Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens skrivelse 1984/85:218

med redovisning av vissa planerade åtgärder för att effektivisera statens insatser inom informationsteknologiområdet;

beslulad den 30 maj 1985,

Regeringen bereder riksdagen tillfälle all ta del av vad som upptagils i bifogade uidrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar SVANTE[REDACTED_EFTERNAMN]

THAGE G[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen ges en redovisning av dels informationsteknologins industri­ella betydelse, dels planerade ålgärder för en effekiivisering av slalens insalser för utbildning, forskning och leknisk utveckling inom informa­tionsteknologiområdet samt dels av nuvarande insatser, problem och be­hov rörande utbildning, forskning och leknisk utveckling inom informa-lionsteknologiområdel inom försvarsmaklen, telekommunikationssektorn, högskole- och forskningssystemet, gymnasieskolan, arbetsmarknadsut­bildningen, arbetsmiljöområdet, de industripolitiska organen samt inom den civila statsförvaltningen.

1    Riksdagen 1984185. I saml. Nr 218

Skr 1984/85:218

Skr. 1984/85:218

2

Utdrag

PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde

1985-05-30

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Si­gurdsen,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Bo­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R, Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelse med redovisning av vissa planerade åtgärder för att effektivisera statens insatser inom informationsteknologiområdet

1    Inledning

På förslag av regeringen beslöl riksdagen i december 1983 att genomföra ett nationellt mikroelektronikprogram (prop, 1983/84:8, NU 11, rskr 130), I samband med della beslut uttalade riksdagen atl etl nationeUt informa-lionsteknologiprogram borde presenleras för riksdagen under budgetåret 1984/85,

Regeringen gav ijuni 1984 vissa myndigheter som är direkl berörda av informationsteknologin i uppdrag att utarbeta ell underlag tiU etl svenskt informationsleknologiprogram. Dessa var televerket, universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), forskningsrådsnämnden (FRN), humanislisk-samhällsvelenskapliga forskningsrådet (HSFR), naturvetenskapliga forsk­ningsrådel (NFR), delegationen för vetenskaplig och teknisk informations­försörjning (DFI), skolöverslyrelsen (SÖ), arbetarskyddsstyrelsen (ASS), arbetarskyddsfonden (ASF), arbelsmarknadsstyrelsen (AMS), slyrelsen för leknisk utveckling (STU) och statens industriverk (SIND), Vidare utarbetade överbefälhavaren (ÖB) med slöd från försvarels malerielverk (FMV) och försvarets forskningsanstalt (FOA) i särskild ordning ett samlat underlag för del militära försvarei,

STU, UHÄ och ASF fick i uppdrag att gemensaml samordna arbetet.

Uppdraget slutfördes den 15 oktober 1984, Programunderlaget har re­missbehandlats.

Programunderlaget är uppdelat i tre block: /, Mikroelektronik, 2. Sys­temteknik och 3. Informationsteknologins användning och innehåller en redovisning av pågående och planerade insatser. Underlaget innehåller vidare en genomgång av förulsällningarna för en framlida användning och

Skr. 1984/85:218

3

utveckling av informationsteknologi i Sverige, Vidare berörs i elt särskilt avsnill frågor om profilering vid landels högskolor, inlernalionellt samar­bele och förslag från vissa uiredningar, I ett avslulande avsnill görs en samlad bedömning av områden med behov av yllerligare insalser.

Till prolokollet i delta ärende bör fogas en sammanfattning av program­underlaget som bilaga 1.

Jag avser all i del följande inledningsvis redovisa informationsteknolo­gins induslriella belydelse (avsnill 2), Därefter går jag över lill all beskriva statens roll för en positiv utveckling inom informationsteknologin (avsnitt 3), Vidare redovisas planerade åtgärder för att effektivisera slatens insat­ser för utbildning, forskning och teknisk utveckling inom informationslek-nologiområdel (avsnill 4), Slutligen redovisas nuvarande insalser, problem och behov rörande utbildning, forskning och teknisk utveckling inom försvarsmaklen, telekommunikationssektorn, högskole- och forsknings­systemet, arbetsmarknadsulbildningen, arbelsmiljöområdel, de industri­poliliska organen saml inom den civila statsförvaltningen (avsnillen 5-7),

2   Informationsteknologins industriella betydelse

2.1 Inledning

Informationsteknologin har utvecklats ulomordenlligl snabbi under de senasle 10-20 åren. Denna nya leknik har varit myckel framgångsrik både lekniskl och kommersielll. De lekniska framstegen har inneburil kraftigt ökade möjligheter för informationshantering. Den kommersiella framgång­en kan avläsas i höga lUlväxtlal och en allt vidare lillämpning av den nya tekniken inom flertalel samhällssektorer.

Med informationsteknologi avses i det följande aulomalisk hantering och överföring av i huvudsak digital information med hjälp av mikroelek­tronik. Delta är en allmänt hållen definition som markerar all informations­teknologins framväxt är inliml förknippad med mikroelektroniken. Ibland innefattas i informationsteknologi även t, ex, telekommunikationer och konsumentelektronik baserade på mer konventionell teknik.

Den snabba nedskalningen av elektroniska komponenter lill mikroelek­tronik och iniegrerade kretsar, ulvecklingen av opiiska fibrer och av effek­livare programvaror har påskyndat informationsteknologins genombrott. Dessa lekniska genombrott har inneburit en oerhört mycket snabbare informationshantering, ökad lillföriitiighel och alt informationshanteringen blivtf väsentiigt billigare. Den nya lekniken har också medfört möjligheter all överföra mänskligl tankearbete lill maskiner och atl bearbeta slora informationsmängder på etl sätt som tidigare över huvud taget inle var möjligt.

Knappast någon sektor kommer atl få så vittomfattande effekler på hela

Skr. 1984/85:218

4

samhället som informationsteknologin. En alll slörre andel av de förvärvs­arbetande sysslar i sitt arbete på olika säll med den nya lekniken, SCB har uppskattat atl år 1984 hade i Sverige 980000 personer inslag av dalaarbels-uppgifler i sill arbete. Ca 35% av befolkningen hade enligt SCB-undersök-ningen någon erfarenhet - genom arbele, utbildning eller annal - av daiorer, I vissa framtidsstudier har informationsteknologins belydelse jäm­ställts med den som ångkraften, elektriciteten och bilen på sin lid hade då del gällde att omdana samhället. Man har också talat om det post-indu­striella samhället; då informationshantering ersätter det direkla produk­tionsarbetet som primär aktivitet i samhället.

Den industriella ekonomiska betydelsen av informationsteknologin lig­ger dels i tUlverkningen av produkler baserade på informationsteknologi, dels i användningen av sådana produkler.

De mest betydelsefulla aspeklerna av informationsteknologin ur lillverk-ningsperspektiv är för del försia all:

Informationsteknologin är en tillväxtseklor. Den är etl av de få områden där produktionen förväntas ha en hög långsiktig lillväxl, I alla utvecklade industriländer görs bedömningen alt informationsteknologin är oundgäng­lig för all de skaU kunna bevara sin ställning som industrinationer. För del andra är informalionsleknolognndustrin en strategisk bransch. Det faktum all informationsteknologi är en nyckelteknologi med vida tUlämpningsom-råden innebär att det är elt nationellt intresse att ha en stark informations-leknologiindustri. En för liten inhemsk informalionsieknologiindustri kan ur försörjnings- och säkerhetspolitisk synvinkel leda till ett stort utlands­beroende.

Användningen av informationsteknologi inom induslri och tjänstesektor kan ge stora förändringar. Den nya lekniken kan krafligl höja produktivite­ten både inom induslri och tjänstesektor. Den kan också användas som bas för nya affärsidéeer. En snabb och vid lillämpning av informationstekno­logi är därför en viklig fömtsättning för näringslivels konkurrenskrafi.

Vidare används informalionsteknologiska produkter i ökad ulslräckning som insatsvara i andra slag av produkter, t, ex, bUar, kameror, hushåUsap-parater, medicinsk apparatur och TV-apparater, Informationshantering är inte dessa produkters primära funktion, men med hjälp av den nya lekni­ken förbällras styrfunktionen eller prestandan,

2.2 Internationell översikt

Under 1960- och 1970-talen har en rad nya elektroniska produkter intro­ducerats på marknaden: den iniegrerade krelsen, persondatorn, digitala telefonväxlar, industrirobotar, videobandspelare, miniräknare, optisk ka­bel, ordbehandlare, dalaspel, kvartsur m,m. Tidigare fanns dessa pro­dukter inte på marknaden eller var mycket marginella.

Några exempel kan få illustrera den mycket snabba tekniska utveckling-

Skr. 1984/85:218

5

en på området. Kapaciteten på minneskretsar har fördubblals vart 3-4 år. Prisei räknat per minnesenhet har på tio år minskat lill en hundradel. En enkel miniräknare som i början av 1970-talet kostade ca 1000 kr kan idag köpas för 30-40 kr. Del mekaniska uret har näslan hell ersalls av den elektroniska kvartsklockan. Är 1960 innehöll SIC (Standard Indusirial Classificalion) 30 elektroniska produktkategorier. På 20 år ökade denna stffra nära åtta gånger till 233 olika produktkategorier.

Marknadstillväxten för informationsteknologiska produkter är avsevärt högre än induslrigenomsniltel. År 1984 växte elektronikindustrin med ca

20%,

De två snabbast växande branscherna i USA:s induslri perioden 1972-82 var halvledare (årlig produktionstillväxt 34% i löpande priser) och datorer och datorutrustning (19%). Även tillväxten inom dalaserviceföretagen var krafiig. Mellan 1981 och 1984 ökade dessa anlalet anställda med 42%,

Amerikansk och Japansk dominans

Världsmarknaden för elektronikprodukter domineras kraftigt av ameri­kanska och japanska producenter, USA:s och Japans sammanlagda andel av världsproduktionen är ca 65%, Västeuropas andel kan uppskattas tUl knappl 20%, Västeuropa har också ett irendmässigt växande underskott i handeln med informationsteknologiska produkter. USA har sedan 1983 etl underskoll i handeln med elektronikprodukter. Detta betingas bl. a. av en hög inlern handel i stora förelag.

Den amerikanska och japanska dominansen gäller främst datorer och mikroelektronik. Västeuropa importerar ca 70% av silt behov av datorer och kringutmslning. USA svarade 1982 för ca 50% av världens datorpro­duktion; Japan för 13 %.

Amerikanska och japanska företag svarar för drygl 90% av världspro­duklionen av iniegrerade kretsar. Av världens tio slörsia tillverkare av iniegrerade kretsar för avsalu är endasl etl förelag europeiskt; PhUips. Europas andel av världsproduktionen var endast 6% år 1982, atl jämföra med Västeuropas andel av konsumtionen som var 20%. Europas andel av USA:s import av halvledare har minskal från 52% år 1972 lill 16% år 1984.

De flesta prognoser ger mindre goda framtidsutsikter för den europeiska informalionsteknologiinduslrin; fortsatta andelsförluster och även en minskad andel av konsumtionen av elektronikprodukter. Importberoendet betyder också atl europeiska förelag inle har nära konlakl med den aUra senasle lekniska utvecklingen hos leverantörerna.

För standardiserade integrerade kretsar fömlspås ökade slorddriftsför-delar, orsakade av alt utvecklingskostnaderna - trots användandet av sofistikerade CAD-lekniker i konstmktionsfasen - kommer alt sliga kraf­ligl. Antalet producenter kommer i så fall all minska; någol som ytterligare kommer att öka de redan stora amerikanska och japanska företagens dominans. Delta torde dock inle gälla kundanpassade kretsar.

Skr. 1984/85:218

6

InduslripoUtik

Japan har varil föregångsland när del gäller medvetna induslripoliliska salsningar på informationsteknologi. Flera större program har genomförts, bl.a. VLSI (Very Large Scale Integraled Circuils) 1976-79, som anses ha verksami bidragil till Japans framgångar på halvledarmarknaden. I USA finns myckel slora FoU-program inom försvars- och rymdseklorerna. Dessa kommer också den civila produktionen lill godo.

De mindre goda framtidsutsikterna för den europeiska elektronikindu­strin och de stora amerikanska och japanska statiiga programmen har lett till en krafiig intenstfiering av de statliga informalionsteknologiska sats­ningarna i Västeuropa. Under de senaste åren har ett flertal nya program startats.

Etl gemensaml drag hos dessa program är en inriktning på forskning och induslriell utveckling. Etl vikligl inslag är vidare alt samordna och kraft-samla de nationella resursema. Denna tankegång var ett vikligl moliv för del s.k. ESPRIT-programmet inom EG, som inleddes år 1984. Huvud­problemet i Europa ansågs vara all resurserna alltför mycket splittrades, istäUet för alt kraftsamlas lill projekl som kunde mäta sig med de ameri­kanska och japanska.

2.3 Informationsteknologins användning och spridning

En snabb spridning av informationsteknologin är väsentlig för atl pro­duktivitetsvinster och andra fördelar skaU kunna utnyttjas och för atl svensk elektronikindustri skall få en högt utvecklad hemmamarknad. In­formationsteknologin har tillämpningar inom alla samhällssektorer - indu­slri, jordbmk, offentlig sektor, handel, sjukvård och kommunikationer.

Svensk induslri genomgår f.n. en snabb datorisering. Under 1970-lalet och hillills under 1980-talel har tiltförseln av daiorer och datorstyrd utrust­ning (robotar, numeriskt styrda maskiner m.m.) ökal med 10-15% årii­gen. År 1982 ulyorde investeringar i datorstyrd produktion och admini­strativa datorsystem enligt Dala- och eleklronikkommitléns (DEK) skatt­ningar (SOU 1984:51) drygt 20% av indusirins maskininvesleringar. Beak­tar man även leasing av sådan ulmstning blir andelen nära 30%.

Utnyttjandet av informationsteknologi kan leda tUl myckel stora pro­duktivitetsvinster. Enligt vissa skattningar kan sysselsällningsminskning­en bli så slor som 40-60% i flera fall, ibland ännu slörre. Sådana rationali­seringsvinster berör dock bara vissa avdelningar i företag; därtUl ett myc­kel begränsat anlal förelag. Såsom DEK framhåller betyder della inte att svensk industri slår inför en omfallande automatiseringsvåg. Fömtsägelser om att detta skaU inträffa har ställts flera gånger under årens lopp, men alltid slagit fel. Etl fullt utnyttjande av den nya lekniken kräver all många lekniska, organisatoriska och ekonomiska reslriklioner övervinns. Fortfa­rande svarar etl fåtal förelag för en stor del av installationerna av dator-

Skr. 1984/85:218

7

1...

stödd produktionsteknik. Exempelvis var enligt DEK:s uppskattning år 198435% av industrirobotarna koncentrerade lill endasl sju förelag.

Utnyttjandet av ny teknik i industriproduktionen ger företagsekonomis­ka vinsler i form av lägre personalkostnader, högre precision och kvalilet, minskad energiåtgång, snabbare omställningar och verktygsbylen och hög­re maskinhasligheler. Ännu större effekler lorde de starkt ökade möjlighe­terna atl bygga upp integrerade produktionssystem att ha. Sådana system, bl.a. i form av s.k. FMS-system (Flexible Manufacluring Systems) ger framför alll ell snabbare produklflöde och mindre varulager. I verkstads­företag med blandad tillverkning är kapitalbindningen i olika slag av lager (råvarulager, produkler i arbele, färdigvarulager) ofta avsevärt slörre än den i maskiner och fastigheter. Även en måttlig lagerminskning ger bety­dande besparingar. En slor fördel hos EMS är också alt de ökar möjlighe­terna till kundanpassning av produklerna. Datortekniken kan väsenlligl förbättra planeringen och styrningen av produktionen.

Strukturen på svensk induslri är väl anpassad för att ulnyllja den nya lekniken. Svensk industri har en slor andel blandad tillverkning; dvs. många produktsiag och relativt korta serier. För denna lyp av tillverkning är flexibilitet och hög genomslrömningshastighel särskilt vikliga. Del är främsl på dessa punkter den nya tekniken kan ge slora fördelar.

Inom mer processinriktad induslri är användningen av kontrollsystem baserade på modem informationsteknologi numera norm vid inslallalion av ny ulmstning. De största avnämarna för utmstning för processkonlroll är kemisk industri, järn- och stålindustri men också massa- och pappersin­dustri, Uvsmedelsindustri och el- och vattenverk.

IntemationeU Jämförelse

Sverige anses allmänt ha kommit långl i datoriseringen. Etl mått på denna är anlalel dataanslutningar (Figur 2.1). Sverige hade i börian av 1984 belydligl fler dataanslutningar per 1 000 sysselsatta än de övriga nordiska ländema och de slora europeiska länderna.

Sverige ligger också långt framme när del gäller användandet av dator­hjälpmedel i industriproduktionen.

Sverige är del robottätaste landet i världen. (Figur 2.1). År 1983 hade Sverige 30 robotar per 10000 induslrianställda, att jämföra med Japan 13, Västtyskland 10 och USA 4. Även mätt i absoluta lal har Sverige fler eller ungefär Uka många robotinstallalioner som slora industriländer som Frankrike, Storbritannien och Italien.

Sverige lUlhör de västeuropeiska länder som i hög grad har börjal tilläm­pa CAD (Computer AidedDesign). CAD används bl.a. i konstruktionsar­bete i industrin, men även inom arkitektur.

Kontoren - inom induslri, privat tjänstesektor och förvaltning - liUhör de slörsia användarna av informationsteknologi. Genom persondatorernas snabba introduktion sedan 1980 har datortekniken på aUvar kunnat utnytt­jas även av småföretag.

Skr. 1984/85:218

Figur 2.1 Anv

ä

ndning av informationsteknologi i Sverige och vissa andra l

ä

nder

Industrirobolar, antal per 10000 induslrianst

ä

llda 1983

Antal dalaanslutnlngar per 1 000 sysselsatta 19B4

24

1

30

18

I

Q}

5

s

14

14

O

C

re

fD

12

c

"c c 

«

-

13

cn 

>

c

CD

a o

-3

10

&padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:19.7pt'p class=MsoNormal>

3-

£

4

tn = 4

w

K

ä

lla: Eurodata Foundation. Televerkel Anm

å

rkntnp: Dala for USA. Canada och Japan saknas

Katta Bhti&font-family:Verdana'>

Digitalisering av telen

ä

tet. Procentandel abonnenter anslutna till digitala stationer (ungef

ä

rliga uppgifter)

Telefont

ä

thet, huvudledningar per 1 000 inv

å

nare 1983

16

599

461

I I

ti

10

I

409

401

368

.

£

     I

±

L

1

K

ä

llo Tclcverkfl

Kalla   Vearbook of Common Camer Tclecomuntcalion SlaliMicMlTUl

Inom sjukvården får den nya tekniken effekter dels genom rationalise­ring av administrativa funktioner, dels genom en snabb utveckling inom medicinsk eleklronik. (T.ex. diagnostisk utmslning som röntgen, ultraljud och tomografi; EKG, pace-makers och dialysulruslning). Sverige liUhör de tekniskt mest avancerade länderna på sjukvårdsområdet.

Bankerna var bland de första som i större utsträckning log datatekniken i anspråk. Under de senare åren har kassalerminaler och utlagsautomaler (Bankomat och Minuten) introducerats i stor skala.

Även inom handeln åger en snabb datorisering mm. Kassafunklionen kan rationaliseras genom alll mer sofistikerade kassaapparater och det s. k. EAN-systemel (streckmärkning). Delta innebär bl.a. all prismärkningen, som är ett mycket arbetskrävande moment, drastiskt kan skäras ned och alt lagerstyrningen effektiviseras.

Telekommunikationssektorn spelar en dubbel roll. Den är för det första

Skr. 1984/85:218

9

en viktig användare av informationsteknologi, t, ex, genom att den lUlhör storkunderna av mikroelektronik och annan avancerad eleklronik. För del andra är dess ijänsler och produkler en förutsätlning för att skapa en informalionsleknologisk infrastruktur. Högt utvecklade telekommunika­tioner behövs för kommunikation med och mellan datorer och för att kunna ulnyllja nya slag av informalionsteknologiska tjänsler.

Telekommunikationer lorde vara det område inom informationsteknolo­gin där Sverige internaiionelll sell har den bäsla positionen, Telefonläthe­ten, mätt som anlal huvudledningar per I 000 invånare, är den högsia i väriden (Figur 2,

1), 

Stffran för Sverige ligger 30% högre än för någol annal land, Digilaliseringen av telenätet (genom AXE-systemet) har nåll längre än i någol annal land (Figur 2,1), I Sverige är i dagslägel ca 16% av ledningarna digitaliserade, jämfört med 10% i Frankrike, Vissa statistiska skillnader gör alt siffrorna inte är hell jämförbara, USA och Japan ligger som synes långl efler, trols atl dessa länder i övriga avseenden är de världsledande inom informationsteknologin. Här kan också nämnas atl spridningen av mobiltelefoner i Sverige har nåll längre än i något annal land.

Sammanfattningsvis kan sålunda konstateras all datatekniken har hafl en lillfredsställande spridningstakt i svensk induslri, Detla lorde också gälla övrigl näringsliv och förvaltning. På vissa områden ligger USA och Japan före, men jämfört med de västeuropeiska länderna synes spridning­en av informationsteknologi i Sverige ligga på en högre nivå,

2,4 Svensk informationsteknologiindustri

Informalionsteknologiinduslrin består av två delar:

-

Elektronikindustrin (daiorer, elektroniska komponenter, telekommuni­kationer, medicinsk elektronik, konsumentelektronik m. m.).

-

Den informalionsteknologiska Ijänsieseklorn (programvamföreiag, da-laserviceförelag, ADB-avdelningar m. m.).

Svensk informalionsieknologiindustri hade år 1983 totalt ca 100000 an­ställda enligt en analys av industrislalistiken redovisad i det underlag liU informationsleknologiprogram som STU, ASF och UHÄ har lagil fram. Därav finns ca 60(X)0 i elektronikindustrin och ca 40000 i tjänstesektorn.

Elektronikindustrins (inkl, försvarseleklroniken) sysselsättning motsva­rar 7% av hela induslrin. Produktionsvärdet var år 1983 23 miljarder kr. Förädlingsvärdet var 15,4 miljarder kronor (8,6% av hela industrin). Bran­schen är myckel exportintensiv - 63 % av produklionen exporterades år 1983, Mellan 1982 och 1983 ökade produklionen med 25% (löpande priser). Sedan slulel av 1970-talet har elektronikindustrins tillväxt varil markant högre än den för annan verkstadsindustri och industrin i övrigt (Figur 2,2), Elektronikindustrin har ökat sin andel av verkstadsindustrins

Skr. 1984/85:218

10

Figur 2.2 Produktionsvärdets utveckling 197683 inom elektronikindustrin och övrig verkstadsindustri (Index 1976 = 100, löpande priser)

Verkstadsindustri

76   77 78 79  80 81   82 83

Källa: SCB, STU (bearbetning av industristatistiken).

Anmärkning: Flera elektronikprodukter har minskat kraftigt i pris under perioden.

Tillförlitliga deflatorer finns inte. Därför görs jämförelsen i löpande priser,

förädlingsvärde från 14% år 1976 lill 19% år 1983, Informalionsteknolo­giinduslrin har alltså blivil en alll större del av svensk induslri.

Elektronikindustrin har en postfiv handelsbalans (Figur 2,3), Överskot­tet tenderar att minska, men förändringarna är så pass små all trenden är osäker, Sverige är etl av några få europeiska länder med handelsöverskott på elektronikprodukter.

Figur 2.3 Svenska handelsbalans för elektronikprodukter

1200

1000

800

600

400

200

2 utf

ö

rsel I"    I Inf

ö

rsel

-850

-H900

rTUi400 y

j;

i

1978         1981        1982

Källa: SCB, STU (bearbetning av industristatistiken).

Anmärkning: Siffrorna läcker ca 88% av elektronikindustrin. Delar av medicinsk elektronik och utmstning för industriell automation ligger utanför. Resultatet påver­kas inte nämvärt av detta.

Skr. 1984/85:218

11

I den informationsteknologiska tjänstesektorn inkluderas ingenjörsfir­mor, underhållstjänsler, dalaserviceförelag samt företagens och den of­fenlliga seklorns ADB-avdelningar, Gränsen mellan den informalionstek­nologiska induslrin och Ijänsieseklorn är oskarp. Inom tjänstesektorn ul­förs nämligen också vissa industriella förädlingsmomenl, Elt företag kan starta som ell renodlat tjänsteföretag, men med tiden komma att ulföra alll fler tillverkningsmoment. Omvänt har industriföretagen som regel en bety­dande tjänsteproduktion.

Elektronikindustrin kan delas upp i nio delbranscher (Figur 2,4 och Tabell 2,1), Den slörsia av dessa är telekommunikationer med 33% av seklorns produktionsvärde. Där har Sverige sedan länge en stark ställning på den inlernalionella marknaden. Del näst slörsia segmentet är utmstning för induslriell automation (18%), i vilkel bl,a, ingår industrirobotar och mäl- och reglerteknik. Tillverkningen av daiorer och kringulmstningar svarar för 15% av seklorns produktionsvärde. Tillverkningen av mikro­kretsar i Sverige är myckel marginell. Denna delbransch är dock expansiv.

Figur 2.4 Svensk elektronikindustri år 1983 uppdelad på sektorer

Mikrokretsar 150 Mkr 1 %

Arä//a,SCB,STU,

Skr. 1984/85:218

12

Produktionen ökade mellan 1982 och 1983 med 47%, Även tillverkningen av datorer och kringulmstningar och övrig ulrusining för kontorsautoma­tion växte kraftigl.

Svensk informalionsieknologiindustri är liksom den ulländska slorföre-tagsdominerad. Större delen av produktionen utförs inom ett fåtal stora elektronikkoncerner, inom grenar av andra storföretag eller inom utlands­ägda förelag. Inom elektronikindustrin finns ca 200 mindre självsländiga förelag verksamma. De svarar för ca 8% av produktionen. Det finns ett belydande nyföretagande i branschen.

Inom den informalionsteknologiska tjänstesektorn å andra sidan syssel­sätts ca 60% av de totall 40000 anställda i ca 100 förelag med fler än 20 anslällda, Reslen arbelar i 1500-2000 småförelag, mestadels enmans konsultförelag.

Tabell 2.1 Svensk elektronikindustri, produktionsvärde, handel m. m.

Produk-

Tillväxt

Införsel

Utförsel

Handels-

tions-

1982-83

1982

1982

balans

värde 1983

(milj, kr)

(milj, kr)

(milj, kr)

(milj, kr)

Datorer och kring-

iitrustning

3 370

-h46%

4 070

2840

-1230

Övriga utrustning

för kontorsautomation

840

-t-33%

710

540

-   170

Telekommunikation

7670

-1-19%

390

4890

-1-4 500

Övriga kommunika-

tionsutrustning

2840

-h22%

690

1 110

-1-  420

Utrustning för indu-

striell automation

4080

4-27%

2500

1860

-  640

Medicinska produkter

m, stort elektronikinnehåll

2200

-H9%

900

1800

-1-  900

Mikrokretsar

150

-t-47%

680

110

-  570

Andra komponenter

900

-t-11%

1 190

600

-   590

Konsumentelektronik

870

-t- 9%

2190

640

-1550

Totalt

22900

+25%

13230

14390

-1-1070

Källa: SCB, STV.

Elektronikindustrin hör lUI de mesl FoU-intensiva branscherna. År 1983 kan FoU-koslnaderna beräknas till 2,5 miljarder kronor, vilkel moisvarar 16% av förädlingsvärdet. Som jämförelse kan nämnas atl molsvarande relationstal för den mest FoU-intensiva branschen - läkemedelsindustrin - var 27% och för transportmedelsinduslrin 12%, Induslrigenomsniltel ligger på 5%,

2.5 Sammanfattande bedöming

Svensk informalionsieknologiindustri har under 1980-talel överiag hafl en posiliv utveckling. Den ulgör en livskraftig och expansiv del av svensk industri. Dess relativa betydelse för ekonomin, mätt som andel av BNP,

Skr. 1984/85:218

13

ligger i nivå med länder som Västtyskland, Storbritannien och Nederlän­derna och klart över bl, a, de andra nordiska länderna.

Svensk elektronikindustri har vissa starka områden. Marknaden för telekommunikationer läcks lill slörsia delen av inhemsk produklion och handelsöverskoltel 1983 var 4,5 miljarder kr, Sverige är det Iredje största exportlandet i världen i denna sektor. Endast USA och Japan är slörre. Även inom segmentet övrig kommunikationsutrustning (trådlös kommuni­kalion) har svensk induslri en gynnsam position med etl handelsöverskolt på 420 milj kr.

Inom områdel utrustning för industrieU automation finns flera svenska tillverkare med goda framlidsutsikter. Della gäller bl.a. tillverkning av industrirobotar, datorstyrd malerialhanteringsulmslning, verktygsmaski­ner och processlyrningssyslem. Del finns ingel svenskl förelag som är väletablerat som leverantör av hela FMS-system. Däremot finns det flera förelag som kan leverera avancerade syslemkomponenler för EMS. Etl annal område där svensk industri har en hävdad ställning är medicinska produkter med stort eleklronikinnehåll.

Det finns också en del svaga delar av elektronikindustrin. Inom vissa produktområden är svensk industri inle aUs eller endasl i ringa utsträck­ning representerad. Slora datorer tillverkas inte alls i Sverige och liUverk-ningen av minidatorer är liten. Del finns heller ingen tillverkning av minnesenheter (bandstationer och skivminnen). Däremot finns svenska tillverkare av mikrodatorer, vilka dock hitlills mesl varil inriklade på hemmamarknaden.

TUlverkningen av integrerade kretsar (chips) svarar för en mycket liten del av del inhemska behovet. Här är det utländska beroendet mycket stort. Den svenska tillverkningen beslår av kundanpassade kretsar och s. k. hybridkretsar, vilka dock har en mycket snabb marknadslUlväxl. Slan-dardkretsar och minneskretsar, som volymmässigt är den hell domineran­de delen av halvledarmarknaden, tillverkas inte i Sverige.

