaliseras till de områden inom miljövården där behovet av insatser är störst. Inom ramen för den särskil­da översyn av miljövårdsorganisalionen som nu pågår (Dir. 1986:25) skall bl.a. studeras hur verksamhet av nu berört slag bäst kan organiseras. Inom

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

miljö- och energidepartementet bereds vidare frågan om hur behovet av     Prop, 1986/87:80

analyskapacitet när det gäller vissa typer av kvalificerade analyser av

miljögifter, främst dioxiner, bäst kan tillgodoses. Jag avser all återkomma     Bilaga 12

till regeringen i den senare frågan så snart beredningen är avslutad.

Miljö- och

Utvecklingen av ny teknik är på flera sätt en fråga av slor betydelse från energidep. miljösynpunkt. Jag har tidigare berört nödvändigheten av att miljökonse­kvenserna klarläggs innan nya produkter eller produktionsprocesser som kan påverka miljön las i anspråk inom olika samhällssektorer. Jag vill samtidigt understyrka den avgörande betydelse utvecklingen av ny teknik har för att vi skall kunna lösa många miljöproblem. Det behövs således insatser för alt utveckla såväl ny och bättre reningsteknik som mera miljövänliga produkter och produktionsprocesser. Frågan om ökat statligt stöd lill miljölekniskt utvecklingsarbete har tagits upp av chefen för indu­stridepartementet i anslutning till behandlingen av Styrelsens för teknisk utveckling (STU) verksamhet. Vid sidan härav har också aktualiserats frågan om elt statligt stöd till s.k. pilotanläggningar eller demonstrations-anläggningar inom det miljötekniska området. Ett sådant stöd ligger utan­för de ramar som gäller för STU:s verksamhet. Det är emellertid angeläget att i vissa fall introduktionen av nya process- och reningsmetoder kan underiättas genom särskilt ekonomiskt slöd. Jag har därför i årets budget­proposition föreslagit att möjlighet öppnas att använda bränslemiljöfonden för stöd i de fall jag här berört.

2.2 Miljövårdsforskning inom olika samhällssektorer

Jag har nyss berört behovet av samarbete mellan olika organ som sysslar med forskningsfrågor som rör miljövården. Naturvårdsverket har härvid ett särskilt ansvar för all la initiativ till att samverkan kommer till stånd då sä krävs. Ett exempel på en gemensam forskningsplanering är den rapport Forska för bättre miljö som inför årets forskningsproposition redovisats av naturvårdsverket, statens energiverk, styrelsen för teknisk utveckling, skogs- och jordbrukets forskningsråd, statens råd för byggnadsforskning saml transporlforskningsberedningen. I rapporten redovisas behovet av forskning, dels för problembeskrivning och riskvärdering när det gäller olika aktuella miljöproblem, dels för att förebygga och lösa miljöproblem relaterade lill olika samhällssektorer. Vidare behandlas behovet av forsk­ning om olika hjälpmedel i miljövårdsarbetet såsom övervakningsverksam­het samt ekonomiska och administrativa styrmedel. Rapporten tar också upp frågor om ansvarsfördelning, samverkansformer och resursbehov. De miljöproblem som särskilt behandlas i rapporten är

-

klimatpåverkan och påverkan på ozonlagret

-

försurning och fjän-effekter av luftföroreningar

-

förorening av hav, kustvatten och insjöar

-

luftföroreningar och buller i tätortsmiljön

-

förorening av mark och grundvatten

-

miljö- och hälsofarliga ämnen

-

hotet mot arter, ekologiska system och genetiska resurser.

För vart och elt av dessa områden redovisas översiktligt, dels bakgrund

f

och nuvarande kunskapsläge, dels en bedömning av kunskapsluckor och forskningsbehov. De samhällssektorer som behandlas i rapporten är

-

energiförsörjning

-

transporter

-

industriproduktion

-

avfallshantering

-

kommunal vattenförsörjnings- och avloppsreningsteknik 

- skogsbmk

-

jordbruk

-

vattenbruk.

För var och en av dessa sektorer redovisas nuvarande utvecklingsten­denser saml en bedömning av problem och FoU-behov.

Vad gäller ansvarsfördelningen framhålls all naturvårdsverket bör ha huvudansvaret, dels för den s.k. effektforskningen om de olika aktuella miljöproblem som redovisas i rapporten, dels för utvecklingen av sådana särskilda hjälpmedel som behövs för en effektivare miljövård och bättre naturresurshushållning. När det gäller den s.k. ätgärdsforskningen, dvs. forskning och utveckling för att förebygga och lösa miljöproblem inom olika samhällssektorer, bör enligt rapporten huvudansvaret ligga på resp. sektorsorgan. Dessa anges också ha ansvar för sådana effektstudier som behövs för att klarlägga konsekvenserna av ny teknik eller förändrade produktionsformer inom de olika samhällssektorerna. I rapporten fram­hålls att behov av kraftigt ökade insatser föreligger särskilt när det gäller sådant stöd tiil miljöteknisk FoU-verksamhet som STU har att svara för.

Jag vill för egen del framhålla alt jag ser det som mycket värdefullt all en gemensam forskningsplariering av det slag som jag nu redogjort för kom­mer till stånd. I enlighet med vad jag tidigare redovisat är det en grundläg­gande utgångspunkt för miljöpolifiken att miljöhänsyn skall integreras i den planering och de åtgärder som sker inom varje samhällssektor. Jag kan därför med tillfredsställelse konstatera att de principer för avgränsning och ansvarsfördelning som redovisas i rapporten innebär atl resp. sektorsorgan skall (a ansvar för de miljöforskningsfrågor som berör sektorn. Jag vill framhålla att det är utomordentligt angeläget, dels att den gemensamma forskningsplaneringen fortsätter och utvecklas, dels alt programmet nu fullföljs i den forskningsstödjande verksamheten hos olika organ under den kommande treårsperioden.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

2.3 Forskning om havsföroreningar

Förakula miljöproblem måste speciella handlingsprogram upprättas. Sär­skilda forskningsinsatser kan därvid behöva ingå som en del av program­met. I det handlingsprogram mot luftföroreningar och försurning som regeringen presenterade för riksdagen våren 1985 ingick sålunda en sär­skild satsning, utöver den försurningsforskning som redan pågick, på forskning om bl.a. skogsskador och grundvattenförsurning.

Havsföroreningama är ett annat område där ett samlat åtgärdsprogram är nödvändigt. Föroreningssitualionen i våra kustvatten och havsområden har försämrats på ett mycket oroande sätt under de senaste åren. Den

tidvis allvarliga syrebristen i havsområdet mellan Sverige och Danmark som bl.a. orsakat massdöd av vissa bottenlevande djur såsom havskräflor anses vara en följd av övergödning av Kattegatt och angränsande vatten­områden. Även den massutveckling av vissa giftiga alger som förekommit längs västkusten och som bl.a. medfört saluförbud för musslor kan ha elt samband med övergödningen. Ett annat allvarligt havsmiljöproblem är utsläppen i haven och anrikningen i olika organismer av skilda miljögifler, bl.a. klororganiska ämnen och tungmetaller. Skador på bl.a. säl och havsörn samt förhöjda haller i fisk av vissa miljögifter är tydliga tecken på detta problem. I syfte att bättre kartlägga de allvarliga problem som upp­stått och framför allt för atl skyndsamt få fram ett samlat åtgärdsprogram mot havsföroreningar beslutade regeringen i augusti 1986 alt tillkalla en aktionsgrupp mot havsföroreningar. Gruppen skall arbeta skyndsamt och målet är atl elt förslag fill en aktionsplan mot havsföroreningar skall vara klart under våren 1987.

Vår kunskap om havsföroreningen är ofullständig i många avseenden. Det slår dock klart att situationen är sä allvarlig all vi inte kan vänta med att vidta åtgärder i avvaktan pä ytterligare forskning. Vi måste i stället, på samma sätt som när del gäller försurningsproblemen, samtidigt salsa pä åtgärder och på fortsatt forskning. Jag har därvid bedömt det soin angelä­get atl redan nu presentera elt program för vissa ökade forskningsinsatser när det gäller havsföroreningar som kan påbörjas i avvaktan pä att aktions­planen i övrigt blir färdig.

En vikfig forskningsuppgift är att ta fram s.k. prognosmodeller för att bättre klarlägga utvecklingen av föroreningssituationen i Östersjön under olika fömtsättningar. Sädana modeller är av avgörande betydelse för in­riktningen av del långsiktiga skyddet av Östersjön. Utsläpp och sprid­ningsvägar för olika ämnen behöver också klariäggas bättre. Det stär numera klart atl långväga lufttransporter och atmosfäriska nedfall av för­oreningar spelar en betydande roll för tillståndet i haven. Metoder för mätningar av almosfäriskt nedfall är under utveckling men arbetet med atl få fram sådan metodik behöver ytterligare resurser. Även de mekanismer som påverkar det atmosfäriska nedfallet av föroreningar till haven behöver studeras i delta sammanhang.

Kvävets omsättning och betydelse för bl.a. primärproduktionen i havet är av slor betydelse för förståelsen av särskilt övergödningsproblemen. Nya forskningsrön från kustvatlenområden i Sverige och på andra håll i världen har visat att de olika lillväxlbefrämjande ämnenas betydelse är mer komplex än man tidigare antagit. Etl annat forskningsområde av stor vikt gäller utvecklingen av giffiga alger, s.k. dinoflagellater. Anledningar­na till massulveckling av dessa alger är inte kända men kopplas ofta ihop med övergödningen. Eftersom företeelsen är av stor betydelse för bl.a. förutsättningarna för musselodling m.m. på svenska västkusten behövs en ökad kunskap om utvecklingen av giftiga alger och om dessa algers ekolo­giska effekter och effekter pä människors hälsa. Forskningen bör samman­länkas med annan algtoxikologisk forskning.

Beredskapen atl införa åtgärder för kvävereduktion vid kommunala avloppsreningsverk bör höjas. För att möta krav som kan komma att

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

ställas på kvävereduktion vid kommunala avloppsreningsverk behövs en     Prop. 1986/87:80 snabb kompetensuppbyggnad av teknologin inom detta område. Vidare behövs ökade insatser för forsknings- och utvecklingsveiksamhel för att ta     Bilaga 12 fram metoder för att minska utsläppen av klorerade organiska substanser     Miljö- och från blekning av pappersmassa. Utsläppen av sådana substanser utgör ett     energidep. av de stora hoten mot svensk havsmiljö.

Havsföroreningsfrågorna är i ökad utsträckning föremal för internatio­nellt samarbete. Detta gäller även forskningen. F. n. pågår bl. a. diskussio­ner om marint forskningssamarbete inom del s.k. EUREKA-projektet. Del är angeläget att medel ställs lill förfogande för svenskt deltagande i det internafionella samarbetet på detta område.

För de utvidgade insatser för forskning om havsföroreningar som nu är aktuella beräknar jag ett ökat medelsbehov av 10 milj. kr. fr.o.m. budget­året 1987/88. Beloppet bör ställas till naturvårdsverkets forskningsnämnds förfogande. Naturvårdsverket bör således, på samma sätt som när det gäller försurningsforskningen, ha ett samordnande ansvar när del gäller den målinriktade forskningen om havsföroreningar. Vid fördelningen av nu aktuella medel liksom vid planeringen av havsmiljöforskningen i övrigt bör etl samarbete ske mellan naturvårdsverket och övriga berörda forsknings­organ. Jag vill i sammanhanget också nämna att chefen för utbildningsde­partementet vid sin anmälan av anslaget till de matematisk-naturveten­skapliga fakulteterna behandlat vissa frågor om samordning av marin na­turvetenskaplig forskning.

2.4 Toxikologisk forskning

Ett annat område inom miljövården som kräver särskild uppmärksamhet är den kraftigt ökade användningen av kemikalier. Bara i Sverige hanteras ca 100000 kemiska produkter, dvs. produkter som innehåller elt eller flera kemiska ämnen. Kunskapen om ekotoxiska och humanloxiska effekter är i dag mycket bristfällig. Det kan ta lång lid innan skador uppträder efter exposifion för ämnet ifråga. Elt ökat stöd till toxikologisk gmndforskning är i delta sammanhang särskilt angeläget. Ökade kunskaper om grundläg­gande skademekanismer ger bättre möjligheter att utveckla nya testme­toder samt att vidareutveckla sådana som redan är i bruk. Hithörande frågor behandlades av kemikommissionen i dess slutbetänkande (SOU 1985:25) Kunskap för kemikaliekontroll. I betänkandet redovisar kemi­kommissionen sina överväganden om hur bättre kunskaper om kemiska hälso- och miljörisker skall kunna utvecklas och spridas.

Kemikommissionen konstaterar att för en effektiv kemikaliekontroll

behövs goda kunskaper om kemiska ämnen och produkter. Del är därför

angeläget all förbättra utbildningen om kemiska hälso- och miljörisker.

Kemikommissionen konstaterar också att ett bra stöd till den toxikolo­

giska grundforskningen är väsentligt för att den fillämpade forskningen och

utvecklingsarbetet skall kunna framskrida. Enligt kommissionen är det

angeläget atl öka stödet till toxikologisk grundforskning. De naturveten­

skapliga och medicinska forskningsråden föreslås därför få 6 milj. kr. per

år för ett särskilt gemensamt program för toxikologisk grundforskning. .

.      l

Kemikommissionen framhåller vidare behovet av epidemiologiska under-     Prop. 1986/87:80 sökningar, dvs. systematiska kartläggningar av hälsotillståndet hos männi­skor som utsatts för olika miljöfaktorer. För att säkra tillgången pä välut-     Bilaga 12 bildade epidemiologer föreslås medicinska forskningsrådet få medel för att     Miljö- och inrätta en professur i epidemiologi med särskild inriktning pä kemiska     energidep, hälsorisker. Kemikommissionen föreslår också att naturvårdsverket får medel för en forskartjänst i patologi, med inriktning på miljöövervakning.

Jag delar den uppfattning som framförs av kemikommissionen och som också stöds av remissbehandlingen av kommissionens förslag all den toxikologiska grundforskningen bör få ett ökat stöd. Delta stöd bör, såsom kommissionen föreslår, omfatta forskning om kemiska ämnens skadliga effekter såväl på biologiska system i miljön, s.k. ekotoxikologi, som på människan, s.k. humantoxikologi. Jag delar ocksä kommissionens upp­fattning när det gäller behovet av förstärkning på del epidemiologiska området. Sammanlagt bör en anslagsökning pä 6 milj. kr. per år beräknas för angivna ändamål. Ökningen bör ske i två steg. Fr.o.m. budgetåret 1987/88 bör sålunda 3 milj. kr. anvisas för ökad toxikologisk forskning, Fr.o.m. budgetåret 1988/89 bör för samma ändamål anvisas ytterligare 2 milj. kr. och för en professur i epidemiologi med inriktning på kemiska hälsorisker 1 milj, kr. Den särskilda ramen för ökad toxikologisk forskning bör, som redan framgått av vad chefen för utbildningsdepartementet an­fört, anvisas över anslaget till naturvetenskapliga forskningsrådet m.m. och disponeras av detta räd i samråd med medicinska forskningsrådet. Som kemikommissionen framhåller bör därvid ocksä möjligheterna till samarbete med andra anslagsgivare fill toxikologisk forskning undersökas. Jag vill Också understryka vad kommissionen anfört om alt de nu anvisade medlen är avsedda atl vara etl tillskott utöver vad som nu anvisas för toxikologisk grundforskning. De särskilda medlen för epidemiologisk forskning bör ställas lill medicinska forskningsrådets förfogande. Jag har i dessa frågor samrått med chefen för utbildningsdepartementet.

När det gäller den särskilda forskartjänst i veterinärpatologi som kemi­kommissionen också föreslagit bör det ankomma på naturvårdsverkets forskningsnämnd att närmare besluta i frågan. Anslaget till miljövårds­forskning bör för detta ändamål räknas upp med 500000 kr. fr.o.m. budgetåret 1988/89.

2.5 Naturvårdsverkets forskningsstöd

Naturvårdsverkets forskningsnämnd disponerar för budgetåret 1986/87 elt anslag på ca 58 milj. kr. för stöd lill målinriktad foi"skningsverksamhet inom miljövårdsområdet. Från anslaget lill miljövårdsforskning utgår här­utöver 9,6 milj. kr. lill stöd lill den kollekfiva forskning inom miljövårds­området som utförs vid Institutet för vallen- och luftvårdsforskning (IVL).

Den helt dominerande delen av den forskning som stöds av forsknings­nämnden utförs vid universitet och högskolor. Nämnden har därvid i ökad omfattning som ett bidrag till den långsikliga kompetensuppbyggnaden inrättat särskilda forskartjänster.

För det löpande miljövårdsarbetet är det av grundläggande betydelse atl

S

möjlighet finns all snabbi anvisa medel fill målinriktad forskning om ak-     Prop. 1986/87:80 tuella miljöproblem. Genom forskningsnämndens närhet till den centrala miljövårdsadminislrationen underiättas såväl prioriteringen av insatser till     Bilaga 12 de mest angelägna områdena som förmedlingen av forskningsresultaten lill     Miljö- och beslutsfattare och andra avnämare. Samtidigt bör kraven pä forskningens     energidep, kvalitet kunna säkerställas genom den vetenskapliga granskning som sker av projekten och genom all forskningen lill övervägande del utförs vid universitet och högskolor.

För den framtida miljövärdsforskningen och därmed också för del fram­tida miljövårdsarbetet över huvud taget är det emellertid också av avgö­rande betydelse att den långsiktiga kompetensutvecklingen och kunskaps­uppbyggnaden inom sådana områden som är av betydelse för miljövården kan förstärkas. Jag vill i detta sammanhang nämna atl chefen för utbild­ningsdepartementet tidigare denna dag föreslagit inrättandet av etl cent­rum för miljövetenskaplig forskning i Umeå. Vid sidan av de medel som kan anvisas direkt fill universitet och högskolor och genom bl.a. forsk­ningsråden behöver också naturvårdsverkets forskningsnämnd medverka till denna kompetensuppbyggnad. Sä har ocksä skett hittills och av den forskningsplanering som hämnden redovisat framgår att nämnden avser atl i ytterligare ökad omfattning inrätta forskartjänster. Jag vil! framhålla betydelsen av atl forskningsnämnden i en dialog med universitet och högskolor söker utveckla former för anslagsgivning som kan förena kraven på långsiktighel i finansieringen av den kompelens och de resurser som byggs upp vid olika institutioner med den flexibilitet när det gäller verk­samhetens inriktning som behövs för att nya problem skall kunna las upp.

