Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition nr 24 år 1975/76

Prop. 1975/76:24

Nr 24

Regeringens proposition om godkännande av en överenskommel­se om grundande av Organisationen för järnmalmsexporterande länder;

beslutad den 16 oktober 1975.

Regeringen föreslär riksdagen atl antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

KJELL-OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåU

1 propositionen föreslås att riksdagen godkänner en överenskommelse om grundande av Organisationen för järnmalmsexporterande länder.

1 Riksdagen 1975.1 saml. Nr24

Prop. 1975/76:24

Utdrag

HANDELSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1975-10-16

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Noriing,[REDACTED_EFTERNAMN], Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om godkännande av en överenskommelse om grundande av Organisationen för järnmalmsexporterande länder

Inledning

På initiativ av etl antal utvecklingsländer hölls i Geneve i november 1974 ett möte mellan ministrar frän ett antal järnmalmsexporterande länder. Sverige deltog i mötet. Vid ministermötet tillsattes en kommitté som skulle utreda formen och reglerna för en organisation för järnmalmsexporterande länder. Inom kommittén utarbetades en rapport om grundandet av en sådan organisation. Rapporten lämnades i april 1975 till ett nytt ministermöte. Detta godkände texten till en överenskommelse. Slutakten från minister­mötet och överenskommelsen i engelsk orginaltext med översättning till svenska bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga.

Överenskommelsen träder i kraft under oktober månad 1975 sedan det föreskrivna minimiantalet länder har undertecknat denna. För land som efter ikraftträdandet undertecknar överenskommelsen träder den i kraft 30 dagar efter undertecknandet.

Översikt över järnmalmsmarknaden

Ännu omkring år 1960 svarade Västeuropa, Nordamerika och Sovjetu­nionen tillsammans för nära 75 % av väridsproduktionen av järnmalm. Se­dan mitten av 1960-talet har dock antalet länder med mer betydande järn­malmsbrytning ökat avsevärt. Således har en rad afrikanska och latiname­rikanska länder liksom Australien och Indien fått ökande betydelse som järnmalmsproducenter. Produktionen i Västeuropa har under de senaste

Prop. 1975/76:24

3

15 åren stagnerat. Detta gäller dock inle Sverige. År 1974 var produktionen 37 miljoner ton vilket innebär en ökning med 30 % i förhållande till slutet av 1960-lalet. Sveriges andel av världsproduktionen har sedan slutet av 1960-talel uppgått till ca 4,5 96.

Världsproduktionen av råsiål var år 1974 mer än dubbelt så stor som är 1960 och närmare fyra gånger så slor som är 1950. Denna kraftiga pro­duktionsökning har krävt betydligt ökade kvantiteter järnmalm. Detta har lett lill en successiv stegring av den internationella handeln rned järnmalm.

Sovjetunionen, EG-länderna, USA och Japan svarade år 1974 för drygt 70 % av världens stålproduktion. Av dessa länder är numera endast Sov­jetunionen självförsöflande med järnmalm. EG-ländernas egen järnmalms­produktion har av kostnads- och kvalitetsskäl successivt skurits ned. USA täcker ännu två tredjedelar av sitt malmbehov från egna gruvor men måste på grund av sin stora stålproduktion ändå importera betydande kvantiteter. Japan har knappast några egna malmreserver och är därför så gott som helt beroende av importerad järnmalm för sin stålproduktion.

De traditionella malmexportörerna från 1950-talets början har inte möj­ligheter alt bygga ut sin järnmalmsindustri i någon större omfattning. Endast de svenska lapplandsgruvorna och Rio Doce-koncernens gruvor i Brasilien förfogar över malmreserver som har tillåtit en väsentlig ökning av pro­duktionen. Övriga tillskott till malmmarknaden har sålunda huvudsakligen kommit från nya gruvor, där produktionen har tagits upp under de senaste decennierna, först i områdena runt Atlanten - Västafrika, Latinamerika och östra delen av Canada - och senare, sedan slutet av 1960-talet, också i Australien.

Världens fem största järnmalmsexportörer är i dag Australien. Brasilien, Sovjetunionen, Canada och Sverige. Deras betydelse som malmexportörer framgår av följande tabell.

1950

% av

1960

% av

1973

% av

Milj.

v

ä

rlds-

Milj.

v

ä

dds-

Milj.

v

ä

rlds-

lon

handeln

ton

handeln

lon

handeln

Australien

_

_

_

_

73,7

20,5

Brasilien

0,1

0,3

5,4

4,2

43,0

12.0

Sovjelunionen

3,0

9.0

15,4

12,0

41.4

11.6

Canada

2,0

6,0

17.3

13,5

37.9

10,6

Sverige

12.9

38,6

19,4

15,1

32,9

10,0

Av tabellen framgår, all Sveriges andel av världshandeln trots betydande kvanliietsökning sjunkit från närmare 39% år 1950 lill  10% år 1973.

Utvecklingsländerna svarade år 1973 för 44 ") av den internationella han­deln med järnmalm. Brasilien är den överlägset största exportören inom denna ländergrupp. Liberia. Indien och Venezuela exporterar var och en

Prop. 1975/76:24

4

kvantiteter på mellan 20 och 25 miljoner lon medan Mauretanien, Chile och Peru alla redovisar en export på runt 10 miljoner ton malm vardera.

Järnmalmsexporien riktas i dag till två huvudmarknader, Västeuropa och Japan, och två sekundära marknader, Östeuropa och USA. De båda hu­vudmarknaderna mottar vardera en tredjedel av väridsexporten medan de båda andra marknaderna tar emot omkring 12 % vardera. Japan har sedan är 1960 tredubblat sin andel av världsimporten.

Även om järnmalmsexporten fortfarande till övervägande delen söker sig lill geografiskt näraliggande avnämare har utvecklingen inom sjötrans-portomrädet möjliggjort malmskeppningar över betydande avstånd. Exem­pelvis går nu mer än hälften av den brasilianska malmen till Västeuropa och så mycket som 30 % lill den japanska marknaden. Indiens och Au­straliens export går dock fortfarande huvudsakligen till Japan.

Den svenska järnmalmsexporten visar ett stabilt mönster. Ungefär 90 % säljs till länder i Västeuropa och resterande del huvudsakligen till Öst­europa. Värdet av den svenska järnmalmsexporten låg i slutet av 1960-talet kring en miljard kronor per år men har sedan år 1970 stigit kraftigt och uppgick under åren 1972-1974 till respektive 1376, 1537 och 1900 miljoner kronor. Sett lill den totala svenska exporten har samtidigt järnmalmens betydelse värdemässigt minskat och dess andel utgör nu mindre än 3 96.

Eftersom den svenska malmen i ökad omfattning kommerall förbrukas inom landet kommer den svenska exporten av järnmalm sannolikt att stag­nera. De länder som i dag planerar för stora utbyggnader inom järnmalm­sindustrin både för inhemsk konsumtion och, inte minst, för export är främst Australien, Brasilien, Sydafrika och Canada. Allt talar för att det ökade behovet av järnmalm i de traditionella malmimportområdena kommer att kunna tillfredsställas från nya stora gruvprojekt i nämnda länder och från planerad nyproduktion även på andra håll t.ex: Västafrika.

