Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1977/78: 42

Regeringens proposition

1977/78: 42

om åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområdet

beslutad den 6 oktober 1977.

Regeringen föreslår riksdagen all antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN [REDACTED_EFTERNAMN]

STAFFAN[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen läggs fram förslag om vissa mål för försörjningsbered­skapen på tekoområdel och om den produktionskapacitet som bör upprätt­hållas. Det anmäls all regeringen avser söka få lill stånd en mer effektiv lillämpning av det nuvarande sysiemel med bilaterala begränsningsavial inom ramen för en sannolik förlängning av del s. k. mullinberavialel.

Riksdagen föreslås godkänna avlal mellan staten och de svenska bomulls­företagen med syfle atl trygga försörjningsberedskapen i fråga om bomulls­garn. För budgetåret 1977/78 föreslås för delta ändamål ca 16 milj. kr i försörjningsberedskapslån, ca 41 milj. kr. i andra former av lån och ca 54 milj. kr. i slruklurgarantier. Elt bomullsförelag, Rydboholms AB, ålar sig all fortsätta med spinning och vävning till årsskiftet 1978-1979. Förelaget föreslås erhålla 3 milj. kr. i sysselsättningsbidrag mot all avskedanden inte sker under denna tid. För upprällhållande av försörjningsberedskapsviktig produktion av lextilfibrer under år 1977 föreslås 11,6 milj. kr i försörjnings­beredskapslån. För upphandling av tekovaror m. m. föreslås 13 milj, kr. För upprätthållande av viss försörjningsberedskapsviktig produktion föreslås 10 milj. kr. i försörjningsberedskapslån.

1 Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr 42

Prop. 1977/78:42

Utdrag

HANDELSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-10-06

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Anionsson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Burenslam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsråden Burenslam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområ­det.

Statsråden föredrar förslag om åtgärder för försörjningsberedskapen på lekoområdet. Anförandena redovisas i underprotokollen för resp. departe­ment.

Statsrådet Burenslam[REDACTED_EFTERNAMN] hemställer atl regeringen i gemensam proposition föreslår riksdagen

att antaga de förslag som föredragandena har lagl fram.

Regeringen ansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredragan­dena har lagt fram.

Regeringen förordar atl de anföranden som redovisas i underprotokollen skall bifogas propositionen som bilagor 1-3.

Prop. 1977/78:42

3

Bilaga 1

Utdrag

HANDELSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-10-06

Föredragande: slatsrådet[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområdet

1. Inledning

Det ekonomiska försvarets omfattning och inriktning bestäms i allt väsentligt av vår säkerhetspolitik samt vårt näringslivs struktur i dag och bedömda struktur i framtiden. De planerings- och andra beredskapsålgärder som vidtas i fred syftar till alt göra det möjligt att vid krig, avspärrning eller annan kris läcka de mest oundgängliga behoven av förnödenheter och tjänster.

Den under efterkrigstiden starkt ökade utrikeshandeln har bidragit till en alltmer utpräglad inlernalionell arbetsfördelning. Denna utveckling har påskyndat strukturomvandlingen inom den svenska industrin och handeln och därmed även fått konsekvenser för försörjningsberedskapen.

Statsmakterna beslutade år 1972 om ålgärder för atl förbättra försörjnings­beredskapen på beklädnadsområdel. Viss preliminär ställning logs också lill vilken försörjningsulhållighet och försörjningsstandard som bör kunna upprätthållas på beklädnadsområdet i elt krisläge. (Prop. 1972:127, FöU 1972:25, rskr 1972:325).

Under 1975/76 års riksmöte fattade riksdagen beslut om förstärkta insatser för försörjningsberedskapen på beklädnadsområdet (prop. 1975/76:57, NU 1975/76:15, rskr 1975/76:107, prop. 1975/76:206, NU 1975/76:70, rskr 1975/ 76:415).

1 syfte alt aktualisera beslutsunderlaget inför etl ev. förnyat ställningsta­gande till frågan om försörjningsulhållighet och försörjningsstandard på beklädnadsområdel tillkallade dåvarande chefen för handelsdepartementet i september 1976 en särskild utredare. Utredaren' som anlog benämningen Beklädnadsuiredningen överiämnade i december 1976 promemorian (Ds H

' Byråchefen Åke[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop.1977/78:42

4

1976:7) Skor i kristid lill chefen för handelsdepartementet. Bl. a. mot bakgrund härav framlade regeringen i februari 1977 förslag lill riksdagen om mål för försörjningsberedskapen på skoområdet och om vissa statliga stödåtgärder för atl främja en viss omstrukturering av skoindustrin. Förslagen godtogs av riksdagen (prop. 1976/77:85, FöU 1976/77:11, rskr 1976/77:238).

Riksdagen beslöt i maj 1977 om inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets framlida utveckling. I propositionen framhöll föredragande departementschefen alt han vid etl senare tillfälle avsåg föreslå regeringen all lämna förslag lill riksdagen om mål för försörjningsulhållighet och försörj­ningsstandard på beklädnadsområdel i dess helhet (prop. 1976/77:74 bil. 2, FöU 1976/77:13, rskr 1976/77:311).

Ijuni 1977 slöts under förutsättning av riksdagens godkännande elt treårigt avtal mellan staten och den svenska bomullsindustrin om upprätthållande av viss produktion och produktionskapacitet ifråga om bomullsgarn.

Den särskilde utredaren överlämnade i juli 1977 promemorian (Ds H 1977:1) Kläder i krislid lill chefen för handelsdepariemenlel.

Efler remiss har yttranden över promemorian lämnats av överbefälhavaren (ÖB),'försvarets materielverk (FMV), kommerskollegium (KK), konsument­verket, överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), arbetsmarknadssty­relsen (AMS), statens industriverk (SIND),länsslyrelsen i Älvsborgs län. Svensk industriförening. Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Sveriges grossistförbund, Sveriges handelsagenters förbund, Sveriges hantverks- och industriorganisätion (SHIO), Sveriges industriförbund, Sveriges köpmanna­förbund, Texiilrådei - konfektionsindustriföreningen. Landsorganisationen i Sverige (LO) och Tjänstemännens centralorganisation (TCO). SHIO har bifogat yttrande från Sveriges skrädderiidkareförbund och LO yttrande från Beklädnadsarbeiarnas förbund.

2. Promemorian (Ds H 1977:1) Kläder i kristid

2.1 Utvecklingen på tekoområdet

Utredaren redogör inledningsvis för den senaste tioårsperiodens utveck­ling i Sverige i fråga om konsumtion, import, export och produktion av tekovaror. Med tekovaror avses här grundtextila varor (dvs. fibrer, garn och väv), kläder och vissa färdigvaror av texlilfibrer,

2.1.1 Konsumtion

Utredaren konstaterar all den del av den lolala privata konsumtionen som används för inköp av kläder har minskat under de senaste decennierna. Klädinköpens andel av den lolala konsumtionen minskade således mellan åren 1960 och 1976 från knappt 10 % till knappt 7 %.

Prop. 1977/78:42

5

2.1.2 Utrikeshandel

I m p o r t e n av lekovaror har ökat kraftigt under den senasie tioårsperio­den. Delta gäller främst importen av kläder medan importen av textila insatsvaror ökat långsammare till följd av krympningen av den svenska tekoindustrin. Utvecklingen framgår av följande tabell.

Import av tekovaror (milj. kr., löpande priser)

1965

1970

1975

1976

Index 1976 (1965=100)

Fibrer

237

157

182

169

71

Garn och träd

394

394

605

682

173

Väv (egentlig väv och

trikäväv)

625

723

1091

1239

198

Kläder

606

1384

1673

3413

562

Övrigt'

349

575

1078

1233

353

Totalt

2211

3 233

4 629

6 736

305

' Utgörs av div. heminredningstextilier samt olika slag av specialvävnader främst för användning i andra industribranscher än tekoindustrin.

Utredaren framhåller all importen lill Sverige av textilvaror kraftigt domineras av de västeuropeiska länderna. Importöverskott i fråga om fibrer, garn och tråd saml väv har varit relativt stabilt under de senaste lio åren. Länderfördelningen då del gäller importen av kläder har däremot under samma lid ändrats betydligt. För EG kan man således notera en halvering av marknadsandelen medan EFTA och särskill u-länderna mer än fördubblat sina respektive marknadsandelar i Sverige.

Länderfördelningen av den svenska importen framgår av följande tabell.

Import av garn, väv m. m. (SITC 65) och kläder (SITC 84) fördelat på vissa länderomräden (%)

Länderområde

Garn, väv m.

m.

Kläder

1965

1976

1965

1976

EG

60,3

52,7

55,0

26,4

EFTA

19,7

24,7

15,9

33,9

Slalshandelsländer

5,9

4,4

6,6   .

3,6

U-länder

3,5

11,4

11,2

28,2

Övriga

10,6

6,8

11,3

7,9

Totalt

100,0

100,0

100,0

100,0

Utredaren noterar atl den svenska exporten av lekovaror under de senasie lio åren har ökat klart snabbare än importen. År 1976 uppgick exporten till ungefär 1/3 av importen. De viktigaste exportvarorna är kläder och olika slag av väv.

Prop. 1977/78:42

6

2.1.3 Produktion Allmänt

Strukturomvandlingen under det senasie decenniet har inneburit alt beklädnadsindustrins (teko-, sko- och läderindustrierna) andel av hela industrins föräd li ngs värde har halverats. Utredaren betonar emellertid atl utvecklingen varierat mellan delbranscherna. Textilindustrins förädlings­värde har i stort sett inte förändrats under perioden medan konfektionsin­dustrins förädlingsvärde minskat med ca 20 %.

Sysselsättningen inom tekoindustrin har under lång tid minskat kraftigt. Sedan år 1965 har antalet sysselsatta mer än halverats. Våren 1977 hade drygt 40 000 personer anställning inom branschen.

Utredaren redovisar den nuvarande företagsstrukturen inom teko­industrins olika delbranscher. Omkring 50 % av tekoindustrins anställda arbetar inom konfektionsinduslrin, 15 % i trikåindustrin och 35 % i den grundtextila industrin. Antalet mindre företag är ganska stort inom den arbetsintensiva konfektionsindustrin medan de siörre företagen dominerar när det gäller spinnerier och väverier som är mycket kapitalinlensiva.

Antalet förelag uppgår lill knappt 700.

Konfektion

Utredaren framhåller alt kostnadsläget i Sverige har medfört alt den arbetsintensiva konfektionsinduslrin har mött särskilda svårigheter all möta den ökade importkonkurrensen. Svårigheterna har blivit än större genom att konsumtionen av kläder har stagnerat. Den ökade exporten har inte kunnal kompensera delta.

Produktions-och tillförselulvecklingen (tillförsel = produktion -I- import./ export) för etl antal olika plagg framgår av följande tabell.

Produktion och tillförsel av vissa konfeklionerade varor exkl. trikå (1 000 st)

Plagg

1965

1970

1975

1976

Index 1976

(1965=

=100)

Överrockar

Produktion

912

586

194

151

17

Tillförsel

1 51/

990

493

505

33

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

60

59

39

30

Kappor, jackor och kava-

jer jör kvinnor och jlick-or

Produktion

2 354

1 589

978

923

39

Tillförsel

3 137

3 169

3 005

3 358

107

Produktion i forhållan-

de lill lilirorsel (%)

75

50

33

27

Prop. 1977/78:42

Plagg

1965

1970

1975

1976

Index 1976 (1965=100)

Långbyxor

Produktion

8 165

7419

8 803

9 269

114

Tillförsel

9 974

14 039

18 803

22 634

227

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (%)

82

53

47

41

Kava/er, jackor och kos-

tymer

Produktion

2 985

2 527

2 480

2 191

73

Tillförsel

3 360

4 134

5 648

5 308

158

Produktlon i förhållan-

de till tillförsel (%)

89

61

44

41

Dräkter, klänningar och

kjolar

Produktion

5 202

9 240

5 583

4 935

95

Tillförsel

5 535

14 705

9 870

13 191

238

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (%)

94

63

57

37

Blusar (exkl. trikå)

Produktion

3 466

2 087

954

831

24

Tillförsel

4 222

3 396

6 936

8 564

203

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (%)

82

61

14

10

Skjortor

Produktion

7 476

5 579

3012

2 749

37

Tillförsel

9 842

15 829

12 936

13 271

135

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

76

35

23

21

Utredaren konstaterar att tillförseln av flertalet plagg har ökat. Med undantag för långbyxor har emellertid den svenska produktionen av dessa plagg minskal. Detta har medfört alt produktionens andel av tillförseln minskat kraftigt. Detta gäller särskilt i fråga om överrockar och blusar.

Trik

å

Utredaren framhåller all den svenska trikåindustrin i vissa fall har kunnat hävda sig väl både på hemma- och exportmarknaderna. Detla är fallet för irikåväv för hemtextiländamål och viss beklädnadsväv. I fråga om de fiesta trikåplagg har emellertid produktionens andel av tillförseln minskal.

Utvecklingen för vissa slag av trikåvaror framgår av följande tabell.

Prop. 1911/1%-. Al

Produktion och tillförsel av vissa trikåvaror

Vara

1965

1970

1975

1976

Index 1976 (1965=100)

Trikäväv (ton)

Produktion

2 952

6 583

5 001

5 070

171

Tillförsel

3 337

9 355

4 429

5 122

153

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

88

70

113

99

Tröjor, Jumprar o. d.

(1 000 st)

Produktion

6 933

5 734

6 836

8 140

117

Tillförsel

14814

17 498

30414

38 379

259

Produktion i förhållan-

de till tillförsel(96)

47

33

22

21

Herrstrumpor

1/2 eller 3/4 långa

(1000 par)

Produktion

5 484

3 672

Tillförsel

8 268

5 652

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (%)

66

65

15 386

14 073

Ankelsockor

     30 979

31614

(1 000 par)

50

45

Produktion

7 872

Tillförsel

19 728

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

40

Stnimpby.xor

(1000 par)

Produktion

24 970

37 529

36 709

147

Tillförsel

49 762

40 637

45 358

91

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

50

92

81

Vävning

Tillförseln av beklädnadsväv till den svenska marknaden har minskal under de senasie lio åren. Denna utveckling får enligt utredaren ses mol bakgrund av all den svenska konfektionsvarutillverkningen har gått ned kraftigt under samma tid.

Utvecklingen redovisas i följande tabell.

Prop.1977/78:42

Produktion och tillförsel av vissa vävar (1 000 Im)

Väv

1965

1970

1975

1976

Index 1976 (1965=100)

Beklädnadsväv

Väv av ändlösa syntetiska

och regenererade jibrer

Produktion

14 997

13514

11074

13 192

88

Tillförsel

26 481

14 094

11092

12 783

48

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

57

96

100

103

Ylleväv

Produktion

7 428

4 022

750

641

9

Tillförsel

7 435

7815

3 594

3 277

44

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (%)

100

51

21

20

Bomullsväv

Produktion

34 218

17 700

18 245

19 157

56

Tillförsel

34 279

20 060

28 520

33 167

97

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

100

88

64

58

Väv av korta syntetiska

och regenererade jibrer

Produktion

5 799

3 549

5217

4 298

74

Tillförsel

17 974

17 148

20 059

17917

100

Produktion i förhållan-

de lill tillförsel (96)

32

21

26

24

Heminredningsväv      av

ändlösa   och   regenere­

rade jibrer,  ull. bomull

Inde.x 1974

och regenererade jibrer                                           1974         (1965=100)

Produklion

30 144

23 112

21505               71

Tillförsel

42 036

34 868

44 658            106

Produktion i förhållan­

de till tillförsel (96)

72

66

48

Anm. 1 produktion av väv ingår delvis enbart beredning av importerad råväv.

Spinning

Som framgår av följande tabell har även produklion av garn minskat i Sverige. Enligt utredaren aren viktig anledning härtill .liksom till väveriernas produklionsnedgång,all del här i stor utsträckning är fråga om standardvaror där priskonkurrensen från importerade varor är hård.

Prop. 1977/78:42

10

Produktion och tillförsel av vissa garner (exkl. handstickningsgarner) (ton)

Gam

1965

1970

1975

1976

Index 1976 (1965=100)

Garn av ändlösa synte-

tiska jibrer (e.\kl.   cord-

garn)

Produklion

289

1723

1760

2 116'

Tillförsel

8 376

13 792

17 470

19 141

229

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

3

12

10

Garn av ändlösa rege-

nererade   jibrer   (exkl.

cordgarn)

Produktion

1470

-

_

Tillförsel

2 101

2 151

2319

Produklion i förhållan-

de till tillförsel (96)

70

-

-

-

Kardgarn

Produkton

8 067

3 684

1 785

1654

21

Tillförsel 

8 438

3 850

1835

1 582

19

Produklion i förhållan-

de till tillförsel (96)

96

96

97

105

Kamgarn

Produktion

2 990

1821

665

720

24

Tillförsel

4 561

2 666

1 277

1417

31

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

66

68

52

51

Garn   av   bomull  (inkl.

sytråd)

Produktion

18 909

11 205

6 435

5 678

30

Tillförsel

27 893

19 136

14 462

15 205

55

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (%)

68

59

44

37

Garn av korta syntciiska

fibrer eller regenererade

jibrer

Produktion

5 820

6 899

5 466

5 106

88

Tillförsel

8 233

12 991

9 467

9 809

119

Produktion i förhållan-

de till tillförsel (96)

71

53

58

52

' Vidareförädling av importerat garn

2 Denna typ av garn spinns antingen som eu ullgarn (kard eller kam) eller som ett

bomullsgarn.

Prop. 1977/78:42

H

2.2 Hittills vidtagna åtgärder till stöd för tekoindustrin

Riksdagen beslöt år 1972 om elt kredilslöd för viss teko- och skoinduslri (prop. 1972:127, FöU 1972:25, rskr 1972:325). Ålgärden som främsl var motiverad av försörjningsberedskapsskäl syftade till att åslad­komma en kraftig ökning av investeringsverksamheten och härigenom öka branschens konkurrenskraft.

Stödet innebär all staten ger förelag s. k. avskrivningslån för upp lill 50 % av investeringar i maskiner och byggnader. Lånet skrivs av under en 10-15-årsperiod om företaget uppfyller vissa förpliktelser beträffande produktion och produktionskapacitet. Vidare kan lånegarantier lämnas för upp lill 25 % av den totala investeringen. Slödel administreras av ÖEF.

Omfattningen av det kredilslöd som har lämnats framgår av följande tabell.

Kreditstöd till tekoindustrin (milj. kr.)

Produktions­sektor

Beviljat stöd 1972-12-15-1977-06-30

Under handläggning per 1977-06-30

avskriv­ningslån

låne­garantier

avskriv­ningslån

låne­garantier

Bomull' Ylle' Trikå Övrig textil

57,0

7.6

12,1

19,6

21,3 3,1 5,0 2,0

4,3 0,2 1,0

-

Summa

96,3

31,4

5,5

0

I Spinning och vävning

Sedanår 1972gällerbestämmelseratisådana myndighetersom upphandlar teko- och lädervaror (inkl. skor) i vissa fall inför siörre upphandlingar skall samråda med ÖEF.

Genom beslul av riksdagen hösten 1975 (prop. 1975/76:57,NU 1975/76:15, rskr 1975/76:107) bemyndigades regeringen bestämma om att ÖEF skall kunna falla beslul i vissa upphandlingsärenden. Särskilt stöd - s. k. försörj ni ngsberedskapsslöd - kan under vissa förutsättningar ulgå för alt täcka kostnader vid sådan upphandling. Stödet kan utgå vid statlig, kommunal och landstingskommunal upphandling.

I beslut i januari 1976 föreskrev regeringen alt ÖEF, efter samråd med AMS, SIND och annan berörd myndighet, får besluta om alt försörjnings­beredskapsstöd skall utgå i de fall merkostnaden vid inköp från svensk tillverkare uppgår till högsl 100 000 kr. eller högsl 20 % av inköpssumman. Föreligger skiljaktig mening mellan myndigheterna eller föreligger tvekan om ett beslut är förenligt med Sveriges internationella åtaganden skall ärendet hänskjutas till regeringen för avgörande.

Prop. 1977/78:42

12

Ramen för försörjningsberedskapsstödet uppgår vardera av budgetåren 1975/76, 1976/77 och  1977/78 till  10 milj. kr.

Utredaren redovisar vidare del stöd som tekoindustrin sedan år 1973 erhåller i form av uppbyggnad av ett buffertlager ifråga om uniformsväv för statliga myndigheters behov som sker i ÖEF:s regi. Buffertlagrel uppgår f n. lill ca 90 milj. kr. inkl. utlagda beställningar.

Utredaren redovisar även vissa stödåtgärder som har genomförts sedan början av 1970-lalel och som motiveras av andra än försörjningsberedskaps-politiska skäl. Hil räknas induslripolitiska åtgärder som l.ex. olika exportfrämjande aktiviteter, utbildningsbidrag, avskrivningslån till konfektionsinduslrin för effektivitetshöjande investeringar i produktionsut­rustning, omställningsbidrag för konsullundersökningar avseende omställ­ningar inom förelag eller i form av samverkan eller samgående mellan fiera företag saml slruklurgarantier för att underiätla samverkan och samgående mellan olika företag. Hittills har under 1970-talet drygt 120 milj. kr. lämnais i bidrag och drygt 40 milj. kr. som lånegaranti.

Vad gäller arbetsmarknads- och regionalpolitiskt be­tingade åtgärder har under budgetåren 1970/71-1975/76 lokaliserings­stöd i form av bidrag och lån beviljats förelag inom beklädnadssektorn till ett belopp av sammanlagt ca 86 milj. kr. Dessutom har under samma period regionalpolitiskt stöd i form av utbildnings- och sysselsättningsslöd lämnats med sammanlagt ca 107 milj. kr., merparten i samband med beslutet om etablering av Algots Nord AB.

Härutöver har tekoindustrin erhållit stöd av mer indirekt natur som t. ex. ianspråktagande av investeringsfondmedel, lagerstöd och industribeställ­ningar. Vidare kan av arbetsmarknadsskäl lidigareläggning ske av statlig upphandling hos tekoföretag som råkat i svårigheter. Stöd lill kommunal och landstingskommunal upphandling hos sådana förelag kan också utgå.

Mot bakgrund av tekoindustrins allt svårare situation beslöt riksdagen i maj 1977 om vissa extraordinära ålgärder lill stöd för branschen (prop. 1976/77:105, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305). Avsikten med åtgärderna äratt de livskraftiga företagen inom lekoindustrin ges möjlighel att överleva i nuvarande svåra silualion för branschen och att ge visst rådrum i den intensiva omstrukturering som pågår. Bland de industripolitiska åtgärder som beslöts kan nämnas särskilda strukturgarantier som kan utgå till företag för all stärka dess finansiella ställning eller möjliggöra en anpassning genom olika omställningsåigärder lill förändrade marknadsförhållanden. Län mot särskild strukturgaranti är ränte- och amorteringsfria under två år för atl därefter löpa med ränta och återbetalas under längst en tioårsperiod. Ett villkor för att garanti skall lämnas är att företagets styrelse har fastställt en konkret plan för utveckling och rationalisering av förelagets verksamhei. Om viktiga strukturella åtgärder genomförs kan avskrivning ske efter en glidande skala upp till 25 % av lån mot särskild strukturgaranti.

För budgetåret 1977/78 beslöt riksdagen om en ram av 150 milj. kr. för

Prop.1977/78:42

13

särskilda slruklurgarantier.

Av arbelsmarknadspolitiska skäl beslöt riksdagen vidare om elt bidrag på 15 kr/tim för arbetstagare över 50 år, dock högsl 10 % av företagets totala lönekostnader. Bidraget kan utgå t. o. m. ulgången av år 1977 till lekoföretag som ej varslar om driftinskränkning eller som drar tillbaka varsel. För budgetåret 1977/78 har anvisats 125 milj. kr. för ändamålet. Fram t. o. m. september 1977 harstöd beviljats för sammanlagt 95 milj. kr.

Vid sidan av de branschinriktade åtgärderna har även andra arbelsmark­nadspolitiska insatser kommil tekoförelag och de anslällda inom tekoindu­strin lill del. Utbildningsbidraget lill permitteringshotad personal har därvid haft särskill slor betydelse. Genom detta bidrag har förelag inom bekläd­nadsindustrin under budgetåret 1976/77 tillförts ca 50 milj. kr.

2.3 Försörjningsuthållighet och försörjningsstandard  i det ekonomiska försvarets planering

Utredaren framhåller atl den försörjningsulhållighet och den försörjnings­standard som bör eftersträvas i kriser är av ceniral belydelse för planeringen inom del ekonomiska försvaret liksom de anlaganden som görs beträffande utrikeshandelns omfattning.

Med försörjningsulhållighet avses den tid under vilken en på visst säll bestämd försörjning kan fortgå i krislägen, medan med försörj­ningsstandard menas den nivå på vilken försörjningen med förnöden­heter kan upprätthållas i krislägen. Utrikeshandelns omfallning bedöms mot bakgrund av de anlaganden som görs beträffande möjligheterna alt under olika faser av en kris upprälthålla handelsutbyte med olika länderomräden.

Utredaren redogör för de försök med långsiktsplanering som sedan några år pågår inom det ekonomiska försvaret. Långsiktsplaneringen omfattar samt­liga lil! del ekonomiska försvaret hänförliga försörjningsområden. Försöks­verksamheten med långsiktsplanering har utgjorts av perspektivstudier och programplanering.

Perspektivsludiearbelel bedrivs i två faser. I fas 1 studerades möjliga utformningar (inriktningar) av det ekonomiska försvaret på 15 års sikt i olika framtida länkbara konfiikisiluaiioner. ÖEF lämnade i oktober 1974 en redovisning av studien till Kungl. Maj;i.

1 fas 2 gjordes en analys av möjligheterna att vid alternativa handlingsvägar för del ekonomiska försvaret under perioden 1977/78-1981/82 uppnå de i perspeklivstudiernas fas 1 studerade utformningarna av det ekonomiska försvaret vid 1990-laleis början. Syfiet med arbetet i denna fas var att ell direkl underlag skulle erhållas för statsmakternas inriktning av myndighe­ternas programplanering i de hänseenden som är av betydelse från tolalför­svarssynpunkt. ÖEF inlämnade i oktober 1975 en redovisning av perspek-

Prop. 1977/78:42

14

tivstudie del 2 lill regeringen.

Under perioden mars - september 1976 bedrevs programplanering som syftade till att ta fram handlingsprogram för det ekonomiska försvarels utveckling för en period av fem år. Rapport lämnades till regeringen i oktober 1976.

I betänkandet (SOU 1977:1) Totalförsvaret 1977-82 lämnade 1974 års försvarsutredning (FU 74) mot bakgrund av den genomförda programplaner­ingen förslag till grunder för den fortsatta utvecklingen av det ekonomiska försvaret och till inriktningen av planeringen under perioden 1977/78-1981/ 82. 1977 års lolalförsvarsproposition (prop. 1976/77:74) om inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta utveckling grundades på FU 74:s överväganden och förslag. Regeringens förslag i propositionen godtogs av riksdagen (FöU 1976/77:13, rskr 1976/77:311).

En gemensam utgångspunkt vid perspektivstudierna och programplaner­ingen har varit det miljöunderlag som enligt regeringens anvisningar har utnylljats för atl belysa påfrestningarna på ekonomiskt försvar i avspärr­nings- och krigssituationer. Detta underlag består av etl antal olika k ris-och angrepps fa 11 som är en beskrivning av tänkbara framlida situa­tioner där krav kan uppstå på del ekonomiska försvaret.

Med kris avses en situation där krig inträffat mellan slormaklsblocken i vår nära omvärld vilket medför helt eller delvis avbruten eller tillfälligt reducerad utrikeshandel.

Med angrepp avses en situation där angrepp (politiska krav eller militär invasion) riktas mol Sverige.

I miljöunderiaget för perspektivstudiema ingick även fred s k ri s fa 11. Dessa innebär lägen då produktion, sysselsättning, export och konsumtion inte kan upprätthållas i normal omfattning på grund av importbortfall av en eller fiera försörjningsviktiga varor utan atl det är krig eller krigsfara i vår nära omvärld. Fredskriser skiljs från sädana knapphetssitualioner, konkurrenssi-tuationeroch handelsstrukluromvandlingar som är ständigt återkommande i del internationella handelsutbytet.

Två av dessa fall som har studerats har blivit av särskild belydelse för planeringen.