I den rapport Forska för bättre miljö som jag tidigare redovisat och i sin anslagsframställning har naturvårdsverket redovisat sin planering när det gäller inriktningen av forskningsverksamheten för de närmaste åren. Pla­neringen innebär i slor utsträckning alt tyngdpunkten i verksamheten också i fortsättningen kommer all ligga på områden som luftföroreningar och försurning, havsföroreningar och miljögifler. För egen del vill jag härutöver framhålla betydelsen av ökade insatser inom bl.a. del samhälls­vetenskapliga området samt av Sveriges deltagande i internationellt forsk­ningssamarbete. När det gäller försurningsfrågorna har jag vid min beräk­ning i årets budgetproposition av anslaget Åtgärder mol försurningen räk­nat med en fortsatt delfinansiering av försurningsforskningen från nämnda anslag.

2,6 Minskad användning av bekämpningsmedel i jordbruket

Under senare år har frågan om hälso- och miljöriskerna vid användning av

kemikalier i jordbruket tagits upp i flera olika sammanhang. I regerings­

förklaringarna i oktober 1985 och mars 1986 anges alt användningen av

bekämpningsmedel i jordbmket bör halveras på fem år. I propositionen

1984/85:118 om kemikaliekontroll sägs att kravet på all minska hälso- och

miljöriskerna med bekämpningsmedel gör del angeläget att förhindra så­

dan användning av medlen som kan avvaras utan betydande ekonomisk

olägenhet. I propositionen anförs vidare att det med hänsyn till den roll

10

utmstningen spelar då det gäller att minska riskerna vid spridning av bekämpningsmedel finns skäl all kräva att spmtutmslningen eller delar av den skall vara godkänd.

På regeringens uppdrag har lantbruksstyrelsen, statens naturvårdsverk och kemikalieinspektionen utarbetat en rapport med ett förslag lill hand­lingsprogram för alt uppnå del fastställda målet i fråga om begränsning av användningen av bekämpningsmedel i jordbmket. 1 rapporten som har remissbehandlats redovisas en rad åtgärder av olika karaktär! Enligt rap­porten leder förslagen till att den använda mängden aktiv substans av bekämpningsmedel inom jordbmket kommer all halveras inom de när­maste fem åren. På längre sikt kommer forskning kring ny teknik och icke kemiska metoder alt ge ytterligare minskningar.

De förslag som läggs fram i rapporten innebär dels minskning av använd­ningen av bekämpningsmedel, dels övergäng fill användning av medel som innebär mindre risker från hälso- och miljösynpunkt, dels också särskilda åtgärder till skydd för hälsa och miljö.

Rapporten innehåller förslag om ökade satsningar pä forskning, försök och utveckling inom områdena integrerat växtskydd, behovsanpassad ogräsmedelsanvändning och ny bekämpningsleknik. Resursförstärkningar föreslås vidare till rådgivning, provning av bekämpningsmedel och kontroll av livsmedel. Förbättringar föreslås av stafistiken om användningen av bekämpningsmedel. En obligatorisk typprovning och elt typgodkännande föreslås för utmstning för spridning av bekämpningsmedel. Bidrag föresläs utgå lill testning av lantbmksspmtor. Kunskapskraven för att använda medlen föreslås öka.

Del är angeläget atl arbetet med alt minska riskerna med bekämpnings­medelsanvändningen i jordbmket nu snabbt kan drivas vidare. Natur­vårdsverket och lanlbruksstyrelsen har mot bakgrund härav fått i uppdrag alt närmare utreda utformningen av ett system för typprovning och typ­godkännande av utmstning för spridning av bekämpningsmedel. Vidare har naturvårdsverket fått i updrag att med utgångspunkt bl.a. i vad som sägs i rapporten se över föreskrifter och allmänna råd om spridning av bekämpningsmedel. Slutligen har lantbmksstyrelsen och kemikalieinspek­tionen fått i uppdrag att utreda hur utökade krav pä utbildning och fillständ för yrkesmässig användning av bekämpningsmedel bör utformas. Berörda myndigheter har dessutom fått i uppdrag att fortlöpande redovisa hur arbetet med genomförande av handlingsprogrammet fortskrider.

För atl arbetet med all genomföra handlingsprogrammet för att minska hälso- och miljöriskerna vid användningen av bekämpningsmedel i jord­bmket skall kunna drivas vidare på ett effektivt sätt behöver särskilda resurser också anvisas. Chefen för jordbmksdepartementet har tidigare redovisat förslag till resursförstärkningar för delta ändamål vid lanlbruks­styrelsen, livsmedelsverket och Sveriges lantbruksuniversitet. Härutöver behöver kemikalieinspektionen anvisas särskilda medel för sina insatser för genomförande av handlingsprogrammet. Till dessa åtgärder hör en striktare risk-nytio-värdering av bekämpningsmedel med etl ökat inslag av behovsprövning. En sådan prövning kan förväntas leda fill en minskning av använda mängder av enskilda medel och därmed även totalt sett. Vidare

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

11

behövs särskilda resurser för ökad forskning och metodutveckling inom     Prop. 1986/87:80 bl.a. området kemiska medels persistens och utlakning under svenska förhållanden. Slutligen behövs en förbättrad statistik över användningen     Bilaga 12 av bekämpningsmedel. För främst nu angivna ändamål bör sammanlagt 2     Miljö- och milj. kr. anvisas till kemikalieinspektionen för nästa budgetår. Tillsam-     energidep. mans med de resursförstärkningar som chefen för jordbmksdepartementet tidigare redovisat kommer därmed de särskilda insatserna för näsla bud­getår för genomförandet av handlingsprogrammet för minskning av be­kämpningsmedelsanvändningen i jordbruket alt uppgå till 8,5 milj. kr. Detta belopp bör avräknas mol de särskilda miljöavgifterna på handelsgöd­sel och bekämpningsmedel.

3 Energiforskning 

3.1 Inledning

Våren 1984fattade riksdagen (prop. 1983/84:107 bil. 9, NU 45, rskr. 407) beslut om ett program för energiforskningen omfattande liden 1984/85 1986/87 och härför anslogs 1191,5 milj. kr.

En del förändringar gjordes härvid i programstmkluren. En nyhet var att programmet Energirelaterad grundforskning utvidgades och fick namnet Övrig långsiktig forskning och grundforskning. Till detta fördes även pro­grammet Allmänna energisystemsttidier. En annan nyhet var att STU:s del av programmet Energianvändning för bebyggelse fördes lill STU:s pro­gram Energianvändning i industriella processer m.m. och där fick ingå i det nybildade delprogrammet Gemensamma energitekniker.

En större betoning gjordes på långsiktig och gmndläggande forskning. Detta tog sig också uttryck i förslag lill inrättandet av 30 tidsbegränsade forskartjänster på mellannivå vid högskolorna. Regeringen har senare tagit beslut om hur dessa tidsbegränsade tjänster skall fördelas.

Vid riksdagsbehandlingen av proposition 1983/84:107 fann närings­utskottet det angeläget med en frislående utvärdering av del statliga stödet till forskning och utveckling på energiområdet. I ett längre perspektiv kan det enligt utskottet vara lämpligt atl energiforskningen samordnas med övrig forskning. Därför borde regeringen under den kommande treåriga programperioden låta utreda energiforskningens framtida inriktning, om­fattning och inplacering i det totala statliga forskningsprogrammet. 1 sam­band därmed kan del vara motiverat att energiforskningsnämndens organi­sation och ställning äter prövas. Detta blev också riksdagens beslut.(NU 1983/84:45, rskr. 407).

Som en följd av riksdagens beslut tillkallade regeringen den 21 februari 1985 en särskild utredare (direktören för tekniska verken i Eskilstuna, Lars Andersson) för att utreda energiforskningens inriktning, omfattning och inplacering i det totala statliga forskningsprogrammet under treårsperioden 1987/88-1989/90.

Utredningen som tog sig namnet energiforskningsutredningen (EFU)

Överlämnade i april 1986 betänkandet Förslag till program för forskning

och utveckling inom energiområdet (EFU 87; SOU 1986:31). Betänkandet

12

har remissbehandlats. En sammanställning öyer remissinstansernas syn­punkter med anledning av EFU:s förslag kommer att publiceras av miljö-och energidepartementet.

EFU förordar inga omfattande organisationsförändringar avseende det statliga energiforskningsstödet. Behovet av ytterligare förbättrat samråd och samarbete mellan myndigheterna betonas.

EFU:s programförslag som utgörs av tvä alternativa medelsnivåer fram­går av nedanstående sammanställning.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

761

Energiforskningsprogram

Huvud-

Lägre

1987/90 (milj. kr.)

alter­nativ

nivå

Energiteknisk forskning

STU

190

160

och utveckling

Energiteknik för transporter

STU

100

85

Energitillförsel

Statens energiverk

405

335

Allmänna energisystemstudier

Efn

25

20

Energirelaterad grundforskning

NFR, STU

105

95

Basanslag Efn

Efn

20

20

Regeringsdisposition

59

46

904

IntegreratJc insatser 1987/90

Energirelaterad transportsystemforskning Energianvändning i processindustrin Energianvändning för bebyggelse Fusionsenergi Basanslag till Studsvik Basarislag bioenergi Solmätningar

TFB

15

10

STU

80

40

BFR

75

60

NFR

Studsvik

SLU

SMHI

28 35

12 3

28 20 12

3

248

173

Totalsumma

1152

934

3.2 Föredragandens överväganden

3.2.1 Utgångspunkter för fortsatt forskning på energiområdet

Gällande riktlinjer för energipolitiken beslutades av riksdagen i juni 1985 (prop. 1984/85:120, NU 30, rskr. 362). Rikfiinjerna innebär att samhällets och industrins behov av en billig och säker energiförsöijning skall tryggas genom ett energisystem som i största möjliga utsträckning är grundat på varaktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. En effekfiv energianvändning och en intensifierad energi­hushållning skall främjas. Stränga krav skall ställas pä säkerhet och om­sorg om miljön vid användning och utveckling av all energiteknik. Kärn­kraften skall utnyttjas under en övergångsperiod. Senast år 2010 skall den sista reaktorn tas ur drift.

Energiforskningen är i slor utsträckning inriktad på att underlätta en omställning av energisystemet. Del gäller bl.a. att genom forskning ut­veckla ny teknik pä energiområdet samt att stärka svensk industris kon­kurrenskraft inför kommande omställningar på energiområdet. Forskning-

13

en rörande energihushållning och utveckling av energisnålare teknik inom bl.a. industri och-bebyggelse bör därför drivas vidare med stor intensitet. Andra mycket viktiga frågor är all pä längre sikt minska oljeberoendet och begränsa utsläppen av skadliga föroreningar till följd av förbränning och utsläppen som härrör från transportsektorn. Jag kommer i det följande att utveckla min syn på vilken roll staten bör ha när det gäller forskning, utveckling och demonstration pä energiområdet. Vidare kommer jag att ange riktlinjer för hur samarbetet mellan staten och avnämarna av den teknik som utvecklas bör utformas.

För atl framgångsrikt kunna bedriva en långsiktigt inriktad och uthållig energiforskning är del väsentligt att vidmakthålla och förslärka resursba­sen vid universitet och högskolor. Enligt min uppfattning gynnas mer långsiktigt inriktad forskning inom energiområdet bäst genom ett balan­serat samspel mellan seklorsforskningen och forskning genom fakultets­anslag. I delta syfte mäste resurser för energiforskning bl.a. utnyttjas för tillkomsten av forskartjänster som långsiktigt skall trygga energiforskning­ens kunskapsuppbyggnad. Ett annat medel för all uppnå samma mål är att avsätta resurser inom energiforskningen för basanslag inom olika forsk­ningsinstitutioner.

Jag anser vidare att det är angeläget att den samhällsvetenskapliga forskningen inom energiområdet kan ges ökade resurser.

Forskningen rörande olika energislags miljökonsekvenser bör även fort­sättningsvis ges en framträdande roll inom ramen för energiforskningspro­grammet. Det gäller bl.a. att utveckla ny teknik som minimerar utsläpp av olika föroreningar. Jag fömtsätter också att en mer systemafisk uppfölj­ning av miljöfrågorna kommer att ske inom ramen för programmet i nära samverkan med statens naturvårdsverk (SNV).

Jag övergår nu till att mot bakgmnd av EFU:s belänkande redovisa mina allmänna överväganden rörande utformningen av den fortsatta energi­forskningen.

I förhållande till fidigare energiforskningsprogram markerar EFU star­kare all grundforskning och mer långsiktig FoU bör prioriteras under näsla treårsperiod. Med sådan forskning kan enligt EFU den grundläggande kunskapsbas byggas upp som kan leda till att helt nya tekniska lösningar senare utvecklas inom energiförsöriningen eller ätt känd teknik kan föräd­las eller utnyttjas på ett optimalt sätt. Mot denna bakgmnd föreslår EFU elt kraftigt utökat slöd fill gmndforskning.

Flertalet remissinstanser, däribland statens vattenfallsverk, statens energiverk och LO, delar EFU:s uppfattning att tyngdpunkten i de framti­da FoU-insatserna bör förskjutas mot mer gmndläggande forskning. Svenska Kraftverksföreningens utvecklingsstiftelse (VÄST), Svenska Cel­lulosa- och Pappersbruksföreningen (SCPF) m.fl. remissinstanser pekar därutöver pä behovet av demonstralionsanläggningar i full skala för intro­duktion av ny teknik. Svenska kommunförbundet anser att kraftföretagen bör ta en mer aktiv del i finansieringen av den forskning som avser kärnkraftsavvecklingen tills det finansiella ansvaret på längre sikt har utretts.

Jag anser att den framtida statliga forskningen på energiområdet bör

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

14

förskjutas mol grundforskning och mer långsiktigt tillämpad forskning. För     Prop. 1986/87:80 att framgångsrikt kunna bedriva en långsikfigt inriktad FoU på energiom­rådet krävs dock i vissa fall klara samband med och övergängar till mer     Bilaga 12 utpräglat utvecklingsarbete. Jag vill härvid särskilt erinra om det särskilda     Miljö- och teknikutvecklingsprogram som riksdagen fattade beslut om våren 1985     energidep. (prop. 1985/86:102, NU 17, rskr. 172).

Jag vill i detta sammanhang också erinra om det forskningsinriktade experimenlbyggande som BFR har ansvaret för. Verksamheten innebär all resultat av forsknings- och utvecklingsarbete omsätts i praktisk tillämp­ning,

EFU presenterade etl förslag till hur kraftföretagen skulle kunna ta en mer aktiv del i arbetet med att fä till stånd marknadsanknutna FoU-insalser inom främst elområdel (Kraftindustrins förnyelsefonder. Ds I 1985:8). Mot bakgrund av att det rörde sig om ett mer principiellt förslag och att det rönte kritik frän bl.a. kraftföretagen föreslog EFU att förslaget om förnyelsefonder ytterligare skulle utredas.

Mot denna bakgrund är det nu, enligt min uppfattning, lämpligt att eftersträva en samordning av insatserna mellan staten och kraftföretagen för forskning, utveckling, demonstration och kommersialisering av ny och bättre teknik på energiområdet. Del gäller exempelvis teknik för elproduk­tion som kan möta framtida restriktiva miljökrav samt teknik för effektiva­re och energisnålare energianvändning i exempelvis industrin och bostads­sektorn. Jag har härvid noterat att Kraftverksföreningen tillsammans med sina medlemsföretag och statens vattenfalls verk har bildat ett särskilt utvecklingsbolag. Syftet med bolaget är att få till ständ ett utvecklingsarbe­te dels för melocier för att effektivisera energi- och elanvändningen i industrin och för konsumenter, dels för utveckling av ny och miljövänlig teknik för elproduktion som skall ersätta kärnkraften. Arbetet skall inrik­tas mot sådan teknik som bedöms vara möjlig att demonstrera i full skala under 1990-talet.

Statens vattenfallsverk har inkommit fill regeringen med en skrivelse i denna fråga. Denna skrivelse bereds f.n. inom regeringskansliet. Enligt min uppfattning är det väsentligt all samhället ges elt avgörande inflytande i utvecklingsbolaget. För att ytterligare klarlägga fömtsättningarna för ett fördjupat samarbete på detta område avser jag atl kalla till överläggningar med berörda parter senare i vår.

Jag övergår nu till all redovisa mina överväganden och förslag angående 6en fortsatta energiforskningens uppbyggnad.

Jag har kunnat konstatera att remissinstanserna överiag är positiva lill utredningens förslag till inriktning och omfattning av den framfida energi­forskningen.

Inom sådana områden där energifrågorna kan ses som en begränsad del av ett slörre frägekomplex bör enligt EFU energiforskningen integreras i elt slörre forskningssammanhang. För energitillförsel, energiteknik för transporter samt generell, energirelaterad FpU bör emellertid enligt EFU även fortsättningsvis etl särskilt energiforskningsprogram finnas.

Del stora flertalet remissinstanser däribland statens vattenfallsverk och

statens energiverk delar EFU:s allmänna bedömningar rörande strukturen

15

pä den framtida energiforskningen. Från bl, a, energiforskningsnämnden     Prop. 1986/87:80 (Efn) framförs dock farhågor om att överblicken över den samlade energi­forskningen skulle gå förlorad om man i enlighet med utredningens förslag     Bilaga 12 skulle integrera vissa delar av nuvarande energiforskningsprogram i myn-     Miljö- och digheternas ordinarie verksamhet. Del gäller bl. a. energianvändningsfrå-     energidep. gorna som lill skillnad från energiiillförselfrågorna inte föreslås få ett särskilt program.

För egen del anser jag att integrering av FoU genom överföring till berörda myndigheters basanslag kan vara ett medel för att långsiktigt trygga kunskapsuppbyggnaden på energiforskningsområdet.

Samtidigt är det självfallet angelägel att del, för att nå de syften som energiforskningen har, blir möjligt att påverka de insatser som fortsätt­ningsvis kommer alt ske integrerat i en viss myndighets verksamhet. Del gäller bl.a. att frän energipoliiiska utgångspunkter följa verksamheten och dess resultat samt att vid behov påverka dess inriktning. Endast genom ett sådant successivt samspel blir det möjligt alt till fullo utnyttja de fördelar som en integrering kan medföra.

