Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:218

Regeringens proposition

1978/79:218

om lag om förbud mot att under viss tid tillföra kärnreaktorer kärnbränsle, m. m.;

beslutad den 3 maj 1979.

Regeringen föreslår riksdagen atl antaga de förslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

CARLTHAM

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag lill lag om förbud mol att under viss tid tillföra kärnreaktorer kärnbränsle. Förslaget föranleds av att de politiska partierna under våren 1979 bar enats om atl en folkomröstning om kärn­kraftens framtida användning bör hållas senast under första halvåret 1980. Förslaget syftar lill alt skapa rådrum i fråga om laddning av sådana reak­torer som ännu inte har tillförts kärnbränsle.

Lagen föreslås sålunda bli tillämplig på reaktorer som ännu inte har tillförts kärnbränsle. Förbudet mot all ladda sådana reaktorer föreslås gälla till utgången av juni månad 1980 eller den lidigare lidpunki som regeringen föreskriver.

Uppslår förlust genom fördröjning av en reaktors idriftlagande på grund av lagen, blir enligt förslaget reaklorinnehavaren berättigad lill ersättning av staten för den föriust som härigenom har uppkommit för honom.

Lagen föreslås träda i krafl en vecka efter den dag, dä den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

1 propositionen läggs också fram förslag om särskill stöd lill studiecirklar i energifrågor under budgetåret 1979/80. Stödet föreslås utgå till sådana studiecirklar som påbörjas och om möjligt genomförs före folkomröstning­en och som behandlar frågor som är aktuella i samband med folkomröst­ningen.

Förslaget innebär bl. a. att cirklarna skall få tilläggsbidrag med 15 kr. per studietimme och atl bidrag skall lämnas lill studieförbunden för att ta fram studiematerial m.m. I propositionen föreslås alt 5,4 miQ. kr. anvisas för materialbidrag m. m. 

1    Rik.Hlagen 1978/79. I saml. Nr 218

Prop. 1978/79:218

2

Förslag till

Lag om förbud mot att under viss tid tillföra kärnreaktorer kärn­bränsle

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ En kärnreaklor, som vid denna lags ikraftträdande inte har tillförts kärnbränsle, får inte tillföras sådant bränsle före utgången av juni månad 1980 eller den tidigare lidpunki som regeringen föreskriver, även om del inte finns någol hinder mol della enligt annan lagsliflning.

2

§ Om denna lag föranleder all etl tillstånd enligt 2 § lagen (1977:140) om särskill tillstånd att tillföra kärnreaklor kärnbränsle, m. m. inte kan UtnylQas, är kärnreaklorns innehavare berättigad till ersättning av staten för föriust som har uppkommit genom all reaktorns idriftlagande har fördröjts.

Om reaktorns innehavare försummar alt vidta skäliga ålgärder för atl begränsa föriuslen, sätts ersätiningen ned i molsvarande mån.

3 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § döms lill

böter eller fängelse i högst två år.

Denna lag iräder i krafl en vecka efter den dag, då lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

Prop. 1978/79:218

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-05-03

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Sven Ro­manus,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Bondestam

Föredragande: statsrådet Tham

Proposition om lag om förbud mot att under viss tid tillföra kärnreaktorer kärnbränsle, m. m.

I    Inledning

Det svenska kärnkraftprogrammel omfattar f.n. 13 kärnkraftblock (prop. 1975:30 bil. 1, NU 1975:30, rskr 1975:202). Elt kärnkraftblock beslår av reaktor, turbin, övrig utrustning och byggnader. Tillstånd enligt alomenergilagen (1956:306) har meddelals för tolv block. Dessa är anting­en i drift, färdigställda eller i olika stadier av uppförande.

Sex kärnkraftblock är i kommersiell drift. Den första anläggningen, Oskarshamn 1, togs i drift år 1972. Därefter togs under liden december 1974-januari 1976 ytleriigare fyra block i drift, nämligen Oskarshamn 2, Barsebäck 1 saml Ringhals 1 och 2. Del sjätte kärnkraftblockel, Barsebäck 2, logs i drift år 1977.

Ytterligare två kärnkraftblock. Ringhals 3 och Forsmark 1, är färdig­ställda. Idrifllagningen av dessa block är beroende på prövning enligt lagen (1977: 140) om särskilt tillstånd att tillföra kärnreaklor kärnbränsle, m. m., den s.k. villkorslagen.