Fall "Dl" är ett krisfall som utgörs av en försörjningskris orsakad av avspärrning lill följd av krig i Europa mellan stormakterna där Sverige är neutralt. Fallet avser totalt en tid av drygt etl år och är indelat i fyra perioder i vilka importen genomsnittligt för samtliga varuområden uppgår till 90,70,15 och O % av normal import. Härtill kommer en femte period, en efterkrigs-period, på omkring två år då importen uppgår lill i genomsnitt 40 % av normal import.

Fall "Al" är eU angreppsfall som innebär alt Sverige utsätts för anfall i samband med storkrig i Europa. Fallet sträcker sig över en tid på omkring ett år. 1 de fyra perioder fallet indelas i uppgår importen i genomsnitt för alla varuområden  till  95, 65, 35  och  5 %  av  den  normala  importen.  Till

Prop.1977/78:42

15

angreppsfallet hör en femte period, en efterkrigsperiod, på omkring elt år då importen uppgår till 40 % av den normala importen.

De för fallen "Dl" och "Al" angivna uppgifterna om import avser genomsnittsvärden för respektive period. Båda fallen beskriver en utveckling som börjar och slutar i lägen då utrikeshandeln är "normal". Förutsättning­arna i fråga om import varierar för olika varor.

1 enlighet med de av regeringen lämnade anvisningarna har i programpla­neringen endast beaktats behov av planerings- och administrativa åtgärder för efterkris- respektive efterkrigstider dvs den femte och sisla av de perioder som fallen har indelats i. Med efterkrigs- och eflerkristid avses den period som börjar omedelbart efter avslutandel av slridshandlingar i Sverige respektive vår omvärld och avslutas vid den lidpunkt då importen i huvudsak återgått till normal omfallning.

Enligt beslul av regeringen den 1 juni 1976 studeras f n. inom ÖEF de krav som efierkrigs- och eflerkristid kan ställa på försörjningsberedskapen.

1 riksdagens behandling av den tidigare nämnda lolalförsvarspropositionen (prop. 1976/77:74) logs bl. a. upp frågan om målen för uthålligheten för avspärrning i krig. Försvarsutskottet (FöU) ansåg i sill belän­kande (FöU 1976/77:13) atl de av handelsministern i lolalförsvarsproposi­tionen föreslagna målen gav ullryck fören lämplig inriktning av försörjnings­beredskapen under perioden 1977/78-1981/82. FöU anförde (s. 97):

Vid planeringsperiodens slut skall huvuddelen av del ekonomiska försvaret kunna klara de påfrestningar på vår försörjning som en cirka ettårig avspärrnings- eller krigssituation kan medföra. De s. k. miljöbeskrivningar som har utnyttjats i programplanearbetel ulgör goda exempel på sådana avspärrnings-och krigssituationer. Fortsatta säkerhetspolitiska siudier bör medföra atl underiaget i della avseende ytterligare förbättras. 1 planerings­arbetet inom det ekonomiska försvaret skall dock inte möjligheterna av avspärrnings- och krigssituationer av annan längd uteslutas.

För atl klara försörjningen under fieråriga kriser och krigssituationer måste betydande omställningar av produklion och konsumtion genomföras. De beredskapsålgärder som det ekonomiska försvaret vidtar mol påfrestningar av relativt kort varaktighet skall därför även syfta till alt möjliggöra och underiätla belydande omställningar av samhällets försörjning på längre sikt.

FöU betonade all det var angeläget atl studierna fullföljs om behovet av beredskapsålgärder för liden efter en avspärrning eller ell krig.

FöU förutsatte vidare att de planeringsprinciper som försöksvis har utnyttjats inom det ekonomiska försvaret i huvudsak kommer att lillämpas även i fortsättningen.

2.4 Försörjningsuthållighet i en kris i fråga om tekovaror

Utredaren redovisar inledningsvis för det tidigare synsättet i det eko­nomiska försvarels planering. Innebörden av delta var att en avspärrning bedömdes bli total, atl krigsfallet sattes i första rummet och att i ett sådant fall

Prop. 1977/78:42

16

myckel omfattande utrymningar förutsattes ske.

1 och med försörjningsberedskapsulredningens (FBU) betänkande (Ds H 1972:3) Kläder och skor, försörjningen i en kristid kom avspärrningsfallet all dominera planeringen. Enligt utredaren får detta ses mol bakgrund av all man i försvarsplaneringen från ungefär år 1970 inte längre bedömde en utrymning i krig av civilbefolkningen med därav ökat behov av beklädnads­varor vara lika sannolika som man tidigare hade gjort.

FBU redovisade de beräknade behoven av kläder och skor för etl försia, andra och iredje år av en kris samt för ett år på längre sikl då samtliga människors ursprungliga innehav av plagg slitits ned lill en låg nivå och sålunda ersättningsbehovet stabiliserats. FBU tog inte preciserad ställning lill hur lång uthålligheten borde vara. Man framhöll dock som ovan nämnts atl risken inte kunde uteslutas att en krigsperiod skulle bli "av avsevärd längd -minst tre år". FBU tog i sina beräkningar inte hänsyn till ev. förekomst av utrikeshandel på annat sätt än alt man i den sammanfattade uppskattningen av behovel av beredskapslagring på tekoområdet framhöll atl viss import borde kunna ske under en treårig avspärrning.

Statsmakterna log med anledning av FBU:s betänkande viss ställning till försörjningsuthållighelen på beklädnadsområdet.

Delta skedde när riksdagen godtog förslagen i prop. 1972:127. Beträffande uthålligheten uttalade (s. 39) föredragande departementschefen följande:

Starka skäl talar emellertid för att man tills vidare bör räkna med alt försörjningen med beklädnadsvaror skall kunna upprätthållas under en så lång avspärrningstid atl en inte obetydlig produktion inom landet är nödvändig för en tillfredsslällande beredskap.

1 den fortsatta beredskapsplaneringen på beklädnadsområdet har ÖEF vid beräkning av behov av produktionskapacitet förutsatt en treårig avspärrning. När det gäller behov av beredskapslagring har en tvåårig avspärrning varit dimensionerande. Anledningen till tidsskillnaden är alt beredskapslagringen kan varieras på ett annat sätt efter det säkerhetspolitiska läget än produk­tionskapaciteten ifråga om lekovaror. I båda fallen har en viss krisimport förutsatts, nämligen ifråga om fibrer 20 % och ifråga om garn 10 % av den normala fredsimporten.

Enligt den programplan för perioden 1977/78-1981/82 som ÖEF i september 1976 överiämnade till regeringen uttalades att beredskapslag­ringen "avses anpassas så all behoven i miljöexemplei Dl. med vissa tillägg för bl. a. behoven i ett krigsfall, kan tillgodoses".

Efler förslag av regeringen beslöt riksdagen i april 1977 om vissa ålgärder för effektivisering och omstrukturering av skoinduslrin (prop. 1976/77:85, FöU 1976/77:11, rskr 1976/77:238). Föredragande depariemenlschefen anslöt sig i propositionen till utredarens uppfattning i betänkandet (Ds H 1976:7) Skor i krislid all det kan vara motiverat med en förutsättning om en längre uthållighet på skoområdel än på de fiesta andra områden. Riksdagen beslöt atl målet för försörjningsuthållighelen på skoområdet bör beslämmas

Prop.1977/78:42

17

med ulgångspunkt från en avspärrningssitualion på ca ett år följd av en eflerkristid av ungefär den längd som har studerats i försöken med långsiktsplanering inom del ekonomiska försvaret.

I 1977 års lolalförsvarsproposition (prop. 1976/77:74 bil. 2 s. 165) framhöll föredragande departementschefen all han avsåg all vid ell senare lillfälle lämna förslag om mål för försörjningsuthållighel och försörjningsstandard för beklädnadsområdet i dess helhet.

Försvarsulskollel erinrade i sitl belänkande (FöU 1976/77:13) med anledning av propositionen alt ulskoltel lidigare (FöU 1976/77:2y) framhållit att del är angeläget med kraftfulla strävanden för alt finna långsiktiga lösningar på beklädnadsområdet. Utskottet anser det vara väsentligt all målen för programmet Beklädnad m. m. i dess helhel kan fastläggas och atl erforderiig beredskap inom della prioriterade område kan byggas upp i takt med övriga försörjningsområden.

Utredaren framhåller atl innebörden av riksdagens beslul på skoområdel är atl kriser med en sammanlagd längd på omkring tre år ligger till grund för planeringen. Utredaren har utgått från att liksom på skoområdet som normalfall studera en kris som motsvarar del förkortade avspärrningsfallel Dl som inkl. eflerkristid sträcker sig över en period på ca tre år. Beräkningar har emellertid även utförts för en tvåårig kris.

Importen av beklädnadsvaror under krisfallels olika delar uppgår lill 95,85, 65, 5 och 40 96 av den normala importen. Del vägda genomsnittet över samtliga perioder uppgår lill 38 % för beklädnadsområdet totalt. Utredaren har för sin del vall att redovisa resultatet för alternativ med en över samtliga perioder vägd genomsnittlig krisimport på 18, 28, 38 och 48 % av den normala. En viss export har även förutsatts.

2.5 Försörjningsstandard I en kristid i fräga om tekovaror

Utredaren redogör för del slandardbegrepp som numera används inom del ekonomiska försvarets planering i fråga om beklädnadsvaror. Med standard förslås inte inköp av kläder utan innehav av plagg och skor av visst specificerat slag i visst anlal, en s. k. krisgarderob. Motivet för delta är alt beklädnadsvaror är varaktiga konsumtionsvaror som inte förbrukas omedel­bart vid användandet. Med hänsyn härtill måsle man i planeringen känna den lid under vilken upprätthållande av en minimistandard på beklädnadsom­rådel kan tillgodoses genom förslitning av vid krisperiodens början befintliga kläder och skor.

Förutsättningar måsle vidare införas om storieken av elt nödvändigl minimiinnehav av beklädnadsvaror i en kristid. Della leder lill alt en viss tillförsel kan beräknas behöva ske över liden för alt kompensera förslitna beklädnadsvaror i sådan utsträckning alt alla människor skall ha plagg i ett anlal minsl molsvarande del minimum som faslslällls.

2 Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr42

Prop. 1977/78:42

18

Utredarens   förslag   till   sammansättning   framgår  av   följande  tabell. Sammansättningen överensstämmer i stort med FBU:s.

Plagg

Män

Kvinnor

Ytterplagg

2

2

(överrockar, kappor, jackor)

Plagg över midjan

4

3

(kostymer, kavajer och tröjor resp. dräkter, tröjor och jumprar)

Plagg under midjan

4

6

(kostymer, udda långbyxor resp. dräkter, kjolar, klänningar, långbyxor)

1 likhet med FBU har utredaren för vissa lättare plagg som underkläder, strumpor m. m. beräknat en standard som är uttryckt som etl tillförselbehov och inte som ett minimiinnehav.

Bedömningen har därvid gjorts med utgångspunkt från den normala fredstillförseln. Samma metod har använls när del gäller beräkning av barns behov av kläder.

2.6     Garderobsundersökningar

ÖEF lät år 1970 ulföra en garderobsundersökning om människors innehav av beklädnadsvaror för att få etl bättre underiag för en bedömning av vilket tillförselbehov som kan uppkomma i elt krisläge.

Utredaren uppdrog hösten 1976 åt statistiska centralbyrån all göra enkätundersökningar angående befolkningens innehav av skor resp. kläder. Dessutom frågades hur lång tid de tillfrågade bedömde atl de skulle klara sig ulan nytillförsel.

Klädenkälens resultat tyder enligt utredaren på atl del finns slora garderobstillgångar i hushållen. 80-90 % av de tillfrågade ansåg således att de skulle klara sig två år eller mer utan tillskott av ytterkläder, kavajer, tröjor, kjolar, klänningar och dräkter.

2.7     Överväganden om behov och tillgångar i fråga om tekovaror i ett

krisläge

2.7.1 Inledning

Utredaren framhåller alt människor vid början av en försörjningskris har stora tillgångar av kläder som kan las i anspråk. En lageravveckling av kläder inom hushållen sker därvid. Allt efiersom tiden går slits kläderna ut. Då uppkommer etl behov av nytillförsel av kläder. Under främsl de tidigare delarna av krisen kan en del av della lillförselbehov tillgodoses genom att

Prop. 1977/78:42

19

kommersiella lager delvis avvecklas. Under krisen förutsätts import av olika omfattning förekomma. En del av tillförselbehovet kan tillgodoses på detta säll. Därefter kvarstår ell tillförselbehov som behöver tillgodoses med produklion under krisen eller genom avveckling av beredskapslager som särskilt läggs upp för ändamålet.

1 beklädnadsindustrin produceras varor i viss omfallning. Den maskinella utrustningen tillåter i allmänhet en siörre produktion. Vid en kris kan en produklion ske med befintlig utrustning genom att denna successivt tas i anspråk i allt högre grad, bl. a. genom att ökat skiftarbete införs.

Tillförselbehovels, importens och produktionens principiella utveckling under en treårig kris presenteras i följande figur. Figuren avser att visa den principiella utvecklingen för de tre variablerna. Utgångsvärdena, som i figuren har salts lill index 100, är i absolula tal starkt olika.

En jämförelse kan därför inte göras mellan kurvornas nivå i figuren.

Tillförselbehovets, importens och produktionens principiella utveckling under en treäng kris sedan förbrukningsreglering införts (index).

Produklion

200 I

3 år

För atl beräkna omfattningen av den produklion m. m. som erfordras för all behoven av lekovaror skall kunna tillgodoses i en krissituation har utredaren utnyttjat en datormodell. Modellen kan sägas beslå av två huvudbeståndsdelar. 1 den ena beräknas för sådana kläder som ingick i klädenkäien och för vilka svar har erhållits om bedömd hållbarhet det lillförselbehov som erfordras för atl den av utredaren ansatta minimistan­darden för innehav inte skall underskridas.

För andra slag av kläder, textilier för försvarsmakten och sjukvården, hemtexlilieroch leknisk textil har särskilda beräkningar utförts av tillförsel-behovet i etl krisläge.

Prop. 1977/78:42

20

I modellens andra del har med utgångspunkt från det tillförselbehov som har framkommil, beräknats produktionsbehovet av kläder, väv och garn genom utnyttjande av produktstrukturer (ålgångslal). 1 varje förädlingsled har hänsyn tagils till tillgången av varje vara i form av import och lagerminskning i näringslivet och till eventuell export. Till följd av del slora antalet varor i varje förädlingsled har dessa beräkningar varit mycket omfattande. För varje uppsättning av antaganden om försörjningsstandard, försörjningsuthållighel och utrikeshandel i en kris har således beräkningar skett via ca 400 kopplingar mellan olika förädlingsled.

För all belysa resultatens känslighet för olika anlaganden om krislängd, utrikeshandel och försörjningsstandard har utredaren gjort variationer i dessa variabler.

2.7.2 Konfeklionering och trikåsiickning (exkl. tillverkning av irikåväv)

1 fråga om civilbefolkningens behov av kläder konstaterar utredaren alt resultaten med några undantag i slort överensstämmer med vad FBU beräknade. Behovet av lättare kläder har dock generellt sett satts högre av utredaren än av FBU.

Utredaren framhåller all den använda meloden förutsätter etl väl utvecklat ransoneringssystem genom vilket i försia hand brislgrupperna kan erhålla tilldelning. Med hänsyn lill de belydande klädtillgångarna i hushållen bör det emellertid enligt utredaren vara möjligt med en låg generell tilldelning som kombineras med selektiv tilldelning lill de grupper som befinns ha ett behov av nya kläder. Utredaren hänvisar vidare till att det beräknade krisbehovet av kläder klart överstiger både det som FBU beräknade och tilldelningen i Sverige under det andra världskriget.

När det gäller försvarsmaktens behov har utredaren inhämtat underiag från försvarsstaben. Han betonar all ev. brister i försvarsmaktens fdrrådstillgångar bör täckas redan i fred. Försvarsmakten har i underlaget förutsatt en förslitning hos inneliggande beredskapsstyrka som överens­stämmer med stridande förband. Utredaren ställer sig tveksam till della och har i beräkningarna endasl räknat med 50 % av det uppgivna ersältningsbe-hovet.

Utredaren utgår i sina bedömningar från atl de kommersiella lagren kan minskas med ca 50 % i ell krisläge bl. a. mol bakgrund av den standardisering i varusortimentet som då bör kunna genomföras.

Som redan framgått har utredaren utgått från det krisfall som i huvudsak varit dimensionerande på behovet av beredskapsåtgärder i del ekonomiska försvarets långsiktsplanering. I m p o r t e n av beklädnadsvaror har i detta fall under en treårig kris uppgått lill ca 38 % av den normala. Utredaren har emellertid som redan nämnis gjort beräkningar för alternativen 18,28,38 och 48 %. Importen har i utrikeshandeln under det första årel anlagils gå ned mot nästan noll för atl under de två år som utgör eflerkristid efterhand åter öka

Prop. 1977/78:42

21

upp till normal nivå. Som också har nämnts har beräkningar också gjorts för en tvåårig kris. Utredaren har även förutsatt alt en viss export förekommer. I huvudsak är den dock begränsad lill det första årel.

Utredaren har vid beräkning av krisimport och krisexport utgått från utrikeshandelsstatistiken under senare år för alt la fram basvärden för import och export av enskilda lekovaror. Därvid har för varje särskild lekovara endasl den del av importen resp. exporten beaktats som utgörs av sådana kvaliteter som kan jämföras med de som i en kris kommer all framställas inom landet.

I följande tabell redovisas del av utredaren beräknade behovel av inhemsk produklion under en treårig resp. tvåårig kris vid olika anlaganden om import och export. I en särskild kolumn redovisas del produktionsbehov som uppslår vid en sänkt försörjningsstandard. Denna härav utredaren beräknats så att minimiinnehavet för ytterplagg, plagg över midjan resp. plagg under midjan minskats med ett plagg och att kristillförseln av övriga plagg minskals med 25 96. Utredaren betonar alt det behov av produklion som beräknats i princip kan tillgodoses antingen med löpande produktion eller genom atl malpåselagd maskinutrustning las i anspråk.

I tabellen redovisas vidare den produktion som bedöms vara möjlig med utgångspunkt från den svenska tekoindustrins nuvarande produktionsut­rustning och produktionsförhållanden. En central fråga i delta sammanhang är de möjligheter som finns atl i etl krisläge öka skiftgången i produktio­nen.

FBU bedömde all treskiflsdrifi skulle kunna uppnås i en kris både när det gäller konfeklionering och trikålillverkning. Utredaren anser emellertid all skiftgången när det gäller konfeklionering inte kan beräknas kunna ökas till mer än tvåskift.

Som framgår av tabellen är med de antaganden som gjorts den nuvarande produktionskapaciteten i fråga om konfeklionering tillräcklig både under en tvåårig och en treårig kris.

Påirikåområdelär möjlig inhemsk produktion av grövre strumpor, ankelsockor och knästrumpor otillräcklig vid låga imporlantaganden för en tvåårig kris. Produktionskapaciteten i fråga om mössor, vantar m. m. är genomgående för liten.

Utredaren betonar alt den inhemska produktionen har minskal kraftigt under del senaste decenniet och inget tyder på att denna utveckling för konfektionsinduslrin kominer all ändras om inte konkurrensförutsättning­arna drastiskt förbättras. Lönsamheten både inom konfektions- och trikåin­dustrin är i huvudsak svag. Della gäller inte minst vissa av de siörre företagen. Enligt utredaren är del därför viktigt atl produktionsutvecklingen på dessa områden noga följs även om den befintliga produktionskapaciteten för närvarande synes vara tillräcklig.

Prop. 1977/78:42

22

j

00

§

1 

§

o, o, o, o, o, o. o,

rn 

£

>' rM CNi '.o o: -

r r -

: r r~; r oo rn    

._

12

vo  Tj-  vO    

o

Q.

Q.

tn

E

a

2

c

(/5

c

:cd

(U

C

Q

J.

ä

s:

é

8

i/n r r~- r- o 'O

T3

CJ

cd

CJ

b-

"'

:ca

E

a

j

3

12

ca

.:.

£

(/i

3

(2

Si

>

00

Ji

s

c

a

00

'c

T3

2

T3

(2

K

C

c

C

E

e

C

t/)

rt

_*-"

"5

>>

C

:rt

j=

3

>

o

C

>

/span> o

u

'o

ca

X)

a

a (fl

cd

12

c:

C

j:

i2

'JS

t/1

'i/i

:cd

03

E

2

t/1

'o

C

Q.

5 9'

KS E       >

"* r rn m m   oo

s /span>

äi2; 

.s u 

v/.   :ctJ c/1   

ta  

O

E 

t/i

o  

  :0  '

w            cd

>>

C

3

c

a:5 3

= m   O

cq  -

    Q.

c

IS

c "2 ""_;

=

3   " O   d

Ö    2P 

>,:ö'

O. c

le

(1> "O

a u

.ii j= .5

o ° 53

 tr CQ

 15 j

å.

S

o

c

a

o

M

v

OJ

«

C

c

sr

»

- aa

"5  o

o    c/]

u -a

CU   O'

«

 _

C    u 

CD   C

,'  o.

v-

lws   nr,

>     W    E   ,  .

H CQ 

oo m

-g;

Q

Q

t*  r

OJ .?=   ii-1/-1 OO

CM o r- r- Tj- oo

oo ON r--  >/ 

' ON O tt oo' ri

o, o o. p, o. o,

o' " o' o r>r in Tt r-l rsi oo -

r*r

  \D'Or-J'>0       "O      r

vO Tt rJ O ON  

ly-) r- r-l "O so Os

un ON rj v

£

) n i/~i    

o oo rJ >/ 0\ r-

O r-' o' r-' vo' oo' rj - -        Tt -

c ca

ZH  C

P3   sa

o  t- ,

i_    00 v   00

> a.

c      c

3

é

 2

> r= y >.

IU

 S        i/i  o

a>  l/l  >   O)  t

g  :S I -g   S

:d 

s O 

e

   C _

5  E

c 

o

IL)    >»

Cfl

3 'c;

c/3

a E

H 

s >

c:  

«

*- >

3 

«

i_  "O

 fN r.j m

n

_

«

2

c c u (U oo 

00 c

 -

i    3

3   C

E

a.

E

O                     C C

CL

dj    

o   IJ

5 2-     

X 

-S

   o                      O-  ?;

o i: c            1- 

i O

Prop. 1977/78:42

23

S S o

O

x:

Q

o

iri oo

oo r-,

>

r- n

( m

c

,_

o

Q

3

ä

? 

é

?

1

o oo

.-H r

ca

C

ca

il 00 

 E 

'.5  c

tn

JJ

ca

"c

ä

>

r

0

0

Q.

>

E

3

a

3 

a

E        _!=

E 13      c-

o .c 3

c/1         t-

_    c    60

O    S        

«

ä

?

00 g"

a.       ;:i

g-t/i 00

c ,2,x;*

3

T3

2

o. ,

?

»

-  00

i Se

,25 «

Cl. 2 ca ca S- oo 

  5  c

,S c c

J

«

: -r;  J

-    c/1   7   : ca

J.2 53 ö 1 2 2 03 o       *

a

s

c

«

f

o

3

>

1

C/)

e

A   al

IU   B

i S

t.  a

e   o

£

=         >

/span>

«

> ii

e

i

o .s

11

O   s S -

a.

a  E

Ii

O)    >.

oa n

.cg   o 

«

3 x:

>    (U

H- CQ .

,2- 3 

2  P

(2 M-H Q

.- .E JS io ip

:=a  :0   i2 O rn 

t/5   ifl   t/1 I

Q

      i/ 00

3

O

é?

Cd 

'C   >

«

 2 Si-g

00 1/1

t/-l  fM

?

LU 

I-

°

c

S

S

ä

 2

x:  00

5;

ii

C

Ö

:cd    "

.ca  *j

          c

;o

o

C;

c/i

c

c 

!3 n

3 i£ 

  " = '  «

S E " 3 =

E P -

.             P "ta

r*i

r~)        o   00

ca  c/1  Q.

   :ca    3 

/    =    >    >

~ -   E -to

  C .-

u.  t:

:

«

    E    o

rj

|S,i

ÖO  v-   «

, _!:   o*   (u 

c   5   =

u   >   c

i_ -to E

c| 

=

ä

 >

=.    c    

t/1

o  

«

H   .j "Cd

3 3 

«

>

:0 

E

,_   73  

-

    P    -

00   '

C ta U, 

00 "r ,

- .v (u i: -a  O) 

Prop. 1977/78:42

24

2.7.3  Vävning

Tillförselbehovel av väv härleds främsl ur den produklion som beräknas behöva ske av kläder. Behovet avser s. k. egentlig väv som framställs i vävstolar saml Irikåväv som tillverkas genom stickning eller virkning i irikåmaskiner. Tillverkningen av egentlig väv anlas av utredaren kunna öka från nuvarande 1 1/2 lill 3 och av irikåväv från I lill 2 skift under en treårig kris. Beräknat behov av produktion och bedömd produktionskapacitet framgår av tabell i det föregående.

Utredaren framhåller atl det underskott i kapacitet som fmns i fråga om egentlig väv för vissa imporlantaganden bör kunna läckas genom utnyttjande av den stora överkapaciteten på trikåområdel. Han betonar dock atl detla förutsätter alt trikågarner kan importeras i en kris- eller beredskapslagring. De fina trikågarner som erfordras kan nämligen endasl i mindre omfattning framställas inom landet.

Enligt utredaren lorde den svenska vävtillverkningen i huvudsak vara lönsam, varför någon omedelbar minskning av kapaciteten inte skulle behöva befaras. Med hänsyn lill all en slor del av produktionen av egentlig väv är koncentrerad till elt fätal slora förelag anser dock utredaren alt utvecklingen på detla område behöver följas.

2.7.4 Spinning

Tillförselbehovet av garn härleds främsl ur den produktion av väv och av trikåplagg som erfordras i en krissituation. Utredaren redogör för den förskjutning av produktionsinriktningen mol grövre garner som sketl i Sverige.

Den varumängd som erhålls vid spinning av fina garner är mycket mindre än vid spinning av grova garner. Del kan därför enligt utredaren vara lämpligt atl förutsätta alt den relativt knappa inhemska spinningskapacileten i etl krisläge utnyttjas för framställning av grövre garner och att en beredskaps­lagring sker av finare garner. Ju grövre garnet är desto större blir produk­tionen uttryckt i viktenheter. Eftersom valet av grovlek hos garnet har slor betydelse för hur stor produktion som uppnås med en given spinnutrustning har utredaren strävat efter all finna en sådan sammansättning av krisgarde­roben som är gamekonomisk, dvs. som utgörs av garner som är så grova som möjligt.

I följande tabell redovisas de beräkningar som utredaren utfört belräffande befintlig produktionskapacitet och behov av produktionskapacitet.

De svenska bomullsspinnerierna har delvis en myckel modern maskinut­rustning. I denna del av industrin förutsätter utredaren att skiftgången under en kris kan ökas från nuvarande 2-3 till 4 skift. För övriga spinnerier antas en ökning kunna ske från 1 till 2-3 skift.

Enligt utredaren synes produktionskapaciteten vara tillräcklig i fråga om kard- och kamgarn. För all behovel av bomullsgarn skall kunna täckas krävs

Prop. 1977/78:42

25

00  3

fl g

8oS

r- O 

o

.2f "c

Q

88

g 

/span>

c o

l/l oo

Q

o >ri o 

On   

rsi   -

r-l        r-j

8

DO ""      

'  >          ii

«

a  o o

«

a x: 2-

>  u  p

H m     i

8 ' 8

j4

B

o c

.s g p

2 S.-S

ir> £ Q 00

:0   2 S m

o >/ O

oo

CX3

On

o

:0 tL.

=    E

o 2

o    

'/span>

ä

i

  Ta

DO   00

*c 

a . n   *

£|

" -T. 

 03

a            S-

;/!

S

"O

I 2;

   9

Q

i/ oo

Q

3

o

5      Q

oo  .   

H CQ - 

O

SS

1/-1 r-i

888

r-

rn

'

Ö

»

 O m oo 

888

o fn r-l

ON

ON

O 

 OO

c

»

         Tt

=  Vi   

bo  CtO

3

CO

S E

e

a

Cd   cd

o

c

: 

ffl

ca       

ca E " O 

   t/1

ä

.

«

s

o'

rsj

i

s

cd

C C

c:

c 

.g

li

=    3

p .

£

   00

g--a p

!s  t  'i

cd   3 

i,

C 3

,E

c/)

_ca

>

c

3 O

2

ert

o 52 _

l

c 

g

-k:

3

O

.