Beträffande de insatser som avses bli integrerade har jag samrått med berörda departementschefer och ansvariga statsråd. Det gäller cheferna för kommunikations-, utbildnings-, jordbruks- och industridepartementen samt statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]. Medel för den verksamhet som föreslås bli integre­rad har tidigare redovisats under resp. departements huvudtitel.

3.2.2 Internationellt eiiergiforskningssamarbcte

o

EFU konstaterar atl många länder gör en annan prioritering av sin energiforskning än Sverige. Framför allt satsar många länder på FoU rörande kärnkraft och fossila bränslen. Sverige bör enligt EFU koncentre­ra insatserna på de för oss mest väsenfiiga områdena, främst förnybara energikällor, miljöåtgärder och energibesparingar. På andra än dessa om­råden kan Sverige dra nytta av erfarenheter utomlands. Mot denna bak­grund bör enligt EFU de internationella kontakterna som redan nu är omfattande fortsätta.

EFU har från delvis olika utgångspunkter kommenterats av tvä remiss­instanser. VÄST anser att del krävs kompetens förvärvad genom egen teknisk verksamhet för att kunna dra nytta av internationell utveckling. Sveriges industriförbund anser att en bättre information om Sveriges delta­gande i internationellt utvecklingsarbete inom energiområdet kan ge indu­strin exportmöjligheter. Ett fördjupat och mer systematiskt informafions-utbyte måste därför uppnås på detta område.

För egen del anser jag att ett aktivt deltagande i internationellt energi­forskningssamarbete är etl viktigt komplement till den energiforskning som bedrivs i Sverige.

Enligt min uppfattning bör ansvariga myndigheter löpande beakta om

ökad kunskap kan erhållas genom utvecklat internationellt samarbete.

Detta bör kunna ske såväl multilateralt i exempelvis lEA som i bilaterala

kontakter. Det är enligt min uppfattning ett ansvar för berörda programor­

gan m. m. att bevaka den internationella utvecklingen.

16

3.2.3 Mina förslag i huvuddrag

Mina samlade förslag avseende energiforskningen för perioden 1987/88-1989/90 har jag beräknat till totalt 1050 milj. kr.

Förslaget för budgetåren 1987/88-1989/90 saml för budgetåret 1987/88 framgår av nedanstående sammanställning. Jag vill understryka att de medelsbehov som anges för huvudprogram Energiforskning får ses som preliminära beräkningar och att justeringar och omfördelningar kan kom­ma att aktualiseras mot bakgrund av erfarenheter och underlag som suc­cessivt kommer fram under programperioden.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Huvudprogram   Energiforskning

1987/88

1987/88-1989/90

1. Industrins energianvändning

77.000000

230000000

2. Energianvändning för bebyggelse

23 000000

69000000

3. Energitillförsel

130000000

390000000

4. Energirelaterad grundforskning

32 588000

98764000 .

5. Allmänna energisystemstudier

7 000000

21 OOOOOO

Efn Basanslag och reserv till regeringens disp.

24000000

73 700000

Summa för huvudprogrammet

293 588000

882464 000

Integrerade insatser

A. Energiteknik för transporter (STU)

26000000

80000000

B. Energirelaterad transporl-

systemforskning (TFB)

4000000

11000000

C. Fusionsenergi (NFR)

10000000

28300000

D. Studsvik

11000000

32000000

E. Bioenergi (SLU)

4000000

12000000

F. Solmålningar (SMHI)

1000000

3 000000

Summa för integrerade insatser

56000000

166300000

Summa lolall

349588000'

1048764 000'

' Därtill kommer två tjänster som förts lill högskolan (se avsnitt 3.2.7). Sammanlagt föreslås aU 350000000 kr. anslås för energiforskning under budgetåret 1987/88 och 1 050000000 kr. under budgetaret 1987/88-1989/90.

När del gäller resurser för energiforskningen under kommande treårspe­riod innebär förslaget en viss neddragning totalt sett. Jämfört med de resurser som riksdagen beslutat om för innevarande budgetår innebär dock mina förslag beträffande 1987/88 en förstärkning med närmare 50 milj. kr.

De områden som speciellt prioriterats under kommande.treårsperiod är grundforskning och långsiktigt tillämpad FoU. Del gäller i första hand programmen Energirelaterad grundforskning och Allmänna energisystem­studier. Mina förslag avseende programmen Industrins energianvändning och Energitillförsel innebär en viss minskning av resurserna. Genom att insatserna ges en mer markerad inriktning mot områden som är av väsent­lig betydelse för uppnåendet av de energi- och miljöpolifiska målen anser jag emellertid all en höjning av ambitionsnivåerna härvidlag är möjlig att uppnå. När det gäller FoU inom transportsektorn innebär mitt förslag i huvudsak nominellt oförändrade resurser.

1 det följande redovisar jag de utgångspunkter och rikfiinjer som bör gälla för olika program m.m. i de fall jag bl.a. mol bakgrund av remissut­fallet frångår EFU:s förslag. I avsnittet Energirelaterad FoU inom trans-

17

2   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 12

portsektorn (avsnitt 3.2.8) redovisar jag mina överväganden rörande alter­nativa drivmedel. Energiteknik för transporter och Energirelaterad trans­portsystemforskning.

3.2.4 Industrins energianvändning

Inom detta program föreslås två delprogram nämligen Energianvändning i processindustrin och Gemensamma energitekniker. 1 jämförelse med EFU:s förslag innebär mina förslag att det sker en mer markerad inriktning på FoU av energipolitisk betydelse knutet till industrin.

STU:s insatser bör i första hand avse industrins energianvändning. Samråd bör vid behov ske med statens energiverk. Delprogrammet Ge­mensamma energitekniker föreslås komplettera de insatser som sker inom processindustriprogrammet. Det är enligt min uppfattning väsenfiigt atl någon skarp gräns inte finns mellan delprogrammen. Insatserna inom dessa delprogram bör lill slor del kunna samplaneras.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Energianvändning i processindustrin

Mitt förslag: Det övergripande syftet med delprogrammet är att med riktade FoU-insatser stärka främst den tyngre industrins långsikfiga konkurrenskraft bl.a. genom att minska behovet av tillförd energi, effektivisera energianvändningen i industrins processer och främja energiproduktion integrerad i processen. Insatserna bör i första hand inriktas mot sådana branscher som kan bedömas ha betydande besparingspotential. Energianvändning inom processindustrin bör behållas inom energiforskningsprogrammets ram.

EFU:s förslag: EFU:s förslag innebär till skillnad från mitt att insatserna på detta område integreras i STU:s verksamhet. EFU föreslår vidare atl insatserna begränsas lill processindustrins användning av energi.

Remissinstanserna: 5rC/framhåller att man har föreslagit omfattande FoU-insatser för atl effektivisera elintensiva processer inom massa- och pap­persindustrin samt järn- och stålbranscherna. Dessa insatser bör samord­nas med utvecklingen av ny teknik för elprodukfion i anslutning lill bran­schernas processer. STU har vidare påbörjat planeringen av ett s.k. insat­sområde med inriktning på elanvändning och elproduktion inom processin­dustrin. För att genomföra insatsområdet erfordras en ökad ram utöver vad EFU föreslagit. STU anser alt skogsindustrins energiprodukter förtjä­nar en mer framskjuten plats inom energiforskningsprogrammet. Även SIND, Sveriges industriförbund, SCPF, Jernkontoret, Efn och LO pekar på behovet av insatser inom delta område. Sveriges industriförbund fram­håller att de ekonomiska insatserna inom detta område har varit myckel värdefulla för ett flertal industribranscher såsom massa- och pappersindus­trin samt järn- och stålindustrin. De långsiktiga programmen för resp. branscher har lett till atl många goda resultat har kunnat tas fram och utnyttjas i företagens aktiviteter med effektiv användning av energin och därmed effektivt utnyttjande av de ekonomiska resurserna. Jernkontoret och SCPF redovisar liknande uppfattning och framhåller att statligt FoU-

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

stånd angelägna    Prop. 1986/87:80

stöd även i fortsättningen är en fömtsättning för att få til investeringar i energibesparande syfte.

Skälen för mina förslag: I likhet med vad STU har anfört är del väsentligt atl se mer samlat på den tyngre industrins energiförsörjning. Programmet bör därför vidgas jämfört med EFU:s förslag lill alt avse såväl användning av energi som energiproduktion integrerad i processen. Orsaken är att det i framtiden förutses att energisituationen kan komma att förändras med höjda elpriser som följd. Av delta skäl är del väsentligt att redan nu höja beredskapen inom berörd industri för att genom riktade FoU-insatser underlätta den kommande omställningen av energisystemet. Den tyngre industrins energipolitiska betydelse motiverar därför enligt min uppfatt­ning att detta insatsområde t. v. bibehålls inom ramen för energiforsknings­programmet.

Det är angeläget att genom olika processtekniska åtgärder minska och effektivisera energianvändningen inom industrin, framför allt vad gäller användningen av el. STU har i sitt underlag lill EFU redovisat sådana insatser beträffande bl.a. järn- och stålindustrin och massaindustrin. Som STU framhåller är det vidare väsentligt att uppmärksamma möjligheterna att, som en del av industriprocessen, generera energi antingen för eget bruk eller lill avsalu.

Del kan i vissa fall förutses all den utökning av processinduslriprogram-met som jag förordar kan komma att beröra verksamheter som stöds av statens energiverk. En utgångspunkt bör härvid vara atl sädan teknik som primärt är avsedd till att generera el och värme bör kunna få stöd av energiverket. Jag förutsätter att STU och statens energiverk samråder i sädana fall. STU:s stödgivning kan i många fall leda till att utsläppen minskas. Som ett led i slödgivningen kan det därför i vissa fall vara motiverat med samarbete med statens naturvårdsverk.

Processindustrin kännetecknas av etl relativt begränsat antal stora före­lag med väl fungerande kollektiv forskning. Det bör därför ankomma på STU att överväga möjligheterna att i samverkan med berörda branschor­gan, utarbeta mer långsiktiga insatsprogram inom för energipolitiken vikti­ga sektorer.

Gemensamma energitekniker

Mitt förslag: Syftet med delprogrammet Gemensamma energitek­niker är att, som elt komplement lill delprogrammet Energianvänd­ning i processindustrin, i första hand stödja den fortsatta uppbygg­naden av teknisk-vetenskaplig kompetens och FoU-kapacitei inom sådana energiteknikfält som är av generell betydelse för industrin.

EFU:s förslag: Elt särskilt program för Energiteknisk forskning och ut­veckling med STU som ansvarig bör tillskapas. Syftet är att stödja sådan energiteknik FoU m.m. som är av generell betydelse för energisystemets utveckling.

19

Remissinstanserna: I jämförelse med EFU:s förslag föreslär STU atl dess ansvar utvidgas lill atl omfatta all energileknisk FoU bl.a. när del gäller förbränningsteknisk forskning. Även Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) anser att STU bör få ett mer heltäckande ansvar för FoU inoiti energiområ­det medan LO i allmänna ordalag stödjer förslaget. Statens energiverk och statens vattenjallsverk motsätter sig EFU:s förslag. Enligt energiverkets uppfattning innebär tillskapandet av ett nytt program för energiteknisk forskning och utveckling med STU som ansvarig myndighet avgjorda nackdelar under nuvarande förhållanden pä energiområdet. Det skulle medföra en splittring av kompetens och resurser och försvåra samspelet mellan grundläggande och tillämpad forskning å den ena sidan och proto­typ- och demonstrationsverksamhet å den andra.

Flera remissinstanser, däribland VÄST, Stiftelsen för vänneteknisk forskning. Svenska gasföreningen och Värmeverksföreningen (VVF) anför inga erinringar i sak mot att ansvaret överförs till STU, men ser praktiska och adminislrafiva problem med en överföring. Värmeforsk varnar för alltför drastiska förändringar i programorganens ansvarsområden. Även SNV är tveksamt till EFU:s förslag på bl.a. det förbränningstekniska området.

Svenska gasföreningen föreslår atl ett av programorganen, lämpligen statens energiverk, bör få ett huvud- och samordningsansvar för den gastekniska forskningen. Därigenom kan de gränsdragningsproblem som följer med EFU:s förslag undvikas.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Skälen för mina förslag: Jag anser atl energipolitiskt motiv talar för att elt särskilt program för energiteknisk FoU i enlighet med EFU:s förslag inte bör tillskapas. Jag delar därför statens energiverks m.fl. remissinstansers uppfattning atl ansvarsfördelningen mellan STU och energiverket bör bi­behållas oförändrad så länge energipoliiiska skäl talar härför. Tyngdpunk­ten i STU:s program bör liksom hittills vara tekniskt utvecklingsarbete med tillverkningsindustrin som den huvudsakliga målgruppen. Denna in­riktning bör även under denna treårsperiod ligga fast.

STU bör således i första hand prioritera sädan FoU inom industrin av mer generell karaktär som kan bedömas bli av betydelse för att uppnå de energipolitiska målen. Det gäller bl.a. effekfivare elanvändning, bättre förbränningsteknik, energisnålare processteknik, generering av energi i anslutning till den industriella processen m.m. Som jag nyss har anfört är del angeläget atl en samordning sker med de insatser som sker inom delprogrammet Energianvändning i processindustrin.

Svenska gasföreningens synpunkter på den fortsatta inriktningen av den gastekniska forskningen återkommer jag strax till avsnitt 3.2,6. Jag anser generellt sett att STU i enlighet med de principer rörande ansvarsfördel­ningen som jag redovisat i det föregående bör ges ansvar för en sådan gasieknisk forskning som har samband med industriella processer m, m.

Sammanfattning

För programmet Industrins energianvändning har jag vid min medelsbe­räkning tagit hänsyn till att tyngdpunkten har förskjutits mol processindu-

20

strins energianvändning och därmed sammanhängande energiproduktion. För treårsperioden 1987/88-1989/90 beräknar jag elt medelsbehov av 230 milj. kr. För budgetåret 1987/88 beräknar jag 77 milj, kr.

3.2.5 Energianvändning för bebyggelse Nya energisystem

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12   . Miljö- och energidep.

Mitt förslag: Målet med insatserna inom detta område bör vara alt minska energibehovet i bebyggelsen genom utveckling av ny effek­tiv teknik för tillförsel och användning av energi i byggnadsnära tillämpningar. Vidare bör FoU som berör effektiv elanvändning och nya metoder för övergång frän el lill andra energibärare för upp­värmning prioriteras. På grund av att energianvändningen i bebyg­gelsen är av central betydelse för omställningen av vårt energisys­tem bör detta insatsområde stanna kvar som ett program inom energiforskningsprogrammet.

EFU:s förslag: Stödet till energianvändning för bebyggelse bör ingå i BFR:s huvudanslag varvid en fullständig samordning kan uppnås mellan BFR:s skilda energiforskningsområden samtidigt som energiprojekten kommer atl vägas mot annan angelägen byggnadsforskning på etl sätt som bör ge opfimalt utnyttjande av de totalt tillgängliga resurserna. EFU framhåller atl BFR inom samtliga delområden bör prioritera FoU som har ett sam­band med effektiv elanvändning, konvertering frän el till annan energibär­are etc. EFU fömtsätter alt medel för eleffektiva byggnader, energirela­terad byggnadsleknisk forskning och installationsteknik för nya energibär­are, exempelvis naturgas, filiförs BFR utanför energiforskningsramen. EFU förutsätter att BFR samordnar insatserna inom området energihus­hållning med de mer fillförselinriktade aktiviteterna.

Remissinstanserna: BFR tillstyrker i stort EFU:s förslag men anser att insatser fordras även inom områdena Eleffektiva byggnader. Integrerade energisystem och Kommunal energiplanering, vilka EFU refererat men inle behandlat. Rådet pekar på vikten av att FoU och teknikutveckling inom lillförselområdel vägs mot och samordnas med FoU och experiment­byggande inom användaromrädet. Efn ifrågasätter den föreslagna integre­ringen i övrig byggnadsforskning. Som ett minimikrav bör insatserna inom BFR:s ansvarsområde rörande effekfiv elanvändning och konvertering från elvärme särredovisas och forskningen på området särskilt följas av BFR. HSB godtar utredningens förslag men framhåller samfidigt att gräns­dragningarna mellan BFR, energiverket och STU bör bli sädana att forsk­ningsprojektens praktiska genomförande inle försvåras av att vissa upp­gifter kan falla inom flera myndigheters områden. SABO anser all del är viktigt att övrig byggnadsteknisk forskning samordnas med energiforsk­ningen. Forskningen måste enligt SABO mälinrikias så att man kopplar ihop forskning om energisparteknik och annan ny teknik med forskning om bostadskomforl och boendeklimat. Samfidigt måste frågor som är förknip­pade med bostadsförvaltning såsom drift och underhäll beaktas. Dessa

21

delar är i dag i forskningssammanhang outvecklade. Enligt statens vatten­fallsverk är den föreslagna forskningen och utvecklingen kring eleffektiva byggnader och effektiv elanvändning samt konvertering från el till annan energibärare ett naturligt arbetsfält för kraftförelagen. Vattenfall har inom ramen för "Uppdrag 2000" nära kontakt med BFR. BFR:s egen forsk­ningssatsning kan lämpligen koncentreras på sådant som gäller byggnader­na och deras utformning samt drift och hur energianvändningen påverkas av dessa faktorer.

Prop, 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Skälen för mina förslag: Inför den omställning av energisystemet som vi har framför oss krävs dels begränsning och i vissa fall ersättning av elanvändningen i industrier och bebyggelse, dels utveckling av ny elpro-duklionsteknik. Mol denna bakgrund anser jag till skillnad frän EFU alt detta område bör kvarstanna inom energiforskningsprogrammet. Jag har härvid tagit hänsyn till att våra möjligheter till elbesparingar inom bebyg­gelsesektorn i hög utsträckning påverkar hur myckel ersättande elproduk-tionskapacitet som måste tillföras systemet för att de energipolitiska målen skall uppnås.

När det gäller den närmare inriktningen av insatserna inom programmet bör BFR:s forskning även fortsättningsvis koncentreras till byggnadsnära tillämpningar, dvs. till system för gruppcentraler och enskilda byggnader.

