Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1986/87:92

om ny inriktning och organisation av

---- 

framtidsstudieverksamheten m.m.

1986/87-92

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 26 februari 1987 för de åtgärder och det ända­mål som framgår av föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Sten Wickbom

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås att en stiftelse för framtidsstudier inrättas och att totalt 8,3 milj. kr., varav 1 milj. kr. skall utgöra stiftelsens förmögenhet, anslås till stiftelsen för budgetåret 1987/88.

I propositionen föresläs också alt forskningsrådsnämndens direkta an­svar för framtidsstudier upphör.

Vidare behandlas frågor rörande myndigheternas långsikliga planering och framtidsbedömningar.

1    Riksdagen 1986187. I saml. Nr 92

Statsrådsberedningen

Prop-1986/87:92

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 februari 1987

Närvarande:statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ny inriktning och organisation av framtidsstudieverksamheten m. m.

I prop. 1986/87:80 har regeringen föreslagit riksdagen etl treårsprogram för forskning omfattande budgetåren 1987/88 - 1989/90.1 propositionen fram­hölls att jag avsåg återkomma till frågorna om framlidsstudieverksamhe­ten. Jag ämnar nu ta upp dessa frågor.

1 Inledning

Med slöd av regeringens bemyndigande den 13 december 1984 tillkallades den 29 april 1985 en kommitté - framlidsstudiekommitlén med uppdrag att utreda frågor rörande den statligt finansierade allmänna framtidsstudie-verksamheten (dir. 1984:50). 1 september 1986 överlämnade kommittén betänkandet (SOU 1986:33-34) Atl studera framliden jämte bilagor. Kommitténs egen sammanfattning av belänkandet bör fogas lill protokollet i delta ärende som bUaga I.

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan­serna och en sammanfattning av deras yttranden bör fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga 2.

2 Bakgrund

Varje människa blir vid sin födelse delaktig i etl kultur- och naturarv i vid bemärkelse. Under sin levnad bidrar hon ocksä lill all omforma delta arv för all så småningom överlämna del till sina efterkommande. Myckel av det vi gör i dag har således betydelse långt in i framtiden, ofta på ell sätt vi inle från början avsett eller kunnat föreställa oss. Vad som i en fas av samhällets utveckling framstår som nödvändigt eller eftersträvansvärt kan långt senare under nya förhållanden - visa sig angelägel all ompröva. Del är därför väsentligt all anlägga elt långsiktigt perspektiv - och visa stor öppenhet - både i ord och handling.

Vårt samhälle kännetecknas vidare av en långt driven specialisering och arbetsdelning. Vi märker den i vårt yrkesliv, inom näringslivet och på

kunskapsbildningens område. Vi märker den också i det politiska livet.

Prop. 1986/87:92

Samhällsplaneringen präglas likaså av en i)åfallande sektorisering. I takt med atl vi byggt upp etl ambitiöst välfärdssamhälle med en omfattande offentlig sektor har vi ocksä skapat starka sektorsorgan med stort inflytan­de - och även starka egeninlressen att bevaka - inom sina respektive samhällssektorer.

Tendenserna i arbetsdelning och specialisering är nu inle en gång för alla givna. De växer fram ur etl komplicerat samspel mellan kunskaps- och teknikutveckling saml kulturella och samhällsorganisaloriska förändring­ar. Nya kunskapsområden växer fram, andra minskar i betydelse. Nya tekniska lösningar skapas, vilka utmanar äldre och existerande teknik. Inte heller de lösningar vi väljer och har valt när del gäller att organisera arbetsliv och samhällsservice bör betraktas som slutgiltiga.

Förmågan till specialisering är viktig. Vi uppskattar en yrkesskicklig hantverkare, vi inser atl Sverige inle kan satsa sådana resurser på forsk­ning att vi blir ledande på alla områden och vi vet att en del av värt välstånd beror av atl svenskt näringsliv förmått specialisera sig inom ramen för en härd internationell konkurrens.

Med detta sagt vill jag fästa uppmärksamheten pä de risker som en tilltagande specialisering och arbetsdelning generellt för med sig.

Den ökade specialiseringen medför svårigheter att upprätthälla bredd och överblick. Den gör oss ocksä benägna att i första hand söka lösningar pä de problem vi stöter på i vår verksamhel inom den egna sektorn eller specialiteten. För den enskilde kan specialisering inom en snäv yrkesroll göra det svårare atl utnyttja erfarenheter frän andra områden. Ett företag specialiserat pä finmekanik upptäcker kanske alldeles för sent de möjlighe­ter som elektroniken innebär för det egna affärsområdet. Den tilllagande specialiseringen pä kunskapsbildningens område medför inle enbart ökat djup ulan ocksä risk för elt snävare perspektiv. Sådant påverkar problem-uppfattning och valet av forskningsinriktning.

Allt detta är tydligare pä lång sikt än i etl kort tidsperspektiv. Gränserna mellan sektorer, näringsgrenar, discipliner och specialiteter - som ytligt betraktat framstår som självklara genomgår i det långa perspektivet stora och ibland dramatiska förändringar. Radikala ifrågasällanden och förändringar av de institutioner och intressen som vuxit sig starka fär därför betydelse först på myckel läng sikt. Detta är också anledningen till all den långsiktigt inriktade framtidsdiskussionen präglas - och mäste präglas - av ambitionen alt överskrida etablerade gränser och revir. Framlidsstudier är ell sätt all systematiskt hanlera föreställningar om framliden. Genom alt rikta sökQusel pä övergripande förändringar, analy­sera dem i ell långsiktigt perspektiv och försöka bedöma förutsättningarna för framlida hot och möjligheter kan framtidsstudierna stimulera och bidra med underlag lill den demokratiska debatten och därmed även kollektiva och individuella beslul.

De fenomen jag nämnt ovan var aktuella redan i samband med den utredning om framtidsstudier som pä dåvarande statsminister Palmes upp­drag utfördes under ledning av statsrådet Alva M>idal (.'ti välja framtid, SOU 1972:59). Utredningen valde i hög grad att koncentrera sin uppmärk-

samhet pä de problem som sammanhänger med de demokratiskt utsedda organens möjligheter att - i en värld av starka sektorsintressen - styra och påverka samhällsplaneringen och nödvändigheten atl skapa etl sek­torsövergripande planeringsunderlag. Betänkandet resulterade sedermera i två organ vilka på olika sätt skulle ägna sig ål långsiktigt inriktad verk­samhet: samarbetskommitién för långsiktsmotiverad forskning och sekre­tariatet för framtidsstudier. Dessa har sedan i olika former uppgått i den är 1977 inrättade forskningsrädsnämnden.

Vi har nu mer än etl decenniums erfarenheter av framtidsstudier i Sverige. Även frän andra länder finns erfarenheter av långsikfigt inriktad sektors- och disciplinövergripande framtidssludieverksamhet. I samband med den utvärdering av verksamheten vid sekretariatet för framtidsstudier i forskningsrädsnämnden som utfördes för några år sedan var det därför naturligt att samla erfarenheterna och utarbeta en lösning för hur en offentligt finansierad framtidssludieverksamhet bör organiseras för att kunna svara mot de molsägelsefyllda krav som ställs på verksamheten.

Den kommitté som tillkallades fick till uppgift atl komma med förslag om verksamhetens inriktning och mål, hur den skulle organiseras och finansi­eras samt var huvudmannaskapet borde förläggas. Kommittén, som nu redovisat sitt uppdrag, anser sammanfattningsvis atl statens dellagande i och finansiering av framlidsstudier bör tillgodoses under fyra skilda former. För det första föreslår man en självständig stiftelse med huvudsak­lig uppgift att i egen regi eller i samarbete med andra bedriva framtidsstu­dier. För del andra föreslår man atl forskningsrådsnämnden även fortsätt­ningsvis ska behålla rådsuppgifien all initiera och ekonomiskt stödja verk­samhet av detta slag. Man föreslår ocksä att statliga myndigheter generellt bör åläggas ett ansvar för långsiktig planering och framtidsbedömningar. Slutligen föreslår man vissa åtgärder för att stödja regionalt baserad forsk­nings- och utvecklingsverksamhet.

De flesta remissinstanser har ställt sig bakom huvuddragen i kommitténs förslag. För egen del anser jag atl betänkandet innehåller ell gott underiag för ställningstagandena till framtidsstudieverksamhetens fortsatta inrikt­ning och organisation. Innan jag mer i detalj redovisar mina förslag lill hur de offentligt finansierade och understödda framtidsstudierna skall organi­seras finns det anledning atl, mot bakgrund av de problem som diskuteras i utredningens belänkande och i remissyttrandena, mer utförligt redovisa mina utgångspunkter för de förslag jag lägger fram.

Prop. 1986/87:92

3 Utgångspunkter

3.1 Behovet av framtidsstudier

Min bedömning: Sverige bör även fortsättningsvis avsälla resurser för framtidsstudier för alt därigenom stimulera och vitalisera den demokratiska debatten i frågor som rör samhällets förändring på läng sikt. Del är väsentligt atl denna verksamhel ocksä har en internationell inriktning.

Utredningens bedömning: Överensstämmer m'ed min bedömning.

Prop. 1986/87:92

Remissinstanserna: Intresset för framtidsstudier är stort bland remissin­stanserna. 1 yttrandena förekommer en omfattande argumentering för vik­len av all bedriva långsiktigt inriktade sektorsövergripande och tvärveten­skapliga framtidsstudier av olika slag. Remissinstanserna är i allmänhet positiva till en ökad satsning pä en framlidsinriklad analys för att därmed stimulera en offentlig demokratisk debatt. De landar dock inte alltid i samma slutsatser om vilka organisatoriska lösningar som är all föredra. Några av dem uttrycker en oro över alt det långsiktiga perspektivet under senare fid förefaller inta en allt mindre plats i analys och debatt. Flera remissinstanser uttalar ett direkt intresse av att samarbeta med den stiftel­se som kommittén föreslagit.

Skälen för min bedömning: Framtidsstudier är, som jag inledningsvis framhöll, en verksamhet som överskrider sektors- och disciplingränser. De kompletterar därmed annan forsknings- och utredningsverksamhet när del gäller atl bidra med underiag lill den långsiktigt inriktade samhällsdebatten liksom de kan bidra med nya problemformuleringar för mer grundläggande forsknings- och utredningsverksamhet. Framtidsstudier är väsentligen in­riktade pä alt systematiskt hantera och analysera föreställningar om fram­tiden. De kan därigenom också bidra lill den mer metodmässiga diskussio­nen om hur föreställningar om framliden, t. ex. scenarier och olika former av prognosverksamhel, används och bör användas.

Endast ell fåtal av remissinstanserna har vall att kommentera utredning­ens diskussioner om framtidsstudiernas internationella perspektiv. Styrel­sen för internationell utveckling framhåller del väsentliga i atl motverka de etno-centriska perspektiv som lätt blir dominerande i diskussionen om framtiden. Även styrelsen för u-landsforskning ägnar en stor del av sitt yttrande ål just dessa frågor. Sveriges lantbruksuniversitet menar all det är en brist i utredningen att man inte i större utsträckning berör u-Iändernas utveckling. Ingenjörsvetenskapsakademien framhåller starkt de kvaliteter elt internationellt eller nordiskt inriktat framtidsstudieprogram skulle kun­na ha när del gäller att mer aktivt kunna bidra lill ett mer allsidigt perspek­tiv pä svensk samhällsutveckling och därmed mindre hemmablindhet.

Jag har noterat del stora intresse som man frän mänga institutioner utomlands fäster vid de svenska framlidsstudierna. Pä många håll, bl. a. i Europa, ökar intresset att finna organisatoriska och meiodmässiga former för en framåtblickande verksamhet ofta i kombination med diskussioner om den långsiktiga anpassningen mellan teknologisk utveckling och sam­hällsförändring. Det finns enligt min mening omfattande svenska erfaren­heter som bör utnyttjas i en mer målmedveten satsning än hittills.

3.2 Särskilda frågor avseende framtidsstudiernas organisation och inriktning

Prop. 1986/87:92

Min bedömning: Det finns goda förutsättningar all bedriva framtids­studier i Sverige pä ett sådant sätt atl de svarar mot högt ställda krav på metod och kvalitetsbedömning. Statligt finansierade framtidsstu­dier bör kunna bedrivas under flera olika former och därmed bidra lill mångfald och en kreativ konkurrens. Denna mångfald måste balanseras mol behovet av resurskoncentration sä alt verksamheten ges möjligheter atl vidareutveckla metoder och arbetsformer. Det är angelägel all sträva efter sä oberoende former som möjligl med hänsyn till önskemålen om relevans i verksamheten och lill tillgäng­liga former för finansiering av denna.

Utredningen: I såväl utredningens huvudbetänkande som i de bilagor som utgör underlag för detta förs en diskussion om framtidsstudiernas teori och metod samt deras relation lill forskning, politik, planering och gestaltande verksamheter av olika slag. Denna diskussion har också en sociologisk sida, dvs hur de som arbetar inom ell område ser på sin egen verksamhel, hur man vill atl den ska uppfattas av andra (och hur andra vill betrakta den) samt vilka krav man ställer exempelvis på formerna för kvalitetsbedömning.

Utredningen väljer att inte ge några detaljerade förslag när del gäller metodval och utformning av kvalitetskriterier m. m. för den nyordning man föreslår. Lösningen på de problemen måste växa fram i de aktuella institutionerna själva menar man. I betänkandet finns förslag lill hur man i den av kommittén föreslagna stiftelsen kan hantera denna interna melod-och kvalitetskontroll t ex genom atl på deltid knyta kvalificerade medarbe­tare till sig efter förebild från högskolornas adjungerade professorer.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser har diskuterat framtidsstudier­nas kunskapsfrågor, däribland forskningsrådsnämnden, naturvetenskapli­ga forskningsrådet, Kungliga vetenskapsakademien, universitets- och högskoleämbetet. Föreningen för framtidsstudier saml ell antal organ vid universitet och högskolor. Några av remissinstanserna betonar de gestal­tande och värderande inslagen i framtidsstudierna. Nägon djupare oenig­het förefaller inle finnas beträffande de metodfrägor som utredningen aktualiserar. Uppfattningarna går dock isär när del gäller bedömningarna av den verksamhet som bedrivits och den profil man skapat vid sekretaria­tet för framtidsstudier i forskningsrädsnämnden.

Styrelsen för leknisk utveckling framhåller vikten av all bygga upp ett omfattande internationellt kontaktnät och anlita utländska gästforskare. Universitets- och högskoleämbetet har föreslagit att stiftelsen bör knyta en vetenskaplig referensgrupp lill verksamheten. Frän försvarels forsknings­anstalt kommer förslaget att varje större projekt bör avkasta åtminstone en artikel i en internationell och väl ansedd vetenskaplig tidskrift.