Den svenska konsumentelektronikindustrin är liten och andelen av den

svenska marknaden var 1% år 1982. Produktionen sker nästan hell inom

enheter i utlandsägda företag, och exporteras tUl 70%.

/

På programvarusidan sker en myckel snabb marknadstillväxt. Sverige har på della område flera kompetenta företag. Samiidigi måsle konstateras atl dessa är slarki hemmamarknadsorienlerade. På den internationella marknaden har flera amerikanska företag nått slora framgångar med stan­dardiserade program för bl.a. ordbehandUng, kalkylering, administrativa mliner och CAD (Computer Aided Design). Med få undantag har svenska programvamföreiag hitlills inle nåll framgångar på marknader utanför Norden. Ullandsförsäljningen är i dagslägel mindre än 100 milj. kr.

Alt svensk industri är svagt represenierad inom vissa vamgmpper är i och för sig inle etl problem. Delta är en följd av all Sverige i så hög grad lar del i den inlernationella handeln. Inom informationsteknologin kan dock

Skr. 1984/85:218

14

detla leda lill vissa speciella svårigheler i utvecklingsarbelel. För ulveck­lingen av mer komplexa produkter är nämligen en nära koppling mellan kund och leverantör ofta en viktig förutsättning. Inom försvarei finns flera exempel. Produktutvecklingen sker då som en interaktiv process. Ulländs­ka exempel på detta är den innovaiionsförmåga som förelagskoncenlra-lionerna ulanför San Francisco (Silicon Valley) och Boslon ("Roule 128") har hafl. Mol denna bakgrund är den svaga positionen på komponenlsidan elt problem. I övrigl motiverar betydelsen av kund-leverantörrelationer en noggrann bevakning av andelsförluster och analyser av den betydelse som dylika relalioner - eller andra slag av organisalionsnormer för teknisk kompelens - har för ulvecklingen av olika informalionsteknologiska pro­dukter.

En siyrkefaklor är all svensk industri - och övrigl näringsliv och för­valtning - i så pass hög grad förmått att tillämpa informationsteknologin inom produklion och på konlor. Detta ligger i linje med en lång tradition inom svensk induslri alt ligga i främsla ledel då del gäller all ulnyllja nya lekniska och organisaloriska meloder i produklionen. Här bör nämnas betydelsen av atl svensk fackföreningsrörelse intagit en positiv inslällning till ny teknik. Dessulom har den solidariska lönepolitiken verkat som ett incitament.

Informationsteknologin innebär en slor utvecklingspotential för svensk induslri. Den nya tekniken ger möjligheter lill siarkt förbättrad kapilalra-lionalisering, ökad flexibUitei, bättre kvalilel och slörre kundanpassning av produklerna. Ell slörre innehåll av tjänster - eller programvara - i produkterna innebär en tillväxt genom större förädlingsvärde.

En bedömning som görs i så gott som samtiiga industriländer är att FoU-insatserna är av strategisk betydelse inom informationsteknologin. Olika bedömare betonar också betydelsen av en effektiv konkurrens, skalfördelar, stor hemmamarknad, marknadsföringen och kullureUa fakto­rer. Men FoU-insalserna ulpekas som den vikligasle konkurrensfaktorn så länge som den tekniska utvecklingen fortgår i så snabb takt. Delta faklum återspeglas av de slora industripolitiska program som USA, Japan, EG och flera OECD-länder driver. För etl litet land som Sverige är del omöjligl alt göra insatser av samma bredd som de stora industriländerna. Därför är det av särskilt slor vikl all samordna och effekiivt utnyttja FoU-resurserna.

Sammanfattningsvis leder del jag här har anfört lill slulsalsen alt infor­mationsteknologin är etl av de viktigaste industripoliliska områdena det närmasle decenniet.

Skr. 1984/85:218

15

3   Statens roll för en positiv utveckling

Som framgått av min tidigare redogörelse är informationsteknologins framväxt förenad med genomgripande konsekvenser för en modern indu­strination som Sverige. Del finns således slarka skäl all söka ulforma en politik som gör atl landet lika framgångsrikt som i tidigare skeden av teknisk utveckling kan dra nytta av den fas som nu inletts. Dagens situa­tion skiljer sig delvis från lidigare genom den medvetenhet med vilken många länder satsar på att industrieUt exploatera den nya teknologin.

Informationsteknologin är av sådan betydelse all dess framgångsrika tiUämpning är avgörande för svensk industris utveckling. I Västeuropa finns i vida kretsar en oro för atl Amerikas Förenta Stater och Japan skall utöka sitl försprång tekniskt och kommersiellt. Under de senasle åren har därför många länder intensifierat de slalliga insatserna på området. Situa­tionen har karaktären av industripolitisk kapprustning.

Sverige har hillills väl följl med i utveckhngen. Denna vår ger regeringen en samlad redovisning av sina ålgärder och insatser. För all klargöra sambandet mellan redovisningens olika delar, väljer jag all belysa statens roll i tre skilda perspekliv.

Det första och bredaste perspektivet berör flertalet svenskar, som i många former och stfualioner kommer all möla den nya teknologin. 1 statens ansvar för den gmndläggande utbildningen måsle även ingå uppgif­ten all ge slora grupper elementära kunskaper om informationsteknologins basfunklioner och systemstrukturer saml orienlering om teknologins möj­ligheter och begränsningar. Delta perspekliv är utgångspunkten för de salsningar inom områdel som görs inom gmndskolan, gymnasieskolan och arbelsmarknadsulbildningen.

Det andra perspektivet berör näringspolitiken. Här har informationstek­nologin redan en avgörande betydelse för effektivtfelen i etl flertal bran­scher. Betydelsen synes dessutom öka. Det torde därför vara nödvändigt att många erhåller utbildning om de nya informalionsteknologiska hjälpme­del, som erbjuder nya möjligheter att rationaUsera verksamheterna i skUda näringsgrenar. Inte endasl de nytilllrädande årskullama bör få utbildning utan även de grupper som sedan flera år är yrkesverksamma. Den yrkesin­riklade arbetsmarknadsulbildningen är motiverad av denna uppfattning. I detla näringspolitiska perspektiv ingår även de brett verkande ålgärder för atl stimulera forskning om och utveckling av informationsteknologins an­vändning, för vilka STU har ansvar. Ålgärder för att regionatf sprida den nya lekniken har jag redan lagil upp i regeringens proposiiion Regional utveckling och uljämning (prop. 1984/85:115).

Till denna bild hör också att den statliga förvaltningen uppvisar stora likheter med den privala tjänstesektorn när del gäller förutsättningar atl effektivisera  verksamheten  med  hjälp av t.ex.  konlorsinformalions-

Skr. 1984/85:218

16

system. Slalens förmåga all upplräda som stor, kompetent och krävande kund kan ha avgörande betydelse för situationen på den svenska markna­den och därmed för dess övriga kunder och inhemska leveranlörer.

Det tredje och snävaste perspeklivel jag vill anlägga handlar om den egenlliga informalionsteknologiinduslrin i Sverige. Denna är redan i pro­duktionsvärde och anlal sysselsatta i samma slorleksordning som vissa av de s.k. basnäringarna och tillväxer lill skillnad från dessa snabbi. Den framslår som typfallet för modern högteknologisk induslri och har infriat förhoppningarna som knyts lill sådan. Den ägnas speciell uppmärksamhel i regeringens poUtik för induslriell förnyelse och tillväxt. Den dynamiska utvecklingen av teknologin och den snabbt expanderande och föränderliga inlernalionella marknaden gör del angeläget all fortlöpande söka effeklivi­sera insatserna. I del följande kommer jag därför alt särskilt behandla specialistutbildning, grundläggande och lillämpad forskning, utveckling saml teknikupphandling. Effekliviseringen bör utformas så atl möjligheter till samarbete med länder inom Norden och inom EG las till vara.

Uiöver de induslripoliliska moiiven finns beredskapsskäl för ett hand­lingsprogram. En rad samhällsfunktioner kommer i framliden alt vara beroende av informalionsteknologiska hjälpmedel. Del åvilar statsmak­terna all sörja för all de viktigaste funktionerna kan upprätthåUas i krislä­gen, som begränsar vår möjlighet alt importera komponenter och syslem. Della medför atl svensk induslri måsle ha resurser och kompelens alt efter någon tid för omstäUning ersälta import av kritisk belydelse med egen tillverkning.

Svensk induslri och näringsliv i övrigl har på många avsntft hitintills väl följl med i ulvecklingen, även om det finns områden där svensk induslri inle alls eller i ringa grad är representerad. Till slörre delen är detta ell resutfal av enskilda förelags dynamik och utvecklingsförmåga. Staten har emellertid hafl en väsentlig roll. Jag bedömer all slalliga insalser även framgenl kommer all vara av belydelse för informationsteknologins ut­veckUng och spridning. Skälen därtill är flera.

Forskning och utbildning är avgörande konkurrensfaktorer i en så snabbt lekniskl föränderlig bransch som informalionsteknologiinduslrin. Staten har ansvarei för huvuddelen av forskning och utbildning och har därigenom redan i utgångsläget en ulomordenlligl viklig funkiion.

Sverige är ell litet land med relativt sell små utvecklingsresurser. Kra­ven på atl disponera dessa resurser på effektivast möjliga sätl är därför slörre än i många andra länder. Staten kan enligt min mening ulföra väsenlliga samordnande funklioner.

Vissa kaiegorier av förelag, t.ex. småföretag, förelag i stödområden eller företag ulan särskild leknisk expertis kan av olika icke-ekonomiska skäl komma att underulnyllja den nya lekniken. Induslri- och regionalpoli­tiken bör i sådana fall genom t. ex. rådgivnings- och konsultinsatser minska hindren atl effekiivt använda informationsteknologin.

Skr. 1984/85:218

17

På det internationella planel är det informalionsteknologiska omrädet redan i dag i det poliliska blickfånget. Förekomsten av tekniska standards, konkurrensregleringar, slalliga monopol och handelsrestriktioner är exem­pel pä detta.

Sverige bör därför verka för att ingrepp som snedvrider handeln på informalionsleknologiområdet reduceras och verka för en harmonisering av standards. Andra länders avskaffande av monopol bör ägnas uppmärk­samhet. Hänsyn lill inlernalionella samarbelsslrävanden och flexibilitet bör utmärka de svenska slatliga insatserna.

Innan jag gär in på min redovisning av planeringen av informationslek-nologiprogrammet villjag någol beröra den strategi somjag förordar i fråga om alt främja den svenska informalionsleknologiinduslrin.

Ur andra länders informationsleknologiprogram kan man särskilja ell antal olika utvecklingsstrategier.

Den f.n. vanligasle strategin är att skapa slora program för stöd lill främsl induslriell FoU. Exempel på denna är de Europeiska Gemenskaper­nas (EG) s. k. ESPRIT-program och del brittiska s. k. Alvey-programmel. Motsvarigheter finns i ett flertal OECD-länder. Som nämnts fokuseras dessa program oftast på några utvalda nyckeltekniker. De bygger vidare lill stor del på en samfinansiering av projekt mellan siat och induslri. Dylika stora FoU-program kan ha en avsevärd positiv effekl, även om del ännu är för tidigt att ulvärdera resultat för olika länder. För svenskl vidkommande anserjag all Sverige som etl mindre land måsle koncentrera insatserna lill ett smalare program eflersom del inle är möjligt atl avsälla resurser som krävs för en bred satsning.

Ell andra slag av insalser är ekonomiska stimulanser för vissa teknikom­råden och företagskategorier. Flera länder har särskilda slimulansprogram för l.ex. dalorbaserad konstruktion och produktion eller småföretags da­toranvändning. I utlandet finns också branschstöd inom informationstek­nologin. Jag har ocksä föreslagit, i nyss nämnda proposition om Regional utveckling och uljämning (prop. 1984/85: 115), att vissa regionalpoUtiska medel skall disponeras för all främja användningen av ny leknik i regional­poliliskt prioriterade områden.

Etl iredje slag av slalliga ålgärder i andra länder är alt med olika former av protektionistiska medel skydda inhemsk induslri. Denna politik har bl.a. tagil sig uttryck i subventioner lill vissa storföretag - "nationella flaggskepp" - saml lekniska handelshinder och styrd offentiig upphand­ling. Sådana ålgärder slrider mol frihandelns principer. Erfarenheterna visar dessutom alt de ibland motverkar silt syfte. Den på della sätt skyd­dade induslrin blir inte intemationelll konkurrenskraftig. Del finns med andra ord dubbla skäl alt vaka över atl de svenska medlen för att stimulera informationsteknologin inle får karaklären av protektionistiska skyddsåt­gärder. 1 detta sammanhang villjag också erinra om den svenska principen atl låla kostnadseffektivitet vara styrande för den offentliga upphandling-2   Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 218

Skr. 1984/85:218

18

en. Denna princip ingår som en del av svenska åtaganden för främjandet av fri handel. Den har också en positiv industripolitisk effekl. Genom att svenska företag inte favoriseras ulan får konkurrera med utländska förelag vid svensk offenllig upphandling stärks på lång sikt deras internationella konkurrenskraft.

Den fjärde strategi jag här viU la upp är all använda den statUga seklorns resurser som en drivkraft för induslriell utveckling. Inom den statliga sektorn bedrivs en betydande FoU, Likaså är siaten en stor upphandlare av industriella varor och Ijänsler, En förbättrad samordning av de statliga ulbildnings- och FoU-resurserna kan enligt min mening ge en väsentlig industripolitisk effekl. Jag vill därför förorda denna strategi som huvud­linje för fortsättningen av del informalionsteknologiska programmei. Del är särskilt inom televerkel, försvarei och delar av den civila statsförvalt­ningen som informationsleknologiskt intressant verksamhet bedrivs.

Jag skall i del följande närmare redogöra för min principiella syn på den induslripoliliska betydelsen av en effektivare samverkan i den statiiga sektorn.

Den statiiga sektorn är en belydande användare av informationstekno­logi. Bl, a, kan nämnas att statliga verk och myndigheler år 1983 köpte datomtmstning för 1,1 miljard kronor. Staten är också producent av elek-Ironikvaror; särskilt då televerkel och affärsverket FFV, Forskning och utveckling på områdel ulförs vid universitet och högskolor och inom olika seklorsorgan.

Den effekiivisering av insalser på informalionsleknologiområdet, vilken jag avser all iniliera, presenlerar jag här under mbrikerna teknikupphand­ling, utveckling, forskning och utbildning. Jag väljer denna presentations­ordning, för alt åskådliggöra hur insatserna är kopplade lill varandra och kräver successivt allt längre tidsperioder innan åtgärderna resulterar i postfiva effekler ledande mol del uppslällda målel, en livskraftig svensk informationsteknologiindustri,

Teknikupphandling. Teknikupphandling innebär en anskaffning av ma­skin- eller programvara där elt betydande moment av teknikutveckling ingår. Produkten är vid beslutstillfällel inte färdigutvecklad, I dagslägel har STU och slatskonlorel regeringens uppdrag alt verka för teknikupphand­ling på dataområdet. Inom ramen för mikroeleklronikprogrammel finns ell programråd för samordnad teknikupphandling på komponenlområdel. En­ligt min mening finns skäl all överväga en breddning av samverkansfunk­tionen tUl ell vidare fält inom informalionsleknologiområdet.

Utveckling. För atl i så hög grad som möjligt få ett ralionellt ulnyttjande av knappa nationella resurser fordras en ökad samverkan mellan stal och näringsliv. Jag skall nämna områden där en sådan samverkan ter sig särskilt önskvärd. MiUtära upphandlingar innehåller numera en alll större del av informalionsleknologisk utveckling. Del är angelägel all de erfaren­heler som induslrin vinner vid genomförandel av sådana projekl också

Skr. 1984/85:218

19

utnyttjas på den civUa marknaden. Här kan nämnas de arbetsformer som tillämpas vid upphandlingen av stridsflygplanet JAS och den ökning av den civila produktion som skell vid Volvo Flygmotor och Saab-Scanias Flyg­division.

Vidare har samverkan meUan högskolor och näringsUv under de senaste åren ökal väsenlligl. Delta gäller inte minst samarbelel mellan tekniska högskolor och elektronikindustri. Erfarenheter från andra länder har visat på all närhet lill framsiående högskoleforskning har hafl slor belydelse för elektronikindustrins utveckling. Det är angeläget att utnyttja möjligheter till samordnade utvecklingsinsatser. Dessa kan gälla produktulveckling, standardisering av systembyggnadsprinciper, genomförandel av slörre projekt samt ulförande av referensprojekt och demonslralionsanläggning­ar.

En effektiviserad samverkan i utvecklingsarbetet kan ge:

-

samordning av gemensamma avnämarkrav,

-

ökad användarkompetens,

-

ökad helhetssyn, dvs. atl olika funktionella systemkrav hos seklororgan och näringsliv kan integreras,

-

bälire ulnyttjande av erfarenheler och resurser,

-

synergieffekler,

-

kortare ledtider mellan idé och kommersieU produkt,

-

en gemensam kunskapsbas.

Forskning. En belydande del av den informalionsteknologiska forsk­ningen bedrivs som seklorforskning. Denna har bl.a. fördelen all ha en nära koppling till specifika avnämare. När det gäller etl område med myckel bred lillämpning finns också nackdelar med seklorforskningen. Den kan leda till alt resurserna i alltför hög grad splittras, all vikliga områden inte behandlas eUer tiU onödigl dubbelarbete. I STU:s, UHÄ:s och ASF:s programunderlag har en gmndlig invenlering av pågående forsknings- och utredningsprojekt inom den statiiga seklorn gjorls. Denna visar på ell behov av förstärkt samordning. Samordningsbehovet har ock­så lagits upp av flera remissinstanser, bl.a. riksrevisionsverkei. En stärkt samordning av de sektoriella ft)rskningsresurserna är särskilt viklig för elt litel land som Sverige. Till denna fråga återkommer jag i del följande.

Ser man på FoU-verksamhelen inom induslrin kan konstateras all få svenska företag kan basera sin konkurrenskraft på unik kompetens inom någon grundteknik. Svensk industri måsle därför i försia hand basera sin konkurrenskrafi på kompetens att tillämpa ny leknik och att integrera denna i syslem. Den hittillsvarande spridningen av informationsteknologi ger vid handen atl svensk induslri i detla avseende har varil framgångsrik. För detla lalar också del faklum atl ulländska leverantörer av elektronik­produkter bedömer Sverige som en intressant lestmarknad.

En hög nivå på forskning

Skr. 1984/85:218

20

informationsteknologins användning. Den ger ocksä Sverige möjlighet att delta i det internationella velenskapliga utbytet och den höjer kvaliteten på utbildningen.

UtbUdning. En förutsättning för teknisk utveckling är god tillgång på teknisk kompelens. Informationsteknologins utveckling kräver slora inve­sleringar i kompetens och kunnande. Dessa fordras både för atl höja nivån pä FoU-arbetel och för atl klara omställningar från gammal lill ny leknik. Informationsteknologin är en utpräglat kunskapsintensiv seklor, dvs. atl kunskap relativt setl är ett vikligare konkurrensmedel än lillgång på och låga kosinader för arbetskraft, råvaror och kapital. En hög kunskapsnivå är därför en förutsättning för informationsteknologins utveckling.

Jag skall här ge min syn på den roll som staten har när det gäller att tillgodose behovet av leknisk kompelens inom informalionsleknologiom­rådet.

Utbildningssystemets uppgifl är i delta sammanhang dels atl ge den enskilde en sådan kunskap om informationsteknologin atl denne kan an­vända den i sin yrkesutövning och bedöma dess konsekvenser, dels alt ge industri och övrigl näringsliv lillräcklig lillgång på personal med lämplig leknisk kompelens.

Den informalionsteknologiska ulvecklingen släller särskilda krav pä de lekniska högskolorna. Dessa måsle kunna anpassa kursinnehållet till tek­nikutvecklingen och dimensionera ulbildningen så atl ell lillräckligl antal kvaliflcerade lekniker inom efterfrågade specialområden utexamineras. Flera akluella undersökningar har konslalerat atl det f. n. råder en besvä­rande brist på sådana tekniker, särskilt inom informalionsleknologiområ­det. Utbildningen vid de tekniska högskolorna förmår i nulägel inle tillgo­dose behovel, vilket är ell allvarligt problem. Flera remissinslanser har lagit upp frågan. Regeringen har nyligen getl Ingenjörsvelenskapsakademi­en (IVA) i uppdrag atl analysera leknikerbristen. IVA skall också belysa den näraliggande frågan om hur den tekniska kompeiensen skall upprätt­håUas vid högskolorna. På flera håll har så många lärare slutat - bl.a. pä grund av löneklyflan mellan högskola och induslri - all kvalilelen pä undervisningen blivil svår all upprätthålla.

Den specialiserade ulbildningen inom informalionsteknologiska delom­råden vid högskolor och universitet är nödvändig för all bygga upp specia­listkompetens. Det är emellertid också väsenlligl alt informationsteknolo­gin integreras i utbildningar som inte primärl gäller delta område. Informa­tionsteknologin har karaktären av universell teknik som de allra flesta på etl eller annat säll kommer alt beröras av. En bred allmänbildning i dessa frågor är därför en viktig beståndsdel i den informalionsteknologiska infra­stmkturen. Jag ser det sålunda som angeläget alt strävandena att behandla exempelvis datoriseringen intensifieras i olika utbildningar. Della gäller alla delar av utbildningssystemet; grundskola, gymnasium, högskolor och universitet men också arbetsmarknadsutbildning och andra slag av yrkes­utbildning.

Skr. 1984/85:218

21

De företag som är avnämare till informalionsteknologiinduslrin behöver ha en god kunskap om den nya tekniken för a» rält kunna utnyttja den. Brist på sådan kunskap kan utgöra en flaskhals för elektronikföretag med en tekniskl färdigutvecklad produkl. Marknadsintroduktionen kan då komma atl kräva mycket slora resurser. Sverige är en liten marknad i inlernationell jämförelse. Denna nackdel kan i viss mån kompenseras genom att spridningen av ny teknik går fort. En hemmamarknad med hög bildningsnivå och god förtrogenhet med den nya lekniken kan ge svensk induslri en konkurtensfördel. Särskilt betydelsefull kan en sådan bli för mindre och medelstora företag, som har begränsade möjligheter atl ansläl­la egna specialister.

Slutligen bör åler framhållas alt de statliga insatserna för informations­teknologin måsle spänna över elt brett fält. I internationella organ kommer frågor om informationsteknologi allt oftare upp. De gäller bl.a. lekniska standards och tekniska handelshinder. Inom ramen för OECD pågår arbete med atl identifiera handelshinder inom högleknologiska områden. Från amerikanskt håll framförs krav på reduklion, bilateralt och multilateralt, av handelshindren på det informalionsteknologiska områdel. Oro har vid flera tillfällen uttalats för all kapprustningen på dataområdet skall leda till protektionism.

Telekommunikationsområdet har en fundamental belydelse för informa­tionsteknologin i egenskap av leverantör och användare. Väl ulbyggda telekommunikationer baserade på ny leknik är också en väsenllig del av informationsteknologins infraslruklur. F.n. pågår en snabb utveckling bl. a. genom digitaliseringen av telenätet och den ökade användningen av satellitkommunikation.

Jag övergår nu lill en redovisning av planeringen av elt svenskt informa­tionsleknologiprogram .

4    Redovisning av planeringen av ett svenskt informationsteknologi­program

Del underlag som myndigheiema har ularbelal visar all under budgel­åren 1984/85 och 1986/87 har beslutals eller planerats insatser om ca 1,17 resp. 1,34 miljarder kronor för insalser som befrämjar informalionstekno-logiulvecklingen.

Innan jag går in på mina överväganden villjag mycket kort redogöra för de övergripande synpunkter som har lämnals av myndigheler, näringsliv och organisaiioner i samband med remissbehandlingen av underlaget.

Remissinstanserna

Det finns en samstämmig syn atl ulvecklingen inom informationstekno-logiomrädet är av cenlral belydelse för hela samhällsutvecklingen. Denna

Skr. 1984/85:218

22

uppfattning framförs av företrädare för näringslivet, fackliga intressen, kutfur, telekommunikationer och totalförsvaret.

Alla inslämmer i behovet av etl särskilt informationsleknologiprogram. Dock bör profilen för ell svenskl program vara någol annorlunda än för de utländska programmen. Vi bör inte "kopiera" de utländska programmen. Sverige kan, som litet land, ej självl svara för en avancerad forskning inom alla vikliga områden. Ell svenskt program bör därför ha som utgångspunki all värna om etl frill informalionsulbyle över gränserna. Samarbele med utiändska informationsteknologiprogram bör därför eftersträvas.

Enligt de flesta remissinstanserna utgör programunderlaget en god be­skrivning av läget i Sverige och en bra redogörelse för de insalser som görs i dag från statsmakternas sida. Del betonas dock av flera all underlaget inte utgör ett färdigt program. Ett sådanl bör utarbetas för alt kunna påbörjas under budgetårel 1986/87.

De insatser som i dag görs från statsmakternas sida bedöms såsom otillräckliga av flertalel. Av många förs vidare fram all eventuella nytUl-skott lill detta område bör kunna las genom omfördelningar från andra områden. Del saknas dock konkreta förslag lill sådana omfördelningar.

Så goll som alla önskar medverka i den fortsatta planeringen.[REDACTED_EFTERNAMN], Ingenjörsvetenskapsakademien och ASEA har föreslagit atl en högnivå-kommitté skall tillsättas för atl ularbela elt handlingsprogram.

Behoven av en uiökad utbildningskapacitet betonas av alla. Åtgärder efterlyses på alla nivåer, från specialistutbildning inom civUingenjörsut-bUdningen lill den yrkesinriktade arbelsmarknadsulbildningen. Vissa har ansell atl endasl specialistutbildningen bör ingå i elt informationsleknolo­giprogram.

Del konstaleras att behoven av FoU inom informalionsleknologiområ­det är likartade inom flera sektorer. Med anledning av detla efterlyses en samverkan över sektorgränserna.

En högre grad av profilering av forskningen vid högskolorna förordas. RRV exempelvis anser atl statsmakterna mer aklivi bör siödja vissa centra såsom elektronikcenlmm i Kista.

Beroendet av ulländsk teknologi berörs av många. Sverige bör ha en bälire handlingsberedskap för olika lyper av krissituationer. För vissa strategiska komponenter och syslem bör vi minska beroendet.

RRV anser alt statsförvaltningen aktivt bör användas som elt informa­tionsleknologiskt "försöksfält" och medel bör frigöras genom att äldre dalasystem avvecklas och de frigjorda medlen används för att utveckla nya system.

För min egen del villjag anföra följande.

Del framgår av remissbehandlingen atl informalionsleknologiområdet kommer alt ha stor betydelse under del kommande decenniet för såväl de oUka sektorerna inom siaten som för svenskl näringsliv. Programunderla­get visar också att del redan i dag görs omfallande insatser från staten för att befrämja utvecklingen.

Skr. 1984/85:218

23

Ell av de övergripande målen för regeringens arbele har de senasle åren varit all begränsa statsutgifterna. Därför har krävts atl nya åtaganden molsvaras av molsvarande minskningar inom andra områden.

En samstämmig uppfattning bland remissinslanserna är alt de medel som satsas från statens sida f. n. är otillräckliga för atl kunna motsvara de behov som finns. Som jag lidigare nämnl saknas dock förslag till hur evenluella nysatsningar skall finansieras. Detla är beklagligt. Del är dock en tvingande nödvändighet mol bakgmnd av del stalsfinansiella läge vi befinner oss i. Det hade alltså varil önskvärt att remissorganen, som kan väntas besitta kunskap om området, ger sin mening tillkänna även om prioriteringsfrågorna är svåra. Jag nolerar dock alt visst underlag för sådana bedömningar finns.

Avsiklen med remissbehandlingen av programunderlaget var all ge rege­ringen underlag för dels en bedömning om myndighelernas interna priorile­ring av informationsteknologin är rimlig och anpassad liU behoven, dels om programunderlaget var helläckande vad gäller redovisningen av slalens insalser inom informalionsleknologiområdet dels om balansen mellan blocken i programunderlaget är välavvägd. Jag tvingas tyvärr konslalera atl av dessa frågor ger remissbehandlingen endasl underiag för all bedöma den andra frågan. Programunderlaget ulgör elt bra underlag för bedömning av de insalser som görs från statsmakternas sida för atl främja en positiv utveckling inom informalionsleknologiområdet. I fråga om balansen mel­lan insatserna inom de olika blocken finns endasl ell ringa underlag för alt bedöma om denna är väl avvägd. Det finns dock etl entydigt stöd för att utbildningsområdet under de kommande åren bör priorileras högl. Speci­ellt gäller detla högskoleutbildningen. I fråga om myndigheternas interna prioritering av områdel saknas underiag för alt göra en bedömning.

Med utgångspunkt i programunderlaget och remissbehandlingen gör jag den bedömningen atl del f. n. ej finns lillräckligl underlag för all nu lägga fast ell informationsleknologiprogram. Jag anser del dock angelägel all ett sådant utarbetas. Med hänsyn till alt såväl programunderlag som remissbe­handlingen lämnat etl antal cenirala frågor obesvarade får arbelel med dessa drivas vidare inom regeringskansliet.

På elektronikkomponenlområdel har Sveriges beroende av ullandel alll sedan halvledarteknologins genombrott varil myckel stort. Detta utgjorde under många år inte någol slörre problem. Svenska systemleverantörer hade på världsmarknaden tUlgång liU standardkomponenter varmed kon­kurtenskraftiga systemprodukter kunde konstmeras och tillverkas. 1 bör­jan på 1980-lalel framslod allt tydligare all ulvecklingen mot alllmer högin-tegrerade mikrokretsar tUlsammans med de snabba framstegen på områdel datorstödd konsimktion, skulle leda till all för speciella ändamål "skräd­darsydda" (kundanpassade) komponenter skulle möjliggöra effeklivare systemlösningar. Stora syslem skulle kunna realiseras i ett fåtal mikrokret­sar på så säll att systemlösningen konstmerades direkl in i dessa kretsar.