Kärnkraflblocken Ringhals 4 och Forsmark 2 kommer enligt kraftföreta­gens planer all bli färdigställda under höslen 1979 resp. våren 1980. Också för dessa block kommer frågan om laddning att bli beroende på prövning enligt villkorslagen.

Beställningar för kärnkraftblocken Forsmark 3 och Oskarshamn 3 lades ut under år 1976. Arbetet på anläggningarna har emellertid bedrivits i lägre takt än vad som enligt de ursprungliga planerna skulle ha varit fallel. 

ti    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr218

Prop. 1978/79:218

4

2    Gällande lagstiftning

Verksamhelen på kärnenergiområdel regleras enligt bl.a. atomenergila­gen och villkorslagen. Båda lagarna lar sikte på säkerheten, atomenergila­gen vad gäller befallning med klyvbart malerial samt uppförande och drifl av kärnanläggningar och villkorslagen såvitt avser hantering och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.

Enligt atomenergilagen krävs tillstånd bl.a. för att uppföra, inneha och driva kärnreaklor (2 §). Tillstånd får begränsas lill att gälla viss lid (4 S). När elt tillstånd meddelas liksom under den lid tillståndel är gällande får uppställas sådana villkor som är påkallade av säkerhetsskäl eller annars från allmän synpunkt. Möjligheten alt föreskriva nya eller ändrade villkor under etl tillstånds giltighetstid har tillkommit med hänvisning till atl den snabba lekniska utvecklingen på kärnenergiområdel gör atl det kan upp­komma behov av all uppställa villkor som inte var aktuella när tillståndet meddelades (prop. 1956: 178 s. 26). Ett meddelat tillstånd kan återkallas, om uppställt villkor inte iakttas eller annars synneriiga skäl föranleder därtill.

I förarbetena till atomenergilagen framhålls (prop. 1956: 178 s. 28) alt återkallelse av ett tillstånd eller uppställande av nya villkor kan medföra ölägenheter för den enskilde. När fråga uppstår om atl återkalla elt till­stånd eller all under tillståndels giltighetstid ändra uppställt villkor eller uppställa nya villkor bör enligt propositionen självfallet tillbörlig hänsyn las lill den enskildes intresse. Någon generell regel om ersättning för de förluster som i sådana fall kan uppstå har emellertid inte ansetts böra uppställas. Skulle det i något fall framstå som uppenbart obilligt atl ersätt­ning inte lämnas, avses delta bli föremål för särskild prövning.

Alomenergilagen innehåller ocksä bl. a. ansvarsbestämmelser.

Tillstånd enligt atomenergilagen meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. I förordningen (1976: 12) om tillsynsmyndighet enligt atomenergilagen m.m. har regeringen överlåtit ål statens kärnkraft-inspektion all pröva vissa tillståndsfrågor. Tillstånd att uppföra, inneha eller driva kärnreaktorer meddelas dock av regeringen.

Enligt nämnda förordning skall statens kärnkraftinspektion ulöva till­synen över efterlevnaden av lillslåndsskyldigheten enligt atomenergilagen samt av de villkor som har meddelals med slöd av samma lag. Inspektio­nen får vidare meddela de föreskrifter som finns behövliga för alt säker­ställa efterievnaden av föreskrivna villkor.

Villkorslagen gäller kärnreaktorer för vilka före denna lags ikraftträ­dande har erhållits tillstånd enligt 2 § atomenergilagen och som inte har tillförts kärnbränsle före den 8 oktober 1976 (1 §). En sådan reaktor får inte tillföras kärnbränsle utan särskilt tillstånd av regeringen.

Tillstånd får meddelas endasl om reaktorns innehavare har företett avlal, som på elt betryggande sätt tillgodoser behovet av upparbetning av

Prop. 1978/79:218

5

använt kärnbränsle, och dessutom har visat hur och var en helt säker slutlig förvaring av det vid upparbelningen erhållna högakliva avfallet kan ske. Vid s. k. direktdeponering krävs för tillstånd att reaktorns innehavare har visat hur och våren helt säker slutlig förvaring av använt, ej upparbetat kärnbränsle kan ske (2 S).

Om tillstånd alt ladda en reaktor vägras eller villkorslagen i annat fall föranleder att ett tillstånd enligt atomenergilagen inte kan utnylQas, är reaktorns innehavare berättigad till ersältning av slalen (4 §). Ersättningen är begränsad till förlust till följd av sådan åtgärd som före villkorslagens ikraftträdande har vidtagits med anledning av tillståndet enligt atomenergi­lagen.