En del remissinstanser, däribland Kungliga vetenskapsakademien och naturvetenskapliga forskningsrådet har en annan uppfattning än kommit­tén om hur resurskoncentrationen bör gä till. Förslag har sålunda framförts

atl fördela tillgängliga medel på de olika forskningsråden med rekommen-     Prop. 1986/87:92 dation atl använda dem för framtidsstudier, att låta forskningsrådsnämn­den behälla verksamheten under i huvudsak nuvarande former, att låta enskilda universitet lämna in anbud med förslag lill hur och till vilken kostnad man är villig att bedriva framlidsstudier under en viss period.

Mänga remissinstanser uttrycker starka önskemål om atl framtidsstu­dier, och främst då verksamheten inom den föreslagna stiftelsen, ska bedrivas under oberoende former. Bakom de uttalade önskemålen om oberoende finns fiera föreställningar om vilka typer av beroenden som det är mest angeläget alt undvika.

I flera yttranden diskuteras ocksä, som i utredningen, risken för atl små ekonomiskt oberoende organ förlorar sin kreativitet. En lösning på detta problem som diskuteras av flera instanser, däribland socialstyrelsen, stats­kontoret, riksrevisionsverkei och Metallindusiriarbelareförbundet, och som ocksä framförs av utredningen, är att framtidsstudierna i ökad ut­sträckning kan uppdragsfinansieras.

Skälen för min bedömning: Det framgår tydligt av utredningens betän­kande atl framtidsstudier bedrivs under en mängd skiftande förtecken såväl inom som utom landet. På en del häll är kopplingen till annan vetenskaplig verksamhet uppenbar och avsedd, ofta då i anslutning till tvärvetenskapliga forskningsansatser eller miljöer. På andra håll är denna koppling svag och ibland även medvetet nedtonad. Bland de forskningsfi­nansierande organen i Sverige är del vid sidan av forskningsrådsnämnden främst de sektorsinriktade forskningsråden och motsvarande som stöder och finansierar framtidsstudier, t. ex. byggforskningsrådet och energi­forskningsnämnden.

Framtidsstudier kan således bedrivas på etl sådant sätt all det är fören­ligt med de kvalitetskriterier som förekommer såväl vid universitet och högskolor som vid planeringsinstitulioner och ulredningsorgan med an­knytning till politik och näringsliv. Det innebär också alt jag inle ser några hinder för atl universiteten själva bedriver framlidsstudier, eller samarbe­tar med utanförstående institutioner, l.ex. den stiftelse som jag senare föreslår, vilka bedriver sädana siudier.

Del finns inle någon anledning alt generellt uttala sig i frågan om fram­tidsstudier är vetenskap eller inte. I del konkreta fallet beror svaret på hur framlidsforskaren i sin verksamhel väljer problem och metoder, efler vilka kriterier han hanterar normativa och gestaltande moment och hur man skapar former för atl säkerställa verksamhetens kvalitet. Delta är i grun­den samma problem som alla andra forskare slår inför när de ska la sig an en uppgift.

Framtidsstudier är ingen homogen verksamhel. Ell ledningsorgan inom en organisation har en annan uppfattning om vad långsiktiga analyser och framtidsbedömningar är och bör vara än vad som är fallet inom en folkrö­relse eller ell universitet. Bland forskningsstödjande organ och forsknings­institufioner är uppfattningarna också delade i frågan hur framtidsstudier bör och kan bedrivas.

Denna mångfald av uppfattningar om vad framtidsstudier är och hur de helst bör bedrivas skapar ocksä förväntningar pä verksamheten som ibland

är direkt oförenliga. Det faktum atl remissinstanserna i mycket hög grad     Prop. 1986/87:92 efterlyser sektorsövergripande och tvärvetenskapliga framtidsstudier och redan pä detta stadium erbjuder olika samarbetsformer med en ännu inle inrättad stiftelse innebär inte att de samtliga diskuterar samnia företeelse.

Del är enligt min mening angeläget atl inle försöka dölja de olika intres­

sen som finns i dessa sammanhang. En lösning pä detta är att sträva efter

former som förmår kombinera mångfald med resurskoncentration. En

lösning präglad av mångfald skapar ocksä förutsättningar för en levande

diskussion om verksamhetens metod och innehåll vilket eflériysts från en

del remissinstanser. Även om de finansiella resurserna under kommande

budgetär enligt mina förslag i det följande främst bör riktas till ett nytt

fiisläende organ är jag således angelägen alt betona avsikten att de före­

slagna ändringarna sammantagna skall bidra till en ökad | inriktning pä

långsiktighel och framförhällning pä många håll inom ulredriingsverksam-

het, forskning och samhällsdebatt.

;

Frågan om framtidsstudiernas oberoende måste relateras lill den roll de

har eller avses spela. Inom många instilufioner har man funnit det angelä­

get atl inrätta stabsorgan av framtidsstudiekaraktär. Avsikten är då ofta att

varna och uppmärksamma de ledande beslutsfattarna för förhållanden i

omvärlden som tenderar atl falla utanför de rutinmässiga i bedömningar

som görs iden egna organisationen.

i

Den diskussion om oberoende som mänga remissinstanser för, och som

jag ämnar återkomma fill, har uppenbarligen ingen relevans för rådgivande

organ av detta slag. Utredningen ger också enligt min mening flera och

goda exempel pä svårigheterna att förena å ena sidan närhet till och

förtrolighet med beslutsfattare med å andra sidan oberoende, öppenhet

och en i god mening akademisk ställning. Utredningens förslag om en

självständig stiftelse är ell uttryck för att framtidsstudier skall kunna

bedrivas under oberoende former. En slutsats av den diskussion om obero­

ende som såväl utredningen som mänga remissinstanser för är att man bör

undvika att knyta en verksamhet direkt lill regeringskansliet, om man

samfidigl vill ha starka garantier atl den skall kunna verka oberoende och

fristående från regeringens arbete.

[

1 utredningen diskuteras erfarenheterna av de amerikanska "tankefab­

riker" som vuxit upp efter kriget. Deras ställning som formellt fristående

uppdragsforskare har inte hindrat att de ofta hamnat i en slags intellektuell

symbios med sina stora uppdragsgivare. Probleminriktningen tenderar

också atl styras mot sädana områden där penninglillgängeh är god. Jag

noterar som en intressant vändning på just detta problem atl institutionen

för teknik och social förändring vid Linköpings universitet 'menar att elt

rundligt tilltaget basanslag kan ge den föreslagna stiftelsen styrkan att

tvinga potentiella uppdragsgivare att motivera varför just deras problem

skall ägnas uppmärksamhet.

|

Önskemålen om elt oberoende från regeringsmaklen står i motsatsställ­ning fill många i och för sig tänkvärda synpunkter som framförs från flera häll om hur verksamheten vid den föreslagna stiftelsen skall bedrivas. Om man inrättar ett organ som är oberoende frän regeringsmaklen avhänder man sig medvetet inflytande i en mängd frågor. Det innebär ocksä att

regeringen i sä fall bör avstå frän atl, förUtöih de ramar som motiverar verksamheten, fastställa alltför mänga regler för den styrelse man utser.

Frågan om framlidsstudiernas oberoende har också aktualiserats i sam­band med diskussionen om vem söhi skall vara stiftare. Utredningen har föreslagit att stiftelsen skall vända sig direkt lill regeringen och att ansvaret för kontakterna med stiftelsen inom regeringen skall ligga på statsrådsbe­redningen. Bakom detta förslag kan man, som forskningsrådsnämnden ocksä noterar i sitt remissvar, spåra ell försök att finna en lösning som tillfredsställer säväl olika önskemål om oberoende som ambitionen att markera den politiska vikt som regeringen fäster vid att de långsiktiga och sektorsövergripande framtidsfrågorna ägnas uppmärksamhet i vårt land och att detta görs pä ett kvalificerat säll.

Jag delar utredningens uppfattning. Statsrådsberedningen har en sek­torsövergripande och samordnande ställning i regeringsarbetet. Valet att låta statsrådsberedningen bereda de ärenden som stiftelsen aktualiserar, främst budgetfrågor och styrelseval, är inte en fräga om alt knyta verksam­heten lill den centrala politiska maklen utan alt även pä denna nivå garan­tera den föreslagna verksamheten en oberoende ställning.

Prop. 1986/87:92

4 En stiftelse för framtidsstudier

4.1 Stiftelsens organisation och ledning

Mitt förslag: En stiftelse för framlidsstudier med staten som ensam stiftare skall inrättas. Stiftelsens styrelse skall utses av regeringen.

Utredningens förslag: Överenstämmer i huvudsak med mitt.

Remissinstanserna: Många remissinstanser uttrycker en myckel posifiv inställning lill inrättandet av elt självständigt institut för framtidsstudier. Några remissinstanser framhåller att utredningen skulle ha redovisat några alternativa organisationsmodeller för atl möjliggöra etl bättre ställningsta­gande.

Skälen för mitt förslag: Enligt min mening skulle framlidsinriklad verk­samhel, t. ex. i form av forskning, planering och allmän samhällsdebatt, i värt land kunna dra nytta av den resurskoncentration som en institutions-bildning medför. Kommittén har föreslagit atl en stiftelse för framlidsstu­dier inrättas med staten som stiftare.

Även jag menar, i likhet med några av remissinstanserna, att det hade varit all föredra om utredningen utföriigare hade redovisat de övervägan­den man gjort i valet av den organisationsform man föreslagit. Stiftelsefor­men har dock samtidigt erhållit ell starkt stöd bland remissinstanserna. Önskemålen om elt oberoende från regeringsmakten eller andra centrala statliga organ bör enligt min uppfattning vara bättre tillgodosedda inom en stiftelse än inom någon myndighetsform. Det finns ocksä enligt min me­ning ett starkt slöd för tanken atl framtidsstudierna, för atl inte försvinna bland starka sektors- eller disciplinintressen, måste ges en stark institu­tionell förankring. De förslag som några remissinstanser lämnat om en

ambulerande verksamhet mellan universiteten, möjligen också baserad på anbudsförfaranden frän olika häll, tillgodoser inte dessa berättigade önske­mål på resurskoncenlrafion och stabilitet. Det gör inte heller en lösning helt baserad på rörliga rådsanslag som i förekommande fall tilldelas ensta­ka projekt. En stiftelse av föreslagen modell är den enligt min mening mest ändamålsenliga lösningen pä de delvis motstridiga önskemål som framförts i frågan om hur verksamheten skall organiseras.

Stiftelsen bör ledas av en styrelse som utses av regeringen och bestå av nio ledamöter, vardera med mandattider pä sex år men valda sä atl tre personer utses vart annat år. Del är också min mening atl inför varje komplettering av styrelsen offenfiigt inbjuda organisafioner, insfitutioner och enskilda att föreslå ledamöler till styrelsen. Det slutliga valet mellan de föreslagna bör dock göras av regeringen.

Stiftelsens verksamhel kommer i hög grad att bestå i att upprätthälla en god kontakt med många centrala organ inom en mängd skilda samhällsom­råden. Stockholmsområdet är i detta avseende en naturiig lokalisering. Erfarenheterna från sekretariatet för framtidsstudier visar emellertid all enskilda projekt myckel väl kan lokaliseras fill orter och institutioner pä annat håll. Jag förutser även all delar av stiftelsens verksamhet kan kom­ma alt fä en karaktär av nätverk mellan personer som med bas pä olika häll i landet förenas i gemensamma arbetsuppgifter. Verksamheten vid den föreslagna stiftelsen är inle heller av den karaktären eller omfattningen att den kan antas få någon nämnvärd spridningseffekt när det gäller att locka till sig t. ex kvalificerad industriell verksamhet. Jag uppfattar således inle att de positiva effekterna av att lokalisera denna i sysselsätlningshän-seende begränsade verksamhet utanför Stockholmsområdet uppväger vär­det i kontakthänseende som finns av att förlägga den till huvudstaden eller dess närhet.

Prop. 1986/87:92

4.2 Stiftelsens verksamhet

Mitt förslag: Stiftelsens verksamhel skall ges en offenfiig inriktning och omfatta såväl en bred framåtblickande verksamhet som tema­tiskt avgränsade projekt av varierande omfattning. En bred informa­tion om säväl verksamhel som resultat bör eftersträvas. Sfiftelsen bör fästa stort avseende vid metodutveckling och hög kvalitet i arbetet.

Utredningens förslag: Utredningen delar i huvudsak min bedömning.

Remissinstanserna:De flesta remissinstanser gör samma bedömning.

Skälen för min bedömning: Jag delar i allt väsentligt de uppfattningar som framförs av kommittén i dess diskussion om den föreslagna stiftelsens verksamhetsformer eller arbetsområden, som man benämner dem. Även om de remissinstanser som kommenterar den föreslagna inriktningen läg­ger tonvikten vid olika delar i förslaget har många markerat betydelsen av att samtliga de föreslagna arbetsområdena ges plats i stiftelsens verksam-

10

hel.

'

Prop. 1986/87:92

Den slutliga avvägningen mellan framåtblickande, projektverksamhet, metodutveckling och insatser för atl göra studierna offentligt tillgängliga via gestaltning och information måste göras av stiftelsen själv och kommer rimligen alt påverkas av de erfarenheter man gör under hand. Del gäller ocksä de val av ämnesavgränsningar, programområden, som man kommer all ställas inför.

Jag vill i detta sammanhang markera det väsentliga i att den offentlighet utredningen föreslår ska prägla stiftelsens verksamhel också ges en reell innebörd. Utredningen har föreslagit en årsbok ställd lill riksdag och regering där man strävar efter att kombinera hög kvalitet med tillgänglighet även utanför specialisternas sfär. Jag vill undvika atl definitivt binda upp styrelsen i sädana detaljer som en årsbok. Andra former, l.ex. en omfat­tande offentlig seminarieverksamhet, eller andra typer av mediaanvänd­ning eller uttrycksformer kan ibland ersätta eller komplettera skriftliga sammanställningar av verksamhetens resultat och problem. Förslaget om en regelbunden årsbok bör emellertid betraktas som en ledsQärna för verksamheten:stiftelsens verksamhel motiveras i hög grad med atl över­gripande framtidsbilder och analyser av långsikfiga hot och möjligheter ska ges en plats i den offentliga demokratiska debatten och därmed bilda underiag för idéutveckling, planering, beslul och vidare forskning.