11

g

3

1

a

.00

Q.

iSjSiO

io"

U

E

g

5 p 1=

2

   tu   u

i2

ca

t/1

p

ca 'S 'y

c

jl.

ca 

>

-II

ca

00

i!

o

S*-              

c

:3

-p          J

b    C    C

'c

ij

-S : '

2

:0

?3    t>l    

3

5

å

i

"

>   X3

tj

00

TD

         :cd

rj - 

. .

              2i

r

   - rg   

ö

o

1- _3 . 

00 o ä3 y

,-=   ca

c

,E o p 

°

c  c

E E 5?S?=|

oo   00   3    3    O    E

"2 E E E . _-

 i ffl m  >

~0   

Ä

O

Prop. 1911/1S-.42

26

med den produktionskapacitet som finns i landet att krisimporien uppgår till minst ca 25 % av den normala.

Produktion av garn av ändlösa syntetiska fibrer förekommer inte inom landet. Den största delen av produktionsbehovet avser garn för tillverkning av täckjackor och strumpor samt teknisk textil såsom cord, armeringsväv, viror och rep. Detta garn kan i vissa fall ersättas med kamgarn eller bomullsgarn eller i någon utsträckning med kardgarn.

2.7.5 Behov av Jibrer

Inom landet framställs regenererade viskosfibrer ("rayonfibrer") med cellulosa som bas, dvs. en inhemsk råvara. Denna typ av fibrer kan blandas med andra textilfibrer. Utredaren anser all del i ett krisläge bör vara möjligt atl blanda andra fibrer med i genomsnitt 50 % viskosfibrer. Med denna förutsättning skulle under en treårig kris mindre än 50 % av den möjliga produktionen behövas tas i anspråk. Härutöver bör man enligt utredaren räkna med tillgångar i form av rivet avfall och i viss mån ull från svenska får.

Utredaren beräknar att en beredskapslagring av fibrer (ulllyp och bomulls-typ)erfordrasdå krisimporien understiger ca 25 % fören treårig kris och 20 % för en tvåårig kris.

2. 7.6 Behov av produklion vid total avspärrning

Utredaren har i sina antaganden om krisimportens omfattning utgått från de miljöexempel som används i del ekonomiska försvarets långsiktsplaner­ing. Krisimporien uppgår enligt dessa exempel på beklädnadsområdet lill 38 %. Utredaren har varierat dessa importantaganden och även utfört beräkningar för importnivåerna 48, 28 och 18 96 av den normala. Han har emellertid även belyst konsekvenserna av en fullständig avspärrning under tre år. Det visar sig atl med ell sådant anlagande är produktionskapaciteten i fråga om lätt konfektion, vävning och spinning otillräcklig. Detla gäller i särskilt hög grad spinning.

2.7.7 Beredning

FBU bedömde år 1972 i betänkandet Kläder och skor att kapaciteten inom landet i fråga om beredning dvs. färgning, impregnering m. m. av väv, var tillräcklig från försörjningsberedskapssynpunki. Mot bakgrund av alt bered­ningskapaciteten sedan dess förändrats relativt litet anser utredaren alt det inte finns anledning att frångå FBU:s bedömning i detla avseende. Han betonar emellertid att beredning av textilvaror förutsätter beredskapslagring av textiirärger och textilkemikalier.

Prop.1977/78:42

27

2.7.8 Arbelshandskar av läder

Inom industrin erfordrar många arbetsuppgifterall skyddande arbetshand­skar av läder används.

Den normala förbrukningen uppgår till ca 8 milj. par per år medan ÖEF uppskattar krisbehovet till ca 6 milj. par per år.

Den inhemska tillverkningen uppgår till endast ca 0,3 milj. par per år. Produktionen kan dock ökas genom atl läderkonfekiionsindustrins kapacitet las i anspråk.

Mot bakgrund av det av ÖEF angivna tillförselbehovel i en kris uppskattar utredaren produktionsbehovet för en treårig kris till mellan 7 och 14 milj, par och för en tvåårig kris lill mellan 5 och 9 milj, par.

Enligt utredaren bör om möjligt en löpande produklion av ungefar nuvarande omfattning vidmakthållas.

2.8 Några olika metoder att tillgodose försörjningsberedskapen på tekoom­rådet

Utredaren för etl i huvudsak principiellt resonemang om olika metoder all lillgodose försöriningsberedskapen på tekoområdel. Han konstaterar atl beredskapen i de olika förädlingsleden kan upprätthållas antingen genom produklion eller beredskapslagring och diskuterar efler vilka principer en avvägning mellan vidmakthållande av produklion och beredskapslagring kan ske.

Enligt utredaren bör beredskapslagring inte ske av varor som i tillräcklig omfattning tillverkas eller kan tillverkas i landet.

Vidare framhålls att även om beredskapslagring bedöms behöva ske i någol produktled, behöver inte delta innebära alt hela del beräknade behovel anskaffas under fredsförhållanden. I den nuvarande beredskapsplaneringen beredskapslagras således endast 2/3 av behovel medan återstoden planeras att anskaffas vid en eventuell försämring av den säkerhetspolitiska situatio­nen.

Utredaren framhåller att fördelen med beredskapslagring är att investe­ringar i beredskapslager kan återvinnas om man finner all man vill ge beredskapen en annan inriktning. En produktionskapacitet som upprätthålls ger å andra sidan obegränsad uthållighet om tillgången på råvaror är säkrad.

Om man i etl förädlingsled önskar vidmakthålla en produktion som normall inte är lönsam kan della ske på olika säll. Utredaren nämner "inmalningslvång", importrestriktioner, driftstöd, konsumlionsstöd och investeringsstöd. Bortsett från investeringsstöd kan enligt utredaren dessa stödformer bedömas medföra större eller mindre handelspolitiska störningar och dessulom minska incitamentet till effektivitet i tekoindustrin. Om den grundläggande orsaken till bristande konkurrensförmåga är alt söka ietl högt

Prop. 1977/78:42

28

kostnadsläge kommer de synliga och osynliga kostnaderna att bli alll större.

När kostnaderna för atl vidmakthålla en tillräcklig löpande produktion framstår som orimliga kan man tvingas övergå lill en kombination av löpande produktion och kapacitet i malpåse. Om man på ett tidigt stadium förutser en sådan utveckling kan del vara rationellt all omgående välja denna lösning.

Det enligt utredaren största problemet med en sådan lösning är möjlig­heten alt i en krissituation ha säker tiUgång på personal som kan sällas in för alt snabbi fö igång produklion.

Avslulningsvis diskuterar utredaren former för de ingripanden som kan behövas för att upprälthålla försörjningsberedskapen.

Det är enligt utredaren väsentligt alt en genomtänkt strategi utformas över hur försörjningsberedskapen skall klaras på tekoområdel med dess olika delbranscher. Denna bör innehålla valda lösningar i slort, bl. a, i fråga om beredskapslagring samt omfattning av löpande produktion och malpåselagd kapacitet i olika led. Den närmare utformningen av strategin kan bestämmas först sedan statsmakterna tagit ställning lill den erforderliga försönnings-nivån och grundprinciperna för upprätthållande av försörjningsberedskapen. Som elt led i bevakningen av utvecklingen bör ÖEF få lill uppgifl atl åriigen rapportera om utvecklingen av produktionskapaciteten inom tekoindustrins olika delbranscher. Med hänsyn lill de förändringar som inträffar bör planen gälla för t. ex, lio år. En kontrollstation kan dock behöva läggas in efter t. ex. fem år.

2.9 Remissyttranden

2.9.1 Föisöijningsiuhållighei

Utredaren har vid beräkningarna utnyttjat den typ av krisfall som används i del ekonomiska försvarels programplanering. Ingen av remissinstanserna motsätter sig denna princip. Däremot finns invändningar mot all inte fl e r k ris fall studerats. ÖB framhåller atl del mest belastande fallet för försvarsmakten är då en kris följs av etl krig. Sådana tillgångar på beklädnadsmateriel måsle därför finnas under och efler en avspärrning att etl efterföljande krig kan genomföras. Krisfallet D 1 följt av angreppsfasen i fall Al borde därför ha legat till grund för utredarens överväganden. Liknande synpunkter anförs av FMV.

ÖEF betonar atl miljöexemplet D 1 endast utgör elt av många tänkbara exempel och atl detta därför inte ger tillräcklig grund för en dimensionering av den i fredstid nödvändiga produktionens storlek. Sveriges indusiriförbund kommenterar frågan på liknande sätt. Eftersom det är svårt atl återuppta en nedlagd produktion ställs del enligt ÖEF särskilt slora krav på förutseende vid val av produktionsnivå. Hänsyn måsle därför tas till rådande osäkerheter i

Prop.1977/78:42

29

planeringsförutsättningarna. ÖEF framhåller alt del för i synnerhet livsnöd­vändiga varor som livsmedel, bränslen och beklädnadsvaror i den hittillsva­rande planeringen har eftersträvats alt så långt som möjligt uppnå självför-sörining i en kris. ÖEF framhåller som sin bestämda uppfattning all strävan alltjämt bör vara all de inhemska produktionsresurserna efler en omsläll-ningsperiod i alll väsentligt bör kunna täcka behoven. Mot bakgrund av alt detta inte nu är hell möjligt på tekoområdel anser ÖEF alt del är angeläget att huvuddelen av lillförselbehoven på detta området skall kunna tillgodoses genom inhemsk produktion i ell långvarigt krisläge.

Enligt SlNDis uppfattning är det valda krisfallel givetvis behäftat med slor osäkerhet. Då denna typ av krisfall används för det ekonomiska försvarets planering på andra områden synes det emellertid vara logiskt att lägga det till grund även för försörjningen på lekoområdet. SIND betonar dock alt svårigheten alt återskapa produktionskapacitet motiverar försiktighet vid bedömning av försörjningsuthållighelen på det grundlexlila områdel. På konfektionsområdel är del enligt SIND bättre alt bygga upp en produktions­kapacitet.

Texiilrådei-konfektionsindustrijöreningen menar att vårt kontinuerliga försöriningsbehov bör ligga till grund för beredskapsåtgärderna.

2.9.2 Försörjningsstandard

Remissinstanserna har inga invändningar mol alt utredaren i fråga om vissa plagg uttrycker försörjningsstandard som innehav och i fråga om andra kläder som tillförsel. Utredarens förslag som innebär elt jämfört med försörjningsberedskapsuiredningens förslag siörre totalt tillförselbehov av kläder kommenteras av några remissinstanser. Konsumeniverkei ställer sig liksom ÖEF tveksamt lill alt klädbehovei för personer äldre än 70 år sätts 50 % lägre än för övriga vuxna individer. Konsumentverket anför även i likhet med Sveriges skrädderiidkareförbund vissa synpunkler på klädurvalet. Verket anser vidare liksom TCO atl barnens klädbehov bör räknas upp. Sveriges köpmannaförbund framhåller att konsumenternas köpbehov med stor sannolikhet kommer atl ändras i en krislid. Fler grövre plagg torde efterfrågas. Enligt förbundel har i dag endast en mycket liten del av befolkningen sådana plagg. Beklädnadsarbeiarnas förbund anser alt man i garderobsundersökningar inte tagit tillräcklig hänsyn lill atl innehavet skall gälla riktigt värmande plagg.

Utredaren framhåller alt den använda beräkningsmetodiken ifråga om ytterplagg saml plagg över och under midjan förutsätter etl väl utvecklat ransoneringssystem. Klädenkätens resultat visar enligt utredaren klart alt den stora majoriteten av befolkningen har myckel stora tillgångar på kläder. En relativt låg generell tilldelning bör därför vara möjlig om den kombineras med selekliv tilldelning lill de grupper som befinns ha etl behov av nya kläder. De remissinstanser som lar upp denna fråga ifrågasätter om ett sådant

Prop. 1977/78:42

30

ransoneringssyslem är realistiskt. ÖEF anser således alt del förfa­rande som skulle bli nödvändigt lorde medföra slora svårigheter ur praktisk synvinkel. Systemet skulle för den enskilde framstå som krångligt och byråkratiskt och med slörsia sannolikhet skapa irritation genom den kontroll av del enskilda klädinnehavet som lorde förutsättas. Enligt ÖEF bör alla få samma grundtilldelning av kläder räknat i texiilpoäng. Därutöver skall vissa noga angivna behovskategorier få särskild tilldelning, t. ex. barn, havande kvinnor och vissa yrkeskategorier. Beklädnadsarbeiarnas förbund anför liknande synpunkter. Även Svensk industriförening. Sveriges indiisirijörbund och TCO ifrågasätter utredarens överväganden om ransoneringssyslem på lekoområdet.

ÖEF ifrågasätter vidare om en hårdare ransonering kan genomföras i inledningen av en kris än som betingas av läget belräffande import, lager och produktion utan alt därmed imporlförutsättningarna förändras. Dessutom är det ulan atl känna krisens fortsatta föriopp svårt all handla optimalt från ransonerings- och fördelningssynpunkl.

2.9.3 Utrikeshandelns omfallning i en kris

Enligt de förutsättningar som gjorts i del ekonomiska försvarets program­planering uppgår krisimporten av lekovaror till 38 % av den fredstida. Utredaren har ulfört beräkningar för della imporlantagande liksom för alternativen 48 96,28 96 och 18 96. Flera remissinstanser har invändningar på denna punkt. Sveriges köpmannajörbund ställer sig högst tveksamt till alt man skall kunna räkna med en inte obetydlig import av tekovaror i ett avspärrningsläge. Texiilrådei- konfeklionsindiisirijöreningen. Beklädnadsarbe­iarnas Jöibund och TCO ifrågasläller om en krisimport på 38 96 av den normala är rimlig. Beklädnadsarbeiarnas förbund menar atl en import från EG- och EFTA- länder då dessa är i krig torde förknippas med politiska villkor, som kan bli besvärande för Sveriges neutralitet. Textilrådet- kon­fektionsindustriföreningen hänvisar till den under andra världskriget i för­hållande lill nu myckel låga importen. 1 likhet med ÖEF. Svensk induslriför­ening och Sveriges indusiriförbund framhåller organisationen vidare atl Sverige numera är i ökande grad beroende av tekoimporl från länder i Fjärran Östern och atl denna import inte torde kunna upprätthållas i en kris. Enligt ÖEF kan molsvarande importborlfall för del övriga Europas del minska våra import­möjligheter därifrån. ÖEF pekar också på atl tillförseln av syntetfibrer är myckel känslig för störningar av oljelillförseln. ÖEF menar vidare atl importens andel av fredsnivån inte kan väntas bli densamma för samtliga försörjningsviktiga imporlprodukter inom tekoområdel samt alt hänsyn måsle tas till att tillgångs- och behovssiluationen är väsentligt olika för olika skeden i krisfallel.

Svensk induslriförening pekar på atl imporiandelen i fred är myckel hög för vissa viktiga typer av kläder som t. ex. regn- och skyddskläder. Detta gör

Prop. 1977/78:42

31

störningar i importen än allvariigare.

Beklädnadsarbeiarnas förbund ifrågasätter starkt utredarens metod att uttrycka krisimportens om falt ning som en viss procent av den normala importen. Förbundet anser atl en över tiden ökande import enligt denna metod skulle leda till slutsatsen alt behovet av svensk produklion minskar, medan motsatsen vore mer logisk. Enligt förbundet borde importen anges i fasta tal.

2.9.4 Försvarsmaktens behov

Utredaren anser all försvarsmaktens brister i fråga om förråds-tillgångar av beklädnadsvaror bör täckas redan i fred och därför inte beakias i delta sammanhang. Skälet härtill är enligt utredaren atl del vore principiellt felaktigt all låla den fortlöpande produktion som erfordras av försörjningsberedskapsskäl dimensioneras av försvarsmaktens avvägningar i fråga om den fredstida förrådshållningens omfattning. ÖB motsätter sig detta synsätt och redovisar skälen härtill i en hemlig bilaga till yttrandet. Enligt FMVslf.ulle en större lagring än vad som nu sker medföra ökade ekonomiska och administrativa problem vid omsättning av de lagrade varorna. Dessutom torde den material- och konfektionslekniska utvecklingen inte kunna följas.

ÖEF menar all det är ett starkt önskemål att den av utredaren åberopade principen kan följas. Försvarsmaktens avvägningar i fråga om den fredslida förrådshållningensomfatlningberoremellerlid av de anslagsramar som ställs lill förfogande av slalsmaklerna. ÖEF framhåller vidare alt bristen i täckningen av utrustnings- och ersättningsbehov erfarenhetsmässigt ständigt har funnits, inte minst beroende på de ändrade krav som den slridstekniska utvecklingen ställde.

ÖB motsätter sig den reducering som utredaren har gjort i fråga om de av försvarsstaben redovisade uppgifterna om inneliggande beredskapsstyrkors förslitning. ÖB menar all man i elt beredskapsläge för förutsätta en miljö som innebär intensiv utbyggnadsverksamhet, realistiska övningar och föriägg­ning i tält. Uniformerna kommer dessulom ofta att behöva tvättas eftersom avlösning av beredskapsslyrkan beräknas ske flera gånger under krisen. Mot denna bakgrund hävdar ÖB atl man inte på saklig grund kan påstå alt förslitningen totalt under en beredskapsperiod enligt fall D 1 är mindre än under krig. FMV anför liknande synpunkter och framhåller vidare att försvarsmaktens behov av tält, maskeringsnäl och belagda vävar inte synes ingå i utredarens beräkningar.

ÖEF konstaterar atl det i elt krisläge av den typ utredningen har utgått från kan komma att ställas större krav från försvarsmaktens sida än uiredningen har räknat med och all dessa krav då kommer alt prioriteras.

Prop. 1977/78:42

32

2.9.5 Minskning av de kommersiella lagren i ell krisläge

Utredarens anlagande alt de kommersiella lagren av tekovaror i närings­livet bör kunna minskas med 50 % i ett krisläge berörs av några remissin­stanser. ÖEF anser atl dessa tillgångar måsle uppskattas med stor försiktighet bl. a. därför all lagren under vår och sommar är dåligt anpassade lill behoven i en kris. Sveriges industriförbund anför liknande synpunkter medan däremot Sveriges köpmannajörbund menar alt utredaren inte till fullo har beaktat den stora lagerhållningen i näringslivet. Man får enligt förbundet anta att även från en säsong överblivna varor med mycket slor modekänslighet, i en avspärrningssitualion blir attraktiva för konsumenterna.

2.9.6 Befindig produkiionskapacilet i Jråga om leko varor

Utredaren har redovisat den produklion av kläder, väv, garn och fibrer som bedöms vara möjlig under en treårig- resp. tvåårig kris. Han har därvid förutsatt atl en ökning av skiftgången efler hand skall kunna ske i en krissituation.

Beklädnadsarbetarnas förbund anser atl delta endasl teoretiskt sett är riktigt efiersom majoriteten av de anslällda inom tekoindustrin är kvinnor och alt branschen är starkt koncentrerad lill vissa orter där förvärvsiniensitelen är mycket hög och där det därför inte finns tillgång till ledig arbetskraft.

Flera remissinstanser pekar på den produklionsnedgångsom har skett under år 1977 och som skulle medföra atl utredarens uppskatt­ningar av produktionskapacilelen inom tekoindustrin är inaktuella. ÖEF framhåller således atl sysselsättningen i konfektionsinduslrin under år 1977 torde minska med mer än 20 96.

Länsslyrelsen i .Alvsborgs län påpekar att våren 1977 uppgick inom länet sysselsatta i förelag med mer än 100 anslällda lill 60 96 av vad som framgår i bilaga lill promemorian.

Texiiliådei-konfekiionsindustriJÖreningen hänvisar lill produktionsstati­stiken för försia kvartalet 1977 enligt vilken produktionens andel av tillförseln i fråga om kläder inkl. trikå minskal kraftigt. Imporlökningen av kläder under försia halvåret 1977 lyder på att produktionsvolymen kommer att minska med 15-17 % undersamma lid. Inom den grundlexlila tillverk­ningen har vidare lönsamheten drastiskt försämrats vilket snabbi kommer att återverka på produktionskapaciteten. Organisationen anser mol denna bakgrund att utredarens material är alllför inaktuellt för att ligga lill grund för ställningstaganden beträffande behov och tillgångar i fråga om kapacitet i elt avspärrningsläge. Även Svensk induslriförening. Sveriges indusiriförbund och Beklädnadsarbeiarnas förbund pekar på den negativa utvecklingen under år 1977.

Prop. 1977/78:42

33

2.9.7 Jämförelse mellan produktionsbehov och möjlig produklion i fråga om lekovaror i ell krisläge

Enligt utredaren är den nuvarande produktionskapaciteten beträffande konfeklionering, trikålillverkning i flertalet fall, vävning saml kardgarns- och kamgarnsspinning tillräcklig vid de olika anlaganden om uthållighet och krisimport som har gjorts. En kritisk nivå har däremol uppnåtts i fråga om bomullsspinning. Mol bakgrund av all den hittillsvarande produklionsned-gången kan bedömas fortsätta kan den från försörjningsberedskapssynpunki kritiska gränsen komma all nås inom en inte alllför avlägsen framlid inom flera delbranscher. Utvecklingen måsle därför noga följas.

Flera remissinstanser anser atl utredarens bedömningar är för optimistiska. Bakgrunden härtill är främsl de i del föregående redovisade synpunkterna beträffande bl. a. antagande om krisimport och den snabba produktionsned­gången inom i första hand konfektionsindustrin. Således anför Beklädnads-arbetarnas förbund atl uiredningen är alllför teoretisk och inaktuell för all uigöra ell underlag för etl förnyat slällningslagande lill försörjningsbered­skapen på lekoområdet. Svensk induslriförening anför liknande synpunkler.

Enligt TCO bör i planeringen förutsättas en högre tilldelning av kläder och en lägre import än vad utredaren föreslår. TCO anser dock all målsättningen belräffande inhemsk produktionskapacitet av konfektion kan sällas lägre än fördel grundlexlila områdel efiersom en inte obetydlig tillverkning av kläder kan ske i hushållen och den förhållandevis enkla produktionsprocessen inom konfektionsinduslrin kräver relativt korta inskolningsperioder för persona­len.

Sveriges Indusiriförbund anser all man på beklädnadsområdet måste utgå från elt tillförselbehov som med all sannolikhet är siörre än vad som framkommit av utredarens beräkningar. Vidare måsle en siörre del av della kunna tillgodoses genom produklion under krisperioden.

ÖEF anser alt beredskapsplaneringen i försia hand bör inrikta sig på den tvååriga perioden av fall D 1 då krisimporten i vissa av variationsfallen uppgår till endast 10-15 % av den normala. Enligt ÖEF kommer i fråga om konfeklionering marginalen mellan behov av produklion och möjlig produk­lion då atl praktiskt taget hell försvinna. ÖEF anser all kapaciteten inom branschen bör bibehållas på i stort sett den nivå som branschen kommer all uppnå vid årsskiftet 1977/78.

Närdelgällervä v n i n g framhåller ÖEF att utredarens antaganden om en krisimporl på 38 % innebär alt 62 96 av tillförselbehovel av egentlig väv skulle tillgodoses direkl eller indirekt genom iniporl. Della anser ÖEF vara hell orealistiskt. I fråga om irikåväv utgörs en slor del av kapaciteten av en maskinpark som är anpassad för fina trikågarner som inte kan framställas inom landet. I likhet med Texiilrådet-konfekiionsindiisiriföreningen betonar ÖEF all fiexibilileten inom irikåseklorn är begränsad. ÖEF framhåller vidare att belräffande Irikåväv ligger den kapacitet som praktiskt kan uppnås

3 Riksdagen 1977/78. I saml. Nr 42

Prop. 1977/78:42

34

avsevärt lägre än den av utredaren angivna eftersom del inte alls eller endast i begränsad utsträckning är möjligt all inom landet tillverka de fina garner som erfordras för en slor del av denna maskinpark. De produkter som framställs i Irikåmaskiner i vilka grövre, inhemskt tillverkade garner kan användas är utsatta för slark utländsk konkurrens. Dessa maskiner säljs eller skrotas därför efter hand. Mot bakgrund av vad som har anförts och eftersom såväl bomulls- som ylleindustrin befinner sig i elt akut krisläge kan ÖEF inte godta utredarens bedömning alt ytteriigare åtgärder av försörjningsberedskapsskäl inte är näraliggande.

Elt antagande om krisimport på 38 % av den fredslida innebärenligi ÖEF i fråga om s p i n n i n g all 77 96 direkl eller indirekt skall kunna tillgodoses genom import. Molsvarande procenttal för kamgarn och kardgarn är 93 96 resp. 60 96. Enligt ÖEF är lägel allvarligt inom denna delbransch. Ålgärder måsle därför snarasi vidtas för atl undvika den ytteriigare nedgång av kapaciteten som kan befaras.

ÖEF kommenterar även utredarens beräkningar avseende fiberbe­hovet i en kris. ÖEF varnar för en alllför optimistisk beräkning av krisimporten. Tillgången på bomull och ull kan enligt ÖEF bli myckel knapp i framliden. Samtidigt betonar ÖEF synlelfiberlillförselns känslighet för störningar l. o. m. i fred. När det gäller behoven i en kris framhåller ÖEF all hänsyn även måsle las lill behovet av fibrer för s. k. non-woven produkter och vadd. En större tillgång i fråga om fibrer måsle enligt ÖEF säkras än vad utredaren har beräknat. Med hänsyn lill den slora belydelse av atl produk­tionen av regenererade fibrer och råull kan upprätthållas anser ÖEF att denna tillverkning måste få erforderligt stöd.

ÖEF framhåller belräffande beredning all endasl två förelag återstår inom landet som har kunskap om både våt- och lorrberedning av vävda yllevaror och atl deras företagskapacilel måsle säkerställas. Om möjligt bör en inhemsk produklion av arbelshandskar av läder för kvalificerade behov säkerställas.

Sammanfattningsvis konstaterar ÖEF all kapaciteten inom tekoområdel numera är så låg all försörjningen under ell treårigt avspärrningsläge vid fullständig avspärrning inte kan tillgodoses genom inhemsk produktion -inte ens inom konfektionsområdet.

2.9.8 Behov av ålgärder saml olika metoder all upprätthålla försörjningsbered­skapen på lekoområdet

ÖEF och Texiilrådei-konfekUonsindusiriJöreningen anför all åtgärder omedelbart måsle vidtas för att hejda en fortsatt nedgång av den svenska lekoproduklionen. Bl. a. framhålls all en industri av sådan omfattning måste bibehållas och atl rekryteringen av personal säkerställs liksom etl tekniskt kunnande och know-how i slörsia allmänhet. Enligt Sveriges indusiriförbund är försörjningslägel kritiskt på tekoområdel varför omfattande och kraftfulla

Prop. 1977/78:42

35

åtgärder måsle vidtas inom en mycket snar framtid. TCO menar all del omedelbara behovet av ett statligt ingripande av beredskapsskäl inte är lika angelägel på konfektionsområdel som inom den grundlexlila sektorn. En total bedömning av tekoindustrins framtid måste dock snarasi ske. Därvid måsle enligt TCO de arbelsmarknadspolitiska, regionalpoliliska och närings­politiska avgörandena tillmätas en avgörande belydelse.

Enligt AMS är det angeläget atl en total bedömning kommer lill stånd av lekoindustrins framlid med hänsyn till branschens betydelse för sysselsätt­ningen, regional balans, försörjningsberedskap m. m.

Beklädnadsarbeiarnas förbund framhåller all del mol bakgrund av den snabba utvecklingen brådskar alt bestämma nivån på den tekoindustri som skall finnas i Sverige. Förbundet framhåller vidare att vid beslul om den framtida tekoindustrin måsle även sysselsättningspoliliska och regionalpoli­liska hänsyn väga tungt. Länsstyrelsen i Alvsborgs län anser all del även från sysselsättningssynpunkt är nödvändigl alt en nedre gräns för produktionen inom tekoindustrins delbranscher läggs fasl och att statsmakterna garanterar den sysselsättning som svarar häremot.

SIND framhåller atl uiredningen, med de antaganden som har gjorts, visar atl del f. n. inte föreligger behov av långtgående ingrepp av försörjningsbe­redskapsskäl. SIND delar denna uppfattning men påpekar atl den ökade lågprisimporten verkat alll mer störande på den svenska produktionen. En effektivare kontroll av begränsningsavtalens lillämpning synes därför vara angelägen.