Vad beträffar energisystem för grupper av småhus, flerbostadshus eller andra byggnader föreligger forskningsbehov inom flera områden, t. ex. vad beträffar utveckling av ny kulvertteknik, utveckling av miljövänlig små­skalig förbränningsteknik och utveckling av nya metoder för drift och underhåll. Detta ligger i vissa fall nära den verksamhet som statens energi­verk har ansvaret för genom i första hand delprogrammet Värmeiillförsel. En strikt ansvarsfördelning mellan statens energiverk och BFR inom detta område är inte möjligt att tillämpa om etl effektivt forskningsarbete skall kunna bedrivas. Istället bör forskningsprojektens tekniska inriktning och myndigheternas speciella kompetens vara avgörande vid beslut om an­svarsfördelning mellan myndigheterna.

I likhet med BFR anser jag atl insatsområdet Eleffektiva byggnader är särskilt viktigt inför kärnkraftens avveckling. Möjligheterna att minska användningen av el för uppvärmning av bebyggelsen är därvid av särskild betydelse.

I sin anslagsframställan föreslår BFR utöver huvudalternativet, att sär­skilda medel avsätts för insatser inom detta område. För egen del anser jag atl BFR inom ramen för insatserna inom programområdet Energianvänd­ning för bebyggelse bör utarbeta elt förslag lill hur utökade insatser inom området effektiv elanvändning skall kunna genomföras under nästa treårs­period. Jag har i denna fråga samrått med statsrådet och chefen för bo­stadsdepartementet. Jag avser atl senare återkomma till regeringen i denna fråga.

När det gäller forskning rörande kommunal energiplanering kommer jag i det följande (avsnitt 3.2.6) föreslå atl ytterligare överväganden skall ske.

I linje med vad jag inledningsvis anförde bör insatserna inom energi­forskningen styras mot grundforskning och mer långsiktigt inriktad forsk-

22

ning och utveckling. Jag är samtidigt medveten om att experimentbyg­gande är att betrakta som en integrerad del av FoU-verksamheten. Som chefen för bostadsdepartementet framhållit tidigare bör BFR - med hän­syn lill all resurserna är begränsade - i ökad utsträckning söka finna medfinansiärer. Jag noterar härvid statens vattenfalls remissyttrande där det konstaleras alt forskningen och utvecklingen kring eleffektiva byggna­der och effektiv elanvändning samt konvertering frän el till annan energi­bärare är elt naturiigt arbetsfält för kraftföretagen. 'Kraftföretagen bör således kunna svara för en mer aktiv del av ansvaret för utvecklingsin­satser inom detta område.

Sammanfattningsvis beräknar jag att insatserna för programmet Nya energisystem - energianvändning i bebyggelse bör uppgå till 69 milj. kr, för treårsperioden 1987/88-1989/90 varav för budgetåret 1987/88 23 milj. kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

3.2.6 Energitillförsel

Mitt förslag: Målet med programmet är atl utveckla sådan ny teknik för energitillförsel som kan främja omställningen av energisystemet och skapa tekniska fömtsättningar för att minska miljöpåverkan från energianläggningar. Insatserna bör avse både bränslen och energi-omvandlingsleknik samt på strategiska områden omfatta såväl FoU som de senare leden i utvecklingskedjan.

EFU:s förslag överensstämmer huvudsakligen med milt.

Remissinstanserna: Statens energiverk delar eller anför inga erinringar mot EFU:s förslag avseende utformningen av programmet Energitillförsel. VVF påpekar att statens FoU-insatser inom olika energiområden bör slå i proportion till den betydelse en förväntad utveckling av tekniken kan få. Med tanke på den trots allt relativt begränsade energiproduktionen som i Sverige kan erhållas från vindenergi bör ett högre belopp än det av utred­ningen föreslagna satsas pä bl.a. Irädbränslen, bränsleförädling och för­bränningsteknik. Även SCPF och Jernkontoret anser att insatserna inom detta program bör kompletteras avseende mer "traditionella" energikällor som kol. Flera remissinstanser framhåller däremot att insatserna pä bio-bränsleområdel bör förslärkas i jämförelse med EFU:s förslag. Del gäller bl.a. SNV, SLU, lanlbruksstyrelsen, SGU, domänverket, LRF och SVE-BIO.

Skälen för mina förslag: Insatserna inom detta program är av central betydelse för våra möjligheteratt erhålla ny tillförsel av energi med hänsyn till de mycket stränga miljökrav som gäller och som kommer att gälla i framtiden. Samarbetet med näraliggande program eller insatsområden bör förstärkas och koncentreras på de från energipoliiiska utgångspunkter mest väsentliga områdena. 1 enlighet med riksdagens beslut om energipoli-

23

liken bör huvudinriktningen vara alt utveckla varaktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. Insatserna bör i första hand inriktas på mer grundläggande forskning och utveckling avseende bl.a. förbränningsteknik, ny elprodukfionsteknik och biobräns­len.

Jag delar EFU:s uppfattning att ett mer grundläggande stöd för bioener­giforskning bör ges genom att etl särskilt basanslag för bioenergi anvisas för SLU, utöver de medel som även fortsättningsvis bör kunna gå till SLU från bl.a. programmet Energitillförsel. Jag återkommer strax med mina överväganden rörande basanslaget för SLU i avsnitt 3.2.11. Vidare före­slår jag särskilda insatser när det gäller gasteknisk FoU.

Jag övergår nu till att något kommentera EFU:s förslag rörande insatser­na inom olika delprogram.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Torvbränsle

EFU anser att statens energiverk bör inrikta huvuddelen av sitt stöd på dels grundläggande torvkunskap och miljöfrågor vid torvbrytning, dels utveckling av teknik för en mer väderoberoende torvuivinning. En forsk­ningssamverkan med torvbranschen bör bedrivas, företrädesvis som kol­lektiv branschforskning, för atl tillgodose vissa kvarvarande behov av branschgemensam utveckling av torvteknik.

Statens energiverk anför inga erinringar mot EFU:s förslag. SLU med flera remissinstanser anser att ökade insatser bör ske för alt klarlägga möjligheterna till brytning av torv på små myrar. Även miljökonsekven­serna av torvbrytning bör uppmärksammas, exempelvis efterbehandling av utbrutna myrar. Enligt LRF bör resurserna satsas på t. ex. utveckling av nuvarande ytbrytningsmetoder för energitorv istället för ensidig satsning på forskning kring "åretmnlmeioder" vars framtida utfall det råder tvek­samhet om. Stiftelsen Svensk Torvforskning framhåller all de erfarenheter rörande torvbrytning som kan erhållas i bl.a. Sovjetunionen bör tas till­vara i värt land.

För egen del har jag ingel alt erinra mol de allmänna riktlinjer för fortsall FoU på detta område som EFU har redovisat. Statens energiverk får härvid överväga den närmare inriktningen av fortsatta insatser. Jag vill dock inle utesluta att viss kompletterande FoU även fortsättningsvis kan behöva satsas på traditionell lorvulvinningsteknik.

Den lorvmarksinventering som: statens energiverk nyligen har färdig­ställt bör kunna ge ledning för alt bedöma inriktningen av fortsatt FoU. Jag fömtsätter vidare att det inom ramen för detta delprogram liksom hittills ägnas stor uppmärksamhet åt torvbrytningens miljökonsekvenser.

Trädbränslen

Ett långsiktigt forskningsbehov finns enligt EFU beträffande de biologiska effekterna av det ökade biomasseuttaget ur marken. Bränsleberedning, dvs. torkning, lagring m.m., är etl område som är otillfredsställande belyst och där fortsatt FoU erfordras. FoU bör enligt EFU inriktas på utvinning

24

av trädbränslen från småskogsbmkel i södra Sverige. Slutligen finns ett     Prop. 1986/87:80 visst behov av insatser för systemstudier, branschforskning m. m.

Enligt SLU bör sambandet mellan skogsindustrins normala råvaror -     Bilaga 12 massaved och timmer och Irädbränslen belysas mer än vad som görs     Miljö- Och idag. Skogsstyrelsen framhåller all kunskaperna för närvarande är dåliga     energidep. för atl definifivt säga hur stor mängd biomassa som kan tas ut ur skogs­mark. Beträffande satsningarna på forskning om trädbränslen är det enligt SCPF vikfigt att den biologiska forskningen och forskning kring bränslets beredning prioriteras.

För egen del anser jag i likhet med SLU det väsentligt atl sambandet mellan uttag av råvaran för industriellt ändamål och uttag av trädbränslen bör belysas. Härigenom skapas det förutsättningar all trygga industrins rå­varuförsörjning genom en god skogsvård samtidigt som energisektorns behov av trädbränslen kan tillgodoses. 1 likhet med vad skogsstyrelsen anför är det vidare väsentligt att miljöfrågorna ges uppmärksamhet sä att inle uttaget av råvara ur skogen blir sä stort att skogsmarken långsiktigt utarmas. Del finns i enlighet med vad SCPF pekat pä kopplingar mellan detta delprogram och de insatser som sker inom STU rörande skogsindu­strins processer. Det kan därför finnas skäl att i vissa fall främja gemen­samma FoU-insatser som berör såväl avverkning, insamling som bered­ning och slutlig användning inom skogsindustrin. Insatser inom delta om­råde berör den FoU som bedrivs inom ramen för programmet Industrins energianvändning.

Vid min medelsberäkning har jag tagit hänsyn lill all skogsindustrin bör kunna öka insatserna inom detta område.

Energiodling

Även fortsättningsvis bör enligt EFU huvuddelen av resurserna avseende energiskog satsas på biologiska frågor rörande växtmaterial, odling och växtförädling. Utveckling av skörde- och beredningsteknik bör också stöd­jas. Forskningen rörande energiskogsodling på skogs- och torvmark bör fortsätta i begränsad omfattning, framför allt av det skälet alt sådana marker finns tillgängliga i betydligt slörre omfattning än jordbruksmark. Miljöfrågor och vissa systemstudier, utvärderingar m.m. bedöms ocksä vara väsentliga för den fortsatta utvecklingen. När del gäller energigrödor är den närmare inriktningen av insatserna beroende av resultatet av den särskilda utvärdering som energiverket f. n. genomför.

Statens energiverk anför inga erinringar mot förslaget i denna del. SNV

anser all forskningen beträffande energiskog även bör avse skogs- och

torvmark samt omfatta energiskogsodling på utbrutna torvmarker. SLU

som ansluter sig till EFU:s förslag till allmän inriktning finner det angeläget

att statliga satsningar görs avseende odlings-, skörde- och berednings­

teknik, framförallt för atl tillgodose de behov som finns vid en småskalig

produktion och användning av biomassa. SLU delar inte den negativa

bedömning som statens energiverk gör beträffande möjligheterna att odla

energigrödor på jordbmksmark. SLU anser att det är för tidigt att nu göra

25

denna bedömning eftersom del än sä länge finns ett alltför ofullständigt underiag inom detta område.

Jag har ingel att erinra mot EFU:s förslag om fortsatt FoU på detta område. Det innebär bl. a. alt forskningen rörande energiskogsodling pä skogs- och torvmark bör vidmakthållas på en begränsad nivå. Utveckling av skörde- och beredningsleknik anser jag i ökad utsträckning bör vara ett ansvar för de som kan komma att utnyttja av denna teknik exempelvis jordbruket.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Bränsleförädling

Tyngdpunkten i FoU-satsningen avseende förgasning bör enligt EFU läg­gas på kunskapsutveckling av generell natur. Därtill bör genomföras visst utvecklingsarbete avseende förgasningsteknik för i dag ej kommersiella applikationer, främst elproduktion, samt FoU avseende små förgasnings-anläggningar. FoU som rör alternativa drivmedel, bör i första hand inriktas på produktion av elanol ur inhemska, cellulosahalliga råvaror. De delar som berör alternativa drivmedel behandlar jag senare. Kunskap om kol är av betydelse för att den kolanvändning som, på längre sikt, torde bli nödvändig i Sverige skall kunna ske med ett minimum av miljöbelastning.

Studsvik konstaterar beträffande förgasningsforskning att det behövs en väsentligt förstärkt insats inom teknisk forskning och demonstration. För att kunna fortsätta utvecklingsarbetet på förgasningsområdet innefattande bl.a. den s.k. MINO-PILOT-anläggningen är resursbehovet 10 milj. kr. fill dess all tekniken kan kommersialiseras. Om en demonstralionsinsats skall genomföras krävs enligt Studsvik insatser av storleksordningen 100200 milj. kr.

Föregen del anser jag i likhet med EFU att fortsatta energiforskningsin­satser i första hand bör inriktas mol kunskapsutveckling av generell natur och utveckling av sådan förgasningsteknik som i dag befinner sig på utvecklingsstadiet. Fortsatt utveckling av förgasningstekniken som inne­bär uppförandet av en större anläggning kräver så stora investeringar och är av en sådan karaktär att den inte enbart bör finansieras via den statliga energiforskningen. Enligt vad jag har anfört tidigare bör det i första hand vara ett ansvar för berörd industri atl vidareutveckla teknik som nätt detta utvecklingsstadium.

Ny elproduktionsteknik

Om kärnkraftsavvecklingen skall klaras på det sätt som riksdagen beslutat, erfordras enligt EFU betydande resurser till Ny elproduktionsteknik även under kommande programperiod. Verksamheten i delta delprogram bör enligt EFU bedrivas i nära samverkan mellan staten, kraftföretagen och utrustningstillverkarna. En mindre förändring jämfört med nuvarande pro­gramperiod föreslås av EFU, nämligen atl delprogrammet Vindenergi in­ordnas i delta delprogram. När det gäller vindenergi föreslås insatser av mer grundläggande karaktär avseende exempelvis meteorologi, aerodyna­mik och beräkningsmodeller.   Inom värmekraflteknikområdet föresläs

26

satsningar bl. a. beträffande små kraftvärmeverk. Ny elproduktionsleknik,     Prop. 1986/87:80

exempelvis solceller, bör enligt EFU följas genom teknikbevakning. Elsys­

temfrågorna bör vidare uppmärksammas.

Bilaga 12

Stålens energiverk anför inga erinringar mot utredningens förslag. Beho- Miljö- och vet av programmet Ny elproduktionsteknik påverkas enligt statens vatten- energidep. fallsverk inte nämnvärt av ett utökat samarbete inom kraftinduslrin då detta främst kommer atl omfatta de senare leden i utvecklingskedjan. De resultat som kommer fram genom den grundläggande forskningen utgör en utgångspunkt för de mer tillämpade insatserna. En nära samverkan mellan alla intressenter i de mer tillämpade delarna är dock nödvändig. Enligt Studsvik bör bränsleceller ingå som ett prioriterat område i detta delpro­gram.

För egen del anser jag att EFU:s förslag är väl ägnat atl utgöra underlag för fortsatta statliga insatser på detta område. Jag noterar de synpunkter som statens vattenfalls verk har framfört. Frågan om ansvaret för finansi­ering av de olika leden i utvecklingskedjan från forskning lill kommersiali­sering av ny teknik har jag tidigare berört. En samverkan mellan energiver­ket, kraftföretag, kommuner m.fl., ser jag som etl ändamålsenligt sätt att genomföra mer tillämpade delar av området Ny elproduktionsleknik. Bl. a. anser jag det vara väsentligt att i en sådan samverkan söka möjligheter till en markant utökad kraflvärmepolential.

I likhet med vad Studsvik anför bör förgasningsforskning även uppmärk­sammas inom detta delprogram. Jag finner i likhet med Studsvik att på­gående FoU rörande bränsleceller har givit lovande resultat. Det bör ankomma på energiverket att bedöma behov och inriktning av forsalt FoU vad avser bränsleceller.

När det gäller beräkningen av insatser inom detta delprogram har jag beaktat att visst utvecklingsarbete bör ske inom ramen för del tidigare bildade särskilda vindkraftsbolaget.

Förbränningsteknik

Statens energiverks huvuduppgift inom delprogrammet Förbränningstek­

nik bör enligt EFU vara att genom riktad FoU skapa bättre förutsättningar

för en miljövänligare och effektivare förbränningsteknik för energiproduk-

lionsanläggningar. En viktig uppgift för statens energiverk bör också vara

alt utveckla förbränningsteknik för sådana inhemska bränslen som i dag

endast till ringa grad utnyttjas på grund av bl.a. förbränningstekniska

problem. Samverkan bör ske med SNV, STU och NFR. Rökgasrening och

emissionskaraktärisering bör vidare ges stöd. Speciell vikt bör läggas vid

utsläpp från avfallsförbränning. Insatserna inom delta område bör ske i

nära samverkan med berörda branscher på samma sätt som sker i dag. Det

gäller i första hand utveckling och förbättringar av befintlig teknik. Gastek­

nik bör ges en särskild ställning inom delprogrammet. Den gastekniska

FoU som kan motiveras inom Förbränningsteknik bör innefatta såväl rena

förbränningsfrågor som allmän kompetensuppbyggnad, distributionstek­

nik m.m.

Statens energiverk anför inga erinringar mot förslagen i denna del. STU,

27

Efn, LO, Svenska Gasföreningen och VVF berör utredningens förslag    Prop. 1986/87:80 rörande gasieknisk forskning. Enligt STU kan gasteknik införas som en naturlig del av STU:s ansvarsområde och STU är beredd att ta på sig     Bilaga 12 ansvaret för området. Förslagsvis bör området stödjas med minst 5 milj.     Miljö- och kr. per år. STU har i samband med EFU:s arbete tagit fram ett program för    energidep. området gasleknik. Enligt VVF:s bedömning finns en inte oväsentlig elpro-duklionspotentiai baserad på naturgas, varför en forcerad satsning inom områdena gasteknik och beredskapslagring av gas bör övervägas. Liksom utredningen förordar Svenska Gasföreningen atl gasiekniken under en uppbyggnadstid får en egen rubrik i det statliga energiforskningsprogram­met och hos de olika programorganen. Föreningen har ingenting att invän­da mol att det gastekniska forskningsprogrammet hamnar hos två ansvari­ga programorgan, nämligen STU och statens energiverk, under fömtsätt­ning att inga gränsdragningsproblem uppstår. Ett av programorganen, lämpligen statens energiverk, bör dock få ett huvud- och samordningsan­svar för den gastekniska forskningen. Gasföreningen uppskattar behovet av insatser inom detta område till ca 20 milj. kr. under treårsperioden.