Jag vill i linje med vad jag tidigare framfört om stiftelsens oberoende inte föreslå några delaljregler för de åtgärder den nya styrelsen bör vidta för att garantera att verksamheten blir av hög kvalitet. Mänga av de förslag som framförs av utredningen och av remissinstanserna är enligt min mening värda alt pröva. Mänga av de yttranden som inkommit med anledning av framtidsstudiekommitténs betänkande ger också underlag för slutsatsen atl del finns etl slorl intresse för de metodfrågor som sammanhänger med långsiktiga bedömningar och framlidsanalyser. Det bör således finnas elt omfattande utrymme alt vidareutveckla de erfarenheter som hitills vunnits pä området i Sverige säväl som utomlands och omsätta detta i metodinrik-lal och kompetensutvecklande arbeie i anslutning till övrig verksamhel.

Verksamhetens kvalitet har ett nära samband med den personal- och rekryteringspolilik som del nyinrättade institutet kommer att föra. Kom­mittén har föreslagit atl stiftelsen ska arbeta med mer flexibla anställnings­former än vad som är vanligt inom främst den offentliga sektorn men även inom svensk arbetsmarknad som helhet. Till förslagen hör tidsbegränsade program- eller projektanställningar, korta tidsbegränsade uppdrag, deltids­engagemang av högt kvalificerade personer etc. Avsikten är all trygga en rörlighet bland de anställda och garantera möjligheterna all omsätta perso­nalen i takt med all tidigare programområden ersätts av nya. Som påpekas i yttrandet från tema teknik och social förändring i Linköping skapar en sädan politik också på sikt nya förutsättningar för framtidsstudier även i de miljöer till vilka framlidsforskarna återvänder efler sin verksamhet vid del föreslagna institutet.

Remissinstanserna är delade i sina bedömningar när del gäller värdet av

de flexibla anställningsformer kommittén diskuterar. Centrum för tvärve­

tenskap i Göleborg finner t. ex. alt utredningen överbetonar kraven pä

11

förnyelse gentemot kraven på kontinuitet i arbetet. Liknande synpunkter framförs av försvarels forskningsanstalt och universitets- och högskoleäm­betet. Andra förordar en renodlad projektorganisation eller någon form av roterande syslem mellan olika orter i landet. Styrelsen för internationell utveckling framhåller alt bristen pä kvalificerat folk är den kanske väsentli­gaste svårigheten när det gäller att bygga upp verksamheter av detta slag.

Jag finner utredningens förslag om mer flexibla anställningsformer intressanta och anser att styrelsen för det föreslagna inslilulet bör över­väga i vilken utsträckning sådana kan bidra till en effektiv organisation med verksamhet av hög kvalitet.

1 utredningens betänkande skisseras ocksä ett slorl projekt om "Fram­lider för Sverige". Del föreslagna projektet avser all integrera kunskap från olika kunskapsområden och samhällssektorer och därigenom tvinga fram diskussioner och ställningstaganden i viktiga stralegifrägor för den svenska samhällsutvecklingen: hur ska vi nyttiggöra och satsa på avance­rad teknologi, hur ska det avancerade industrisamhällets välfärdspolitik, samhällsorganisation och livsformer utvecklas? Flera remissinstanser fin­ner projektet principiellt intressant. Genomgående är man emellertid av uppfattningen atl projektskissen i den form den presenteras i utredningen är för vag för alt man skall kunna la ställning lill den.

Jag delar remissinstansernas intresse för idén. Etl väl utfört projekt av del slag som skisseras i betänkandet kan bidra till atl förnya den politiska diskussionen i värt land, rikta uppmärksamheten pä nya frågor och öppna dörrarna för nya politiska lösningar. Det vore emellertid knappast förenligt med ambitionen att inrätta en oberoende stiftelse atl regeringen som första åtgärd bestämmer huvuddragen i etl slorl projekt av denna karaktär. Det bör således ankomma på stifteisen att vidareutveckla dessa tankegångar och i förekommande fall återkomma till regering, riksdag eller andra länk­bara intressenter sedan projektidén tagit fastare form.

Prop. 1986/87:92

4.3 Stiftelsens finansiering

Mitt förslag:Staten avskiljer inledningsvis I milj. kr. som stiftelsens förmögenhet. Stiftelsens verksamhet skall finansieras dels genom ell statligt basanslag dels genom medel som stiftelsen erhåller i anslag och som ersättning för projekt eller som pä annal säll upp­kommer i den egna verksamheten.

Utredningen: Utredningens förslag överenstämmer i sin konstruktion med mitt. Man föreslår dock andra belopp för stiftelseförmögenhet och basanslag.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser varnar för att den föreslagna dimensioneringen kan vara för liten. Man föreslår ocksä att stiftelseförmö­genheten bör översliga en miQon kronor. Flera av remissinstanserna föror­dar alt stiftelsen skall kunna uppdragsfinansiera en del av verksamheten.

Skälen för min bedömning: Stiftelseformen tillgodoser i formell mening många av de önskemål om oberoende för del föreslagna inslilulet som

12

framförts av remissinstanserna. Jag delar ;den inställning som många re-     Prop. 1986/87:92

missinstanser uttrycker - bl.a. riksrevisionsverket och föreningarna för

framtidsstudier och samhällsplanering - att en stor stiftelseförmögenhet

därtill bidrar lill atl minska del reella,beroendet från regeringsmaklen i

form av regelbundna anslag. Men en slor förmögenhet innebär samfidigt

elt minskat tryck på stiftelsen atl i valet av problem och metoder förankra

verksamheten utanför del egna huset.

En lösning pä detta dilemma är att i konstruktionen förutsätta en viss uppdragsverksamhet. Detta bidrar visserligen till atl minska beroendet av regeringsmaklen men skapar samfidigl ell marknadsmässigt beroende av faktiska och potentiella uppdragsgivare, dvs. erfarenhetsmässigt de stora företagen och institutionerna i samhället.

1 finansieringsfrågan har Ingenjörsvelenskapsakademien varnat för atl sälta alltför slor tilltro lill möjligheterna att uppdragsfinansiera framfids-siudier. Utredningen framhåller dessutom atl en stor del av den verksam­het som den föreslagna stiftelsen kommer att ägna sig ät har karaktär av kollekliva nyiligheler vilka inle självklart bör eller kan avgiflsbeläggas.

Del finns således ingen hell igenom idealisk form för finansiering av verksamheter av detta slag och den lösning som slutligen väljs måste avspegla en avvägning mellan länkbara finansieringsformer.

Stiftelsens förmögenhet bör göras större än vad kommittén föreslagit och inledningsvis uppgå lill 1 milj. kr. Man bör även inför kommande budgetär pröva möjligheten att öka förmögenheten ytterligare. Därmed tillgodoses mänga av remissinstansernas önskemål.

Stiftelsen bör räkna med atl finansiera sin verksamhet ocksä med andra medel än den basfinansiering som jag föreslår. Finansiering av stora pro­jekt av den typ som del i utredningen skisserade framlider för Sverige måste prövas från fall lill fall då projektförslag föreligger. Stiftelsen måste därför utveckla program- eller projektidéer som kan motivera stöd via andra existerande anslagssyslem, bedriva uppdragsverksamhet åt offent­liga eller privata organ eller samarbeta med andra institutioner (gärna vid universitet och högskolor) i delar av sin verksamhet.

Jag noterar i detta sammanhang del stora intresse som flera stafiiga myndigheter uttryckt om alt samarbeta i långsiktigt inriktade projekt. Här finns ocksä, vilket utredningen noterar, ett utrymme atl bistå offentliga utredningar med långsiktig analys och övergripande framtidsbedömningar. Del förefaller även rimligt att den föreslagna stiftelsen, ensam eller tillsam­mans med andra institutioner, bedriver kurser och seminarier inom sitt arbetsområde. Jag noterar även i delta sammanhang del intresse flera remissinstanser visat för all delta i samarbete av sådant slag.

Sekretariatet för framtidsstudier vid forskningsrådsnämnden har en del biblioteksresurser och arbetsmaterial m. m. med anknytning till den hitills-varande framlidssludieverksamhelen som kan vara av värde i den föreslag­na stiftelsens verksamhet. Forskningsrådsnämnden bör ges möjlighet alt till den nya stiftelsen överiåla sådant material o.d. frän sekretariatet (se vidare avsnitt 5).

Jag återkommer i det följande till frågan om beräkningen av anslag m. m.

för framlidssludieverksamhelen (avsnitt 8).

1

5 Forskningsrådsnämnden

Prop. 1986/87:92

Mitt förslag: Forskningsrädsnämndens direkta ansvar för framlids­sludieverksamhelen upphör. Nämnden skall även fortsättningsvis inom ramen för sin allmänna forskningsstödjande och initierande uppgifter kunna ge bidrag lill framlidsstudieprojekl.

Utredningen föreslär atl forskningsrädsnämndens särskilda ansvar för framtidsstudier upphör. De särskilda anslagen för framtidsstudier till nämnden föreslås avskaffade. Samtidigt föreslär man att nämndens ställ­ning stärks när del gäller alt ägna sig ät gränsöverskridande uppgifter -tvärvetenskap, långsiktiga analyser, framtidsstudier och därmed samman­hängande verksamheter. Detta bör än tydligare än f. n. ingå i nämndens allmänna forskningsstödjande uppgifter. Utredningen föreslär också all forskningsrådsnämnden bör ges ett ökat ansvar alt stödja och initiera regionall baserad forsknings- och utvecklingsverksamhet för att därigenom bidra till god kvalitet i denna verksamhel.

Remissinstanserna är splittrade i frågan om forskningsrädsnämndens framlida ställning på detta område vilket delvis hänger samman med den inställning man har lill utredningens övriga förslag. En del universitetsor­gan uttrycker oro för alt resurser lill delta tas frän andra angelägna forsk­ningsområden. Flera remissinstanser har i sina yttranden över framtidsstu­diekommitténs förslag framhållit värdet av att framtidsstudier bedrivs vid universitet och högskolor. Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Umeå universitet menar exempelvis att argumenten för elt ökat inflytande för den universilelsbaserade framtidsforskningen är långt starkare än vad utredningen gör reda för i sina förslag.

Skalen för mitt förslag:Jag har tidigare i allmänna ordalag uttalat mitt slöd för en pluralistisk hållning när det gäller framtidsstudiernas organisa­tion trots atl den samlade resurstillgängen inte är så omfattande. Från flera universitetsorgan framförs ocksä ett intresse atl delta i verksamhel av delta slag.

Jag delar också utredningens uppfattning all i dessa frågor anknyta till traditionen inom svensk forskning all hålla sig med såväl rörliga som fasta resurser. 1 dessa frågor har jag ocksä samrått med chefen för utbildnings­departementet.

Forskningsrådsnämnden har i dag omfattande uppgifter när det gäller atl ta initiativ till och stödja forskning främst inom områden som är angelägna från samhällets synpunkt. Man ska ocksä beakta behovet av tvär- och mångvetenskaplig forskning. Nämnden är i dessa avseenden ell komple­ment lill såväl seklorsforskningsorganen som till råden inom forsknings-rådsorganisalionen. De egna iniliativmöjlighelerna betonas också starkare i nämndens instruktion än vad som är fallet för övriga forskningsråd.

Det förhållandet atl forskningsrådsnämnden befrias från ansvaret för framlidsstudierna innebär inte alt nämnden saknar möjlighet att stödja, initiera och samordna sådana. Nämndens instruktion ger även sedan det direkta ansvaret för framtidsstudierna tagits bort därur, utrymme för mänga insatser av det slag utredningen föreslär.

14

Enligt min mening bör alltså varken FRN .eller andra myndigheter inom Prop. 1986/87:92 utbildningsdepartementets område ges några särskilda ålägganden i detta sammanhang. Forskningsrådsnämnden är emellertid även framdeles en naturlig anslagsgivare genom den kompetens och de uppgifter nämnden har. Framtidsstudieprojeklen ska dock självfallet konkurrera med andra angelägna projekt enligt nämndens gängse vetenskapliga kriterier.

När del gäller utredningens förslag atl uttryckligen ge forskningsråds­nämnden uppgifter att stödja regionalt förankrad forsknings- och utveck­lingsverksamhet delar jag den uppfattning som framförs från många re­missinstanser, däribland nämnden själv, atl detta inte är ändamålsenUgt.

Förändringarna i forskningsrädsnämndens uppgifter kräver vissa över­gångslösningar. Under budgetåret 1987/88 bör nämnden avveckla den verksamhet som nu bedrivs vid sekretariatet för framfidssludier och som kommer atl falla utanför nämndens nya arbetsuppgifter på området. För denna avveckling förutser jag, efler samråd med chefen för utbildningsde­partementet, en kostnad på 2 092 000 kr under budgetåret. Det beloppet har ocksä äskats i forskningspropositionen.

Del är viktigt all man vid inrättandet av den nya stiftelsen förmår kombinera förnyelse med kontinuitet. Erfarenheter och lärdomar från hittillsvarande framtidsstudieverksamhet bör föras vidare i den nya verk­samhet som byggs upp. Jag förutsätter därför alt de personer med tillsvi­dareanställningar eller motsvarande vid forskningsrädsnämnden som nu ägnar sig ål framlidsstudier med tillhörande verksamhet erbjuds anställ­ning vid den nybildade stiftelsen eller ges nya arbetsuppgifter inom nämn­dens ändrade organisation. Villkoren för projektanställd personal behöver enligt min mening inte förändras oavsett de pågående framtidsstudiepro­jekten byter huvudman eller avslutas under existerande organisations­former.

Sekretariatet för framtidsstudier stöder f. n. ett antal pågående framtids­studieprojekt. Ytteriigare några projekt befinner sig i olika planeringssta­dier. Vid sekretariatet finns ocksä kontaktskapande och samordnande uppgifter samt informationsverksamhet m. m. Jag anser all del bör överlå­tas till forskningsrädsnämnden och den föreslagna stiftelsen alt komma överens om i vilken utsträckning päböQade projekt ska slulföras inom ramen för nuvarande organisation eller överföras lill stiftelsen samt hur övriga uppgifter lämpligen fördelas. Nämndens särskilda anslag för fram­tidsstudier avses emellertid upphöra efler kommande budgetår.

Jag förutsätter ocksä atl stiftelsen och forskningsrädsnämnden tillsam­mans kan finna en lösning pä under vilka former bibliotek och annat material frän fidigare verksamhet vid sekretariatet för framtidsstudier, jämte informationsansvaret för denna, bör överlåtas lill stiftelsen. Beträf­fande arkivhandlingar ankommer det på nämnden alt i förekommande fall samräda med riksarkivet.

15

6 Långsiktiga bedömningar inom statsförvaltningen

Prop. 1986/87:92

Min bedömning: Det är angeläget atl statliga myndigheter ägnar ökad uppmärksamhet åt långsiktig analys och framlidsbedömningar. Delta kräver endast marginella åtgärder av formell natur.