När del gäller de konkreta åtgärder som bör vidtas diskuterar fiera remissinstanser lämpligheten av all handelspolitiska ålgärder skall vidtas. Textilrådet-konfektionsindustriföreningen och Beklädnadsarbeiarnas förbund förordar alt så sker. Texlilrådel-konfeklionsinduslriföreningen påpekar atl de stora marknaderna i Europa och Amerika blir allt mer restriktiva vilket medför atl många länders exporlpolenlial riktas mol Sverige, En ökad restriktivitet borde vara möjlig ulan moraliska betänklig­heter efiersom vår imporlandel redan är så hög och per capita torde vara högsl i väriden, KK anför däremot alt slörsia försliklighel bör iakttas vid användande av handelspolitiska medel vid skydd av produklion som anses nödvändig från försörjningsberedskapssynpunki med hänsyn till risken för negativa återverkningar för den svenska exporten,

Sveriges grossislförbund understryker alt ev. stödåtgärder inte bör ha formen av ingripande vid gränsen. Sveriges industriförbund betonar att hänsyn måsle las till de eventuella negativa handelspolitiska konsekvenser som kan vara förknippade med olika tillvägagångssätt. Sveriges handelsagenters förbund anför liknande synpunkler.

Svensk induslriförening föreslår all tidsbegränsade generella stödåtgärder sätts in. Föreningen anser i försia hand all en sänkning bör ske av arbetsgivaravgiften. Däremot har del särskilda sysselsättningsslödel för äldre arbetskraft nackdelar som gör atl del inte bör förlängas. Föreningen pekar

Prop. 1977/78:42

36

bl.a. på all stödet är administrativt krångligt och skapar utrymme för olillböriig påverkan från fackligt håll. En sänkning av arbetsgivaravgiften kan enligt föreningen finansieras genom ell slopande av " 15-kronan" eventuellt i kombination med en importavgift på tekovaror. Föreningen ställer sig starkt negaliv lill selektivt stöd i form av slora punktinsatser av typ Algots, Eiser

m.n.

Flera remissinstanser ansluler sig till utredarens förslag atl en strategi eller plan måste utformas i fråga om vilka medel som skall användas för att försörjningsberedskapen på tekoområdet skall säkras. Till dessa hör LO och Bekädnadsarbetarnasförbund som dock menar alt den föreliggande prome­morian inte är tillfyllest för all ligga till grund för sådana ställningstaganden. Organisationerna anser all ell ö kal statligt ägande inom ramen fö ren planhushållning på te koom rådelär nödvändigl. Bekläd­nadsarbetarnas förbund framhåller atl även om ell statligt ägande i och försig inte löser problemen underiättas dock genomförandet av ålgärder för all bevara en tekoindustri. Hänsyn behöver då inte i varje fall las till "snedvrid­ning" av den privata konkurrensen.

ÖEF anser att etl statligt överlagande av hela branschen inte är praktiskt möjligt eller lämpligl. Efiersom det inte heller är möjligt all genomföra individuella stödåtgärder anpassade lill varje enskilt förelags behov, vilket även skulle medföra risk för snedvridning av konkurrensen, återstår enligt ÖEF endasl generella stödmetoder för all hejda produklionsnedgången. En komplettering kan ske med individuella stödformer som nu lillämpas och som har starka generella inslag dvs. främsl avskrivningslån och försörjnings­beredskapsstöd. ÖEF betonar vidare all med hänsyn till den snabba utvecklingen måsle en uppföljning av utvecklingen inom lekoområdet ske kontinueriigt. För att statsmakterna skall kunna utvärdera effekten av de stödåtgärder som genomförs kan del därför vara lämpligl att ÖEF åriigen redovisar läget beträf fa nde prod u k tions kapaci tel m. m. inom berörda branscher,

5W£> anser atl förstatligande eller till vissa förelag riktat produklionsslöd inte är praktiskt eller lämpligt för konfeklionsbranschen och vissa mindre och medelstora textilföretag.

Enligt SIND:s uppfattning är del naturiigare all SIND svarar för den av utredaren föreslagna årliga rapporteringen av produktionskapaciteten än all ÖEF gör della. SIND pekar på all verkel redan följer utvecklingen på tekoområdel dels genom branschövervakning och utredningsverksamhet, dels genom löpande insatser för delbranscher och förelag. SIND framhåller vidare alt det stöd som kan erfordras av försörjningsberedskapsskäl bör ulgå i form av induslripolifiskt stöd. Syflel med det industripolitiska stödet är nämligen all underlätta anpassningen lill nya konkurrensförhållanden och åstadkomma en rationell och långsiktigt lönsam industri. När tekoindustrins konkurrenskraft stärks, förbättras därför också dess möjligheter all bibehålla en från försörjningsberedskapssynpunki erforderlig produktionsnivå. Om

Prop. 1911/1%: Al

37

den från försörjningsberedskapssynpunkt lägsta acceptabla produktions­kapaciteten inte uppnås på något område kan direkl produklionsslöd och/ eller anskaffning av malpåsekapacitel bli nödvändigl.

Texidrådei-konfekiionsindusiiiföreningen betonar del angelägna i all stöd­åtgärder utformas så all de blir konkurrensneutrala.

Beklädnadsarbetarnas förbund föreslår all en tekodelegalion inrättas för all kontinueriigt analysera förelagens och de olika delbranschernas förutsätt­ningar all i framliden driva verksamhelen vidare.

Några av remissinstanserna diskuterar de olika former av ålgärder inom landet som är lämpliga för all en tillfredsställande försöriningsbe-redskap skall kunna upprätthållas på tekoområdel. När det gäller möjlighe­terna all lila lill en produktionskapacitet i m a 1 p å s e delar Öf/ utredarens uppfattning all del svåraste problemet är all erhålla tillräckligt med kunnig personal i etl krisläge. ÖEF anser all inte ens belräffande konfektion är del elt realistiskt alternativ till levande produktion all hell eller lill största delen bygga på en kapacitet i malpåse.

7"C0 förespråkar för tekoindustrins olika förädlingsled etl syslem med löpande produktion kombinerat med en viss kapacitet i malpåse. Omfatt­ningen av malpåsekapacitelen måsle dock närmare övervägas.

Utredaren diskuterar möjligheten atl en ökad hemsömnad skall kunna ske i en krissituation. Konsumentverket och ÖEF menar alt denna kapacitet inte bör överskattas medan TCO anser alt hushållen själva bör kunna svara för en inte obetydlig tillverkning av kläder.

ÖfFdelar inte utredarens åsikt all möjligheten av en force rad import bör beaktas i planeringen och hänvisar därvid till uttalanden av 1974 års försvarsutredning enligt vilka endasl en myckel begränsad ökning av totalförsvarets styrka är möjlig inom en tidsrymd av två år.

Utredaren diskuterar det stöd som genom den offenlliga upphandlingen kan ulgå lill den inhemska tekoindustrin. Textilrå-det-konfektionsindustriföreningen betonar all erfarenheterna av hillills vidtagna åtgärder på delta område varit myckel goda även om effekten har varit begränsad varför del är angelägel all denna stödform bibehålls i vidgad omfattning.

3. Avtal mellan staten och de svenska bomullsföretagen 3.1 Bakgrund

Den svenska bomullsindustrin utgörs f. n. av fem förelag, Almedahls AB, Borås Wäfveri AB/Kungsfors fabriker AB, Gustaf Werner AB, Rydboholms AB och AB Sjuntorp. AB Sjunlorp bedriver endast spinning och vävning medan de övriga företagens verksamhei dessutom är integrerad med beredningsverk. Företagen har i slor utsträckning ell inbördes konkurrerande sortiment.

Företagsstrukturen framgår av följande tabell.

Prop.1977/78:42

38

Antal anslällda i svenska bomullsspinnerier 1977-09-15

Företag

Anlal anslällda

Almedahls AB

104

Kungsfors fabriker AB

538

Gustaf Werner AB

60

Rydboholms AB

47 samt 65 i väveri

AB Sjuntorp

40

I början av 1970-lalel hade de fiesta bomullsföretagen lönsamhetsproblem i fråga om garn- och väviillverkning. Anledningen härtill var främsl ett ökande importtryck och en stagnerande förbrukning i fråga om garn och väv. Vidare var maskinutrustningen i huvudsak omodern. Mol bakgrund härav och med hänsyn lill varuområdets stora belydelse från försörjningsberedskapssyn­punki kom en slor del av del kredilslöd för investering i maskiner och byggnader som infördes år 1973 atl gå till dessa företag. Av de avskriv­ningslån på ca 112 miljoner kronor om vilka avtal har träffals fram lill den 1 juli 1977 har således 57 miljoner kronor tillfallit spinnerier och väverier inom bomullsindustrin. De investeringar som blivit möjliga genom della stöd har medfört att den svenska bomullsindustrin numera har en hög teknisk standard.

Från mitten av 1970-lalel har en försämring inträffat i fråga om de svenska bomullsspinneriernas och bomullsväveriernas konkurrenskraft. Fördelar bedömdes kunna ligga i en samordning av den grundlexlila verksamhelen på bomullsområdel. Mol denna bakgrund gav regeringen under våren 1976 Statsföretag AB i uppdrag alt inleda förhandlingar med förelagen inom bomullsseklorn i syfte atl få fram förslag lill ägarmässig samordning av den grundlexlila bomullsindustrin.

Efter fullgjort uppdrag lämnade Statsföretag AB i december 1976 elt förslag lill regeringen. Förslagel innebar all de fem svenska bomullsföretagen gemensamt skulle bilda ell förelag benämnt AB SVEBO - Sveriges Förenade Bomullsindustrier. Verksamhelen i företaget skulle i inledningsskedet primärt avse spinning. Spinnerierna hos Almedahls, Rydboholm och Sjun­torp skulle läggas ned och de moderna maskinerna övertas av SVEBO. Vidare skulle Gustaf Werners väveri överlåtas lill SVEBO och företagels berednings­verk avvecklas. SVEBO:s verksamhei skulle baseras på föriuslläckningsbi-drag från slalen. Bidraget beräknades till ca 24 milj. kr. per år under en femårsperiod. Vidare skulle behövas 15 milj. kr. i avskrivningslån för investeringar, 22 milj. kr. i kreditgarantier och 40 milj. kronor i långfristiga lån.

Av olika skäl kunde ett avtal mellan slalen och bomullsindustrin inte baseras på Statsföretags förslag.

Efter förhandlingar under vintern och våren 1977 kunde emellertid etl avtal slutas ijuni 1977 under förutsättning av riksdagens godkännade slutas mellan staten och de svenska bomullsföretagen.

Prop.1977/78:42

39

3.2 Innehåll i stort i det preliminära avtalet mellan staten och den svenska bomullsindustrin

Avtalel innebär att olika stödåtgärder sätts in för atl vidmakthålla en viss årlig garnproduktion och för all bibehålla en kapacilelsreserv därutöver.

En viss strukturomvandling sker genom all Kungsfors Fabriker AB den 1 juli 1978 övertar AB Sjuntorps spinnmaskiner och Gustaf Werner AB den 1 januari 1978 köper vissa av Rydboholm AB:s spinn- och vävmaskiner. Under år 1978 hyr Gustaf Werner AB ul den av Rydboholm inköpta utrustningen lill Rydboholm, varefter den överförs lill Gustaf Werners anläggning i Norrkö­ping. Detta innebär all Sjunlorp kommer att upphöra med sin spinnings-verksamhel som i juni 1977 sysselsatte ca 40 personer och Rydboholm med spinning och vävning som vid samma lid sysselsatte ca 110 personer. Föratt dämpa verkningarna av de på sikt nödvändiga personalnedskärningarna erhåller Rydboholm ett sysselsättningsbidrag för all under år 1978 inte avskeda personal i spinneri och väveri.

Av följande tabell framgår berörda bomullsföretags åtaganden i fråga om upprällhållande av garnproduklion, garnproduktionskapacilel samt syssel­sättning.

Förelagens åtaganden enligt preliminärt avtal mellan staten och de svenska bomullsföretagen (exkl. åtagande med anledning av tidigare medgivet kredilslöd för investeringar)

Företag

Åtagande

Tid

Produktion (ton/år)

Produktions­kapacitet vid kontinuerlig drift (ton)

Sysselsättning

Almedahls AB

1977-07-01-

1978-06-30

500-900

2 000

-

1978-07-01-

1978-12-31

250-450

2 000

Kungsfors fabri-

1977-07-01-

2 000-3 400

7 000

-

ker AB

1980-06-30

Gustaf Werner AB

1977-07-01-1979-06-30

600-1 000

4 500

-

1979-07-01-

600-1000

5 500

1980-06-30

Rydboholms AB

1977-07-01-1978-12-31

Att under avtalsti­den ej avskeda personal vid spin­neri- och väveri-anläggningarna

Efter det att en omstrukturering av bomullsindustrin genomförts enligt avtalet kommer således spinningsverksamhei all bedrivas vid tre med varandra konkurrerande företag. En produktionskapacitet i kontinuerlig drifl

Prop.1977/78:42

40

i storieksordningen  13 000-14 000 lon bomullsgarn per år kommer alt garanteras för de närmaste åren.

De stödåtgärder som företagen enligt avtalet skall komma i åtnjutande av framgår av följande tabell.

Stöd till företagen enligt avtal mellan staten och de svenska bomullsföretagen (1 000-tal kronor)

Företag

Kreditstöd för investeringar

Engångs-  Försörjnings-bidrag       beredskapslån

1977/78 1978/79 1979/80 Avskr    Låne­

lån

garanti

Struk- Län för turga- bomulls-ranti    lagr.

Almedahls AB

Borås Wäfveri

AB/Kungsfors

fabriker AB

Gustaf Werner

AB

Rydboholms AB 3 000

2 350      1 175

9 650      9 650      9 650    30 250'   6 200'     25 000 7 000 4250      4250      4 500    10581,5 3085,5     4 500

S:a   3000

16250    15075     14 150    40 831,5 9 285,5   295007000

' Kreditstödet avser delvis investeringar i Borås Wäfveri AB:s väveri.

2 Härtill kommer 25 milj. kr. vid ett ev, avtal om fusionering mellan Almedahl-Dal-

sjöfors AB och Borås Invest ÄB

Försörjningsberedskapslån utgår enligt avtalet till företag under etl år i sänder och är ränte- och amorteringsfritt. Vid årets slut sker avskrivning av lånet i proportion lill omfattningen av företagets produktion inom del givna produktionsåtagandel.

Systemet med strukturgarantier infördes som redan har nämnts genom beslul av riksdagen våren 1977 (prop. 1976/77:105, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305). Sysiemel innebär all staten lämnar lånegaranti för företagens lån i bank. Lån mol särskild strukturgaranti är ränte- och amorteringsfritt under två år. Därefter löper lånet med ränta och återbetalas under längst en tioårsperiod.

Enligt de i propositionen angivna föreskrifterna bör garanti beviljas på grundval av dels sedvanlig kreditbedömning, dels en ulredning av företagels marknads-, produktions- och managemenlmässiga förutsättningar. Som etl villkor för beviljande av garanti börgälla all företagels slyrelse har fastställt en konkret plan för utveckling och rationalisering av förelagels verksamhei.

Ansvarel för alt bevilja särskilda slruklurgarantier åvilar SIND. Under förutsättning atl planerade ålgärder har genomförts eller förelaget enligt SIND:s bedömning under ändrade betingelser har fullgjort vad som rimligen kan krävas, har SIND möjlighet att efter två år efter en glidande skala skriva av upp lill 25 96 av lån mol särskild strukturgaranti.

Enligt avtalen skall berörda förelag erhålla garanti för lån av här redovisad

Prop. 1977/78:42

41

storiek. Lånen skall vara ränte- och amorteringsfria och kunna skrivas av med 25 % efler två år.

För garantierna skall i övrigt gälla de riktlinjer som har angivits i prop. 1976/77:105 saml de närmare anvisningar som regeringen kan komma all uifärda.

Almedahl-Dalsjöfors AB och Borås Invesl AB som är moderföretag lill Almedahls AB resp. Borås Wäfveri AB och Kungsfors fabriker AB träffade ijuni 1977 avlal om atl inleda förhandlingarom elt fullständigt samgående mellan företagen.

Om förhandlingarna före den 30 juni 1978 leder till resultat ställer staten, enligt det i avvaktan på riksdagens godkännande ingångna avtalet mellan staten och Almedahl-Dalsjöfors AB och Borås Invest AB, en strukturgaranti på 25 miljoner kronor lill den nya företagsenhetens förfogande. Lånet skall under en tvåårsperiod vara ränte- och amorteringsfritt och därefter avskrivas med 25 96.

Enligt avtalet skall de här redovisade stödåtgärderna inte påverka förela­gens möjligheter atl erhålla annal statligt stöd till tekoindustrin.

Avtalen mellan staten och bomullsföretagen gäller under förutsättning att riksdagen senasi den 31 december 1977 bemyndigar regeringen alt godkänna avtalen.

4. Övriga frågor

4.1 ÖEF:s skrivelse om Svenska Rayon AB

I skrivelse den 2 februari 1977 har ÖEF hemställt att ålgärder vidtas till stöd för den inhemska produktionen av viskosfibrer, dvs. en fiber som kan framställas från inhemsk cellulosa. ÖEF framhåller i skrivelse alt det endasl finns en tillverkare i Sverige på detta område och alt detta förelag. Svenska Rayon AB, därför har ceniral belydelse för försöriningsberedskapen. Förela­gels verksamhet har enligt skrivelsen gått med föriust åren 1975 och 1976 och företagel beräknar atl föriuster skall uppstå även 1977 och 1978. 1 syfie att underiätta en omstrukturering av företagets produklionsprogram anser ÖEF all avskrivningslån på 16 miljoner kronor skall utgå för investering i maskiner för tillverkning av s. k. modalfiber. Denna produktionsinriktning bedöms vara mer lönsam än den hittillsvarande. ÖEF hemställer att ramen för avskrivningslån höjs med 16 milj.kr och atl medlen för avskrivningslån ökas med samma belopp. ÖEF hemställer härutöver om alt ÖEF tilldelas medel för tecknande av villkorliga försörjningsberedskapslån på sammanlagt 40 milj.kr., varav 25 milj.kr. förår 1977 och 15 milj.kr. för år 1978. Beloppen skall avskrivas med halva beloppen vid utbetalningarna och, på villkor atl företaget uppfyller åtagande om upprätthållande av produktion och produktionska­pacitet, med återstående halva beloppet vid resp. års slut.

Prop. 1911/1%: Al

42

4.2 ÖEF:s skrivelse om importen av skinnkläder m. m.

ÖEF har i skrivelse den 12 november 1976 hemställt atl förhandlingarmed syfte att begränsa importen till Sverige av skinnkläder och arbetshandskartas upp med de siörre exportländerna. ÖEF hänvisar i skrivelse till att importen av skinnkläder har ökat mycket snabbt under 1970-talel och alt den inhemska produktion som ulgör etl minimum från försörjningsberedskapssynpunki hotar att underskridas. För atl investeringsviljan skall förbättras i delbran­scherna skinnkonfektion och handskkonfekiion föreslår ÖEF vidare alt avskrivningslån för investeringar skall kunna utgå lill företag inom dessa branscher.

4.3 Detaljhandelns prissättningsmetod

Inom detaljhandeln med beklädnadsvaror liksom f. ö, inom stora delar av detaljhandeln i övrigi lillämpas huvudsakligen en metod med procentuella pålägg. Denna prissältningsmetod har ifrågasatts i olika sammanhang. I propositionen (1976/77:85) om åtgärder för försöriningsberedskapen på skoområdet anförde jag i denna del bl. a. följande (s, 53f,).

Siatens pris- och karlellnämnd (SPK) undersöker två gånger per år detaljhandelns prissättning på beklädnadsvaror. Av dessa undersökningar framgår bl. a. atl de procentuella påläggen på de dyrare svenska varorna i genomsnitt är någol lägre men de faktiska påläggen i kronor och ören räknat högre än på andra produkter. Redan i inköpsledel befintliga prisskillnader mellan inhemska och importerade varor förstärks således i konsumentpri­serna genom detaljhandelns prissättningsprinciper

I inköp dyrare produkter drar uppenbariigen högre försäljningskostnader, t. ex. genom större ränlebelaslning och lägre omsällningshasiigheler på lagret. Att tillämpa i kronor och ören räknat identiska pålägg på svenska och utländska produkter vore därför en orealistisk princip, I vad mån prissäll-ningsmetoderna, trots all man håller lägre procentuella pålägg på svenska varor, innebär att konsumentpriserna på dessa varor är högre än vad som är koslnadsmässigt motiverat bör däremot analyseras. Del är angeläget alt SPK granskar dessa förhållanden och därmed ger underiag för bedömningar av hur prissättningen fungerar och av i vilken mån ytlerligare sänkningar av procentpåläggen på svenska produkter är motiverade.

Enligt min mening skulle en mer differentierad prissättning inom detalj­handeln kunna utgöra etl värdefullt stöd för den svenska beklädnadsindu­strin. Jag vill också framhålla atl långl drivna schabloner i form av stela procentpåslag kan innebära all handeln ej utnyttjar affärsmässiga möjlighe­ter. Samtidigt måsle man vara medveten om att del finns en gräns för hur långt man kan omfördela påläggen mellan utländska och svenska produkter utan att detta får vissa negativa verkningar för såväl näringsidkare som konsumenter. En risk är all mer serviceinriktade närhetsbutiker med kvalitetssortiment får försämrad lönsamhet, vilket skulle försvåra försälj­ningen av svenska kvalitetsvaror. Ökade pålägg på de som regel billigare utländska varorna medför också vissa uppenbara nackdelar för låginkomst­tagare.

Min förhoppning är att man genom frivilliga åtaganden från branschens

Prop. 1977/78:42

43

sida skall kunna komma fram till en rimlig lösning i denna fråga. Möjlighe­terna att genom prisreglering av traditionellt slag ingripa mot prissättningen på beklädnadsområdet är mycket begränsade på grund av del snabbi skiftande varusortimentet. Jag vill dock erinra om att den s, k. prisutred­ningen, som i försia hand har till uppgift att utvärdera den under senare år förda prispoliliken, har möjlighet att komma med förslag lill eventuella förbäliringar av del nuvarande syslemet för prisövervakning och prisregle­ring.

I maj 1977 fick SPK i uppdrag av regeringen alt undersöka i vad mån metoderna all beräkna påläggen på svenska respektive importerade varor inom beklädnadshandeln leder till koslnadsmässigt motiverade resultat. Om dessa undersökningar visar atl påläggen inte är fördelade på ett koslnads­mässigt riktigt sätt, skall nämnden i samråd med berörda intressenter undersöka vilka möjligheter som finns att med stöd i en vidgad kunskap om koslnadssitualionen nå en såväl rimlig som praktiskt tillämpbar fördelning av påläggen mellan svenska och importerade varor inom handeln.

4.4 SIND:s framtidsbedömning av utvecklingen inom konfektionsindu­strin inkl. trikåplaggstillverkningen

Regeringen uppdrog ijuli 1977 åt SIND atl göra en framtidsbedömning av utvecklingen inom konfektionsinduslrin inkl. trikåplaggstillverkningen.

Syflel med uppdraget var alt utifrån en sannolik marknadsutveckling bedöma produktions- och sysselsätlningsnivåer försvensk plagg tillverkande industri i början av 1980-talet. SIND avgav den 18 oktober 1977 en rapport lill chefen för industridepartementet.

SIND bedömer att konfektionsinduslrins produktionsvolym kommer all vara ca 46 96 lägre åren 1980-1982 än år 1976. Motsvarande nedgång för trikåindustrin uppskattas till ca 25 96. Minskningen bedöms vara snabb under de första 2-3 åren medan minskningen därefier kommer atl ske i betydligt lugnare takt.

När del gäller sysselsättningen anser SIND att del inte är meningsfullt atl söka precisera sysselsättningsnivån i detalj. SIND bedömer dock att antalet sysselsatta inom konfektionsinduslrin kommer alt minska med 40-50 96 mellan åren 1976 och 1980-1982. Minskningen av sysselsättningen inom trikåindustrin bedöms till 20-40 %.

SIND framhåller all tillgängliga uppgifier om import och produklion för delta år pekar mot att strukturomvandlingen kommer atl accelerera. Om marknadens villkor får råda bedöms importkonkurrensen snarasi atl skärpas de närmaste 2-3 åren. Anledningen härtill är enligt SIND att länder som har etl lönekoslnadsläge som vida understiger det svenska har hämtat in på det försprång som Sverige har hafi när det gäller produktionsteknik och produktionskvaliiei. Svenska plaggtillverkare tvingas vidare av konkurrens­skäl atl i allt större utsträckning dra ned verksamhelen i Sverige och lägga ut sin tillverkning i lågprisländer.

Prop. 1977/78:42

44

SIND anser all en stabilisering kommer alt inlräda på litet längre sikl efiersom en viss mättnad på importvaror sannolikt uppslår när importande­larna blir myckel högre. Del kommer alllid all finnas vissl utrymme för svensk plaggtillverkning exempelvis inom marknadssegment där leverans­snabbheten är den helt avgörande faktorn.

5. Föredraganden 5.1. Inledning

Sveriges säkerhetspolitik, liksom andra länders, syftar lill all bevara landels oberoende. Vårt säkerhetspolitiska mål som senasi bekräftats av riksdagen i 1977 års totalförsvarsbeslut, är därför alt i alla lägen och i former som vi själva väljer trygga en nationell handlingsfrihet för atl inom våra gränser bevara och utveckla vårt samhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varje annat hänseende efier våra egna värderingar saml i samband därmed utåt verka för internationell avspänning och fredlig utveckling.

För all vi skall kunna fullfölja vår säkerhetspolitiska linje i situationer som innebär hel eller delvis avspärrning av utrikeshandeln, är del av slor belydelse att vår försörjningsberedskap är lillfredsslällande. Slor uppmärksamhet måste därför fortlöpande ägnas ål utvecklingen av vårt näringsliv i syfle atl behålla sådan produktionskapacitet som är av särskild betydelse för vårt oberoende och för uthålligheten vid avspärrning och krig. För folkförsöij-ningen i vid mening måste fredslida produktionskapacitet behållas inom de viktigaste försöriningsområdena. Därutöver måste förberedelser för omställ­ning av industrins produktionsinriktning göras och beredskapslagring genomföras av vissa typer av förnödenheter.

Tre försörjningsområden har sedan länge bedömts vara av särskild betydelse, nämligen områdena energi, livsmedel och beklädnad. Till områdel beklädnad hör textil och konfektion saml skor. Riksdagen log under våren 1977 ställning lill försörjningsberedskapen på skoområdel. Jag behandlar nu försörjningsberedskapen i fråga om tekovaror.

Strukturomvandlingar inom det svenska näringslivet har för tekoindu­strins del inneburit stora svårigheter. En svagt ökande eller stagnerande efterfrågan på lekovaror har i kombination med en kraftig ökning av importen medfört alt sysselsättningen inom branschen under de senasie lio åren har halverats. Textilindustrins förädlingsvärde mätt.i fasta priser har under samma tid varit i slort sett konstant. Medan produktionsutvecklingen för hemtexlilvaror, teknisk textil saml trikå har varit förhållandevis posiliv har tillverkningen av beklädnadsväv och spinning av kamgarn och bomullsgarn minskat kraftigt.

Konfektionsindustrins förädlingsvärde i fasta priser har under perioden 1965- 1976 minskat med 30 96. Inom de fiesta av konfektionsinduslrins olika delområden har produktionen minskat. Produktionsutvecklingen har varit

Prop. 1977/78:42

45

särskill negativ i fråga om lättare bomullskonfektion och tyngre plagg.

Den negativa produktionsutvecklingen inom lekoindustrin har medfört sådana konsekvenser av sysselsättnings-, industri- och försöriningsbered-skapspolilisk nalur all statsmakterna vid fiera lillfällen under 1970-talet har tvingats falla beslul om stödåtgärder för branschen.

Försöriningsberedskapsulredningen (FBU) behandlade försörjningsbered­skapen på lekoområdet i betänkandet (Ds H 1972:3) Kläder och skor -försörjningen i en krislid. Utredningens resultat visade atl produktionskapa­cilelen i fråga om konfektion (inkl. trikå) var lillfredsslällande men atl vissa brister förelåg inom den grundlexlila sektorn.