Skr. 1984/85:218

24

Med andra ord skulle systemkonstruktionen till slor del bestå av konstruk­tion av kundanpassade mikrokretsar och tillverkningen av systemet skulle till stor del beslå av tillverkning av mikrokretsar. Mol bakgrund av dessa utvecklingstendenser och mol bakgrunden av vår relativt sett mycket blygsamma inhemska mikrokretstillverkning saml de embargotendenser som började framträda beiräffande högteknologi, framstod det som myc­ket angeläget, atl snarasl vidta kraftfulla ålgärder pä mikroeleklronikområ-det för atl söka förhindra all vär framlida systembyggnadsförmåga skulle undergrävas. Mikroelektronikprogrammet (prop. 1983/84:8, NU; ll, rskr 130) framstod således som en nödvändig strategisk satsning.

När det gäller slalens insatser för forskning och teknisk utveckling inom övriga delar av informalionsteknologiprogrammel är lägel någol annorlun­da. Svensk industris främsta möjligheter inom informalionsleknologiområ­det ligger enligt min mening inom systemteknik och användningen av informationsteknologi i andra näringsgrenar. Som har framgått av min tidigare redogörelse har vi inom dessa områden i dag en internationellt setl bättre ställning. Detta leder till atl vi har längre lid för alt planera åtgärder­na.

Informationsteknologin är ell område som kommer alt få stor belydelse för såväl svensk induslri som samhällel i övrigl. Detta framgår av min lidigare redogörelse och motiverar elt särskUt handlingsprogram.

Ett handlingsprogram bör därför ulformas för budgelåren 1986/87-1989/90. Del försia av de fyra åren bör därvid betraktas som upptakten lill ett ireårigl program. Planeringen för delta treåriga program sammanfaller därvid med planeringen inom del forskningspoliliska området i stort.

Jag har för avsikt atl under del kommande budgeiårei ta inilialiv lill all etl handlingsprogram ularbelas. Därvid bör förelrädare för näringslivel och de fackliga organisalionerna inbjudas lill elt samråd.

Programmei bör vara indelat i samma områden som gällde för mikro­eleklronikprogrammel nämligen 

I. 

Utbildning, 2. Grundforskning, 3. Till-lämpad forskning och 4. Industriell utveckling.

Jag har lidigare vid etl flertal tillfällen berört all en sektorövergripande bedömning av slalens insatser krävs för all den största gemensamma nyttan skall uppnås lill minsta koslnad. Jag avser nu all beröra detta någol ytteriigare.

Innan jag går närmare in på detla vill jag emellertid redovisa vad ÖB, televerket, statskontoret och RRV har ansell om den ordning som gäller i dag.

ÖB anser bl.a. alt informalionsleknologiprogrammel bör koordinera olika parters iniressen och insalser till gemensam nylla och identifiera och strukturera kompetens- och tillämpningsområden på ell sätl som underlät­tar formulerandet av projekt/satsningar, vars resultat är värdefulla för många intressenter. Den strategi som elt nationellt IT-program måste gmndas på fömtsätter all man bl.a. bör penetrera samverksansformer mellan olika parter/sektorer med gemensamma intressen på IT-områdel i

Skr. 1984/85:218

25

syfte att underiätta och utvidga kontakter som kan påverka gemensam upphandling, gemensam teknikupphandling eller sådana gemensamma FoU-salsningar som kan vara av belydelse för de båda föregående upp-handlingsaklivileterna. ÖB anser atl del föreligger behov av närmare kon­lakler mellan å ena sidan slalliga verk och myndigheler (FMV, SJ, telever­kel, m. fl.) och å andra sidan SIND och STU. Konlaklerna bör syfta lill att kartlägga möjligheter av gemensamma aktiviteter (FoU och anskaffnings­planer) och gemensamma leknikupphandlingsprojekl inom nationellt bely­delsefulla områden.

Televerket har i sill remissvar redovisal FoU-behov för de närmaste fem åren om ca 680 milj. kr. Verket är berell alt inom sina ramar finansiera en del av della, men önskar medfinansiering från flera källor.

Statskontoret har berört den splittrade beredningen av datafrågor mellan olika departemenl och myndigheler.

RRV anser atl nya organisatoriska former bör prövas i samband med IT-programmet för att uppnå en sektorövergripande bedömning. Det nyin­rättade programrådet för induslriell utveckling inom mikroelektroniken anses vara en i sammanhanget intressant form för programmet. I program­rådel ingår verkscheferna för STU, televerket, ÖEF och FMV. Dessa myndigheler bidrar med medel för alt genomföra etl induslriellt utveck­lingsprogram inom mikroelektroniken (ca 150 milj.kr.). Däruiöver till­skjuter induslrin lika myckel. Arbetsformen är teknikuphandling och kol­lekliv forskning. Verkschefernas uppgifl är att ideniifiera de utvecklings-element som förenar de skilda sektorinlressena. Erfarenhelerna av del hillillsvarande arbetet är goda.

För min egen del villjag framhålla all behoven inom olika seklorer inom staten ofta är sammanfallande sinsemellan och med näringslivels behov. Jag finner del angelägel alt olika aktörer i induslri och offenllig sektor aktivt söker identifiera insalser av gemensaml inlresse och samverkar vid dessas genomförande. Detta för atl hushålla med våra begränsade resurser för utveckling.

Slalens behov av att upphandla informationsteknologiska hjälpmedel till förvaltningen bör utnyttjas även i industripolitiskt syfte. Ett samordnat, kompelenl uppträdande från staten som dominerande och krävande kund på hemmamarknaden kan ge ulvecklingsinctfament av stor betydelse.

Jag finner det angelägel att de organisaloriska formerna för genomföran­de av handlingsprogrammel noga övervägs. Programrådel för induslriell utveckling inom mikroelektroniken är enligt min mening en intressant form som kan övervägas. Del bör dock betonas all programrådel utgör en form som har samlal den slatliga parten i en organisalion. Den slalliga sidan ulgörs dock ibland av såväl kravslällare som leverantör.

Jag avser all i del följande lämna en redovisning av nuvarande insalser, problem och behov inom informalionsleknologiområdet inom försvars­makten, telekommunikationssektorn, högskole- och forskningssystemet.

Skr. 1984/85:218

26

gymnasieskolan, arbetsmarknadsulbildningen, arbelsmiljöområdet, de in­dustripoliliska organen samt inom den civUa statsförvaltningen. Jag har samrått med chefen för utbildningsdepartementet beträffande avsnitten 5.1,5.2 och 6, med chefen för försvarsdepartementet beiräffande avsnittet

7.1,

med chefen för kommunikalionsdepartementel beiräffande avsnill

7.2,

med chefen för civildepartementet beträffande avsnitt 7.3 och med chefen för arbelsmarknadsdeparlemenlel beiräffande avsnillen 5.3 och 7.5

5   Utbildning

5.1 Högskoleutbildningen

Med utgångspunkt i de förslag som har lagts fram av universiteis- och högskoleämbetet (UHÄ) rörande högskoleutbildning inom informalions­leknologiområdet vill jag nu redovisa de rikllinjer efler vilka utbildning inom detla område byggs ul. Jag har beiräffande della avsnitt samråll med chefen för ulbildningsdepartemenlel.

När det gäUer högskoleutbildningen budgelåret 1985/86 innebär UHÄ:s förslag i korthet atl anlalel nybörjarplatser ökas på civilingenjörslinjerna (-1- 200), på datavetenskapliga linjen (-1- 30) och på de lokala linjerna (-H 375). Vidare föreslås en ökning med 25 platser på syslemveienskapliga linjen. UHÄ pekar också på vikten av atl alla tekniska utbildningar får större inslag av informationsteknologi.

För budgelåret 1986/87 föreslår UHÄ en mindre ökning av anlalel ny­börjarplatser, 50 på civilingenjörslinjerna och 150 på lokala linjer. Kostna­derna beräknas lill ca 50 milj. kr. exkl. lokaler och ulrustning.

Flertalet remissinstanser betonar utbildningens cenirala roll när det gäl­ler all utveckla informalionsleknologiområdet. Del råder slor enighel om behovet av fler utbildningsplatser. Riksrevisionsverkei, de tekniska hög­skoloma (molsvarande). Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA), ASEA m.fl. framhåller också betydelsen av hög kvalitet i utbildningen. Andra frågor som las upp av remissinslanserna är behovel av fortbildning av redan yrkesverksamma och svårigheten att rekrytera lärare lill leknisk utbildning.

I 1985 års budgelproposition (prop. 1984/85:100 bil. 10 s. 269) ges en kortfattad översiki över omfattningen av nuvarande informalionsleknolo-giulbildning. Av denna framgår all antalet nybörjarplatser i civUingenjörs-ulbildningen inom delta område är närmare 1 800, dvs. närmare hälften av det lolala antalet nyböijarplalser. Ökningen har varil ca 50% under de senaste fyra åren. Informationsleknologiutbildning förekommer även inom det matematisk-naturvetenskapliga området (ca 250 nybörjarplatser) och på lokala linjer (ca 400 nybörjarplatser).

För näsla budgetår har regeringen i prop. 1984/85:100 bil. 10 - i huvud­saklig överensstämmelse med UHÄ:s förslag - föreslagil en fortsalt kraf-

Skr. 1984/85:218

27

lig ulbyggnad av utbildningen inom området, nämligen ca 230 nya platser på civilingenjörslinjerna och 30 platser på dalavelenskapliga linjen. Även när del gäller lokala linjer planeras en ökning av anlalel nybörjarplatser.

Den långsikliga kunskapsuppbyggnaden inom informalionsleknologiom­rådet är - som elt slort anlal remissinstanser har strukit under - viktig. Del är därför naluriigt atl utbildning och forskning spelar en central roll i elt informationsleknologiprogram. Del finns emellerlid vissa problem för­enade med en fortsalt expansion av utbildningen inom områdel. Delta gäller i synnerhet civUingenjörsulbildningen.

Den brisl på teknisk personal som f. n. föreligger inom informalionslek­nologiområdet, har vuxit fram myckel snabbi. Del finns bara begränsade möjligheter atl inom de reguljära prognos- och planeringsarbetets ram fömtse en så markant och snabb ökning av behovet av ulbildade, eflersom leknikerbehovet nära hänger samman med förändringarna i indusirins konjunkturläge.

När del gäller del långsikliga behovet saknas i stort sell mera helläckan­de prognoser. Regeringen uppdrog därför i december 1984 åt IVA alt kartlägga behovel av ålgärder för alt säkerstäUa tillgången på kvalificerade lekniker och all utreda i vilken utsträckning företagens ökade personal­efterfrågan är ell ullryck för en permanent förändring. IVA kommer vidare all undersöka vilka krav och vilka kompetenser som företagen kan fömtse liksom behovel av ingenjörer och lekniker på olika nivåer. Som framgår av prop. 1984/85:100 bil. 10 s. 265 behövs del ell långsiktigt planeringsunder­lag också när del gäller olika typer av civUingenjörsulbUdning. Jag har utgått från alt UHÄ kommer att presenlera ell sådanl i sin nästa anslags­framställning.

Elt särskilt problem är avvägningen mellan behovel av utbildning inom informalionsleknologiområdet och behovet av annan högskoleulbildning. Jag avser härmed både olika typer av teknisk utbildning och utbildning riklad mot t. ex. den offentliga sekiom.

Del är också en avvägningsfråga hur stora resurser som skall satsas på kvalilelsförslärkningar i högskoleulbildning jämfört med fler utbildnings­platser. Men hänsyn lill den stora efterfrågan på ingenjörer och tekniker som f.n. föreligger har regeringen i detla läge ansell del vara vikligasl alt öka anlalet nybörjarplatser. I sammanhanget bör beaklas alt civilingen­jörsutbildningen vid internationeUa jämförelser har visat sig vara av god kvalitet.

Riksdagen har nyligen behandlat frågan om resursliUskoll till de lek­niska högskolorna. Utbildningsulskotlel (UbU 1984/85:25) har därvid utta­lat alt ökade resurser behövs för såväl anslaget Utbildning för tekniska yrken som anslagen Tekniska fakullelerna och Inredning och ulrustning av lokalerna vid högskolor m. m. De exiraordinära insatserna bör göras redan för läsåret 1985/86. Det bör enligt utskotlel ankomma på regeringen all lägga fram förslag på tilläggsbudget för nästa läsår.

Skr. 1984/85:218

28

Elt annat problem är genomströmningen. Jag ser med allvar på del förhållandet atl aUtför många avbryter sin tekniska utbildning i förtid, både i gymnasieskolan och i högskolan. Framför allt är den relativt låga genom­strömningen i civilingenjörsutbildningen oroande. Det pågår f. n. ett arbete inom UHÄ med ålgärder för att komma till rätta med hithörande problem. Jag har erfarii alt chefen för utbildningsdepartemenlel avser all i nästa budgelproposition återkomma lill frågan om examinationen i civilingen­jörsutbildningen.

1 detla sammanhang vill jag också beröra rekryleringen till leknisk utbildning. Fram lill år 1995 kommer anlalet 16-åringar atl sjunka med 11 %. Om antalet intagna på gymnasieskolans naturvetenskapliga och tek­niska linjer skall behållas oförändrai måsle andelen ungdomar som söker sig till sådan utbildning öka. Ett liknande resonemang gäller naturligtvis även högskoleulbildningen. Redan om sex år kommer anlalet 19-21-åring-ar atl ha minskal med ca 10%.

Del är givetvis min förhoppning all en ökad andel ungdomar, och i synnerhet flickor, kommer all välja naturvetenskaplig och leknisk utbild­ning. 1 regeringens proposition om kvinnornas villkor på arbeismarknaden (prop. 1984/85: 130) redovisades redan vidtagna åtgärder samt elt åtgärds­program för att bredda kvinnornas ulbildnings- och yrkesval. Avsikten är all det skall leda till att rekryteringsunderlaget för de lekniska utbildningar­na ökar.

Samiidigi görs målmedvetna salsningar i andra länder, t. ex. i Japan och Amerikas Förenta Slaler, för all öka andelen leknikulbildade i avsikl all stärka den induslriella konkurrensförmågan.

De lekniska högskolorna har svårt all rekrylera och behålla forskarstu­derande och lärare, bl.a. som en föjd av atl löneulvecklingen på den privala sidan har varit belydligl gynnsammare än på den offentliga. Enligt min mening är del nödvändigt att diskulera en bäitre marknadsanpassning av lärarlönerna. Del är också nödvändigl alt överväga hur personell kom­petens kan utnyttjas gemensamt för utbildningsväsendet och induslrin. Chefen för utbildningsdepartemenlel har därför nyligen tillkallal en arbels­grupp för all överväga vad som bör göras omedelbart för all underlätta den lekniska ulbildningens och forskningens försöijning med kvalificerade lä­rare och forskare.

Den krafiiga ökningen av anlalel studerande inom informalionsleknolo­giområdet har fört med sig en besvärlig lokalsituation vid flera högskoleen­heler. I första hand är det behovet av terminalarbetsplatser som varit etl problem. Jag vill här peka pä atl det f. n. pågår omfallande byggnadsarbe­len på flera orter lill förmån för ulbildningen inom informalionsleknolo­giområdet. Även satsningarna på ulmstning har varit belydande.

Mol bakgmnd av det slora behovel av utmstning inom dataområdet har forskningsrådsnämnden lålil ulföra en utredning med särskild tonvikt på möjligheterna all bygga upp datasyslem med lillräcklig kapacitet för den

Skr. 1984/85:218

29

avancerade forskningens behov. I ulredningen - Dalakraft för forskning­en; rapport 83: 13 - framhålls nödvändighelen av en snabb ulbyggnad av datainfrastmkturen vid universitet och högskolor.

Jag har mest uppehållit mig vid frågor rörande civilingenjörsutbildning. Jag vill också redovisa alt det pågår ett arbete med kortare teknisk utbild­ning och fortbildning och vidareulbildning inom informalionsleknologiom­rådet.

Regeringen gav i mars 1984 UHÄ i uppdrag atl utarbeta och redovisa förslag till kortare leknisk utbildning som bygger på gymnasieskolans tre-och fyraåriga linjer. UHÄ skall särskilt beakla del ulbildningsbehov som föreligger inom dala- och eleklronikområdel. Uppdragel kommer all redo­visas under höslen 1985. Chefen för utbildningsdepartementet avser all därefter återkomma till regeringen med förslag i denna fråga.

Ökad fortbildning och vidareutbildning för redan yrkesverksamma är en nödvändig och snabb väg för alt öka kompetensen inom informalionslek­nologiområdet. Som chefen för utbildningsdepartementet har berört i prop. 1984/85:95 om uppdragsutbildning bör det genom utnyttjande av förnyelsefonderna bli möjligt alt väsenlligl öka omfaltningen på denna lyp av UtbUdning för anställda.

Av vad jag nu har sagt framgår att stora salsningar pä informalionslek­nologiområdet har gjorts under senare år. Det pågår också elt arbele med all lösa olika problem som är förknippade med en fortsall ulbyggnad av informationsteknologiutbildningen. Syftet är att i ökad utsträckning kunna tiUgodose samhällels behov av kompetent personal.

Den övergripande synen på ulbildningens och forskningens roll och belydelse för den induslriella ulvecklingen är gemensam för flertalel re­missinstanser. Jag delar della synsält.

Vi befinner oss f.n. i en period som kännetecknas av ekonomisk åter­hållsamhet, etl ökat anlal ungdomsstuderande (ungdomspuckeln) i högsko­lan och krafiiga omstruktureringar mellan olika ulbildningsvägar. I en sådan situation är det viktigt all inle bara låta ulbildningspoliliska avvägan­den få avgöra vilka resurser som skall disponeras för den framlida informa-tionsteknologiulbildningen i högskolan. Enligt min mening bör man därför i större omfattning än tidigare sträva efter alt sälla in ulbildningen i ell industripolitiskt perspekliv.

Jag finner det angeläget atl den fortsatla planeringen av informalionslek-nologiprogrammel beaklar behovel av en helhetssyn på utbildning-indu-striulveckling bl. a. i vad avser resursplanering.

5.2 Gymnasieutbildningen

Jag avser alt i det följande någol beröra gymnasieutbildningen och de teknikcentra som inrättas i anslutning till vissa gymnasieskolor. Jag har även beträffande della avsnitt samrått med chefen för utbildningsdeparte­mentet.

Skr. 1984/85:218

30

Del är väsentiigt atl utbildning i informationsteknologi kommer in även i utbildningen på olika nivåer i gymnasieskolan. Det är också väsentligl att redan yrkesverksamma får möjligheter lill fortbildning och vidareutbild­ning inom området både genom del allmänna utbildningsväsendet och utbildning anordnad av förelag och organisaiioner.

Den induslriella utvecklingen har medfört ell ökal behov av ingenjörer och tekniker. För informalionsleknologiområdet är della behov särskilt accentuerat och har vuxit snabbi. Vad gäller gymnasieingenjörer har ul­bildningen också expanderat kraftigt under den senasle fem.årsperioden.

Gymnasieskolan

Undervisningen i datalära sker i årskurs 1 och är inlegrerad i samhälls­kunskap och matematik. På de linjer som saknar dessa ämnen ingår data­lära i arbetslivsorienlering och i linjens karaktärsämne. På den naturveten­skapliga linjen finns sedan flera år allernalivämnel dalakunskap, som omfattar totalt 8 veckolimmar i årskurserna 2 och 3 för ca 30% av eleverna på naturvetenskapliga linjen.

Datainslagen har också blivit större i gymnasieskolans olika special­kurser. Här finns flera utbildningar, oftast av påbyggnadskaraklär, som vänder sig mot yrken med informalionsleknologisk inrikining. Även på den gmndläggande nivån blir detta allt tydligare. En ny tvåårig sludieväg för handel och kontor föreslås i årets budgetproposition på försök få anordnas fr. o. m. läsåret 1985/86. Målel är alt skapa en yrkesutbildning för denna sektor som bäitre svarar mol de förändrade kraven i yrkeslivet. Ell nytt ämne - ADB och lerminalarbele - lillkommer därvid för alt garante­ra all ADB-tillämpningar snabbi förs in i ulbildningen.

Två Iredjedelar av landels gymnasieskolor har någon form av dalor-utmslning. I medeltal finns elt tjugotal arbetsplatser per skola. För gymna­sieskolan har sedan budgetåret 1981/82 utgått ett specieUt slalsbidrag för anskaffning av daiorer och viss annan elektronisk utmstning. Detta bidrag har ulgåll från teknikupphandUngsprojeklel "Dalorn i skolan". Fr.o.m. budgeiårei 1985/86 utgår under en fyraårsperiod etl särskilt statsbidrag på 15 milj. kr. per år för anskaffning av dalomlrustning och programvara. En fömtsättning för att statsbidraget skall utgå är att kommunerna under samma period satsar lika myckel. Totalt innebär detla för primärkommu­nernas del ell utmstningsbehov för ca 700 datasalar.

Fortbildningen av lärarna är ell viktigt led i ulbyggnaden av datorunder­visningen i gymnasieskolan. Den sammanlagda kostnaden för stat och kommun för fortbildning av lärare är i dag ca 25 milj. kr. om året. Häri ingår också utbUdningen av lärare som undervisar inom dalaområdet i den kommunala vuxenutbildningen.

Skr. 1984/85:218

31

Teknikcentra

Införandet av ny teknik är en industripolitisk fråga av stor betydelse för vårt lands näringsliv. Del är av stor betydelse att gymnasieskolan anordnar utbildning enligt läroplaner som moisvarar arbelsmarknadens behov. En fömlsätlning för alt en sådan fortlöpande anpassning skall kunna komma till stånd är bl. a. atl eleverna på de yrkesinriklade studievägarna i gymna­sieskolan har tillgång lill tidsenlig utmstning. När eleverna kommer ut i arbetslivet, möter de en modern maskinpark som de bör ha fått sttfla bekantskap med redan under utbildningen. Chefen för utbildningsdeparte­mentet har i årets budgetproposition (prop. 1984/85:100 bil. 10 s. 214) i fråga om behovet av effektivisering och modernisering av den gymnasiala utbildningen anfört atl nya samverkansformer bör utvecklas mellan skol­väsendet och näringslivet.

Ett system med teknikcentra bör kunna förbällra möjligheterna för skolan dels alt hålla en nära konlakl med den lekniska utvecklingen, dels atl på sikt begränsa kostnaderna för utrustning i gymnasieskolan. Teknik­centra av olika slorlek och skiftande utrustningsgrad växer nu snabbi upp mnt om i landel.

Jag har lidigare i propositionen om regional utveckling och utjämning (prop. 1984/85:115) redovisat förslag lill ålgärder för all främja teknik­spridning i regionalpolitiskt prioriterade regioner. Bl.a. föreslås atl regio­nalpoUtiskt slöd skall kunna ulgå i samband med etableringen av teknik­centra i sådana regioner.

Inom SÖ pågår elt utvecklingsarbete beträffande formerna för anord­nande av teknikcentra. Även Arbetsgmppen för översyn av den gymnasia­la yrkesutbildningen behandlar frågan om införande av ny teknik i under­visningen och teknikcentra. Chefen för utbildningsdepartementet har lidi­gare föreslagil all ell särskilt verksamhetsstöd, i avvaktan på dessa redo­visningar, bör kunna utgå för viss försöksverksamhet med stöd till finan­siering av teknikcentra.

Jag vill även i detta sammanhang erinra om att jag i prop. 1984/85:115 om Regional utveckling och utjämning anmäll atl jag avser föreslå rege­ringen att uppdra ål samtliga länsslyrelser att genomföra ell regionall programarbete inom dala- och eleklronikområdel. Vidare avser jag atl föreslå regeringen all uppdra åt SIND, STU, UHÄ och SÖ all följa de regionala verksamheterna med teknik- och kunskapsspridning till små och medelstora företag saml att ta initiativ till samverkan och informalionsul­byle mellan projekl i olika regioner. I proposuionen föreslås också alt särskilda medel anvisas för stöd till leknik- och kunskapsspridning i re­gionalpoliliskl prioriterade regioner.

Värdet av bl.a. olika teknikcentra bör uppmärksammas i den fortsatta planeringen av ett svenskt informationsleknologiskt program.

Skr. 1984/85:218

32

5.3 Den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen

Jag har beträffande det som sägs i del följande samråll med chefen för arbetsmarknadsdepartementet.

Den omställnings- och anpassningsprocess som kommer alt äga rum inom industri- och kontorsarbetet vad avser arbetsinnehåll och yrkesroller måste mötas med omfattande utbildningsinsatser. Samlidigt är det uppen­bart atl den kortutbildade arbetskraften kommer att möla de förhållandevis slörsia omställningsproblemen och därmed bör ges del största utbildnings-stödet. Utbildning av de anställda är i försia hand ett ansvar för arbelsgiva­ren. Jag vill i della sammanhang erinra om förnyelsefonderna. Medel från dessa kan las i anspråk för utbildning, forskning och utveckling som startar efter den 1 januari 1986. En belydande del av dessa medel bör kunna användas för dalautbildning. Jag vill även peka på regeringens salsning på särskild utbildning inom dataområdet för just kortutbildade. Ulbildningen kommer under budgetåret 1984/85 att beröra ca 8000 personer och är upplagd i två sleg. Samtliga erbjuds en kortare introduktionsutbildning i grundläggande datalära. I nästa steg ges en mindre grupp om ca 1000 personer en mer yrkesinrikiad utbildning med sikle på arbelsuppgifter där ny teknik används. 1 komplelleringspropositionen (prop. 1984/85: 150) har chefen för arbetsmarknadsdepartementet föreslagit riksdagen en utvidg­ning av delta andra steg under budgetårel 1985/86.

Inom arbetsmarknadsutbildningen (AMU) revideras läroplanerna konti­nuerligt för atl utbildningsinnehållet skall svara mot akluella krav. Nya utbildningar tillförs när behov uppslår. Härvid sker ett nära samarbete mellan skolöverslyrelsen (SÖ), arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) och be­rörda parter på arbeismarknaden. Såväl inom det administrativa området som inom utbildningar mol lillverkningsinduslrin har kurserna under sena­re år i belydande omfallning utvecklats med hänsyn till ADB och ny leknik. AMU-cenlren har successivi fåll utrustning för all kunna genomfö­ra utbildningar inom informalionsleknologiområdet. Även AMU i företag har innehållit inslag av informationsteknologi.

AMS och SÖ har i samarbete med arbelsmarknadens parler på regering­ens uppdrag lagil fram mallar och riktlinjer för gmndläggande utbildning om datateknik i arbetslivet. Ulbildningen rekommenderas omfalla ca 160 limmar, varav hälflen ulgör företags- och branschspecifik komplettering av den grundläggande ulbildningen. Malerialel skall kunna användas vid olika lyper av personalulbildning, oavsett om slalsbidrag för utbildningen ulgår eller ej.

Inom informalionsleknologiområdet kan AMU fördelas på i huvudsak tre utbildningsnivåer. Ulbildningen kan på samtliga nivåer rikla sig lill såväl arbelslösa som redan anställda.

Den första utbildningsnivån föreslås bli orienlering om den nya lekniken och kommer atl molsvara ungefär sleg etl i den tidigare nämnda särskilda ulbildningen inom dataområdet för kortutbildade. AMS planerar all en

Skr. 1984/85:218

33

orienlering om två lill fyra veckor ges lill samtliga deltagare i yrkeskurser inom AMU som inte tidigare fått molsvarande orientering. Förslaget förut­sätter att orienlering om informationsteknologin och hur den påverkar arbetsinnehåll och arbelsorganisalion får samma status som nuvarande allmänna ämnen inom AMU. Genom omprioriteringar kan dalaorienlering successivi införas inom AMU från budgelåret 1985/86 och i full skala ge upp lill 40000 kursdellagare orienlering om den nya tekniken. Dalaorien­lering för anslällda kan inom gällande ramar genom AMU i förelag genom­föras för 10000 personer årligen.

Den andra utbildningsnivån föreslås bli tillämpning av informationstek­nologi inom olika yrkesområden, vilken till innehåll och omfallning i många fall moisvarar sleg två i den särskilda ulbildningen inom dataområ­det för kortutbildade. AMS planerar atl ulbildningen inlegreras i yrkesut­bildningen inom AMU och ges lill såväl anställda som arbelslösa. Inom AMU i förelag bör tillämpad informationsteknologi dessutom kunna ges som en särskild kurs. Redan nu ingår lillämpad dalateknik i många yrkes­utbildningar och sådan införs successivi i läroplanerna. För budgeiårei 1984/85 kan inom gällande ramar lillämpad datateknik inlegreral i yrkes­kurser ges till ca 20000 personer. Del finns möjlighet all successivi utöka anlalel yrkeskurser med tillämpad datateknik, vilkel innebär att alU fler kommer atl få en yrkesutbildning med innehåll av informationsteknologi.

Jag vill här också nämna det uppdrag atl medverka i utbildningsplane­ringen som regeringen i mars 1983 gav till samtliga länsslyrelser. Uppdra­gel innebär bl.a. all länsslyrelserna dels skall lämna regionalpoliliska rikllinjer för sådan utbUdning som bedöms ha en strategisk betydelse för länels utveckling på längre sikl, dels skall bilräda de ulbildningsansvariga myndigheterna med underlag för deras långsikliga planering. Samverkan är främst inrikiad på den yrkesinriklade utbildningen. En avrapportering av arbelel i länen har skell i anslutning till 1984 års länsrapport. Jag avser att i samråd med cheferna för utbildnings- och arbetsmarknadsdeparte­menten återkomma till regeringen med förslag om atl uppdra ål SÖ, UHÄ och AMS atl bearbeta del redovisade materialet saml överväga om erfa­renhelerna från det hillills genomförda arbelet bör föranleda några föränd­ringar i fråga om formerna för och inriktningen av den yrkesinriklade ulbildningen m.m.