1 princip är alltså reaktorns innehavare berättigad till ersältning för de kostnader som han lagt ner när villkorslagen trädde i kraft. Hit hör enligt förarbetena (prop. 1976/77:53 s. 25) inte bara kostnader för reaktorn ulan också sådana koslnader som hänför sig till lurbin, övrig utrustning och byggnader som ingår i kärnkraftblockel. Som ersättningsgilla kostnader räknas också sådana kostnader som uppstått efter lagens ikraftträdande och som sammanhänger med ansvaret för personal och behövliga avveck-lingsålgärder.

Härutöver utgår ersättning för andra förluster som uppkommer till följd av atl tillstånd enligt villkorslagen vägras eller alt lillslånd enligt alomener­gilagen inte kan utnytQas. Ersättning kan alltså enligt förarbetena utgå för skadestånd som en reaktorinnehavare drar på sig genom atl han tvingas bryta kontrakt med leverantörer eller genom all han inte kan fullgöra gjorda åtaganden alt leverera elektrisk kraft. 1 linje med detta kan ersätt­ning utgå för ökade kostnader för alternativ produklion eller för anskaffan­de av ersätlningskrafl om därigenom ersättningsskyldigheten kan begrän­sas. Däremol får reaklorinnehavaren inte ersältning för utebliven vinst.

Försummar reaktorns innehavare alt vidta skäliga ålgärder för att be­gränsa föriuslen, skall ersätiningen sättas ned i molsvarande mån.

Villkorslagen innehåller också föreskrifter om straffansvar för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet tar en kärnreaklor i drifl utan atl ha behövligt tillstånd lill del.

3    Föredragandens överväganden

Som jag nyss har redogjort för har tillstånd enligt alomenergilagen med­delals för tolv kärnreaktorer. Sex reaktorer är i kommersiell drifl. Två reaktorer är färdigställda. Frågan om lillslånd enligt villkorslagen all tillfö­ra reaktorerna kärnbränsle har dock inte slutligt prövats för dessa anlägg­ningar. Ytterligare två reaktorer kan beräknas bli färdigställda under hös­ten 1979 resp. våren 1980. Ocksä i dessa fall blir lidpunkten för laddning beroende på om och när tillstånd enligt villkorslagen kan erhållas. Vad

Prop. 1978/79:218

6

gäller de två resterande reaktorerna har beställningar lagts ut och arbele avseende anläggningarna pågår om än i begränsad omfattning jämfört med de ursprungliga byggnadsplanerna.

De politiska partierna har under våren 1979 enats om alt en folkomröst­ning om kärnkraftens framtida användning bör hållas senast under första halvåret 1980. Beslut om folkomröstning fattas av riksdagen. Det bör dock redan nu slås fasl atl inga nya reaktorer får laddas förrän kärnkraftens framtida användning har klarlagts. Oberoende av utgången av den pröv­ning som skall företas enligt villkorslagen bör därför enligt min mening inga reaktorer, som hittills inte har tillförts kärnbränsle, t. v. få tillföras sådanl bränsle.

Verksamhelen på kärnenergiområdel regleras som tidigare har nämnts av bl.a. alomenergilagen och villkorslagen. Båda lagarna tar som jag lidi­gare har framhållit sikte på säkerheten. Lagarna är inte tillämpliga på den situation som nu har uppstått. Det rådrum som, med hänsyn lill vad jag nyss anfört om folkomröstning, behövs i fråga om laddning av reaktorer som ännu inte har tillförts kärnbränsle bör därför skapas med slöd av en särskild lag.

En sådan lag bör innehålla elt förbud mot att ladda reaktorer som ännu inte har tillförts kärnbränsle men som enligt meddelade tillstånd får till­föras sådant bränsle. Elt sä utformat förbud medför ingen ändring av lämnade lillslånd enligt atomenergilagen eller villkorslagen. Men del för­hindrar atl de rättigheter som föQer av tillstånden utövas.

Med>begreppel tillföra kärnbränsle avses här, liksom enligt villkorslagen (1 § andra styckel), atl en reaktor första gången tillförs kärnbränsle så all en självunderhållande kärnklyvningsreaklion kan ske. De reaktorer som redan har tagils i drift omfattas alltså inte av förbudet.