Något väridsprisindex för järnmalm finns inte, men de svenska export­priserna har i stort sett följl utvecklingen på marknaden i sin helhet. Svensk malm har traditionellt sålts huvudsakligen på ettåriga kontrakt. En myckel stor del av 1960- och 1970-talens nya gruvor arbetar däremot med kontrakt vars giltigshetstid omspänner längre perioder. Kvantiteterna i dessa kontrakt kan vara bundna så länge som 12-15 år, i några fall ännu längre. Priserna är i allmänhet flxerade för kortare tid, men fast avtalade priser för upp till fem-sju år kan förekomma. Sädana långsikliga bindningar har ofta varit förutsättningen för atl projektorerna fören ny gruva skall kunna uppbringa erforderiigt kapital. Finansinstituten kräver nämligen garantier för en säker avsättning innan de ställer kapital till förfogande.

Sådana långlidskontrakt har mänga gånger visat sig ha en prispressande effekt på marknaden och har därför tillskrivits en del av orsakerna till alt malmmarknaden under i synnerhet 1960-talet uppvisade en fallande pris­kurva. Huvudorsaken härtill var dock den obalans mellan utbud och efter­frågan som följde på vågen av nyexploateringar och kapaciteisuibyggnader

Prop. 1975/76:24

5

inom järnmalmsinduslrin under särskilt 1960-talets förra hälft. Sedan till följd av en mer gynnsam konjunkturutveckling balansen på marknaden har kunnat återställas, har exportörerna särskilt under de senaste två åren fåtl väsentligt höjda malmpriser. Dessa prishöjningar måste emellertid ses mot bakgrunden av de starkt höjda kostnaderna inom järnmalmsindustrin. Det ofördelaktiga utbytet av järnmalmsexporten, de ökande finansierings­behoven vid nya gruvprojekt och önskemål om starkare kontroll över gruv­näringen har fått allt fier regeringaratt engagera sig direkt i ländernas järn­malmsindustri. Nationalisering av gruvor, licenstvång vid export och in­förande av minimigränser för priser är exempel på regeringarnas hittills vid­tagna åtgärder. Bland länder i vilka regeringarna har övertagit hela ansvaret för järnmalmsindustrin märks Algeriet, Mauretanien, Peru och Venezuela. I Indien och Brasilien är järnmalmsindustrin till ungefär hälften statsägd. I Australien och Canada är järnmalmssektorn helt privatägd. All järnmalms-export från Australien är emellertid föremål för licensförfarande.

Mellanstatliga överläggningar om järnmalm

I och med tillkomsten år 1964 av UNCTAD(FN:s konferens för handels-och utvecklingsfrågor) ökade möjligheterna att på bred länderbas behandla problemen inom väridshandeln med råvaror. Förhållandena på järnmalms-marknaden kom på initiativ av malmproducerande utvecklingsländer att ägnas uppmärksamhet inom UNCTAD. Ursprungligen krävde dessa länder att en studiegrupp för järnmalm skulle upprättas. Det var dock först ijanuari 1970, som UNCTAD:s generalsekreterare under åberopande av beslut vid den andra väridshandelskonferensen (1968) om ett aktionsprogram på rå-varuområdet kunde kalla till etl möte om järnmalm. Etl andra möte följde i februari 1972. I mötena deltog etl flugofemtal länder, såväl malmpro­ducerande länder som konsumentländer, bland dem Sverige.

Utvecklingsländerna framförde vid dessa möten krav pä särskilda åtgärder för att stabilisera priserna. Industriländerna ä andra sidan förespråkade in­dividuella lösningar anpassade efter resp. lands behov. Någon enighet om specifika rekommendationer till de deltagande länderna kunde därför inte uppnås.

Utvecklingsländernas agerande i detta UNCTAD-arbete har grundats på det producentsamråd på järnmalm.sområdet som dessa länder inledde vid tidpunkten för den andra världshandelskonferensen. Det första mötet med gruppen som har kommif alt benämnas "de järnmalmsproducerande ländernas informella grupp" ägde rum i Caracas. Gruppen har haft lill syfte att söka utforma en för medlemmarna gemensam prispolitik liksom ett produktions- och exportsamarbete. En inbjudan utgick år 1973 till Australien, Canada och Sverige att delta i gruppens möten. Som följd härav har dessa tre länder under åren 1973 och 1974 deltagit som observatörer.

Sedan strävandena alt inom UNCTAD:s ram etablera ett bredare sam-

Prop. 1975/76:24

6

arbete på järnmalmsområdet inte hade gett resultat, beslöt gruppen att uppdra ål en expertgrupp bestående av Algeriet, Indien och Venezuela att utarbeta elt program för prisåtgärder och förslag till fastare institutionalisering av gruppen. En ministerkonferens samlades i Geneve den 4-6 november 1974 under ordförandeskap av den indiske handelsministern. 1 konferensen deltog Algeriet, Australien, Brasilien, Filippinerna, Indien, Liberia, Mauretanien, Peru, Tunisien och Venezuela samt som observatörer Bolivia, Chile, Canada och Sverige, vilka dock inte företräddes på ministernivå. Konferensen fö­relades ett utkast till stadga för en mellanstatlig organisation med huvud­sakliga uppgifter att samordna medlemsländernas nationella exportpolitik, harmonisera prispolitiken, skapa garantier för stabila, rättvisa och lönsamma priser och främja vidarebearbetning av malmen i produktionsländerna.

Enighet kunde inte nås om en organisation med de långtgående mål­sättningar som hade föreslagits. Australien, Brasilien, Canada och Sverige tog avstånd från en samordning av beslut i frågor angående produktion, priser och export politik. Dessa fyra länder motsatte sig däremot inte bildandet av en särskild organisation för järnmalm för informationsutbyte om järn-malmsfrägor. De underströk också att konsumentländerna borde beredas tillfälle att delta.

Ministerkonferensen beslöt att tillsätta en kommitté pä flänstemannanivå, öppen för samtliga deltagande länder, med uppdrag att pä grundval av de redovisade ståndpunkterna till en ny ministerkonferens ytterligare utreda formen och detaljerade regler fören organisation för järnmalmsexporterande länder.

Det nya stadgeförslag, som blev resultatet av kommitténs arbete, kom att i sina huvuddrag avse en organisation med den inriktning som hade förespråkats av i första hand Australien med stöd av Brasilien, Canada och Sverige. Förslaget godkändes som jag tidigare nämnt av en ny minister­konferens i Geneve den 2-3 april 1975.