Den Iredje uibildningsivån är specialistutbildning inom speciella infor­mationsteknologiska yrken. Inom AMU förekommer i dag en del yrkesut­bildning inom dataområdet. Arbetet med all la fram läroplaner inom AMU för utbildningar lill nya yrken inom dataområdet bör emellertid påskyndas ytterligare. Vid genomförandel av dessa ofta avancerade ulbUdningar kan både AMU-cenler, förelag, högskolor och andra kursanordnare anlilas. Utbildningarna bör kunna vara tillgängliga både som AMU i företag och som kurser för arbelslösa. Inom AMS ramar bör sådana specialistutbild­ningar med en genomsnittlig längd av 20 veckor kunna ges för drygt I 000 personer årligen. 

3    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 218

Skr. 1984/85:218

34

6    Grundforskning

Jag avser atl i del följande lämna en redovisning av nuvarande insatser samt problem och behov inom gmndforskningen inom informationstekno­login. Jag har beiräffande della avsnitt samråll med statsrådet I.[REDACTED_EFTERNAMN] och chefen för utbildningsdepartementet.

Enligt uppdragel från regeringen har underlaget tUl ett nationellt infor­mationsleknologiprogram indelats i tre block. Delta gäller även de förslag som förs fram rörande forskningen inom informationsteknologiområdel.

Vad gäller forskning inom mikroelektronik och systemteknik resp. om de gmndläggande fömtsättningama för informationsteknologins utveck­ling och tillämpning samt forskning kring informationsteknologins utveck­ling, användning och konsekvenser bygger programunderlaget på ett slort bakgrundsmaterial. En rad arbetsgrupper och uiredningar har under sena­re år lagl fram förslag syftande lill all bygga upp kompetens vid våra högskolor och universitet inom informalionsleknologiområdet. Förslagen avser uppbyggnad inom såväl de matematisk-naturvetenskapliga som de tekniska vetenskaperna, men även inom samhäUsvetenskap och huma­niora. En slor del av dessa förslag har även inarbetats i de senasle årens anslagsframställningar från enskilda högskoleenheter liksom från universi­tets- och högskoleämbetet (UHÄ). Enskilda företrädare för forskningen har vidare vid skilda tiltfällen lagl fram förslag i denna riklning.

Som framgår av programunderlaget liksom av den heltäckande bilaga till programunderlaget om forskningssituationen i landet som sammanstäUts av UHÄ pågår en uppbyggnad av forskningen inom hela informalionslek­nologiområdet sedan ell antal år. Huvuddelen av områdets utveckling domineras av de stora industriländerna. För Sveriges del är det väsentligl alt dels göra del möjligt för våra forskare atl tillgodogöra sig den internatio­neUa forskningens resultat, dels skapa en djupare kunskapsbas inom områ­den som är specielll vikliga för det svenska samhället och näringslivet.

Jag behandlar här först förslagen rörande mikroelektronik och system­teknik, då dessa är starkt kopplade tUl varandra i programunderlaget, och därefter förslagen rörande forskning om informationsteknologins fömlsätl­ningar och konsekvenser.

6.1 Mikroelektronik och systemteknik

I programunderlaget framhålls atl forskningen inom komponenitekno­logi och systemteknik behöver förstärkas för att den kompetens som byggts upp inom landel skall kunna vidmakthållas och vidareutvecklas samt kunna hållas i nivä med den internationella kunskapsutvecklingen inom dessa forskningsområden.

Inom högskolan har forskning och utbildning inom ämnesområden som i

Skr. 1984/85:218

35

programunderlaget inräknas i informalionsleknologiområdet prioriterats under senare år. En krafiig utbyggnad av gmndulbildningen inom bl.a. datateknik-, elektronik- och maskinlekniklinjerna har ägl eller planeras äga mm. Även basresursema för forskning har ökal (via fakulleisanslagen). Huvuddelen av forskningen fmansieras dock med externa medel från i försia hand forskningsråden inom utbildningsdepartementets område och från STU. Dessa medel avser tidsbegränsade projekt.

För all la liU vara och vidareutveckla forskning inom de discipliner som hänförs till mikroelektronik eller till syslemteknikblocket krävs enligt pro­gramunderlaget en långsiktig kunskapsuppbyggnad inom högskolan.

Inom ramen för del av riksdagen beslutade nationella mikroelektronik-programmet (prop. 1983/84:8, NU 11, rskr 130) har hittills 21 milj. kr. anvisals lill forskargmpper vid landels högskolor. Syftet med programmei är all stärka Sveriges förmåga atl konstmera och tillverka elektronikkom­ponenter. Detta innebär forskning om halvledarmaterial och utveckling av komponenter, inom elektrooptik saml utveckling av datorstödd konsimk­tion av integrerade kretsar.

Underlag för regeringens beslut om fördelning av medlen för delprogram 2. Grundforskning i det nationella mikroelektronikprogrammet utgjordes av ett förslag som utarbetats av det naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR: Uppmslning av svensk halvledarforskning. Rapport från arbets­gmppen för nationell halvledarforskning 1983-01-19) i samråd med STU och UHÄ.

Huvuddelen av medlen för budgelåren 1983/84 (5 milj. kr.) och 1984/85 (16 milj. kr.) har anslagils för inköp av dyrbar vetenskaplig utmstning till forskare vid universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Linköping saml vid Chalmers lek­niska högskola. Enligt den föreslagna planen skall även huvuddelen av medlen för budgelåren 1985/86 (12 milj. kr.) och 1986/87 (7 milj. kr.) användas för inköp av dyrbar utmstning för dessa forskargrupper. Detta är en för svenska förhållanden slor satsning.

NFR fömtser behov av ytterligare medel för inköp av ulmstning då den beslutade perioden är till ända.

I programunderlaget framhålls atl NFR inte har några möjligheter alt inom ramen för sitl egel anslag bidra med yllerligare medel av den stor­leksordningen för det nationella mikroeleklronikprogrammel.

För forskning inom mikroelektronikområdet har medel tilldelats berörda institutioner över fakultetsanslagen i en slorleksordning hittiUs om 15-20 milj. kr.

Syftet med forskning inom systemteknikblocket är atl stärka Sveriges förmåga atl konstmera och bygga system baserade på informationstekno­logi.

Den uppbyggnad som hittills sketl av sysiemleknikområdel gmndar sig bl.a. på de förslag som lagts fram av den av UHÄ liUsalta dalareferens-gmppen (UHÄ-rapporterna 1982:16 och 1982:18). Datareferensgmppen

Skr. 1984/85:218

36

föreslog bl.a. att 28 nya professurer skulle inrättas vid malemalisk-natur­velenskaplig, leknisk, juridisk och samhällsvetenskaplig fakullel. Den fö­reslagna ulbyggnaden har delvis kommii lill slånd genom alt elt tiolal nya professurer kunnat inrätlas.

Underlag för uppbyggnad av forskningen inom dessa båda block har även den av UHÄ lillsalla ulredningen Halvledarteknologi och elektro­optik - utbildning och forskning (UHÄ-rapport 1983:25) utgjort. Denna lämnade förslag lill förslärkningar med anknylning lill lidigare salsningar och föreslog främst förstärkningar tiU de högskoleenheter, som redan har byggt upp viss kompetens inom forsningsområden som halvledarmaterial inkl. komponenlutveckling, elektrooptik resp. datorstödd konsimktion av integrerade kretsar (CAD).

Från flera högskolor, bl.a. från universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Linköping, påpekas atl den indelning i tre block som görs av informationsteknologi-programmet i regeringsuppdraget inle molsvaras av den indelning av områ­del som hillills gjorts av svensk industri- och forskningsstruktur. Della framgår även av nyss gjorda redovisning.

I anslagsframslällningarna för 1985/86 från enskilda högskolor och från UHÄ har framhållils all svensk forskning inom informalionsleknologiom­rådet kan var internationellt ledande endasl inom begränsade delområden. Delsamma understryks i programunderlaget.

Här framhålls all om den önskvärda utbyggnaden skall komma tiU stånd krävs beslut om ell anlal ålgärder som t. ex. utbyggnad av mellantjänster, program för all la hit gästforskare och samverkan mellan induslrin och högskolan beträffande forskar- och lärarresurser.

TiUgången på kompetent personal år i dag ell stort problem. Svårigheter uppstår såväl vad gäller all behålla lärare och forskare som atl besälla utlysta Ijänsler på olika nivåer. Indusirins ökande behov av bl. a. forskar­ulbildad personal men även av civilingenjörer kan inle lillgodoses. Elt akut rekryteringsbehov har uppstått både inom högskolan och inom industrin. För högskolans del förvärras siluationen av att de löner som kan erbjudas från industrihåU drar till sig ell växande anlal polenliella forskarstuderande och lärare.

Vidare bör enligt UHÄ en tydlig profilering göras av de forskningsområ­den som skall vidareutvecklas och vid vilka högskolor en sådan utbyggnad skall ske.

Tidsbegränsade medel satsas i dag på forskning vid olika högskoleinsti­tutioner inom såväl komponeniteknologi som systemteknik av andra slat­liga organ av sådan storiek att, enligt programunderiagel, effeklerna av dem omöjligl kan tas lill vara genom omprioriteringar inom högskolans egna ramar. En reell ökning av högskolans basresurser föreslås för att den kompelensuppbyggnad som sketl skall kunna las liU vara.

Skr. 1984/85:218

37

Remissinstanserna

I remisskrivelsen underslröks all det stalsfinansiella lägel endasl medger genomförande av sådana förslag som inte leder lill nya ekonomiska ålagan­den eller sådana som finansieras genom omprioriieringar inom ramen för redan lilldelade resurser. Denna ulgångspunkl för utarbetandet av infor-malionsleknologiprogrammel tas upp av bl, a, universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], som anser den vara naturlig med tanke på det slalsfinansiella lägel men finner metoden som anvisas oacceptabel. Universitetet hävdar all en omfördel­ning av resurserna måste grundas på politiska överväganden och ske på nivån över myndigheter och ämbelsverk. Från fakullelsnämnden för lek­niska fakulteten vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] hävdas atl insatser inom teknisk utbildning och forskning är en mångdubbelt vikligare statlig verksamhel än den fördelning av direkla bidrag, som t, ex, via seklorsorgan nu kommer sådana industriföretag till godo, som på gmnd av otillräcklig framförhåll­ning eller dålig flexibilitet plötsligt måsle omstmklureras eller läggas ned. Universitetet i Uppsala finner del inle realisliskl att vänta sig all universi­teten skall göra omfördelningar inom befintliga anslag, i synnerhet inte inom matematisk-naturvetenskapliga eller lekniska fakulteter där del finns elt anlal högl priorilerade och väletablerade ämnesområden som med rätla kan göra anspråk på förslärkningar. Nya ämnen har svårare all göra sig gällande i nuvarande organisation, Detla försiärks av atl informalionslek­nologiområdet spänner över flera seklorer och fakulteter. Högskolan i Luleå fastslår atl investeringar i informationsteknologi fakliskl medför ekonomiska ålaganden. Tekniska högskolan i Stockholm (KTH) anser del orealistiskt att föreskriva all salsningar på informalionsleknologiområdet skall ske genom omfördelningar av redan lilldelade resurser. Institutet för mikrovågsteknik finner direktivet olyckligt och icke representativt för in­formationsteknologins nationella belydelse, Inslilulet menar all den när­masle femårsperioden är avgörande för om svensk forskning och industri skall kunna inhämla utlandets försprång, Etl koncenirerat lyft på de svens­ka insatserna med elt minimum av fördröjning och byråkrati blir nödvän­digl, framhåller mikrovågsinstitulet. Universitetet i Linköping varnar för atl resultatet av ökade krav på inlern effeklivtfet, dvs, genom omfördel­ningar, blir en icke-planerad profilering mellan högskolorna. Den kom­pletta högskolan Ivingas ge vika för den profilerade, Fakullelsnämnden för malemalisk-nalurvelenskapliga fakulteten vid universUetet i Uppsala me­nar all programunderlaget i slor ulslräckning lycks ulgå från all indusirins utveckling och konkurrenskrafi skall vara styrande för utvecklingen inom informalionsleknologiområdet. Fakultetsnämnden anser att forskningen inom informalionsleknologiområdet skall ha karaklären av gmndforskning så all en nödvändig kunskapsuppbyggnad åstadkoms. Universitetet fram­håller härvid alt två vikliga insatsområden hittiUs förbisetts. Det ena rör samspelet biologi-kemi-mikroeleklronik och del andra utgörs av grund­forskning inom exempelvis juridik, humaniora, samhällsvetenskap och

Skr. 1984/85:218

38

medicin, UniversUetet anser vidare all universiteten har ell ansvar för kunskapsöverföring till industrin. Industrin måste ta sin del av ansvaret för alt högskolan skall kunna bibehålla sin gmndforskning och kunskapsut­vecklande verksamhel bl, a, genom atl medverka liU all rekryleringen liU induslrin av sluderande och forskare håUs på en balanserad nivå. Olika former för samverkan, som t. ex. forskarbyar eUer innovalionscenlra som bildals under senare år, bör kunna bidra tiU en sådan utveckUng, menar universitetet.

Rekryteringssiluationen berörs av flertalet remissinslanser. Svårighelen alt behålla forskande och/eller undervisande personal har lUltagil under senare år. Lönelägel inom högskolan resp, förhållandel mellan lönelägel i högskolan och del som näringslivet i vissa faU kan erbjuda anges som samverkande fakiorer som bidragil lill den lärar- och forskarflykt som bl, a, universitetet i Linköping och sektionen för elektroteknik vid universi­tetet i[REDACTED_EFTERNAMN] tar upp som etl allvarligt problem,

Löne- och skatteläget för ulländska gästforskare förs fram som en annan svårighet i rekryteringshänseende. Från många håll anförs atl vi är beroende av att kunna bjuda in ulländska forskare för en kunskapsulveck-Ung inom områdel,

InslUulel för mikrovågsteknik lar upp en annan aspekl, nämligen fors­karflykten från landel, Endasl om vi inom landet förmår erbjuda miljöer, som motsvarar vad som erbjuds i utlandet ifråga om resurser, kontakter med kvalificerade forskare på angränsande områden m, m, kan vi undvika alt våra bästa forskare försvinner i samma takt, som de utbildas.

Flera högskolor lar upp programunderlagets krav på profilering mellan högskoloma. Universitetet i Uppsala anser atl universitetets stora bredd och samverkan mellan olika ämnesområden samt del faktum alt ett stort anlal förelag inom informalionsleknologiområdet finns elablerade i närhe­ten måste prägla "uppsalaprofilen", UniversUetet i[REDACTED_EFTERNAMN] har i ett särskilt program presenieral silt vägval vad gäller utbildning och forskning inom systemteknik och mikroelektronik. Universitetet vUl koncentrera sin ul­byggnad på sådana områden, där man redan har erkänd kompelens som exempel anges ämnen som del fasta lillslåndets fysik, reglerteknik och kretskonstruktion.

Universitetet i Linköping framför en likartad uppfattning. Institutet för mikrovågsteknik framhåller alt kunskapsutvecklingen bedrivs lämpligasl vid universitet och högskolor, medan institutsformen är lämplig organisa­tionsform för målinriktad forskning. Institutet anför exempel på hur kom­petens skingrats när organisationsformen inte varit lämplig för att tillvarata en forskningsulveckUng. För egen del vUl jag anföra följande.

Forskning inom mikroelektronik och systemteknik bygger liU slor del på grundforskning inom elt antal fundamentala naturvetenskapliga ämnesom­råden.

Skr. 1984/85:218

39

Svårigheter kan självfallel uppstå när del gäller prioriteringar mellan redan elablerade ämnesområden och nyare vetenskaper som är under utveckling.

I propostfionen om forskning (prop. 1983/84:107, UbU 28, rskr 401) fastslås atl de priorileringar vad gäller forskning som beslulades av riksda­gen år 1982 (prop. 1981/82:106, UbU 37, rskr 397) fortfarande skall gälla. Forskning som är en förulsältning för och en konsekvens av den starka nationella satsningen på leknisk utveckling är ett av dessa åtta priorilerade områden. Inom ramen för detta område har forskning inom informations­teknologi en slark ställning.

Även angelägna forskningsområden måsle i dagens läge tillgodoses ge­nom omfördelningar. Som chefen för ulbildningsdeparlemenlel lidigare framhållit, bl. a. i 1984 års proposition om forskning, är del inle möjligt för etl litet land som Sverige att ha omfattande och högtstående verksamhet inom alla discipliner vid alla berörda högskoleenheter. Redan idag är det så all vissa specialiteter bara finns på en eller ell par högskoleorter. Om vi skall ulnyllja våra resurser på bästa sätl och bevara livskraftiga forsknings­miljöer inom så många discipliner som möjligt är det nödvändigl alt mer syslemaliskl än hitlills försöka åsladkomma någon form av ansvarsfördel­ning meUan högskoleenheler med avseende på forskning och forskaml­bildning.

Redan tidigare, bl. a. i anslulning till 1979 års forskningspoltfiska propo­sition, har UHÄ fått i uppdrag all analysera möjligheterna till profileringar mellan ämnesområden och högskoleenheler. Arbetsfördelning mellan be­rörda högskoleenheler är givetvis av särskild vikt när del gäller så resurs­krävande ämnesområden som dem som räknas in i informalionsleknolo­giområdet. UHÄ har vidare i uppdrag atl utarbeta planeringsunderlag för ett antal disciplinorienterade fakulteter, s. k. fakullctsprogram.

1 anslulning lill 1984 års proposiiion om forskning har regeringen i s. k. särskilda anvisningar för anslagsframslällningarna för forskning och fors­kamlbildning för budgelåren 1985/86 och 1986/87 framhållil att angelägna behov inom högskolans forskning och forskamlbildning skall lillgodoses främst genom omfördelningar inom ramen för befintliga resurser. Sådana omfördelningar skall framför allt göras för all siödja de områden och ålgärder som prioriteras enligt nämnda riksdagsbeslut.

Gmnden för dessa omprioriteringar är inle enbart besparingsskäl ulan även omsorg om kvalilelen i forskningen. Elt land av Sveriges storiek kan, som jag nyss framhållit och vilkel även ett antal remissinstanser påpekar, inle gå fram på bredden när del gäller salsningar inom nya områden. Vägval är ständigl nödvändiga. Profilering mellan forskningsområden och högskoleenheler synes mig vara en naturiig väg all gå vad gäller informa­lionsleknologiområdet .

Vid fördelningen av medel inom delprogram 2. Gmndforskning inom det

Skr. 1984/85:218

40

nationella mikroeleklronikprogrammel har regeringen redan beslulal om en sådan profilering på underlag från berörda myndigheler.

Naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) har tUlsammans med STU låtit göra en utvärdering av den forskning som pågår inom della program, dvs. halvledarforskning. Ell anlal framsiående utiändska forskare från olika universitet och forskningscentra har engagerats för alt göra en ulvär­dering av den forskning inom halvledarområdel som pågår inom landet.

Gruppens uppgift har varit att bedöma den vetenskapliga kvaliteten hos den forskning inom halvledarfysik som bedriviis de senasle åren och atl ge synpunkier på de faciliteier och resurser som slår till buds. Gmppen har även avgivtf uttalanden om de svenska forskarnas framtida planer saml förslag lill förändringar.

Huvudrekommendalionen från gruppen är all den satsning, som påbör­jats genom del nationella mikroeleklronikprogrammel, blir ell långsiktigt ålagande och inle enbart etl tillfälligt inflöde av medel.

Gruppen undersiryker all del är väsentligt när del gäller ell högleknolo-giområde som halvledarforskning, vilket kräver slora resurser i fråga om lokaler och ulrusining, alt satsningarna koncenlreras till ell fåtal högskole­orter.

Fortsatta salsningar inom halvledarforskning bör göras vid de tre univer­sitet som redan tilldelals medel inom mikroeleklronikprogrammel, nämli­gen universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Linköping samt Chalmers Tekniska Högsko­la. Vad gäller den forskning inom halvledarfysik som pågår i Uppsala och vid KTH bör denna fortsätta på en nivå som motsvarar dagens i fråga om resurser, anser gmppen.

Gruppen finner vidare alt del samarbele som pågår mellan NFR och STU bör förstärkas. Jag delar uppfattningen atl det är väsenlligl alt de satsningar som görs via fakultelsanslag förstärks av följdsatsningar från forskningsråd och sektorsorgan. Endast genom en koncentration av resur­serna kan Sverige nå en ledande ställning inom såväl grundforskning som tUlämpad forskning inom informalionsleknologiområdet.

En vetenskaplig kommitté med uppgifl alt samordna de salsningar som görs, har föreslagits av såväl utvärderingsgruppen som ett flertal remissin­stanser. Del ankommer på berörda myndigheler all besluta i denna fråga. I årets budgetproposition (prop. 1984/85:100 bil. 10 s. 367) har vissa medel beräknats för insatser inom informationsteknologiområdel (3,45 milj. kr.). Statsrådet I.[REDACTED_EFTERNAMN] kommer all i annat sammanhang föreslå all dessa medel fördelas av NFR.

Svårighelen atl rekrylera och behålla lärare och forskare inom högsko­lan har lagits upp av etl slort anlal remissinslanser.

Efterfrågan på välutbUdad arbelskrafl är f. n. särskilt slor inom dala- och eleklronikområdel. Jag vill här erinra om de förändringar som kommer alt bU följden av den nya arbets- och tjänsteorganisationen för lärare i högsko­lan (prop. 1984/85:57, UbU 9, rskr 115), vilken nyligen beslutats av riksda-

Skr. 1984/85:218

41

gen, och om del avtal om löne- och anställningsvillkor som träffals i anslutning härtill. Jag får också anmäla atl chefen för utbildningsdeparte­mentet nyligen tillkallal en särskild arbelsgrupp med uppgifl atl skyndsami överväga och lägga fram förslag till åtgärder avseende lärar- och forskar­rekryteringen vid de lekniska högskolorna (molsvarande).

Jag övergår nu lill alt behandla del tredje blocket i informalionsleknolo-giprogrammel.

Syflel med delprogrammet om informationsteknologins användning är, enligt de direktiv som låg lill grund för programunderiagel, all främja utveckling och användning av informalionsteknologiska system som tillgo­doser högt ställda användarkrav.

6.2 Informationsteknologins användning

Till gmnd för programförslaget ligger bl. a. en rapport från FRN, Forsk­ning om datateknikens användning (rapport 1982:16). Denna låg även lill grund för regeringens förslag om forskning för all öka kunskapen om sambandet mellan individen, samhället och datatekniken (prop. 1983/ 84:107 bU. 5 s. 13-17, UbU 28, rskr 401).

Vidare har dataeffektutredningen belyst datoriseringens effekler på sys­selsättning, arbelsmiljö, medbestämmande, utbildning och forskning (SOU 1984:20 Daiorer och arbetslivets förändring).

Enligt den genomgång av nuvarande forskningsverksamhel som UHÄ redovisar i programunderiagel sker forskning inom detta programblock huvudsakligen inom samhällsvetenskaplig och humanistisk fakultet.

Forskning inom delta block finansieras även av forskningsråden och ell antal sektorsorgan som arbelarskyddsfonden, STU, försvarets forsknings­anslaU och arbelslivscentrum.

Exempel på projekt som slöds resp. iniiierats på detla sätt är: forskning rörande ergonomiska problemställningar, kogniliva aspekter på människa-dalorinteraklion, effekler av den nya lekniken på arbelsorganisalion och ledningsfrågor, effekter på sociala relalioner, arbetstillfredsställelse, stress och hälsa samt forskning kring människokroppens funktioner i förhållande lill datateknik.

Remissinstanserna

Humanistisk-samhällsvetenskapUga forskningsrådet (HSFR) menar all programunderiagel genomsyras av en alllför teknik-centrerad gmndsyn. Humanistisk och samhällsvetenskaplig grundforskning bör i högre ul­slräckning än vad som tänkts inlegreras i den lekniska planeringen redan vid starten. HSFR understryker vidare behovel av resursförslärkningar för de ämnen inom humaniora som bidrar till den informalionsteknologiska utvecklingen. InslUulel för mikrovågsteknik anser all behovel av tvärve­tenskapliga forskningsinsatser för alt ulforma nya mänskligl anpassade

Skr. 1984/85:218

42

meloder för användning av informationsteknologin inte är tillräckligt fram­hävt eller konkretiserat i programunderlaget. Universitetet i Stockholm påpekar all programunderiagel påtalar vikten av tvärvetenskaplig forsk­ning men att det inte ger några konkreta förslag på hur en "sådan human-velenskaplig insals" skall kunna förverkligas. Universitetet framhåller all tvärvetenskapliga organisationer måsle planeras. Från universitetet ställs vidare frågan om vad informationsteknologin skall användas till. Universi­tetet framhåUer all tekniker och ekonomer inle ensamma kan ge svaret på denna fråga, Humanvelarnas medverkan är avgörande för alt informa­tionsteknologin skall ulvecklas i en för människan posiliv riktning.

För egen del villjag anföra följande.

Jag finner programunderlagets sammanslällning av den forskningsverk­samhel som pågår värdefull. Den visar bl, a, all forskningsprojeki av tvärvetenskaplig karaktär inletts vid etl anlal universitet och högskolor. Samarbete förekommer inte enbart mellan ämnesområden utan även över fakullelsgränser, inom leknisk, matematisk-nalurvelenskaplig, samhälls­vetenskaplig och humanistisk fakultet.

Regeringen har tilldelal universitetet i Linköping 0,5 milj, kr, för ett sådant projekl. Inom universitetets temainstitution skall en kunskaps- och problemöversikl rörande datoriseringens och informationsteknologins samhällskonsekvenser utarbetas.

I årets budgelproposition föreslås all HSFR anvisas medel (1 545000 kr.) för forskning om datateknikens användning (prop. 1984/85: 100 bil. 10 s. 380). Forskningsområdet har den överblick som erfordras för atl kunna samordna projekt inom områdel och därmed bidra lill alt forskning av tvärvetenskaplig karaklär stimuleras/initieras.

När det gäller informationsteknologiområdet är det av största vikt atl kunskap härom sprids lill en bredare allmänhet. FRN har här elt ansvar. FRN arbetar som framgår av programunderlaget lillsammans med forskare i högskolan för att informera om informationsteknologin i ett samhälleligt-Ivärvelenskapligl sammanhang och söker också anlägga ett internationellt perspektiv på verksamheten. FRN har vidare ålagt sig uppgtften alt få till slånd debatt om informationsteknologins fömtsättningar och följder för del svenska samhällel. Nämnden har under åren 1979-1983 lillsammans med STU genomfört ett jämförelsevis slort informationsprojekt "Datorkraft i samhället" om datoriseringen och dess konsekvenser. Denna salsning kompletterades med fem utgåvor i den s. k. Källa-serien på temat "Männi­skan i informationssamhället".

FRN har även ansvaret för s. k. nyttjarinformalion, dvs. information om forskning till sådana gmpper som skall använda sig av forskningens resul­tat. Detla ser jag som en väsenllig uppgtft när det gäller ett område i så snabb utveckling som informalionsleknologiområdet.

Skr. 1984/85:218

43

7   Den sektorinriktade tillämpade forskningen och tekniska utveck­lingen

7.1 Försvarsmaktens behov av forskning och teknisk utveckling

1 det följande avser jag all beröra vissa frågor om forskning och leknisk utveckling saml problem och behov inom försvarsmaklen. Jag har beträf­fande della avsnitt samråll med chefen för försvarsdepartementet.

Den svenska alliansfria utrikespolitiken måsle stödjas av ett allsidigl lolalförsvar. Den förutsätter all Sverige har egna möjligheter och resurser all successivi utveckla och anpassa försvarei till ändrade tekniska och poliliska villkor i omvärlden.

De planerings- och beslutsproblem som aklualiserals i detta samman­hang berör en långsiktig och i många fall kostsam och leknikinlensiv upphandling. För all någol erinra om omfattningen av denna upphandling villjag peka på att försvarets materielverk (FMV) varje år upphandlar för ca 8 miljarder kronor, varav en mycket stor andel ny leknik. Det förhållan­del all upphandlingen är långsiklig gör del sålunda möjligt atl överblicka en materielanskaffning som omfallar flera tiotal miljarder kronor och som dessutom starki påverkar ulvecklingen av svensk högteknologisk induslri.

Under en tioårsperiod uppgår försvarets överblickbara och samtidigt teknikintensiva malerielanskaffningen till mellan 50 och 70 miljarder kro­nor. Av denna summa är uppskallningsvis mellan 10 och 15 miljarder kronor att hänföra lill informalionsleknologiområdet. Hitlills har del varit naluriigt alt belrakta informationsteknologi som en inlegrerad del i ell syslem eller en komponent. Del finns dock flera skäl som lalar för atl analysen i framtiden bör inriklas mera på tekniken som sådan och på hur den lillämpas inom försvarets område. En sådan mera leknikorienlerad analys skulle öka förståelsen för försvarels behov av leknisk kompetens i aUmänhet och skuUe fördjupa insikten om del beroende av omvärlden som upphandlingen medför.

Överbefälhavaren kommer all uiarbeta långsiktiga planer för den infor­malionsteknologiska forskningen och ulvecklingen inom försvarei. Av slor belydelse för försvaret är även hur försvarets forsknings-, utvecklings- och anskaffningsprojekl påverkar den svenska indusirins aUmänna kompelens och konkurrenskrafi. Överbefälhavaren har redovisal följande:

"De bidrag försvarei i övrigl kan ge lill den lekniska utvecklingen är att ge statsmakterna en realistisk beskrivning av främsl den mUitära lek­niska "hotbilden", framföra önskemål angående den allmänna ulveck­lingen av landels lekniska bas saml ge konstruktiva förslag till insatser inom områden där försvaret har möjlighel all medverka i någon form. Försvarei kommer också all pröva förutsättningarna för att i samverkan med andra seklorer öka slödel till forskning och utveckling, som höjer baslekniknivån inom kriiiska områden. Delta innebär alt ökad vikl läggs

Skr. 1984/85:218

44

vid utvecklingen av mer generelll användbar basteknik, som kan ulnyll­jas i kommande materielanskaffning."