Utredningen - som i en bilaga fill sitt betänkande redovisat den fram­tidssludieverksamhet som förekommer inom offentlig sektor - föreslär att de statliga myndigheternas ansvar för långsiktiga och sektorsövergripande perspektiv på den egna verksamheten bör skrivas in i de anvisningar som regeringen utfärdar i samband med övergången lill en treårig budgetpro­cess enligt verksledningskommilléns förslag i betänkandet SOU 1985:40. Man framhåller att behoven av långsiktiga bedömningar varierar mellan myndigheterna och att de former myndigheterna väljer för sin långsiktiga verksamhet kan och bör variera efter behov. Utredningen påtalar ocksä länsstyrelsernas roll för sektorsövergripande och långsiktig analys saml betydelsen av de seklorsforskningsorgan som finns utanför den egentliga forskningsrådsorganisationen. Slutligen föreslår utredningen att riksrevi­sionsverkei och statskontoret bör ges särskilda samordningsuppgifter när del gäller konsistensprövning m. m. av myndigheternas långsiktiga bedöm­ningar.

Remissinstanserna är övervägande positivt inställda till förslagen om ell ökat inslag av långsiktighel och framlidsbedömningar inom statsförvalt­ningen. Flera myndigheter ser också möjligheter all utnytQa den föreslag­na stiftelsen i sädana frågor. Några myndigheter (t. ex. SIDA) menar alt uppgiften kräver ökade resurser. Planverket skriver atl långsiktigt inrikta­de arbetsinsatser bland det 20-lal centrala ämbetsverk saml länsstyrelser och regionala organ med vilka man samarbetar minskal starkt under de senasle fem åren lill förmån för ärendehandläggning och avgiftsbelagd verksamhet. Flera remissinstanser bl.a. skolöverstyrelsen är tveksamma till alt institufionalisera en samordnande roll för riksrevisionsverkei och statskontoret på det sätt som föreslås av utredningen. Ett par av remissor­ganen har också framfört alt de inle finner några fördelar med, eller all det ens är lämpligt, all samordna de mer långsiktiga framtidsbedömningarna med själva budgetprocessen.

Skälen för min bedömning: Jag delar kommitténs allmänna bedömningar om behovet av ökad långsiktighel och framtidsbedömningar i de statliga organens verksamhet. Jag vill också, med anledning av planverkets yttran­de, understryka det angelägna i atl statliga myndigheter inte reagerar pä regeringens ansträngningar att effektivisera den offentliga sektorn och spara resurser genom atl i första hand förkorta tidsperspektivet i sitt handlande. Sådant kan leda till en icke önskad resursfördelning på läng sikt.

Framtidsstudiekommiiléns förslag på delta område har en stark kopp­ling till de förändringar av de statliga verkens ledning och organisation som chefen för civildepartementet inom kort ämnar förelägga regeringen ell förslag lill proposition om. Jag inskränker mig här lill några principiella

16

kommentarer i ämnet.

., .

Jag delar den uppfattning som framförs av en del remissinstanser, 1. ex, planverket, alt kraven på ökad långsiktighel och framförhällning inle ge­nom ell regelsystem bör låsas till myndigheternas budgetprocess. Arbetet med dessa bedömningar bör kunna bedrivas på ett flexibelt säll och variera med de enskilda myndigheternas behov och arbetsformer.

En ökad framförhållning i myndigheternas planering bör inte heller i första hand uppnås genom nya instruktioner till dessa. De formella änd­ringarna bör i stället huvudsakligen inskränka sig lill generella föreskrifter i den verksförordning som är avsedd atl ersätta den allmänna verksstadgan och som chefen för civildepartementet f n. låter utarbeta. Redan i dag är del för övrigt möjligt för statliga institutioner att, i likhet med t.ex. flera sektorsforskningsorgan och länsstyrelser, på olika sätt stödja långsiktig analys och framtidsstudier. De önskemål som framförts från en del statliga remissinstanser, bl.a. länsstyrelser, i dessa frågor bör således vara väl tillgodosedda.

Jag delar också remissinstansernas uppfattning att något generellt sam­ordningsansvar formellt inte bör tilldelas riksrevisionsverket och statskon­toret i dessa frågor. Fasta rutiner av detta slag medför risk för byräkratise-ring och onödigt längdragna handläggningar av frågorna. Regeringen kan i förekommande fall ändå utnyttja dessa myndigheter eller andra instilufio­ner om behov skulle uppslå av analyser vilka inle kan eller lämpligen bör utföras inom regeringskansliet.

Prop. 1986/87:92

7 Regionala forsknings- och utvecklingsmedel

Min bedömning: Regional och lokal forsknings- och utredningsverk­samhet bör i första hand finansieras genom medel som finns tillgäng­liga pä dessa nivåer och, i konkurrens med övrig forskning, inom ramen för redan existerande anslagssystem.

Utredningen noterar alt del pä regional nivå växer fram en forsknings-och utredningsverksamhet som delvis överskrider gränserna mellan forsk­ning, utveckling och direkt politisk eller ekonomisk handling. I delta ingår ocksä framtidsstudier. Kommittén menar atl även om denna verksamhel främst bör finansieras genom de medel som finns tillgängliga pä lokal och regional nivå kan slöd frän centrala statliga organ bidra lill verksamhetens kvalitet. Man föreslär atl forskningsrådsnämnden bör tilldelas sädana upp­gifter.

Remissinstanserna är i huvudsak delade i sin syn pä kommitténs förslag. Regionall och lokall förankrade instanser tillstyrker överlag förslaget eller markerar betydelsen av dessa och liknande åtgärder medan centralt place­rade instanser avvisar förslaget. Forskningsrädsnämnden menar atl "ett ökat ansvar för regionall inriktad FOU-verksamhei skulle innebära en utspädning av FRNs roll som nämnden finner orimlig".

Skälen för min bedömning:Jag delar den principiella uppfattning som

17

Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 92

framförs i kommitténs betänkande atl regional och lokal forsknings- och     Prop. 1986/87:92

utvecklingsverksamhet i första hand bör finansieras genom medel som

finns tillgängliga pä dessa nivåer. Jag ser heller inga hinder för all statliga

medel som tilldelats myndigheter och anslagsgivande organ fördelas lill

sädan verksamhel i den utsträckning de medelsförvallande organen finner

detta lämpligt.

Tidigare har jag framhållit atl jag delar uppfattningen att inle ge forsk­ningsrädsnämnden något direkt uppdrag att stödja den framväxande regio­nala forskningsverksamheten. Denna forskning bör, enligt min mening, i konkurtens med annan forskningsverksamhet, finansieras inom ramen för de olika anslagsformer som redan idag föreligger.

8 Anslagsberäkning för budgetåret 1987/88

Framtidsstudier, långsiktig analys m. m. 1987/88 Nytt anslag (förslag) 8 300000 kr

Enligt utredningens bedömning, gmndad på svenska erfarenheter och en del internationella jämförelser, bör man räkna med att en verksamhel av det slag stiftelsen tänks bedriva kostar i storleksordningen 15 miljoner kr årligen. Till detta kan komma kostnader för stora projekt. Flera remissin­stanser påtalar alt kostnadsuppskattningarna kan vara tilltagna i under­kant.

För att den föreslagna koncentrationen av framlidssludieverksamhelen ska bli meningsfull krävs etl ökat statligt finansiellt åtagande. Jag har inga synpunkter på de uppskattningar som görs av kommittén och fiera av remissinstanserna beträffande vad som är en rimlig storlek pä en stiftelse av det slag jag föreslår. Under uppbyggnadsskedet bör resurstilldelningen la hänsyn säväl till behoven av medel för avveckling av den verksamhet som hitills bedrivits vid sekretariatet för framtidsstudier som till stiftelsens behov av medel både för grundläggande investeringar och för den nya verksamheten.

Som framgår av forskningspropositionen har chefen för utbildningsde­partementet föreslagit all forskningsrådsnämnden under kommande bud­getär erhåller 2092000 kr för all avveckla verksamheten vid sekretariatet för framtidsstudier. De direkta medlen för detta ändamål kommer därefter atl försvinna.

Efler samråd med cheferna för justitiedepartementet och utbildningsde­

partementet föreslår jag att medel lill den föreslagna stiftelsen bestrids från

etl nytt anslag under andra huvudtiteln benämnt "Framlidsstudier, lång­

siktig analys m.m." Del är min avsikt alt senare föreslå regeringen atl

statsrådsberedningen fär disponera över detta anslag. För budgetåret

1987/88 föreslår jag etl reservationsanslag på sammanlagt 8 300000 kr för

detta ändamål, varav 3 800000 avser en överföring från åttonde huvudti­

teln och resterande medel finansieras inom forskningsramen. Av beloppet

är en miljon kr avsedda all Qäna som en grundläggande stiftelseförmögen­

het.

18

Under de tvä därpå följande budgetåren räknar jag med atl stiftelsen bör     Prop. 1986/87:92 tilldelas etl belopp på i storleksordningen 10300000 kr åriigen.

9 Hemställan

Jag hemställer att regeringen dels föreslår riksdagen att

1.  godkänna de riktlinjer för inrättande av en stiftelse för framtids­

studier som jag har förordat och med de huvudsakliga uppgifter jag

angett (avsnitt 4.1 och 4.2),

2.   godkänna de grunder för finansiering av stiftelsen som jag

förordat (avsnitt 4.3),

3.  godkänna vad jag föreslagit om forskningsrådsnämndens ändra­

de arbetsuppgifter (avsnitt 5),

4.   lill Framtidsstudier, långsiktig analys m.m. för budgetåret

1987/88 under andra huvudtiteln anvisa ell reservafionsanslag på

8300000 kr (avsnitt 8),

dels bereder riksdagen tillfälle all la del av vad jag anfört i övrigt om den fortsatta framlidssludieverksamhelen i Sverige,

10    Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar alt genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de åtgärder och det ändamål han hemställt om.

19

Bilagal     Prop. 1986/87:92

Sammanfattning av framtidsstudiekommitténs betänkande "Att studera framtiden", del 1 (SOU 1986:33) (utdrag ur betänkandet, sid 6-10)

Framtidsstudier, dvs det systematiska hanterandet av framlidsbilder, är en ung företeelse. Även om människor alltid intresserat sig för framliden var det först det andra väridskrigels erfarenheter inom försvarsplaneringens område som gav upphov lill framtidsstudierna. Del var också i planerings­miljöer - och väsentligen teknokratiska sädana som framtidsstudierna främst kom alt bedrivas och utvecklas. Redan tidigt gjorde emellertid även andra traditioner sig gällande: framtidsstudier kom till användning i projekt om de ödesfrågor som oroat stora grupper av människor främst i de industrialiserade länderna. Den mest kända av dessa studier är Tillväxtens gränser som i början av 70-talet inledde en läng debatt om gränserna för mänsklighetens fortsatta exploatering av jorden.

I Sverige började FOA ägna sig ät framlidsstudier i slutet av 60-talet. Motioner förekom ocksä i riksdagen om svenska framlidsstudier. Ingen­jörsvetenskapsakademien publicerade 1969 en rapport där man pläderade för etl svenskt institut för framtidsstudier. Etl sådant diskuterades ocksä i en TCO-rapport om forskningspolitik. Inom regeringskansliet diskuterades framtidsstudier i forskningsberedningen. 1971 tillsatte statsministern en arbetsgrupp med uppgift all utreda framtidsstudierna i Sverige. Året efler kom dess belänkande Att välja framfid (SOU 1972:59) där framfidsstu-dierna i hög grad, och i viss polemik mot tankegångarna i IVA-rapporten, förankrades i samhällets demokratiska planering. Svenska framtidsstudier sågs i betänkandet som en möjlighet att arbeta fram sektorsövergripande planeringsunderlag avsedda alt bredda den demokratiska beslutsprocessen och även motverka starka seklorsintressen.

1973 inrättades sekretariatet för framtidsstudier och samarbetskommit­ién för långsiktsmotiverad forskning (SALFO) som resultat av utredning­ens arbete. Del förstnämnda skulle rikta sill arbete mol del statliga plane­ringssystemet, del sistnämnda mot forskarsamhället. De båda organen, som inledningsvis var organiserade som kommittéer i regeringskansliet, har sedermera i olika former uppgått i den sedan dess bildade forsknings­rådsnämnden (FRN). Medan SALFO numera ingår som en del av FRNs normala forskningsinitierande verksamhet har sekretariatet för framlids­studier en särbehandling i form av ett öronmärkt anslag pä ca 5,7 milj. kr./år.

Sekretariatet för framtidsstudier kom i praktiken atl få en mindre bety­delse för planeringssystemet och en starkare inriktning mot den allmänna samhällsdebatten än vad som avsetls. Verksamheten hamnade i etl kraft­fält mellan en teknokratisk (och relativt näringslivsnära) planeringssyn, en reformpoliiisk sädan och en framväxande alternativ- och miljörörelse. I del kraftfältet kom man medvetet all orientera sig frän den näringslivsnära och teknokratiska polen.

Utvecklingen under 70-ialei blev en besvikelse för många och långt ifrän

20

vad stora prognosorgan förutspått. Prognosverksamhel misskrediterades Prop. 1986/87:92 och många prognos- och framlidssludieenheter inom förelag och myndig­heter lades ned eller omorganiserades. Under senare är kan man emellertid äter skönja ett ökat intresse för långsiktigt inriktad ariälysverksamhel. Prognosverksamhel (forecasling) ersätts emellertid allt oftare med begrep­pet framåtblickande (foresight) vilket slår för en mer prövande och värde­rande hållning lill de alternativ och möjligheter som slår lill buds. De nya tendenserna ligger i linje med traditionerna inom sekretariatet för framtids­studier som aldrig ägnat sig ät prognosverksamhel.

Pä flera håll i Europa har framtidsstudier på senare lid kommit all förknippas med en framväxande regionall baserad aktivism. Denna omfat­tar säväl forsknings- och utvecklingsarbete som politisk handling. Ofta sker det i former som avviker frän centralt fastställda regler och kriterier. Arbetslösheten, den ekonomiska stagnationen och de centrala organens svårigheter alt hantera de framväxande problemen är uppenbarligen bidra­gande orsaker såväl lill den ökade osäkerheten om samhällsutvecklingen (och sökandet efler alternativ) som lill de nya formerna för regionala och lokala initiativ. Denna tendens finns ocksä i Sverige. Till yttringarna hör regionala framtidsstudier där länsstyrelser är inblandade, projekt finansi­erade av regionala forskningsråd och med stark akiionsorientering och olika former av alternaiivprojekt i nedläggningshotade regioner. Det kom-munprojeki som sekretariatet för framtidsstudier f.n. bedriver har också en nära koppling till lokal framlidsaklivism.