Flera skäl, bl. a. hänsyn till kraftförelagens planering och lill de åtgärder som kraflföretagen kommer all behöva vidta, talar för att förbudel ullryck­ligen anges gälla under viss, bestämd tid. Den folkomröstning som de politiska partierna har enats om, avses äga rum senast under första halv­året 1980.

Mot bakgrund av det sagda förordar jag atl ell förbud mol alt ladda reaktorer som ännu inte har tagils i drift skall gälla lill utgången av juni månad 1980. Del bör dock finnas möjlighel alt, om kärnkraftens framlida användning dessförinnan har klarlagts, föreskriva en lidigare lidpunkt. Detta bör ankomma på regeringen.

Etl förbud med det innehåll som nu sagts innebär en väsentlig inskränk­ning i tillslåndsinnehavarnas rättigheter. Det kan också få omfattande ekonomiska konsekvenser för de berörda förelagen. 1 sådana fall uppkom­mer frågor om ekonomisk ersältning från staten.

I förarbetena lill alomenergilagen förutsätts att ersättning kan lämnas lill en tillsländsinnehavare l.ex. om nya villkor för tillståndet sätts upp. Hur en sådan ersättning skall beräknas anges emellertid inte. Förarbetena utgår

Prop. 1978/79:218

7

från att frågan blir föremål för särskild prövning om det i någol fall skulle framstå som uppenbart obilligl att ersättning inte lämnas.

1 villkorslagen lämnas föreskrifter om ersättning för det fall att tillstånd enligt den lagen vägras eller lagen i annat fall föranleder alt tillständ enligt atomenergilagen inte kan utnyttjas. Kärnreaklorns innehavare är då berät­tigad till ersättning av staten för förlust till följd av åtgärder som han före villkorslagens ikraftträdande har vidtagit med anledning av tillståndet en­ligt atomenergilagen. I förarbetena till villkorslagen har ersättningsreglerna motiverats ganska utföriigl.

Enligt min mening bör det i den av mig förordade lagen slås fast en rält till ersättning av staten för innehavarna av de reaktorer som omfattas av förbudet att tillföra reaktorer kärnbränsle. Ersättningen bör avse de förlus­ter som uppslår genom all reaktorernas idriftlagande fördröjs. Skulle med anledning av den förutsatta folkomröstningen beslut fattas om en avveck­ling av kärnkraften, måste givelvis ersältning utgå för de kärnkraflblock som är i kommersiell drifl liksom för övriga block för vilka tillstånd enligt atomenergilagen föreligger. Denna ersättningsfråga fär emellertid då be­handlas i elt sammanhang.

Ultryckel förlust används även i villkorslagen. Ersättningsreglerna i den lagen avser emellertid avveckling av pågående projekt medan den föreslag­na lagen enbart syftar till att skapa rådrum i fråga om laddning av sådana reaktorer som ännu inte har tillförts kärnbränsle. Det är därför naturligt all i delta sammanhang som förlust räkna de kostnader som uppstår genom fördröjning av en reaktors idriftlagande.

Ersättningsfrågorna enligt den förordade lagen kommer enligt min be­dömning atl bli svårlösta. De bör i första hand lösas genom förhandlingar mellan staten och reaktorinnehavarna. I dessa förhandlingar kan följande riktlinjer vara till ledning för bedömningen av ersättningsfrågorna.

I princip bör de koslnader som uppstår genom fördröjningen av en reaktors idriftlagande vara ersättningsgilla. Hit hör i första hand sådana kostnader som måste läggas ned pä anläggningens konservering och even­tuell återställning. Del bör gälla åtgärder inte bara beträffande reaktorn utan också i fräga om turbin, annan utrustning och byggnader som ingår i kärnkraftblocket.

Ersättning bör vidare kunna utgå för ökade kostnader för anläggningar­nas finansiering. Utbyggnaden av kärnkraftverk i Sverige finansieras, med undantag av statens vattenfallsverks anläggningar, till stor del genom län på kapitalmarknaden. Andelen eget kapital i form av aktiekapital och i vissa fall lån från delägare torde normall svara för en mindre del av den totala finansieringen. Ökade koslnader kan sålunda uppstå t.ex. om an­läggningarnas förmåga att avkasta medel för alt betala räntor och amorte­ringar fördröjs. Ökade kostnader kan också uppkomma exempelvis genom att lån mäste tas upp lill högre ränla på grund av fördröjning av en reaktors idriftlagande.