Överbefälhavaren har preciserat de teknikområden som från försvarets synpunki särskilt bör uppmärksammas i det fortsalla arbetet inom infor­mationsteknologiområdet. Dessa är:

-

Informalionssyslem, specielll kunskapsbaserad, inkluderande männi-ska-/datorkommunikalion

-

Datorsyslemteknik

-

Kommunikationsteknik

-

Sensorteknik inkl. signalbehandling

-

Programvaruteknik

-

Datasäkerhet/sårbarhet

-

Fiberoptiskt säkerhetsnät

-

Datorstödd konstruktion och produklion

Till denna lista villjag foga Skydds- och säkerhetsföreskrifter för arbele med informalionsleknologisk ulrustning (l.ex. bildskärmar).

Jag vill understryka atl de ovan angivna områdena har belydelse för försvaret, men all insatserna på dessa områden i huvudsak görs inom induslrin. Jag delar överbefälhavarens uppfattning atl del bör finnas fömt­sättningar för all lillsammans med andra slalliga beställare, särskilt inom kommunikationsdepartementets och industridepartementets verksamhels-områden, undersöka möjligheterna till gemensamma åtgärder inom infor­mationsteknologiområdel i syfte atl åstadkomma gemensam teknikupp­handling eller gemensamma forsknings- och utbildningssatsningar, som är av belydelse vid upphandling.

Inom det mililära försvarei kommer flera stora informationsteknologi-system atl upphandlas inom en femårsperiod, t.ex. slridsledningssyslem för armén, marinen och flygvapnet. Med lanke på den stora omfallning som programvaran kommer all få i sådana syslem, är del angelägel all försvarei där kan utnyttja effektiva programmeringsspråk och programul-vecklingshjälpmedel på hög nivå. Försvarels målsättning är atl del nya programmeringsspråket ADA så långt möjligt skall utnylljas i dessa syslem och för andra realtidstillämpningar i oUka vapensystem. I samband härmed uppkommer behov av utbildningsinsatser såväl inom högskolan som indu­strin när del gäller modema programulvecklingsmetoder med del nya språkel ADA. 1 försvarets regi pågår ocksä en utveckling i en industri­gmpp av ell gemensaml kvalificerat programulvecklingssyslem för AD A-tillämpningar. Inom detta område bedöms också goda möjligheter lill samverkan med den civila seklorn finnas.

Jag finner del angeläget atl myndigheter och industri samarbetar för all konkretisera olika delprogram inom informationsteknologiområdel. Dessa bör gmndas på bedömningar av den internationella, tekniskt-induslriella utvecklingens inverkan  på framför allt  konkurrensförhållanden  inför

Skr. 1984/85:218

45

1990-lalet men även på de önskemål som statsmakterna har om nationellt oberoende. Del är också väsentligt atl del fömtom tydligt formulerade målsätlningar för elt nationellt informationsleknologiprogram - även finns klart identifierade beställare (l.ex. induslrin, televerkel, försvaret) för huvuddelen av informationsleknologisalsningarna. De olika användama av informalionsleknologiprodukterna måste få etl siarkt inflylande pä pro­gramformuleringarna för all kunna medverka på ell rikligt sätt vid genom­förandel.

Jag vill framhålla att försvaret endast bör engagera sig i sådanl samarbe­le som är relevant för försvarets verksamhet. Detla samarbete lorde ändå komma all bli omfallande då många olika parter torde ha likartade intres­sen när det gäller delsystem, komponenter etc.

Jag har erfarii all chefen för försvarsdepartementet har för avsikl alt föreslå regeringen alt uppdra ål och berörda myndigheler inom lolalförsva­rel all redovisa konkreta och detaljerade projektförslag inom de ovan angivna informationsleknologiområdena. Detla arbele bör i huvudsak byg­ga på den redovisning som överbefälhavaren har lämnal lill regeringen i oklober 1984.

Försvarei bör inle annal än undantagsvis direkt stödja utbildning och grundforskning vid universitet och högskolor. Samverkan med universitet och högskolor bör främsl ske med induslrin som samarbetspartner, men inom ramen för samverkansprojekl med beställare från den offentliga sekiom. En sådan samverkan i konkreia projekt/program kan effeklivise­ras genom särskilda induslripoliliska och ulbildningspoliliska salsningar. Del är väsentligt att de lägger grunden för avancerad, riklad grundforsk­ning eller lillämpad forskning vid universitet och högskolor, där induslrin bl.a. via forsknings- och utbildningsanslag från de slalliga beställarna samfinansierar kollektiva forskningsinsatser med universiteis- och högsko­lesektorn. Jag anser att den avancerade industriforskningen bör närmas högskoleforskningen inom de program som formas av gemensamma sats ningar från olika beställare inom den offenlliga seklorn. Den industriella forskningen och utvecklingsverksamheten i dag inom informalionsleknolo­giområdet är i många fall ledande och ligger samtidigt gmndforskningen mycket nära. Därmed ges också förutsättningar för en stimulerande sam­verkan mellan induslrin och högskolan.

Under vissa omständigheter kan försvaret vara med och skapa lilläm­pade forsknings- och utvecklingsprogram eller uppdrag med l.ex. inrikt­ning på kompelensuppbyggnad inom industrin, universitet och högskola.

7.2 Behoven inom telekommunikationssektorn av forskning och teknisk ut­veckling

Beiräffande det som anförs i del följande beiräffande televerkets med­verkan i den fortsatla planeringen av informalionsleknologiprogrammet harjag samrått med chefen för kommunikationsdepartementet.

Skr. 1984/85:218

46

1 propositionen om vissa telefrågor (prop. 1984/85:158) anförde chefen för kommunikationsdepartementet:

"Del övergripande ansvarei för telekommunikationerna innefattar ock­så all televerket skall initiera, finansiera och självl driva forsknings- och utvecklingsarbete inom telekommunikationsområdet. Denna uppgifl bör verket, enligt min mening, ha även framgent i en miljö som alltmer präglas av att verkets tjänster lillhandahålls i konkurrens. Jag anser att televerket med sina i Sverige överlägsna prakliska erfarenheter inom telekommunika­tionsområdet naluriigen bör ha ell sådanl sektoransvar för forskningen som riksdagen beslutat om (prop. 1981/82:106, UbU 37, rskr 397). Enligt riksdagsbeslutet skall sektororganen ha en mycket central roll inom silt forskningsområde. Verket bör ba ett ansvar för och medverka tiU att del inom landet bedrivs en sådan forskning och utveckling all Sverige kan behålla sin framlrädande ställning inom telekommunikationsområdet. Del gäller både i fråga om vårt egel telekommunikationssystem och i fråga om svensk teleinduslri som hitlills varil så framgångsrik på internationella marknader mycket lack vare del goda samarbetet med televerket. Delta innebär enligt min mening all även forskning och utveckling som ligger utanför televerkels affärsverksamhet skall omfattas av verkels ansvar inom telekommunikationssektorn. Forskningen och utvecklingen bör kun­na äga mm både inom televerket och - på uppdrag av verkel - inom universitet och högskolor. I första hand bör tillämpad forskning bedrivas inom verkels ram och gmndforskning vid universitet och högskolor. I anslutning till detta forsknings- och utvecklingsarbete bör exempelvis de handikappades iniressen beaklas saml beredskapshänsyn las i den mån totalförsvarets intressen berörs. Såsom seklorsansvarig myndighel bör televerkel ge vid spridning åt resultaten av forsknings- och ulvecklingsan-slrängningama."

Televerket framhåller i sill remissvar nödvändighelen av att rejäla sals­ningar görs på etl anlal områden, eflersom de är nyckelområden med myckel stora och viktiga konsekvenser inom hela IT-området. Televerket har också sökt ange vilka storleksordningar på satsningarna som man anser behövs, tolall ca 680 milj. kr.

-

Ergonomi (inkl. mjukvamergonomi) för människa-maskin-kommunika­tion

-

Specificering av beskrivningsspråk, t.ex. s.k. SDL, och dess knytning med ADA-språkel och utveckling av hjälpmedel för SDL-ADA-kombi-nation

-

Bestämning av optioner och implemenlering av de sju s.k. OSI-ni-våerna för datakommunikation och utveckUng av en lämplig version för interna lokala nät

-

Konsimktion av s.k. Al-verktyg nödvändiga för utveckling av kun­skapsbaser och expertsystem

Skr. 1984/85:218

47

-

Komplemenl till mikroeleklronikprogrammets VLSI-konstmktionspro-jekt

-

Bevakning och studier av s. k. systemarkitektur

-

Etablering av ett s. k. protokollvalideringscentmm (Efta-certifieringsin-stitul)

-

Stöd lill industrier som ulför tillämpningsprojekt

Televerkel anser sig kunna ta en del av ansvaret och bidra med person­resurser saml ekonomiska medel för all ovanslående områden skall bli ordentligt bearbelade.

Televerkel har i sill remissvar vidare framhållil all det ser i del framlida perspektivet en ny nätgeneralion uppbyggd med s.k. sekvensiella interfa­cemaskiner, dalaflÖdesstyrda daiorer som väljer kodningsmeloder med avseende på bUd, tal, lexl eller data. Distribuerad inteUigens och kun-skapsbaserade expertsystem vänlas få stora konsekvenser för nätets drifl och underhåU. Mol denna bakgrund ser televerket ell flertal delområden som varande myckel angelägna för en forlsall FoU. Dessa delområden är:

-

digital bildkodning och bildöverföring

-

allmän signalbehandUng

-

kommunikationsprotokoll

-

människa-maskingränssnitl

-

mjukvamergonomi

-

lal-ljud-hörsel

-

optisk kommunikation och optisk bistabilitet

-

konstruktionshjälpmedel

-

dalalogi

-

artificiell intelligens

-

datasäkerhet.

För min egen del villjag framhålla följande.

Med hänsyn till den dynamiska ulvecklingen på teleområdet, finner jag att kunskapsuppbyggnaden också om möjliga användningar av den nya tekniken bör intensifieras. I prop. 1984/85:158 om vissa telefrågor aviseras studier och försök med detla syfte.

Televerkel kan, på samma säll som jag lidigare beskrivit beiräffande försvarsmakten, genom sina slora behov av ny avancerad leknik inom informationsteknologiområdel, uigöra en värdefull kravslällare vid genom­förandet av del handlingsprogram jag lidigare berört.

7.3 Den civila statsförvaltningens behov av forskning och teknisk utveckling

Jag har beiräffande det som sägs i det följande om den civila statsförvalt­ningen samråll med chefen för civildepartementet.

Den nya lekniken kommer i hög grad alt påverka de anslällda i statsför­valtningen. Invesleringar i datautmstning ökar snabbt. Detta gäller för såväl persondatorer som stordatorer och lerminaler.

Skr. 1984/85:218

48

Den snabba ulvecklingen inom mikrodalorområdel har lell lill ökade möjligheter all använda småskalig och decenlraliserad datateknik inom statsförvaltningen. Del finns elt betydande intresse från myndighelernas sida alt utnyttja den nya tekniken i sin verksamhel. Kosinaderna för i försia hand anskaffning av maskinutrustning är förhållandevis låga och del finns stora förvänlningar på alt lekniken ger möjligheter till en effekliv utveckling av syslem som uppfyller användarnas krav och önskemål.

Ell försia sleg i all prova den nya tekniken har för många myndigheler varit alt anskaffa persondatorer eller skrivautomater för användning i lokala avgränsade tillämpningar. Tillgänglig leknik medger emellerlid nu även uppbyggnad av mer komplexa syslem avsedda för flera tillämpningar samtidigt och som baseras på mikrodatorteknik. Elt omfattande arbele för alt uireda förutsättningar för samt förbällra och prova möjligheterna lill della pågår inom statsförvaltningen.

Del är särskilt två projekl som kan komma all få en slor belydelse. För den civila förvallningen bedriver statskontoret etl arbele med s. k. basda­torer som är avsedda för generella småskaliga tillämpningar. Inom försva­rels område genomförs f. n, projektet Struktur 90 som innebär en övergång från en centraliserad system- och dalakraflstruklur lill en decentraliserad. Dessa båda arbelen har stora likheter med varandra och baseras på delvis gemensamma utgångspunkter. Eftersom arbelel med basdatorerna kan sägas uigöra någol av en milstolpe på vägen mot en spridning av dagens centrala syslem villjag här lite mer i delalj redogöra för della.

Statskontoret har i början av är 1985, efter näslan ell års arbele med kravspecifikation och ulvärdering, ingått avropsavtal med fyra leverantö­rer om s,k, basdatorer. Dessa datorer är avsedda all uigöra en generell resurs lämplig för småskalig distribuerad dalabehandling inom statsförvalt­ningen, Syslemen förutsätts kunna användas för generellt konlorsslöd, drift av genereUa administrativa tillämpningar inom främst ekonomi- och personaladminislration, utveckling av egna tillämpningar samt terminal-anslutning till andra datorsystem.

En viklig bakgrund för arbelel med basdatorer är det faklum alt den lekniska ulvecklingen medfört atl del finns en mångfald maskin- och programvaror med vars hjälp man kan införa datorstöd för olika avgränsa­de funklioner inom ell konlor såsom texthantering, kalkylering, ekono­miadminislralion m,m. Införandet av datorstöd för enskilda funktioner kan dock medföra atl dessa datoriseras utan alt bli sinsemellan samordna­de, Della kan medföra slora problem och kosinader genom all man i efierhand tvingas lägga ned ell stort arbete med alt få de enskilda rulinerna all samverka på ell effektivt sätt. Del är även sannolikl all en framlida samordning försvåras på grund av de bindningar som uppstår efler det atl olika ruiiner datoriseras även om varje enskild rutin är av begränsad omfallning. En målsättning med arbetet med basdatorerna är därför all försöka underiätta för myndigheterna alt få tillgång till etl sammanhållel och effeklivl datorstöd i kontorsarbetet.

Skr. 1984/85:218

49

Basdatorerna ulgör ell enligt min mening intressant exempel där den civila stalsförvallningens behov kan skapa induslriella utvecklingsprojekt. Basdatorns möjlighet är inte begränsad till statsförvaltningen, ulan den bör även ha möjligheter i privat förvaltning och som exportprodukt.

Teknikupphandling inom dataområdet har i olika sammanhang bedömts som etl verksami medel för all tillgodose användarnas behov av produkter såväl hårdvara som programvara saml kombinationer av dessa. Teknik­upphandling är även ell medel för att åsladkomma induslriella utvecklings­projekt med inriktning på speciella krav. Relativt få teknikupphandlingar har emellertid htflills genomförts på dataområdet med den offentliga sek­lorn som bestäUare.

I samband med remissbehandlingen av programunderiagel lill ell svenskl informationsleknologiprogram har flera remissinslanser ansett atl slalens insatser beträffande forskning och utveckling inom konlorsinfor-malionssystem är otillräckliga. För min egen del finner jag del angeläget alt denna fråga ges utrymme i den fortsalla planeringen. Statskontoret och STU bör intensifiera silt samarbele på detla område. Den civila statsför­valtningens behov bör i de fall så bedöms lämpligl utnyttjas även i industri­politiskt syfte.

7.4 Behoven av forskning och teknisk utveckling inom näringslivet

Del programunderlag som har inhämtats av regeringen redovisar en rad åtgärder planerade för budgetårel 1985/86 för all tillfredslälla behoven av forskning och teknisk utveckling inom näringslivel. Omfattningen av åtgär­derna framgår av följande tabell.

Område

Planerade insatser budgelåret 1985/86 (milj, kr,)

Tillämpad forskning

Tillämpad forskning inom mikroelektroniken

Systemteknisk forskning

Forskning inom tillämpningsområden

Industriell utveckling

Industriell utveckling inom mikroelektroniken

Utveckling av industriell teknik

Produktförnyelse

Avnämarstyrd systemutveckling

Teknikspridning

Totalt

54 83 22,2

44 10 20 77,1 6,5

316,8

Genomgången visar atl närmare 320 milj, kr. kommer all satsas för forskning och utveckUng med industrieU inriktning under nästa år. Huvud­delen av de planerade insatserna, ca 300 milj, kr, motiveras av industripoli­liska priorileringar. Den induslri som i framliden skall nyttiggöra sig insal-4   Riksdagen 1984185. 1 saml. Nr 218

Skr. 1984/85:218

50

sernas resultat bör också enligt min mening vara villig atl i ökande grad medverka i planering, genomförande och finansiering av insatserna.

De industripoliliska organen, jag avser då närmast STU, SIND och Industrifonden, har sedan lång tid ägnal informationsteknologin slor upp­märksamhel, STU har under en följd av år satsat en allt slörre andel av sina medel på forsknings- och utvecklingsprojekt inom områdel informa­tionsteknologi saml på utvecklingsprojekt inriklade på lillämpning av in­formationsteknologi. Så har STU på elt aktivi säll genom t, ex. olika kun­skapsuppbyggande ramprogram på etl direkl säll främjat ulvecklingen inom mikroelektronik och systemteknik.

Den redovisning som myndigheterna givit beträffande den tillämpade forskningen pä delblocken avseende mikroelektronik och systemteknik ger bilden av en situation, som domineras av seklororganens insalser. För alt uppnå ett totalt setl bättre fungerande svenskl syslem för forskning på informationsteknologiområdel bör balansen mellan basresurser och övriga tillskott övervägas i den fortsalla planeringen.

Enligt vad jag erfarii genomförs satsningen på industriell utveckling inom mikroelektroniken i stort som planerat. Ansvarei åvilar ett särskilt inrättat programråd för industrieU utveckling inom mikroelektroniken, vil­ket jag lidigare redogjort för. Programrådel har för sin samverkan med industrin fåll pröva delvis nya former av teknikupphandling och kollekliv forskning.

Jag anser att STU:s satsningar inom delblocken utveckling av induslriell teknik och produklförnyelse till vissa delar bör kunna ingå i utvecklingsin­satserna i etl informationsleknologiskt handlingsprogram.

Jag nolerar med tillfredsställelse all inom delblockel avnämarstyrd sy­slemutveckling, redovisar STU belydande insalser i projekt som är inrikla­de på informationsteknologins införande i produkler och processer inom för landel viktiga industrigrenar. Dessa strävanden bör även fortsättnings­vis priorileras.

Möjligheterna all göra insatser för spridning av den moderna informa­tionsteknologin anser jag förbältras avsevärt i de förslag beträffande tek­nikspridning som presenteras i regeringens proposition Regional utveck­Ung och uljämning (prop. 1984/85:115).

Daiorer och andra elektronikbaserade syslem har givits en strategisk roll inom försvarsmakten, televerkel och den civila statsförvaltningen. Lång­sikliga strategier har eller kommer alt ularbelas för dessa seklorer. De bör även ges en strategisk uppgift inom industripolitiken. Genom atl siaten uppträder som en kompelenl kravslällare kan, inom vissa områden, svensk induslri erbjuda lösningar som är intressanta även på en inlernalio­nell marknad.

Min bedömning är att del finns en outnyttjad utvecklingspotential i en starkare koppling mellan å ena sidan statens upphandling på informations­teknologiområdel och å andra sidan de ovan redovisade slalliga insatserna för att förnya och utveckla svensk industri.

Skr. 1984/85:218

51

7.5 Behoven av forskning och teknisk utveckling inom arbetsmiljöområdet

Jag har när del gäller del som sägs i det följande om arbetsmiljöforsk­ningen samråll särskilt med chefen för arbetsmarknadsdepartementet.

En lämligen omfattande forsknings- och utvecklingsverksamhet om ar­betsinnehåll, arbetsorganisation o.d. har kommii lill stånd. Behovet av försöksverksamhet och utvecklingsarbete kring dessa frågor är emellertid ännu långl ifrån tillgodosett.

Forskning om syslemulveckling och medbeslämmande, arbetsorganisa­tion, arbelsmiljö, jämställdhet, yrkeskunnande etc. bedrivs vid Arbelslivs-centmm saml inom några projekl vid högskoleinstitutioner.

Projekt rörande systemutveckling som f.n. slöds av arbetarskyddsfon­den bedrivs vid ADB-inslilutioner vid universiteten i Stockholm,[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg saml vid de psykologiska institutionerna vid universiteten i Stockholm,[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg. Projekten berör inflytande/medbestäm­mandefrågor, anpassning av system till användare, inkl. försök med an­vändare som systemutvecklare, decentralisering i samband med införande av datorsystem samt frågor om kunskapsulveckling och -begränsningar. Tillämpningarna avser konlorssystem, grafiska syslem och konslmklörs-sysiem m.fl.

Den erfarenhei som samlats visar bl.a all de inledande faserna i en syslemulveckling inle bör låsas i en formaliserad kravspecifikation som blir helt styrande. Frågor om arbetsorganisation och yrkeskunnande måsle komma in lidigl i ulvecklingen.

En ytterligare aspekl på syslemulveckling är de mera långsiktiga effek­lerna, främsl vad belräffar kunskap och yrkeskompetens. Om kunskap byggs in i syslemen finns en slor risk alt viklig yrkeskompetens avvecklas och sedan inle finns lill hands i situationer där sysiemel inle är kapabelt atl handskas med en ny problematik.

Flera av de forskare som under 1970-talel bedrev och fortfarande bedri­ver forskning om datorisering i arbetslivet ulifrån samhällsvetenskapliga utgångspunkter är i dag verksamma inom arbetslivscenlrum. Till lidigare bearbelade forskningsproblem och forskningsområden hör: människa-da-torinteraktion i beslutsprocesser; konstruktion, validering och användning av simuleringsmodeller; datorsystem och organisationsstruktur; datorise­ring, arbetsroller och arbetstillfredsställelse; arbetsdelning, planering och datoranvändning; systemutveckling; inflylande och inflytandemodeller; systemerares värderingar och rolluppfallningar; konsimktion av informa­tionssystem, förändringsslrategier och fackliga strategier för inflylande över datorisering; samhällelliga betingelser för demokratisk planering och teknikutveckling.

När del gäller forskningens inrikining är del teoretiska inlressel i hög grad knutet till strategier, drivkrafter och lendenser för arbetsprocessens förändring och förändrade relationer mellan arbelsmarknadens parter i samband med datorisering.

Skr. 1984/85:218

52

Genom etl riksdagsbeslul våren 1982 gavs arbelarskyddsfonden möjlig­hel all disponera sammantaget 54,5 milj.kr. bl.a för all finansiera ell särskilt utvecklingsprogram för bäitre arbetsmiljö och arbelsorganisalion vid utnyttjande av daiorer och mikroleknik i arbetslivet. Initiativtagare lill projektet var ursprungligen fonden, TCO och SAF. Programmet omfattar bl. a. praktiskt utvecklingsarbete och försöksinvesleringar direkl i produk­tionen i samband med atl ny leknik introduceras i näringsliv och förvall­ning.

En särskild programstyrelse med represenlanler för arbelsmarknadens parter, staten och arbetarskyddsfonden är huvudansvarig för programmei, som beräknas pågå under fem år.

Projekl i anslulning lill programmei fömtsätts ha lillämpningskaraklär och vara lokalt förankrade. Projekien skall också bli mönsterbildande för andra arbetsplatser samt bidra til! ökad konkurrenskrafi och effektivitet i företag och förvaltning.

Utvecklingsprogrammets uppgift är all ta fram och sprida goda exempel, där leknik och arbetsorganisation/arbetsmiljö formas för att bidra tUl effek­tivitet, goda arbetsförhållanden och personalulveckling i förelag och för­vallningar. Genom all medverka i ulveckUngsledande exempel skall pro­grammet bidra lill en hög ambitionsnivå och informalion om goda idéer, erfarenheter och lösningar. Programmet är ell komplemenl lill den forsk­ning och utveckling som arbelarskyddsfonden redan slöder.

Under år 1985 inriklas arbelet på alt tillföra programmei samarbelspro­jekt inom främst småföretagsområdel, byggnadsindustri, service saml slal­lig förvallning.

Arbetarskyddsfonden har hitlills avgivit två delrapporter om utveck­lingsprogrammel.

Arbelslivscenlmm bedriver ell projekt Utbildning-Arbete-Teknik. Pro­jektet rör yrkeskunskaperna i arbetslivet vid datorisering och leknologival vid dalasystemulveckling. Facklig utveckling av och utbildning i datatek­nik och arbetsorganisation med lillämpning inom l.ex. den grafiska bran­schen har också studerats. Den grundläggande principen för utvecklingsar­betet är atl förena kvalitet i arbetet, såsom yrkeskunskaper, demokraiiska arbelsformer och god arbelsmiljö med hög produktivitet.

Vid arbelarskyddssiyrelsens forskningsavdelning är forskning kring för­ändrade krav på människan i samband med införande av ny teknik ett av de forskningsområden som f. n. prioriteras. Forskning inom della område bedrivs efler flera linjer. En sådan är sludier över hur människan påverkas av bildskärmsarbete i olika avseenden. Bl. a. pågår ett brett upplagt epide­miologiskt arbetsmiljöprojekt av 450 bildskärmsoperatörer och 150 kon-troltfall bland kontorsanställda i Stockholm. I projektet studeras flera olika yrkeshygieniska expositionsfaklorer dels från själva skärmen, dels från arbelsplalsen och dels i arbetsrutinerna. Dessulom undersöks ögon-, be-

Skr. 1984/85:218

53

lastnings- och hudbesvär saml risker för fosterskador i samband med bildskärmsarbete.

I etl annat projekl studeras olika s.k. vigilansproblem, dvs. trötthet, vakenhelsgrad och uppmärksamhel med monotont bildskärmsarbete.

1 detla sammanhang kan också nämnas all bilalerala avtal har träffals om samarbele inom arbelsmiljöområdet mellan Sverige å ena sidan och de Europeiska Gemenskaperna och Amerikas Förenta Slaler å den andra. Avtalen avser såväl forskning som tillsynsverksamhet. I detla samarbele är forskning om arbetsmiljörisker i samband med ny leknik ell priorileral område.

Den nya tekniken har också direkt lagits i anspråk i arbelarskyddssiyrel­sens verksamhel. Informationssystemet om arbetsskador (ISA) är etl dato­riserat informalionssyslem som bygger på de arbelsskadeanmälningar som skall göras till allmän försäkringskassa. Genom ISA, som av SCB publice­ras i Sveriges officiella statistik, erhåller arbelarskyddsstyrelsen och ar­betsmarknadens parter m.fl. elt underlag för sina prioriteringar av arbels-miljöinsatserna.

Arbetsmiljöarbelel, vare sig del avser forsknings- eller tillsynsverksam­het, är beroende av snabb informalion genom fungerande biblioleks- och dokumentationsservice. Behovet avser självfallel inle bara svensk littera­tur och dokumentation på arbelsmiljöområdet ulan alla publicerade verk som kan vara av betydelse för det svenska arbetsmiljöarbelel. Sedan några år tillbaka är arbetarskyddssiyrelsens bibliotek ell s.k. ansvarsbibliotek med nationellt ansvar för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning i arbelsmiljöfrågor. 1 samband härmed har arhetarskyddsstyrelsen, natur­vårdsverket och arbelslivscenlmm gemensaml upprätlal en litteraturdata-bastjänst för arbelsliv, arbelsmiljö, miljövård och nalurskydd kallad ARA-MIS. I denna bas ingår inle bara litteratur som har registrerats av de tre berörda organen ulan i basen ingår också internationella arbelsorganisalio­nens (ILO) dalabas för arbetsmiljöliiteralur saml det amerikanska natio­nella forskningsinsttfutel för arbelsmiljöfrågor (NIOSH) slora databas. Diskussioner pågår om anslutning av flera såväl offentliga som privata dalabaser som är relevanla för miljöseklorn. ARAMIS är etl bra exempel på hur man genom användande av ny leknik på nationell basis kan skapa en slor informations- och kunskapskälla som inle annars hade varit möjlig.

Sverige har hittills haft en slark ställning när det gäller en användarvän-1ig ulformning av datoriserade arbetsstationer. Denna ställning har givit svensk induslri en stark position inlernationeUt sell. I framtiden kommer alll slörre avseende alt fästas vid ulformningen av arbetsplatserna. Del är därför angelägel atl arbetsmiljöforskningen inom bl.a arbetarskyddsfon­den görs i anknylning till den tillämpade forskning som sker i induslrin inom detta område. Ökal inlresse kommer alt fästas vid utformningen av programvaran. En förulsältning för alt bra programvara skall kunna ut­vecklas är atl den har en tvärvetenskaplig gmnd. Det krävs medverkan

Skr. 1984/85:218

54

från bl. a. användare, programmerare, psykologer m.fl. Enligt min mening kan arbelarskyddsfonden spela en viklig roll härvidlag. Med hänvisning lill del nyss anförda anser jag alt arbetsmiljöområdet bör ges ett särskUt uirymme i den kommande planeringen.

8    Hemställan

Jag hemsläller alt regeringen bereder riksdagen tiltfälle la del av vad jag har anfört i det föregående.

9   Beslut

Regeringen beslutar i enlighel med föredragandens hemställan.

Skr. 1984/85:218

55

BUaga 1

SVENSK

INFORMATIONS TEKNOLOGI

en presentation

Skr. 1984/85:218

56

En kortfattad presentation

Denna presentation 

ä

r en sammanfattning av ett fylligare utredningsmaterial SVENSK INFORMATIONSTEKNOLOGI -utg

å

ngsl

ä

ge och underiag f

ö

r ett nationellt program.