Med anledning av FBU:s förslag beslöt statsmakterna (prop. 1972:127, FöU 1972:25, rskr 1972:375)all k r e d i t s t ö d i form av ränte- och amorteringsfria avskrivningslån skulle kunna lämnas som stöd till investeringar i maskiner och byggnader hos förelag som är av belydelse för vår försönningsberedskap på teko-, sko- och garveriområdena. Vidare beslöts all kredilgaranlier skall kunna utgå lill sådana investeringar.

För tekoindustrin har därefter t. o. m. 30 juni 1977 avlal tecknats om lån på drygt 112 milj. kr.

Sedan år 1972 är sådana statliga myndigheter som upphandlar teko- och lädervaror vid större upphandlingar i vissa fall skyldiga all samråda med överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF). Riksdagen beslöt med anledning av prop. 1975/76:57 atl beslul i upphandlingsärende efler rege­ringens bestämmande även kan fallas av ÖEF. ÖEF har erhållit särskilda medel - s. k. försörjningsberedskapsslöd - som i vissa fall kan användas för all läcka koslnader vid sådan upphandling liksom vid kommunal och landstingskommunal upphandling.

Sedan början av 1970-lalel har riksdagen fattat beslul om olika induslri­politiska åtgärder som har varit riktade till tekoindustrin. Häribiand kan nämnas stöd till exportfrämjande aktiviteter, utbildningsbidrag, omställ­ningsbidrag, slruklurgarantier och avskrivningslån för investeringar.

Genom beslul av riksdagen våren 1977 (prop. 1976/77:105, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305) infördes som en extraordinär ålgärd under budgetåret 1977/78 statliga s. k. särskilda slruklurgarantier inom en ramav 150 milj. kr. för atl dels förbättra tekoförelags finansiella förhållanden dels stimulera och underlätta lönsamhetsbefrämjande strukturella ålgärder från företagens sida. Lån mol särskild strukturgaranti kan ulgå lill förelag som kan bedömas långsiktigt livskraftiga. En förutsättning är all företagets slyrelse har fastställt en konkret plan för utveckling och rationalisering av företagets verksamhet. Lånet är ränte- och amorteringsfritt i två år och kan skrivas av med upp till 25 96 om strukturella åtgärder verkställts.

Av arbelsmarknadspolitiska skäl kan under perioden 1 juli-31 december 1977 ett s. k. äldrestöd med 15 kr./timme och arbetstagare över 50 år utgå lill tekoföretag. Totalt kan dock bidrag ulgå med högst 10 96 av den lolala lönesumman.

Prop. 1977/78:42

46

Härutöver kommer naturligtvis även inte branschinriktade ålgärder teko­industrin till del. Exempel härpå är del tidsbegränsade utbildningsbidraget till permitteringshotad personal och tidigareläggning av statliga och kommunala industribeställningar.

Riksdagen log år 1972 efter förslag i prop. 1972:127 viss ställning till frågan om försörjningsulhållighet och försönningsstandard på beklädnadsområ­del.

I syfte atl förnya beslutsunderlaget inför ett eventuellt nytt ställningsta­gande lill frågan om försöriningsuthållighet och försönningsslandard på beklädnadsområdel tillkallade dåvarande chefen för handelsdepartementet en särskild utredare. Utredaren överiämnade i december 1976 promemorian (Ds H 1976:7) Skor i krislid. Med anledning av bl. a, promemorian föreslog regeringen i prop. 1976/77:85 mål samt ålgärder för försöriningsberedskapen på skoområdel. Förslagen bifölls i riksdagen (FöU 1976/77:11, rskr 1976/ 77:238).

Den särskilde utredaren överlämnade i juli 1977 promemorian (Ds H 1977:1) Kläder i krislid. Utredaren har genomfört en förnyad inventering av hushållens tillgångar av kläder. Med utgångspunkt i bl. a. denna inventering har i promemorian beräknats behovel av produklion i fråga om olika tekovaror i en krissituation saml den produktion som är möjlig med nuvarande produktions tillgångar. Promemorian har remissbehandlats.

5.2 Mål för försörjningsberedskapen på tekoområdet

5.2.1 Inledning

Mål för försörjningsberedskapen uttrycks vanligen i försörjningsstandard och försöriningsuthållighet. Med försörjningsuthållighet förslås den tid under vilken försöriningen kan upprätthållas och med försörj­ningsstandard den nivå på vilken denna försörjning kan ske.

A v slor betydelse för hur stor inhemsk produklion som behövs föratt vissa mål skall kunna uppnås är hur omfattande utrikeshandeln är i kriser och hur stora  kommersiella lager i näringslivet som kan utnyttjas.

Jag kommer i del följande atl föreslå inriktning av beredskapsplaneringen på tekoområdet när del gäller försörjningsulhållighet och försörjningsstan­dard.

Jag vill emellertid betona alt den ambition som enligt min mening f n. bör gälla för försörjningsberedskapen på lekoområdet självfallet kan behöva bli föremål för omprövning i framtiden, exempelvis om del skulle visa sig att kostnaderna blir alllför höga.

Prop. 1977/78:42

47

5.2.2 FöfsörjningsulhålUghel

FBU uttalade i betänkandet (Ds H 1972:3) Kläder och skor-försöriningen i en kristid att beklädnadsvaror är oundgängligen nödvändiga för försöri­ningen i ett krisläge och all man vid planeringen av försöriningen med dessa varor inte bör utesluta risken för atl en krisperiod kommer att vara minsl tre år. I prop. 1972:127 uttalades att starka skäl talade för att man tills vidare borde räkna med att försörjningen med beklädnadsvaror skulle kunna upprätthållas under en så lång avspärrningstid att en inte obetydlig produk­lion inom landet var nödvändig för en tillfredsslällande beredskap. På så sätt skulle handlingsfrihet behållas för framlida ställningstaganden om uthållig­heten inom totalförsvaret. Vidare anfördes atl beredskapsplaneringen på områdel tills vidare borde kunna ulgå från de bedömningar och beräkningar som FBU hade gjort.

Dessa uttalanden har av ÖEF tolkats så all beredskapsplaneringen på beklädnadsområdet bör utgå från en treårig avspärrning vid beräkning av produktionskapaciteten. För alt beräkna behovel av beredskapslagring har ÖEF utgått från en tvåårig avspärrningstid.

Inom del ekonomiska försvaret bedrivs sedan några år försök med långsiktsplanering. Försöksverksamheten har utgjorts av perspeklivstudier och programplanering. Chefen för handelsdepartementet har anvisat kris-och angreppsfall alt utnyttjas i planeringen som miljöexempel för att belysa länkbara påfrestningar på del ekonomiska försvaret i avspärrnings- och krigssituationer. Särskild belydelse har av de planerande myndigheterna tillmätts ett avspärrningsfall och etl krigsfall. Vartdera fallel, som benämns Dl resp. Al,omspänner en lid av drygt etl år. Därefier inträder en eflerkris-resp. efterkrigstid då utrikeshandel m. m. successivt återgår till normala förhållanden. En åleruppbyggnadslid efter etl krig kan ha en omfattning av något eller några år. Iden programplanering som har genomförts för perioden 1977/78 - 1981/82 har i enlighet med anvisningarna behovet av åtgärder för efterkris- resp, efterkrigstid endast beräknats i form av planerings- och adminislralionsålgärder.

I lotalförsvarsbeslutet våren 1977 log riksdagen ställning till frågan om uthålligheten för försöriningsberedskapen i allmänhet (prop. 1976/77:74, FöU 1976/77:13, rskr 1976/77:311). FöU framhöll atl följande i propositionen föreslagna mål ger uttryck för en lämplig inriktning av vår försöriningsbe-redskap under perioden 1977/78 - 1981/82,

Vid planeringsperiodens slut skall huvuddelen av del ekonomiska försvaret kunna klara de påfrestningar på vår försörining som en ca ettårig avspärrnings- eller krigssituation kan medföra. De s. k. miljöbeskrivningar som har utnyttjats i programplanearbetel utgör goda exempel på sådana avspärrnings- och krigssituationer. Fortsatta säkerhetspolitiska siudier bör medföra alt underlaget i detta avseende ytlerligare förbättras. I planerings­arbetet inom del ekonomiska försvaret skall dock inte möjligheterna av avspärrnings- och krigssituationer av annan längd uteslutas.

Prop. 1977/78:42

48

Föratt klara försöriningen under fieråriga kriser och krigssituationer måsle belydande omställningar av produktion och konsumtion genomföras. De beredskapsåtgärder som det ekonomiska försvaret vidtar mot påfrestningar av relativt kort varaktighet skall därför även syfta lill atl möjliggöra och underlätta betydande omställningar av samhällets försörjning på längre sikl.

Riksdagen beslöt våren 1977 även om försörjningsuthållighelen på skoom­rådet (prop. 1976/77:85, FöU 1976/77:11, rskr. 1976/77:238). Beslutet innebar alt uthålligheten på skoområdel bör beslämmas med ulgångspunkt från en avspärrningssitualion på ca ett år följd av en eflerkristid av ungefärden längd som har studerats i försöken med långsiktsplanering inom del ekonomiska försvaret. Jag anförde all beklädnadsområdel, skoförsöriningen inbegripen, bör hänföras lill den kategori av förnödenheter, för vilka del är särskill viktigt all en viss minimistandard verkligen skall kunna säkerställas i etl krisläge. Del kan därför vara motiveral all i planeringen på detta område arbeta med en förutsättning om en längre uthållighet än på de fiesta andra områden.

Utredaren har tolkat riksdagens ställningslagande så atl kriser med en sammanlagd längd på omkring tre år skall ligga lill grund för planeringen. Han har därför på tekoområdel liksom på skoområdet ulgåtl från atl som normalfall studera en kris som motsvarar del förkortade avspärrningsfallel Dl som inkl. eflerkristid sträcker sig över en period på ca tre år. Detla fall häri programplaneringen visat sig i slorl dimensionera behovel av beredskapsåt­gärder inom del ekonomiska försvaret. Som redan har nämnis har i programplaneringen behovet av beredskapsålgärder för en eflerkristid inte beräknats annat än för ålgärder avseende planering och administration.

Remissinstanserna har inget atl invända mot alt den typ av krisfall som används i del ekonomiska försvarets programplanering utnyttjas för alt analysera uthålligheten på beklädnadsområdel. Överbefälhavaren (ÖB), försvarets materielverk (FMV), ÖEF och Sveriges indusiriförbund för emellertid fram synpunkter med innebörden atl utredaren borde ha studerat fier krisfall. ÖEF framhåller atl kravel på förutseende är särskill stort då det gäller atl bestämma behov av inhemsk produklion eftersom produktionska­pacitet är en ty p a v tillgång som är svår all återskapa. Enligt ÖEF bör strävan på tekoområdel vara alt huvuddelen av tillförselbehovel skall kunna tillgodoses genom inhemsk produklion i ett långvarigt krisläge.

Enligt riksdagens beslut om inriktning av säkerhetspolitiska och totalför­svarets fortsatta utveckling skall en ca ettårig avspärrnings- eller krigssitua­tion kunna klaras. Möjligheten av avspärrnings- eller krigssituationer av annan längd skall dock inte uteslutas.

Jag vill för egen del framhålla atl del beslut riksdagen våren 1977 fattade om uthålligheten i frågaom försöriningen med skor innebäratt detla område har prioriterats jämfört med fiertalet andra försöriningsområden. Utredaren föreslår nu alt övriga delar av beklädnadsområdet skall betraktas på samma sätt. ÖEF:s studier om behovet av resurser för efierkris- och efterkrigstid har

Prop. 1977/78:42

49

ännu inte avslulals. Jag anser emellertid alt ett tillräckligt underiag finns redan nu för att la ställning till uthålligheten även på lekoområdet. Mot bakgrund av all utredaren redovisar behov av inhemsk produktion vid fyra olika antaganden om utrikeshandelns omfattning för en tvåårig resp. treårig krissituation anserjag att de krav som etl tillräckligt slort anlal olika krisfall ställer nu har belysts.

Enligt ÖB borde fallet Dl följt av angreppsfasen i fall Al ha legat lill gnand för utredarens överväganden. Jag kan inte dela denna åsikt. Enligt riksdagens beslut skall nämligen behovet av beredskapsåtgärder beslämmas av de krav som en avspän-nings- eller krigssituation ställer.

Mot bakgrund av vad jag har anfört anser jag, atl uthålligheten på tekoområdet liksom på skoområdel bör beslämmas med utgångspunkt i en avspärrningssitualion på ca ell år följd av en eflerkristid av ungefär den längd som har studerats i försöken med långsiktsplanering inom del ekonomiska försvaret.

5.2.3   Försörjningsstandard

Utredaren framhåller atl beklädnadsvaror är varaktiga konsumtionsvaror och all försöriningsslandard därför i princip bör uttryckas som innehav och inte som nytillförsel av plagg. Han har liksom på skoområdet ställt samman en s. k. krisgarderob. I denna ingår det anlal plagg av typen rockar, kappor, kavajer, tröjor, byxor, kjolar och klänningar som kan anses vara etl rimligt minimiinnehav för civilbefolkning i en krissituation. Även FBU ställde samman en krisgarderob. För de lyper av plagg som både utredaren och FBU tar upp överensstämmer krisgarderoben i stort.

I fråga om lättare plagg som skjortor, blusar, underkläder och strumpor saml när det gäller barnens behov redovisar utredaren inget minimum för innehav utan i stället ell behov av tillförsel. Del av utredaren beräknade behovel för dessa lyper av kläder överstiger det av FBU beräknade.

I likhet med fiertalet remissinstanser kan jag i slort biträda utredarens överväganden i fråga om försöriningsslandard på tekoområdel. Den fortsatta beredskapsplaneringen på detla område kan självfallet leda till all vissa mindre korrigeringar i fråga om försöriningsstandarden kan visa sig motive­rade. I huvudsak bör emellertid utredarens förslag kunna ligga till grund för planeringen.

5.2.4   Ransoneringssystem

Utredarens beräkningsmetod förutsätter i fråga om sådana kläder som ingår i krisgarderoben all människor kan erhålla tilldelning av nya kläder, när innehavet av kläder genom slitage har minskal så alt minimistandarden i fråga om innehav underskrids.

Utredaren anser all den genomförda klädenkäten klart visar all den stora

4 Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr 42

Prop. 1977/78:42

50

majoriteten av befolkningen har mycket slora tillgångar på kläder. Enligt utredaren bör det därför i en kris vara möjligt alt upprätthålla en tillfreds­ställande försörjning med relativt låg generell tilldelning som kombineras med selektiv tilldelning lill grupper med bristfälligt innehav av kläder.

ÖEF, Svensk induslriförening, Sveriges industriförbund. Beklädnadsarbe­tarnas förbund och TCO är kritiska till utredarens förslag och ifrågasätter bl. a. om en selekliv tilldelning är möjlig att genomföra. ÖEF menar alt en kontroll av det enskilda klädinnehavet lorde förutsättas vilket skulle medföra irritation. ÖEF betonar vidare svårigheten all handla optimalt från ransoner­ings- och fördelningssynpunkl ulan all man känner del fortsatta förloppet av en kris. Enligt ÖEF bör alla personer erhålla samma tilldelning räknat i ransoneringspoäng och vissa grupper som havande kvinnor, barn och vissa yrkeskategorier få en extra tilldelning.

Enligt min mening är det väsentligt alt ransoneringssysiemen görs så effektiva som möjligt. Della förutsätter mer eller mindre selektiva inslag i systemen. Härigenom kan kostnaderna för andra beredskapsålgärder hållas lägre. Ett ransoneringssyslem på tekoområdel bör kunna konstrueras så atl en generell tilldelning kombineras med särskild tilldelning lill grupper som kan förulses ha särskill stora behov. Jag anser dock i likhet med utredarenatt den generella tilldelningen med hänsyn till de belydande garderobslillgång-arna åtminstone under etl första krisår bör kunna hållas relativt låg. Della kan få till följd alt ell anlal människor anser sig få för låg standard, Exlra tilldelning bör då efler någon form av prövningsförfarande kunna utgå. Omfattningen av denna extra tilldelning blir naturligtvis beroende av hur låg den generella tilldelningen är,

FBU förutsatte i likhet med utredaren att nytillförsel av kläder beräknings­mässigt skall ske försl då individernas garderobsinnehav underskrider etl visst minimum, Föratt kompensera för svagheterna i ransoneringssyslemet gjorde FBU elt särskill tillägg som fören treårsperiod uppgick lill 15-20 96 av det ursprungligt beräknade behovet. Utredaren har inte gjort någon motsva­rande korrigering. Det av utredaren beräknade tillförselbehovel för civilbe­folkningen under en treårig kris överstiger det av FBU beräknade med mer än 40 96 uttryckt som tilldelning i kg textilvara per person. Även med hänsyn tagen till alt utredaren förutsätter alt någol tyngre väv används i kläderna ser jag mol bakgrund av vad jag här har anfört inte någol skäl lill all en ytterligare ökning bör ske av tillförselbehovet.

Jag vill i detta sammanhang även nämna att regeringen i september 1977 givit i uppdrag åt staiensjordbruksnämnd och ÖEF alt utveckla ett syslem för reglering av förbrukningen av dagligvaror.

5.2.5 Försvarsmaktens behov

Försvarsmakten har till utredaren redovisat dels behov för alt täcka befintliga brister i förrådshållningen i fråga om tekovaror dels ersättningsbe-

Prop. 1977/78:42

51

hovet för inneliggande beredskapsstyrkor och värnpliklsomgångar.

Utredaren anser atl försvarsmaktens avvägningar i fråga om förrådshåll­ningens omfattning inte bör få påverka bedömningen av den inhemska produktionskapacitet som erfordras av försöriningsberedskapsskäl och har därför inte tagit hänsyn härtill i beräkningarna.

ÖB och FMV anser alt en större lagring skulle medföra problem bl. a. från omsäitningssynpunkt och alt den material- och konfektionslekniska utveck­lingen inte lorde kunna följas.

Jag vill för egen del framhålla följande. I prop. 1972:127 framhöll föredragande departementschefen all krigsmaktens förråd av beklädnads­varor i möjligaste mån borde fyllas redan i fred. Riksdagen hade intet alt erinra häremot. Della önskemål gäller enligt min mening fortfarande. Försvarsniakten bör inte räkna med all sedan en kris har inlräffat i någon siörre utsträckning kunna ta tillgångar i anspråk i form av produklion och lager hos näringslivet för alt täcka brister i förrådshållningen. Däremol skall givetvis i planeringen förutsättas alt försvarsmaktens löpande förslitning av materiel i elt beredskapsläge skall ersättas. Härigenom kommer försvarsmak­tens beredskap inför ett krigsfall all vidmakthållas oförändrad under en av­spärrningssitualion.

Försvarsmakten förutsätter alt slitaget på uniformer m. m. i elt bered­skapsläge är delsamma som i ell krig. Utredaren ställer sig tveksam lill della och har endasl räknat med 50 96 av del redovisade behovet.

ÖB och FMV hävdar i sina yttranden över promemorian atl miljön i en beredskapssitualion medför slorl slitage på beklädnaden genom bl. a. realistiska övningar och tällföriäggning.

Jag anser all den principen bör gälla all försvarsmakten i en avspärrnings­situalion skall ersättas för förslitningen av tekovaror. I beredskapsplaner­ingen är del självfallel inte möjligt alt annal än uppskattningsvis bedöma omfattningen av detta slitage. Mot denna bakgrund och med hänsyn lill all ställningstagandet i denna fråga endast har mindre belydelse för del totala behovet av inhemsk produklion, bör man i planeringen kunna utgå från de uppgifter som försvarsmakten har lämnai i detla avseende,

5.2.6 Utrikeshandelns omfallning i en kris

I sina beräkningar förutsätter FBU alt någon import inte skulle förekomma i en kris. Under senare år har emellertid ÖEF i planeringen räknat med en krisimport för garn och fibrer på 10 resp. 20 96 av den normala fredsimpor-len.

1 de miljöexempel som ligger till grund för programplaneringen inom del ekonomiska försvaret ingår förutsättningar i fråga om import. I krisfallel Dl förutsätts utrikeshandeln från ell normalläge minska snabbi och efler relativt kort tid i del närmaste upphöra. Efter drygt etl år, då slridshandlingar har upphört i Europa, sker en gradvis återhämtning. Efter ca två års efterkrislid

Prop. 1977/78:42

52

anlas utrikeshandeln i huvudsak ha uppnått normal omfattning.

Som redan har nämnts har i enlighet med regeringens anvisningar efterkristiden i miljöexemplen inte beaktats i programplaneringen.

För beklädnadsområdel uppgår krisimporien i de olika perioder som fall Dl är indelat i till 95, 85, 65 och 5 96 av den normala. Under efterkristiden förutsätts en krisimporl på 40 96 av den normala. Det vägda genomsnittet över samtliga perioder inkl. efierkrisperioden uppgår till 38 96.

Utredaren har i promemorian utgått från antaganden om krisimporten i fall Dl. Resultat redovisas för fyra alternativa genomsnittliga imporlantaganden nämligen 48, 38, 28 och 18 % av den normala. Utredaren har med dessa imporlantaganden även gjort beräkningar för en tvåårig kris i vilken ingår en eflerkristid på ca elt år.

Exporten av lekovaror härav utredaren förutsatts utvecklas på samma sätt som importen underdel första krisåret. För efterkristiden har någon export inte antagits i fråga om tekovaror med undantag för sådana områden där exporten har i stort sett samma omfattning som importen.

Utredaren har vid beräkning av utrikeshandeln i elt krisläge utgått från utrikeshandelsstatistiken under de senasie åren, I fråga om varie enskild lekovara har endasl den del av importen resp. exporten beaktats som kan anses "intressant" dvs. utgörs av sådana kvaliteter som kanjämföras medde som i en kris kommer atl framställas inom landet.

Flera remissinstanser har invändningar mot de imporlantaganden som gjorts. Texlilrådet-konfeklionsindustriföreningen, Beklädnadsarbetarnas förbund och TCO anser således att en krisimport på 38 % av den normala importen inte är rimlig. ÖEF menar att en import av denna storlek i alla förädlingsled får till följd all imprlens andel av behovet i fråga om väv och garn blir mycket hög om man räknar med både den direkta och den indirekta importen. Med indirekt import avses import av en insatsvara i efterföljande förädlingsled. ÖEF betonar syntetfibrernas känslighet för störningar av oljetillförseln och atl importen inte kan förväntas bli densamma för samtliga försöriningsviktiga imporlprodukter på tekoområdel.

Några remissinstanser framhålleratl den numera betydande importen från avlägset liggande länder torde bli svår att upprätthålla i en kris medan andra pekar på de svårigheter som kan uppstå när det gäller import från krigshärjade länder i Europa.

Beklädnadsarbetarnas förbund anser atl metoden all uttrycka krisimpor­tens storlek som ell procenttal av den normala importen leder till atl en över liden ökande import medför ell minskal behov av inhemsk produklion. Eftersom den motsatta effekten enligt förbundet vore mer logisk bör importen uttryckas i fasta tal.

För egen del vill jag framföra följande.

Den internationella handeln med tekovaror är mycket omfattande. Den internationella arbetsfördelningen har gått mycket långt på detla område. För en avspärrningssituation av lång varaktighet är det inte rimligt att förutsätta

Prop.1977/78:42

53

annal än all en viss import skall kunna upprätthållas. I likhet med fiera remissinstanser anserjag dock alt antaganden om utrikeshandelns omfatt­ning i en framlida, länkbar krissituation självfallet måste innehålla ett mått av osäkerhet. Enligt min uppfattning har utredaren beaktat detta genom all utföra beräkningar för fiera olika imporlantaganden. Tillsammans läcker dessa olika alternativ kriser av myckel olika karaktär. Jag vill i samman­hanget påpeka atl utredaren i beräkningarna endasl räknat med den del av den fredslida importen som kan anses vara av värde i en kris. Detla innebär att krisimporlens andel av den totala fredsimporlen är lägre än vad de angivna procenttalen ger intryck av

Jag delar ÖEF:s uppfattning atl det ställs stora krav på förutseende vid bedömning av den produktionsnivå som erfordras från försörjningsbered­skapssynpunki eftersom del är svårt atl i siörre utsträckning återuppta nedlagd industriproduktion. Mol denna bakgrund har jag här vall all ulgå från en krisimport som genomsnittligt motsvarar del intervall som utgörs av utredarens två lägre krisimporlanlaganden, dvs. 18-28 96 av den normala fredsimporlen.

Behovel av särskild försiktighet när det gäller all bedöma behovel av inhemsk produklion i en krissituation kommer därmed atl tillgodoses på två olika sätt. För del försia bör, som jag redan har anföri, målel för uthålligheten sältas högre på beklädnadsområdel än på fiertalet övriga försöriningsområ­den. För det andra har jag således valt all utgå från en krisimport som är lägre än vad som har anlagils när del gäller övriga områden.

5.2.7   Lagertillgångar hos näringslivei

Utredaren har i likhet med FBU bedömt all de kommersiella lagren i näringslivet kan minskas i en krissituation. Detta blir möjligt främst genom att sortimentet kan skäras ned i väsenllig utsträckning.

Utredaren har inhämtat uppgifier om lagrens omfattning i detaljhandel, partihandel och industri. Han har antagit att 50 96 av dess lagertillgångar bör kunna betraktas som en tillgång i beräkningarna. FBU räknar med en möjlig lagerminskning hos partihandeln med 90 %, detaljhandeln med 50 96 och industrin med 50 %.

Remissinstanserna har i huvudsak inga invändningar mol utredarens överväganden i denna fråga. Även jag kan i stort biträda utredarens bedömningar.

5.2.8   Bejinllig produktionskapacitet i fråga om lekovaror

1 promemorian redovisas den produktion av konfektion (inkl. trikå), väv och garn som bedöms vara möjlig all uppnå med nu tillgänglig produktions­kapacitet. Bedömningen har grundats på uppgifter hos ÖEF om maskinbe-ståndels storiek våren 1977. Hänsyn har också tagits lill maskiner som av

Prop. 1977/78:42

54

olika skäl inte ständigt används.

Utredaren förutsätter i likhet med FBU atl skiftgången kan ökas i elt krisläge. Medan FBU antog all produktionen generelll kan drivas upp till treskiftsdrift under loppet av en treårig kris gör utredaren en försiktigare bedömning. Treskiftsdrifl förutsätts således kunna uppnås endasl i fråga om trikåvarulillverkning, vävning (egentlig väv) och spinning av bomullsgarn. Driften i de modernaste bomullsspinnerierna anlas kunna komma upp i fyrskifl.

Beklädnadsarbetarnas förbund framhåller atl på de orler där tekoindustrin är koncentrerad är förvärvsintensiteten bland kvinnor myckel hög. Möjlig­heterna att öka skiftgången är därför begränsade enligt förbundet. Övriga remissinstanser har inga invändningar mol utredarens överväganden beträf­fande möjlig skiflgångsutveckling. Däremot hävdar fiera remissinstanser att de uppgifter som utredaren i bilaga till promemorian redovisar över antal anslällda i lekoindustrin inte längre är aktuella. Andra remissinstanser pekar på den produktions-och sysselsältningsnedgångsom kan förväntas under år 1977. Enligt Textilrådel-konfektionsinduslriföreningen tyder således imporlökningen av kläder under försia halvåret 1977 på alt produktionsvo­lymen inom konfektionsinduslrin kommer alt minska med 15 - 17 96, Organisationen hävdar att utredarens malerial är alllför inaktuellt för att ligga till grund för överväganden om behov och tillgångar av lekovaror i en kris. ÖEF framhåller all sysselsättningen i konfektionsinduslrin lorde minska med mer än 20 % under år 1977.

Jag vill för egen del framhålla atl det under della år har skell en kraftig minskning av produklion och antal sysselsatta inom konfektionsindu­strin. Enligt min mening avser den av utredaren redovisade kapaciteten i fråga om konfeklionering lägel vid årsskiftet 1976-1977.

För egen del kan jag i stort biträda utredarens bedömningar om möjlighe­terna all i en krissituation öka skiftgången i tillverkningen, Mol bakgrund av den allmänt ändrade inriktning av produktionen som torde bli nödvändig då utrikeshandeln efter hand minskar kraftigt bör det vara möjligt för tekoin­dustrin alt erhålla arbetskraft i sådan utsträckning att skiftgången kan öka.

Regeringen uppdrog i juli 1977 ål siatens industriverk (SIND) att göra en framtidsbedömning av utvecklingen inom konfektionsinduslrin (inkl. irikåplagglillverkningen). SIND:s rapport överlämnades lill chefen för indu­stridepartementet den 18 oktober 1977. Enligt rapporten bedöms produk­tionen av plagg minska volymmässigt med ca 37 96 mellan år 1976 och perioden 1980 - 1982 med nedgången i slor utsträckning koncentrerad till innevarande år och de närmaste åren. Produktionsminskningen väntas bli ca 46 96 för plagg av väv, medan tillverkningen av trikåplagg bedöms komma att minska med ca 25 %.