Prop. 1978/79:218

8

Om fördröjningen medför atl en reaktorinnehavare drar på sig skade­stånd genom att han inte kan fullgöra gjorda åtaganden alt leverera elek­trisk krafl, bör ersältning härför kunna utgå. Ersättning bör utgå också i fråga om ökade kostnader för all producera el på annal sätl eller för att anskaffa ersättningskraft om ersällningsskyldighelen därigenom kan be­gränsas. Däremot bör reaklorinnehavaren inte få ersättning för utebliven vinst.

Som ersättningsgilla kostnader bör räknas också sådana merkostnader som hänger samman med utbildning av ny personal eller extraordinära kostnader för att behålla behövlig personal vid de färdigställda kärnkraft­blocken.

Vissa delar av ett kärnkraftblock kan omfaltas av garantier som lämnats av leverantörer lill delama. Garanti gäller i regel viss bestämd tid och denna kan löpa oavselt om reaktorn tagits i drift eller inte. Det kan alltså inträffa att garantitiden löpt ut om och när anläggningen las i försenad drifl. Reaklorinnehavaren kan då själv fä stå för kostnaderna för exempelvis en reparation. Enligt min mening är del rimligt att som ersätlningsgill kostnad räknas vad anläggningens innehavare i ett sådant fall kunnat utfå av garan­tigivaren, om garantin allQämt hade varit gällande.

Vid tillämpning av de föreslagna reglerna får ledning sökas också i allmänna ersältningsrättsliga principer, särskilt på skadeståndsrättens om­råde. Det är alltsä t.ex. självklart att man vid prövning av frågor om en ersättningsgill kostnad har uppkommit genom alt en reaktors idriftlagande har fördröjts har atl tillämpa de allmänna principerna för orsaks- och adekvansbedömning. Till slut får det ankomma pä rättstillämpningen att med ledning av vad som har anförts och av allmänna rättsgrundsatser pröva de ersättningsfrågor som kan uppkomma.

Jag vill understryka att del är endast de merkostnader eller nytillkom­mande kostnader som uppstår lill följd av fördröjning av en reaktors idriftlagande på grund av lagen som kommer i fråga för ersältning. Fråga om ersättning kan uppstå försl när tillstånd att tillföra en reaktor kärn­bränsle enligt villkorslagen har meddelats och endasl avse koslnader som uppkommit efter denna tidpunkt. Å andra sidan kan nyss nämnda kostna­der uppstå under fiera är framåt i tiden. Rätt till ersättning för kostnader på grund av att en reaktors idriftlagande fördröjts bör sålunda kunna göras gällande för längre lid än som föreslagils för förbudet atl tillföra reaktorn kärnbränsle. Kostnaderna bör kunna ersättas efterhand som de har upp­kommit.

En reaktorinnehavare bör vara skyldig atl i möjlig mån försöka begränsa de koslnader som kan uppkomma. Om han inte har gjort del, bör ersätt­ningen kunna jämkas.

För den som tillför en kärnreaklor kärnbränsle i slrid mol det föreslagna förbudet bör straffansvar föreskrivas. PåföQderna bör, liksom i alomener­gilagen och villkorslagen, vara böter eller fängelse i högst två år.

Prop. 1978/79:218

9

Inom industridepartementet har gjorts vissa beräkningar av storleken av de kostnader som kan komma i fråga för ersältning enligt de riktlinjer som har angetts. Utgångspunkterna för beräkningarna har varit all fyra kärn­kraflblock kan komma all beröras av förbudel, nämligen Ringhals 3 och 4 och Forsmark 1 och 2. Av dessa är reaktorerna Ringhals 3 och Forsmark 1 klara att tillföras kärnbränsle om och när tillstånd lämnas enligt villkorsla­gen. Beträffande reaktorerna Ringhals 4 och Forsmark 2 har dessa beräk­nats kunna tillföras kärnbränsle i november 1979 resp. januari 1980 i enlighel med hittills gällande tidplaner. Som lidigare har berörts kan avse­värd tid komma atl förflyta innan samtliga fyra block eventuellt kan tas i drift till föQd av främst personella och tekniska begränsningar. Det har ansetts rimligt atl anla alt den genomsnittliga förseningsliden för de fyra reaktorernas idriftlagning uppgår till ca 22 månader.