För egen del vill jag anföra följande när det gäller inriktningen och avgränsningen av insatserna inom detta delprogram. Jag har nyss redogjort för de allmänna utgångspunkter och rikfiinjer som bör gälla för ansvars­fördelningen mellan STU och statens energiverk när det gäller delprogram­met Gemensamma energitekniker. När det gäller delprogrammet Förbrän­ningsteknik vill jag erinra om att jag vid min anmälan av föregående energiforskningsprogram (prop. 1983/84:107 Bil. 9 s. 69) bl.a, anförde att den överlappning som finns mellan STU och energiverket kan ha vissa fördelar särskilt när det är oklart vilken linje utvecklingen kommer att följa. Del bör emellertid enligt vad jag anförde ankomma på myndigheterna att samräda och hålla varandra underrättade om sin verksamhet så att det inte uppkommer onödigt dubbelarbete. Jag anser att dessa utgångspunkter bör gälla för den förbränningstekniska forskningen även under nästa tre­årsperiod.

Jag anser att EFU:s betänkande och bl.a. STU:s och Gasföreningens yttrande ger ett allsidigt underlag för ställningstagande fill fortsatt omfatt­ning och inriktning av gasieknisk FoU. Naturgas är ett energislag som finns i rikliga mängder i vår omvärld och som för närvarande håller på alt introduceras på den svenska energimarknaden. Vidare har naturgas bety­dande miljöfördelar jämfört med andra fossila bränslen. Av dessa skäl är det väsentligt atl FoU rörande utnyttjande av naturgas ges hög prioritet under näsla treårsperiod.

Jag anser att statens energiverk bör ha etl ansvar för alt koordinera

insatserna rörande gasteknisk FoU inom ramen för energiforskningen.

Verket bör därför tillsammans med STU, BFR, Gasföreningen, berörda

företag m.fl. utarbeta ett program för fortsatt FoU på det gastekniska

området. En prioriterad fråga i detta sammanhang är möjligheterna att

ytterligare reducera kväveoxidutsläppen vid naturgaseldning, exempelvis

genom förbränningstekniska åtgärder eller utvecklad reningsteknik. I des­

sa frågor bör samråd ske med SNV. Jag avser senare föreslå regeringen att

ge statens energiverk elt uppdrag med denna inriktning.

28

Värmeiillförsel

r

Motiven för fortsatt stöd till FoU rörande värmefillförsel är enligt EFU dels behovet av att fullfölja oljeersättningen, dels behovet av att minska elanvändningen resp. höja kraflvärmepotenlialen inför kärnkraftavveck­lingen. Insatserna bör enligt EFU huvudsakligen fördelas på högskoleför-lagd FoU och branschforskning. Väsentliga frågor är uppbyggnad av bättre kunskapsbas för fjärrvärmeteknik, systemstudier m.m. Fortsalt stöd för­utsätts ske till slorskalig värmelagring och mer avancerade värmepumpar. Vidare bör enligt EFU forskning om erfarenheter och effekter av kommu­nal energiplanering ske liksom om metoder och analysmodeller. Generellt bör gälla för Värmelillförselprogrammet att statens energiverk söker upp­nå en god samverkan med fjärrvärmebi"anschen, byggnadssektorn och BFR.

Statens energiverk anför inga erinringar mot EFU:s förslag i denna del. Inom ramen för den kommunala energiplaneringen bör enligt VVF övervä­gas hur naturgasen på etl naturligt sätt kan anpassas lill kommunernas planer. Enligt Efn begränsar för närvarande den minskade efterfrågan på värmepumpar industrins utvecklingsinsatser. Enligt Efn finns motiv för fortsatt statligt utvecklings- och demonslrationsstöd för avancerade vär­mepumpar liksom på området bränsledrivna värmepumpar. Värmepumpar av delta slag kan bli ekonomiska vid högre elpriser och få strategisk betydelse i samband med kärnkraftavvecklingen. SGI, SGU och VVF anser att resurserna avseende värmelagring bör ökas jämfört med EFU:s förslag. FOA pekar på att kommunal energiplanering är viktig med hänsyn till genomförandefrågor. Det finns i dag brister i kommunernas förmåga att kunna hantera långsikfiga frågor i anknytning till implementeringen av energipolitiken och då ett ökat ansvar lagts på kommunerna beträffande genomförandet borde denna programdel förslärkas för all i ökad utsträck­ning kunna stödja och bistå med rådgivning till kommunerna. De närmare formerna för detta bör utredas.

Jag anser att EFU:s förslag tillsammans med de synpunkter som fram­förts frän olika remissinstanser ger ett gott underlag för fortsalla insatser inom delta delprogram. Jag förutsätter att statens energiverk vid beslut om inriktning av fortsatta FoU-insatser beaktar de synpunkter som framkom­mit från bl.a. Efn, SGU och VVF. I likhet med Efn anser jag all del finns behov av fortsatt FoU när det gäller mer avancerade värmepumpar.

Statens energiverk har nyligen pä regeringens uppdrag utrett fömtsätt­ningarna för att sänka driftlemperaturen i landels fjärtvärme- och biock-centralsystem. Jag anser det vara angeläget alt denna fråga ges fortsatt uppmärksamhet, bl.a. inom ramen för energiforskningsprogrammel.

Pä etl område gör jag dock en annan bedömning än EFU när del gäller omfattningen av delta delprogram. I likhet med FOA anser jag att FoU inom området kommunal energiplanering bör bli föremål för särskilda överväganden. Jag anser all ytteriigare överväganden bör ske beträffande behov av insatser inom området kommunal energiplanering. Jag återkom­mer strax till denna fråga.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

29

Teknikbevakning

EFU anser att det är motiverat med en bevakning och utvärdering av energitekniker som på längre sikt kan bli intressanta för Sverige. För närvarande ansvarar Bfn för delprogrammet Teknikbevakning (LET). Ut­redningen anser dock att teknikbevakning inte bör hanteras eller anslags-mässigt prioriteras åtskilt från de områden där energileknisk FoU stöds i mer näraliggande syften. EFU föreslår därför att delprogrammet LET förs från Efn och integreras i programmet Energitillförsel. EFU förutsätter alt även övriga programorgan bedriver teknikbevakning inom sina respektive områden.

Statens energiverk m.fl. remissinstanser stöder utredningens förslag all integrera LET i programmet Energitillförsel, Enligt FOA bör Efn ges insyn i verksamheten och möjlighet lill överblick, exempelvis genom att ett teknikbevakningsråd bildas med företrädare för Efn, statens energiverk och övriga myndigheter som förutsätts bedriva teknikbevakning. Efn, bo­stadsstyrelsen och Folkkampanjen mot kärnkraft motsätter sig EFU:s förslag att Teknikbevakning integreras i statens energiverks program. En­ligt Efn minskar överblicken över verksamheten och möjligheterna till systemorienterade satsningar om teknikbevakningen splittras på flera del­program och organ, LO anser att den del av den teknikbevakning som Efn för närvarande bedriver bör kunna integreras i AES.

Jag anser att det - mot bakgrund av de allmänna principer för ansvars­fördelningen som fortsättningsvis bör gälla inom energiforskningen - är mest ändamålsenligt all ansvaret för leknikbevakningsfunktionen överförs från Efn till i första hand statens energiverk. Jag anser i likhet med EFU att även övriga berörda myndigheter åtminstone översiktligt bör bedriva mer långsiktig leknikavspaning inom sina ansvarsområden.

För överväganden om energisystemets framtida utformning är del av stor betydelse alt en målmedveten och strategisk leknikavspaning kan ske inom ramen för programmet Energitillförsel. För alt statsmakterna och berörda myndigheter skall få en mer samlad bild av dessa frågor bör energiverket m.fl. separat redovisa de insatser som sker inom teknikbe-vakningsomrädet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Avvägning mellan tillförsel och användning

EFU anser att en viss forskning om erfarenheter och effekter av kommunal energiplanering, liksom om metoder och analysmodeller är angelägen. Enligt EFU bör denna ske i samverkan med programmet Allmänna energi­systemstudier vid Efn och med BFR:s slöd till forskning rörande fysisk planering och bebyggelse.

För egen del anser jag liksom EFU att del kan finnas behov av atl i ökad utsträckning uppmärksamma den kommunala energiplaneringen inom ra­men för energiforskningsprogrammet. Den kommunia energiplaneringen berör dock andra program än energitillförselprogramment. Jag är därför inte för närvarande beredd atl ta ställning till hur detta organisatoriskt skall lösas och hur ett sådant arbete bör inriktas.

30

Statens energiverk bör därför enligt min uppfattning närmare överväga     Prop. 1986/87:80

behov och inriktning av FoU avseende den kommunala energiplaneringen.

Detta bör ske i samråd med berörda myndigheter m.m. Jag avser alt     Bilaga 12

återkomma till regeringen i denna fråga.

Miljö- och

energidep.

Sammanfattning

Mina förslag angående Energitillförsel överensstämmer i huvudsak med förslagen i EFU. 1 likhet med EFU:s förslag anser jag alt delprogrammet Vindenergi bör föras in i delprogrammet Ny elproduktionsleknik. An­svarsfördelningen mellan energiverket och STU rörande exempelvis för­bränningsteknisk forskning anser jag bör vara oförändrad. I min medels­beräkning för programmet Energitillförsel beräknas en insatsnivå motsva­rande 390 milj. kr. för treårsperioden 1987/90. För budgetåret 1987/88 beräknar jag 130 milj. kr.

3.2.7 Grundforskning och annan långsiktig forskning

Mitt förslag: Målet för insatserna inom programmen Energirelaterad grundforskning och Allmänna energisystemstudier bör vara att kom­plettera övrig mer seklorsinriktad FoU inom energiområdet med grundforskning och annan mer långsiktigt inriktad forskning. Ge­nom att stödja sädan FoU bör det bli möjligt att skapa goda och utvecklande forskarmiljöer vid våra universitet och högskolor. Vi­dare bör möjligheter öppnas för att inom energiforskningsprogram-mels ram fiilsätta forskartjänster inom universitet och högskolor. Den samhällsvetenskapliga och beteendevetenskapliga forskningen som berör energiområdet bör stärkas och bedrivas mer målinriktat. Mer tvärsektoriellt bedriven forskning bör ocksä främjas och miljö­frågorna bör uppmärksammas.

EFU:s förslag: Överensstämmer huvudsakligen med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser delar eller anför inga erinring­ar mol förslagen.

Skälen för mina förslag: I linje med EFU:s förslag föreslär jag en betydande förstärkning av den energirelaterade grundforskningen och annan mer långsiktigt tillämpad forskning. Det innebär nära nog en fördubbling av resurserna för detta område jämfört med innevarande treårsperiod. Här­igenom skapas goda och stabila forskarmiljöer.

För alt stärka långsikfighelen i de satsningar som ges kommer jag i det följande all föreslå all NFR i ökad utsträckning bör kunna tillsätta tjänster inom ramen för energiforskningsprogrammet. Vidare förordar jag att de tidsbegränsade forskartjänster som jag beräknade för innevarande pro­gram skall förlängas. När det gäller AES-programmet föreslår jag förslärk-

31

ningar och en ökad betoning av mer samhällsvetenskapligt inriktad forsk-     Prop. 1986/87:80 ning.

Jag övergår nu till att var för sig behandla EFU:s förslag till program för     Bilaga 12

Energirelaterad grundforskning och Allmänna energisyslemstudier.

Miljö- och

energidep.

Energirelaterad grundforskning

EFU föreslär atl Energirelaterad grundforskning ges en starkare ställning som särskilt program. Därigenom kan enligt EFU en bättre helhetssyn skapas när det gäller långsiktig, uthållig och ej mälstyrd forskning inom energiområdet. Ansvaret föreslås delas mellan NFR och STU. Studsvik föreslås inte längre få något ansvar inom detta program utan istället ges elt eget anslag. EFU anser atl en förstärkning av resurserna till grundforsk­ning och långsiktig forskning är angelägen.

NFR konstaterar all EFU:5 förslag innebär en väsentlig förstärkning av NFR:s resurser som skulle möjliggöra utökade insatser inom områdena förnybara energikällor och miljöeffekter. STU som tillstyrker EFU:s för­slag avser att pröva möjligheterna alt i ökad grad engagera STU:s tekniska forskningsrådsfunktion vid fördelning av stödet. Statens energiverk anser det angeläget att energiforskningen i högre grad än tidigare får möjligheter att utnyttja NFR:s kontaktnät och tillägna sig NFR:s arbetsmetoder. Delta bör på sikt kunna medföra att energiforskningens vetenskapliga kvalitet förbättras. Enligt Efn främjas en från både forsknings- och sektorssyn- 

punkt önskvärd långsikfig kunskapsuppbyggnad bäst genom en växelver­kan mellan högskolan och de berörda sektorsmyndigheterna. Flera former för samverkan, t.ex, obligatoriska samråd och vidareutveckling av samar­betet inom ramen för NFR:s energiutskolt, bör kunna användas. SACO/ SR anser inle alt EFU:s förslag till förstärkning av dels allmän naturveten­skaplig grundforskning, dels energirelaterad grundforskning är fillräckliga. Enligt SACO/SR:s mening bör finansieringen av olika forskningsprogram, 1. ex. pä energiområdet, diskuteras i elt samlat forskningspolitiskt perspek­fiv.

För egen del anser jag i likhet med EFU att någon mer detaljerad fördelning av medlen inte behöver göras på olika delposter. Inte heller anser jag det behövligt att föreskriva hur samarbetet bör bedrivas mellan olika organ. I linje med Efn:s och statens energiverks synpunkter bör ett vidgat samarbete mellan NFR och berörda sektorsmyndigheter vara efter­strävansvärt. Jag anser atl det genom mina förslag på detta område skapas en god balans mellan grundforskning och mer tillämpad FoU inom ener­giområdet. Jag återkommer strax med mina förslag rörande forskartjänster och tiil medel för verksamheten.

Allmänna energisystemstudier

Målet för området Allmänna energisyslemstudier (AES) bör enligt EFU vara att genom vetenskapliga systemstudier på energiområdet samt genom specifika studier avseende särskilt utvalda frågor bidra med underlag för den långsiktiga energipolitiken.

32

Efn tillstyrker huvudförslagets medelstilldelning, SNV understryker vik-     Prop. 1986/87:80 ten av atl AES ges tillräckliga resurser samt all miljöaspekterna ges en central roll i utformningen av programmet. Verket menar vidare att de     Bilaga 12 kulturella och sociala aspekterna är vikliga, HSFR anser att den rent     Miljö- och vetenskapliga delen av AES bör föras över till HSFR medan den deballsfi-     energidep. mulerande delen förs över lill FRN, LO föreslår all den del av teknikbe­vakningen som är sysleminriklad inte i nuvarande läge bör överföras till andra myndigheter utan i stället integreras i energiforskningsnämndens program för allmänna energisyslemstudier.

Jag anser atl den till AES hörande långsiktiga kunskapsuppbyggnaden har betydelse för all skapa ett vidgat underlag för statsmakternas energipo-lifiska beslut.

Innan jag går över till all lämna synpunkter på innehållet i programmet vill jag något beröra ansvaret för AES-programmel. De delvis förändrade arbetsuppgifter som Efn föreslås få under den närmaste treårsperioden och som jag senare kommer all återkomma fill medför emellertid att del är lämpligt att nämnden behåller ansvaret för AES-programmel och att del urformas så alt programmet indirekt kan utgöra ett stöd till de funktioner i övrigt som nämnden föresläs få.

EFU:s förslag utgör en god grund för fortsatta insaler inom programmet. Inom ramen för programmet bör Efn bl.a. kunna bevaka miljöfrågorna. Jag anser vidare i linje med EFU:s förslag att Efn bör begränsa antalet fasta forskargrupper men utan minskning av antalet fasta forskartjänster.

Sammanfattningsvis föreslår jag alt 21 milj. kr. avsätts för AES under nästa treårsperiod och 7 milj. kr. för budgetåret 1987/88.1 likhet med vad jag nyss har anfört om Energirelaterad grundforskning innebär delta en betydande förstärkning av resurserna jämfört med nuvarande ireårspro­gram.

Tillsa ttande a v forska rtjä nster m.m.

För alt bredda och fördjupa insatserna inom grundforskningsområdet före­slär EFU alt möjligheterna lill fleråriga tjänsteåtaganden, inrättande av forskartjänster m.m. förstärks inom ramen för energiforskningen. Detta innebär enligt EFU all NFR för den energirelaterade gmndforskningen skall få tillgäng lill samma medel för kompetensuppbyggnad som rådet förfogar över eller kommer atl förfoga över inom ramen för rådets ordina­rie program, EFU anser vidare att STU bör ges delvis likartade möjligheter vad avser tjänster inom sin del av Energirelaterad grundforskning,

NFR instämmer i EFU:s förslag och anser det angelägel alt rådet kan

agera pä samma villkor inom den energirelaterade grundforskningen som

inom rådets huvudsakliga verksamhetsområde. Rådet anser vidare all det

bör skapas förutsättningar för att överföra NFR-finansierade tjänster till

högskolans basanslag när så är motiverat frän vetenskapliga utgångspunk­

ter. Genom dessa åtgärder kan enligt NFR skapas bästa möjliga växelver­

kan med högskolan som inom andra områden. I anslagsframställan för

budgetåret 1987/88 har NFR begärt överförande av tvä tjänster, som hittills

33

3   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 12

bekostats med medel ur anslagsposten Energirelaterad grundforskning lill högskolans basanslag.

För egen del anser jag att det är väsentligt all en långsiktig kunskaps­uppbyggnad sker inom universitet och högskola som kan utgöra en bas på längre sikt för forskningen pä energiområdet. Därför delar jag EFU:s och NFR:s uppfattning atl del är väsentligt alt rådet fortsättningsvis inrättar särskilda tjänster när så bedöms motiverat.

När det gäller omfattningen av tjänstelillsätlningarna utgör det underiag som NFR har redovisat till utredningen en lämplig utgångspunkt (ca 25% tjänster och ca 75% projektbidrag, administration m.m.).

Överföring av medel frän energiforskningsprogrammel lill högskolans basanslag som NFR föreslär är positivt även från energipolitiska utgångs­punkter. Detta kan vara ett sätt att långsikfigt stärka högskolans basre­surser som även kan komma till nytta för energiforskningen. EnergipoU-tiska skäl talar emellertid för atl de insatser som sker inom programmet Energirelaterad gmndforskning tills vidare i princip bör hållas samman. Däremot bör de två tjänster som hitfills finansierats genom programmet Energirelaterad gmndforskning överföras till NFR resp. SLU. Myndighe­terna har hemställt om detta i sina anslagsframställningar. Cheferna för utbildnings- och jord bmksdepartemenlen har tidigare i dag beräknat medel för dessa tjänster som skall överföras till Uppsala universitet och SLU. Sammanlagt innebär det alt 1236000 kr. avräknas frän NFR:s del av energiforskningsprogrammet.