Hittills redovisade uppgifter för utvecklingen inom tekoindustrin under år

Prop. 1977/78:42

55

1977 och framlagda bedömningar av den framtida utvecklingen lyder på en betydande minskning av sysselsättningen och produktionen under såväl år 1977 som år 1978, Detla lorde medföra alt även produktionskapaciteten inom branschen kommer att gå ned genom all maskiner kasseras eller försäljs utomlands. Jag anser all del är angelägel atl utvecklingen i fråga om tekoindustrins produktionskapacitet kontinueriigt kan följas av statsmak­terna. Jag avser därför föreslå alt ÖEF får i uppdrag atl i samverkan med SIND rapportera om utvecklingen belräffande tekoindustrins produktionskapaci­tet. Jag återkommer lill della i del följande.

5.2.9 Jämförelse mellan behov av produkiionskapacilet och befintlig produk-ilonskapacitel

Utredaren redovisar behovel av inhemsk produktion i frågaom konfektion (inkl. trikå), väv och garn under två resp. tre krisår för fyra olika antaganden om krisimporl. För ireårsfallei har även beräknats behov av produklion vid en fullständig avspärrning.

Vissa beräkningar har även gjorts beträffande behov av inhemsk fiberpro-dukiion och tillverkning av arbetshandskar.

Utredaren har vid beräkning av produktionsbehovet av olika tekovaror utgått från tillförselbehovel av kläder och andra färdigvaror på tekoområdel. Sedan hänsyn tagits till krisimport, krisexport och möjlig minskning av de kommersiella lagren i näringslivet har ett produktionsbehov av konfektion (inkl, trikå)beräknats. Tillförsel-och produktionsbehov av insatsvaror,dvs. i försia hand väv och garn, har därefter uppskattats genom beräkningar via produktstrukturer. Hänsyn lill utrikeshandel och lagernedskärning hariagils i varie förädlingsled.

Resultaten av utredarens beräkningar redovisas i del följande för resp, varuområde.

Flera remissinstanser anser att de resultat som utredaren kommil fram till är för optimistiska. Man anför därvid bl.a. de argument som redan har redovisais i del föregående om krisimportens storlek. Sveriges industriför­bund och TCO anser att lillförselbehoven har underskattats och Beklädnads­arbetarnas förbund menar atl uiredningen är för teoretisk och inaktuell föratt kunna uigöra underiag för överväganden i delta sammanhang. Svensk industriförening anför liknande synpunkler. Texiilrådei - konfektionsindu­striföreningen menar all utredaren har varit för optimistisk i sina övervä­ganden om vårt försöriningsläge i en krissituation,

ÖEF, Svensk induslriförening, Textilrådet-konfeklionsindustriförening-en, LO, Beklädnadsarbetarnas förbund och TCO anser att det från försörj­ningsberedskapssynpunki är angeläget alt ålgärder genast vidtas medan däremot SIND anser att del f n. inte föreligger behov av långl gående ingrepp av försörjningsberedskapsskäl.

Prop. 1977/78:42

56

För egen del vill jag framhålla att utredaren vid beräkningarna avseende tekoområdet har använt i princip samma metod som användes i promemo­rian (Ds H 1976:7) Skor i krislid då del gällde försörjningsberedskapen på skoområdet. I prop. 1976/77:85 anförde jag alt i den av utredaren använda meloden ingår uttryckliga förutsättningar i fråga om innehav, slitage och behov och alt förenklingar måste göras i delta sammanhang. Vidare måste antaganden göras om möjlig lageravveckling, import och resultat av skiftgång i industrin. Jag framhöll vidare alt knappast på någon punkt kan förutsätt­ningar användas mot vilka inte invändningar i något avseende kan riktas. Detta minskar emellertid inte behovet av att använda väl strukturerade beräkningsmetoder. Likso.m då vill jag nu påpeka alt den av utredaren använda metoden väl svarar mot tankarna i det planeringssystem som numera används inom del ekonomiska försvaret.

Konfeklionering   (inkl.   trikå)

Civilbefolkningens behov av kläder har som redan nämnts beräknats bl. a. med ulgångspunkt i den genomförda klädenkäten. Härtill kommer del av försvarsmakten redovisade behovel.

Vid beräkning av behovel av produktion har utredaren korrigerat tillför­selbehovel för import och export under krisen samt för den minskning av de kommersiella lagren som bedöms vara möjlig. Del beräknade behovet av produktion vid olika anlaganden om krislängd och utrikeshandel under krisen framgår av tabell i det följande, (sid. 57)

Utredaren konstaterar atl produktionskapaciteten beträffande konfeklio­nering är tillräcklig vid de olika anlaganden om krislängd och utrikeshandel i en kris som har gjorts. Han betonar emellertid samtidigt alt utvecklingen lyder på en fortsatt nedläggning av konfeklionsförelag om inte konkurrens­förutsättningarna drastiskt förbättras. Utvecklingen inom denna bransch måste därför noga följas även om kapaciteten nu är tillräcklig från försöri-ningsbe redskapssynpunkt.

Några av remissinstanserna behandlar utredarens beräkningar på konfek­tionsområdel. ÖEF anser alt planeringen främst bör inrikta sig på den Ivåårsperiod under fall Dl då krisimporten är som lägsl. Marginalen mellan behov av och möjlig produklion har då enligt ÖEF hell försvunnit. ÖEF hävdar att kapaciteten inom branschen bör bibehållas på i slort sett den nivå som kommer atl uppnås vid årsskiftet 1977-1978. TCO framhåller att produktionskapaciteten kan vara lägre i fråga om konfeklionering än på del grundlexlila området och pekar på möjligheterna att i hemmen sy kläder och på atl inskolning av personal på detla område bör kunna ske relativt snabbt.

Jag vill föregen del anföra följande. Med utgångspunkt i den vid årsskiftet 1976-77 befintliga produktionskapaciteten förhåller sig möjlig produklion i en treårig resp. tvåårig kris lill det av utredaren beräknade behovet av produktion enligt tabell i del följande, (sid. 58)

Prop.1977/78:42

57

Behov av produktion och möJKgproduktion av konfektion (inkl. trikå) I en treårig resp. tvåårig kris vid olika antaganden om den kristida utrikeshandelns omfattning. Behovet av väv förutsätts kunna tillgodoses (milj. st. par).

Ytter-        Plagg un- Skydds-    Skjortor,    Underklä- Grövre      Strump-

der

strumpor, byxor ankel- och knästrum­por

plagg och  der mid-   och över   blusar

plagg över jan

dragsklä-

midjan'

der

M

ö

ssor, vantar m. m.

20,0

97,0

12,0

51,0

Tre års kris

Möjlig produktion

40,0

46,0

Behov av  produk-

tion

- utrikeshandel

48 % av fred

20,6

17,8

- utrikeshandel

38 % av fred

21,5

19,9

- utrikeshandel

28 % av fred

23,5

23,7

- utrikeshandel

18 96 av fred

28,6

28,4

Två års kris

Möjlig produktion

23,0

26,0

Behov av  produk-

tion

- utrikeshandel

48 % av fred

11,8

9,9

- utrikeshandel

38 % av fred

12,8

10,0

- utrikeshandel

28 % av fred

13,5

11,2

- utrikeshandel

18 96 av fred

16,1

14,2

20,0

10,2

12,0

6,7

82,0

7,5

46,9

72,4

7,6

53,2

77,1

9,6

60,6

82,8

14,0

71,9

88,5

46,0

4,6

28,5

44,1

4,7

31,4

47,7

4,7

37,0

50,5

6,2

44,8

55,1

115,0

75,2

77,0

48,7

15,0

18,7 19,5

20,9 22,1

9,0

12,9 13.8

14,6 15,3

' Plagg över midjan = 2 Plagg under midjan

kostymer, kavajer och tröjor resp. dräkter, tröjor och jumprar.

= kostymer, udda långbyxor resp, dräkter, kjolar, klänningar och långbyxor.

Som jag tidigare har nämnt har jag här utgått från atl importen i en kris genomsnittligt motsvarar del intervall som utredarens två lägsta anlaganden om krisimporl bildar, dvs. 18-28 96 av den normala.

Utredaren förutsätter i fråga om del tvååriga krisfallel all efterkristiden är ca ell år medan den för del treåriga fallel är ca två år. Eftersom skiftgången i industrin förutsätts öka med tiden är det teoretiskt möjligt alt behoven under en tvåårig kris genomsnittligt ställer siörre krav på produktionskapacitet än behoven under en treårig kris. Utredarens beräkningar avseende både en tvåårig och treårig kris redovisas därför.

Enligt utredarens beräkningar är för det lägsta importanlagandet möjlig produktion av konfektion mellan 40 och 96 96 större än behovel av produklion.

Prop. 1977/78:42

58

Förhållande mellan möjlig produktion och behov av produktion i en treårig resp. tvåårig kris vid olika krisimportantaganden (procent).

Plagg

Möjlig produktion i förhållande till behov av

produktion

Tre års kris

Tvä års kris

Konfekiion

Plagg över midjan

140-194

143-195

Plagg under midjan

162-258

183-263

Skydds- och overdragskläder

196

179

Skjortor, blusar

143-267

161-194

Trikå

Underkläder

117-175

103-161

Grövre strumpor, arbetssockor

109-134

93-116

och knästrumpor

Strumpbyxor

153

158

Mössor, vantar m. m.

68- 80

59- 70

Enligt SlND:s prognos för konfektionsinduslrins utveckling bedöms produktionen av plagg av väv minska med ca 46 96 mellan år 1976 och perioden 1980-1982. Eftersom tyngdpunkten i nedgången väntas inträffa innevarande år och de närmaste åren innebär delta att lägel inom några år skulle kunna bli kritiskt från försöriningsberedskapssynpunkt.

Jag anser emellertid atl produktionskapaciteten i fråga om konfektion än så länge är tillräcklig.

Jag vill dock samtidigt betona riskerna med elt statiskt betraktelsesätt i denna fråga. Konfektionsinduslrins situation synes försämras hastigt. Till­gängliga prognoser för år 1977 pekar mot en nedgång i sysselsättningen i storieksordningen 15 96 vilket innebär en 2-3 gånger så slor minskningslakt som den genomsnittliga under 1970-talet, Del finns därför skäl alt särskill noga följa utvecklingen inom branschen. Jag kommer i det följande all föreslå alt ÖEF får ett uppdrag med denna innebörd.

Det kan enligt min mening inte uleslutasatt kapacitet försvinner som från försöriningsberedskapssynpunkt skulle vara värdefull alt bevara på lång sikt.

Mol denna bakgrund anserjag all det är angelägel all vidla sådana åtgärder att den nuvarande utslagningslakien inom konfektionsinduslrin kan mins­kas. Jag återkommer härtill i det följande.

När det gäller trikåvaror som underkläder, strumpor m. m. är enligt min mening situationen från ren försöriningsberedskapssynpunkt allvariigare än i fråga om konfeklionering. Som utredaren framhåller bör bristen i fråga om mössor, vantar m, m, inte vara svår att kompensera genom handstick­ning, I fråga om underkläder och vissa slag av strumpor måste däremol finnas en tillräcklig industriproduktion. Vid låga krisimportantaganden är möjlig produktion nätt och jämnt tillräcklig.

Prop.1977/78:42

59

Otillräcklig produktionskapacitet i fråga om underkläder i ett krisliige bör enligt min mening delvis kunna tillgodoses genom atl förelag som normalt tillverkar andra plagg övergår till sömnad av underkläder.

Stickning av strumpor sker i särskilda irikåmaskiner. Produklionsmöjlig-heterna är därför direkt beroende på tillgången på sådan kapacitet.

Enligt SIND:s prognos bedöms produktionen av trikåplagg minska med 25 96 mellan år 1976 och perioden 1980-1982 med särskilt slark nedgång under innevarande år och de närmaste åren. Della innebär att den kapacitet som baseras på den löpande produktionen inom en nära framtid kan komma atl understiga del behov av produktionskapacitet som av ut­redaren beräknats för en kris. Särskilda ålgärder bör därför vidtas för att trygga försörjningsberedskapen på detta område. Jag återkommer härtill i del följande.

Jag vill i della sammanhang slutligen framhålla importens belydelse för utvecklingen av den svenska produktionen av konfekiion inkl. trikå, och då i synnerhet inköpen från de s. k. lågprisländerna. Importen från etl anlal asiatiska länder har här särskilt slor belydelse.

Vävning

Tillförselbehovet av egentlig väv och irikåväv härav utredaren härleits ur produktionsbehovet av kläder m. m. Härtill har lagls vissa behov av väv för bl, a. tekniska ändamål samt sjukvårdens behov. Produktionsbehovet av väv har beräknats genom atl korrigera tillförselbehovet för import, export och lagerminskning i näringslivet.

Del beräknade behovet av produktionen framgår av följande tabell.

Behov av produktlon och möjlig produktion av väv i en treårig resp. tvåårig kris vid olika antaganden om den kristida utrikeshandelns omfattning. Behovet av garn förutsätts kunna tillgodoses (milj. m).

Egentlig väv

Trikåväv

Totalt

Tre års kris

Möjlig produktion

158

325

483

Behov av produktion

- utrikeshandel 48 % av fred

89

51

140

- utrikeshandel 38 % av fred

109

55

164

- utrikeshandel 28 % av fred

144

63

207

- utrikeshandel 18 96 av fred

192

75

267

Två års kris

Möjlig produktion

88

185

193

Behov av produktion

- utrikeshandel 48 % av fred

45

31

76

- utrikeshandel 38 96 av fred

61

32

83

- utrikeshandel 28 % av fred

78

37

115

- utrikeshandel 18 % av fred

106

45

151

Prop. 1977/78:42

60

Utredaren framhåller att en krisimport på omkring 25 96 av den normala erfordras för alt behoven av egentlig väv skall läckas. Den överkapacitet som finns i fråga om trikåväv kan läcka bristen i fråga om egentlig väv men delta förutsätter beredskapslagring eller krisimporl av fina trikågarner som inte framställs inom landet. Under denna förutsättning får enligt utredaren produktionskapacilelen när del gäller väv anses vara tillfredsslällande.

Texiilrådei - konfektionsindustriföreningen tar upp hela den grundlexlila tillverkningens situation och framhåller att den hittills under år 1977 drastiskt försämrade lönsamheten kommer att återverka på produktionskapacilelen inom delbranschen. Organisationen betonar vidare i likhet med ÖEF den begränsade fiexibilileten inom irikåseklorn.

Den produklion som enligt utredaren är möjlig i en kris förhåller sig lill behovel av produktion enligt följande.

Förhållande mellan möjlig produktion och behov av produktion i en treårig resp. tvåårig kris vid olika importantaganden (procent).

Väv

Möjlig produklion i förhållande lill behov av

produktion

Tre års kris

Två års kris

Egentlig väv

82-178

83-196

Trikåväv

433-637

411-598

Vid de importantaganden som jag i det föregående har förutsatt är den kapacitet som baseras på den 1 ö p a n d e produktionen av egentlig väv nätt och jämt tillräcklig för att läcka behovet av produklion i en kris. Som ut­redaren och ÖEF påpekar kan inte de fina trikågarner som krävs i en stor del av trikåvävmaskinskapacitelen framställas inom landet.

Produktionskapaciteten i fråga om väv inger således oro. Enligt min me­ning måsle emellertid förutsättningarna för avvägningen mellan bibehållande av löpande tillverkning av egentlig väv - malpåsehållning av produktions­kapacitet i fråga om egentlig väv - beredskapslagring av trikågarner närmare klariäggas innan man kan beslula om mer långtgående ålgärder på della område.

Spinning

Tillförselbehovel av garn har härletts ur produktionsbehovet av väv. Efter det att hänsyn tagits till import, export och lagerminskning hos näringslivet har utredaren beräknat etl produktionsbehov av garn. Storieken av detta framgår av följande tabell.

Prop. 1977/78:42

61

Behov av produktion och möjlig produktion av garn i en treårig resp. tvåårig kris vid olika antaganden om den kristida utrikeshandelns omfattning. Behovet av fibrer förutsätts kunna tillgodoses (ton).

Kard-

Kam-

Bomulls-

Ändlöst

garns-

garns-

typ

synte-

regene-

typ

typ

tiskt

rerat

Tre års kris

Möjlig produktion

33 600

3 200

28 700

-

-

Behov av produktion

- utrikeshandel

48 96 av fred

18 000

150

14 800

12 100

-

- utrikeshandel

38 % av fred

19 600

300

19 200

13 500

-

- utrikeshandel

28 96 av fred

24 300

850

25 600

15 300

-

- utrikeshandel

18 96 av fred

31600

1 800

35 600

17 500

200

Två års kris

Möjlig produktion

18 700

1 800

16 300

-

-

Behov av produklion

- utrikeshandel

48 % av fred

10 700

-

8 700

7 900

-

- utrikeshandel

38 96 av fred

11800

100

10 400

8 600

-

- utrikeshandel

28 % av fred

12 900

250

13 400

9 500

_

- utrikeshandel

18 96 av fred

17 400

700

20 100

10 900

-

Enligt utredaren synes produktionen vara tillräcklig i fråga om kardgarn och kamgarn. När del gäller bomullsgarn krävs en krisimport på ca 25 96 av den normala importen för atl behovel skall tillgodoses. Ändlösa syntetiska och regenererade garner tillverkas över huvud taget inte inom landet. Utredaren framhåller alt fina bomullsgarner för tillverkning av trikåvaror normalt inte framställs i Sverige och atl del är oekonomiskt från produk-tionsulfallssynpunkl alt ställa om tillverkningen i elt krisläge för sådan tillverkning. Beredskapslagring bör därför ske i fråga om dessa garner. Utredaren påpekar också alt del finns vissa subslitulionsmöjligheler mellan olika typer av garn och all det får bli en avvägning huruvida en slor spinningskapacitet skall bibehållas och kombineras med en mindre lagring av ändlöst syntetiskt garn eller om i stället en mer omfattande beredskapslagring skall ske. Utredaren framhåller alt även om produktionskapaciteten synes tillräcklig bör utvecklingen på delta område följas noggrant,

ÖEF framhåller i sitl yttrande över promemorian att närden i enlighel med del preliminära avtalet mellan staten och bomullsspinnerierna planerade omstruktureringen har genomförts kommer produktionen av bomullsgarn att minska. Kapaciteten i fråga om kard- och kamgarn bör därför bibehållas.

Prop.1977/78:42

62

Vidare befarar ÖEF alt den av utredaren angivna möjliga produktionen av kardgarn kan komma alt minska från 33 600 ton lill ca 25 000 ton eftersom spinningskapacileten hos de tre maskinfilllillverkarna är i farozonen.

De av utredaren redovisade resultaten i fråga om spinning ger följande förhållande mellan möjlig produklion och behov av produktion.

Förhållande mellan möjlig produktion och behov av produktion i en treårig resp. tvåårig kris vid olika importantaganden (procent).

Garn

Möjlig produktion i förhållande till behov av

produktion

Tre års kris

Två års kris

106-187

107-175

178-213

0-257

81-194

81-187

Kardgarnstyp Kamgarnstyp Bomullstyp Ändlöst syntetiskt Ändlöst regenererat

Jag anser för egen del att produktionskapaciteten i fråga om spinning nu har nått en från försöriningsberedskapssynpunkt kritisk gräns. Som utredaren påpekar kan i och för sig den avvägningen göras all spinningskapacileten tillåts gå ned och all i stället ändlösa synielgarner beredskapslagras i siörre omfattning. Utredarens beräkningar visar emellertid på ell myckel slorl beredskapslagringsbehov av ändlösa synielgarner. Erfarenheterna inom ÖEF av beredskapslagring av sådana garner är relativt begränsad. Med hänsyn härtill anser jag alt den nuvarande spinningskapacileten i princip bör bibehållas. Detla kan då ske antingen genom atl löpande produklion bevaras eller, lill en del, genom all kapacitet läggs i malpåse. Jag återkommer lill detla i del följande.

Produktion av fibrer

Textilfibrer tillverkas i Sverige av ell enda förelag, del av Kooperativa förbundel ägda Svenska Rayon AB i Älvenäs. Denna fiber är s. k. viskosfiber som framställs ur cellulosa dvs. en inhemsk råvara. Viskosfiber kan blandas med andra konstgjorda fibrer och med nalurfibrer

Utredaren redovisar vissa översiktliga beräkningar avseende del behov av fibrer som behövs för att produktionsbehovet av olika slag av garn skall kunna tillgodoses.

Utredarens beräkningar tyder enligt min mening på att den inhemska viskosfibertillverkningen är tillräcklig från försörjningsberedskapssynpunkt. Ingen av remissinstanserna redovisar någon annan uppfattning. ÖEF varnar emellertid i sitt yttrande för en alllför optimistisk bedömning av import­möjligheterna i en kris när del gäller fibrer. Tillförselbehovet av fibrer är enligt ÖEF större än vad utredaren har räknat med eftersom hänsyn även bör tas till behovet av fibrer för non-woven produkter och vadd.

Prop, 1977/78:42

63

Den nuvarande produktionskapaciteten i fråga om lextilfibrer kan enligt min mening anses vara lillfredsslällande från försörjningsberedskapssyn­punki även om de av ÖEF redovisade ytterligare behoven inräknas.

5.3 Ätgärder för att upprätthålla försörjningsberedskapen på tekoom­rådet

5.3.1. Allmänt

Jag har i det föregående redogjort för hur slor produktion av olika lekovaror som i en krissituation bör kunna ske inom landet. Jag konstaterade därvid att den nuvarande produktionskapaciteten i fråga om garn, väv och trikåvaror i stort är tillräcklig från försörjningsberedskapssynpunki. När del gäller garn bör i princip hela den nuvarande kapaciteten bevaras. För väv och trikåvaror kan ytterligare kapacilelsborlfall medföra alt den erforderliga nivån riskerar atl underskridas. Jag anser vidare all i fråga om konfekiion bör den nuvarande snabba utslagningstakten dämpas.

Den nuvarande utvecklingen inom tekoindustrin är således bekym­mersam från försörjningsberedskapssynpunki. Tekoindustrins hastiga krympning vållar emellertid självfallet också problem från andra synpunkter. Sålunda har sysselsättningen inom branschen minskal kraftigt under senare år och minskningen kan förutses fortsätta i samma höga takt under den närmaste framtiden. I nuvarande konjunktur har den friställda arbetskraften svårt atl finna annan anställning, vilket drabbar den enskilde hårt. Det är av stor betydelse i sammanhanget all tekoindustrin är geografiskt koncentrerad till vissa regioner där antalet lediga platser är begränsat.

Mol denna bakgrund kommer enligt vad jag har inhämtat chefen för arbetsmarknadsdepartementet alt senare lämna förslag lill regeringen om atl hos riksdagen hemställa dels om en förlängning av det särskilda sysselsättningsbidraget lill äldre arbetskraft lill den 30 juni 1978, dels om bemyndigande all föriänga den lid bidraget kan ulgå till den 31 december 1978. Bidraget föreslås fr. o. m. den 1 januari 1978 ulgå med 20 kr. per timme och anställd Över 50 år mol nuvarande 15 kr. per timme och anställd. För atl stödja sysselsättningen kommer enligt vad jag har inhämtat senare denna höst beställningar finansierade med arbetsmarknadsmedel atl läggas ut inom tekoindustrin.

Den hastiga strukturomvandlingen i tekoindustrin beror delvis på att denna efter fiera års svag lönsamhet inte kan generera tillräckligt med kapital för atl genom investeringar i moderna maskiner och effektivare marknads­bearbetning eller andra ålgärder försöka vända på utvecklingen. Även livskraftiga förelag kan därmed komma all slås ut. Enligt vad jag har inhämtat har chefen för industridepartementet i detla läge beslutat alt senare föreslå regeringen att hos riksdagen hemställa atl systemet med särskilda slruklurgarantier för tekoindustrin (prop. 1976/77:105, NU 1976/

Prop. 1977/78:42

64

77:41, rskr 1976/77:305) föriängs med höjd garantiram under budgetåret 1978/79. Härigenom bör tekoindustrins finansiella förhållanden förbättras och anpassning av produktion och produktionsapparat lill ändrade mark­nadsförhållanden underiättas.

Dessa av regeringen planerade åtgärder är motiverade av andra skäl än de försöoningsberedskapspoli tiska, men får givet vis effekl även på försörinings­beredskapen. Samma gäller förslagen i den proposition om åtgärder för all främja utvecklingen av mindre och medelstora förelag som regeringen kommer atl lämna inom kort. Många lekoförelag är nämligen förhållandevis små.

Jag vill i delta sammanhang framhålla all när del gäller konfektions- och trikåområdena kan små förelag i många fall ha bättre möjligheter atl konkurrera än stora enheter. De fördelar som stora förelag har i fråga om möjligheter till stordrift, bättre ekonomi i malerialförbrukningen och lägre försäljningskostnader uppvägs enligt min mening ofta av all små företag befinner sig nära marknaden och har en organisalion som lätt kan ändra produktionsinriktning. Delta gör det möjligt alt snabbt anpassa sig lill signaler från marknaden avseende t. ex. förändringar i model.

De nyligen förelagna nedskrivningarna av kronans värde i förhållande till andra valutor har också påverkal lekoföretagens konkurrenssituation. Rimligen bör såväl exporterande som importkonkurrerande företag inom branschen få siörre möjligheter all hävda sig åtminstone gentemot lekoin­dustrin i andra industriländer med marknadsekonomi. Detta är positivt från försöriningsberedskapssynpunkt.

Det är vidare min förhoppning att regeringens allmänna ekonomiska politik kommer all få positiva effekter på företagsklimatet i Sverige. Delta har nämligen upplevts som pressande av många företag, och i konsekvens därav har satsningar på nya idéer och produkter inte alllid gjorts. En ökad optimism i näringslivet till följd av den förda ekonomiska politiken kan inte undgå all få effekter även på tekoindustrin. Förhoppningsvis kan detta leda till att behovel av statliga stödåtgärder i olika former på sikt blir mindre än vad som annars skulle.

Tekoindustrin har, av skäl som jag lidigare har redogjort för, generallt sett haft en negativ utveckling under en lång följd av år. Detta har inte kunnal undgå atl påverka framtidsförväntningarna inom de enskilda lekoföretagen. Investeringsviljan har således länge varit svag. Branschen har vidare haft svårigheter atl rekrytera personal eftersom framliden inom branschen av många har betraktats som osäker. Dessa förhållanden har i sin tur haft en negativ inverkan på tekoindustrins konkurrensmöjligheter.

För att denna onda cirkel skall kunna brytas är det enligt min mening väsentligt atl en positivare anda kan vinna insteg i branschen. Den av regeringen förda ekonomiska politiken bör kunna bidra till att delta blir möjligt. Av slörsia betydelse i sammanhanget är emellertid att företagen genom egel agerande når sådana framgångar alt tron på framliden blir ljusare.

Prop. 1977/78:42

65

En aktiv marknadsföring och produktutveckling med inriktning på mode och design saml följsamhet efter marknadens förändringar är enligt min mening av central belydelse för att svenska tekoföretag skall lyckas härmed. Efter denna beskrivning av vissa i huvudsak generella ålgärder av betydelse för tekoindustrin, övergår jag lill alt redogöra för vissa handelspo­litiska ålgärder som rör lekoindustrin, för frågor rörande detaljhandelns prissällningsprinciper för lekovaror saml för specifika åtgärder avseende vissa grenar av tekoindustrin.

5.3.2 Handelspolitiska åtgärder

Våra möjligheter all förbättra den svenska tekoindustrins läge genom alt ingripa mol importen begränsas av våra internationella åtaganden. För ell lilel, starkt exportberoende land som Sverige finns särskild anledning all slå vakt om frihandeln och de internationella regler som värnar den. Avsteg från dessa regler från svensk sida riskerar- någol som inte nog kan understrykas när krav på ökade protektionistiska åtgärder nu förs fram från olika håll - att mötas av motåtgärder från andra länder, som skulle bli besvärande och leda lill arbetslöshet i andra viktiga branscher. Vårt bästa skydd mot en tilltagande proleklionism är och förblir del regelsystem som nedlagts och ulvecklats i GATT, del allmänna lull- och handelsavtalet.