Preliminära beräkningar av merkostnaderna ger, grovt räknat, vid han­den att kostnaderna under en lolvmånadersperiod, varvid laddning har antagits kunna ske den 1 juli 1979 resp. vid senare planenliga laddningstid­punkter om inte den nu föreslagna lagen lagl hinder i vägen, ligger i slorieksordningen 500-600 miQ. kr. och under en 22-månadersperiod i slorieksordningen 1500-2000 miQ. kr. Del kan nämnas alt den ökade oljeförbrukningen lorde uppgå till ca 5 miQ. ton under 22-månadersperio-den under förutsättning att vallenlillrinning, elförbrukning m.fl. faktorer utvecklas normalt. Delta innebär med nuvarande oQepriser en ökad belast­ning på bytesbalansen med minst 3 miQarder kr. Del bör emellertid under­strykas alt merkostnaderna i hög grad beror på de nämnda faktorerna. De verkliga kostnaderna kan därför bestämmas försl i efterhand.

Jag vill framhålla atl del f. n. inte är möjligl atl göra annat än en grov bedömning av kostnadernas slorieksordning. Del står dock redan nu klart atl berörda kraflföretag, statens vatlenfallsverk och Forsmarks Kraflgrupp AB, kan komma all åsamkas betydande koslnader om reaktorernas idrift­lagande försenas.

I de fall där frågor om ersältning skulle bli aktuella, uppkommer frågan om hur de ersättningsbelopp som kan komma all utgå skall täckas. Om de berörda kraflföretagen själva skulle svara för kostnaderna för atl idrifllag­ningen försenals, skulle detla kunna medföra alt dessa kraflföretag tvinga­des höja sina ellaxor. Delta skulle kunna medföra en allmän höjning av eltaxorna med en snedvridning av förhållandena mellan olika elprodu­center och olika kraftslag som följd.

Den ersättning som staten kan komma alt få betala kommer att belasta statsbudgeten och kan läckas antingen genom en tillfällig särskild skall eller tas ul över budgeten. Som framhålls i den komplelleringsproposition som regeringen nyligen framlagt för riksdagen innebär de budgetpolitiska utsikterna alt största återhållsamhet måste iakttas vad gäller nya åtagan­den. Varje sådanl åtagande måsle därför finansieras med inkomstförstärk­ningar eller besparingar. Jag finner det mol denna bakgrund naturligt att

Prop. 1978/79:218

10

här aktuella ersättningar finansieras med en särskild skatt eller avgift. Regeringen får återkomma lill riksdagen i denna fråga.

Jag har tidigare framhållit att eventuella ersättningsfrågor i första hand bör lösas genom förhandlingar mellan staten och innehavaren av reaktorn. Skulle frågor om ersättning uppkomma, är det enligt min mening nödvän­digt att förhandlingar utan dröjsmål upptas med det berörda kraftföretaget för atl nå en överenskommelse om eventuell ersättning. Det ankommer i ett sådant fall pä regeringen atl utse förhandlare för staten och att i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att en överenskommelse skall kunna träffas med kraftföretaget.

Jag vill i detta sammanhang ta upp en annan fråga som har samband med den folkomröstning som jag tidigare har nämnt.

Del är väsentligl atl de frågeställningar som aktualiseras i samband med en folkomröstning om kärnkraftens framtida användning, blir ordentligt belysta för allmänheten. Det är av stor vikt atl medborgarna inför en sådan folkomröstning ges möjlighel alt öka sina kunskaper i och debattera frägor som är aktuella i samband med folkomröstningen. Enligt min mening är studiecirkelverksamhelen en lämplig form för delta. Studiecirklar i dessa frågor bör därför stödjas särskilt. För att verksamheten skall kunna kom­ma igång så snart som möjligt behöver medel föreligga redan vid ingången av budgetårel 1979/80.

För att stimulera till debatt och ökning av kunskapema i energifrågor beslöt riksdagen (prop. 1978/79: 18, UbU 1978/79: 11, rskr 1978/79:26) år 1978 alt särskilt stöd skulle lämnas till studiecirklar i energifrågor som genomfördes under budgetårel 1978/79.