Överenskommelsen

I det inledande avsnittet av överenskommelsen betonas järnmalmens be­tydelse för världsekonomin i allmänhet och för de avtalsslutande parterna i synnerhet. Önskvärdheten av att ökande resurser blir tillgängliga för med­lemsländernas ekonomiska och sociala utveckling inom ramen för värld­sekonomins fortsatta tillväxt, och särskilt i förhållande till utvecklingslän­dernas behov, understryks. Vidare betonas behovet av ländernas perma­nenta suveränitef över naturtillgångarna liksom önskvärdheten av effektiv nationell kontroll över utvinningen av järnmalm inom medlemsländerna. Allmänt erkänns också behovet av att i varje form av samarbete mellan medlemsländerna ihågkomma importländernas intressen.

Bland mer preciserade syften med överenskommelsen (artikel 5) nämns först främjandet av ett nära samarbete för alt tillvarata medlemsländernas

Prop. 1975/76:24

7

intressen beträffande den järnmalmsexporterande industrin. Exporthandeln med järnmalm skall tillförsäkras en ordnad och sund tillväxt och över­enskommelsen skall hjälpa länderna att erhålla rättvisa och lönsamma in­komster från produktion, bearbetning och försäljning av järnmalm och där­med förbättrade exportintäkter och bytesförhållanden. Särskild tonvikt läggs vid vidarebearbetningen av malmen i medlemsländerna. För att möjliggöra för länderna atl vidta lämpliga åtgärder skall för informationsutbyte och konsultationer om problemen inom järnmalmsindustrin en särskild orga­nisation - Organisationen för järnmalmsexporterande länder - upprättas. Organisationen skall ha sitt säte i London. Medlemskap är öppet för de länder som har deltagit i förberedelsearbetet, dvs. Algeriet, Australien, Bra­silien, Canada, Chile, Filippinerna, Indien, Liberia, Mauretanien, Peru, Sierra Leone, Swaziland, Sverige, Tunisien och Venezuela.

Andra länder, som exporterar järnmalm eller har betydande järnmalms­reserver och har liknande intresseinriktning som medlemsländerna, kan efter ansökan bli medlemmar under förutsättning att samtliga medlemsländer lämnar sill godkännande. Genom särskilda arrangemang skall organisatio­nen kunna samarbeta med och konsultera andra organisationer. Sädana or­ganisationer och länder, som inte är medlemmar av organisationen, skall kunna inbjudas delta i särskilda möten inom organisationen. I överenskom­melsen har särskilt innefattats möjlighet för organisationen att arrangera konsultationer med importländer.

1 organisationens högsta instanser, ministerkonferensen och styrelsen, del­tar samtliga medlemsländer. Medan konferensen sammanträder en gång vartannat är har styrelsen två sammanträden åriigen. Möjlighet finns dock att hålla extraordinära sammanträden med konferensen. För beslutsfattande krävs inom såväl ministerkonferens som styrelse enhällighet. Ministerkon­ferensen kan emellertid besluta att vissa frägor skall kunna avgöras på annat sätt än enhälligt.

Förberedelsearbete inför ministerkonferenserna och verkställande av deras beslut blir styrelsens huvuduppgifter vid sidan av överinseendet över or­ganisationens allmänna funktioner. Det är också styrelsen som föranstaltar om konsultationer och samarbete med andra organisationer och ickemed­lemsländer.

Sekretariatet skall förutom från styrelsen motta uppdrag också direkt från ministerkonferensen. Jämte regelbundna funktioner som insamlande och bearbetning av uppgifter om järnmalm för spridning till medlemsländerna förutses sekretariatet utföra ekonomiska och tekniska studier om bl. a. mark-nadsfrägor, transportproblem, teknologiska framsteg och deras effekter på järnmalmsförbrukningen och vidarebearbetningen. För att möjliggöra för sekretariatet alt fullgöra dessa uppgifter skall medlemsländerna lämna all tillgänglig information.

I ledningen för sekretariatet skall stå en generalsekreterare, som utses av ministerkonferensen för en fyraårsperiod. Sekretariatets personal skall

Prop. 1975/76:24

8

ha sä bred nationell sammansättning som möjligt och rekryteras uteslutande från medlemsländerna. Högre flänstemän skall tillsättas av styrelsen.

Överenskommelsen skall deponeras hos den indiska regeringen och skall undertecknas i New Delhi. Den träder i kraft trettio dagar efter det alt sju länder har undertecknat den. Därefter skall den träda i kraft för varje ny signatärslal trettio dagar efter undertecknandet.

Styrelsen kan med enhällighet rekommendera en ändring av överenskom­melsen. Sädan ändring skall träda i kraft trettio dagar efter det att den indiska regeringen har mottagit meddelande från samtliga medlemsländer om att ändringen har godkänts.

Elt medlemsland kan begära utträde ur organisationen. Utträde kan ske tidigast tolv månader efter en sådan begäran. Överenskommelsen kan också upphöra efter enhälligt beslut av medlemsländerna.

Föredraganden

Inom Förenta nationernas ram har under de två senaste årtiondena ett stort antal mellanstatliga organ för olika råvaror upprättats. I några fall har samarbetssträvandena lett fram till råvaruavtal där de deltagande länderna har gjort åtaganden om prispolitik och andra marknadsreglerande åtgärder. 1 andra fall har samarbetet tagit sig mer anspräklösa former. På mineral­området existerar ett råvaruavtal för tenn medan frägor angående volfram behandlas inom en kommitté under UNCTAD och bly- och zinkfrågor inom en fristående studiegrupp. Deltagandet i de inom FN tillkomna organen är öppet för samtliga medlemsländer. 1 dessa organ är säledes både producent-och konsumentintressen företrädda.

De rävaruproducerande utvecklingsländerna har särskilt under de senaste åren utvidgat sitt samarbete. Det främsta målet har varit att skapa för­utsättningar för en gynnsammare prisutveckling för resp. råvara. Mot bak­grund av de begränsade resultat, som producenterna hittills har uppnått i förhandlingar med konsumenterna i olika internationella organ är det na­turligt, atl producenterna har kommil till slutsatsen att deras intressen bäst tillvaratas genom samarbete inom den egna kretsen. Den svenska regeringen har inom FN uttalat sympati för producentsamarbete mellan utvecklings­länderna med hänsyn till dessa länders speciella förhållanden. Samtidigt har den svenska regeringen betonat, atl producentsamarbetet måste ske med beaktande av andra länders och folks legitima intressen.

Ett samarbete mellan u-landsproducenler av järnmalm etablerades i lösa former redan år 1968. Samtidigt sökte dessa länder lå till stånd en allmän genomgäng inom UNCTAD:s ram av problemen på järnmalmsomrädet. Som en följd härav hölls åren 1970 och 1972 möten inom UNCTAD med intresserade länder, bland dem Sverige. Bl. a. mot bakgrund av en långvarig ogynnsam prisutveckling för järnmalm önskade utvecklingsländerna alt ar­betet skulle inriktas pä konkreta åtgärderi marknadshänseende. Dessa möten

Prop. 1975/76:24

9

resulterade emellertid endast i en analys av marknaden och ett uppdrag ål UNCTAD-sekretariatet att genomföra vissa studier.