Del finns emellertid områden, där särregler för handeln visat sig nödvän­diga. Tekohandeln är just elt område där man på ett tidigt stadium internationellt erkänt atl en hell oreglerad frihandel på sikl inte skulle tjäna vare sig export- eller importländernas iniressen. Som elt uttryck för detta tillkom redan på 1960-talel GATT:sbomullslextilavial, vilket år 1974ersattes av del s. k. mullifiberavlalel, MFA.

Mullifiberavtalets syfte är alt möjliggöra en fortsalt liberalisering och expansion av väridens texiilhandel men samtidigt säkra all utvecklingen sker i ordnade former ulan allvarliga störningar på enskilda marknader. Enligt avtalet kan överenskommelserom begränsningar av handeln med tekovaror ingås bilateralt, om marknadsstörning eller risk för marknadsslörning föreligger. Exportlandet skall samtidigt tillförsäkras en viss åriig ökning - i normala fall minsl 6 96 - av den således begränsade exportnivån.

I mullifiberavlalel finns en speciell s, k, nordisk klausul, enligt vilken särskild hänsyn skall las lill importländer med små marknader, en exceptio­nellt hög importnivå och en molsvarande låg inhemsk produktion i syfte att undvika skada på deras nödvändiga minimiproduktion av textilier. Även om tolkningen av denna klausul varit omtvistad har Sverige med dess hjälp lyckats uppnå att de årliga ökningarna av begränsningsnivåerna minskats till f n, 1-2 % och i vissa fall t. o. m. lägre.

Mullifiberavlalel utlöper i och med 1977 års uigång. Förhandlingar om en förlängning av avtalel i oförändrad eller modifierad form har pågått under en längre lid ulan atl fullständig enighet kunnat uppnås. En förlängning

5 Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr 42

Prop.1977/78:42

66

förefaller emellertid ligga inom räckhåll, även om del definitiva avgörandet inte kan väntas förrän mot slutet av året. Vid förhandlingar under den gångna sommaren kunde nämligen fiertalet MFA-anslulna länder enas om arran­gemang fören föriängning av avtalet i oförändrad form på vissa överenskomna villkor. Enligt del viktigaste av dessa villkor skall vid avtalels fram­tida lillämpning möjlighel ges i bilaterala förhandlingar till "gemensamt över­enskomna skäliga avsteg" från avtalel.

Om en föriängning av MFA kan komma till stånd på dessa villkor lorde det för svensk del innebära förbättrade möjligheter all begränsa störande lågprisimport under förutsättning atl överenskommelser härom kan uppnås. I den preliminära förhandlingslösningen för en föriängning har vi också försäkrats om en förbättrad tillämpning av den nordiska klausulen.

Sverige har sedan slutet av 1960-talel ingått bilaterala begränsningsavial med elt växande anlal lågprisländer, främsl i Asien. Flertalet av dessa avtal slöts lidigare inom ramen för bomullstextilavtalel och ingås numera under mullifiberavlalel.

Begränsningar i fråga om tekoimport upprätthålls även i förhållande lill slatshandelsländerna.

Sverige har en inte obetydlig export av lekovaror. År 1976 uppgick den lill 71 000 lon, till ell värde av 1 959 milj. kr. Delta innebär en ökning i förhållande lill år 1975 med 10 96 i värde och 7 96 i volym. Värdel av vår lekoexport var lika stort som av järnmalmsexporlen.

Under försia halvåret i år exporterade vi 40 000 ton för 1 032 milj. kr. Del betyder en ökning jämfört med försia halvåret 1976 med 5 % i värde och också med 5 96  i volym.

90 procent av den svenska tekoexporten går lill EFTA och EG.

Importen från lågprisländerna ökade förra årel väsentligt snabbare än importen från övriga länder. De volymmässiga ökningar av importen från lågprisländerna som ägl rum förklaras av all nya leveranlöriänder tillkommit och atl varor som inte omfattas av begränsningsavlalen böoat exporteras i stor utsträckning. Vid en jämförelse mellan värdesiffror bör man hålla i minnet atl de belydande ökningarna till en viss del återspeglar prishöj­ningar

Jag har i det föregående för trikåområdel framhållit atl den produktions­kapacitet som baseras på den löpande produktionen inom en nära framtid kan komma att undersliga behovel i en kris.

Jag har vidare påpekat alt konfektionsinduslrins situation synes hastigt försämras och att del enligt min mening inte kan uteslutas alt på detla område kapacitet försvinner som från försörjningsberedskapssynunkt skulle vara värdefull alt bevara på lång sikl.

Mol denna bakgrund och med hänsyn lill atl det nuvarande mullifibe-ravtalet löper ut den 31 december i år har en genomgång skett av möjliga alternativ lill det begränsningssyslem som nu lillämpas.

Inom regeringen råder efler denna genomgång enighet om att beträffande

Prop. 1977/78:42

67

den textila beklädnadssekiorn i första hand söka få lill stånd en mer effektiv lillämpning av det nuvarande syslemet med bilaterala avlal inom ramen för elt troligen förlängt MFA,

Jag har funnit att detta bör ske genom atl Sverige söker uppnå överens­kommelser med lågprisländer omfattande alla känsliga varor på konfektions­områdel, dvs. i slorl sett de varor inom kap. 60-62 i tulltaxan för vilka övervakningslicensiering infördes den Ijanuari 1976. För all uppnå en bättre skyddseffekt än hillills måste vi också räkna med begränsningsarrangemang med fler lågprisländer än tidigare. Härvid bör man söka ta särskild hänsyn lill atl restriktioner påverkar länder olika hårt, allt efter utvecklingsgrad.

Vad beträffar grundiexlilier måsle särskilda överväganden göras. Han­delspolitiska restriktioner ter sig här åtminstone för närvarande som mindre lämpliga av två skäl: dels kommer den övervägande delen av importen av grundtextilier från EFTA och EG, dels rör del sig om insalsvaror för svensk konfeklionsinduslri. Andra stödåtgärder, av den typ som här föreslås, har därför vidtagits på detta område.

En skärpning av vårt bilaterala begränsningssyslem kan givelvis innebära svårigheter att nå överenskommelser med åtminstone några av våra förhandlingsparter. En utvärdering av syslemet måste därför ske efter en viss lid och kommer också all ha betydelse för fortsatta svenska överväganden om anslutning till en eventuell föriängning av mullifiberavlalel.

I förhållande lill länder med vilka vi ingått särskilda frihandelsavtal föreslås inga förändringar, ej heller i förhållande lill övriga medel- eller högprisländer, vars export lill Sverige ej har den omfallning eller karaktär som skulle motivera gränsskydd.

Från branschens sida har uttryckts farhågor för alt import från begräns­ningsländer kan ske på ett sätt som kringgår restriktionerna på tekoområdel, bl. a. genom alt varorna uppges ha ursprung i andra länder.

Jag anser det vara angelägel atl elt kringgående av gällande bestämmelser på detta område molverkas och förordar att berörda myndigheter söker finna vägar all lösa delta problem.

5.3.3 Detaljhandelns prissältningsmetod

Inom detaljhandeln med beklädnadsvaror liksom f ö. inom slora delar av detaljhandeln i övrigi lillämpas vid prissättning huvudsakligen en metod med procentuella pålägg på inköpspriset. Denna prissältningsmetod har ifrågasatts i olika sammanhang på den grunden all den skulle missgynna de i inköp dyrare svenska varorna i förhållande lill importerade varor, I proposi­tionen (1976/77:85) om ålgärder för försörjningsberedskapen på skoområdet anförde jag för egen del att en mer differentierad prissättning inom detaljhandeln skulle kunna uigöra ell värdefullt stöd för den svenska beklädnadsindustrin. Jag framhöll vidare alt långt drivna schabloner i form

Prop. 1977/78:42

68

av stela procentpåslag kan innebära alt handeln ej ulnyttjar affärsmässiga möjligheter.

Som jag ser det bör del inte finnas några intressemotsättningar mellan berörda parter. Detaljhandel, industri, konsumenter och samhälle torde alla i längden vara betjänta av påläggsmetoder som speglar de faktiska särkostna­derna för de olika varorna. Problemet synes närmasl ha varit all bestämma hur dessa koslnader ser ut.

För atl få en bättre bild av detla förhållande har regeringen uppdragit åt slalens pris- och karlellnämnd (SPK) att undersöka i vad mån metoderna att beräkna påläggen på svenska resp. importerade varor inom beklädnadshan­deln leder lill koslnadsmässigt motiverade resultat. Om undersökningarna skulle visa att påläggen inte är koslnadsmässigt motiverade, skall nämnden i samråd med berörda intressenter undersöka hur man med stöd i en vidgad kunskap om koslnadssitualionen kan nå en rimlig och praktisk tillämpbar fördelning av påläggen mellan svenska och importerade varor.

SPK kommer nu - efter vad jag har inhämtat - att med biträde av vissa ulredningsorgan inom handeln söka la fram ell underiag för bedömning av hur detaljhandelns kostnader fördelar sig på olika varor. Utredningsarbetet inriktas på förhållandena inom textildetaljhandeln. Resultatet torde dock kunna bilda underiag för bedömningar även av prissättningen inom skode­taljhandeln. Jag ämnar återkomma till regeringen med förslag om all ställa medel lill nämndens förfogande för de externa beställningar som behövs. Jag räknar med alt materialet skall föreligga under våren 1978.

På grundval av detta material bör man kunna finna påläggsmetoder, som speglar kosinaderna för olika varugrupper, utan att samtidigt försvåra beräkningsarbetet i detaljhandeln i nämnvärd utsträckning. Jag förutsätter all parterna med ett sådant underiag kommer att verka för en skyndsam anpassning av den faktiska prissättningen inom detaljhandeln lill de nya metoderna.

Det förtjänar atl påpekas alt möjligheterna atl ingripa mot prissättningen genom prisreglering inom ramen för nuvarande prisregleringslag på grund av del snabbt skiftande varusortimentet är begränsade i den mån prisregleringen blir av längre varaktighet. En formell prisreglering skulle således föra med sig svåra adminislrationsproblem för alla parter. Del torde därför ligga i allas intresse all en uppgörelse kan träffas på frivillig grund.

Det bör också - med hänsyn till de ofta upprepade kraven på särskild lagstiftning - framhållas att även om man skulle kunna reglera prissättnings-metoderna kan man inte tvinga butiker att saluhålla den ena eller andra varukategorin. En reglering som medför en prissättning som inte avspeglar de verkliga kostnaderna och detaljhandelns uppfaUning om dessa skulle medföra att man slutade alt saluhålla varor som uppfattas som föriuslbring-ande.

Prop. 1977/78:42

69

5.3.4 Åtgärder Jör alt upprätthålla Jörsörjningsberedskapen på enskilda varu­områden

Vissa  principer

Utredaren redovisar på elt principiellt plan för- och nackdelar med olika metoder att upprätthålla försörjningsberedskapen på tekoområdet. Bl. a. diskuteras avvägningen mellan å ena sidan ålgärder som syftar till all på etl eller annat säll säkra en produktion och å andra sidan beredskapslagring.

Utredaren framhåller att en fördel med beredskapslagringen är atl återvinning av gjorda investeringar hell eller delvis kan ske vid en försäljning. Stödåtgärder som har vidtagits för att säkerställa produktionskapacilelen kan däremol inte återvinnas. Han menar vidare atl ett vidmakthållande av produktion eller produktionskapacitet ger god fiexibilitet i valet av produk­tionsinriktning i en kris. Man får dessulom möjlighel alt i en kris nå en längre uthållighet än vad som ingår i planeringsförulsältningarna. Della ulgör enligt utredaren fördelar jämfört med beredskapslagring som metod atl lillgodose försörjningsberedskapen. En nedläggning av produktionskapacitet innebär i regel också alt möjligheten till produktion oåterkalleligt förloras.

Utredaren diskuterar vilka vägar som kan väljas för atl upprätthålla en nödvändig produktionskapacitet. Han redogör närmare för de två alterna­tiven alt bibehålla en löpande produktion som normall inte är lönsam resp. alt hålla produktionskapaciteten i malpåse i kombination med löpande produk­tion.

När det gäller metoder för all vidmakthålla en löpande olönsam tillverkning diskuterar utredaren för- och nackdelar med alternativen "inmalningslvång" dvs. all svenska företag åläggs atl lill en viss del utnyttja svenska insatsvaror i tillverkningen, importrestriktioner, drift­stöd, konsumlionsstöd och investeringsstöd.

Utredaren framhåller all när kostnaden för atl vidmakthålla en tillräcklig löpande produklion framstår som orimlig kan man tvingas övergå till en kombination av löpande produklion och kapacitet i malpåse. Utredaren anser alt om man på etl tidigt stadium förutser en sådan utveckling kan del vara rationellt att omgående välja denna lösning.

Del slörsia problemet med alt satsa på en viss kapacitet i malpåse är enligt utredaren all i en krissituation ha säker tillgång på kunnig personal som kan sättas in i en krissituation för att öka tillverkningen. Han anser all della problem är störst i fråga om grundlextil tillverkning i vilken en stor del av personalen behöver ha speciell yrkesskicklighet. I konfeklionstillverkningen ulgör della inte någol slort problem.

Utredaren påpekar alt del egentligen finns en form av malpåsehållning i många tekoföretag eftersom en del av den befintliga maskinkapacileten utnyttjas i begränsad omfattning.

Utredaren anser atl del inom konfektionsindustrin bör vara möjligt alt ha

Prop. 1977/78:42

70

en förhållandevis större passiv kapacitet än inom den grundlexlila tillverk­ningen eftersom andelen personer som redan från börian behöver ha speciell yrkesskicklighet, som redan har nämnis, är mindre i den plagglillverkande industrin än i fråga om spinning, vävning och trikålillverkning.

TCO anser alt produktionskapacitet inom tekoindustrins olika föräd­lingsled bör säkras genom etl system med löpande produktion och viss kapacitet i malpåse. ÖEF betonar svårigheterna all i en kris ha tillgång på kvalificerad personal och framhålleratl del inte ens beträffande konfekiion är elt realistiskt alternativ till en levande produklion all hell eller lill största delen bygga på en kapacitet i malpåse.

Jag kan i stort biträda utredaren i de överväganden som här har redovisats. Enligt min mening är del väsentligt all i del fall produktionskapacitet som har stor betydelse från försörjningsberedskapssynpunkt hotar att försvinna, ell noggrant övervägande görs om de kostnader som är förknippade med alternativen alt ge stöd lill löpande produktion, att hålla kapacitet i malpåse kombinerat med löpande produklion resp. alt bygga upp beredskapslager. Valet mellan all lillgodose försörjningsberedskapen med beredskapslagring eller kapacitet för produktion är en fråga som måste belysas ytteriigare. Jag återkommer härtill.

Jag delar ÖEF:s uppfattning atl problem kan vara förknippade med all i slor skala bygga beredskapen på en kapacitet i malpåse. Däremot är del enligt min mening lämpligt atl pröva detta system i högre grad än vad som redan förekommer.

Jag anser all del nu är nödvändigt atl grundligt överväga de problem som sammanhänger med att vidmakthålla produktionskapacitet på tekoområdel. Jag vill i sammanhanget framhålla alt det knappasl är möjligt all i förväg avgöra vilka metoder som bör användas i del enskilda fallel. Problemen för de enskilda företagen i lekobranschen kan nämligen vara mycket olikartade beroende på varuområde, konkurrenssituation, företagsstruktur osv. Del är därför enligt min mening väsentligt all iaktta en pragmatisk inställning i dessa frågor.

När del gäller stöd lill löpande produklion villjag ge följande kommentar. Del finns enligt min mening vissa risker förknippade med alt ge företag statligt stöd för atl bedriva en sådan tillverkning som anses väsentlig från försörjningsberedskapssynpunki. Dessa risker sammanhänger främsl med atl incitamentet atl bedriva verksamhelen effektivt kan minska. Även om riskerna i praktiken inte går all hell eliminera är del viktigt atl man strävar efter alt göra dem så små som möjligt. En viktig princip är därvid all stöd inte bör ulgå för all helt täcka föriuster i förelag utan i stället avse fasta belopp som förelag erhåller oavsett vilket del faktiska resultatet visar sig bli. Självfallet måsle etl ev. stöd baseras på en ingående affärsmässig bedömning på förhand.

Jag vill också peka på de handelspolitiska riskerna för det fall stödet innebär snedvridning av konkurrensen mellan inhemsk och utländsk produklion.

Prop. 1977/78:42

71

särskilt om stödet ges en form som innebär subventionering av exporten. Härutöver villjag framhålla all stödåtgärder så långl möjligt bör vara generella för alt risken av konkurrenssnedvridningar skall bli så liten som möjligt. Inte heller här är det emellertid möjligt all i praktiken hell undvika negativa effekter av stöd.

Efler dessa principiella överväganden övergår jag nu till alt föreslå vissa ålgärder till stöd för den svenska produktionen av bomullsgarn, texlilfibrer och arbetshandskar av läder.

Avlal   mellan   slalen   och   de   svenska   bomullsföre­tagen

Den svenska produktionen av bomullsgarn har under lång tid minskal. Av försöriningsberedskapsskäl har under senare år ålgärder vidtagits för all molverka denna utveckling. I Sverige finns f n, fem bomullsföretag nämligen Almedahls AB, Borås Wäfveri AB/Kungsfors fabriker AB, Gustaf Werner AB, Rydboholms AB och AB Sjunlorp. Förelagen haren integrerad tillverkning med spinning, vävning och beredning. Beredningen under 1970-lalel har varit relativt lönsam. Både i fråga om spinning och vävning har däremol lönsamheten varit dålig. Del rör sig här om varor av slapelvaruka-raklär där de svenska företagen har haft svårt alt konkurrera med import från länder med lägre kostnadsläge. Delta har inte kunnal kompenseras av del belydande statliga stöd för investeringar i maskiner och byggnader som av fdrsörjningsberedskapsskäl kommit bl. a. dessa företag till del från år 1973.

Med anledning av lönsamhetsproblem och de fördelar som bedömdes kunna ligga i en samordning av den grundtextila verksamheten på bomulls­områdel fick Statsföretag AB under våren 1976 i uppdrag all förhandla med bomullsföretagen för all få fram förslag lill en ägarmässig samordning av den grundlexlila bomullsindustrin.

Statsföretag lämnade förslag lill regeringen i december 1976. Enligt förslagel skulle de svenska bomullsföretagen bilda ell förelag benämnt AB SVEBO-SverigesFörenadeBomullsinduslrier.SVEBO:s verksamhet skulle lill en början främsl avse spinning. Förslagel innebar bl. a. att spinnerierna hos Almedahls, Rydboholm och Sjuntorp skulle läggas ned och den moderna maskinulrtjstningen överläs av SVEBO vars verksamhei skulle bedrivas vid Gustaf Werners och Kungsfors fabrikers anläggningar.

Statligt stöd skulle enligt förslaget utgå i form av förluslläckning som beräknades lill ca 24 milj. kr. per år under en femårsperiod. Dessulom skulle behövas 15 milj. kr. avskrivningslån för investeringar, 22 milj. kr. i kredit­garantier och 40 milj. kr. i långfristiga lån.

Statsföretags förslag hade enligt min mening vissa väsentliga brister. Detta gällde främsl principen med föriusttäckning som bedömdes olämplig från incilamentssynpunkt. Vidare var etl av förelagen - Rydboholms AB - inte

Prop. 1977/78:42

72

villigt all medverka i en samordning på de villkor som Statsförelags förslag innebar. Bl. a, av dessa skäl ansåg jag att Statsföretags förslag inte borde ligga lill grund för etl avlal.

Efter förhandlingar under första halvåret 1977 mellan representanter för regeringskansliet och företagen kunde emellertid ijuni 1977 ett avtal slutas med företagen inom bomullsindustrin. Avtalet kräver riksdagens godkän­nande.

Beklädnadsarbeiarnas förbund har löpande informerats om förhandling­arna.

Avtalet innebär all Almedahls AB, Borås Wäfveri AB/Kungsfors fabriker AB och Gustaf Werner AB erhåller vissl stöd mot all produklion och pro­duktionskapacitet garanteras fram till den 1 januari 1979 (Almedahls) resp. den 1 juli 1980 (Kungsfors och Gustaf Werner).

En strukturomvandling av bomullsindustrin kommer att ske enligt avtalet. Sjuntorps spinneriverksamhel upphör således och spinneriutrustningen köps den 1 juli 1978 av Kungsfors fabriker AB. Vidare upphör Rydboholm den 1 januari 1979 med både garn- och väviillverkning. Viss def av förelagels maskinutrustning övertas den 1 januari 1978 av Gustaf Wemer AB som under år 1978 hyr ut den till Rydboholm. Rydboholm erhåller ett sysselsätt­ningsbidrag mot atl företaget under perioden I juli 1977-31 december 1978 inte avskedar personal i spinneri och väveri.

Företagens åtaganden sammanfattas i tabell i del följande.

De avlalsslutande företagen erhåller som motprestation för dessa åtaganden enligt avtalet visst slalligt stöd. Detta utgår enligt följande.

-

Försörjningsberedskapslån till Almedahls AB, Kungsfors fabriker AB och Gustaf Werner AB. Försöriningsberedskapslån utgår enligt avtalen för ett år i sänder och är ränte- och amorteringsfritt. Vid årets slut avskrivs lånet i proportion lill omfattningen av förelagels produktion inom det givna produktionsåtagandel.

-

Särskilda slruklurgarantier till Borås Wäfveri AB och Gustaf Werner AB. Särskilda slruklurgarantier infördes budgetåret X91in% genom riksdagens beslul (NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305) med anledning av prop, 1976/ 77:105. Särskild strukturgaranti kan under 1977/78 utgå till långsiktigt livskraftiga tekoförelag under förutsättning av att en konkret plan för utveckling och rationalisering av företagels verksamhei föreligger. Lån mol särskild strukturgaranti är ränte- och amorteringsfritt i två år. Lånet löper därefter med ränta och återbetalas under längst en tioårsperiod.

Ärenden rörande särskild strukturgaranti handläggs av SIND, Om lånlagande förelag avser all genomföra vikliga strukturella åtgärder har

Prop. 1977/78:42

73

Företagens åtaganden enligt avtal mellan staten och de svenska bomullsföretagen (exkl. åtagande med anledning av tidigare medgivet kreditstöd för investeringar).

Företag

Åtaganden

Produktion

Produktions-

Syssel-

Tid

(ton/år)

kapacitet vid kontinueriig drift (ton)

sättning

Almedahls AB

1977-07-01-1978-06-30

500- 900

2 000

-

1978-07-01-

250- 450

2000

1978-12-31

Kungsfors      fabrikerl977-07-01-

2 000-3 400

7 000

-

AB

1980-06-30

Gustaf Werner AB

1977-07-01-1979-06-30

600-1000

4 500

-

1979-07-01-

600-1 000

5 500

1980-06-30

Rydboholms AB

1977-07-01-1978-12-31

Att under av­talstiden ej av­skeda    perso­nal vid spinne­ri- och väveri-anläggningar­na

SIND möjlighet atl med förelagel överenskomma om en avskrivning med upp till 25 % av lånebeloppet. Avskrivningen verkställs försl efler del atl den planerade ålgärden har genomförts eller förelaget enligt SIND;s bedömning under ändrade betingelser har fullgjort vad som rimligen kan krävas. Beslul om avskrivning bör vara fattat inom två år från beslut om beviljande av garanti.

I avtalet med bomullsföretagen ingår bestämmelser om att särskild strukturgaranti skall lämnas för lån av här redovisad storiek och all dessa är ränte- och amorteringsfria under de ivå försia låneåren. Efter denna lid kan avskrivning ske med 25 96 varefter lånet återbetalas under en tioårsperiod.

-

Kredilslöd för Investeringar i form av avskrivningslån och lånegarantier lill Borås Wäfveri AB/Kungsfors fabriker AB och Gustaf Werner AB. Kredilslödel utgår enligt de regler som gäller sedan år 1973 för avskriv­ningslån och lånegarantier för investeringar som är av väsentlig betydelse från försörjningsberedskapssynpunki.

-

Lån lill Kungsfors fabriker AB för alt hålla bomullslager.

-

Engångsbidrag av arbelsmarknadspolitiska skäl till Rydboholm AB för att upprätthålla sysselsättningen under avvecklingen av förelagels spinneri-och väveriverksamhel fram till slutet av år 1978.

Enligt avtalet kan endera av parterna, vid väsentliga förändringar av de förutsättningar som ligger lill grund för avtalet, påkalla förhandlingar om jämkningar i avtalsbestämmelserna.

Stödåtgärdernas omfattning framgår av följande tabell. 

6 Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr 42

Prop. 1977/78:42

74

Stöd till företagen enligt avtal mellan staten och de svenska bomullsföretagen (1 000-lal kr.).

Företag

Syssel-

Försörjningsberedskapslån

Kredilslöd för

Struk-

Lån

sätt-

investe-

tur-

för

ningsbi-

ringar

garanti

bom-

drag

ulls-lager

1977/78

1978/79 1979/80

Avskr.   Låne-

lån        garanti

Almedahls AB

_

2 350

175

_           _

_

_

Borås Wäfveri AB/

-

9 650

9 650

9 650

30 250   6 200

25 000

7000

Kungsfors

fabriker AB

Gustaf Werner AB

-

4 250

4 250

4 500

10 581,5 3 085,5

4 500

-

Rydboholms AB

3000

-

-

-

-

-

-

Summa

3000

16 250

15 075

14 150

40 831,5 9 285,5

29 5001

7000

'Härtill kommer 25 milj. kr vid ett ev, avtal om fusionering mellan Almedahl-Dal­sjöfors AB och Borås Invest AB,

De belopp som angivils i fråga om avskrivningslån avser bl. a. lån för inköp av spinneri- och väveriulrustning från Rydboholms AB och AB Sjuntorp. Dessa företag kommer vid försäljningen av maskinerna alt lill staten återbetala sammanlagt ca 6,8 milj. kr. som ulgör den del av erhållna avskrivningslån som inte avskrivils.

Almedahl-Dalsjöfors AB och Borås Invest AB som är moderförelag till Almedahls AB resp. Borås Wäfveri AB och Kungsfors fabriker AB, träffade i juni 1977 avtal om atl inleda förhandlingar om elt fullständigt samgående mellan förelagen. I avtalet mellan staten och dessa företag förbinder sig staten atl, under förutsättning atl förhandlingarna före den 30 juni 1978 leder till avlal om fullständigt samgående, utställa en särskild strukturgaranti för lån på 25 milj. kr. lill den nya företagsenheten. Lånet skall vara ränte- och amorteringsfritt under de två första låneåren och därefter skrivas av med 25 96. Återbetalning av lånet sker under en tioårsperiod.

Som jag tidigare har anfört anserjag att spinningskapacileten inom landet generellt sett har nått en från försörjningsberedskapssynpunkt kritisk gräns. Detta gäller i särskilt hög grad spinningskapacileten ifråga om bomullsgarn. Med utgångspunkt från den våren 1977 tillgängliga produktionskapaciteten erfordras en krisimport på ca 25 96 av den normala för atl behovel av bomullsgarn skall täckas i en kris. Del finns härutöver risk för alt viss äldre maskinutrustning har utrangerats under tiden fram till nu.

Del är mol denna bakgrund väsentligt alt den återstående maskinkapaci­leten säkras. Genom det avtal som under förutsättning av riksdagens godkännande nu har slutils mellan staten och de svenska bomullsföretagen vidmakthålls produktionskapaciteten på detla område en tid framåt genom en kombination av löpande produktion och kapacitet i malpåse.Eftersom

Prop. 1977/78:42

75

malpåsekapacitelen har knutils lill förelag med löpande produktion bedömer jag atl den mycket snabbi bör kunna komma i användning i en krissituation.

Enligt min mening har del nu föreliggande avtalet väsentliga fördelar framför SVEBO-förslaget. Enligt avtalel utgår således inte bidrag som förluslläckning ulan stödet är utformat som fasta belopp vilka, när del gäller försörjningsberedskapslånen, skrivs av i proportion lill i vilken utsträckning produktionsålagandena uppfylls. Vidare kommer spinning av bomullsgam all ske vid tre eller på sikl två företag vilket innebär all en konkurrens upprätthålls.

Antalet sysselsatta i bomullsspinnerierna uppgick i september 1977 till knappt 800 personer. Enligt avtalen kommer verksamhelen vid Rydboholms spinneri och väveri saml vid Sjuntorps spinneri med 110 resp. 40 anslällda atl successivt upphöra.