Presentationen riktar sig i f

ö

rsta hand till en bredare l

ä

sekrets. Specialintresserade kan finna ytterligare information i underlags­rapporten, som kan erh

å

llas fr

å

n arbetarskyddsfonden, styrelsen f

ö

r teknisk utveckling eller universitets- och h

ö

gskole

ä

mbetet.

F6r 100 

å

r aadan ayaaalaatts lordbnikat huvuddalan av don ytkaavwfcaamina batolknlngan.

1900

Skr. 1984/85:218

57

Denna sammansl

ä

llning har gjorts av samordningsgruppen f

ö

r informationsteknologi

Arbetarskyddsfonden (ASF) Styrelsen f

ö

r teknisk utveckling (STU) Universitets- och h

ö

gskole

ä

mbetet (UH

Ä

)

utg

å

ende fr

å

n underlag l

ä

mnat av

Arbetarskyddsstyrelsen (ASS)

Arbetsmarknadsstyrelsen(AMS)

Delegationen f

ö

r vetenskaplig och teknisk informationsf

ö

rs

ö

rjning (DFI)

Fbrskningsr

å

dsn

ä

mnden (FRN)

F

ö

rsvarets Materielverk (FMV)

F

ö

rsvarets Forskningsanstalt (FOA)

Humanistiska - Samh

ä

llsvetenskapliga Forskningsr

å

det (HSFR)

Naturvetenskapliga Forskningsr

å

det (NFR)

Statens Industriverk (SIND)

Statskontoret

Skol

ö

verstyrelsen (SO)

Televerket

InduaMsamhillat Innabar onv lattanda f

ö

rlndringar 

Invandring Ull at

å

dar, nya aamhflllan, nya kuna

å

capakrav, annorlunda lavnadsformar.

InfonnatlonBaamhillat kommer att medf

ö

ra omfattande fttr-*ndrlngar - vi vet innu Inte vilka. 

VI 

m

å

ste p* b

«

eta s*tt utnyttja dan nya tekniken.

2000

Skr. 1984/85:218

58

Informationsteknologin

Ny teknologi i snabb utveckling

Datateknikens utveckling grundar sig p

ä

 den utom­ordentligt snabba utvecklingen av mikroelektroniken mot st

ä

ndigt billigare, kraftfullare och mer kompakta halvledarkomponenter.

Utvecklingen ger oss helt nya f

ö

ruts

ä

ttningar att maskinellt hantera information. Denna utveckling sk

ö

ljer redan 

ö

ver oss och p

ä

verkar varje individ och verksamhet. Den visar inga tendenser att avstanna, och f

ö

r n

ä

rvarande 

ä

r det bara v

å

r fantasi som s

ä

tter gr

ä

nser f

ö

r den nya teknologins till

ä

mpningar.

Datorernas v

ä

rde ligger i att de snabbt bearbetar stora datam

ä

ngder enligt regler som anv

ä

ndaren preciserar Detta g

ä

ller inte bara siffror, utan i 

ö

kan­de grad annan typ av information som text, bilder, ljud och m

ä

tsignaler av allehanda slag. Datorer f

ö

rekommer inte heller enbart som separata appa­rater. Sm

å

 processorer byggs in i snart sagt varje typ av maskin, instrument eller fordon. Mer sofisti­kerade automatiska funktioner blir d

å

 m

ö

jliga. Funktioner som dessutom enkelt kan f

ö

r

ä

ndras.

Samtidigt blir det allt vanligare att datorer utnyttjas f

ö

r att kommunicera med andra datorer. Detta underl

ä

ttas av att telen

ä

ten utvecklas mot att i ett och samma system 

ö

verf

ö

ra b

ä

de tal, data och bild. Kostnaderna f

ö

r 

ö

verf

ö

ring har visserligen inte sjunkit lika drastiskt som f

ö

r bearbetningen, men runt om i v

ä

rlden g

ö

rs nu kraftfulla insatser f

ö

r att f

å 

fram radikalt billigare 

ö

verf

ö

ringsteknik. Fiberoptik och satellitkommunikation 

ä

r tv

å

 viktiga delar i dessa satsningar.

Mikroelektroniken, kommunikationstekniken och databehandlingsmetodiken integreras allt mer Samtidigt knyts de allt n

ä

rmare till en m

ä

ngd angr

ä

nsande tekniker, som radikalt f

ö

r

ä

ndras. Detta g

ö

r det befogat att tala om en radikalt ny teknologi, informationsteknologi.

system anv

ä

nds f

ö

r styrning och reglering av for­don, maskiner, produktionsprocesser och t.o.m. hela produktionssystem. Den nya tekniken finns givetvis ocks

å

 i en m

ä

ngd konsumentprodukter. Direkt s

ä

ljs den i form av TV, radio, video, hem­datorer, leksaker etc. Den f

ö

rekommer ocks

å

 in­byggd i andra produkter som bilar, diskmaskiner, symaskiner etc.

Ett gott utg

å

ngsl

ä

ge

Sverige st

å

r i grunden v

ä

l rustat att m

ö

ta och dra f

ö

rdel av informationsteknologins utveckling. Svenskt n

ä

ringsliv och f

ö

rvaltning har i internationell j

ä

mf

ö

relse tidigt, och p

å

 ett kvalificerat s

ä

tt, utnyttjat framstegen inom informationsteknologin f

ö

r att ut­veckla sina verksamheter. Behovet av utl

ä

ndsk (i huvudsak amerikansk) teknik

ä

r och har varit stort, men i Sverige har man 

ä

nd

å

 lyckats v

ä

l med att till-l

ä

mpa tekniken p

å

ett 

ä

ndam

å

lsenligt s

ä

tt. En f

ö

r­klaring till detta 

ä

r att svensk industri arbetar i 

ö

ppen internationell konkurrens. En annan f

ö

r­klaring som ofta f

ö

rs fram 

ä

r den svenska fack­f

ö

reningsr

ö

relsens traditionellt positiva inst

ä

llning till ny teknik. Ny teknik och nya system har i huvudsak

Fr

«

n datateknik Ull

Saxtlotalat Innabar att datakapacWaten Akada ti ula att voly.

ladea av att f

å

tal

AnvftndningsomrAden

Informationsteknologiska produkter och system kommer till anv

ä

ndning i en m

ä

ngd sammanhang. Information kan lagras, h

ä

mtas fram och transpor­teras 

ö

ver l

å

nga avst

å

nd. P

å

 sekunder kan den f

ö

ras 

ö

ver kontinenter och oceaner. Information fr

å

n hela v

ä

rlden finns lillg

ä

nglig vid samma lerminal. I dag 

ä

r teknologin viktig f

ö

r informationsbehandling p

å

kontor, banker, sjukhus etc. Den 

ä

r en viktig del I v

å

rt telekommunikationsn

ä

t. Den kan rationalisera rutinm

ä

ssigt ingenj

ö

rsarbete vid konstruktion av elektronik, maskiner, byggnader etc. Sofistikerade

OaUrteknlkMM utvvelding Unn

»

. tadoias av att alH mkidra kompoiMn-tar, mad aWI hrattMlara agwitkapar kominar tu anvtadnbia Inofn am Ilar omrMan av sambMat

Datataknikan har dlimad ftvai B*!! tM att Ml an dal I dan atora bitormatiofi

»

. takneloglBka utvaddlngan.

Skr. !9S4/S?:21>i

k.i;'!n;ji Dyggas upp och 'j&font-family: Verdana'>ö

i'?is i samverkan roaii.-in iekniKer och anv

ä

ndare. Svarige hai ocks

é

 skaf-fa; sig ?r, v

ä

rldsledande posi'.iD;i vad cjallar arbc-lsc-ifllsernas ergonomiska stanaard. i landet rinns avanceracie iiidustnl

ö

retag. fti.a. en leie-Korrii-n.unikalionsindustri av leKnis*: v

ä

rl

ä

sklass.

Ytterligare kompetens beh

ö

vs

Den nya leki-.oioain f

ä

r ytterligare kraft av st.ora ut-vc-cklingsinsatser i flertalet stora industril

ä

nder.Om Sveriae ocks

å

 i framtiden skall dra bast

å

 nytta av informationstsknologiri, m

å

ste vi uppr

ä

ttti

ä

lia v

å

r komoeiens och inte tvingas 

ö

ii passiva mottagare av uti

ä

ndsk teknologi. P

å

vissa punkler b

ö

r f

ö

r­h

å

llandena f

ö

rD

ä

ttras, s

å

 att Sverige kan beh

å

lla m

ö

jligheten att beh

ä

rska den nya teknologin.

Utbildningssystemet har idag inte tillr

ä

cklig kapa­citet fbr att fylla behcve! av specialister. F

ö

r

ä

ndring­ar i utbildningen 

ä

r ocks

å

 n

ö

dv

ä

ndiga for att h

ö

ja den allm

ä

nna kunskapsniv

å

n i landet.

P

å

 ett i

å

tal omr

å

den ligger svensk forskning i kla.ss med den internationell forskningsfronten. Detla 

ä

r n

ö

dv

ä

ndigt f

ö

r att delta i det internationella forsk-

ningsutDytet. En brecdninn av katnpet-?r!Een be­h

ö

vs for an st

ä

rka v

å

r inlernationella konkurrens­kraft

D

! f

ö

rsteg Sverig? skaffat sig n

ä

r dtt g

ä

lier ergo-ncTiisk ulrustning niorsvaras 

ä

nnu inte av rriot-svarande framg

å

ngar nsr 

ö

e', g

ä

ller anv

ä

ndar-ancassad prapramvara. "miukvaruergonomi"

F

ö

r atl san-ih

ä

ile och n

ä

ringsliv skail kunna utnyttja den nya tekniken p

ä

b

ä

sla s

ä

tt kr

ä

vs utvecklings­insatser av s

å

dan omfattning och bredd att det knappas! 

ä

r meningsfullt f

ö

r enstaka akt

ö

rer att Sjalvs drivs utvecklingen I m

ä

nga l

ä

nder har man dragit konsekvenserna av detla och startat stora program, d

ä

r samverkan mellan olika akt

ö

rer 

ä

r centrala moment.

Ä

ven 1 Sverige 

ä

r s

å

dan samverkan en f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r ati f

å

 b

ä

sta utbyle ur tillg

ä

ngliga resurser. Ett nationellt intormationsteknologiprogram skulle vara eti s

ä

tt att dels samordna olika statliga insatser med varandra och med industrin, dels stimulera ytterligare industriellt samarbete.

informationsteknologi

f>       OptMiUta-

Sluttiotalets liArtan k&font-family:Verdana'>ö

retas skaffade sin een dataanUkmfnS Wr 

»

tt huitera Itoe- och Isgerrutiner.

Attiotatat k

ä

nneteck­nas av att datatek­niken 

Å

terfinns i snart sagt varje sektor av samhkUslivet.

Skr. 1984/85:218

60

Uppdraget

Behovet att samordna samii

ä

llels insatser inom in-formalicnsteknologin har gradvis vuxit fram mot bakgrund av den internationella teknisks utveck­lingen och de behov som gjort sig p

å

minda i Svsrige.

Utredningar p

å

 dataomr

å

det

Datateknikens roll f

ö

r samh

ä

llets utveckling och s

ä

kerhet, dess genomgripande 

å

ter\'erkningar p

å 

n

ä

ringslivet och p

å

m

ä

nniskors arbete blev ett vik­tigt inslag i den allm

ä

nna debatten under slutet av 1970-talet. Ett flertal utredningar initierades, bl.a. s

å

rbarhetskommitt

é

n, data- och elektronikkommit­t

é

n, dataeflektutredningen, informationsteknologi-utredningeri och elektronikindustriutredningen. Samtidigt tillsattes datadelegationen, och data- och elektronikfr

å

gorna gavs allt st

ö

rre vikl inom flera myndigheter.

ökande forskning och utveckling

Den internationella utvecklingen av tekniken under samma tid f

ö

ranledde STU att kraftigt 

ö

ka insatser­na inom bl.a. mikroelektronik, informationsbehand­ling och anv

ä

ndning av informationsteknologi i verk­stadsindustrin. Dessa satsningar g

ö

rs f

ö

r att bevara den internationella konkurrenskraften och samtidigt tillgodose samh

ä

llets l

å

ngsiktiga behov av forsk­ningskompetens.

borde presenteras under h

ö

slen 133.

Riksdagen framh

ö

ll d

ä

rvid "        

ö

nskv

ä

rdheten

av balans i de tremtida statliga insatserna p

å

informationsteknologms omr

å

de. Statens insatser avseende systemteknik, programme­ringsmetodik och relationsfr

å

gor b

ö

r s

å

ledes anpassas tiU de planerade insatserna p

ä

 kompo­nentomr

å

det i syfie att m

ö

jligg

ö

ra en motsvaran­de utveckling, (tetta b

ö

r enligt utskottets mening beaktas vid provning av anslagen till bl.a. STU under de kommande budget

å

ren."

Regeringens uppdrag

Mot bakgrund av riksdagens uttalande uppr

ä

ttade regeringskansliet en PM, som gav strukturen 

å

t ett nationellt informationsteknologiprogram med ansvarei f

ö

rdelat mellan 15 statliga myndigheter. Regeringen uppdrog i juni 1984 

å

t ASF; STU och UH

Ä

 att efter kontakt med 

ö

vriga ber

ö

rda myndig­heter sammanst

ä

lla underlag till ett f

ö

rslag om ett samlat program. Ett program som i princip skall

Mikroelektronikprogrammet

Fr

å

n industrin kom under 1982 informationer som tydde p

å

 att Sverige l

ö

pte risk att tappa kontakten med den intemationella utvecklingen p

å

 rrlikro-elektronikomr

å

det, trots de ambiti

ö

sa satsningar som gjorts. D

ä

rf

ö

r utarbetades ett f

ö

rslag till ett nationellt mikroelektronikprogram. Programmet planerades av STU tillsammans med UH

Ä

, NFR, FMV, televerket och ber

ö

rda industrif

ö

retag. Det avs

å

g endast komponentteknologi.men i program­skriften skissades ocks

å

 ett vidare prograrn, som skulle behandla systemuppbyggnad och anv

ä

nd-r ning av infoimationsteknologi.

Riksdagens beslut

STUs f

ö

rslag blev underlag f

ö

r en proposition, som antogs av h

ö

striksdagen 1983. i samband med riks­dagsbehandlingen uttalade riksdagen att ett f

ö

rslag till samlat program i enlighet med det skissade

.Skr. 1984/85:218

öl

rymmas mom de anslag och ramar som st

å

r tili ter fogande l

ö

r ae ber

ö

rda myndigheterna. Det f

ö

rut­ s

ä

tts uppdelas i blocken mikroelektronik, syslem-teknik och informationsteknologins anv

ä

ndning.

Planeringsarbetet

Planeringsarbetet har letts av en samordningsgrupp med representanter fr

å

n ASF. STU och UH

Ä

. Ett stort antal personer fr

å

n de 

ö

vriga 12 myndigheter­na har engagerats, och prelimin

ä

rt material har skickats p

å

 remiss till ett hundratal ber

ö

rda f

ö

retag, organisationer och forskare.

Det genomf

ö

rda planeringsarbetet har resulterat i en kartl

ä

ggning av statlig verksamhet p

å

 omr

å

det. I m

å

nga fall har kartl

ä

ggningsproblem uppst

å

tt genom att insatser riktade mot informations­teknologin i stor utstr

ä

ckning ligger inv

ä

vda i annan verksamhet, vilket g

ö

r en ekonomisk s

ä

rredovisning mindre l

ä

mplig. M

å

nga presenterade kostnader och

volymuppnifter ar d

ä

rf

ö

r uppskattningar mea varierande precision. Genomg

å

ngen visar att slaien redan finansierar en bred verksa.mhet. som p

å 

varierande san kan anknytas till informations-leknologin.

Det presenierade undei laget ger en 

ö

verblick 

ö

ver denna p

å

g

å

ende verksamhet och d

ä

rigenom ges st

ö

rre m

ö

jligheter att samordna olika insatser inom utbildning, forsKning och teknisk utveckling. D

ä

rigenom kan b

å

de tillverkare och anv

ä

ndare inom intorm.ationsteknologin g

ö

ras b

ä

ttre rustade atl utnyttja den nya teknologin.

Skr. f«

ö

versikt av kartl

ä

ggningen

Måi

Ett .svensk! ihiOrrTis.tior!sifjkriologiDrogram ska!! kunna skapa grundan f

ö

r elt 

ä

hdum

å

iseniigt utnyl-jande av inicrmaiionsttskn.aiMin i Svefigc. Detta kan skk gsnom att man bygge: upp kunnande orti tekniker, metode! och grundl

ä

ggande f

ö

ruts

ä

tt­ningar f

ö

r anv

ä

ndningen av leknoiogin. Ciesss all­m

ä

nna rr;ill ksn ko.nwottscrss i etl antal deim

å

i:

sKspa en bred kunskapsbas i samh

ä

llet f

ö

r att f

ö

rst

å

 den ny-s teknologins konsekvenser

ge m

ä

jtniskor i yrkeslivet b

ä

ttre kunskap om intonriationstknologins (oruts

ä

ttninga; och konsekvenser, s

å

 att de kan bed

ö

ma och p

å­

verka det egna arbetet,

skapa b

ä

ttre kunskap hos specisiister p

å

 olika omr

å

den, s

å

 att de p

å

 b

ä

sta s

ä

tl kan integrera informationsteknoiogin i sin egen verksamhe:

uppn

å

 en god lillg

å

ng p

å

 v

ä

JutbHdsde forskare Incm olika discipliner och Ingenj

ö

rer, som snabbt kan la tillvara nya tekniska landvinningar i samverkan rned anv

ä

ndarna

å

stadkomma industriell samverkan f

ö

r utveckling av nyckelteknologier och till

ä

mpningar av konkurrensneutral karakt

ä

r

underl

ä

tta nybitdning av f

ö

retag baserade p

å

den nya teknologin

underl

ä

tta spridningen av den nya tekniken till olika delar av n

ä

ringslivet

ge anv

ä

ndare p

ä

olika ntv

å

cr m

ö

jlighet att bl.a. genom tekntkupphsndling och aktivt del­tagande i experiment p

å

verka tekniken, s

å

 att den b

å

ttre svarar mot anv

ä

ndarkrav.

Verksamhetens indelning

Samh

ä

llets aktiviteter inom informationsteknologin kan delas in p

ä

olika s

ä

tt. En typ av indelning 

ä

r de tre programblocken;

Mikroeiektronik syftar till an st

ä

rka Sveriges f

ö

r­m

å

ga att konstruera och tillverka elektronik­komponenter,

Systemteknik syftar till att st

ä

rka f

ö

rm

å

gan att konstruera och tillverka informationsteknologiska system.

Informationsteknologins anv

ä

ndning syftar till att fr

ä

mja en 

ä

ridam

å

lsenlig anv

ä

ndning och att utveckla system som fyller altl h

ö

gre anv

ä

ndar­krav.

uh an.n.jn iiideiningsgru-d utg

ö

r de medel som samh

ä

iiel kar, ulrivttja i eti sa:Ti!&font-family:Verdana'>å

r i huvudsak av ut&margin-right:16.0pt;margin-bottom: 0cm;margin-left:1.0pt;margin-bottom:.0001pt'> Utblidnirigsinsatiserna str

ä

cker sig fr

å

n korlare utnlaninc. scm anv

ä

ndning av datorer i grund­skolan och 

ö

versiktskurser incm arbstsmarknads-ulbiianingen, til! svancerad utbildning, som forskar­utbildning elle; kompletteringsutbildning f

ö

r civil­ingenj

ö

rer med 

ä

ldre examen.

Ä

v

ö

", forskningsinsatserna sp

ä

nner 

ö

ver ett brett cmr

å

ds. D

é

avsor allt fr

å

n cirundi

ä

ggands forskning kring hafvledarmaterial tili forskning kring system som medger inflytande cch utveckling f

ö

r arbets­tagarna.

St

ö

det till den tekniska utveckilngen har, 

ä

ven det, stor variation. 

Ä

 ena sidan satsar man p

å

 upp-

tfmwtsiiBim' tokwootrtsi

Ski-. 1

byggnaa av tiilverkningsresurse" for IntegrerBdo krfct.Stir 1 sa.T.arbele ,med industrin. A sndra sidan sai jar man på iniö.andfi av nya kvaiifteraas system i oliks tiiiämoningar.

Nrir rnan aelai in insatserna längs båda dessa linjer, iäs en siruklur scm moisvarar matrisen nedan. I matrisen markeras siaiens insalser inom dei-omrädena

Samverkan är väsentlig

.Även om del är möjligt, och kanske nödvändigt av praktiska skäl, att redovisa informationsteknoiogin på dena sätt. är teknologin sådan till sin natur att de olika delarna måste uft'ecklas i nära kontakt med varandra. Föi atl åstadkomma samordningseffekter bör det finnas någon forrin av organiserad sam­verkan mellan de ansvariga myndigheterna.

Et' .S3n et' åstaokomma samordning är att dc-e.igagftrsrje statiiga organen fortsäiter sitt sam-  arbete för 3tl gencm kontakter ined näringslivet och andra berordci planera ytterliga.e framtida insatser (ör inlormalionsteknoiogins utveckling och an'/änd-runq

ökad ambitionsnivå

Kartläggningen har visat au omprioriteringar redan gjorts under ett antaf år. Ytierirgare omprioriteringaf skulle antagligen kräva genomgripande förändring­ar hos myndigheterna. Vissa ökade insatser som bedömis väsentliga har därför inte kunnat beredas utrymme. Exempel på sådana insalser redovisas i slutet av presentationen.

Utbildning

Djfba; utniatfifnff V

Grundskola

Kösskoia _ Vuxonutbiislntfta 4(tssism£iR{vadS' wbilrJnlftB Forshninös- Inffflrmation

efsmdfSgijaiwä»

hsiivJetfsfföwkftfoö

K9m{)ö«i«s«UtS1«M0Ö(

syat«j»t*nJ)t

Onmdlägtmds forsk- fjtng, tSnrfsSttniRgar/

fisonsakifäiftissf,

Fors>c«ini3MrHf«t-njttlands f a ti»-ISmpniftcar.

ExodfinieHt oeh

damonstiatitsn

Skr. 1984/85:218

(.14

Svensk informationstekno

Utbildning

Forskning

iJtbiloning

ä

r en v

ä

sentlig (akt

ö

r n

ä

r man vili ui­veckla och anv

ä

nda ny leknik. Efter.sorri intorma-tionstoknologin i h

ö

g grad kommer att ber

ö

ra alla m

ä

nniskor, ar det vikfigt att utbildningen kommer in p

å

alla niv

å

er fr

å

n grundskola till h

ö

gskola. Redan yrkesverksamma m

å

ste ges m

ö

jlighet till fortbild­ning och vidareutbildning.

Viss grundl

ä

ggande dataundervisning 

 datal

ä

ra 

ing

å

r i grundskolans h

ö

gstadium. Hittills har inte undervisningen kr

ä

vt n

å

gon utrustning. Trots del har mer 

ä

n h

ä

lften av h

ö

gstadieskolorna tillg

å

ng till datorutrustning.

P

å

 gymnasiets linjer har man dataundervisning endasl i 

å

rskurs 1. Den 

ä

r integrerad i samh

ä

lls­kunskap och matematik. P

å

naturvetenskapliga linjen finns alternativ

ä

mnet datakunskap med 8 veckotimmar. 2/3 av landets gymnasieskolor har n

å

gon typ av datorutrustning.

Inom civiUngenj

ö

rsutbiidningen utg

ö

rs n

ä

rmare h

ä

lften av nyb

ö

rjarplatserna - ca 1 800 - av utbild­ningar anknutna tili informationsteknologi. H

ä

rut­

ö

ver finns n

ä

stan 900 nyb

ö

rjarplatser vid universi­tetens intormationsteknologiska utbildningslinjer Dessutom finns ca 900 platser vid kortare ADB-linjer. Inom h

ö

gskolan utnyttjas ca 1 500 

å

rsplatser till fortbildning inom datateknik. H

ä

rut

ö

ver f

ö

re­kommer lokala linjer i viss omfattning.

Unden/isning i datal

ä

ra ing

å

r i kommunala vuxen­utbildningens grundskolekurser och gymnasie­kurser. Vidare ing

å

r datortill

ä

mpningar och dator­teknik i vissa 

ä

mnen. Studief

ö

rbunden g

ö

r om­fattande insatser f

ö

r att i f

ö

rsta hand ge en bred orienterande utbildning. Ungef

ä

r h

ä

lften av landets 120 folkh

ö

gskolor har n

å

gon form av dator­utrustning, och bedriver i varierande omfattning undervisning i allm

ä

nna datorfr

å

gor. Art>etsniuirknadsutblldning (AMU) 

ä

r yrkes­utbildning som syftar till att motverka obalanser p

å 

arbetsmarknaden. AMU kan ges till b

å

de anst

ä

llda och arbetsl

ö

sa och f

ö

rekommer p

å

m

å

nga olika niv

å

er 

 tr

å

n korta orienteringskurser i ADB till 

å

rsl

å

nga specialutbildningar. M

å

nga yrkesutbild­ningar har inslag av informationsteknologi men omfattningen varierar. Under 1984 ber

ä

knas 20 000 elever genomg

å

 utbildning med st

ö

rre eller mindre inslag av informationsteknologi.

Den svenska FoU-verksamheten inom informa-tionsteknnlogiomr

å

det omfattar cirka 16 OOC 

å

rs­verken, varav drygt tusen 

å

rsverken inom forskning. Trots forskningens blygsamma omfattning har den hittills uppbyggda kunskaps- och kompelensbasen avg

ö

ranoe betydelse f

ö

r landet. Forskningen 

ä

r n

ö

dv

ä

ndig f

ö

r

den grundl

ä

ggande h

ö

gskoleutbildningens kvalit

é

!

forskarutbildningens kvalitet, och d

ä

rigenom tiii-g

å

ngar till h

ö

gt kvalificerade specialister p

å

 om­r

å

det

uh'ecklingsarbete p

å

 annat h

å

ll

tillg

å

ng till forskning utomlands

I Sverige f

å

r h

ö

gskolor och forskningsinstitut s

ä

rskilt stor betydelse genom att de svarar f

ö

r n

ä

stan all l

å

ngsiktig forskning i landet. I de st

ö

rre industri­l

ä

nderna bedriver 

ä

vpn elektronikf

ö

retag en om­fattande grundl

ä

ggande forskning.

Forskningen inom informationsteknologi kan delas upp i f

ö

ljande huvudkategorier:

forskning inriktad p

å

 att utveckla grundteknikerna

forskning inriktad p

å

 att utnyttja informations­teknologin i olika till

ä

mpningar

forskning kring grundl

ä

ggande f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r och konsekvenser av anv

ä

ndningen av informa­tionsteknologi.

Forskning kring grundteknikerna bedrivs i huvudsak vid de tekniska h

ö

gskolorna, universitetens ADB-institutioner. Institutet f

ö

r optisk forskning. Mikro­v

å

gsinstitutet samt FOA och televerket. FOA svarar ensamt f

ö

r en tredjedel.

Forskning kring olika till

ä

mpningar av informations­teknologin har ungef

ä

r samma omfattning som forskningen kring gmndteknikerna, exklusive f

ö

rsvarsforskningen. De st

ö

rsta insatserna, ca 150 

å

rsverken, avser till

ä

mpningar inom verkstadsteknik samt massa- och pappersindustrin.

Med "forskning kring grundl

ä

ggande f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r och konsekvenser av anv

ä

ndning av informa­tionsteknologi" menas forskning som r

ö

r samspelet mellan teknologin och det m

ä

nskliga sammanfiang d

ä

r den anv

ä

nds. P

å

 grund av ett starkt engage­mang fr

å

n arbetsmarknaderis parter har forsk­ningen p

å

 detta omr

å

de kommit att 

ä

gnas stor upp­m

ä

rksamhet.

Skr. 1984/85:218

6-

logi idag

industri

I Sverige arbetar ce 100 000 personer inom de! som kan betecknas informationsieKnologi-indusiri. H

ä

ri innefattas eieklronikinduslri, elektronikinriktace ingen]

ö

rsfirmor, dalaservicef

ö

relag, AuB-avdelningar i f

ö

retag och organisationer saml underh

å

ll av inlormationsteknologiska system. Ungef

ä

r h

ä

lften av arbetsplatserna 

ä

r lokaliserade lill storstadsomr

å

dena.

Elektronikindustri

Efter en relativt svag utveckling under andra h

ä

lften av 1970-talet, har den svenska elektronikindustrin f

å

tt ett kraftigt uppsving under den senaste fem

å

rs­perioden. Produktionsv

ä

rdet 

ö

kade 1978-82 med ca 15 % per 

å

r. Under 1983 

ö

kade produktionen med 25 %. Elektronikindustrins f

ö

r

ä

dlingsv

ä

rde 

å

r 1983 var 18,5 % av hela den svenska verkstadsindustrins och 2,1 % av BNP

Svensk elektronikindustri har i grova drag f

ö

ljande struktur:

Ett dominerande informationsteknologif

ö

retag (Encsson) med tyngdpunkt inom telekommunika­tionsomr

å

det men med ambitioner att etablera sig internationellt ocks

å

 inom kontorssystem-omr

å

det.

En handfull utl

ä

ndska multinationella f

ö

retag (IBM, Philips, Siemens, ITT) med sedan l

ä

nge etablerad verksamnet i Sverige. Innktningen 

ä

r v

ä

sentligen slorskalig tillverkning av ett f

å

tal produkter, fr

ä

mst f

ö

r den europeiska marknaden.

En handfull medelslora till stora f

ö

retag, som i n

ä

ra kontakt med svensk h

ö

gskoleforskning har utvecklat nischbelonade biomedicinska utrust­ningar med eleklronikinneh

å

ll.

Ett ganska slort antal f

ö

retag, eller enheter mom st

ö

rre koncerner, som utvecklar och tillverkar informalionsteknologibaserade syslem f

ö

r anv

ä

ndning i industriell verksamhet (ASEA, Alfa-Laval etc).