Efter UNCTAD-mötena beslöt u-landsproducenterna att intensifiera sitt samarbete. Med hänsyn till Australiens, Canadas och Sveriges stora betydelse i världshandeln med järnmalm befanns det dock önskvärt att utsträcka sarn-arbetet till dessa länder. Australien, Canada och Sverige var inle beredda alt rnedverka i ett långtgående samarbete av det slag som u-länderna syntes eftersträva men beslöt år 1973 att delta som observatörer i gruppen. De tre länderna ställde sig positiva till etl informationsutbyte, företrädesvis inom UNCTAD, där samtliga intresserade länder kunde delta.

1 november 1974, dä utvecklingsländerna samlades till en ministerkon­ferens lör atl fastställa ett aktionsprogram inriktat på en harmonisering av marknadspolitiken inom ramen fören särskild organisation för järnmalms­exporterande länder deltog Australien och som observatörer Canada och Sverige. Samtidigt som flertalet utvecklingsländer slöt upp bakom ett av Algeriet, Indien och Venezuela utarbetat förslag lill aktionsprogram intog industriländerna med stöd av Brasilien samma ståndpunkt som tidigare. Man kunde dock enas om alt tillsätta en kommitté med uppgift att utreda formen och reglerna för en organisation.

I kommittén, i vilken samtliga vid ministerkonferensen företrädda länder deltog, utarbetades en stadga fören järnmalmsorganisation vilken tillgodosåg de synpunkter som hade förts fram av de tre industriländerna och Brasilien. Därmed kunde Sverige vid ministerkonferensen i Geneve den 2-3 april 1975 godta texten till en överenskommelse om grundande av en sådan organisation.

Sverige har under kommittéarbetet verkat för att organisationen skulle bli enbart etl forum för informationsutbyte och konsultationer. Sverige har sålunda tagit klart avstånd från en organisation av kartellkaraktär med möj­lighet alt ingripa i marknadsreglerande syfle. Avgörande har härvid varit principinsiällningen alt internationellt råvarusamarbeie bör bygga på sam­verkan mellan konsumenter och producenter. Elt samarbete mellan pro­ducenter kan inte ersätta en sådan bredare samverkan men kan utgöra ett steg mol en sådan och kan pä detta sätt bli konstruktivt. Härtill kommer all järnmalmsmarknaden har en så speciell karaktär att målet för organi­sationen måste bli begränsat. Det räcker i det sammanhanget att peka på del komplicerade handelsmönsiret, integrationen med stålindustrin och den stora spridningen av naturtillgångarna.

Den överenskommelse som nu har träffats anger - i enlighet med den svenska inslällningen - alt organisationens huvuduppgift är all främja en balanserad global utveckling av järnmalmsindustrin genom all skapa bättre förutsättningar för vafle enskilt medlemsland all vidta lämpliga åtgärder avpassade lill de egna problemen.

Från svensk sida har vid flera lillfällen understrukits all det är nödvändigt all producentländerna utvecklar nära kontakter med konsumeniländerna.

Prop. 1975/76:24

10

Detta har särskilt beaktats vid utformandet av organisationens stadgar och avspeglar sig i att styrelsen skall ta initiativ till särskilda överläggningar med konsumenterna. Det är från svensk synpunkt av stor betydelse att organisationen för en öppen och generös politik i detta avseende vilket också skulle stärka organisationens roll inom det internationella samarbetet.

Sverige deltar aktivt i ett stort antal mellanstatliga råvaruorgan. Detta skall i första hand ses som ett uttryck för viljan att stödja utvecklings­länderna. Mot bakgrund av de betydande svenska erfarenheterna på järn­malmsområdet är det naturiigt atl de järnmalmsexporterande utvecklings­länderna har varit angelägna om Sveriges medverkan i en järnmalmsor­ganisation. Det är uppenbart att utvecklingsländerna i betydande omfattning modifierat sina ursprungliga önskemål beträffande organisationens uppgifter i en önskan atl förmå länder som Australien, Canada och Sverige att ansluta sig. De har även gått med på att enhällighetsprincipen skall gälla för alla beslut.

För att organisationen skall kunna inleda sitt arbete krävs att överen­skommelsen slutligt godkänns av sju länder. Den har nu godkänts av Al­geriet, Chile, Indien, Mauretanien, Venezuela, Australien, Peru, Sierra Leone och Tunisien. En konstituerande ministerkonferens är planerad till den 23-24 oktober 1975.

Under det förberedande arbetet har enighet rått om att organisationen, åtminstone inte till en böflan påfordrar några mer omfattande sekretarialsre-surser. Det är viktigt att resurserna koncentreras till vissa grundläggande uppgifter såsom att klariägga skilda aspekter av järnmalmsmarknaden. Or­ganisationen kan härigenom bygga upp etl allmänt förtroende för sin verk­samhet. För organisationens första verksamhetsår har kostnaderna preli­minärt beräknats uppgå till ett belopp motsvarande omkring 500 000 USS som skall delas lika mellan medlemsländerna.

Frågan om ett svenskt medlemskap i organisationen har varit föremål för överläggningar med företrädare för berörda branschintressen. Några in­vändningar mot svensk medverkan har därvid inte anförts under förut­sättning att verksamheten inte gäller marknadsreglerande åtgärder. Frän branschens sida har särskilt understrukits betydelsen av att organisationen snarast möjligt skapar former för nära kontakter med importländerna.

De svenska synpunkterna på vilka uppgifter som en organisation för järn­malmsexporterande länder bör ha har tillgodosetts. Efter samråd med in­dustriministern som har att handlägga frägor om svensk mineralpolitik vill jag därför förorda att Sverige bör bli medlem av organisationen. Jag bedömer det som värdefullt för Sverige alt delta i ett mellanstatligl informationsutbyte på järnmalmsomrädet. Med den inriktning som organisationen har lått. bör den kunna bli till nytta för alla parter, inte minst utvecklingsländerna. Jag vill särskilt peka pä att en förbättrad information om marknadsförhållandena skapar förutsättningar för en bätlre anpassning av investeringsplaner till långsikliga efterfrägetendenser och därmed fören mer balanserad utveckling

Prop. 1975/76:24

11

av handeln med järnmalm. Det är min förhoppning att Sverige utifrån er­farenheterna pä området skall kunna göra konstruktiva insatser i organis-lionens arbete.

Sveriges finansiella förpliktelser inskränker sig till bidraget till organi­sationens administrativa budget. Storleken av detta bidrag kan inte anges nu. I enlighet med riksdagens beslut (prop. 1966:1 bil. I2s. 169,SU 1966:10, rskr 1966:10) torde utgifterna under budgetåret 1975/76 för Sveriges del­tagande i organisationen få betalas från tionde huvudtitelns förslagsanslag C 2 Bidrag till vissa internationella byråer m.m., anslagsposten Övrigt.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen

att godkänna överenskommelsen om grundande av Organisatio­nen för järnmalmsexporterande länder.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen atl antaga det förslag som före­draganden har lagt fram.