I Rydboholms spinneri och väveri kommer således etl slorl anlal anställda atl beröras vid nedläggningen av verksamhelen. Genom engångsbidragel till förelagel har avvecklingsperioden utsträckts med ett år. Della bör enligt min mening kunna underlätta omställningsproblemen för den berörda persona­len.

Mol bakgrund av vad jag här har anföri bör regeringen hemställa om riksdagens bemyndigande atl sluta avtal med de svenska bomullsföretagen.

ÖEF bör enligt min mening ha ansvaret för den statliga administreringen av det ingångna avtalet.

Enligt riksdagens beslut (prop. '976/77:105, bil. 1, s. 20, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305) skall särskilda slruklurgarantier endasl lämnas lill företag som bedöms ha förutsättningar för alt långsiktigt upprätthålla en lönsam produklion. De avtal som här har redovisais avser produklion som bör vid­makthållas av i första hand försörjningsberedskapsskäl. Det förhållandel alt garanti skall lämnas där även andra motiv än de induslripolitiska aspekterna varit vägledande, skall ses som ell särskill motiveral undantag.

Chefen för arbelsmarknadsdepartemenlel och chefen för industrideparte­mentet kommer senare denna dag all la upp frågorna om sysselsättningsbi­drag resp. särskild strukturgaranti.

Stöd   lill   svensk   produklion   av   fibrer

Jag har i del föregående framhållit all den nuvarande produktionskapaci­teten belräffande texlilfibrer kan anses vara tillfredsställande från försörj­ningsberedskapssynpunkt. Som jag redan har nämnt tillverkas texlilfibrer i Sverige av ett enda företag, del av KF ägda Svenska Rayon AB i Älvenäs. Tillverkningen avser viskosfiber som framställs ur cellulosa dvs. en inhemsk råvara.

ÖEF har i skrivelse i februari 1977 meddelat atl Svenska Rayon AB:s verksamhei gått med föriust åren 1975 och 1976 saml alt förelagel räknar med all föriuster skall uppslå även för åren 1977 och 1978. Med anledning härav

Prop. 1977/78:42

76

och mot bakgrund av förelagels belydelse från försörjningsberedskapssyn­punki har ÖEF hemställt att ÖEF skall tilldelas 16 milj. kr. som skall ulgå som avskrivningslån lill Svenska Rayon för investering i maskiner som skall möjliggöra en lönsammare inriktning av produktionen. Vidare har ÖEF hemställt om ell s. k. villkoriigt försöriningsberedskapslån på sammanlagt 40 milj. kr. som stöd till företagets produktion under åren 1977 och 1978.

KF har lill handelsdepartementet anmäll all Svenska Rayon AB:s lönsamhet har försämrats ytteriigare under år 1977. För år 1977 beräknar KF en föriust av ca 38 milj. kr.

Mol bakgrund härav pågår förhandlingar mellan KF och Borregaard A/S i Norge om en eventuell fusionering av dotterbolagen Svenska Rayon AB och Borregaards molsvarande produktionsenhet i Norge. En förutsättning fören eventuell fusionering uppges vara all svenska och norska slalen ger ekonomiskt stöd.

Jag vill för egen del betona betydelsen av att en inhemsk tillverkning av viskosfiber i möjligaste mån kan upprätthållas inom landet. Svenska Rayon AB:s produktionskapacitet är enligt min mening tillräcklig för atl vid en krissituation möjliggöra en hög viskosfiberinblandning.

Mot bakgrund av all förhandlingarna mellan KF och Borregaard A/S pågår, finner jag inte anledning atl nu la ställning till ÖEF:s framställning om avskrivningslån till investeringar i maskiner.

Det är angelägel atl undersöka möjligheterna atl bibehålla Svenska Rayon AB:s försörjningsberedskapviktiga produklion, i synnerhet som en fusion mellan Svenska Rayon AB och Borregaards motsvarande produktionsenhet kan komma all på sikt erbjuda bättre lönsamhet. Mol bakgrund härav förordarjag alt Svenska Rayon AB för år 1977 erhåller ell försörjningsbered­skapslån som jag beräknar lill 11,6 milj. kr. Jag återkommer lill delta vid min anmälan av anslagsfrågor.

Stöd lill svensk produklion av arbelshandskar av läder

Enligt utredaren bedömer ÖEF atl krisförbrukningen i fråga om arbels­handskar av läder uppgår till ca 6 milj. par per år. Denna typ av handskar erfordras för vissa arbetsuppgifter inom industrin där stora krav ställs på skydd av händerna. Normal fredsproduktion per år uppgår endasl till ca 0,5 milj. par.

Utredaren framhåller all produktionsbehovet för en treårig kris beroende på imporlantaganden kan beräknas till mellan 7 och 14 milj. par och för en tvåårig kris till mellan 5 och 9 milj. par.

Även om läderkonfekiionsindustrins kapacitet delvis las i anspråk är dessa produktionsmål enligt utredaren svåra att uppnå. En produktion av ungefär nuvarande slorieksordning bör vidmakthållas.

ÖEF framhåller i sill yttrande all arbelshandskar bör tillverkas i sådan

Prop.1977/78:42

77

omfattning atl en tillräcklig grund finns för alt i en kris uppnå så slor produklion all behoven kan läckas.

ÖEF har i skrivelse i november 1976 hemställt atl förhandlingar las upp med länder som har stor export i fråga om skinnkläder och arbetshandskar av läder i syfle atl begränsa importen till Sverige. Importen av skinnkläder har nämligen ökat så snabbt under 1970-talet atl den inhemska produktionen som ulgör elt minimum från försörjningsberedskapssynpunkt hotar atl underskridas. ÖEF föreslår vidare att avskrivningslån för investeringar skall kunna ulgå lill förelag i dessa branscher.

Jag delar utredarens och ÖEF:s uppfattning atl del är väsentligt från försöriningsberedskapssynpunkt all en viss löpande produklion av arbels­handskar bibehålls inom landet.

Jag har i del föregående redogjort för olika stödåtgärder som av försörj­ningsberedskapsskäl kan ulgå lill beklädnadsindustrin. En viktig sådan åtgärd är investeringsstöd i form av avskrivningslån. Enligt nuvarande regler kan sådanl stöd ulgå lill teko-, sko- och garveriindustrierna. Jag anser att sådanl stöd även bör kunna ulgå lill företag i läderbranschen med försörj-ningsberedskapsviklig produktionskapacitet och föreslår därför all en ändring av beslämmelserna för avskrivningslån görs med denna innebörd. Molsvarande ändring bör även ske ifråga om kredilgaranlier för investe­ringar.

De förelag som tillverkar arbetshandskar av läder har f n. svårigheter som delvis kan bedömas vara konjunkturelll betingade. För atl underlätta förelagens verksamhei den närmaste framliden och för all förbättra försöri­ningsberedskapen på delta område föreslårjag all ÖEF tillförs 2 milj. kr. för uppbyggnad av elt beredskapslager avseende arbetshandskar av läder. Jag återkommer till detla vid min anmälan av anslagsfrågor.

5.3.5 Bevakning av utveckUngen m. m.

Som framgått av vad jag har anfört i del föregående har på vissa områden inom lekobranschen den löpande produktionen sjunkit lill en så låg nivå all del finns risk för atl ell ytterligare bortfall av produktionskapacitet inom en nära framlid kan medföra atl uppskattade behov av produktion i en kris inte kan täckas. På andra områden kan en viss lid ännu återstå innan denna situation inträffar.

Som jag redan tidigare har nämnt kan självfallet den ambition som enligt min mening f n. bör gälla på tekoområdel bli föremål för omprövning i framliden, exempelvis om kostnaderna skulle visa sig bli alltför höga.

Del är enligt min mening angelägel alt tekoindustrins utveckling nu följs upp noga så att erforderliga ålgärder vid behov hinner sättas in i lid för all trygga försöriningsberedskapen. ÖEF bör därför fl i uppdrag all i samverkan med SIND rapportera om utvecklingen inom tekoindustrin beträffande produktionskapaciteten, dvs. den produklion som bedöms vara möjlig under

Prop. 1977/78:42

78

en kris. Rapporteringen bör normall ske årligen i samband med inlämnande av programplanen. Rapportering bör emellertid självfallel även kunna ske vid andra lillfällen då ÖEF bedömer att försöriningsberedskapen snabbi hotar att försämras.

Utredaren anser det väsentligt all en genomtänkt strategi utformas över hur försörjningsberedskapen skall klaras på tekoområdel. Strategin börenligt utredaren innehålla valda lösningar i slort, bl. a. i frågaom beredskapslagring samt omfattning av löpande produktion och malpåselagd kapacitet i olika led.

Ingen av remissinstanserna anför några invändningar mot utredarens förslag. Även jag biträder förslaget. Del är enligt min mening väsentligt all en långsikligplan upprättas för hur försörjningsberedskapen skall kunna tillgodoses. Utarbetandet av planen bör kunna ske med utgångspunkt från de nivåer för produktionsbehov som jag har redovisat i del föregående. Därmed bör det bli möjligt atl undvika tvångssituationer som lätt uppstår då lösningar snabbt måsle improviseras fram för all trygga produktionskapacitet som hotas av nedläggning. Planen bör bl. a. innehålla allmänna principer för hur en tillräcklig kapacitet på olika delområden av lekobranschen skall säkras. Planen skall tjäna som vägledning för ÖEF då ålgärder skall vidtas eller föreslås för all i det akuta fallel trygga försöriningsberedskapen. Jag avser senare lämna förslag lill regeringen i denna fråga.

Beklädnadsarbeiarnas förbund föreslår all en tekodelegalion bör tillsättas för att närmare analysera olika företags förutsättningar all i framtiden driva verksamheten. I delegationen, vars verksamhei skulle pågå kontinuerligt, skulle förutom representanter för regeringen även ingå företrädare för arbetsmarknadens parter.

Jag anser för egen del alt den verksamhei som bedrivs inom ramen för tekobranschrådel och ÖEF:s beklädnadsråd f n. inte behöver utvidgas. Utvecklingen kan emellertid komma alt bli sådan alt en någol mer kontinuerlig verksamhei kan vara motiverad. Enligt min mening bör en sådan verksamhet kunna bedrivas inom ÖEF:s beklädnadsråd.

Jag vill också nämna all jag i elt senare sammanhang avser föreslå regeringen all initiera en s t u d i e rörande de metoder som bör användas för all trygga försörjningsberedskapen i allmänhet dvs. även för andra försörj­ningsområden än teko. En utvärdering bör ske av hillills använda metoder. Vidare bör utredas vilka nya metoder som är tänkbara.

Jag har i det föregående föreslagit atl en långsiktig plan bör upprättas för hur försörjningsberedskapen på lekoområdet skall tillgodoses i framliden.

Det finns enligt min mening viss risk för atl produktionskapacitet som är a v väsenllig belydelse frän försörjningsberedskapssynpunkt kan försvinna under den lid denna plan utarbetas. Med anledning härav föreslår jag alt särskilda medel slälls lill regeringens förfogande för alt ge regeringen möjlighet atl omedelbart ingripa då förelag eller företagsgrupp med försörj-ningsberedskapsviktig produklion hotas av nedläggning. Dessa medel kan

Prop. 1977/78:42

79

lämpligen inrymmas under invesleringsanslaget Försöriningsberedskaps­lån.

Mot bakgrund av vad jag lidigare har anfört bör dessa försöriningsbe­redskapslån främst kunna lämnas lill irikåföretag och företag med grundlextil tillverkning (exkl. bomullsspinnerier) som under viss lid upprätthåller produklion och produktionskapacitet. Lånet bör under avtalstiden vara ränte- och amorteringsfritt och kunna skrivas av vid avtalstidens slul under förulsättning av all förelaget har uppfyllt sina åtaganden.

Storieken av det lån som kan ulgå lill företag får bestämmas från försöriningsberedskapsmässiga och förelagsekonomiska utgångspunkter. Dessulom måsle hänsyn givelvis las lill andra samhälleliga stödåtgärder som förelag generellt sett kan komma i åtnjutande av.

Del bör ankomma på regeringen all bestämma om formerna i övrigt för dessa medels användning.

För här angivet ändamål beräknar jag för budgetåret 1977/78 för försörj­ningsberedskapslån 10 milj. kr. Jag återkommer lill della i del följande vid min anmälan av anslagsfrågor

Om utvecklingen inom de berörda branscherna skulle förändras så drastiskt all en tillräcklig produktionskapacitet inte kan upprätthållas avser jag återkomma lill denna fråga i särskild ordning.

I syfte alt stödja tekoindustrin i den nuvarande konjunktursvackan föreslår jag atl upphandling skall ske av vissa tekovaror som avses läggas in i beredskapslager.

Jag beräknar för budgetåret 1977/78 för della ändamål 11 milj. kr. för inköp av dels kamgarnsväv dels textilier avsedda all användas av den civila hälso­och sjukvården i krig. Jag återkommer härtill vid min anmälan av anslags­frågor.

6. Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anföri hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen all

1.

godkänna de åtgärder för försöriningsberedskapen på tekoområdel som jag här har förordat

2.

bemyndiga regeringen all träffa avtal med svenska bomullsförelag i enlighel med vad jag här har förordat

Prop. 1977/78:42

80

7. Anslagsfrågor för budgetåret 1977/78 DRIFTBUDGETEN

ELFTE HUVUDTITELN

F. Ekonomiskt försvar

F 1. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Under denna rubrik har på statsbudgeten för innevarande budgetår anvisats ell förslagsanslag av 170 423 000 kr.

Medel har bl. a. beräknats för programmet Beklädnad m. m. Under anslagel flr ÖEF under innevarande budgetår på driftbudgeten disponera högsl 46 654 000 kr. Ytteriigare medel har på kapilalbudgelen anvisats under investeringsanslagen V:8 Lån lill teko-, sko- och garveriinduslrier. V: 10 Försörjningsberedskapslån och V: 11 Skoslrukturiån.

I del föregående har jag hemställt atl regeringen skall föreslå riksdagen alt bemyndiga regeringen atl sluta avlal med de svenska bomullsföretagen. Med anledning härav kommer jag under invesleringsanslaget V:8 Lån lill teko-, sko- och garveriinduslrier alt föreslå att ytlerligare medel anvisas under innevarande budgetår. Mol bakgrund härav föreslår jag all ramen för avtal om statlig kredilgaranti till teko-, sko- och garveriinduslrier ökas till 95 milj. kr.

Med hänvisning till vad jag anföri i det föregående hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

all medge all avlal om statlig kredilgaranti får ingås inom en ram av sammanlagt 95 000 000 kr.

KAPITALBUDGETEN

V. FONDEN FÖR LÅNEUNDERSTÖD

V:8. Lån till teko-, sko- och garveriindiistrier. Av vad jag har anfört i del föregående framgår alt enligt avtalen mellan slalen och svenska bomullsfö­retag föreslås för bl. a. inköp av maskinutrustning från Rydboholms AB och AB Sjunlorp sammanlagt 40 831 500 kr. Härav skall emellertid till svenska staten återbetalas sammanlagt 6 762 000 kr., som ulgör inte avskriven del av utestående avskrivningslån. Med hänvisning till vad jag har anfört i del föregående om avskrivningslån lill svenska bomullsförelag hemställer jag all regeringen föreslår riksdagen alt

1.

till Lån till teko-, sko- och garveriinduslrier på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret 1977/78 anvisa ett invesleringsan­slag av 34 100 000 kr.

2.

medge all avtal om avskrivningslån lill teko-, sko- och garveri­induslrier flr ingås inom en sammanlagd investeringsram av 205 000 000 kr.

Prop. 1977/78:42

81

V: 10. Försörjningsberedskapslån. Med hänvisning till vad jag har anfört i det föregående om fdrsörjningsberedskapslån lill svenska bomullsförelag, Svenska Rayon AB och lill vissa företag med försöriningsberedskapsviklig tillverkning inom trikåindustrin och den grundlexlila industrin (exkl. bo­mullsspinning) hemställer jag all regeringen föreslår riksdagen

alt lill Försörjningsberedskapslån på tilläggsbudget lill statsbudgeten

för   budgetåret   1977/78   anvisa   elt   invesleringsanslag   av

37 850 000 kr.

VIII: FONDEN FÖR BEREDSKAPSLAGRING

Överstyrelsens för ekonomiskt fiirsvar delfond

VIII:1 Lagring för beredskapsändamål. Med hänvisning till vad jag har anföri i del föregående om lån lill Kungsfors fabriker AB för lagring av bomull och om upphandling av arbelshandskar, kamgarnsväv och textilier all användas av den civila hälso- och sjukvården i krig hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

all till Lagring för beredskapsändamål på tilläggsbudget till stats­budgeten för budgetåret 1977/78 anvisa etl invesleringsanslag av 20 000 000 kr.

Prop.1977/78:42

82

Regeringens prop. 1977/78:42

Bilaga 2

Utdrag ARBETSMARKNADSDEPARTEMENTET      PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-10-06

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområdet

B 3. Sysselsättningsskapande åtgärder

Chefen för handelsdepartementet har tidigare denna dag redovisat förslag till ålgärder för bomullsindustrin. Förslagen innefattar bl. a. stöd till omstruk­turering av den grundlexlila bomullsindustrin. Under förutsättning av riksdagens godkännande har avtal slutits mellan staten och företagen inom bomullsindustrin syftande lill atl upprälthålla en från försöriningsbered-skapspolitisk utgångspunkt nödvändig produktionsvolym.

Den omstrukturering av den grundlexlila bomullsindustrin som förutsätts i avtalel innebär bl. a. att spinneri- och väveriverksamheten vid Rydboholms AB kommer alt upphöra. Rydboholms AB sysselsätter f. n. 110 personer i denna verksamhei. I syfte atl underiätta omställningen för den berörda personalen har efter samråd med mig i avtalet innefattats en arbelsmark­nadspolitiskt motiverad del innebärande att Rydboholms AB förbinder sig alt mol ell engångsbidrag på 3 milj. kr. inte under perioden den 1 juli 1977-den 31 december 1978 avskeda personal i spinneri och väveri. Detla belopp bör ulgå från reservationsanslaget Sysselsättningsskapande ålgärder och föranleda en däremot svarande uppräkning av del för budgetåret 1977/78 på statsbudgeten anvisade anslagsbeloppet.

Jag hemställer all regeringen föreslår riksdagen

all lill Sysselsättningsskapande ålgärder på tilläggsbudget till stats­budgeten för budgetåret 1977/78 anvisa ett reservationsanslag på 3 000 000 kr.

Prop.1977/78:42

83

Regeringens prop. 1977/78:42

Bilaga 3

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-10-06

Föredragande: statsrådet Asling

Anmälan till proposition om åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområdet

DRIFTBUDGETEN

FJORTONDE HUVUDTITELN

B 12. Kostnader För räntebefrielse vid särskilda strukturgarantier för textil- och konfektionsindustrierna. På statsbudgeten för budgetåret 1977/ 78 har under denna rubrik anvisats elt förslagsanslag av 13 milj. kr.

Riksdagen fattade våren 1977 med anledning av regeringens förslag lill ålgärder för textil- och konfeklions(leko)industrierna beslut om bl. a. extra­ordinära åtgärder inom de industri- och arbelsmarknadspolitiska områdena (prop. 1976/77:105, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305). På det induslripoli­tiska områdel infördes särskilda slruklurgarantier för textil- och konfektions-industrierna under budgetåret 1977/78 med syfte alt dels förbättra teko­förelags finansiella förhållanden, dels stimulera och underiätla lönsamhets-befrämjande strukturella ålgärder från företagens sida. Särskilda slruklur­garantier skall enligt riktlinjerna kunna ulgå endasl till förelag som kan bedömas ha förutsättningar för att långsiktigt upprätthålla en lönsam produklion. Lån mol särskild strukturgaranti är ränte- och amorteringsfritt i två år och skall därefter återbetalas under längst en tioårsperiod. Ramen för särskilda slruklurgarantier faslslälldes lill 150 milj. kr.

Chefen för handelsdepartementet har lidigare denna dag redovisat förslag till ålgärder bl. a. för bomullsindustrin. Enligt förslagen, som innefallar bl. a. stöd lill omstrukturering av den grundlexlila bomullsindustrin, skall särskilda slruklurgarantier beviljas vissa bomullsföretag lill ett sammanlagt belopp av 54,5 milj. kr. Efiersom stödet avser en produktion som bör vidmakthållas av i första hand försörjningsberedskapsskäl och inte av induslripolitiska skäl bör stöd i delta fall, som chefen för handelsdeparle-

Prop.1977/78:42

84

mentet också har anfört, ses som elt särskilt motiverat undanlag från de riktlinjer som gäller för särskilda slruklurgarantier. I övrigi bör nämnda rikllinjer gälla även särskilda slruklurgarantier för viss omstrukturering av bomullsindustrin.

Jag förordar all en särskild garantiram för viss, omstrukturering av bomullsindustrin las upp med 54,5 milj. kr. för budgetåret 1977/78, Regeringen bör alltså inhämta riksdagens bemyndigande all ikläda slalen ekonomiska förpliktelser i samband med särskilda slruklurgarantier för viss omstrukturering av bomullsindustrin med 54,5 milj. kr.

Kostnaderna för räniebefrielse för lån mol den garantiram om 150 milj. kr. som gäller för budgetåret 1977/78 har beräknats till sammanlagt 36 milj. kr. för en ivåårsperiod. Kosinaderna för räniebefrielse för lån mot den föreslagna särskilda garantiramen för viss omstrukturering av bomullsindustrin beräknar jag, likaså för en tvåårsperiod, lill sammanlagt 13 milj. kr. Del förslagsanslag som har anvisats för räniebefrielse under innevarande budgetår bör få disponeras även för räntebefrielse vid lån mol den föreslagna ramen för särskilda slruklurgarantier för viss omstrukturering av bomullsin­dustrin. Jag räknar med all medel härför skall finnas tillgängliga inom del för della budgetår anvisade beloppet av 13 milj. kr.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen all

1.

godkänna de riktlinjer för särskilda slruklurgarantier för viss omstrukturering av bomullsindustrin som jag har förordat,

2.

bemyndiga regeringen all under budgetåret 1977/78 ikläda staten förpliktelse i form av särskilda slruklurgarantier för viss omstrukturering av bomullsindustrin, som innebär åtaganden med ytteriigare 54 500 000 kr.

3.

godkänna vad jag anfört beträffande användning av förslagsan­stagel Koslnader för räniebefrielse vid särskilda sirukturgaranlier för textil- och konfektionsindustrierna.

B 13. Kostnader for avskrivning av län mot särskilda strukturgarantier fiir textil- och konfektionsindustrierna. På statsbudgeten för budgetåret 1977/ 78 har under denna rubrik anvisats etl reservationsanslag av 10 milj. kr.

Lån mol de nyss nämnda särskilda slruklurgarantier för leko-induslrierna, som infördes under budgetåret 1977/78, kan skrivas av med upp till 25 96 under förutsättning av atl del lånlagande förelaget genomför vikliga strukturella åtgärder inom del egna förelaget eller medverkar i en effektivi-teisfrämjande omstrukturering som berör också andra förelag. Kosinaderna för avskrivning av dessa lån har beräknats lill sammanlagt 19 milj. kr., varav 10 milj. kr. anvisats under elt särskilt reservationsanslag för budgetåret 1977/ 78.

För avskrivning av lån enligt samma regler mol föreslagna särskilda garantiram för viss omstrukturering av bomullsindustrin beräknar jag

Prop.1977/78:42

85

13 625 000 kr. Det reservationsanslag som anvisats för avskrivning bör få disponeras även för avskrivning av lån mol den föreslagna ramen för särskilda slruklurgarantier för viss omstrukturering av bomullsindustrin. Jag räknar med all ytterligare medel inte skall behöva anvisas under innevarande budgetår med anledning av mitt förslag. Jag hemställer all regeringen föreslår riksdagen

atl godkänna vad jag anfört beträffande användning av reserva­tionsanslaget Kostnader för avskrivning av lån mot särskilda siruk­turgaranlier för lexid- och konfektionsindusirierna.

Prop.1977/78:42

86

Innehåll

Proposition....................................................... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll...................... 

1

Utdrag protokoll vid regeringssammaniräde den 6 oktober 1977 .

2

Bilaga 1........................................................... 

3

1.

Inledning...................................................... 

3

2.

Promemorian (DsH 1977:1 Kläder i krislid)............ 

...... 

4

2.1 Utvecklingen på tekoområdel....................... 

4

2.1.1

Konsumtion....................................... 

4

2.1.2

Utrikeshandel..................................... 

5

2.1.3

Produklion......................................... 

...... 

6

2.2

Hillills vidtagna ålgärder till stöd för lekoindustrin       

11

2.3

Försöriningsuthållighet och försöriningsslandard i del ekon­omiska försvarets planering         

13

2.4

Försöriningsuthållighet i en kris i fräga om tekovaror ...

15

2.5

Försörjningsstandard i en kris i fråga om lekovaror     

17

2.6

Garderobsundersökningar............................ 

18

2.7

Överväganden om behov och tillgångar i fråga om lekovaror

i elt krisläge............................................. 

18

2.7.1

Inledning........................................... 

18

2.7.2

Konfeklionering och trikåsiickning (exkl. tillverkning

av Irikåväv)....................................... 

20

2.7.3

Vävning............................................ 

24

2.7.4

Spinning........................................... 

24

2.7.5

Behov av fibrer.................................. 

26

2.7.6

Behov av produktion vid total avspärrning........ 

26

2.7.7

Beredning.......................................... 

26

2.7.8

Arbelshandskar av läder....................... 

27

2.8 Några olika metoder atl tillgodose försöriningsberedskapen

på tekoområdel......................................... 

27

2.9 Remissytiranden........................................ 

28

2.9.1

Försörjningsulhållighet......................... 

.... 

28

2.9.2

Försörjningsstandard........................... 

29

2.9.3

Utrikeshandelns omfattning i en kris....... 

30

2.9.4

Försvarsmaktens behov....................... 

31

2.9.5

Minskning av de kommersiella lagren....... 

32

2.9.6

Befintlig produktionskapacitet i fråga om tekovaror

32

2.9.7

Jämförelse mellan produktionsbehov och möjlig pro­duktion i fråga om lekovaror i ell krisläge  

33

2.9.8

Behov av åtgärder samt olika metoder atl upprätthålla försörjningsberedskapen på tekoområdel                                                       

34

Prop.1977/78:42

87

3. Avtal mellan slalen och de svenska bomullsföretagen      

37

3.1

Bakgrund................................................. 

.... 

37

3.2

Innehåll i slort i det preliminära avtalet mellan staten och

den svenska bomullsindustrin....................... 

39

4. Övriga frågor................................................. 

4.1

ÖEF:s skrivelse om Svenska Rayon AB........... 

41

4.2

ÖEF:s skrivelse om importen av skinnkläder m. m       

42

4.3

Detaljhandelns prissältningsmetod................. 

42

4.4

SIND:s framtidsbedömning av utvecklingen inom konfek­tionsindustrin inkl. Irikåplagglillverkningen    

43

5. Föredraganden............................................... 

.... 

44

5.1

Inledning................................................. 

44

5.2

Mål för försöriningsberedskapen på lekoområdet        

46

5.2.1

Inledning.......................................... 

.... 

46

5.2.2

Försörjningsuthållighel......................... 

47

5.2.3

Försörjningsstandard........................... 

49

5.2.4

Ransoneringssystem............................ 

49

5.2.5

Försvarsmaktens behov....................... 

50

5.2.6

Utrikeshandelns omfattning i en kris....... 

51

5.2.7

Lagertillgångar hos näringslivet............. 

53

5.2.8

Befintlig produktionskapacitet i fråga om tekovaror

53

5.2.9

Jämförelse mellan behov av produktionskapacitet och befintlig produktionskapacitet  

55

5.3......................................................... Ålgärder för all upprälthålla försöriningsberedskapen på le­

koområdet .............................................. 

.... 

63

5.3.1

Allmänt............................................ 

63

5.3.2

Handelspolitiska åtgärder..................... 

65

5.3.3

Detaljhandelns prissältningsmetod......... 

69

5.3.4

Åtgärder för alt upprätthålla försöriningsberedskapen

på enskilda varuområden...................... 

.... 

69

5.3.5                                                       Bevakning av utvecklingen m. m  

77

6.

Hemställan.................................................... 

.... 

79

7.

Anslagsfrågor................................................. 

80

Bilaga 2........................................................... 

.... 

82

Bilaga 3........................................................... 

.... 

83

GOTAB 55773   Slockholm 1977