Framtidsstudier har av många främst förknippats med övergripande siudier av mänsklighetens hot och möjligheter på global nivå. Startpunkten för den diskussionen blev den tidigare nämnda Tillväxtens gränser som kom alt följas av en lång rad globala modellstudier där oroande hotbilder konfronterades med mer optimistiska studier. En stor del av de globala modellerna kan betraktas som inlägg i en övergripande diskussion om huruvida mänsklighetens anpassningsmekanismer är fillräckligt känsliga för att i tid hinna reagera på de problem som uppslår till följd av befolk­ningstillväxt, nedsmutsning, resursuitömning m.m. Man kan i denna glo­bala debatt finna en klyfta mellan en humanekologisk (och mer oroad) skola och en huvudsakligen ekonomisk-teoretisk baserad sädan med störte fillförsikl lill anpassningsmekanismernas möjligheter. Del globala modell-byggandet var i sin ursprungliga form starkt bundet lill en epok i datortek­nologins utveckling. De stora modellerna krävde stora datorer och stora arbetslag av systembyggare. Den senasle lidens utveckling av personda­torer har skapat nya möjligheter att bedriva framtidsstudier utan alt begra­vas i modellarbeie.

Frågan om framtidsstudiernas kunskapsteoretiska status har rönt upp­

märksamhet mot bakgrund av deras ursprung i en planeringstradilion,

deras inplacering i forskningsorganisationen och alt de ofta attraherar

intellektuella grupper som oroar sig över samhällsutvecklingens domine­

rande tendenser. 1 Sverige har framlidsstudiernas drag av icke-forskning

möjligen fått en överbeloning till följd av deras inplacering i forsknings­

rädsnämnden. Det är uppenbart att framtidsstudier i mänga avseenden

skiljer sig frän den vetenskapssyn som dominerar inom naturvetenskaplig

21

forskning men å andra sidan har slor släktskap med traditioner inom Prop. 1986/87:92 samhällsvetenskaplig och humanistisk forskning. Den vetenskapsteoretis­ka debatten i dessa frågor är således av betydelse för framlidsstudierna liksom erfarenheter från dessa bör kunna bidra lill diskussionen. Det finns i framtidsstudier ett skapande eller gestaltande moment som ofta gär utöver det i traditionell mening vetenskapliga. Formerna för denna sam­manbindning av nuet och framliden kan variera: de kan ske i konstverkets form säväl som med metoder hämtade från systemanalys och andra forma-liserade tekniker. 1 likhet med vad som gäller på andra områden kan formerna för detta endast utvecklas genom öppen kritik i samspel med andra likartade miljöer.

Vi menar all statens deltagande i och finansiering av framtidsstudier bör tillgodoses under fyra skilda former. För det första föreslår vi all regering­en utanför det ordinarie forsknings- och planeringssystemet, inrättar en självständig stiftelse för framtidsstudier med huvudsaklig uppgift att i egen regi eller i samarbete med andra bedriva framtidsstudier. För del andra föreslär vi att forskningsrådsnämnden även fortsättningsvis ska ha etl ansvar när det gäller att initiera och ekonomiskt stödja framtidsstudier och liknande verksamheter. För del tredje föreslår vi all statliga myndigheter generellt åläggs ell ansvar för långsiktig bedömning av framtidsperspekti­ven inom sina respektive samhällssektorer. För det Qärde föreslår vi att centrala statliga forskningsorgan bör kunna stödja den framväxande regio­nala FoU-verksamhel som kan skönjas.

Den stiftelse för framtidsstudier vi föreslår bör ha staten som ensam stiftare. Stiftelseformen är vald för atl ge självständighet gentemot centrala statliga organ samt viss frihet i arbetsformer m. m. Stiftelsen blir det enda statligt finansierade organet med huvuduppgift atl bygga upp kompetens på och arbeie med långsiktig analys och framtidsstudier. Verksamheten ska utföras i former som gör del möjligt för utomstående och icke initiera­de atl ta del av resultaten och dra nytta av de erfarenheter som vinns i arbetet. Stiftelsen ska regelbundet publicera en rapport, gärna i form av årsbok, där man sammanfattar sina väsentligaste resultat. Stiftelsens verk­samhel kan sammanfattas i fyra arbetsområden: 

I) 

en bred framåtblick mol långsikliga tendenser i teknik och samhällsutveckling, 2) en djupare pro­jektverksamhet kring väsentliga framtidsfrågor, 3) arbetsformer riktade mol offentligheten samt 4) särskild uppmärksamhet ål metodfrägor.

Stiftelsen väljer själv de program eller teman man vill ägna sig åt.

Vi föreslår atl stiftelsen för framlidsstudier får en styrelse på nio perso­ner utsedda på sex år och valda av regeringen sedan organisationer, instilufioner och enskilda givits tillfälle att föreslå kandidater. Stiftelse­kapitalet bör göras litet och stiftelsen därför i realiteten beroende av stafiiga anslag. Den föreslagna verksamheten har kostnadsberäknats till omkring 15 milj. kr. åriigen. Del medger att ca 20 personer totalt kan engageras i framtidsstudierna varav ca 15 i forskande/utredande uppgifter. Slorieken är avsedd att ligga i underkant av vad som vanligen brukar anges vara den kritiska massan för verksamheter av liknande slag.

Förslaget innebär att forskningsrådsnämndens särskilda ansvar för fram­

tidsstudier upphör. Därmed försvinner ocksä de öronmärkla anslagen. Vi

22

föreslår emellertid också att nämndens ställning när det gäller atl ägna sig Prop. 1986/87:92 ät gränsöverskridande verksamheter - tvärvetenskap, långsiktiga analy­ser, framtidsstudier och därmed sammanhängande verksamheter - bör stärkas och än tydligare ingå i FRfJs allmänna forskningsstödjande upp­gifter. Förslaget innebär således en uppdelning mellan den rörliga anslags-givande instansen (FRN) och den fasta institutionen (den föreslagna stiftel­sen).

Vi föreslår vidare att de statliga myndigheterna generellt ges elt ansvar för långsiktiga och seklorövergripande perspektiv på den egna verksamhe­ten. Dessa uppgifter kan lämpligen kopplas med övergången lill ny treårig budgetprocess. Även länsstyrelserna bör ges liknande rekommendationer. En del myndigheter utanför den egentliga forskningsorganisationen har forskningsstödjande uppgifter. Även för dessa bör ansvaret för långsiktig analys och framtidsstudier skrivas in i instruktionen. I förslaget ingår också alt riksrevisionsverket bör tilldelas vissa övergripande uppgifter när det gäller att stämma av de långsiktiga analyser som myndigheterna ägnar sig ät inför sina budgetprocesser.

Vi menar att det är angeläget all ta tillvara del uppsving av regionalt förankrat och ofta handlingsinriklat forsknings- och utvecklingsarbete som vuxit fram. Det är ofta integrerat med eller har karaktär av framfidssludier. Genom utnyttjande av den lokala högskoleorganisationen bör man ocksä kunna tillföra kvalitet och metodkunnande till dessa verksamheter som f. ö. har (och bör behälla) starka autonoma drag. Vi menar emellertid alt finanseringen av detta bör styras till de områden där behov föreligger och förutsällningar finns att bedriva eller utveckla goda projekt. Enligt vår mening är FRN ett lämpligt organ för detta.

FRN föreslås behålla ca 30% av del nuvarande anslaget för framtidsstu­dier. Ca 4 milj. kr. ärligen överförs lill den nybildade stiftelsen. Till stiftelsens basfinansiering behövs ytterligare i storleksordningen ca 67 milj. kr. per år. Vi föreslår atl dessa medel tillgodoses inom ramen för statens åtgärder för forskning och utveckling i vid mening. Anslaget till framtidsstudier bör betraktas som kiorövergripande och handläggas av och redovisas under slatsrädsbereo.    "en.

Avslutningsvis föreslär vi atl regen. 'len inbjuder den nybildade stiftel­sen att presentera ett förslag lill en omfattande framtidsstudie om del svenska samhällets framlida strukturomvandling: vilka utmaningar slår vi inför när del gäller kultur- och livsformer, teknikutveckling, arbets- och produktionsorganisation, geografisk lokalisering och samhällsorganisation m.m. Ell sådant projekt frän elt självständigt framiidsiudieinstilut kan ge värdefulla bidrag till den långsikliga politiska debatten om de reformpoli-tiska strategierna i det avancerade industrisamhället.

Våra förslag bör kunna genomföras fr. o. m. budgetåret 1987/88.

23

Bilaga 2     Prop. 1986/87:92

Sammanställning av remissyttranden över framtidsstudiekommitténs betänkande (SOU 1986:33-34) Att studera framtiden

1 Allmänt om remissförfarandet

Sammanlagt 90 organ har beretts tillfälle att lämna yttrande över betänkan­det. Av dessa var 56 statliga organ och institutioner. Resten utgjorde kommunala organ saml sammanslutningar och intresseorganisationer av olika slag.

Följande instanser har yttrat sig: styrelsen för internationell utveckling, styrelsen för u-landsforskning, överstyrelsen för civil beredskap, försva­rets forskningsanstalt, socialstyrelsen, sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut, televerket, transportrådet, statens kulturråd, statens ungdomsråd. Vetenskapsakademien, skolöverstyrelsen, universitets- och högskoleämbetet, forskningsrådsnämnden, humanisfisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet, naturvetenskapliga forskningsrå­det, universitetet i Göleborg, universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], universitetet i Stock­holm, universitetet i Umeå, tekniska högskolan i Stockholm, Chalmers tekniska högskola, högskolan i Karislad, högskolan i Växjö, högskolan i Luleå, centrum för tvärvetenskap i Göteborg, centrum för regionalveten­skaplig forskning i Umeå, projektet kommunerna och framtiden, lemarä-det vid Linköpings universitet, forum för kvinnoforskning i Stockholm, Sveriges lantbruksuniversitet, statens naturvårdsverk, statens råd för byggnadsforskning, statens planverk, energiforskningsnämnden, Ingen­jörsvelenskapsakademien, styrelsen för teknisk utveckling, kammarkolle­giet, statskontoret, riksrevisionsverket, statistiska centralbyrån, länssty­relsen i Kronobergs län, länsstyrelsen i Älvsborgs län, länsstyrelsen i Jämtlands län, länsstyrelsen i Norrbottens län. Svenska kyrkans central­styrelse. Arbetarnas Bildningsförbund, Centerns ungdomsförbund. Cen­tralorganisationen SACO/SR, Dalarnas forskningsråd. Folkbildningsför­bundet, Folkuniversitetet, Föreningen för framtidsstudier. Föreningen för samhällsplanering, Karlstads kommun. Landsorganisationen i Sverige, Landstingsförbundet, Malmöhus läns landsting. Moderata ungdomsför­bundet. Statsanställdas förbund. Studieförbundet Vuxenskolan, Svenska Melallindustriarbelareförbundet, Svenska Arbetsgivareföreningen, Svens­ka Kommunförbundet, Tjänstemännens Centralorganisation, Västernorr­lands läns landsting. Framtidsprojektet Nordeon, Alternativ Framlid, En­samståendes intresseorganisation, docenten Per Räberg vid Umeå univer­sitet. Några har yttrat sig pä eget initiativ. Flera av instanserna, främst vetenskapliga institutioner, har dessutom bifogat yttranden från anknutna organ och personer. Projektet kommunerna och framtiden har överlämnat yttranden från några kommuner.

Sammanställningen nedan har disponerats sä all övergripande syn­

punkter pä ämnesområdet och betänkandet i allmänhet samlats under

avsnittet "Allmänna och övergripande kommentarer". Remissinstanser

24

vilka inskränker sig till kommentarer av denna typ förekommer således     Prop. 1986/87:92 enbart under del avsnitt som följer omedelbart nedan. Vaoe avsnitt inleds med en kort sammanfattning.

2 Allmänna och övergripande kommentarer

Sammanfattning: Remissinstanserna är övervägande positiva till att förslärka satsningarna pä framlidsstudier. Väsentligen ställer man sig ocksä bakom de analyser och överväganden som finns i betänkandet. Några remissinstanser framhåller värdet av att framlidssludieverksamhelen ges en internatio­nell inriktning. En del menar all utredningen ägnat för litet utrymme ål de problem framtidsstudierna bör inriktas mot. Många statliga myndigheter är starkt positiva till de ökade möjligheter till långsiktigt inriktade analyser som utredning­ens förslag medför. Bland vetenskapliga institutioner är me­ningarna delade i synen pä de organisatoriska lösningar utred­ningen föreslagit. En del är också oroliga för all satsningarna äger rum på bekostnad av annan angelägen forskning.

Styrelsen för internationell utveckhng (SIDA) poängterar i sitt remissvar starkt att framlidsstudierna, oavsett under vilken organisatorisk form de bedrivs, bör förankras i etl brett internationellt perspektiv, "Sverige är ett litet land med starkt engagemang i internationella frågor. Solidariteten med förtryckta och eftersatta folk och länder är omfattande och väl politiskt förankrad bland stora grupper i samhället. Givetvis bör detta internationel­la engagemang återspeglas i inriktningen på de framtidsstudier som skall bedrivas." Det är, framhåller man, av särskild vikt att motverka de etno-centriska perspektiv som lätt blir dominerande i diskussionen om framti­den. Man betonar också det väsentliga i atl de institutioner som inrättas bedriver framtidsstudier av hög kvalitet. Del som avgör framgång i verk­samheten är huruvida de skapade institutionerna förmår knyta lill sig de fåtal kvalificerade personer med lämplig kompelens som finns alt tillgå.

Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) framhåller att framtidsstudier "har en viktig roll all beskriva och analysera problem som i hög grad berör u-länder, ekonomisk kris och utvecklingsstrategier, naturresurser och mil­jöproblem, livsmedelsförsörining osv. Sveriges utveckling och framtid bör ses även i ell sådant globall sammanhang." Med anledning av utredning­ens diskussion om framtidsstudiernas metodproblem och inriktning beto­nar SAREC behovet av ell internationellt perspektiv: "Sveriges utveck­ling bör ses i ell vidare sammanhang - inte bara i etl i-landssammanhang - ulan ett mer globall som omfattar även u-länderna och våra relationer lill u-länderna."

Överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) tillstyrker i allt väsentligt kom­

mitténs förslag. Den civila delen av totalförsvaret omfattar samtliga sam­

hällssektorer, vars beredskapsåtgärder samordnas och leds av ÖCB. En

vikfig uppgift är därvid all se lill atl beredskapshänsyn beaktas i samhälls­

planeringen framhåller man. "Frän denna synpunkt är del viktigt atl del

25

förs en kvalificerad debatt om möjliga, önskvärda och mindre önskvärda Prop. 1986/87:92 framtidsbilder för det svenska samhället". ÖCB menar all utredningens förslag om ökad långsiktighel i myndigheternas planering är värdefull ur beredskapssynvinkel. Man föreslår ocksä all den nya stiftelsen inom ra­men för projektet "Framlider för Sverige" analyserar de långsiktiga kon­sekvenserna av vårt ökande utlandsberoende. "ÖCB har intresse av att följa stiftelsens verksamhet och är beredd att medverka både personellt och finansiellt i projekt som ÖCB bedömer intressanta för civil bered­skap."