Prop. 1975/76:24

Final Act of tlie Ministerial

Meeting

of Iron Ore Exporting Countries

The first Ministerial Meeting of Iron Ore Exporting Countries held in Geneva 4-6 No­vember 1974 had established a Preparatory Committee of Senior Offidals to examine, in depth, the form and detailed provisions for an Association of Iron Ore Exporting Countries and to report to a Ministerial Meeting to be held in March/April 1975. The Ministerial Meeting was held in Geneva 2-3 April 1975 under the Chairmanship of Professor D. P. Chattopadhyaya, Minister of Commerce, In­dia.

2. The following countries were represen­led:

Algeria

Mauritania

Australia

Peru

Brazil

Philippines*

Canada*

Sierra Leone

Chile

Sweden

India

Tunisia*

Liberia

Venezuela

12 Bilaga

Slutalct från ministermötet för järnmalmsexporterande länder

Det första ministermötet för järnmalmsex­porterande länder, vilket ägde rum i Geneve den 4-6 november 1974, hade tillsatt en för­beredande kommitté av högre flänstemän i syfte att utreda formen och reglerna för en or­ganisation för järnmalmsexporterande länder och att avge rapport lill ett minislermöte som skulle hållas i mars eller april 1975. Minister­mötet ägde rum i Geneve den 2-3 april 1975 under ordförandeskap av professorn D. P. Chattopadhyaya, handelsminister i Indien.

2. Följande länder var representerade:

Algeriet

Mauretanien

Australien

Peru

Brasilien

Filippinerna*

Canada*

Sierra Leone

Chile

Sverige

Indien

Tunisien*

Liberia

Venezuela

3. The Ministerial Meeting approved the text of an Agreement, providing for the es­tablishment of an association to be known as the Association of Iron Ore Exporting Coun­tries, which reads as follows:

Agreement

Establishing

tlie Association of Iron Ore

Exporting Countries

PREAMBLE

The Contracting Parties

Conscious of the importance of iron ore, which is a non-renewable resource, to the world economy in general and to their own national economies in particular;

3. Ministermötet godkände texten till en överenskommelse om grundandet av en or­ganisation under benämningen Organisatio­nen för järnmalmsexporterande länder. Texten lyder sålunda:

Överenskommelse

om

grundande av Organisationen

för järnmalmsexporterande

länder

INLEDNING

De fördragsslutande parterna

som är medvetna om hur betydelsefull järn­malmen, vilken utgör en resurs som icke kan förnyas, är för väridsekonomin i allmänhet och för deras egna nationella ekonomier i synner­het;

*Observer

'Observatör

Prop. 1975/76:24

Convinced of the need for close co-operation among Member countries with a view to sa-feguarding their interests in relation to the iron ore export industry;

Believing that such co-operation will con­tribule to the improvement of international märket conditions for iron ore;

Recognising that in any co-operative effort of this nature the interests of importing co­untries would need to be borne in mind;

Recognising further the desirability of inc­reasing resources available for the economic and social development of Member countries, consistent with the sustained growth of the worid economy and, in particular, with the de­velopment needs of the developing countries;

Conscious oflhe need to safeguard their per­manent sovereignty över their natural resour­ces;

Recognising the desirability of effective na­tional control över the exploilalion of iron ore within Member countries;

Have agreed as follows:

som är övertygade om behovet av ett nära samarbete mellan medlemsländerna i syfte att tillvarata deras intressen beiräffande den järn­malmsexporterande industrin;

som utgår från att ett sådant samarbete kom­mer atl bidra till en förbättring av de inter­nationella marknadsförhållandena för järn­malm;

som erkänner alt de importerande ländernas intressen bör ihågkommas vid vafle samarbete av denna natur;

som vidare erkänner önskvärdheten av att ökande resurser görs tillgängliga för medlems­ländernas ekonomiska och sociala utveckling i förenlighet med väridsekonomins fortsatta tillväxt och, särskilt, med utvecklingsländer­nas utvecklingsbehov;

som är medvetna om behovet att trygga sin ständiga suveränitet över sina naturtillgångar;

som erkänner önskvärdheten av effektiv na­tionell kontroll över utvinningen av järnmalm inom medlemsländerna;

har för detta ändamål överenskommit föl­jande:

CHAPTER 1 Establrshment

An ide 1

The Association of Iron Ore Exporting Co­untries (hereinafter referred to as the Asso­ciation) is hereby established.

KAPITEL I Grundande

Ai-likel 1

Organisationen för järnmalmsexporterande länder (härefter kallad organisationen) grundas härmed.

CHAPTER

II 

Membership

Article 2

Membership of the Association shall be open to:

(a) Algeria, Australia, Brazil, Canada, Chile, India, Liberia, Mauritania, Philippines, Peru, Sierra Leone, Swaziland, Sweden, Tunisia and Venezuela;

KAPITEL 11 Medlemskap

Artikel 2

Följande länder kan bli medlemmar i or­ganisationen

(a) Algeriet, Australien, Brasilien, Canada, Chile, Indien, Liberia, Mauretanien, Fi­lippinerna, Peru, Sierra Leone, Swaziland, Sverige, Tunisien och Venezuela;

Prop. 1975/76:24

(b) Any other country exporting, or holding substantial réserves of, iron ore and with similar interests to those of the Member countries;

(b) Andra länder som exporterar järnmalm el­ler har betydande järnmalmsreserver och som har liknande intressen som medlems­länderna;

Article 3

Countries which sign this Agreement in ac­cordance with Article 35 shall become Member countries of the Association.

Artikel 3

Länder som undertecknar denna överen­skommelse i enlighet med artikel 35 blir med­lemmar i organisationen.

Article 4

A country referred to in Article 2 (b) may, after the Agreement enters into force, apply for membership of the Association and may become a Member country upon the unani­mous acceptance of the existing Member co­untries and signature of this Agreement in ac­cordance with Article 36.

Artikel 4

Land som åsyftas i artikel 2 (b) får efter det att överenskommelsen trätt i kraft ansöka om medlemskap i organisationen och kan bli med­lem efter enhälligt godkännande av medlems­länderna och efter undertecknande av denna överenskommelse i enlighet med artikel 36.

CHAPTER 111 Objectives

Al-I ide 5 The objectives of the Association are:

(a)

To promote close co-operation among Member countries with a view to safegu-arding their interests in relation to the iron ore export industry;

(b)

To ensure the orderly and healthy growth of export trade in iron ore;

(c)

To assist Member countries to secure fair and remunerative relurns from the exploi­lalion, processing and marketing of iron ore with a view to improving their export earnings and terms of trade;

(d)  To contribute lo the economic and social

development of Member countries and in

particular to encourage further processing

of iron ore in Member countries induding

into iron and steel; and

KAPITEL III Syften

Artikel 5 Organisationens syften är:

(a)

att främja ett nära samarbete mellan med­lemsländerna i syfte att trygga deras in­tressen beträffande den järnmalmsexpor­terande industrin;

(b)

att säkra en ordnad och sund tillväxt av järnmalmsexporten;

(c)

att bistå medlemsländerna att erhålla en rättvis och lönsam avkastning frän utvin­ningen, bearbetningen och försäljningen av järnmalm i syfte att förbättra deras ex­portinkomster och bytesförhållanden;

(d)  att bidra till medlemsländernas ekono­

miska och sociala utveckling och särskilt

att främja vidarebearbetning av järnmalm

i medlemsländerna lill bl. a. järn och stål:

samt

Prop. 1975/76:24

15

(e) To provide a forum for the exchange of information and effective and meaningful consuitations on problems relating to the iron ore export industry with a view to enabling Member countries to take appro­priate action.