Ca 200 frist

å

ende mindre och medelslora f

ö

relag. Verksamhetsomr

å

dena ar framf

ö

r alll till­verkning av industriell elektronik, diverse kontors­utrustningar, medicinsk elektronik samt under­leveranser av komponenter.

Elektronikindustrin har ungef

ä

r samma relativa tyngd i den svenska ekonomin som i de ledande industril

ä

nderna i V

ä

steuropa. Men strukluren 

ä

r en annan. Kommunikationsteknisk industri och industnn f

ö

r industnell och medicinsk elektronik har v

ä

sentligt sl

ö

rre relativ betydelse i Sverige, medan

komponent- och konsument-elektronikinduslnerna relativi sett har en minarc betydelse.

Dataservicef

ö

retag

Gruppen om.fatlar servicebyr

å

er, datakonsulter och programivaruhus. Ca 100 foretag ,med mer 

ä

n 20 anst

ä

llde svarar f

ö

r ca 60 % av syssels

ä

ttningen. Reslen f

ö

rdelar sig p

å

 ca 1 500 mindre f

ö

relag, merparten enmans konsultf

ö

retag. Branschen har under perioden 1979-1983 vuxit med 20 a 25 % per 

ä

r.

Introduktionen av mikrodatorer har innebunt tor-

ä

ndnngar f

ö

r dataservicef

ö

reiagen. Medan den programvara som anv

ä

nds i stor- och minidator-baserade system vanligen utvecklats s

ä

rskili f

ö

r varje enskild anv

ä

ndare, ulg

ö

rs huvuddelen av pro­gramvaran f

ö

r mikrodatorer av produkter, som med identisk uttormning s

ä

ljs till tusentals anv

ä

ndare. En omfattande, internationellt inriktad programvaru­industri har under de senaste 

å

ren vuxit fram, fram­f

ö

r allt i USA. 

Ä

ven i Sverige finns idag en liten, men snabbt v

ä

xande s

å

dan programvaruindustri. Den 

ä

r dock med undantag av enslaka produkter 

ä

n s

å 

l

ä

nge helt inriktad p

å

 den svenska marknaden, vilket sannolikt inte 

ä

r en tillr

ä

cklig bas p

å

 l

å

ng sikl.

Utvecklingsmöiligheter och konkurrensvillkor

Informalionsteknologiinduslrin befinner sig i en dynamisk utveckling. Nya produkter och marknader utvecklas hela tiden. H

ä

r skapas kontinueriigt 

ö

pp­ningar f

ö

r nyutveckling och expansion av svensk industri.

Det som p

å

 kort sikt best

ä

mmer expansionstakten 

ä

r tillg

å

ngen p

å

 kvalificerade lekniker. H

ä

r f

ö

religger en akut brist i Svenge och i m

å

nga andra l

ä

nder. Det viktigaste konkurrensmedlet p

å

 kort sikt 

ä

r d

ä

rf

ö

r 

ö

kad utbildning av specialister.

Användning

Sverige 

ä

r ett av de ledande l

ä

nderna n

ä

r del g

ä

ller att utnyttja informalionsteknologibaserade system. Som exempel kan n

ä

mnas att Sverige har fler data­terminaler och robotar per anst

ä

lld 

ä

n n

å

got annal europeiskt land. 620 000 anst

ä

llda anv

ä

nder dag­ligen datautrustning i sitt arbete, vilket moisvarar 15 % av alla f

ö

rv

ä

rvsarbetande. Denna anv

ä

ndar­kompetens st

ä

ller stora krav p

å

 nya produkter och system. En kr

ä

vande och lidig hemmamarknad 

ä

r en viktig f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r en inhemsk informalions­ieknologiindustri.

5    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 218

Skr. )<>84S5:21S

Svensk informationstekno

Syssels

ä

ttning 1983 

"H

å

rdvarusidan'

tj-

"Mjukvarusidan"

- ::'e..~'jen-; a:";3 a:--:

Data

ö

ver svensk eiektronikindustri 

Pro

ö

uktsegment

~~:, "

»

'

_ 16 000

'.........       5 000

TolaU     IC? 000

Belopp, 1000 Mkr

Datorer och kringut rustningar

Ö

vriga utrustningar fbr kontorsautomation

Telekommunikation

ö

vriga kommunikations­utrustningar

Utrustningar f

ö

r industriell automation

Medicinska produkter med stort elektronik-inneh

å

ll

Mikrokretsar

fred   138,? P'aa   '983

trfot

ä

el 1982 'l_

i;t1or5el 1982 tt

«

?&font-family:Verdana'>ä

Jia

Andra komponenter

Konsumentelektronik

Totaler

 Produktionsv

ä

rde 1982 I

19831

 utf

ö

rsel 1982            Kiagaaaaai!afeia:i;

K

ä

llor. SCB ndi;f;risialir.l 

»

 193?  .'if,.' ;1.i

ä

I--. :iI: 

SCB mcusnsial :,!!' :9e3

Skr. l*)84/85::i8

ogi 

 i diagramform

Uppskattad omfaftning av forskning och utveckling inorri intormationsteknologiomr

å

det

utveckling av informationsieknologi

Å

rsverken 1983

-   EleKtroniKinduslrii',

&padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:10.3pt'p class=MsoNormal> B in-geniorsfirmor

1 000

C DataKonsuitsi. pragramvaruhus

1 9C'0

f.) DataservicEforelag och avdoinmga-'

: 300

E  ADB-avdelningar mom nhentlig sckior

:joa

F  Tolsverkal. FWV FOA FFA FFV. Teii

1 300

Verksamtieter prim

ä

rt inriklade p

å

 anv

ä

ndning av

informationsteknologi

G Verkstadsindusrnn. coJuklionssysteni

\ 300

H Verkstadsindusfhn. mikroelekiromk och sysierriekniK i prodjkisr

! CiOO

i   Ovrig industnell orodukiion m m

'ISO

J  Banker. t

ö

rsak'ingsbniig

1&padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:9.6pt'p class=MsoNormal> K Konsulter. Ij

ä

nsiei i 

ö

vng!

400   .

L  Ivlyndigheler och aff

ä

rsverk

250

M Kommuner och landstmg

!00

Forskning vid h

ö

gskolor och vissa institut

N Komponentteknolog:

2ao

Q Systemleknik

300

P  Till

ä

mpningar

500

Q Grundi

ä

ggsnae for jts

ä

tlningar och konsekvenser

100

10 400

1 500    - 12 OO

Ö

3300

350

3500

Summa

1000 16 500

______________    18.400 Mkr

nB 22.900 Mkt - Tillvaxttakl 25 

»

i

13.320 Mkr 14,390

-Handelsbalans    -H.070Mkr

Skr. U>84:>1?:218

Internati

ö

versikt

Program i andra länder

jnaer sens

!.JC"

;ionyek;ioio;ii:!r':

å

o';l  De! irisansKS 'sliofeuft p.oiei:'f;;   tfoin'if lor ivinle ;;enf;ra;:jrir'S ciaiorci . r;'~ startaoi 1902 a- kar.;.Kt dit nif/S" hsr":c:rj o; t; sp-k"aK!;Ura "ned siHm viirrnfr -rr- on 

»

oi re, lyp :iv

;i'e:i;q';':a ' catorer tn crCKi lo's':rl:j-'e; lii-uivil;- p'0!Oi;r intiierartes av lO'sva";; i USA   okwticr :98? 'r:e:' er  pre'rr';:.~dr truour ps ' 000 n:;:iO'Gr 0'.'-iar t'?.rr, [k. 1990

: Sroib?i;r3nr.:eri :i!arloae

«

 1983 e'i Anvancecf Irfor-rri,a',,0': Tgcrnologv Program  ocks

å

 kan! sorri A.vf-y-n'';aran':rT-el  ic FoU i";jni slraiegik: vkiigfi delrv r!v ti

ä

klroni';- orn daiOMe.nikorrircioenp: i3.'-e':n:j6n av prograrrret -OfegcKS i-v '-'g

å

en

ö

ft .iMdi-r ,-!, Dl.a aei ispansKa   fer-ite gent-ralio-ens naror   proieKiKi De bsda ;:irO;ekt.;n r-sr ocnG

å 

n"i-':nga b

-.';-nngsDU!ikter rr,ea varandra Bnrti.ska ila'er; salrrsr U 200 rriiijoncr pi fem ,ir u"de' torul-Sairr.rnr, av f>n rnsal:; f'

å

n indusUir' o

ä

 i.' :.SC; m!:jonc-' unaer samma tid

; Frankrike i.:jnseiades rtaan 1902 eit sarsKili mobi-iiserncsproqr.T.m fO' for5k""'ig och 

..iveckiinT ;nom eleKirf.)nikoiTir

å

det - vid bemiarkelse. Detta har Dudyetm

ä

ssigt givris hogsla pnorite! ocn ing

å

r som

':r :!.-; '.:-.-, '.-jre-rsre akrr.Lrspl

ä

r' sc- har .-'Jer' ;;:U::ade arr-bilioner' av F:arikrike sr 1990 ska' va';; varice'";; i'ea;0 e!eK;rn"iKna!:or'

i )'s's 19S4 oreniiiygiccei Vasnyskiano GU nyh lytM v:-:iVA~\ soTf Ofr''aha: niikrociokrrcnik teio-KruTi-Tcirnikaiior: dalorteknik och indusiiie!! autCTia iisef.nq P'ograrnrriet iprtbar er FoU salsning ps n

ä

rmare 3 000 mil!oi.'ir D niar'' undr;'' ponoofrr. 19S.1 1988

Aver rrrarioi; n;;n.r!re l

ä

nder na' slanat .iGire infor-.m,-:!,.-i;isieKnologipr;;grarn. Holtand or;h Danmark lailrjdf.-ri urifjer 1984 besiu! om rniljardpron-am. Os; noHandBka prograni.mc-! innebar ol.a en krafiig for-.v.ai-kni-o av utbild'iing5.'iysiemet, genomtorande: av sf'ateqiska ('jrsknin.jjprogram och 

ö

ka! siori ti :nOuS!rieil,': piO)ekr Del iranska programmet har ,scm sm huvuGsaklrga inrikining att utvecHia an-vanGn.nger, av !t!!orriiati(.insieknrjlogr inom. oiik.s rnaustne'

Inurr EG ijors ueiMjrn det S k ESiFilT-programmet en sior 

»

aisnmg for atr .starka den europeiska :na'jstr:ns konkurrenskratl inom informations-leKrvjiogicrnr

å

de! genom stod tili samaroete mellan foffttag ocn loskningsinstituiioner i rjhka mediems-lancter.

to)

S

ä

atl     {rognBmfcarakt

ä

f dt

ö

tt

(«ndi%}

'.teSHtn

USA USA

USA USA

Frsntefla»

-HoSaBti'

(kffiium AiaenidB (

ö»

. A>|

Softwer

»

 T9

«

twi*S9y ias

AiSsUtblg. fl8)

é«

9)

«

 SysMms,

STARS

Advancsd Srtomt

Ä

ion Techn

ProgrcntiTKi McibSteur our ta FWr

«

 ei

«

c(nmiOtu

IntonTiailotMdawlosf" EtfftiOeEm Str8t$ Ki

«

rmt

«

 on ResearOi Irt fr (CaWT)

TOM

at-91

oisa

ts

»

a-n

»

«

4S       j

«

r

«

)

S3-90

K

»

           1

STO

81-88

100

«

70

84-89

100

?

7

100          J

3800

S3-BS

aec

3200

1984

100

8500

84-88

foo

eaoo.

84-88

'  'caSO  '

1600

S4-

«

7

caTS

4000

84-88

100

NtelioroSa pttew or9an)fier

»

Je bv MTl

F

ö

fSv.vsdepwlemenlat

Program aom samordrar marpanen av de civ

ä

a FoU-salBrtngama

Skr. 19S4/85:2IS

69

S

ä

rdrag hos programmen

Programmen i de olika l

ä

nderna 

ä

r inle direkl j

ä

m­f

ö

rbara.

De v

ä

stivska. holl

ä

ndska ocn franska programmen l

ä

cker in huvuddelen av den st

ä

lliga finansieringen av induslripoliiiskt moliverade FoU-insalser. D

ä

remot omfattar inte n

å

got av dessa eller 

ö

vriga program basfinanaiefingen av forskning vid univer­sitet och h

ö

gskolor

Detls betyder atl endasl en del av de n

ä

mnda l

ä

ndernas program 

ä

r "nysatsningar". 

Ö

kningarna i det statliga FoU-st

ö

del 

ä

r dock belydande i alla tre l

ä

nderna. I V

ä

sttyskland planeras en 

ö

kning om 10 procenl per 

å

r under perioden 1983-1987.1 Frankrike har mobilisehngsprogrammets budget vuxit med ca 30 procenl per 

å

r (r

å

n 1982 till 1984. Ungef

ä

r h

ä

lften av det holl

ä

ndska programmet utg

ö

rs av nya satsningar. Del danska programmet 

ä

r i sin helhet en mycket stor satsning, ut

ö

ver de "ordinarie" program som drivs av teknologistyrelsen. Parallellt planeras ett nytt forskningsprogram med en omfattning av ca 300 miljoner DKK 

ö

ver en fem

å

rsperiod, varav ca h

ä

lflen avser informationsteknologi. Det engelska Alvey-programmel 

ä

r ocks

å

 helt en nysatsning. Det representerar ett av m

å

nga program l

ö

r st

ö

d till FoU inom informationstekno­logiomr

å

det.

F

ö

r Japans, och framf

ö

r allt USAs, del utg

ö

r de projekt och program som tagits upp i tabellen endasl en mindre del av de slatliga FoU-satsning-arna.

I Storbritannien och Frankrike kanaliseras en stor del av del statliga FoU-st

ö

det genom f

ö

rsvars­sektorn. I USA 

ä

r t

ö

rsvarssektorn 

ä

nnu mer dominerande och st

å

r f

ö

r ca 80 % av de federala utgifterna f

ö

r informationsteknologisk FoU. Den federala regeringen finansierade 1982 ca 45 % av all FoU inom omr

ä

det i USA, varav tv

å

 tredjedelar avs

å

g FoU utf

ö

rd i industrin. Motsvarande siffra var f

ö

r Frankrike ca 40 %, vilket dock ej inkluderade de nationaliserade f

ö

retagens finansiering av sin egen FoU. I Storbritannien finansierades ca 50 % av den FoU som utf

ö

rs i industrin inom omr

å

det med Slatliga medel.

I Japan finansierar staten ca 40 % av all FoU inom informationsteknologiomr

å

det. Huvuddelen h

ä

rav, ca 75 procent, avser FoU-verksamhet vid det japanska televerkets laboratorier samt vid det statliga forskningsinstitutet Electrotechnical Latrara-tory. St

ö

rre delen av 

å

terstoden, dvs knappt 10 procent av total FoU. utg

ö

rs av statligt st

ö

d till FoU i drygt halvdussinet ledande japanska data- och elektronikf

ö

retag inom ramen f

ö

r olika nationella projekt eller liknande satsningar

Den Slalliga andelen av f

ö

retagens FoU-finansie-hng 

ä

r s

å

ledes v

ä

senlligi l

ä

gre i Japan 

ä

n i USA och de st

ö

rre v

ä

steuropeiska l

ä

nderna. Detta beror fr

ä

msl p

å

 att (

ö

rsvarssekiorns FoU 

ä

r mindre 

ä

n en procenl av all FoU mol n

ä

stan 40 procent i USA. Anledningen lill att de japanska nationella projekten 

ä

nda v

ä

ckt s

å

 stor uppm

ä

rksa.mhel i USA och V

ä

st­europa m

å

sle s

ö

kas i att japanerna p

å

 omr

å

de efter omr

å

de visal att de med samlade nationella sats­ningar kunnat uppn

å

 slora resuliat.

Programmens inriktning

statliga FoU-salsningar har spelat en viklig roll f

ö

r utvecklingen av elektronik-, dator- och telekommu­nikationsindustrierna. 

Ä

nd

å

 represenlerar de sats­ningar som gjorts under senare 

å

r n

å

gol nytt. F

ö

r­utom alt det statliga FoU-st

ö

det 

ö

kat kan vissa tyngdpunktsf

ö

rskjutningar iakttas n

ä

mligen:

De industripolitiska aspekterna har f

å

tt 

ö

kad betydelse, 

ä

ven inom ramen f

ö

r f

ö

rsvars- och forskningspolitiskl moliverade insatser.

Insatserna har blivit mer m

å

lorienterade och l

å

ngsiktiga.

St

ö

rre tonvikt har lagts p

å

 samordning av natio­nella resurser med f

ö

ljd att flertalet program f

ö

r­uts

ä

tter samverkan mellan f

ö

retag, universitet och statliga laboratorier.

ö

kad tonvikt p

å

 internationellt samartiete inom ramen (

ö

r nationella planer.

Insatserna har, 

å

tminstone i Europa, blivit mindre ensidigt fokuserade till spetsteknologiutveckling i ett f

å

tal f

ö

retag - 

ä

ven om detta fortfarande 

ä

r ett viktigt inslag. 

Ö

kad uppm

ä

rksamhet 

ä

gnas (r

ä

gor om kompetensm

ä

ssig intrastruktur och sphdning av kunskaper och teknik till mindre f

ö

retag.

J

ä

mf

ö

relse med Sverige

De program som beslutats i andra l

ä

nder inneb

ä

r framf

ö

r allt kraftigt st

ö

d till industriellt utveck-lingsartiete. Motsvarigheter i Sverige finns i stort sett bara avseende mikroelektronik och till­

ä

mpningar i verkstadsindustrin.

Ä

ven st

ö

det till (orskningen 

ä

r mindre gynnsamt i Sverige 

ä

n i de andra l

ä

nderna, m

ö

jligen med undantag (

ö

r mikroelektroniken.

Utbildning 

ä

gnas stor uppm

ä

rksamhet i alla pro­grammen. De holl

ä

ndska insatserna 

ä

r s

ä

rskilt om­fattande och 

ä

r v

ä

sentligt mer l

å

ngtg

å

ende 

ä

n de som planeras i Sverige.

Skr. 1984/85:218

70

roqramblock

Mikroelektronik

Syftet med statens insatser p

å

 mikroelektronik-omr

å

det 

ä

r at; st

ä

rka svensk jndustris f

ö

rm

å

ga att konstruera och tillverka elektronikkomponenter. H

ä

rigenom vill man minska det utlandsberoende som i dag f

ö

religger. I f

ö

rsta hand avses integre­rade kretsar, s.k ciiips, vilka tillverkas genom en myckel avancerad teknologi. I viss m

å

n behandlas ocks

å

 andra halvledarkomponenter t.ex. sensorer (matkroppar) av olika slag, vilka f

å

r allt st

ö

rre betydelse efier hand som informationsteknologin f

å

r nya till

ä

mpningar.

Genom ett nyss avslutat fler

å

rigt forskningsprogram har kompetens och instrumieniell utrustning byggts

upp vid v

å

ra h

ö

gskolor. Ungef

ä

r parallellt med detta program gjorde svensk industri p

å

 omr

å

det ansen­liga investeringar i produktionsanl

ä

ggningar. Dessa b

å

aa f

ö

rh

å

llanden g

ö

r att det nu finns s

å

v

ä

l grupper av kompetenta forskare vid v

å

ra h

ö

gskolor som en mottagningsberedskap inom den ber

ö

rda industrin.

Iot denna Bakgrund p

å

b

ö

rjades sonrtmaren 1964 etl samlal nationellt mikroelektronikprogram (NMP) f

ö

r att yllerligare h

ö

ja den svenska kompetensen p

å 

vissa nyckelomr

å

den. Delta program utg

ö

r stommen f

ö

r statens insatser inom mikroelek­troniken. Programmet har fyra huvuddelar: utbildning, grund-

Systemteknik

I sig 

ä

r systemteknik inget nytt omr

å

de. M

ä

nniskan har i alla tider byggt system utifr

å

n den leknik som varit tillg

ä

nglig. I Sverige, liksom i m

å

nga andra mindre l

ä

nder, har konsten att bygga system utvecklats till en av industrins starka sidor. Mindre l

ä

nder som Sverige, vilka saknar f

ö

rm

å

ga och kapacitet att utveckla grundteknologierna h

ä

nvisas i st

ä

llet till att utveckla f

ö

rm

å

gan att konstruera kon­kurrenskraftiga system.

Starkt f

ö

renklat kan systemteknik i detta samman­hang definieras som den del av informationstekno­login som f

å

r de tekniska delkomponenterna att samverka f

ö

r att p

å

 b

ä

sta s

ä

tt utf

ö

ra olika funk­tioner. Dessa kan vara dels rent tekniska som exempelvis i m

ä

t- och styrsystem, datorer, telefon-

v

ä

xlar. De f

å

r dels en 

ö

kad betydelse som st

ö

d (

ö

r utf

ö

rande av m

ä

nsKligt arbete t.ex. inom konstruk­tion, produktion och administration.

Sverigs har tidigt utnyttjat de m

ö

jligheter som funnits att bygga system baserade p

å

 den nya tekniken. M

ä

nga f

ö

retag och myndigheter har byggt upp daiorbaserade informationssystem som an­v

ä

nds i den egna verksamheten. Vissa f

ö

retag har byggt in den nya tekniken i de system de tillverkar. Ett dramatiskt exempel p

å

 detta 

ä

r[REDACTED_EFTERNAMN], som fortfarande tillverkar telefonsystem, men som under loppet av n

å

got decennium g

å

tt

ö

ver fr

å

n system baserade p

å

 elektromekanik till system baserade p

å

 mikroelektronik.

Utvecklingen k

ä

nnetecknas av en 

ö

kad integration av olika tidigare 

å

tskilda system och verksamheter.

informationsteknologins användning

Informationsteknologins framv

ä

xt p

å

 allt fler om­r

å

den f

å

r genomgripande konsekvenser f

ö

r en­skilda m

ä

nniskors arbete och levnadsf

ö

rh

å

llanden. Organisationer och f

ö

retag p

å

verkas i grunden och tekniken kommer ofr

å

nkomligen att ge effekter p

å 

samh

ä

llsutvacklingen i stort. I ett samh

ä

llsfinan-sierat informationsleknologiskt program 

ä

r det viktigt att den tekniska forskningen balanseras av anstr

ä

ngningar att tolka och v

ä

rdera utvecklingen i samh

ä

llet.

Fr

å

gor som twr belysas 

ä

r t.ex. hur kvaliteten i kommunikationen mellan m

ä

nniskor p

å

verkas, hur det g

å

r mod den personliga integriteten, vilket v

ä

rde yrkeskunskapen f

å

r? Vilka m

ö

jligheter finns att ta tillvara och utveckla den erfarenhei och yrkes­kunskap som finns i sarnh

ä

llel?

Det 

ä

r v

ä

sentligt att m

ä

nniskor som skall anv

ä

nda den nya tekniken ges tillr

ä

ckliga kunskaper. D

ä

r-

igenom kan de sj

ä

lva b

ä

ttre p

å

verka sin situation och tvingas inte att passivt acceptera teknikens villkor. En allm

ä

nt spridd kunskap om tekniken 

ä

r en f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att den skall f

å 

b

ä

sta s

ä

tt i samh

ä

llet.

Ytterligare en aspekt p

å

anv

ä

ndningen 

ä

r att svensk industris konkurrenskraft kommer att vara beroende av hur v

ä

l f

ö

retagen f

ö

nn

å

r utnyttja de m

ö

jligheter som informationsteknologin erbjuder.

Det block som kallas "informationsteknologins anv

ä

ndning" i det skissade programmet delas upp i utbildning, forskning, avn

ä

marstyrd system­utveckling, experiment och demonstrationer, teknik­spridning samt forskningsinformation.

Det 

ä

r ofta sv

å

rt att klart s

ä

rskilja utbildningen mellan dessa tre block. Den enda utbildningsgrupp som 

ä

r entydigt anv

ä

ndarinriktad

ä

r arbetsmark­nadsutbildningen. Artjetsmarknadsverket f

ö

rs

ö

ker (ortl

ö

pande anpassa kursutbudet till arbetsmark­nadens efterfr

å

gan. D

ä

rigenom har man tidigt

.Skr. ]984,'S5:218

forskning, m

å

iinriklad forskning och industriell uiveckling.

F

ö

r s

ä

rskilda utbildningsinsatser inom omr

å

aei har hittills 10 Mkr beviljats. Dessa har f

ö

rdelats till n

å

gra universitet och tekniska h

ö

gskolor f

ö

r ink

ö

p av dyrb-=!r specialutrustning f

ö

r konstruktion av inie­grerade krelsai och f

ö

r att bekosla tillverkning av kretsar som konstruerats av studerande. 

Ä

ven p

ä

 grundiorsknlngsomr

å

det har ansenliga oelopp anv

ä

nts (

ö

r ink

ö

p av dyrbar specialutrust­ning. Ut

ö

ver t-JMP-insatserna diskuleras h

ä

r 

ä

ven m

ö

jligheisrnD till en samnordisk finansiering av dyrbara anl

ä

ggningar.

Inom, den m

å

linriktade forskningen p

å

g

å

r plane­ringen av lem omlatlai!de ramprogram. De ber

ö

r i huvudsak olika konslruktlons- och tillverknings-teknii;Ei samt mer grundl

ä

ggande studier av vissa haivitjdarmatsrial.

Utveciilingsdelen av programmet samfinansieras med industnn. Den inriktas p

å

 att i samverkan bygga upp gemensamma lillverkningsm

ö

jligheter f

ö

r i f

ö

rstn nand iniegrerade kretsar. Betydande resurser 

ä

gnas ocks

ä

å

t uK'OCkiing av konstruk-tionsmeioder.

Samveri

ö

retag illustrerar detta.

Denna 

ö

kade komplexitetsgrad kr

ä

ver framsteg inom den systemtekniska ingenj

ö

rskonsten inne­fattande bl.a. metoder och programvara. F

ö

r att infria (

ö

rv

ä

ntningarna kr

ä

vs f

ö

rutom rent tekniskt fungerande system att de 

ä

r utformade s

å 

att de n

å

r st

ö

rsta m

ö

jliga acceptans hos anv

ä

ndarna.

Inom en stor del av utbildningsomr

å

det 

ä

r det sv

å

rt att i praktiken skilja systemutbildningen fr

å

n annan utbildning inom informationsteknologi-

omr

å

det. Det 

ä

r f

ö

rst p

å

 h

ö

gskoleniv

å

 som man kan skilja ut klart sysieminriktade utbildnings­v

ä

gar.

Inom forskningen finns betydligt mer avgr

ä

nsbara systemaktiviteter. Det g

ä

ller omr

å

den som m

ä

t- och reglerteknik, signalbehandling och informations­behandling.

Till omr

å

det utveckling av industriell teltnik h

ä

n­f

ö

rs i f

ö

rsta hand samverkan med industrin i ett samfinansieral institut f

ö

r systemutveckling och planerad samfinansierad verksamhet avseende till-l

ä

mpad datorvetenskap.

Omr

å

det produkttornyelse avser i f

ö

rsta hand st

ö

d till f

ö

retag som utvecklar produkter baserade p

ä 

avancerad teknik och systemkunnande.

kunnat omprioritera s

å

 att man nu har en om­fattande verksamhet som i st

ö

rre eller mindre grad avser informationsteknologi. Under ett 

å

r ber

ä

knas ungef

ä

r 20 000 personer genomg

å

 utbildningar med varierande inslag av informationsteknologi. Forskning kring de grundl

ä

ggande f

ö

ruts

ä

ttning­arna f

ö

r och konsekvenserna av informations­teknologin avser i f

ö

rsta hand kroppsliga och psykiska effekter av samspelet mellan m

ä

nniska och maskin. 

Ä

ven sociala och organisatoriska aspekter t>ehandlas. Vidare bedrivs forskning om hur kvalificerad informationsteknologi kan utnyttjas i olika speciella till

ä

mpningar som medicin och utbildning.

Med avn

ä

marstyrd systemutveckling avses dels offentliga myndigheters upphandling av ny teknik, dels utveckling av system speciellt konstruerade f

ö

r viktiga svenska industribranscher, t.ex. verkstads­industri och skogsindustri.

Experiment och demonstration kr

ä

vs ofta f

ö

r att

konsekvenserna av ett visst system skall kunna p

å

visas. En antal s

å

dana projekt bedrivs av olika finansi

ä

rer. Vid vissa mer avancerade till

ä

mpningar g

å

r arbetarskyddsfonden in med medel f

ö

r att bekosta dokumentation och vissa utvidgningar som annars inte skulle komma till st

å

nd.

Teknikspridning till mindre f

ö

retag 

ä

r ett s

ä

tt att f

ä 

ig

å

ng anv

ä

ndning av ny teknik. Statens industriverk har genom de regionala utvecklingsfonderna en kanal (

ö

r detta 

ä

ndam

å

l. Kunskap om mikro­elektronik har redan spridits den v

ä

gen och SIND avser att genomf

ö

ra ett l

å

ngsiktigt program riktat mot applikationer i speciella branscher.

Forskningsinformation 

ä

r ytteriigare en v

ä

g att sprida kunskap om den nya teknologin. 

Ä

ven tek­nikens avigsidor m

å

ste tas upptill diskussion f

ö

r att m

ä

nniskor skall f

å

 en m

ö

jlighet att p

å

verka sam­h

ä

llsutvecklingen. Forskningsr

å

dsn

ä

mnden har en viktig roll i detta sammanhang genom att stimulera till en allsidig och saklig samh

ä

llsdebatt.