Riksdagen anvisade 2,2 milj. kr. för materialbidrag m. m. för studiecirk­lar i energifrågor och för informalionsätgärder för atl främja rekryteringen av deltagare lill sådana cirklar. Av beloppet beräknades 2 milj. kr. avse materialbidrag och 200000 kr. informationsåtgärder. Dessa medel anvi­sades underdel pä tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret 1978/79 under Qorlonde huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Materialbidrag m. m. för energistudiecirklar. Skolöverstyrelsen har disponerat medlen för materialbidrag. För samtliga cirklar har materialbidraget utgått med 400 kr. per cirkel.

Enligt riksdagsbeslutet skulle vidare studiecirklar i energifrågor vara garanterade ett lilläggsbidrag på 15 kr. per studietimme även om de inte var prioriterade enligt beslämmelserna i förordningen (1963:463) om stats­bidrag till det fria och frivilliga folkbildningsarbetet (omtryckt senast 1974:455, ändrad senast genom regeringens beslut den 26 april 1979), den s. k. folkbildningsförordningen. Tilläggsbidraget lämnas ulöver de statsbi­drag som normalt utgår till sådana cirklar som uppfyller kraven för stöd lill allmänna studiecirklar enligt folkbildningsförordningen och ulgär från sam­ma anslag som dessa slalsbidrag, nämligen det under nionde huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Bidrag till sludiecirkelverksamhel.

Prop. 1978/79:218

11

Riksdagen beslöt vidare alt slalsbidrag i dessa fall skulle fä utgå för studiecirklar som omfattade lägst 15 timmar mot normall 20 timmar.

Efter samräd med chefen för utbildningsdepartementet förordar jag med anledning av vad jag nu har anfört att särskilt stöd lämnas också till studiecirklar i energifrågor under budgetåret 1979/80. Del särskilda stödet bör utgå till cirklar som påbörjas och om möjligt genomförs före folkom­röstningen och som behandlar frägor som är aktuella i samband med folkomröstningen.

Förutom det stöd lill sludiecirkelverksamhel som enligt folkbildnings­förordningen utgår lill allmänna studiecirklar bör sålunda, liksom lidigare, etl tilläggsbidrag med 15 kr. per studietimme utgä för nämnda cirklar i energifrågor som anordnas under budgetåret 1979/80, även om cirklarna inte bedöms som prioriterade enligt beslämmelserna i folkbildningsförord­ningen. Det särskilda lilläggsbidragei bör, liksom grundbidraget, utgå från det under nionde huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Bidrag lill studie­cirkelverksamhet.

Vidare föreslår jag, efter samråd med chefen för utbildningsdepartemen­tet, att statsbidrag i dessa fall skall fä utgå för studiecirklar som omfattar lägst 15 limmar mol annars normall lägst 20 timmar.

Liksom under budgetårel 1978/79 bör studieförbunden under budgetåret 1979/80 för nämnda cirklar kunna få bidrag för vissa koslnader centralt hos förbunden för att framställa eget eller köpa in studiematerial i energifrågor och för utbildning av cirkelledare m. m. Bidraget bör uppgå till 500 kr. per cirkel och utbetalas till studieförbunden på grundval av det faktiskt anord­nade antalel cirklar.

Jag räknar med alt anlalel studiecirklar om energifrågor kan komma atl uppgå lill ca 10000. Jag beräknar därför medelsbehovet för det särskilda malerialbidragel till 5 milj. kr.

Liksom under budgetåret 1978/79 bör särskilda medel anvisas för infor­mationsåtgärder som behöver vidtas för att främja rekryteringen av delta­gare till studiecirklarna. Medelsbehovel för detta beräknar jag lill 400000 kr.

Det sammanlagda medelsbehovet för materialbidrag m. m. och informa­tionsåtgärder för budgetåret 1979/80 uppgår alltsä lill 5,4 miQ. kr. Dessa medel bör anvisas förslagsanslaget Malerialbidrag m. m. för energistudie­cirklar.

Jag förutsätter all frågan om särskilda medel till kampanjkommittéer med anledning av folkomröstningen tas upp i samband med beslut om denna.

f

Prop. 1978/79:218

12

4   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen all

1.

antaga etl inom industridepartementet upprättat förslag lill lag om förbud mot atl under viss lid tillföra kärnreaktorer kärn­bränsle,

2.

godkänna vad jag har förordat beträffande slöd till studiecirklar i energifrågor under budgetåret 1979/80,

3.

till Malerialbidrag m.m. för energisiudiecirklar för budgetåret 1979/80 anvisa ett förslagsanslag av 5400000 kr.

Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte.

5    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genom proposition föreslå riksdagen atl antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979