(e) atl utgöra ett forum för informationsut­byte samt effektiva och meningsfyllda konsultationer om problem beträffande den järnmalmsexporterande industrin i syfte alt möjliggöra för medlemsländerna att vidta lämpliga åtgärder.

CHAPTER 

IV 

Organisation

Arlicle 6

The association shall consist of the following organs:

(a)

The Conférence of Ministers;

(b)

The Board, and

(c)

The Secrétariat

KAPITEL 

IV 

Organisation

Artikel 6 Organisationen skall bestå av följande organ;

(a)

ministerkonferensen,

(b)

styrelsen och

(c)

sekretariatet.

CHAPTER V The Conférence of Ministers

Article 7

The Conférence of Ministers shall be the supreme authority oflhe Association and shall concern itself with the attainmenl of the ob­jectives of the Association.

KAPITEL V Ministerkonferensen

Artikd 7

Ministerkonferensen skall vara organisatio­nens högsta myndighet och skall sträva efter att uppnå dess syften.

Arlicle 8

The Conférence of Ministers shall consist of delegations represenling the Member coun­tries. It will ordinarily meet once in two years. Exlraordinary sessions may also be held at the request of a Member country supported by two-thirds of the Member countries.

Artikd 8

Ministerkonferensen består av delegationer från samtliga medlemsländer. Den skall nor­malt sammanträda en gång vartannat år. Extra sammanträden kan hällas på begäran av med­lemsland om två tredjedelar av medlemslän­derna stödjer en sädan begäran.

Ar lic/e 9

All decisions oflhe Conférence of Ministers shall require unanimous agreement oflhe Re­presentatives of Member countries present. Each Member country shall be entitled to one

Artikd 9

Alla beslut av ministerkonferensen kräver enhälligt godkännande av närvarande ombud från medlemsländerna. Vafle medlemsland har en röst. Konferensen kan emellertid be-

Prop. 1975/76:24

16

vote. The Conférence may, however, déter­miné from time to time, by unanimous agree­ment, the matters which may be decided ot­herwise and the manner of doing so.

stämma från fall till fall, genom enhällighet, vilka frågor som kan avgöras på annat sätt och formerna härför.

Article 10

Sessions oflhe Conférence of Ministers shall normally be held at the headquarters of the Association.

Artikd 10

Ministerkonferensens sammanträden skall normalt hållas där organisationen har sitt säte.

CHAPTER

VI 

The Board

Arlicle 11

The Board shall consist of representatives of Member countries. It shall meet twice a year at the headquarters of the Association with the same voting requirements as the Confé­rence of Ministers. Exlraordinary sessions may also be held at the request of a Member country supported by two-thirds of the Member co­untries.

KAPITEL

VI 

Styrelsen

Artikd 11

Styrelsen består av ombud frän samtliga medlemsländer. Den skall sammanträda två gångerom året där organisationen har sitt säte, varvid samma röstningsregler skall gälla som för ministerkonferensen. Extra sammanträden kan hällas på begäran av ett medlemsland om två tredjedelar av medlemsländerna stödjer en sådan begäran.

Arlicle 12 The Board shall:

(a)

direct the management of the affairs of the Association and implemenl the de­cisions of the Conférence of Ministers;

(b)

submit reports and make recommenda­tions to the Conférence of Ministers;

(c)

approve the annual budget of the Asso­ciation;

(d) consider the annual report of the Secre­

tary-General on the activities of the As­

sociation; and

(e) prepare the agenda forsessions oflhe Con­

férence of Ministers.

Artikd 12 Styrelsen skall

(a)

leda verksamheten inom organisationen samt verkställa ministerkonferensens be­slut;

(b)

framlägga rapporter och avge rekommen­dationer till ministerkonferensen;

(c)

godkänna organisationens äriiga budget;

(d) granska generalsekreterarens årsredogö­

relse för organisationens verksamhet;

(e) utarbeta dagordningen för ministerkonfe­

rensens sammanträden.

Artide 13

The Board may make any suitable arran­gements   for consultalion  and  co-operation

Artikd 13

Styrelsen kan vidta lämpliga åtgärder för konsultationer och samarbete med andra or-

Prop. 1975/76:24

17

with other organisations. To this end, the Bo­ard may inter alia invite such organisations or non-Member countries to attend particular meetings held under the auspices of the As­sociation as special invitees.

ganisationer. I detta syfte kan styrelsen inbjuda bl.a. sådana organisationer eller icke-med-lemsländer att som särskilt inbjudna delta i särskilda sammanträden inom organisationen.

Arlicle 14

The Board shall make mutually acceptable arrangements for consultalion with importing countries.

Artikel 14

Styrelsen skall vidta ömsesidiga godtagbara åtgärder för konsultationer med importländer.

Arlicle 15

The Board shall be responsible for the su­pervision and evaluation of the technical, con­sultative and executive functions of the Sec­rétariat and may direct the Secrétariat to pre­pare studies relating to the iron ore industry, having due regard to the work being under­taken by other organisations.

Artikd 15

Styrelsen skall vara ansvarig för tillsyn och granskning av sekretariatets tekniska, konsul­tativa och verkställande uppgifter och kan uppdra åt sekretariatet att göra utredningar om järnmalmsindustrin, varvid skall beaktas ar­betet inom andra organisationer.

Article 16

The Board may appoint technical commit­tees to study and report on various aspects of the iron ore industry.

Artikel 16

Styrelsen kan tillsätta tekniska kommittéer för att utreda och avge rapport om olika aspek­ter av järnmalmsindustrin.

CHAPTER VII The Secrétariat

Article 17

The Secrétariat shall receive instruclions from the Conférence of Ministers and the Bo­ard and act according to their decisions.

KAPITEL VII Sekretariatet

Artikd 17

Sekretariatet skall motta instruktioner frän ministerkonferensen och styrelsen samt hand­la i enlighet med deras beslut.

Arlicle 18

The main functions of the Secrétariat shall be:

(a) to request, collect, centralise and process information related to iron ore and provide such information comprehensively to Member countries;

Artikd 18 Sekretariatetes huvuduppgifter skall vara

(a) att begära, insamla, centralisera och be­arbeta information beträffande järnmalm samt att förse medlemsländerna med så­dan omfattande information;

Prop. 1975/76:24

(b)

to advise on relevant matters upon request by Member countries; and

(c)

to undertake economic and technical stu­dies on, inter alia, the demand and supply position for iron ore, trends in prices, scrap availability, marketing, transportation problems, technological advances and the­ir impact on the consumption of iron ore and processing.