Skr. 1984/85:218

P

å

g

å

ende och planerade

utbildning

Utbildning 

ä

r en avg

ö

rande laktor f

ö

r all m

ö

la och vidareutveckla ny teknik. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r av st

ö

rsta vik! atl uibildning i intormationsteknologi kommer in p

ä

 alls niv

å

er. Det g

ä

lier s

å

v

ä

l i grundskola och gymnasieskola som inom h

ö

gskolan. Den snabba Ulvecklingen p

å

 det h

ä

r omr

å

del g

ö

r det dessutom extra v

ä

sentlig! art utbildning inte endast ges i ung­domsskolan ulan att 

ä

ven yrkesverksamma och aroetsl

ö

sa ges tillf

ä

lle lill fort- och vidareutbildning.

Redan kan man se all utvecklingen lell till en drastisk 

ö

kning av efterfr

å

gan p

å

 tekniker med specialkompetens f

ö

r informationsieknologi. Sannolikt kommer molsvarande specialkompetens att bli efters

ö

kt p

å

 samma s

ä

tt inom flera yrkes­grupper.

F

ö

r att m

ö

la framtidens utbildningskrav p

ä

g

å

r bl.a. f

ö

ljande insalser. Inom grundskolans h

ö

gstadium genomf

ö

rs successivi en 

ö

kning av dalaundervis­ningen fr

å

n 0,5 till 2 studieveckotimmar. En om­fattande fortbildning av l

ä

rare genomf

ö

rs. P

å

 n

å

got l

ä

ngre sikt avser man att ocks

å

 f

ö

ra ner undervis­ningen till l

å

g- och mellanstadiet.

Inom gymnasieskolan investeras f

ö

r n

ä

rvarande i ytterligare datonjtrustning och programvara. Dess­utom kr

ä

vs 

ä

ven h

ä

r en omfattande fortbildning av l

ä

rare.

Inom h

ö

gskolev

ä

sendet f

ö

resl

å

s under de n

ä

rmaste

å

ren en 

ö

kning med 250 platser p

å

 de civilingen­j

ö

rslinjer som har n

ä

rmast knytning till informations­teknologin. P

å

 dala- och systemvetenskapliga

 linjerna i Stockholm f

ö

resl

å

s inom det n

ä

rmasle 

å

ret en 

ö

kning med 55 platser. 

Ä

ven lokala utbildnings-linjer p

å

 omr

å

del 

ö

kas. F

ö

r ett

å

rig datateknisk p

å

byggnad av yrkesverksamma ingenj

ö

rer f

ö

resl

å

s 60 nya platser.

N

ä

r det g

ä

ller arbetsmarknadsutbildning f

ö

resl

å

r AMS att korta orienteringskurser i data inf

ö

rs f

ö

r alla dellagare i yrkeskurser, dvs ca 40 000 personer/

å

r. Detta ryms inom tillg

ä

ngliga ramar men f

ö

ruts

ä

tter beslut av statsmakterna. AMS r

ä

knar vidare med att kunna ge dataorientering till ca 10 000 anst

ä

llda per 

å

r genom AMU i f

ö

retag. Man avser dessutom att successivt inl

ö

ra nya avsnitt i s

å

dana yrkeskurser som redan ges, vilket inneb

ä

r att allt fler kommer att f

å

 en yrkesutbildning med inneh

å

ll av informationsteknologi. Vidare avser

' man att 

ö

ka specialistutbildningen inom speciella intormationsteknologiska yrken. Detta skulle kunna ge en specialutbildning 

å

t ca 1 500 personer 

å

riigen.

Forsloiing

Forskningen inom del inlormationsteknologiska o.mr

å

det har en slor bredd. Forskning n

ä

ra kompo­nenlsidan

ä

r i huvudsak inriktad p

å

 de! tekniska naiurveienskapliga omr

å

det. N

ä

r del g

ä

ller syslem-teknik och informationsteknologins anv

ä

ndning 

ä

r f

ö

rh

ä

llandei annorlunda. D

ä

r bedrivs forskningen inom etl flertal discipliner och f

ä

r otta en tv

ä

r­vetenskaplig karakt

ä

r.

Karaklerisliskt f

ö

r hela omr

å

det 

ä

r ocks

å

 den snabba utvecklingen, som leder till mycket n

ä

ra kontakter mellan forskningen och den tillverkande eller anv

ä

ndande industrin. Dessa n

ä

ra kontakter 

ä

i stimulerande f

ö

r b

å

da parter och (

ö

r med sig att en stor del av forskarna rekryteras 

ö

ver till industrin. I huvudsak 

ä

r s

å

dana kontakter positiva eftersom en person

ö

verf

ö

ring ofta 

ä

r det mest effektiva s

ä

ttet att f

ö

ra 

ö

ver kunskap. I vissa fall har emellertid oms

ä

tt­ningen varit s

å

 slor att forskningen lidit allvariiga avbr

ä

ck.

Fbr forskning avseende komponentteknologi kr

ä

vs stora investeringar i utrustning. Genom det p

å­

b

ö

rjade nationella mikroelektronikprogrammet har utrymmet f

ö

r s

å

dana investeringar 

ö

kat. Samtidigt p

å

g

å

r planering av ramprogram f

ö

r processtekno­logi avseende VLSI-kretsar (VLSI = Very Large Scale Integraled), utveckling av krattkomponenter, studier av olika halvledarmaterial f

ö

r integrerade kretsar, datorst

ö

dd konstruktionsteknik f

ö

r integre­rade kretsar samt grundl

ä

ggande forskning r

ö

rande sensorer.

Forskningen inom systemteknik 

ä

r annorlunda till sin karakt

ä

r genom att den f

ö

rekommer inom ett st

ö

rre antal skilda discipliner. Som exempel p

å 

forskningsomr

å

den kan n

ä

mnas numerisk analys, datalogi, optimeringsl

ä

ra, datorteknik, lingvistik, matematisk statistik och reglerteknik. Exemplen g

ö

r inte anspr

å

k p

å

 att vara helt

ä

ckande men illustrerar karakt

ä

ren p

å

forskningen. 

Ä

ven om inte varje projekt eller institution 

ä

r tv

ä

rvetenskaplig har forskningen som helhet inom omr

å

det en tv

ä

rveten­skaplig karakt

ä

r.

Den tv

ä

rvetenskapliga karakt

ä

ren blir 

ä

n mer fram­tr

ä

dande i forskningen om de grundl

ä

ggande f

ö

rut­s

ä

ttningarna f

ö

r, respektive konsekvenserna av, informationsteknologins anv

ä

ndning. Forskningen bedrivs till st

ö

rsta delen vid samh

ä

llsvetenskaplig fakultet samt vid arbetslivscentrum, FA-r

å

det m.fl. N

å

gra exempel kan ges som visar karakt

ä

ren p

å 

denna forskning. Psykologer studerar hur data­tekniska till

ä

mpningar i artietslivel, t.ex. inom

Skr. 1984/85:218

isatser

processindustrin, p

å

verkar m

ä

nniskans sociala livs­milj

ö

. Man studerar fjcks

å

 raiionalise.-ingens effekler p

é

tianstem

ä

ns arbetsmilj

ö

er. Exempel fr

å

n andra h

å

ll 

ä

r studier av synergonomi och bildkvalitet samt av system som medger inflytande och utveck­ling f

ö

r arbetstagarna.

Forskning med lika uttalad, men till sin karakl

ä

r annorlunda, tv

ä

rvetenskaplighet arbelar med alt finna nya sofistikerade anv

ä

ndningsomr

å

den. Denna forskning arbetar med atl finna kvalificerad anv

ä

ndning av den nya teknologin inom bl.a. utbild­ning, medicin, handikappteknik och r

ä

ttsv

ä

sen.

Utveciding

Ny teknik och ny kunskap sprider sig till industrin utan s

ä

rskilda 

å

tg

ä

rder. Radikalt ny teknik sprider sig emellertid l

å

ngsamt. I s

å

dana fall kan det vara motiverat med olika stimulans

å

tg

ä

rder fr

å

n sam­h

ä

llet f

ö

r att p

å

skynda spridningen.

Insatserna p

å

omr

å

det 

ä

r genomg

å

ende samfinan­sierade av industrin. Delfinansieringskravet kan givetvis moiiveras med den avkastning industrin f

å

r vid en framg

å

ngsrik utveckling. Ett lika viktigt motiv f

ö

r delfinansieringen 

ä

r emellertid att den garan­terar en seri

ö

s insats fr

å

n b

å

da parter i samarbetet. P

å

 mikroelektroniksidan drivs ett antal projekt f

ö

r att bygga upp konkreta tillverkningsanl

ä

ggningar f

ö

r olika typer av integrerade kretsar och f

ö

r att utveckla metoder f

ö

r konstruktion och kvalitets­kontroll. Dessa projekt genomf

ö

rs i huvudsak inom enskilda f

ö

retag. F

ö

retagets motprestation f

ö

r den statliga delfinansieringen 

ä

r att h

å

lla anl

ä

ggningen respektive metoden tillg

ä

nglig 

ä

ven f

ö

r andra.

Inom informationsteknologin bedrivs kollektiv forsk­ning (dvs forskning samfinansierad av staten och en grupp f

ö

relag) avseende till

ä

mpad matematik respektive optik och elektrooptik. Man har nyligen startat ett nytt kollektivt institut f

ö

r systemutveck­ling. Diskussioner p

å

g

å

r om att bygga upp ett institut f

ö

r lill

ä

mpad datorvelenskap.

En lyp av sm

ä

, nybildade f

ö

retag baserade p

å 

avancerad teknologi 

ä

r vanligare inom informations­teknologin 

ä

n inom andra leknikomr

å

den. De ger ett viktigt bidrag till omr

å

dets dynamik. Som alla sm

å 

nybildade f

ö

retag har de ofta en br

ä

cklig ekonomi.

Med lanke p

ä

 deras slora belydelse f

ö

r utveckling­en 

ä

r det befogai att st

ö

dja s

å

dana f

ö

retag med vill­koriiga l

å

n och d

ä

ngenom lyfta av en del av risken. Just denna kalegori av f

ö

relag har l

å

tt l

ä

ttare att klara sm finansiering p

å

 senare 

å

r genom den nya riskkapitalmarknad som uppst

å

tt och som i stor utstr

ä

ckning v

ä

nder sig lili denna f

ö

retagskategori.

Ytteriigare en v

ä

g att stimulera teknikutveckling 

ä

r genom offentlig teknikupphandling. F

ö

rutom att ge best

ä

llaren ett behovsanpassat system fyller teknik­upphandlingen syfle! att skapa kritiska, aktiva anv

ä

ndare. Detta har s

ä

rskild betydelse p

å

in-formationsleknologiomr

å

det d

ä

r fiertalet syslom 

ä

r utvecklade av stora multinationella f

ö

relag utifr

å

n deras m

å

l och strategier. Samverkan kring ett antal illustrativa teknikupp­handlingar i de viktigare samh

ä

llssektorerna 

ä

r ett viktigt instrument f

ö

r att utveckla en god anv

ä

nd­ning av informationsteknologin.

P

å

 liknande v

ä

g kan man stimulera utveckling av ny teknik f

ö

r anv

ä

ndning i industrin. Tillsammans med verkstadsindustrin har staten redan g

å

tt in med om­fattande insatser f

ö

r att utveckla informationstekno­login lill en v

ä

rdefull del av produktkansprocesserna. Liknande insatser har p

å

b

ö

rjats i mer blygsam om­fattning i ett flertal branscher.

F

ö

r att den nya teknikens alla effekter skall g

å

 att registrera fordras ofta f

ö

rs

ö

k i full skala. Etl antal s

å

dana f

ö

rs

ö

k p

ä

g

å

r, i f

ö

rsta hand avseende hur artjetssituationen f

ö

r

ä

ndras vid inf

ö

rande av ny teknik. ASF disponerar ekonomiska medel att doku­mentera och 

å

stadkomma viss utvidgning av verk­samheten.

F

ö

r att ny teknologi skall spridas 

ä

ven till sm

å 

f

ö

retag med mer traditionell tillverkning kr

ä

vs s

ä

rskilda 

å

tg

ä

rder. De regionala utvecklings­fonderna utg

ö

r en etablerad kanal till dessa (

ö

retag och har redan utnyttjats f

ö

r s

ä

dan kunskaps­spridning.

Skr. 3'i84/K5:25S

Eitbiidnlrjg''

Forskning

IJ a'"      1L,'M       8

'8"

fMaa      Ki/8      36/c?

CN.

t

MW

4

g:

7

 '':."

v!ryniJBi

"

'   »-

                            C-n fjjiau

"sf-v

!iM      ''10(7 =

* C -v-i..5is>.t

- -t'

"%l"* ii-4»'-s

10

  KOTIHI"                                    (               i

«

~cii'Nji>r

i           r./ l

£

   i*>   i     '. ' !

TctoitS

«

Ut .S Tjr p arjraiT        *i /     g'     "      'C-

*U.KK

»

tlfM 

 Utru6>riing'

|>l27i,J  fi faJ!f *4f_it '

é

 li

»

*

60

75

'im'"* ö?»2 *32äC

»

ekrr* 

»

iJ

å

raiTUS"

»

ttopyas 

 S5

»¥

k

Ä

i dsta-uttok

ä

flKi; ,(iS

»

si't!)

«

Tia-

»

ni{mfliti3r

ions-

å

-sSi  f""*!'   f-

»

.** i

Jekn*                   t"8=lf   fei'2f'e' y*!?

%:a 

'Af >"'--

.2

T

«

i

«

itAMS

>?.»%      »iSS-v,    >_..

t-4*i g.»irf Vf'»

H-*-! r-i rp-t 

b-i |;7-i l-Vr

'A Ctt ?''"

Ä

niil|ra

«»«

iofnk

,1J

1/

 FrrTo.r-* i''A te?

 Fa* uBo S

«

1SJi-

 UH

Ä

Tcrtstt

%V-. 

jatuii

«

t 'ar

»

k:iing t fov ''a nwoe'

?rrv' fffH, nar

Gr jn(St.»39«in5l« »v«.wn-   »   v' 3  * "i    Wt i

?.1; !>i IT

1fol

»

}8

Lej,". sjjS "J

É

Ti 

11 IlT C

iZ, ia *'>f1 *'.

»

ti'-

¥

 &margin-right:2.0pt;margin-bottom:0cm; margin-left:76.0pt;margin-bottom:.0001pt'> r\i S5-P ?-2 \*>7 --t P?i-

»

STU

 Dn

  W

ä

FH

TotS

»

11*1 *¥% å-ti 

vu. te# fs 

0'ä/'. w' !l«%

bifo!T)

»«

tf!mom1oniXi

»

!n5s 3iJ\ Mm \4M

r6

«

McWf*mseor>

»

.      |:

»¥

| ff

å«

  g

å

l

IwrahSaat               i// VfW- SSll

I UttNMningsmtseTta ar normah mta moa an skrra

ä

ovt

ä

di m&font-family:Verdana'>ä

notww].

?   tg8

«

 85 aov

Ä

rxte

»

 ca 6

Ö

 MSEK f

Ö»

UTrjrtfing ifWM   rtuuskuian (or "rrforniBlicrsleknotoq  t-iBr&font-family:Verdana'>

Ski. 1'1S4/S5:2I8

Beloppen angivns i WSEK.

V6iks.3;nfie;eri tncti myj;riighe!ern

crcanisoiaCi si. att infonni-rdionstaUnniogi särrsdo-

visas, .Atskiliigs ev

sifieriippaiflsrna i töblån är

aärför uppsk.qnningar med störrK eller mindre

preiision.

Utveckling

w.-as

e.5,'8

8«'87

--

' 'j

fry»- f.

-       -

v

?-

r

ronriBwigkrtn

y-

tTont&font-family:Verdana'>(lomfMKWiHei

v

,'.» ="' -

ST

..,   äS?

/SJ-

>

tfirreiga sit 

X* 

kwMitiKnsMtiii    >

Indb»!)» tBiimjMÄis» j   BveWrtfA.opiSi.nsSJ-ocii meftaknSt. STU

lv'

é-1ft)5      6S/M.      86/67

'rt-V

.

»

-#4

' f /

»

i-sa

t

»

 i :

«

FoofcAgloöiatrtfciW»- fi- Hon»*»te>G!oe!nttS>vt | j".* eSttn(oa« octi konsaevem*»",,!' FskunatsaiBaag VHk

r

TifttS

' %   .-f    H

.,'«,,

fc-*

.. S V« )h. _«i......i     «i.fcjt       £,.,b«.£ -

utveci.krtQ av

ai»*iicei!8kin'txm.i-j,. fä-L-, .,.

STU

Ut

1 ii ?1Ä

ji s!yi3«tem iSU) -

Tim*    iX-lJli.-T    ""*"""       "*

Wc(W*ooii>.STU

 Tol>mkoci*arE(lira ni«is lé-       .,sr' rf'"'

"'X' 4-f"-

'.v

tevoranröt mwuOTin?   «...» '   > /

f.A

yx

Ä

'

"'"r

 '''...-il

* l5

f«m!te««.SB

3  ."   -jt j i*p.

Skr. 19S4,'S5:2I8

Ib

are insatser beh

ö

vs

Del underlag iili iniormatioiistyknoiogisk! program som h

ä

r l

ä

mnats 

ä

r sammansl

ä

lll av bidrag fr

å

n 15 myndigheter. Deras beslui on-, ainv

ä

ndriingen av disponibla medel har kommii till uiuyck i senaste anslagsframsl

ä

llningen. D

ä

r har genomf

ö

rts s

ä

dana omprioriteringar som bed

ö

mis m

ö

jliga.

Inom vari och en av de omr

å

den som unders

ö

kts under sammanst

ä

iiningsarbetel linns etl flertal angel

ä

gna insatser som inte kunnat beredas utrymme. I detta sista avsnitt av presenialionen ges n

ä

gra exempel, som valts ut f

ö

r att illustrera karak­t

ä

ren p

å

 s

å

dana insatser.

Ber

ö

rda myndigheter kommer atl arbeta vidare med planeringsarbetet och ytterligare pr

ö

va m

ö

jlig­heterna till omf

ö

rdelning eller i ett senare skede beg

ä

ra f

ö

rst

ä

rkta resurser.

ö

kade insatser f

ö

r utbildning

Inom grundskolan kr

ä

vs 

ö

kade resurser om man skall lyckas f

ö

ra ner dataundervisning 

ä

ven p

å

 l

å

g-och mellanstadieniv

å

. En 

ö

kning av ambitionsniv

å

n 

ä

ven p

å

 gymnasieniv

å

 kr

ä

ver ocks

å

 resurser i form av studieplanearbete, utbildning av ADB-l

ä

rare, l

ä

rarfortbildning, datorutrustning och programvara.

Efterfr

å

gan p

å

 personal med vissa grundkunskaper g

ö

r det befogat att 

ö

ka antalet utbildningsplatser p

å 

bl.a. flera civilingenj

ö

rslinjer. Inom dessa linjer 

ä

r dock kapacitetsutnyttjandet redan s

å

 h

ö

gt att en utbyggnad blir n

ö

dv

ä

ndig f

ö

r att 

ö

ka antalet platser. De kostnader detta skulle kr

ä

va finns i dag ingen m

ö

jlighet att klara genom omprioriteringar. Data­tekniken har inte blivit den st

ö

dteknik den borde vara inom m

å

nga utbildningar. D

ä

rf

ä

r b

ö

r fler kurser i informationsteknologi integreras i alla h

ö

gskole­utbildningar, n

å

got som kr

ä

ver ytteriigare resurser.

En stegrad efterfr

å

gan f

ö

religger p

å

 fortbildning och vidareutbildning inom omr

å

det. F

ö

r n

ä

rvarande kan denna efterfr

å

gan inle m

ö

tas.

F

ö

r kvalificerad utbildning inom informations­teknologin kr

ä

vs ocks

å

 tillg

å

ng till kvalificerad, modem ulrustning.

B

ä

ttre balans inom forskningen

Genomg

å

ngen av p

å

g

å

ende och planerad forsk­ning inom informationsteknologin visar en viss obalans mellan mikroelektroniken, systemtekniken och informationsteknologins anv

ä

ndning. Fram­v

ä

xten av komponentinriktad forskning har fr

ä

mjats av ett v

ä

letablerat samarbete med svensk industri

och Gn l

å

ngvarig iorbkningstradiuon. Dettu har resullerai i en relaiivi v

ä

lulbygqd konipelensbas, som genom NfVIP kan uiriyttjas och ulvecklas vidare. F

ö

r att 

ä

ven i Iramiiden kunna ligga n

ä

ra forskningsironten p

å

 viktiga avsniu kr

ä

vs att det slatliga sl

ö

del uppr

ä

tth

å

lls.

Inom slora delar av den systemtekniska forsk­ningen lider man idag orisl p

ä

 ekonomiska resurser och har d

å

lig tillg

å

ng o

ä

 kvalificerade forskare och forskningsledare. Kontakten mellan forskare och avn

ä

mare 

ä

r inle s

ä

rskilt v

ä

lutvecklad. Detta 

ä

r oroande med tanke p

å

 den 

ö

kade belydelse systemtekniken har f

å

tt under de senaste 10 

å

ren. Bl.a. har den v

ä

xande utbildningsvolymen inic mot­svarats av adekvat utbyggnad av forskningen. En successiv 

ö

kning av basresurser och st

ö

d till m

å

l­inriktad forskning skulle kunna r

ä

tta till denna obalans. P

å

 kort sikt skulle kompetensuppbyggnad kunna 

å

stadkommas genom inr

ä

ttande av flera mellantj

ä

nster, stimulans f

ö

r art attrahera utl

ä

ndska g

ä

sttorskare samt industrisamverkan betr

ä

ffande forskar- och l

ä

rarresurser

Avseende kommunikationssystem finns i Sverige en mycket god industriell bas. Samtidigt 

ä

r den inter­nafionella utvecklingen snabb och systemens utveckling 

ä

r avg

ö

rande bl.a. f

ö

r utnyttjande av s.k. telemaliktj

ä

nster. En f

ö

rst

ä

rkning av basen f

ö

r svensk forskning och utbildning p

å

 omr

å

det skulle d

ä

rf

ö

r kunna f

å

 mycket positiva effekter b

å

de f

ö

r indusirins utveckling och f

ö

r informations­teknologins anv

ä

ndning.

Arbetsorganisatoriska fr

å

gor kring konsekvenser av ny teknik i arbetslivet bed

ö

ms av b

å

de torskare och arbetsmarknadens parter kr

ä

va 

ö

kade forsknings­insatser. Dessa b

ö

r s

ä

rskilt avse olika organisa­tionsfr

å

gor i sj

ä

lva inf

ö

randeprocessen, m

ö

jligheter att utnyttja ny leknik f

ö

r omgestaltning av arbets­milj

ö

n i positiv riktning samt f

ö

rs

ö

ksverksamhet r

ö

rande alternativa s

ä

tt att organisera artjetet. Delar av de specialistkunskaper som burits av m

ä

nniskor i arbetslivet kommer i 

ö

kad utstr

ä

ckning att byggas in i de tekniska systemen. Detta f

å

r konsekvenser inte bara f

ö

r den anst

ä

llde ulan ber

ö

r hela verksamhetens effektivitet, sociala relalioner i arbetet elc. 

Ä

ven denna problematik b

ö

r las upp i forskningen kring informationsteknologins anv

ä

nd­ning.

Ä

ven den grundl

ä

ggande forskningen kring infor­mationsteknologins anv

ä

ndning b

ö

r 

ö

kas f

ö

r att uppn

å

 den efterstr

ä

vade balansen. Viktiga fr

å

gor 

ä

r h

ä

r att skapa kunskap om vilka m

ä

nskliga f

ö

rm

å

gor

Skr. 1984/85:218

77

som l

ä

mpligen kan byggas in i och utf

ö

ras av daior­baserade system. Detta f

ö

ruls

ä

ller 

ö

kade insatser ino.m medicinsk, bsleendevelenskapiig och spr

å

k­vetenskaplig forskning. H

ä

ivld 

ä

r relalionen m

ä

nniska-datateknik v

ä

sentlig. DeUa kan be­n

ä

mnas fysiologisk respektive kognitiv ergonomi. Vidare b

ö

r motsvarande samspel p

å

 organisations­niv

å

, s.k. sy.stemergonomi. 

ä

gnas

ö

kade insatser.

ö

kade utvecklingsinsatser

Konstruktionssystem

Informalionsteknologiska produkter blir alltmer komplexa. Samiidigi byggs systemen 

ä

nnu upp med traditionella hantverksm

ä

ssiga metoder. Det kan nu sk

ö

njas m

ö

jligheter atl utveckla datorst

ö

d f

ö

r systemkonstruktion, vilket kan nedbringa tiden att konstruera s

å

dana syslem. S

å

dana konstruk-lionssystem skulle st

ä

rka v

å

r konkurrenskraft genom att tiden mellan id

é

 och t

ä

rdig produkt skulle kunna kortas v

ä

sentligl. Samtidigt skulle kvaliteten i de slutliga systemen kunna bli avsev

ä

rt b

ä

ttre. Att bygga upp s

å

dana hj

ä

lpmedel skulle emellenid kr

ä

va ansenliga resurser. Det har fr

å

n industrih

å

ll framf

ö

rts att uppbyggnad av s

å

dana konstruktions­system vore l

ä

mpligt f

ö

r nordiskt samarbele p.g.a. deras generella anv

ä

ndbarhet.

Standardisering

Utvecklingen visar allt tydligare vilka vinster som vore m

ö

jliga med en b

ä

ttre standardisering av datorsystem. En ulredning av slandardiserings-m

ö

jliglieterna inom informationsteknologin borde d

ä

rf

ö

r genomf

ö

ras.

Telelnformatjk

Utvecklingen av optoelektroniken g

ö

r att det nu finns en potential f

ö

r betydligt 

ö

kade insatser p

å 

nyutveckling inom teleinformaliken. Med tanke p

ä 

landets styrka inom denna sektor skulle s

å

dana satsningar kunna ge snabb effekt.

Kontorsinformationssystem

Ä

ven salsningar p

å

 avancerade kontorsinforma­tionssystem ligger v

ä

l lill f

ö

r svensk industristruktur. Samlidigt kan man dra nytta av den omfattande erfarenhet som samlats i landel genom att vi, i intemalionell j

ä

mf

ö

relse, varit tidigt ute i fr

å

ga om datorisering. Detta g

ä

ller som tidigare n

ä

mnts, b

å

de inom n

ä

ringsliv och f

ö

rvaltning.

Avn

ä

marstyrd utveckling

Sl

ö

d till uppbyggnad av prol-cilypsystem 

ä

r ett s

ä

tl att komma 

ö

vei s

å

dana tekniska och kommersiella tr

ö

sklar som otta f

ö

religger vid f

ö

rstagangsanv

ä

nd-ning av komplexa system. S

å

dana system b

ö

r ul­vecklas i samverkan mellan leverant

ö

rer och be­st

ä

llare p

å

 omr

å

den d

ä

r det inom landet finns tekniskt kompetenta anv

ä

ndare, l.ex. inom skogs­industrin eller sl

å

linduslrin. Brist p

å

 adekvata sensorer (m

ä

tkroppar) 

ä

r ofta ett hinder f

ö

r att inf

ö

ra informalionsleknologiska system i industrin. En samlad insats under tre 

å

r bed

ö

ms kunna f

ö

rb

ä

ttra situationen m

ä

rkbart, t.ex. vad avser givarsystem i komplexa biotekniska anv

ä

ndningar.

Till

ä

mpningar inom handikappteknik och medicinsk leknik bed

ö

ms ha stora m

ö

jligheter bl.a. beroende p

å

 avancerad forskning och kvalificerade best

ä

llare inom landet.

ö

kad information

En 

ö

ppen och saklig samh

ä

llsdebatt om den nya teknologin 

ä

r en grundf

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r ett klokt utnyttjande av tekniken. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r angel

ä

get med olika insalser f

ö

r att slimulera en s

å

dan debatt I dag finns knappast ekonomiskt utrymme f

ö

r art g

å 

ut med forskningsinformation i s

å

dana former att den n

å

r fram till en bredare allm

ä

nhet.

Skr. 19S4/85:218

78

iiinchal!

!. Inledning   ..................................................................... 

...... 

2

2. Jiironnatiunsioknologins iiidiisiiielUi bci\'dcl,sc    .................. 

..... 

Ti

2.1

Inledning    ................................................................ 

...... 

3

2.2

IntemationeU, översikt   .......................................... 

..... 

4

2.3 Inrormaiionsleknokigins användning och spridning  

..... 

6

2.4

.Svensk int'oi'ni:itionsiekno!ogiindiKSiri    ................ 

9

2.5

Scimt-naiilaiumdc bedömning    ................................ 

... 

12

3.

Statens roll för en posiliv inveckiing   ............................. 

... 

15

4.

Redovisning av planeringen av ed svenskt inrormaiionsteknologi-program        

21

5.

Utbildning   ..................................................................... 

26

.5.! Högskoleutbildningen   ........................................... 

26

5.2

Gymna.sieu1 bildningen   ........................................ 

29

5.3

Den yrkesinriklade arbeismarknadsutbiidningen   ... 

32

6. Grundforskning   ........................................................... 

... 

34

6.1

Mikroelektronik och systemteknik   .......................... 

34

6.2

Informaiionsieknoloain.s användning   .................... 

... 

41

7..................................................................................... Den sekiorinriktade lillämpade forskningen och tekniska utveck­

lingen   .......................................................................... 

43

7.1

Försvarsmaktens behov av forskning och leknisk utveckling

43

7.2

Behoven inom telekommunikationssektorn av forskning och teknisk utveckling      

45

7.3

Den civila statsförvaltningens behov av forskning och leknisk utveckling                

47

7.4

Behoven av forskning och teknisk utveckling inom näringsli­vet       

49

7.5............................................................................. Behoven av forskning och teknisk utveckling inom arbetsmil­

jöområdet  ............................................................... 

51

8.

Hemställan   ................................................................... 

54

9.

Beslut  ........................................................................... 

54

BUaga 

I. 

Sammanfattning av "Svensk informationsteknologi - Ut­

gångsläge och underlag för ett nationellt program"    

55

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1985