Socialstyrelsen gör i sill remissvar en omfattande genomgäng av de förändringar som sedan 70-talets början ägt rum när del gäller långsiktigt tänkande inom socialsektorn. En del av de brister som påtalades redan i "Att väQa framtid" (1973) har nu undanröjts genom bl.a. de projekt som omnämns i betänkandets bilagedel. "Framlidsstudiernas helhetsgrepp på samhällsutvecklingen rimmar också myckel väl med den syn pä socialsek­torns roll i samhällsplaneringen som nu växer fram och som har sitt stöd i de nya socialQänst- och hälso- och sjukvårdslagarna." Utvecklingen i Sverige när del gäller framtidsstudier inom del sociala området har skett parallellt med en internationell utveckling, där inte minst Världshälsoorga­nisationen spelat en betydande roll framhåller man. "Socialstyrelsen till­styrker förslaget till inrättande av en stiftelse för framtidsstudier och ser som en stor fördel atl kunna utveckla ett nära samarbete med den föreslag­na stiftelsen."

Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (SPRI) framhåller atl 10% av BNP disponeras av hälso- och sjukvården. Trots detta har framtidsstudierna inom denna sektor givits en undanskymd plats i utredningen. Särskilt riktar man uppmärksamheten pä hälso- och sjukvärdens höga teknikberoende och den teknologiska utvecklingen inom främst akutsjukvården. SPRI framför ingen erinran mol utredningens för­slag. "Beträffande uppgifterna för den utanför del ordinarie forsknings-och planeringssystemet föreslagna stiftelsen för framfidssludier vill SPRI betona betydelsen av att de viktigaste arbetsresultaten kontinuerligt avrap­porteras i en offentlig och - som kommittén framhåller - lätt tillgänglig rapport. Mot bakgrund av SPRls erfarenheter är publiceringsformen av stor betydelse när avsikten och strävan är alt sprida kunskap om och få lill stånd en allmän debatt kring aktuella problem och frågor."

Televerket framhåller atl del "borde vara fruktbart atl dela ansvaret för framtidsstudier mellan etl anslagsgivande organ (FRN) och elt utförande organ (den föreslagna stiftelsen) så som kommittén motiverar sill förslag". Verket noterar emellertid problemet atl stärka FRNs roll samudigt som man avser beröva nämnden en så pass stor del av dess budget för framtids­studier.

Transporirådei "delar uppfattningen all del kan finnas behov av över­

gripande siudier eller planeringsunderiag som inte är låsta av sektors­

gränser. De risker som finns lill ensidigt beaktande av egna sektorsintres­

sen m. m. kan behöva motverkas." Man har ingenting alt invända mol de

förslag som framtidsstudiekommittén framför men anser atl kunskapsöver­

föringen mellan en stiftelse och myndigheterna behöver belysas närmare.

26

"En av svagheterna med hifillsvarande övergripande framlidsforskning     Prop. 1986/87:92 synes  ha  varit just  svårigheterna atl  nä elt  samband  mellan  denna /framtids/forskning och de centrala myndigheternas egna framtidsstudier." Enbart organisations- och inslrukliohsförändringar löser inle sädana pro­blem menar man.

Slalens ungdomsråd noterar all "framtidsstudier är elt viktigt inslag i forskning om ungdomarnas förändrade villkor och deras möjligheter att påverka sin framtid". Man hävdar vidare atl den ungdomsforskning som bedrivs i vårt land i internationell jämförelse framstår som övervägande seklorspecifik. Ungdomsrådet instämmer i behovet av etl oberoende och kvalificerat organ som från en seklorsövergipande position kan bidra till välgrundade diskussioner om framliden. Sfiftelsen bör enligt rådels syn vara särskilt lyhörd för ungdomarnas värderingar och behov av kunskap för framliden varför man ser förankringen i organisationerna, inte minst i ungdomsorganisationerna, som väsentlig.

Kungliga Vetenskapsakademien diskuterar i sitt yttrande svårigheterna att göra träffsäkra och långsiktiga bedömningar. "Prognoser och framtids­bedömningar har emellertid, som påpekas både i utredningsdirektiven och i utredningen, även andra kvaliteter än de som kan mätas i träffsäkerhet. Det är välkänt att t.ex. konjunkturbedömningar lider av påtaglig osäker­het, inle bara i sina beräkningar utan även genom att de genom sin existens påverkar handlandet hos beslutsfattare pä olika nivåer. Samma inbyggda osäkerhetsprincip finns ju i varje framlidsbedömning som har med männi­skors handlande all göra och som blir bekant för dem del rör. Om framtids­studier kan läggas lill grund för alternativa scenarier kan delta vara av värde för den fortsatta bedömningen av handlingslinjer.

/.../

Rent allmänt kan också sägas all all vetenskap som studerar lagbunden-heier i natur och samhälle ulgör etl slags framlidsforskning, åtminstone potentiell sådan. Sädan forskning bedrivs framför allt vid universiteten och det vore då naturligt om huvuddelen av del som speciellt kallas framtids­forskning ocksä förlades till universitet och högskolor, icke lill speciella organ utanför dem. Däremot behövs del finansieringsmöjligheter för atl uppmuntra till tvärvetenskapliga framåtsyflande projekt. Del som skiljer den s.k. framfidsforskningen frän iradifionell ämnesbunden sädan är ju framför allt att man systematiskt letar efter konsekvenser och återkopp­lingar inom mycket vidare fält än som varit vanligt, och där i mänga fall bedömningar åtminstone tills vidare har fäll ersätta de fakta som ej är fillgängliga."

Akademien menar emellertid alt uppbygandet av en separat och kvalifi­cerad organisation för framtidsstudieverksamhet inte är del mest rationella beslut som kan fatlas för att åstadkomma en bättre forskning kring framti­da utveckling eller samhälleliga förändringsprocesser. "Med de knappa resurser som står fill forskningens förfogande kommer enligt akademiens bedömning nya medel för framtidsforskning till den största nyttan om de fördelas till flertalet forskningsråd med rekommendation atl de skall an­vändas för framåtsyflande tvärvetenskaplig forskning."

Skolöverstyrelsen (SÖ) menar atl belänkandet "ger en god och allsidig

27

sammanfattning av den verksamhet av framtidsstudieinriktad art som före-     Prop. 1986/87:92 kommit inom myndigheter och organisationer under de senaste åren". SÖ vill "särskilt understryka viklen av atl framtidsfrågor angrips sekloröver­gripande".

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) framhåller atl betänkandet ger värdefulla och intresseväckande genomgångar av framtidsstudiernas framväxt, framtidsstudiernas kraftfält och olika perspektiv pä framtidsstu­dier.

Med anledning av debatten kring framtidsstudiernas forskningskaraktär framhåller ämbetet all "en rimlig ståndpunkt är att framtidsstudier består av olika verksamheter, varav en slor del kan vara forskning baserad på accepterade vetenskapliga metoder medan en annan del huvudsakligen baseras på normaliv verksamhet. Framtidsstudier är, och bör vara, elt samspel mellan vetenskaplig verksamhet och normativt gestaltande verk­samhet. Med en ambitiös inställning fill metodutveckling och vetenskapli­ga krav kommer troligen kriterier att efter hand utvecklas även för delar av den normativa verksamheten."

UHÄ delar kommitténs uppfattning atl den statsvetenskapliga utvärde­ring av verksamheten vid sekretariatet för framtidsstudier som gjorts var för snäv i relation lill den komplexa verklighet som framtidsstudier är. Samtidigt finner man kritiken befogad beträffande otillräckliga metoddis­kussioner inom sekretariatet, ofillräckliga vetenskapliga granskningar av framtidsstudierna och bristande kontakt med den internationella veten­skapliga debatten. Dessa aspekter bör, menar man, beaktas vid den fort­satta utformningen av framlidssludieverksamhelen.

Forskningsrådsnämnden (FRN) kommenterar i sitt svar bakgrunden fill framlidsstudierna i Sverige, Man framhåller att själva begreppet är kun­skapsteoretiskt oklart och verksamhetens karaktär svärdefinierad, atl framtidsstudier kan uppfattas som ett hot mot etablerade intressen av olika slag i samhället. Verksamheten måste också, menar man, "finna en nisch vid sidan av och bland etablerade specialiteter som gängse vetenskaplig forskning, normall offentligt utredande eller traditionell massmedial kul­turdebatt".

I sin beskrivning av sekretariatet för framtidsstudier framhåller man atl verksamheten tidigt "fångades i den klassiska fälla som avvägningen mel­lan de samtidiga önskemålen om oberoende seklorsövergipande ställning och direkt inflytande skapar". Spänningen mellan "oberoende" och "in­flytande" löstes, framhåller man, genom att framlidsstudierna gavs skydd för sitt oberoende i forskningsssyslemels frihetssfär och av FRNs sektors­övergripande mandal och breda sammansättning.

Humanistisk-samhällsvelenskapliga forskningsrådet (HSFR) menar atl

"del inle kan vara syftet atl framtidsstudier finansierade av statliga medel

skall baseras pä annan grund än vetenskaplig, HSFR anser alltså för sin del

att framtidsstudier i del här aktuella sammanhanget är och måste vara

vetenskaplig verksamhel,,, Elt annat problem är vilket slag av vetenskap­

lig verksamhet som framtidsstudier är. Rådet anser att framfidssludier

måste vara baserade i samhällsvetenskap, humaniora och skilda typer av

naturvetenskap. Tyngdpunkten ligger rimligen på samhällsvetenskap."

28

Man kritiserar utredningen för all denna inte försökt dokumentera fram- Prop. 1986/87:92 tidsstudiernas vetenskapliga kvalitet och framhåller att man i brist på annan dokumentation måste anta alt kvaliteten på den hilillsvarande verk­samheten varit tveksam saml atl del enda sättet atl motverka löslighet och opportunism torde vara att ålägga framlidsstudierna vetenskaplig kvali­tetsbedömning av samma slag som forskningsråd normalt gör med sina projekt.

Naturvetenskapliga forskningsrådet framhåller atl "framfidssludier är etl naturiigt inslag i elt demokratiskt samhälle, där politiska, fackliga och ekonomiska sammanslutningar skapar eller drar konsekvenser av olika framtidsalternaliv, 1 många fall fär framtidsstudierna ocksä etl globall perspektiv, som t.ex, när omfattande klimat- och miljöförändringar upp­står som konsekvens av mänsklig aktivitet eller som resultat av naturkraf­ternas agerande. I sådana fall krävs samlade aktioner från regeringar och politiker i flera länder... Framtidsstudier kommer därför även framdeles atl behövas för att ge underlag för den offenfiiga samhällsdebatten om möjligheter och hot. 1 all forskning ligger t. ex. elt framtidsinriklat moment genom all kunskapen kontinuerligt ökas. Framlidsstudier är dock ofta inte en fräga om forskningsverksamhet utan mer av utredande sammanställ­ning, analys och bedömning av fakta, erfarenheter och värderingar som tagils fram bl.a. genom forskningen och måste föras vidare ut i den sam-hällspoliliska processen."

Rådet framhåller emellertid alt forskningen om viktiga framlidsfrågor bäst bedrivs inom ramen för etablerade forskningsinstitutioner och nämner hur frågor kring den framlida klimalutvecklingen förts in i den offenfiiga diskussionen lack vare föregående forskningsinsatser.

Rekiorsämbeiei vid Lunds universiiei vidarebefordrar yttranden från fyra av universitetets fakulteter saml från miljövärdspolitiska programmet vid universitetet (se nedan). Samtliga fakulteter anser all framtidsstudierna är en central fräga av slor betydelse för samhällsplaneringen, som bör ägnas uppmärksamhet och ges ökade möjligheter. Rektorsämbetet instäm­mer i denna bedömning.

Malemalisk-nalurvelenskapliga jäkulleien instämmer väsentligen i de uppfattningar som framförs av utredningens reservant när det gäller fram­tidsstudiernas organisatoriska knylning. "Samtidigt måste universiteten/ högskolorna vara beredda alt la emot och stödja verksamhet inom denna forskningsgren."

Humanistiska fakulieisnämnden hälsar huvudidén - att ge framtidsstu­dierna en permanent organisation - med fillfredsställelse. Nämnden me­nar emellertid atl valet av organisationsform är otillräckligt motiverat och atl länkbara alternativ inte är diskuterade. "Kanske rör man här vid etl problem av mer generell räckvidd. Framtidsstudier är kanske inte del enda område där man har behov av atl mobilisera intellektuella resurser för etl sektorsövergripande syfte. Atl dä skapa en organisatorisk ad hoc-lösning just för framtidsstudierna förefaller mindre välbetänkt. I stället bör man försöka finna smidiga lösningar inom den existerande universitetsorganisa­tionen."

Teologiska fakulieisnämnden finner utredningens belänkande ovanligt

29

intressant och därtill föredömligt koncentrerat. Den myckel goda översik- Prop. 1986/87:92 ten över framför afit framtidsforskningen i Sverige brister dock när det gäller den teologiska fakultelsnämndens ansvarsområde menar man. "Trots att betänkandet ibland understryker att framlidsforskningen inte får inskränkas till etl snävt teknokratiskt perspektiv, sä blir huvudin­trycket ändå, alt teknologi, ekonomi och biologi är de områden som är värda uppmärksamhet konstaterar nämnden och framhåller betydelsen av att eliska frågeställningar ägnas större plats: "Bioteknik, fosterdiagnostik, transplaniationtsteknik, kärnkrafisleknik, datorisering och teknifiering av vardagen fordrar en etisk ram alt bedömas inom." Fakultetsnämnden är emellertid inte övertygad om all denna verksamhel främjas av den stiftelse som föreslås i utredningen.

Medicinska fakulteten tillstyrker i princip "förslaget alt förbättra möjlig­heterna för framlidsstudier i Sverige med användning av de medel som utredningen anger. Dock fordras närmare precisering av de medel som åligger den planerade stiftelsen för framfidsforskning, framför allt i relation fill FRNs åligganden, liksom närmare analys av de stafiiga verkens möjlig­heter att bedriva framtidsstudier."

Miljövårdsprogrammet vid Lunds universitet finner att utredningens betänkande ger en god sammanställning över framfidssludier och dessas omfattning. Man noterar dock all den svenska folkhögskolans och olika miljörörelsers roll inle uppmärksammals och - med förvåning att utred­ningen inte ens nämnt naturresurs- och miljökommitténs belänkande med dess syn pä framlida hotbilder och krav på konsekvensanalys. I remiss­svaret framhålles även de förQänstfulla bidrag för förståelsen av framtids­studiernas vetenskapliga karaktär som lämnats av Aanl Elzinga, Benny Hjern och Per Molander i betänkandets bilagedel. Man framhåller ocksä att den verksamhel som bedrivs vid miljövårdsprogrammet i[REDACTED_EFTERNAMN] kan tjäna som ell utmärkt exempel pä hur forskning med inriktning mol fram­tidsstudier kan utvecklas konstrukfivt genom atl forskningsverksamheten har en anknytning till ett mera centralt organ samtidigt med en institutions-anknytning.