När det gäller mellanljänsler i övrigt vill jag erinra om att jag vid min anmälan av energiforskningsprogrammel för budgetåret 1983/84-1985/86 (prop. 1983/84:107 bil. 9 s. 36-37) föreslog inrättandet av 30 fidsbegrän-sade forskartjänster på.mellannivå. Enligt vad jag har erfarit har detta inneburit en värdefull kunskapsuppbyggnad vid berörda institutioner el. dyl. varför det även under kommande program bör kunna tillsältas nya tjänster eller vidmakthållas redan filisatta. Det bör ankomma pä statens energiverk alt i samråd med i första hand STU lämna förslag till hur dessa tjänster kan fördelas mellan olika teknikområden och högskolor. Vid min beräkning av anslag för berörda program inom energiverket och STU har jag beaktat detta särskilda medelsbehov.

Sammanfattningsvis beräknar jag insatserna för energirelaterad gmnd­forskning under nästa treårsperiod fill totalt 98764000 kr. fördelat på 71764000 kr. för NFR och 27000000 kr. för STU. För budgetåret 1987/88 beräknar jag insatserna inom NFR till 23588000 kr. och fill STU 9000000 kr. eller sammanlagt 32588000 kr.

3.2.8 Energirelaterad FoU inom transportområdet

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Mitt förslag: Syftet bör vara att långsiktigt minska oljeberoendet inom transportsektorn genom utveckling av effektivare motorer och drivsystem samt utveckling av konkurrenskraftiga drivmedel i första hand baserade på inhemska förnyelsebara råvaror. Den teknik som utvecklas bör samtidigt medverka till att på längre sikt nedbringa de skadliga utsläppen från transportsektorn. Insatserna på detta områ­de föresläs ske inom ramen för programmet Energitillförsel delpro­grammet Bränsleförädling samt integrerat i STU och TFB.

34

EFU;s förslag överensstämmer huvudsakligen med mina. EFU föreslär dock atl STU:s insatser bör ske i form av ett särskilt program inom energiforskningsprogrammet.

Remissinstanserna: SNV anser att arbetet med att minska utsläppen frän transportsektorn har gått för långsamt. Enligt verket kan de långtgående insatser inom transportsektorn för alt uppnå gällande mål om 30% reduk­tion av kväveoxidulsläppen mellan åren 1980-1995, som Sverige har för­bundit sig att genomföra, endast uppnäs genom åtgärder i transportsyste­met såsom hasfighetsbegränsningar, förbättrad kontroll av att gällande avgasreningskrav saml genom FoU för att utveckla miljövänligare for­donsteknik. Naturvårdsverket föreslår att möjligheterna till utveckling och demonstration av miljövänliga transportsystem i full skala utreds vidare och med sikte på en betydligt högre ambitionsnivå än hittills. Detta kan ske genom tillskapandet av en "transportsektorns förnyelsefond". Motoralko-holkomniiltén (MAK) betonar i sill remissyttrande behovet av ett långsik­tigt perspektiv på FoU eftersom det tar uppemot 10 är efter en introduktion innan en mer påtaglig andel av drivmedelsmarknaden kan bestå av ett alternativt drivmedel. Enligt Efn krävs del en övergripande strategi för transporterna i samhället, oriifattande såväl rälsbundna som landsvägs­bundna transporter, och en därur härledd flexibel och trovärdig drivme­delsstrategi. STU delar EFU:s uppfattning att fortsatt stöd bör ges i form av ett samlat iransporttekniskt program. Transportrådet (TPR) och över­styrelsen för civil beredskap (ÖCB) betonar beredskapsfrågornas centrala roll i samband med minskningen av oljeberoendet inom transportsektorn. Väg- och traftkinstitutet (VTI) betonar behovet av övergripande integrera­de studier för alt klarlägga hur oUka komponenter inom transportsystemet samverkar på kort och lång sikt. TFB är beredd att bistå vid utvärderingar av större demonstrationsprojekt.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Skalen för mina förslag: Energianvändningen inom transportsektorn har varit stabil under den senaste tioårsperioden. Så gott som hela sektorns energianvändning består av oljeprodukter (bensin och dieselolja). Samti­digt har oljeförbmkningen inom andra sektorer minskat.

På flera häll bedrivs i dag verksamhet som syftar till att åstadkomma en effektivare energianvändning inom transportsektorn, TPR:s arbete med energihushållningsfrågor för transportsektorn syftar bl.a. lill atl öka effek­tiviteten i transportsystemet, reducera energiförbrukningen och minska oljeberoendet. Forskningsinstanser inom energiområdet rörande åtgärder i transportsystemet stöds av transporlforskningsberedningen (TFB). Verk­samheten omfattar bl.a. studier rörande energi-bebyggelse-transporter. Stöd för insatser rörande energianvändning för transporter och samfärdsel inom området energianvändning i fordon lämnas av STU. Det gäller bl.a. utveckling av nya eller förbättrade mofioner och drivsystem. De insatser som sker inom TFB och STU och som har beröring med transportsektorn har till stor del finansierats via energiforskningsprogrammet.

Riksdagen beslutade år 1983 om en plan för alternativa drivmedel (prop. 1982/83:100, NU 14, rskr. 280). Enligt planen är målet för de statliga

35

36

insatserna under de närmaste åren att ge närmare underlag för etl beslut i slutet av 1980-lalel om introduktion av elt rent alkoholbränsle som drivme­del i slörre skala. En lägesrapport rörande planen överlämnades av energi­verket till regeringen i augusti 1986 (Motoralkoholer i Sverige, 1986:7).

Regeringen tillsatte i mars 1985 motoralkoholkommittén (MAK; I 1985:02) med uppgift att klariägga de samhällefiga förutsättningarna för en introduktion av inhemskt producerade motoralkoholer. Kommittén har i december 1986 framlagt betänkandet Alkoholer som motorbränsle (SOU 1986:51). 1 belänkandet som för närvarande är föremål för remissbehand­ling föresläs bl.a. en försöksverksamhet med drift av i första hand tyngre fordon med motoralkoholer. Regeringen beviljade i oktober 1986 Stiftelsen Svensk Etanolutveckling bidrag med högst 10 milj. kr. för att närmare klariägga fömtsättningarna för att uppföra en fullskaleanläggning för eta-nolprodukfion baserad på bl.a. jordbruksprodukter. Arbetet skall redovi­sas till regeringen under våren/sommaren 1987.

På regeringens uppdrag har STU utarbetat och fill regeringen redovisat rapporten Utveckling av miljövänliga alternafiva drivsystem (STU augusti 1986). I rapporten som utarbetats samtidigt med energiforskningsulred-ningens arbete har STU strävat efter att så långt möjligt beakta och integrera miljöaspekterna i energiforskningsprogrammel.

Riksdagen har beslutat om etl införande av obligatoriskt krav pä kataly­tisk avgasrening fr.o.m. 1989 års bilmodeller. Möjligheter finns att på frivillig väg införa katalytisk avgasrening redan fr.o.m. 1987 års bilmo­deller. Statens naturvärdsverk kommer inom kort alt överlämna förslag fill framfida avgasreningskrav för tyngre fordon till regeringen.

Riksdagen beslutade i slutet av är 1986 om en särskild bilavgaslag (prop. 1985/86:56, JoU 7, rskr. 106). Lagen syftar till atl förebygga att bilar och andra motordrivna fordon orsakar skada på människors hälsa eller på miljön genom utsläpp i luften av avgaser och andra ämnen. Genom lagen blir det möjligt att successivt skärpa kraven på avgasrening. SNV kommer enligt lagen att ges ett centralt myndighetsansvar.

Hämtöver har elt flertal utredningar och skrivelser inkommit lill miljö-och energideparlemenlel (tidigare industridepartementet) gällande energi­besparingar och miljöförbättringar inom transportsektorn. Det gäller ex­empelvis utvecklandet av alternativa motorer, förbättringar i befintliga kolvmotorer, introduktion av eldrivna bilar etc.

Jag kan för egen del konstatera att hittillsvarande insatser inom trans­portsektorn inte varit särskilt framgångsrika när det gäller all minska oljeberoendet och utsläppen av skadliga ämnen. Inom transportsektorn består oljeberoendet samtidigt som avgaser från motorfordon blir en allt­mer dominerande del av de totala föroreningarna. Miljöproblemen varierar dock myckel mellan olika regioner och orter.

Inom transportsektorn har ett flertal olika utredningar genomförts, riks­dagsbeslut fattats m. m. som från olika utgångspunkter påverkar energian­vändning och miljöpåverkan. Det gäller bl.a. statsmakternas beslut om drivmedelsbeskattning och föreskrifter rörande avgasutsläpp. Jag anser vidare all STU:s rapport om utveckling av miljövänliga alternativa driv­system utgör en viktig gmnd för en mer samlad syn på FoU inom Irans-

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

portsektorn. För att vi pä ett mer effektivt sätt skall kunna lösa de problem "   Prop. 1986/87:80

som transportsektorn är förknippad med och som jag redovisat fidigare

krävs att vi ytterligare koordinerar dessa insatser.

Bilaga 12

Jag anser därför alt en mer samlad syn pä transportsektorns energi- och Miljö- och miljökonsekvenser bör utvecklas. Jag noterar att denna uppfattning i prin- energidep. cip delas av flertalet remissinstanser, bl.a. Efn, TPR och MAK. Jag anser också i likhet med SNV att miljöfrågan bör ges en ökad tyngd vid dessa överväganden liksom i likhet med MAK att arbetet bör vara långsiktigt inriktat. Därför bör målet för FoU-satsningarna på detta område vara alt medverka fill att skapa ett mer energieffektivt och miljövänligt transport­system samtidigt som åtgärder vidtas för alt på lite längre sikt utveckla ett konkurtenskraftigt allernafivt drivmedel baserat på inhemska råvaror. Härigenom kan vi minska vårt oljeberoende och bli mindre sårbara för avbrott i oljetillförseln. Bästa tillgängliga teknik bör utnyttjas för att rena avgaserna från fordonen.

Chefen för kommunikationsdepartementet har tidigare denna dag be­handlat transportsektorns FoU och därvid redogjort för utgångspunkterna för del trafikpolitiska utvecklingsarbete som pågår med avsikt atl i en proposition under år 1988 lägga fram elt förslag fill trafikpolitiska riktlinjer inför 1990-talel. Trafikens miljöpåverkan är därvid en av de gmndläggande frågeställningarna. 1 samråd med cheferna för kommunikations- och in­dustridepartementet avser jag senare återkomma med förslag om fortsatt inriktning av den energirelaterade forskningen inom transportsektorn.

Energiteknik för transporter

Med hänsyn till transportsektorns stora oljeberoende föreslår EFU intensi­fierade insatser för atl utveckla nya motorer och drivsystem. EFU föreslår att insatserna inriktas pä delprogrammen Tekniska systemstudier m.m.. Drivmedelslinjen och Drivsystemlinjen; Arbetet föresläs även fortsätt­ningsvis bedrivas som ett program inom energiforskningen.

STU delar EFU:s förslag i denna del. MAK anser atl regeringen bör avvakta STU:s kommande utvärdering av projekt MIOO och MAK:s slut­betänkande innan man tar ställning fill medelsram och inriktning av pro­grammet Energiteknik för transporter. (MIOO är en försöksverksamhet med renmetanoldrift av etl 20-tal personbilar som finansieras via energi­forskningsprogrammet). Enligt Studsvik är inte programmet logiskt upp­byggt och olika insatsområden är dåligt samordnade. Vidare anser Studs­vik att MlOO-programmet bör fullföljas, FOA anser det vara av vikt att EFU:s förslag om en teknisk analys av alternativa beredskapslösningar avseende gengas och lunga dieselfordon genomförs. ÖCB bör enligt FOA medverka i detta arbete. Även ÖCB och MAK pekar pä behovet av all utveckla alternativ lill gengasen. MAK anser att förutsättningarna.för en inhemsk produktion av tändförbättrare i fredslid och i krislägen bör klar­läggas.

För egen del delar jag EFU:s bedömningar beträffande formerna för den

fortsatta verksamheten inom transportsektorn förutom på en punkt. Enligt

37

min uppfattning bör STU:s insatsområde Energiteknik för transporter    Prop. 1986/87:80 integreras i myndighetens ordinarie verksamhet.

Genom all integrera behandlingen av molorfrågorna m.m. blir det möj-     Bilaga 12 ligt att erhålla en mer samlad syn på dessa frågor inom STU innefattande     Miljö- Och både industri- och energipoliiiska aspekter. Jag anser vidare alt bl.a.     energidep. bilindustrin bör ta en mer aktiv del i det fortsatta utvecklingsarbetet på detta område.

Jag fömtsätter vidare alt STU fullföljer det samarbete som inleddes med SNV i samband med atl STU på regeringens uppdrag utarbetade rapporten miljövänliga drivsystem.

När det gäller remissinstansernas synpunkter anser jag att del bör an­komma på berörda myndigheter att överväga fortsatta insatser inom ramen för det s,k. MlOO-programmet. Vad avser arbetet med alt klarlägga förut­sättningarna för att hitta ett bättre alternafiv än gengas för krissituationer vill jag erinra om att statens energiverk sedan den I juli 1986 har del centrala myndighetsansvaret för energiberedskapsfrågorna innefattande bl.a. gengasprogrammet.

Alternativa drivmedel

Som ett insatsområde i delprogrammet Bränsleförädling, som jag tidigare redovisat (avsnitt 3.2.6), föreslår EFU att FoU för att utveckla ett konkur­renskraftigt elanoldrivmedel ges en hög prioritet, EFU föreslår vidare FoU pä en lägre nivå rörande metanol och direktförvätskning,

MAK tillstyrker att de fortsatta forskningsinsatserna i första hand inrik­tas pä FoU avseende produktion av elanol ur inhemska, cellulosahalliga råvaror, TPR ifrågasätter uppdelningen på elanol och metanol eftersom det är viktigt att se motoralkoholer som elt gemensamt forskningsområde. LRF föreslär en ökning av insatserna pä etanolomrädet till 25 milj. kr. och även i övrigt en energipolitik som tar sikte på största möjliga utnyttjande av detta inhemska och miljövänliga bränsle.

Jag delar EFU:s och MAK:s uppfattning all insatserna beträffande alternativa drivmedel inom delprogrammet Bränsleförädling bör inriktas mot elanol producerad ur cellulosa. Med anledning av LRF:s yttrande konstaterar jag att en mer samlad bild av vilka insatser som erfordras kan erhållas först sedan det arbete Stiftelsen Svensk Etanolutveckling har genomförts och redovisats lill regeringen samt regeringen tagit ställning till MAK:s förslag.

Energirelaterad transportsystemforskning

Enligt EFU skulle en integrering i TFB av de insatser som f.n. sker inom

energiforskningsprogrammet underlätta atl en helhetssyn anläggs och att

risken för felpriorileringar minskar. EFU anser att den FoU som rör

energiförsörjningen av tätorternas transporter, forskning som kan påverka

såväl energiåtgång som emissioner bör prioriteras. Studier rörande materi­

alhantering och tillämpning av modern informationsteknologi är enligt

EFU också betydelsefulla.

38

TFB har uppmärksammat problemområdet och satsat stora resurser på     Prop. 1986/87:80 olika delfrågor inom området. Projekten har bl. a. berört olika metoder att eifeklivisera trafiken. TFB avser inom kort att utarbeta elt program för     Bilaga 12 åtgärder inom miljöområdet innefattande övergripande systemfrågor och     Miljö- och enskilda komponenter såsom t.ex. fordon varvid bl.a. eldrift kommer att     energidep. las upp.  TPR har inget alt invända mot förslaget om integrering men framhåller att det är viktigt alt även fortsättningsvis vara uppmärksam på energiaspekterna sä att de inte kommer pä mellanhand vid en sådan inte­grering. Vidare mäste miljöfrågorna ges en stor tyngd, särskilt beträffande tätorternas transportsystem.

Jag anser i likhet med EFU att det finns övervägande skäl alt integrera delta insatsområde i beredningens allmänna program för iransportforsk-ning. I likhet med EFU anser jag att FoU rörande energianvändning och miljö bör prioriteras.

Sammanfattning

Jag föreslår alt de energiforskningsinsatser på transportområdet som görs inom STU och TFB integreras i resp, myndighels övriga verksamhet. En särskild strategi för fortsatta FoU-insatser när det gäller att ersätta olja inom transportsektorn och att begränsa sektorns miljöbelastning bör utar­betas snarast. Jag beräknar preliminärt följande resurser för STU:s och TFB:s integrerade insatser. Av de medel jag beräknat till STU kommer 2 milj. kr. årligen att användas för bestridande av förvaltningskostnader inom STU. Sammanlagt beräknar jag förvaltningskostnaderna uppgå till 6 milj. kr. under treårsperioden. Jag återkommer avslutningsvis till frågan om anslag för olika myndigheter.

Integrerade insatser

1987/88

1987/90

Energiteknik för transporter (STU)

26

,   80

Energirelaterad transportsystemforskning (TFB)

4

11

Summa

30

91

Statsrådet och chefen för kommunikationsdepartementet har tidigare denna dag beräknat medel för TFB. Likaså har statsrådet och chefen för industridepartementet beräknat medel för STU.

3.2.9 Studsvik

EFU förordar att Studsvik inte längre skall erhålla direktanslag inom

energiforskningsprogrammet. Ett basanslag till Studsvik för Gmndläggan­

de energiteknisk forskning bör finnas för att vidmakthålla och om möjligt

förstärka bolagets kompetens inom områden av slor betydelse för Sveriges

energiförsörjning. EFU anser att insatser avseende Ny kärnteknik inle

ligger i linje med ändamålet för energiforskningsprogrammel, men efter­

som det finns ett stort kvarvarande forskningsbehov på delta område

förordar EFU att medel ställs till Sludsviks förfogande över ett anslag

39

utanför energiforskningsprogrammel och att en referensgrupp med företrä­dare för industridepartementet, UD, SKI och FOA knyts till verksamheten för att styra den närmare inriktningen.