(b)

att på begäran av medlemsländerna ge råd i tillämpliga ärenden; samt

(c)

att utföra ekonomiska och tekniska utred­ningar om bl. a. efterfrågan och utbud på

järnmalm, pristrender, tillgång pä järn­skrot, försäljning, transportproblem, tek­niska framsteg och deras effekter på kon­sumtionen av järnmalm samt bearbet­ningen.

Ariicle 19

In order to enable the Secrétariat to carry out the above functions, the Member countries shall give it all possible information.

Article 20

The Secrétariat shall consist of the Secre­tary-General and such administrative, research and other technical staff as may be required for the discharge of its functions.

Artikd 19

För att möjliggöra för sekretariatet att genomföra ovanstående uppgifter skall med­lemsländerna lämna all tillgänglig informa­tion.

Ai-tikd 20

Sekretariatet beslår av generalsekreteraren och sådan administrativ, teknisk samt utre­dande personal som erfordras för att det skall kunna fullgöra sina uppgifter.

Article 21

The Secretary-General shall be appointed by the Conférence of Ministers for a term of four years and shall be eligible for reappointment.

Artikd 21

Generalsekreteraren skall utses av minister­konferensen för en period av fyra år och skall kunna återväljas.

Arlicle 22

Members of the staff of the Secrétariat, ex­cept staff engaged in a temporary or consul­tative capacity, shall be nationals of a Member country. Senior administrative and technical staff shall be appointed by the Board on the recommendation oflhe Secretary-General. In the appointment of such staff, the Board shall endeavour to secure the widest possible repre­sentation of nationals of Member countries which is consistent with efficiency.

Artikd 22

Sekretariatets personal, med undantag av personal som anställs tillfälligt eller på kon­sultativ basis, skall vara medborgare i med­lemsland. Högre flänstemän och teknisk per­sonal skall tillsättas av styrelsen på rekommen­dation av generalsekreteraren. Vid tillsättan­det av sädan personal skall styrelsen söka till­försäkra bredast möjliga nationella samman­sättning som är förenlig med effektiviteten.

Arlicle 23

The Secretary-General shall co-ordinate the functions oflhe Secrétariat and carry out such

Artikd 23

Generalsekreteraren skall samordna sekre­tariatets funktioner samt utföra de uppgifter

Prop. 1975/76:24

19

functions as are assigned lo him by the Con­férence of Ministers and the Board. In par­ticular the Secretary-General shall:

(a)

act as the representative oflhe Secrétariat;

(b)

supervise the work of the Secrétariat;

(c)

make recommendations to the Board;

(d)  engage technical and administrative per­

sonnel for the Secrétariat according to the

instruclions of the Board;

(e)  before the beginning of the financial year,

submit a draft annual budget of the As­

sociation to the Board;

(O where necessary, submit a supplementary budget to the Board after the beginning of the financial year;

(g) authorise expendilure within the approved budget;

(h) as soon as possible after the close of each financial year, but not laler than sixty days thereafter, submit to the Board an annual report of the activities of the Association, induding an audited statement of receipls and expendilure in respect of that year.

som föreläggs honom av ministerkonferensen och styrelsen. Generalsekreteraren skall sär­skilt:

(a)

företräda sekretariatet;

(b)

leda sekretariatets arbete;

(c)

avge rekommendationer till styrelsen;

(d)  anställa teknisk och administrativ perso­

nal till sekretariatet i enlighet med sty­

relsens instruktioner;

(e)  före räkenskapsårets början underställa

styrelsen ett förslag till årsbudget;

(O vid behov förelägga styrelsen en tilläggs­budget efter räkenskapsårets början;

(g) lämna bemyndigande till utbetalningar inom ramen för den godkända budgeten;

(h) snarast möjligt efter varje räkenskapsårs slut, dock icke senare än sextio dagar där­efter, förelägga styrelsen en årsredogörelse för organisationens verksamhet med en granskad räkenskapsberättelse.

Article 24

The offidals of the Secrétariat shall neither seek nor accept instruclions from any Member country or from any source outside the As­sociation.

Artikel 24

Sekretariatets flänstemän skall varken be­gära eller motta instruktioner från medlems­land eller frän något annal håll än frän orga­nisationen.

Article 25

The Governmenls of Member countries shall respect the international character of the functions oflhe offidals oflhe Secrétariat and shall not endeavour to infiuence them in the performance of their duties.

Artikel 25

Medlemsländernas regeringar skall respek­tera den internationella karaktären på sekre-tariatflänslemännens uppgifter och icke söka påverka dem i utövandet av deras åligganden.

Article 26

The offidals oflhe Secrétariat shall not have any financial interest in the iron ore or related Industries.

Ai-iikd 26

Sekretariatets flänstemän skall inte ha några ekonomiska intressen i järnmalmsindustrin el­ler angränsande industrier.

Prop. 1975/76:24

20

CHAPTER VIII

Institutional matters

Artide 27

The Conférence of Ministers shall draw up rules and regulations for the conduct of the business oflhe Association consistent with the provisions of this Agreement.

KAPITEL VIII

Institutionella frågor

Arlikd 27

Ministerkonferensen skall uppställa regler och föreskrifter för ledningen av organisatio­nens verksamhet i enlighet med bestämmel­serna i denna överenskommelse.

Article 28

The official languages of the Association shall be English, Spanish and French.

Artikd 28

Organisationens officiella språk skall vara engelska, franska och spanska.

Artide 29

The headquarters of the Association shall be located in London.

Artikd 29 Organisationen skall ha sitt säte i London.

Ariide 30

The Association shall conclude with the Go­vernment of the United Kingdom an agree­ment relating to the status oflhe Association and to the privileges and immunities to be recognised and garanted in respect of the Sec­rétariat and its staff

Ai-iikd 30

Organisationen skall med den brittiska re­geringen ingå en överenskommelse om orga­nisationens ställning och de privilegier och im­munileler som skall tillerkännas sekretariatet och dess personal.

Article 31

The Association shall have in the territory of each Member country such legal capacity as may be necessary for the exercise of its func­tions under this Agreement. In any legal pro­ceedings, the Association shall be represenled by the Secretary-General.

Arlicle 32

The expenses oflhe Association shall be mel by equal annual contributions from Member countries. The flnancial year of the Association shall commence on I January and end on 31 December each year.

Artikd 31

Organisationen skall inom vafle medlems­lands område ha den rättsliga handlingsför­måga som kan vara erforderiig för utövandet av dess funktioner enligl denna överenskom­melse. 1 rättegångar och vid andra rättsliga för­faranden skall organisationen representeras av generalsekreteraren.

Ai-iikd 32

Organisationens utgifter skall bestridas genom lika stora äriiga bidrag från medlems­länderna. Organisationens räkenskapsår skall börja den 1 januari och sluta den 31 december varje år.