Rektorsämbetet vid Stockholms universiiei översänder ett yttrande från samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden. Nämnden skriver: "I den ut­sträckning utredningens förslag lill åtgärder avser sådana studier som inte har karaktär av forskning vill nämnden inte uttala någon åsikt. I den utsträckning förslagen avser forskning vill nämnden ansluta sig lill de synpunkter som anförs i reservafionen. De förslag till verksamhetsformer som där framförs ger enligt nämndens mening myckel slörre förutsättning­ar för aiisidighel och förnyelse än de förslag utredningen framför."

Rektorsämbetet vid Umeå universiiei vidarebefordrar yttranden från Ivå av universitetels fakulteter:

Den samhällsveienskapliga fakulieisnämnden konstaterar att utredning­

en i mindre utsträckning än den expertkommitté som för några år sedan

utvärderade sekretariatet för framlidsstudier, betonar framtidsstudiernas

poiicy-analytiska inriktning samtidigt som man lyfter fram framtidsstudier­

nas vetenskaplighet. "Samtidigt framhäver framlidsstudiekommiltén de

meiodologiska frågornas stora vikt i sammanhanget. De är försummade,

30

både inom och utom landet, vilket delvis förklarar varför framlidsstudie- Prop. 1986/87:92 verksamheten inte motsvarat högt ställda förväntningar. I denna del stöder fakulieisnämnden i allt väsentligt kommitténs analys och förslag till inrikt­ning. Mot bakgrund av att de framtidsstudier, som bedrivits vid Umeå universitet, verkat riktningsvisande, kunde kanske sambandet mellan re-geringskanslianknuten forskning och (brist på) melodologisk utveckling ha givits en mer inträngande analys."

Nämnden framför inga invändningar mol inrättande av en stiftelse för framtidsstudier eller att resurser avsätts för sädan verksamhet. Dock anser man, mol bakgrund av den hittillsvarande metodologiska utvecklingen att "argumenten för ett ökat inflytande för den universilelsbaserade forsk­ningen är långt starkare än vad framlidsstudiekommitlén gör reda för i förslaget lill stiftelse."

Den medicinska fakultetsnämnden ansluter sig till utredningens reser­vant, Rune[REDACTED_EFTERNAMN], och framhåller all den viktigaste vägen att bedriva framlidsinriklad verksamhel är att stödja redan befintliga organ som arbe­tar med främjande av forskningen.

Docenten Per Råberg vid universitetets konstvelenskapliga institution framför i ett yttrande att utredningen trots sina välformulerade, kloka och balanserade synpunkter pä framtidsforskningen ger ett alltför tekniskt intryck. Räberg menar att det i dagens samhällsklimat inte är möjligl atl bygga upp en planeringsrelevant framtidsforskning utan alt åtminstone översiktligt teckna konturerna av de olika forskningsområden som är vikti­ga all vidareutveckla. "Det mest fundamentala dilemmat är alt del saknas en tillräckligt konkret och samtidigt nyanserad vision för den sociala och mänskliga utvecklingen i det demokratiska framlidssamhället" vilket moti­verar en starkt humanistisk inriktning pä framtidsforskningen i landet. Råbergs hänvisar till del kollegium för humanisfiska framtidsstudier som sedan en tid diskuterats vid Umeå universitet.

Rekiorsämbeiei vid Chalmers lekniska högskola (CTH) delar uppfatt­ningen alt framtidsstudier är viktigt all beakta i en rad sammanhang. Man tar inle ställning lill den organisatoriska frågan om inrättandet av en fristående stiftelse för verkamheten men framhåller atl när det gäller så komplexa frågor som framtidsstudier måste man ha en plurahsiisk syn. Framtidsstudier bör således bedrivas pä många häll och finansieras av olika anslagsbeviljare. Enligt CTH borde man också i betänkandet ha framhållit högskolans roll starkare. "CTH delar åsikten att en rad olika frågor i samhället fordrar etl tvärvelenakapligi angreppssätt och atl hög­skolornas forskningsverksamhet normall är disicplinorienlerad. CTH an­ser emellertid atl det finns en klar tendens alt - i vart fall vid de tekniska fakulteterna - forskare från flera olika discipliner samverkar i projekt av tvärvetenskaplig natur."

Rekiorsämbeiei vid högskolan i Luleå instämmer i det yttrande man överlämnar frän institutionen i industriell ekonomi (se nedan) samt betonar att högskolan, till följd av sin breda inriktning finner den föreslagna föränd­ringen när det gäller framtidsstudierna av intresse för högskolan.

Institutionen för industriell ekonomi och samhällsvetenskap konstaterar

alt sekretariatet för framtidsstudier under senare år ty värt hamnat utanför

31

säväl den vetenskapliga som mer allmänna debatten. Även om undersök- Prop. 1986/87:92 ningarna varit viktiga har klyftan lill vetenskapliga institutioner vuxit. Näringslivels intresse för verksamheten har också avtagit och det intres­santa ämnesområdet teknik-samhälle har därmed nära nog försvunnit. "Institutionen anser mot denna bakgmnd utredningens förslag om att omvandla sekretariatet till stiftelse bra. Den kan initiera framfidssludier men också utgöra en samlingspunkt för den omfattande verksamhet som bedrivs av oberoende organ ofta pä regional nivå. Stiftelsens uppgift att bedriva framlidsstudier i samarbete med andra bör betonas i större ut­sträckning, framför allt samarbetet med universitet, högskolor och andra vetenskapliga institutioner. Frän inslitufionens sida är del mest betydelse­fullt stärka det område som utredningen kallar tekniknära framtidsstudie-kultur."

Centrum för tvärvetenskapliga siudier vid Göteborgs universitet (Cent­rum) framhåller atl man sedan sitt bildande pä nära häll följt verksamheten säväl vid samarbetskommitién för långsiktsmotiverad forskning som vid sekretariatet för framtidsstudier och alt man i allt väsentligt delar den historieskrivning utredningen gör saml atl man instämmer i den allmänna grundsyn som präglar belänkandet. Enligt Centrum bör man dock något mer betona skillnaden mellan forskning och framlidsstudier.

Centrum för regionalvetenskaplig forskning i Umeå (CERUM) fram­håller atl betänkandet är etl myckel välskrivet dokument som ger en god översikt över framtidsstudiernas historia och den erfarenhet som vunnits i dessa siudier. De slutsatser som presenteras verkar vettiga och genom­tänkta. Man stöder också utredningen i dess påpekanden alt metodfrågor måste ges en framträdande roll i framlidsstudieverksamheten. "I en verk­samhel där inga begränsningar finns vad gäller tillämpningsområden är sättet att gå tillväga, metodiken, del som skapar identitet och kriterier för vad som är bra och dåligt."

CERUM menar emellertid atl utredningens nyckelproblem behandlats pä ett alltför lättvindigt sätt: "Hur skapas en intellektuell miljö som gene­rerar framtidsstudier av god kvalitet (och hur säkerställer man på sikt en rekrytering till en sädan miQö) och vilka är de avgörande argumenten för atl hälla ihop och identifiera en speciell verksamhel kallad framtidsstudier? CERUM menar alt det faktum all framtidsstudier är seklorsövergipande och disciplinöverskridande inte är argument nog för en särskild instilu-lionsbildning. Samtidigt som man finner det naturiigt atl FRN, som ju är etl forskningsfinansierande organ, inle fortsättningsvis ska ha ansvar att bedriva framtidsstudier finner man således inle argumenten tillräckligt starka för en institutsbildning ulan förordar en organisatorisk lösning be­stående av ell till kanslihuset knutet kontaktsekretariat för framtidsstu­dier, kompletterat med en expertgrupp.

Framtidsstudien Kommunerna och framliden framhåller i sitt remissvar

del väsentliga i "atl många traditionella gränser överskrids om alternativ

lill fragmenlariserade sektorsbilder skall kunna konstrueras. Detta är inte

minst viktigt i samspelet mellan samhällets makro- och mikronivåer. All

hitta arbetsformer som skapar dessa möjligheter och håller dem vid liv är

emellertid en både tids- och resurskrävande process. De framlidsstudier

32

som syftar till atl nå stora grupper och omfatta flera nivåer i samhället Prop. 1986/87:92 kräver stora resurser både i tid och pengar." Formerna för framtidsstudier är aldrig givna, framhåller man. "Just därför atl varje framlidsstudie är ny, menar vi emellertid all del är av avgörande betydelsie alt det skapas en stabil bas för denna verksamhet." Projektgruppen tillstyrker i allt väsent­ligt utredningens förslag.

Sveriges lanibruksuniversitel (SLU) finner utredningen mycket värde­full. Universitetet har sedan början på 70-talel under olika former medver­kat i framtidsstudier av vilka man har mycket goda erfarenheter, "Utred­ningens förslag all seklorsorganen och myndigheterna, dvs. i vårt fall SLU, åläggs all ägna sig åt studier av de långsikfiga utvecklingstendenser­na inom sill verksamhetsområde tycker vi är välgrundat. 1 sädan verksam­het finns också behov av seklorsövergipande analyser, framhåller man och tillstyrker inrättandet av en stiftelse för ändamålet. Det är en brist i förslaget, menar man, atl u-ländernas utveckling inte givits en mer framträ­dande roll i belänkandet.

Temarådet vid universitetet i Linköping (Tema) finner sammanfattnings­vis utredningens förslag väl avvägt och välmotiverat samt tillstyrker försla­get. Man framhåller emellertid alt betänkandet ger intryck av "ideologisk vilsenhet", möjligen orsakad av kommitténs ovilja att pä allvar diskutera begreppet framtidsstudier. Yttrandet anknyter också till den diskussion som förs i betänkandet om i vilken utsträckning 1970-talet kan betraktas som en vändpunkt i efterkrigsutvecklingen: "Föreställningen om den egna samtiden som en brytningstid kan... tjäna flera syften. Del vore sålunda olyckligt om vi betonar det unika i vår situation så till den grad att vi fränkänner oss historien och blir än ovilligare att samtala med det förgång­nas människor. Den risken förefaller uppenbar, och ökar dä vi påstår atl vi och vår tid är kvalitativt annorlunda. Men föreställningar om brytnings­tider och kriser för också det goda med sig - och det är f. ö. sannolikt orsaken till de intellektuellas förkärlek för tankemodellen - att de gmnd­läggande moraliska frågorna nödvändigt lyfts fram. 1 brytningstider -verkliga eller illusoriska blir det viktigt att diskutera vad som är ett gott eller värdigt mänskligt liv, vad vi kan och bör mena med fundamentala etiska begrepp som framsteg, förnuft, lycka och välbefinnande. Mot den bakgrunden framstår det som högst väsentligt atl kvalificera vår bild av 1970-talet som en brytningsfid och göra del inte bara med samtidens glasögon."

Tema menar också att intrycket av ideologisk vilsenhet förstärks av det sätt pä vilket kommittén tecknar tvärvetenskapens historia i Sverige och en del andra bilder. Den bild man ger är avpersonahserad. SALFO disku­teras utan att Torslen Hägerstrand nämns, centmm för tvärvetenskap utan att Emin Tengström nämns, Volvo utan Per Gyllenhammar etc. Därvid utsätter man sig, enligt temarådet, för risken att göra felslut om man inte inser vilken betydelse individuella insatser och mer eller mindre lyckade sammankopplingar har för att verksamheter ska bli framgångsrika.

Planverket tillstyrker de tre huvudförslag som kommittén lämnar: Att en

stiftelse för framtidsstudier bildas, att forskningsrådsnämndens uppgift att

stödja gränsöverskridande forskningsverksamhet, bl.a. framfidssludier,

33

3   Riksdagen 1986187. I saml. Nr 92

betonas tydligare och atl statliga myndigheter ges ett ansvar för långsiktiga     Prop. 1986/87:92 och seklorövergripande perspektiv pä den egna verksamheten. Beträffan­de den Iredje punkten föreslår man emellertid en annorlunda utformning än den som kommittén föreslagit.

Energiforskningsnämnden (Efn) framhåller all man mot bakgrund av sin drygt lO-äriga verksamhet med framtidsstudier inom energisektorn i stort delar utredningens analys och förslag även om man beträffande finansi­eringen saknar underlag för att bedöma del föreslagna beloppets storlek i relation till vad som behövs pä andra håll, "För att en framtidssludieverk­samhet ska upplevas som meningsfull krävs en fortlöpande vitalitet och fortlöpande förnyelse. Det är härvid viktigt att man i studierna i analysen kan sätta sig över etablerade synsätt. Detta kan leda till konflikter med del disciplinorienterade forskarsamhället. Del är därför enligt Efn viktigt alt metodfrågorna såsom metodredovisning och konsistensprövning städse finns med i framlidssludieverksamhelen, liksom i allt vetenskapligt arbe­te."

Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) menar atl utredningen innehåller en rad värdefulla synpunkter och intressanta resonemang rörande fram­lidsstudiers inriktning och innehåll men inte tillräckligt klarlagt att fram­lidsstudier med olika förutsättningar och syften måste värderas pä olika sätt och atl kraven på kvalitet och egenskaper därför varierar. Utredning­ens förslag måste därför kompletteras med andra åtgärder för all uppnå en rimlig mångfald och allsidighet.

Länsstyrelsen i Kronobergs län menar atl ett enda framtidssludieorgan inte är tillräckligt för att uppnå mångfald inom framtidsstudieverksamhe­ten. "Det är synnerligen angeläget att olika regionala synsätt får komma lill uttryck i framtidsstudier. Därför borde prövas om inte den föreslagna stiftelsen kunde kompletteras genom någon form av regional organisa­tion."

Länsstyrelsen i Jämtlands län framhåller att länsstyrelserna med nöd­vändighet måste arbeta med långsiktiga strategier för länens utveckling. "Erfarenheterna visar emellertid att del inle räcker med atl använda elt formaliseral prognossystem som underlag för diskussioner och ställnings­taganden om mål och strategier för länels utveckling. För del fordras etl bredare och mer visionärt underlagsmaterial som tar upp även icke mät­bara faktorer som nya strömningar i samhällsutvecklingen, värderingsför­ändringar etc... Länets utveckling är i hög grad beroende av de förutsätt­ningar som skapas i dess omvärld. Sveriges och därmed länets internatio­nella beroende blir allt störte. Samtidigt blir samhällsutvecklingen allt mer komplex och svåröverblickbar. Del blir allt angelägnare att få belyst vilka alternafiva utvecklingsvägar som på sikt kan tänkas på /det/ nationella och internationella planet för att kunna orientera sig och kunna bedöma hur länet kan komma atl påverkas." Länsstyrelsen ställer sig i allt väsentligt positiv till utredningens förslag.