Enligt Studsvik innebär den av EFU föreslagna anslagsnivån att verk­samheten fortsättningsvis bedrivs på minimal nivå. Referensgruppen bör vidare enligt Studsvik kompletteras med företrädare från industrin, l.ex. Asea-Atom och kraftförelagen. SKI ansluter sig till EFU:s förslag att medel anslås direkt till Studsvik Energiteknik AB för fortsatt teknikbe­vakning på området Ny kärnteknik och alt en referensgmpp fillsätls. Om stödet knyts lill Studsvik får detta enligt Efn den principiella nackdelen att till myndighetsformen hörande myndigheter till insyn från allmänheten och styrning från statsmakterna saknas. Referensgruppen bör i stället admini­strativt knytas till förslagsvis SKI. Även FOA anser att programorganet bör vara en statlig myndighet. Statens vattenfallsverk anser alt SSI bör ingå i referensgruppen.

Enligt min uppfattning bör den kunskap som finns uppbyggd vid Studs­vik kunna spela en väsentlig roll i energipolitiken i vid bemärkelse. Det gäller i första hand den kompetens som har kopplingar till demonstration av olika energiprojekt. Vidare är den gmndläggande kompetens som byggts upp inom Studsvik på kärnenergiområdet av stor betydelse för det svenska kärnkraftsprogrammet.

Jag anser i likhet med EFU atl Ny kärnteknik inte fortsättningsvis bör ingå inom energiforskningsprogrammet. Eftersom kärnkraften skall av­vecklas i enlighet med riksdagens beslut behövs generellt sett inga insatser inom området ny kärnteknik annat än för sådana insatser som är motivera­de från säkerhetssynpunkt.

När det gäller Efn:s och FOA:s synpunkter på vilket organ som formellt bör ha programansvar anser jag alt det är av underordnad betydelse om medlen överförs direkt fill Studsvik eller inte. Del viktiga är att det kan skapas insyn i hur medlen används och det anser jag i princip att EFU:s förslag möjliggör. För all undvika alla tvivel om att medlen inle används på ett sätt som främjar det ändamål som de är avsedda för kan det vara lämpligt alt utse en frän Studsvik oberoende ordförande i gmppen. När det gäller statens vatlenfallsverk och Sludsviks synpunkter på referensgmp-pens sammansättning avser jag senare alt återkomma till regeringen med mina förslag rörande en sådan referensgrupp.

Mot denna bakgrund har jag beräknat att 32 milj. kr. avsätts för basverk­samhet inom Studsvik för budgetåren 1987/88-1989/90. Medlen bör över­föras till anslaget C 12. Bidrag fill verksamheten vid Studsvik Energiteknik AB. För budgetåret 1978/88 beräknar jag 11 milj. kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

3.2.10 Fusionsenergi

Genom riksdagens beslut (prop. 1984/85: 100 bil. 5, UU 1984/85:8, rskr. 168) är den svenska fusionsenergiforskningen ansluten till Euratoms fu­sionsforskningsprogram. Organisation och finansering av det svenska fu-sionsprogrammel är för närvarande komplicerad. UD svarar för Sveriges avgifter till Euratom och deltar i de övergripande kontakterna i fusions-

40

samarbetet som sker inom den Europeiska gemenskapen (EG). Dessa     Prop. 1986/87:80 medel uppgår för budgetåret 1986/87 till 42 milj. kr. och anvisas över anslag inom UD's verksamhetsområde. Efn hanterar medelsflödel till och från     Bilaga 12 EG, samordnar deltagandel i EG:s program saml svarar för finansiering av     Miljö- och del svenska programmet. Kostnaderna för detta uppgår till ca 20 milj. kr.     energidep. per år, varav ca 1/3 vardera bestrids av medel från energiforskningspro­grammet, anslagsposten Naturvetenskaplig forskning under Naturveten­skapliga forskningsrådet m. m. samt genom återbetalningar från Euratom.

EFU förordar atl hela ansvaret och all finansiering av den svenska fusionsforskningsverksamheten läggs på NFR. Skälet är bl.a. att NFR redan nu har ansvar för grundläggande fysikforskning inkluderande plas­mafysik. Det finns inte heller enligt EFU något starkt samband mellan fusionsforskning och annan energiforskning som kan motivera etl annat ställningstagande. Som en följd av delta föreslår EFU atl samtliga stats­budgetmedel för fusionsforskningen i fortsättningen redovisas på utbild­ningsdepartementets huvudtitel. Enligt EFU bör därför 28 milj. kr. för fusionsforskning avräknas ramen för energiforskningen och överföras lill utbildningsdepartementets huvudtitel.

Efn, NFR och Studsvik motsätter sig inte att fusionsforskningen över­förs fill NFR och att medel till den svenska verksamheten i fortsättningen fördelas via ulbildningsdepartementets huvudtitel. NFR hemställer vidare om ett mindre belopp utöver 28 milj. kr. för administration av det svenska deltagandel i det internationella fusionsforskningssamarbetei.

För egen del vill jag framhålla följande vad gäller Sveriges dellagande i fusionsforskningen. Jag har i dessa överväganden och de anslagsfrågor som jag redovisat i del följande samrätt med chefen för utbildningsdeparte­mentet och statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]. I likhet med EFU anser jag att fusionsforsk­ningen har en sådan karaktär av grundforskning att ansvaret i sin helhet bör överföras till NFR. Anslagen bör därför i enlighet med utredningens förslag i fortsättningen beräknas under utbildningsdepartementets huvudti­tel. Ansvaret för deltagandet i fusionsforskningssamarbele och för den svenska verksamheten bör därför överföras till utbildningsdepartementet och NFR fr.o.m. den Ijuli 1987.

I likhet med EFU anser jag alt 28 milj. kr. bör avräknas energiforsk­ningsramen för budgetåren 1987/88-1989/90 och överföras lill åttonde huvudtitelns anslag D 32 Naturvetenskapliga forskningsrådet m.m. Che­fen för utbildningsdepartementet har tidigare i dag beräknat medel för NFR:s del av fusionsforskningen. Vid medelsberäkningen har jag även beaktat atl vissa resurser bör filiföras NFR för ökade kostnader för admini­strationen av fusionsforskningsverksamheien. Jag har mot denna bak­grund beräknat att ytterligare 0,3 milj. kr. eller sammanlagt 28,3 milj. kr. bör överföras fill åttonde huvudtitelns anslag D 32 Naturvetenskapliga forskningsrådet m. m. för treårsperioden.

Statsrådet och chefen för utbildningsdepartementet har tidigare denna. dag beräknat medel för Sveriges fortsatta deltagande i del Europeiska fusionsforskningssamarbetei.

41

4   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 80. Bilaga 12

3.2.11 Basanslag bioenergi

Prop. 1986/87:80

Med tanke på bioenergins långsiktiga betydelse och behov av uthållig, stabil forskning som kan fömises för vissa bioenergiområden föreslår EFU     "''gä 12 att SLU erhåller vissa medel för bioenergiforskning över sill huvudanslag     M'ljO- och under nionde huvudtiteln (jordbruksdepartementet). Syftet med stödet är     energidep. enligt EFU atl bygga upp permanenta forskargmpper inom några nyckel­områden och garantera oberoende och kontinuitet i den forskning som bedrivs. Totalt bör enligt EFU ca 16 heltidstjänster på varierande nivå inrättats. Basanslagen utgör enligt EFU elt komplement lill sektorsresur­serna och SLU bör samråda med statens energiverk om medlens fördel­ning.

SLU finner det mycket angeläget all den permanenta och långsiktiga forskning som bedrivs inom detta område finansieras med fasta medel. SLU understryker vidare behovet av fasta basresurser för att kunna bedri­va utbildning inom området. Även om den föreslagna överföringen genom­förs kommer emellertid huvuddelen av bioenergiforskningen alt fortfaran­de vara externfinansierad. SLU föreslår därför all det överförda beloppet under den första treårsperioden fördubblas till 24 milj. kr. och utgår från att ytterligare resurser kommer alt filiföras basanslaget under kommande år. Enligt Efn bör den särskilda medelstilldelningen ses som en markering av alt visst ansvar även för skogsenergiforskningen i övrigt bör kunna las av skogsforskningens ordinarie finansiärer. Vid regeringens medelsberäk­ning bör dock beaktas atl de ogynnsamma marknadsförutsättningar, som de låga oljepriserna medfört för skogsbränslen, allvarligt kan nedsätta 

 företagens förmåga att ta över finansieringsansvaret.

Jag anser i likhet med EFU att det är lämpligt alt anvisa ett särskilt basanslag till SLU. Som jag nyss konstaterade vid min behandling av programmet Energitillförsel tillhör biobränslesektorn en av de sektorer som bör prioriteras under den kommande treårsperioden. Vid min beräk­ning av basanslag bioenergi har jag särskilt bedömt behovet av resurser som bör avsättas för mer grundläggande FoU pä detta område mot bak­grund av de av EFU förordade principerna och mina inledningsvis angivna utgångspunkter för inriktningen av del framtida stafiiga energiforsknings­stödet. Detta innebär att stödet från energiforskningen i fortsättningen bör avse mer gmndläggande FoU pä bioenergiområdet.

I linje med detta bör utvecklingskostnader pä sädana områden som närmar sig kommersiell introduktion i ökad utsträckning finansieras av företag eller gemensamt finansierade forskningsorgan. Så t.ex. anser jag att lantbmkel bör ta ett ökat ansvar för fortsatt utveckling av energiskogs­odling innefattande utmstning för plantering och skörd m. m. Jag har med tillfredsställelse kunnat konstatera etl ökat intresse från lantbrukskoopera­tionen att finansiellt medverka i forsknings- och utvecklingsarbete rörande biobränsle. Självfallet fär principen om gemensam finansiering prövas från fall till fall när frågan om stöd aktualiseras.

Jag anser att EFU:s förslag är väl avvägt och föreslår därför att 12 milj.

kr. för budgetåren 1987/88-1989/90 för m.cr grundläggande FoU inom

biobränsleområdel vid SLU överförs till jordbruksdepartementets huvud­

titel. Chefen för jordbruksdepartementet har tidigare denna dag beräknat

medel för SLU.

Avslutningsvis vill jag konstatera att det är mycket väsentligt att den kompelens av mer grundläggande art som finns inom SLU kan bibehållas även i framtiden. Del gäller inte minst fortsatt FoU rörande odling av energiskog och energigrödor. Jag kommer noggrant all följa utvecklingen på detta område. Jag har i denna fråga samrått med chefen för jordbruksde­partementet.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

3.2.12 Soimätningar

EFU har föreslagit atl 3 milj. kr. för treårsperioden bör anvisas lill SMHI för soimätningar. SMHI tillstyrker utredningens förslag. Jag ansluter mig till EFU:s förslag.

3.2.13 Organisatoriska frågor

Styrning av den samlade energiforskningen

Enligt EFU har staten så länge energifrågorna utgör ett politiskt priori­terat område anledning alt skapa sig en överblick över det totala stödet till energirelaterad FoU och att kunna styra resurser till de delar av energiom­rådet där behovet av FoU är störst. Detta bör av praktiska skäl ske genom treärsbeslut i vilka den huvudsakliga inriktningen och medelsfördelningen läggs fast.

När det gäller uppföljningen av de insatser som föreslås bli integrerade måste utgångspunkten enligt EFU vara en så fullständig information som möjligt om den energiforskning som bedrivs såväl inom kvarvarande ener­giforskningsanslag som i andra former. En löpande redovisning av all energirelaterad forskning är av stort värde för att följa utvecklingen inom energiforskningen.

Vid sidan av förbättrad information anser EFU utvärderingar vara myc­ket vikfiga. Varje myndighet bör inom sig genomföra vetenskapliga och teknisk-ekonomiska utvärderingar som elt led i sin interna planering och sin fortgående kvalitetskontroll. EFU vill därtill hävda att externa utvärde­ringar också är nödvändiga. EFU anser Efn:s utvärderande och utredande verksamhet vara ett betydelsefullt inslag i samhällets insyn i och styrning av energiforskningen.

Statens energiverk tillstyrker EFU:s förslag om atl en samlad översyn av energiforskningens omfattning, inriktning och organisation genomförs . med lämpliga tidsintervall. Verket fillstyrker vidare atl myndigheterna åläggs att fortlöpande och i ökad utsträckning utvärdera verksamheten inom det egna ansvarsområdet. FOA föreslär alt redovisningar av energi­relaterade forsknings- och utvecklingsinsatser skall göras inför Efn ochatt denna myndighet tilldelas ett särskilt ansvar att följa upp och bevaka dessa frågor. De utvärderingar som myndigheterna skall åläggas att göra inom sina områden bör inte vara alltför strikt tekniskt-ekonomiskl avgränsade, utan bör även kunna belysa andra aspekter. Efn bör här, vid behov, kunna ge slöd. Dessa utvärderingar är bl.a. av vikt för att programorganen skall utveckla sin egen kompelens.

43

Enligt LO är det svårt att få en överblick över kunskapsläget. Det är     Prop. 1986/87:80 också svårt att åteifinna lätt tillgänglig informafion i en viss energifråga. Överblickbarhet, anpassning till olika målgrupper samt möjlighet att åter-     Bilaga 12 finna speciell information är en viktig uppgift för att öka energiforskning-     Miljö- och ens effekfivitet och genomslag i planeringen. LO menar alt frågan om     energidep. informatioiissamordning, spridning och nyttiggörande av forskningsresul­taten bör ägnas större uppmärksamhet. Även STU och Efn uppmärksam­mar alt informationen om uppnådda resultat inom energiforskningsområ­det bör förbättras. Industriförbundet instämmer i utredningens slutsatser beträffande betydelsen av utvärderingar av energiforskningen. Den bris­tande kännedomen om fillgängligt utvärderingsmaterial bör ge de ansvari­ga anledning atl begrunda såväl utvärderingarnas kvalité som sättet att föra ut information frän forskningsprogrammen.

För egen del anser jag atl EFU:s förslag och remissinstansernas syn­punkter ger ett bra underiag för kommande ställningstaganden rörande information, uppföljning och utvärdering inom den totala energiforskning­en.

Energiforskningsnämnden

EFU:s förslag beträffande Efn innebär i korthet följande:

 Efn bör kvarstå som fristående myndighet sä länge som det finns ett

energipolitiskt behov av en samlad överblick och en övergripande styr­

ning av statens stöd till energirelaterad FoU.

Efn bör inte ansvara för stod till teknisk eller naturvetenskaplig forsk­ning, utöver vad som ingår i AES-programmel.

Efn bör som huvuduppgift dels ha utvärderingar, utredningar, samord­ning, statistik och information, dels vara programansvarig för AES-programmet.

Efn bör i mer organiserad form samverka med såväl regeringskansliet som övriga myndigheter med energiforskningsuppgifter.

Efn:s styrelse bör som ordförande ha generaldirektören i statens energi­verk. Vidare bör ingå företrädare för allmänintressen, forskning och energiindustri.

Ett utvärderingsräd bör knytas till Efn för bättre kontakt med bl.a. berörda myndigheter.

Efn fillstyrker utredningens förslag om renodling av Efn:s roll som

oberoende och kritisk granskare och som ett organ för övergripande och

långsiktiga frågor. Den oberoende ställningen bör enligt Efn avspeglas i

valet av styrelseledamöter och i styrelsens arbete. Förslagen om vissa

ökade uppgifter inom utredningsverksamheten samt inrättandet av ett

utvärderingsråd tillstyrks också. Statens energiverk anför inga erinringar

mot förslaget i denna del. Enligt STU:s uppfattning är del angeläget att Efn

ges en i förhållande till övriga myndigheter sidoordnad ställning med

inriktning på övergripande frågor. FOA understryker vikten av atl Efn:s

ställning stärks och att myndigheten även fortsättningsvis ges en oberoen­

de ställning dä dess roll lill stor del består av ett kritiskt prövande av andra

44

verksamheter. ÖCB anser att Efn bör behandla beredskapsfrågorna inom ramen för utvärderingsrådets arbete.

RRV ansluter sig i stort till EFU:s övergripande syn på organisalions-och styrningsfrågorna och den renodling av Efn:s roll och uppgifter som EFU föreslår. Frågan om Efn:s ställning som etl oberoende och fristående utvärderingsorgan i förhållande till det nya miljö- och energideparlemenlel torde dock enligt RRV kunna övervägas ytterligare. LO anser atl en myndighet, l.ex. statens naturvårdsverk, bör ges ett klart utsagl ansvar för forskning kring miljöpåverkan vid energiomvandling och att oklarheter om ansvarsfördelningen undviks. Industriförbundet instämmer i utredarens slutsatser beträffande betydelsen av utvärderingar av energiforskningen. Den bristande kännedomen om tillgängligt utvärderingsmaterial bör ge de ansvariga anledning att begrunda såväl utvärderingarnas kvalitet som sät­tet att föra ut information frän forskningsprogrammen.

För egen del anser jag all Efn i första hand bör ha en stödjande funkfion inom'energiforskningen och inte ges ett ansvar för övergripande styrning av statens stöd till energirelaterad FoU. Jag delar därför inte EFU:s uppfattning på denna punkl.

Till Efn:s huvudsakliga framtida arbetsuppgifter hör ansvaret för AES-programmet, som jag tidigare behandlat, saml alt genomföra vissa övergri­pande utvärderingar och utredningar, statistik och information. Det kan gälla utredningar av vissa frågeställningar eller utvärderingar av vissa funktioner eller delar av energiforskningsprogrammel eller övriga insatser inom energiforskningen. Sådana insatser kan antingen ske pä uppdrag av regeringen, initieras av nämnden själv eller genomföras i samarbete med programorganen.

För alt stärka Efn:s samordnande funktioner bör i enlighet med EFU:s förslag bör ett särskilt utvärderingsräd bildas.

Del ankommer på regeringen alt besluta om ordföranden och ledamöter i Efn liksom alt meddela erforderliga föreskrifter rörande råden.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

45

3.2.14 Sammanställning av integrerade insater inom energiforskningen för      Prop. 1986/87:80

budgetåret 1987/88-1989/90

_________________________________________________     Bilaga 12

Integrerade insatser (milj. kr.)

1987/88

1987/90

Miljö- OCh

. energidep.

Kommunikationsdeparlemenlet

14, Transporlforskningsberedningen

Äntlamål: Energirelaterad transportsystem

4

11

K4. Bidrag till Sveriges meteorologiska och

hydrologiska institut

Ändamål: Solmätningar

1

3

Utbildningsdepartementet

D32. Naturvetenskapliga forskningsrådet m. m.