Prop. 1975/76:24

21

Ariicle 33

Contributions to the budget shall be paid in freely convertible currency into the Asso-ciation's banking account in one inslalment, which shall become due in January of each year.

Artikel 33

Bidrag till budgeten skall under januari må­nad årligen inbetalas i fritt konvertibel valuta på organisationens bankkonto.

Article 34

The representative of a country whose con­tributions are in arrears by more than twelve months shall not be entitled lo vote in mee­tings oflhe Board while the payments remain in arrears.

Arlikd 34

Ombud för land vars bidrag uteblivit över tolv månader skall icke vara berättigat att rösta vid styrelsesammanträden förrän bidraget in­betalats.

CHAPTER

IX 

Final Clauses

Arlicle 35

This Agreement shall remain open al New Delhi for signature by the duly accredited re­presentatives of the countries listed in Artide 2 (a) of this Agreement.

KAPITEL

IX

Avslutande bestämmelser

Arlikd 35

Överenskommelsen skall i New Delhi vara öppen för undertecknande av vederbörligen befullmäktigade ombud frän de i artikel 2 (a) i denna överenskommelse uppräknade länder­na.

Article 36

This Agreement shall enter into force thirty days after signature by seven countries. The­reafter it shall enter into force for each new signatory country thirty days after signature.

Artikel 36

Överenskommelsen skall träda i kraft trettio dagar efter undertecknande av sju länder. Där­efter skall den för vafle nytt signatäriand träda i kraft trettio dagar efter undertecknandet.

Arlicle 37

The Board may by unanimous vote recom­mend to Member countries an amendment to this Agreement. Such amendment shall enter into force thirty days afler receipt by the Go­vernment of India of the last notification of acceptance of the amendment by Member co­untries.

Artikd 37

Styrelsen kan med enhällighet rekommen­dera medlemsländerna en ändring av denna överenskommelse. Sådan ändring skall träda i kraft trettio dagar efter det atl Indiens re­gering erhållit meddelande om alt alla med­lemsländer godkänt ändringen.

Prop. 1975/76:24

.22

Ariicle 38

This Agreement and any amendments the­reto shall be registered with the United Na­tions.

Artikd 38

Överenskommelsen och ändringar av den­samma skall inregistreras hos Förenta Natio­nerna.

Ariicle 39

A Member country may withdraw from the Association by lodging a written notice of in­tention to withdraw with the Government of India which shall transmit certified copies of the notice to each Member country. Unless this notice is revoked or modified the with­drawal shall take effect twelve months afler the date on which the notice was received by the Government of India.

Artikd 39

Medlemsland kan utträda ur organisationen genom att inge ett skriftligt meddelande här­om till Indiens regering, som skall översända bestyrkta avskrifter av meddelandet lill vafle medlemsland. Om meddelandet icke alertas eller ändras, skall utträdet träda i kraft tolv månader efter den dag då meddelandet mot­togs av Indiens regering.

Article 40

A Member country which wilhdraws from the Association shall honour any financial ob­ligations incurred during ils membership of the Association.

Arlikd 40

Medlemsland som utträder ur organisatio­nen skall betala de skulder det ådragit sig under medlemskapet.

Ariicle 41

This Agreement may be terminated by the affirmative votes of all Member countries.

Arlikd 41

Denna    överenskommelse    kan    upphöra genom enhälligt beslut av medlemsländerna.

Ariicle 42

The original of this Agreement, of which the English, Spanish and French texts are equally authoritalive, shall be deposited with the Go­vernment of India which shall transmit cer­tified copies thereof to each signatory country.

In witness whereof the undersigned, being duly authorised lo this effect by their respec­tive governmenls, have signed this Agreement on the dates opposite their respective signa­tures.

//; wiiness whereof the Representatives oflhe undermenlioned countries have signed this Fi -nal Act.

Done at Geneva on the third day of April One Thousand Nine Hundred and Seventy-

Ariikd 42

Originalet till denna överenskommelse, var­av de engelska, franska och spanska texterna äger lika vitsord, skall deponeras hos Indiens regering, som skall översända bestyrkta av­skrifter därav till vafle signatäriand.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därflll vederbörligen bemyndigade av sina re­spektive regeringar, undertecknat denna över­enskommelse vid den tidpunkt som anges in­till deras respektive namnteckningar.

Till hckräfidse härav har ombuden för nedan nämnda länder undertecknat denna slutakt.

Som skedde i Geneve den 3 april 1975 i ett originalexemplar pä engelska, franska och spanska språken, vilket skall deponeras hos In-

Prop. 1975/76:24

23

five in one original in the English, French and Spanish languages which shall be deposited with the Government of India, and a certified copy of which shall be delivered to the Dele-gates having participated in the Ministerial Meeting.

For Algeria

Sd: B Abdessdam

For Auslralia Sd: D.R. Willesee

For Brazil

Sd:Aecio Ronald Gomes da Costa with the reservation made in the aflernoon meeting in the second of April 1975

For Chile Sd: A. Toro

For India

Sd:D.P. Chattopadhyaya

For Mauritania

Sd: S.M. Ould Cheikh Abdallahi

For Peru Sd: A. Tord

For Sierra Leone

Sd: S.B. Kawusu-Konteh

For Sweden Sd: K-0.[REDACTED_EFTERNAMN]

For Tunisia Sd: MS. Lejri

For Venezuela

Sd: M. Perez-Guerrero

diens regering och varav en bestyrkt avskrift skall överiämnas till de i ministermötet del­lagande delegaterna.

För Algeriet

underleckn: B. Abdessdam

För Australien underleckn: D.R. Willesee

För Brasilien

underleckn: Aecio Ronald Gomes da Costa med det vid eftermiddagsmötet den 2 april 1975 gjorda förbehållet

För Chile underleckn: A. Toro

För Indien

underleckn: D.P. Chattopadhyaya

För Mauretanien

underleckn: S.M. Ould Cheikh Abdallahi

För Peru underleckn: A. Tord

För Sierra Leone

underleckn: S.B. Kawusu-Konteh

För Sverige underleckn: K-0.[REDACTED_EFTERNAMN]

För Tunisien underleckn: M.S. Lejri

För Venezuela

underleckn: M. Perez-Guerrero

Prop. 1975/76:24

24

Innehåll

Propositionen   ..............................................................        I

Proposilionens huvudsakliga innehåll ..................... 

I

Utdrag av protokoll den 16 oktober 1975   ............ 

2

Inledning ...................................................... 

.... 

2

Översikt över järnmalmsmarknaden .................... 

.... 

2

Mellanstatliga överiäggningar om järnmalm  ......... 

.... 

5

Överenskommelsen ......................................... 

.... 

6

Föredraganden   ............................................ 

.... 

8

Hemställan   .................................................... 

.... 

Il

Beslut   .......................................................... 

11

Bilaga

Slutakt frän ministermötet med järnmalmsexporterande länder och över­enskommelse om grundande av Organisationen för järnmalmsexporterande länder.

GSteborgs Offsettryckeri AB, Stocliholm 75.11745