Ändamål: Fusion

'

10

28,3

Jordbruksdepartementet

Gl. Sveriges lantbruksuniversitet

Ändamål: Basanslag bioenergi

4

12

Industridepartementet

Fl. Styrelsen   för   leknisk   utveckling:   Teknisk forskning och utveckling

Ändamål: Energiteknik för transporter

24

74

F2. Styrelsen för teknisk utveckling: Förvaltnings­

kostnader

Ändamål: Förvaltningskostnader inom STU

2

6

Miljö- och energidepartementet

CM. Bidrag till Studsvik energiteknik AB m, m.

Ändamål: Basanslag till Studsvik

11

32

56

166,3

De programansvariga organen har för sin planering och organisation av insatserna behov av alt kunna göra fleråriga åtaganden. Jag förordar därför att regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande att, i samband med stöd till forskning och utveckling inom energiområdet, ikläda staten viss ekono­misk förpliktelse.

4 Hemställan

Med hänvisning lill vad jag har anfört hemställer jag att regeringen dels bereder riksdagen tillfälle

1.  att ta del av vad jag anfört om den framtida forskningen inom

miljövårdsområdet,

dels föreslår riksdagen

2.  att godkänna de riktlinjer för energiforskningen som jag har

förordat.

5 Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88

I prop. 1986/87:100 bil. 16 har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvak­

tan på särskild proposition i ämnet, under anslaget B4. Miljövårdsforsk-

46

ning beräkna ett reservationsanslag av 68 150000 kr: och under anslaget     Prop. 1986/87:80 C6. Energiforskning beräkna ett reservationsanslag av 305000000 kr.

Jag anhåller att nu få anmäla dessa frågor. Jag tar i anslutning härtill     Bilaga 12 också upp frågan om anvisande av särskilda medel till kemikalieinspek-     Miljö- och tionen för det arbete med handlingsprogrammet för minskning av bekämp-     energidep. ningsmedelsan vändningen i jordbmket som jag berört i det föregående. Jag lar vidare upp frågan om ett särskilt anslag för inredning och utrustning av lokaler vid vissa myndigheter inom miljö- och energidepartementets an­svarsområde. Slutligen tar jag upp frågan om ytteriigare medel för basverk­samheten vid Studsvik Energiteknik AB.

Fjortonde huvudtiteln

B. Miljö

B 4. Miljövårdsforskning

1985/86 Utgift

65770925

Reservation

3145222

1986/87 Anslag

68150000

1987/88 Förslag

84500000

Från anslaget bestrids kostnader för fillämpad forskning inom miljö­vårdsområdet. En särskild forskningsnämnd med företrädare för såväl forskare som avnämare beslutar om anslagets närmare användning. Frän anslaget bestrids vidare kostnaderna för det statliga stödet till kollekfiv forskning inom miljövårdsområdet.

Statens naturvårdsverk

Inför budgetåret 1987/88 kommer vissa projekt rörande bl.a. biologiska effekter av skogsindustriella utsläpp och testsystem för kemiska sub­stanser att avslutas. Det utrymme som skapas härigenom och genom omprioritering kommer att användas för full utbyggnad av projekt rörande miljömedicinskl varningssystem, för fortsatt forskning om biologiska ef­fekter av skogsindustriella utsläpp, för start av ett nytt projektområde avseende karaktärisering av utsläpp till luft och för inrättande av ytterliga­re två extra forskartjänster.

Inom en med 5% höjd reell ram kan ytterligare angelägna satsningar

realiseras. Bland dessa bör främst nämnas bl.a. inrättandet av ytterligare

extra forskartjänster. Forskningsnämnden har hittills förmått inrätta extra

forskartjänster med en takt av två tjänster per år. Takten har begränsats av

möjligheterna att skaffa ekonomiskt utrymme inom befinUiga ramar. För

närvarande finns förslag om tiotalet välmotiverade ämnesområden. Tjäns­

terna medger uppbyggnad av fast kompetens vid högskolan som kommer

både miljövården och högskolan till del. Ämnesbeskrivningarna formule­

ras i samråd med högskolan. De är normalt vitt formulerade och medger

därför i regel en god anpassning till högskolans tidigare fasta resurser

47

samtidigt som det finns en flexibilitet i tjänsterna att möta förändringar i problemen inom miljövårdsområdet. För inrättande av fyra extra forskar­tjänster söks 2 milj. kr.

Rent generellt är goda internationella kontakter av avgörande betydelse för kvaliteten på vår egen forskning. Forskningsnämnden har därför som tidigare påpekats alltid hävdat och på olika sätt sökt underiätta svenska forskares internationella kontakter. Allt fler av de problem som bearbetas inom miljövårdsområdet kräver lösningar i samarbete mellan olika länder. Det är nödvändigt att forskningssamarbete organiseras mellan länderna inom dessa områden.

Inom en förstärkt forskningsram kan även vissa andra satsningar rym­mas t.ex. långtidsaspekler pä miljöstörningar, samhällsvetenskaplig forsk­ning och forskning om sälslammen i Östersjön.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Föredragandens överväganden

För att en fortsatt aktiv satsning på miljövårdsforskningen skall bli möjlig bör anslaget räknas upp i huvudsak i enlighet med vad naturvärdsverket föreslagit, dvs. med en reell ökning av anslaget med ca 5%. Därutöver har jag i enlighet med vad jag fidigare redovisat beräknat 10 milj. kr. för ökade insatser när det gäller forskning om havsföroreningar.

Vidare har jag räknat medel för fortsatt stöd lill kollektiv forskning inom miljövårdsområdet. Företrädare för staten har den 5 december 1986 under förbehåll för regeringens godkännande träffat avtal med företrädare för Föreningen för Industriell Miljövårdsforskning om gemensam finansiering av forsknings- och utvecklingsverksamhet inom miljövårdsområdet för budgetåret 1987/88. Enligt avtalet skall staten tillskjuta 10,1 milj. kr. och föreningen 11,8 milj. kr., vilket innebär en ökning med omkring 5% från vardera partens sida jämfört med nu löpande etlårsavtal. Verksamheten skall bedrivas i enlighet med ett till avtalet fogat ramprogram. Ansvaret för programmets genomförande avses liksom hittills åvila Stiftelsen Insfitutel för vatten- och luflvårdsforskning.

Anslaget lill miljövärdsforskning bör för nästa budgetår föras upp med sammanlagt 84,5 milj. kr. vilket innebär en ökning med drygt 16 milj. kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen att ikläda sig de ekonomiska förpliktel­ser som följer av det avtal angående stöd till kollektiv forskning inom miljövårdsområdet som jag har nämnt i det föregående,

2.

till Miljövårdsforskning för budgetåret 1987/88 anvisa ett reser­vationsanslag av 84500000 kr.

B 6. Särskilda projekt på miljövårdens område

I prop. 1986/87:100 bil. 16 har regeringen under denna rubrik föreslagit atl 15,5 milj. kr. anvisas för budgetåret 1987/88. Med hänvisning till vad jag

48

tidigare anfört om behovet av särskilda resurser fill kemikalieinspektionen för genomförandel av handlingsprogrammet för att minska bekämpnings­medelsanvändningen jordbruket bör ytterligare 2 milj. kr. tillföras ansla­get.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

atl till Särskilda projekt på miljövårdens område för budgetåret 1987/88 utöver i prop. 1986/87: 100 bil. 16 föreslaget reservationsan­slag anvisa ytterligare 2000000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

B17. Inredning och utrustning av lokaler vid vissa myndigheter

Nytt anslag (förslag)     9700000

Frän anslaget bestrids kostnader för inredning och utrustning av lokaler vid vissa myndigheter inom miljö- och energidepartementels verksamhets­område. Byggnadsstyrelsen har inredningsansvar för myndigheterna och utmstningsnämnden för universitet och högskolor (UUH) har utmslnings-ansvar. För innevarande år disponerar byggnadsstyrelsen och UUH vissa medel för vissa myndigheter under jordbruksdepartementets huvudtitel, anslaget Inredning och utmstning av lokaler vid Sveriges lantbruksuniver­sitet m. m. För inredning och utrustning lill statens naturvårdsverk finns tidigare uppförda särskilda kostnadsramar, som har godkänts av riksdagen (prop. 1985/86:74 och 100, bil. 11, JoU 13, rskr 165).

Statens naturvårdsverk

Inredning

Byggnadsstyrelsen

Ersättningsanskaffningar m.m. För inredningskompletteringar m.m. före­släs att en kostnadsram Ersättningsanskaffningar m.m. budgetåret 1987/88 förs upp med 0,6 milj. kr.

Utrustning

Utrustningsnämnden för universitet och högskolor (UUH)

UUH föreslår att en kostnadsram Ersättningsanskaffningar m.m. budget­året 1987/88 av 10,7 milj. kr. förs upp i utmstningsplanen.

Föredragandens överväganden

Jag vill inledningsvis hänvisa fill att vissa kostnadsramar förts över från inrednings- resp. utrustningsplanen under anslaget G4 Inredning och ut­mstning av lokaler vid Sveriges lantbmksuniversitet m.m. under jord­bmksdepartementets huvudtitel, såvitt avser statens naturvårdsverk.

49

Jag förordar att under mbriken Statens naturvärdsverk Ersättningsan­skaffningar m.m. budgetåret 1987/88 förs upp en kostnadsram av 0,6 milj. kr. Inom ramen har medel beräknats för komplettering och ersättningsan­skaffning av inredning av lokaler med anknytning lill forsknings- och försöksverksamhet vid naturvårdsverket. För budgetåret 1987/88 förs vi­dare upp en kostnadsram pä 8 milj. kr. för utmstning av nämnda lokaler.

Med utgångspunkt i de förslag som byggnadsstyrelsen och UUH har redovisat förordar jag att följande inrednings- och utmstningsplan läggs lill gmnd för medelsberäkningen för nästa budgetår.

Inrednings- och utrustningsplan (1000-tal kr)

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Kostnadsram

Medelsförbrukning

defini­tiv ram

art'

t.o.m.

1986-

06-30

Beräknad för

1986/87      1987/88

Inredningsobjeki

Statens naturvårdsverk

Ersättningsanskaffningar m.m.

Budgetåret 1987/88 Budgetåret 1986/87 Budgetåret 1985/86 Budgetåret 1984/85 Miljökontroll­laboratorium

600 1400 1300 5000

1500

3574="

3574"

4900"       1325

9800

9799"

Utrustningsobjekt Projekt färdigställda före

1986-06-30 men ännu ej

11930

slutredovisade

Statens naturvårdsverk

Miljökontrolllaboratorium      3000

Ersättningsanskaffningar

m.m.

Budgetåret 1987/88

Budgetåret 1986/87

Budgetåret 1985/86

8000 7655 6500

37085 46885

1940" 1940"

SOOO"      8400

18340" 28139"

' Art av kostnadsram för resp. objekt

1 Av statsmaktema tidigare godtagen kostnadsram

3 Ny kostnadsram

 Medelsbehovet t.o.m. 1986/87 har beräknats under jordbruksdepartementets hu­vudtitel

> Prisläget 1986-01-01

Anslagsbehovet för nästa budgetår beräknar jag för inredning avmndat till 1,3 milj. kr. och för utmstning till 8,4 milj. kr., sammanlagt 9,7 milj. kr.

Byggnadsstyrelsen och UUH far för varje i inrednings- och utmstnings­planen upptaget objekt lägga ut beställningar intill högst det belopp som

50

angetls som kostnadsram för objektet med avdrag för de medel som har förbrukats vid tidpunkten for beställningen. För nästa budgetår innebär detta att myndigheterna fär lämnas medgivande atl beställa inredning och utmstning av lokaler vid statens naturvårdsverk för ett sammanlagt belopp av (46885-28139) avmndat 18,7 milj. kr., allt att betalas fidigast under budgetåret 1988/89. Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen att

1. bemyndiga regeringen att besluta om anskaffning av inredning

och utmstning av lokaler vid statens naturvårdsverk inom de kost­

nadsramar som jag har förordat i det föregående,

2. till Inredning och utrustning av lokaler vid vissa myndigheter

för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 9700000 kr.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

C Energi

C 6. Energiforskning

1985/86 Utgift 1986/87 Anslag 1987/88 Förslag

65653607 305000000 293588000

Reservation

384794109

Under anslaget redovisas utgifterna för statens stöd för forskning och utveckling på energiområdet inom ramen för Huvudprogram Energiforsk­ning.

Jag har i det föregående (avsnitt 3) redovisat mina överväganden och förslag beträffande riktlinjer och resurser för energiforskningen under bud­getåren 1987/88-1989/90 mot bakgmnd av energiforskningsutredningens förslag. Inom Huvudprogram Energiforskning beräknar jag för budgetåret 1987/88 293 588 000 kr. fördelat på program i huvudsak enligt sammanställ­ningen. För budgetåren 1987/88-1989/90 beräknar jag all sammanlagt 882464000 kr. för Huvudprogram Energiforskning.

Program inom

1987/88-

Huvudprogram Energiforskning

1987/88

1989/90

1. Industrins energianvändning

77000000

230000000

2. Energianvändning för bebyggelse

23000000

69000000

3. Energitillförsel

130000000

390000000

4. Energirelaterad grundforskning

32588000

98764000

5. Allmänna energisystemstudier

7000000

21000000

Energiforskningsnämnden,

basanlag och reserv

till regeringens disposition

24000000

73000000

Summa för Huvudprogrammet Energiforskning

293588000

882464000

De programansvariga organen har för sin planering och organisation av insatserna inom huvudprogrammet behov av att kunna göra fleråriga åta­ganden. Alltsedan energiforskningsprogrammet startades har regeringen haft bemyndigande atl i samband med stöd till energiforskningen göra

51

åtaganden även för flera är efter del aktuella budgetåret och efter det beslutade treårsprogrammets slut. Sådana bemyndiganden bör fä lämnas även under budgetåret 1987/88 för att möjliggöra kontinuitet och långsik­tighet i forsknings- och utvecklingsverksamheten. Detta är av särskild vikt för insatser inom bl, a. grundforskningen.

Jag beräknar behovet därav till 150 milj. kr. för åtaganden avseende budgetåret 1988/89 100 milj. kr. för åtaganden avseende budgetåret 1989/ 90, 50 milj. kr. för åtaganden avseende budgetåret 1990/91 och 10 milj. kr. för åtaganden avseende budgetåret 1991/92. Jag förordar att regeringen inhämtar dessa bemyndiganden av riksdagen. Lämnas bemyndigande an­kommer det på regeringen att meddela de närmare föreskrifter som erford­ras.

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen alt

1.

medge atl under budgetåren 1987/88-1989/90 får användas 882464000 kr. utöver de medel som ej disponerats under budgetåret 1986/87 för Huvudprogram Energiforskning,

2.

bemyndiga regeringen att under budgetåret 1987/88 ikläda sta­ten ekonomisk förpliktelse i samband med slöd till forskning och utveckling inom energiområdet som, i beräknat redan fattade beslut, innebär åtaganden om 150000000 kr. för budgetåret 1988/89, lOOOOOOOO kr. för budgetåret 1989/90, 50000000 kr. för budgetåret 1990/91 samt 10000000 kr. för budgetåret 1991/92,

3.

lill Energiforskning för budgetåret 1987/88 anvisa ett reserva­tionsanslag av 293588000 kr.

C 12, Bidrag till verksamheten vid Studsvik Energiteknik AB

I prop. 1986/87:100 bil. 16 har regeringen under denna mbrik föreslagit att 41,6 milj. kr. anvisas för budgetåret 1987/88. Med hänvisning till vad jag tidigare anfört (avsnitt 3.2.9) om behovet av särskilda resurser för gmnd­läggande energirelaterad forskning vid Studsvik bör ytterligare 11 milj. kr, tillföras anslaget budgetåret 1987/88.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen att

1. till Bidrag till verksamheten vid Studsvik Energiteknik AB för budgetåret 1987/88 utöver i prop. 1986/87:100 bil. 16 föreslaget reservationsanslag anvisa ytterligare 11 OOOOOO kr.

52

Innehållsförteckning

1

Inledning ......................................................... 

I

2

Miljövårdsforskning   .......................................... 

.... 

1

2.1

Allmänt   ..................................................... 

.... 

1

2.2

Miljövårdsforskning inom olika samhällssektorer   . 

.... 

5

2.3

Forskning om havsföroreningar   ...................... 

.... 

6

2.4

Toxikologisk forskning   .................................. 

.... 

8

2.5

Naturvårdsverkets forskningsstöd   .................. 

.... 

9

2.6

Minskad användning av bekämpningsmedel inom jordbmket  .

10

3 Energiforskning  ................................................ 

.. 

12

3.1

Inledning   ................................................... 

.. 

12

3.2

Föredragandens överväganden   ...................... 

.. 

13

3.2.1 Utgångspunkter för fortsatt forskning inom energiområ­

det ............................................................ 

13

3.2.2

Internafionellt energiforskningssamarbete   ... 

.. 

16

3.2.3

Mina förslag i huvuddrag  .......................... 

.. 

17

3.2.4

Industrins energianvändning ...................... 

.. 

18

3.2.5

Energianvändning för bebyggelse Nya energisystem ..

21

3.2.6

Energitillförsel  ........................................ 

.. 

23

3.2.7

Gmndforskning och annan långsiktig forskning        

31

3.2.8

Energirelaterad FoU inom transportområdet .. 

.. 

34

3.2.9

Studsvik   .............................................. 

.. 

39

3.2.10

Fusionsenergi ........................................ 

.. 

40

3.2.11

Basanlag bioenergi   ................................ 

42

3.2.12

Solmätningar   ....................................... 

.. 

43

3.2.13

Organisatoriska frågor   ........................... 

.. 

43

3.2.14

Sammanställning av integrerade insatser inom energi­forskningen för budgetåret 1987/88-1989/90   ........................................................... 

46

4

Hemställan  ...................................................... 

46

5

Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88    ................ 

46

B 4.   Miljövärdsforskning   ................. :................. 

47

B 6.   Särskilda projekt inom miljövårdens område   .... 

.. 

48

B 17. Inredning och utrustning av lokaler vid vissa

myndigheter   .............................................. 

49

C 6.   Energiforskning   ......................................... 

51

C 12. Bidrag lill verksamheten vid Studsvik Energiteknik AB         

52

Prop. 1986/87:80

Bilaga 12 Miljö- och energidep.

53