Länsstyrelsen i Norrbottens län finner atl betänkandet avspeglar en

övertro på möjligheterna att påverka framtiden. "Avsnitten om teknikför­

ändringar och om värderingsförändringar utgör knappast belägg för att vi

väljer vår framtid. Vår begränsade styrförmåga innebär å andra sidan inte

34

all framtiden också är omöjlig att påverka. Förmågan alt påverka bör     Prop. 1986/87:92 tvärtom förbättras av att vi har föreställningar om framtiden. Systematisk hantering av dessa föreställningar är därför i allra högsta grad befogad."

Svenska kyrkans centralstyrelse frärnhåller atl koniniitténs material vi­sar tydligt att tekniskt inriktade, relativt begränsade undersökningar över­väger bland framtidsstudierna, "Med beklagande och lill egen självpröv­ning ser centralstyrelsen att ytterst lite av det redovisade materialet berör de mer djupgående skikt av tillvaron, där religionen är en väsentlig del och inverkar pä människors samlevnad och samhällslivets djupdimensioner överhuvudtaget. Framlidsstudierna har ofta gjorts i begränsade sektorer utifrån beskurna premisser,"

Centerns ungdomsförbund stöder förslagen till stiftelse och all centrala statliga forskningsorgan bör stödja den framväxande regionala forskning­en. Den föreslagna stiftelsen bör lokaliseras till orter som Luleå eller Umeå.

Centralorganisationen SACO/SR "finner utredningens perspektiv på framtidsstudierna relevanta och vill särskilt understryka kraven på själv­ständighet och oberoende saml pä hög kompetens och kvalitet i verksam­heten. De kriterier på kvalitet som utredningen ställer upp kan SACO/SR i huvudsak instämma i". Man instämmer ocksä i utredningens konstateran­de alt vad staten kan åstadkomma i sammanhanget är att skapa så goda organisatoriska fömtsättningar som möjligt för verksamheten. I det sam­manhanget framhåller man del nödvändiga i att tillföra resurser som möj­liggör en tillräcklig omfattning på verksamheten.

Folkbildningsförbundei framhåller atl folkbildningen ulgör en viktig del av framlidsstudieorganisationernas verksamhet saml att folkbildningen ut­gör en viktig resurs ocksä för framtidsstudierna. Man tillstyrker kommit­téns förslag.

Kommunstyrelsen i Gnosjö kommun instämmer väsenfiigen i framlids-studiekommitténs förslag samt konstaterar all kommittén inle löst frågan om var den föreslagna stiftelsen ska lokaliseras.

Landsorganisationen i Sverige (LO) framför att "framfidssludier är etl viktigt komplement till i traditionell mening vetenskaplig forskning. I Sve­rige verksamma sekretariatet för framtidsstudier har medverkat till att skapa underlag för en bred demokratisk debatt om samhällets långsiktiga utveckling. Del är enligt LO viktigt atl de stora problemen ställs under diskussion och att färdriktningen ibland ifrågasätts. LO delar därför kom­mitténs uppfattning att det är angeläget atl på olika sätt stärka framlidsslu­dieverksamhelen."

Tjänstemännens centralorganisation (TCO) understryker atl framtids­

frågorna måste ges en framskjuten plats i samhällsdebatt, utredningar och

forskning. Framlidsstudier av olika karaktär kan ge bidrag lill en fördjupad

demokratisk diskussion samt stimulera till lokala och regionala initiativ

utifrån olika gruppers verklighet och erfarenheter... Framtidsstudierna

bör vidare omfatta projekt som följer den långsiktiga utvecklingen i Sveri­

ge och utomlands. Projekten bör granska såväl tekniska och vetenskapliga

utvecklingslinjer som förändringar i levnadsvillkor och kulturella förhål­

landen i vid mening."

35

Föreningen för framlidsstudier tillstyrker väsentligen utredningens för- Prop. 1986/87:92 slag när del gäller inrättande av etl institut för framtidsstudier och åläggan-dena för statliga myndigheter all ägna ökad uppmärksamhet åt långsikliga bedömningar. Man framhåller det dock som en brist att utredningen inte närmare diskuterat alternativ till stiftelseformen. Föreningen koncentrerar yttrandet lill en diskussion om meiodologiska problem och menar atl sekretariatet för framtidsstudier kan kritiseras för all ha försummat kom­petensuppbyggnad och metodutveckling. En sådan kompetensuppbyggnad kan dock svårligen äga rum utan någon form av institution som har fram­tidsstudier som huvuduppgift. 1 detta sammanhang pekar föreningen på FOAs roll när det gäller utveckling av systemanalysen - en verksamhet som i likhet med framlidsstudier är tvärdisciplinär och artskild frän forsk­ning. Föreningen för också en läng diskussion kring vad som skall menas med en bra framfidsstudie och framhåller därvid att den statsvetenskapliga utvärdering som gjorts av verksamheten vid sekretariatet för framtidsstu­dier var för snäv. Man framför ett antal kvalitetskriterier och framhåller avslutningsvis att en del av den kritik som mött sekretariatet för framtids­studier bottnat i en oklar uppfattning om vilka kvalitetskriterier som bör användas. Inle heller utredningen har ägnat denna fräga tillräcklig upp­märksamhet menar man.

Karlstads kommun fillstyrker i allt väsentligt utredningens förslag.

Moderata ungdomsförbundet finner att utredningen präglas av en utta­lad strävan att planera framfiden. Man menar också att studier av framti­den har många beröringspunkter med forskning som sker på universitet, i högskolor, företag och organisationer. De mest väsentliga älgärdema för att fä till ständ mer kvalificerade framtidsstudier är, menar man, att forska­re ska ha ett gott klimat att verka i, rejäl lön och etl rimligt skattesystem som gör Sverige konskurrenskraffigt. Förbundet avvisar utredningens för­slag att inrätta ett särskilt institut. Sekretariatet för framtidsstudier bör läggas ned.

Kommunstyrelsen i Varbergs kommun tillstyrker i allt väsentligt kom­mitténs förslag men menar att stiftelsekapitalet i den föreslagna stiftelsen bör vara större.

Studieförbundet Vuxenskolan instämmer i "utredningens förslag att en särskild stiftelse för framtidsstudier skall handha huvuddelen av den of­fentligt finansierade framtidsstudieverksamheten och att forskningsråds­nämnden i detta sammanhang får en viss uppräkning av anslaget för att få möjlighet atl stödja och initiera ett brett spektmm av gränsöverskridande verksamheter, där olika former av framtidsstudier kan ingå."

Ensamståendes intresseorganisation har med anledning av framtidsstu­diekommitténs betänkande fill statsministern framfört önskemål att de ensamståendes sociala och ekonomiska villkor utreds.

3 Stiftelsen för framtidsstudier: verksamhet och inriktning 

Sammanfattning: Ett övervägande antal av remissinstanser­

na tillstyrker förslaget att skapa ett institut. En del instanser

framhåller värdet av att verksamhetens forskningsinslag beto-

36

nas mer än vad som framkommer i belänkandet. Remissin-

Prop. 1986/87:92

stanserna ägnar överlag stort utrymme ät atl diskutera det nödvändiga i all verksamheten,präglas av oberoende, mång­fald och öppenhet och inriktning mol den offenfiiga diskussio­nen. Flera remissinstanser ser institutet som en potentiell samarbetspartner.

SAREC har en positiv bedömning av organisafionsförslaget i dess hu­vuddrag. Ambitionen all skapa en liten kvalificerad och aktiv organisafion finner man lovvärd. Man framhåller också det väsentliga i atl stiftelsen - i enlighet med utredningens förslag får en oberoende ställning både i förhällande till statsmakterna och till olika sektorsintressen. Beträffande del föreslagna projektet "Framlider för Sverige" betonar man att en sådan studie knappast kan bortse från frågan om framliden för väridens fattiga länder och våra relationer till dessa. Man framhåller ocksä atl projekt­planen bör göras mer konkret.

Försvarels forskningsansiall (FOA) framhåller i sitt remisssvar att del för instiiutets legitimitet inom och utom landet är väsenfiigt att forsknings­inslaget i verksamheten klarare understryks. "FOA delar utredarnas upp­fattning att framtidsstudier i sin helhet inte är atl betrakta som forskning i konventionell mening. Däremot är det både möjligl och önskvärt all forsk­ning ingår som en del i arbetet med atl la fram och strukturera underlaget till etl projekts slutdokument". Som ell fullt rimligt krav framhåller man att "varje projekt som påbörjas ska ha förutsättningar atl avkasta en eller ett par vetenskapliga uppsatser som kan publiceras i internationella tid­skrifter med gott renommé. Då framtidsstudieverksamheten spänner över ell brett spektrum av discipliner ekonomi, sociologi, teknikhistoria för atl nämna några behöver etl sådant kvalitetskrav inte innebära nägon hämsko pä kreativiteten."

Enligt Slalens kuliurråd verkar förslaget om en stiftelse vara ägnat alt stärka förutsättningarna för framtidsstudier i landet. Organisationsföränd­ringen bör genomföras med beaktande av de resurser som finns vid sekre­tariatet för framlidsstudier, framhåller man.

SÖ menar all en självständig stiftelse, trots risken för isolering, bäst tillgodoser de olika krav som kan ställas på verksamheten. Man tillstyrker förslagen om ledning och uppgifter. SÖ framhåller ocksä sill intresse för den omfattande framtidsstudie om det svenska samhällets framlida struk­turomvandling som skisseras i utredningens betänkande och menar atl en sädan studie väsenfiigt skulle underlätta SÖs arbete med långsikfiga frå­gor. Del blir, om en stiftelse inrättas, naturligt för SÖ atl hålla nära kontakt med den och även samfinansiera vissa projekt.

FRN framhåller i sill remisssvar all del faktum all den svenska forsk­

ningspolifiska doktrinen innebär all så långt som möjligt undvika instituts­

bildningar inle fär leda till ell doktrinärt avvisande av sädana. FRN tolkar

utredningens förslag om institutsbildning som elt nytt försök atl lösa ba-

lansproblemel mellan oberoende och inflytande. FRN är däremot inte

övertygad om atl framlidssludieverksamhelen kommer att kunna bedrivas

effektivare i institulsform än inom FRN. "Nämnden vill emellertid inle

37

4    Riksdagen 1986/87. / saml. Nr 92

motsätta sig att en insfiiutslösning prövas." När det gäller inriktning av     Prop. 1986/87:92 den fortsatta verksamheten konstaterar man atl de förslag utredningen ger stämmer väl överens med den planering som nämnden själv redovisat under förutsättning atl verksamheten skulle ligga kvar inom FRN.

HSFR avvisar tanken pä en insfiiutslösning. Ingenting tyder på att elt institut för framtidsstudier skulle kunna undvika isolering från forsknings­fronten och förstening av det intellektuella klimatet, skriver man.

Vid universitetet i Göleborg har institutionerna vid den samhällsveten­skapliga fakulteten anmodats atl besvara remissen direkt lill statsrådsber­edningen. Den förelagsekonomiska institutionen tar fasta på utredningens diskussioner om pluraUsm och oberoende i framtidsstudieverksamheten och framhåller det angelägna i att verksamheten präglas av mångfald och öppenhet i idégenerering, värderingar och analyser. Framgångsrika svens­ka företag har nätt internafionellt framskjutna positioner just på gmnd av all de i högt ställda sociala krav sett nya affärsmöjligheter snarare än hot mol existensen, skriver man. "Statsmaktens nymornade intresse för nä­ringslivets framtid borde möjligen återspeglas genom atl aspekter av detta slag - tekniska konsekvenser av sociala (inkl. värde-) förändringar -upptas i 'stiftelsens' arbetsspektrum." Man tolkar att stiftelsen kommer atl spela rollen av idébank och impulsgivare i fråga om komplexa långtids-aspekter alt tillföras propositioner etc. i mån av behov. "Det relafivt blygsamma resursfillskott som behövs för kompetent utövande av denna funktion kommer all förränta sig väl."

Tekniska högskolan i Stockholm vidarebefordrar ett yttrande av profes­sor Bengt Arne Vedin som framhåller atl "övervägande skäl talar för inrättandet av etl sådant institut för framfidssludier som kommitténs majo­ritet föreslagit. Dimensionering och aktiviteter förefaller i huvudsak rält. Speciellt vill jag understryka atl det är en stor brist atl del i Sverige inle finns någon central instans när det gäller referensverk och särskilt metoder och metodutveckling också i internationell samverkan."

Högskolan i Karislad "anser det viktigt all del finns en särskild organi­sation för framtidsstudier som kan få en självständig ställning i relation lill den planering som äger rum inom myndigheter och seklorsorgan. Samfi­digt mäste en sådan framtidssludieorganisation få en tillräcklig tyngd och förankring i samhälls- och forskningssystemet. Högskolan anser att den föreslagna stiftelsen bör kunna uppfylla dessa krav."

Centrum för ivärvelenskap understryker del utomordentligt viktiga i atl

den framlidsstudietradilion som vuxit fram inom sekretariatet för framtids­

studier får en fast grund för fortsatt utveckling. När det gäller självstän­

digheten gentemot huvudmannen understryker man särskilt betydelsen av

alt den nya stiftelsen förmår hävda sin självständighet i fräga om perspek­

tiv- och problemval. Om en sädan självständighet inie kan realiseras är del

bättre alt verksamheten avvecklas, skriver man. En stiftelse med staten

som ensam sfiftare kan vara en lämplig form skriver man. Centrum har

inga invändningar mot de fyra arbetsområden som föresläs i betänkandet.

När det gäller utformningen av tematiska program vill man emellertid

varna för alt göra dessa alltför omfattande med tanke på hur snabbi de

globala problembilderna växlar. Del förslag lill studie av framlider för

38

Sverige förefaller inle sä väl genomarbetat som man skulle önskat fram-     Prop. 1986/87:92 häller man.

1 yttrandet från Centrum framhålls även det väsentliga i atl utforma kritik av framfidsbilder skapade av andra. Etl statligt finansierat organ mäste kunna ta pä sig rollen som kritisk granskare av faktiskt existerande framlidsbilder framtagna inom organisationer, företag och myndigheter. Del kräver en hög grad av autonomi.

Tema framhåller att kommitténs diskussion om ackumulering av erfa­renheter och metodiskt kunnande bör tas på allvar. "Eftersom stiftelsen visseriigen kan bli den största, men långt ifrån den enda, inrättningen för kvalificerade framlidsstudier finns ett behov av utbildning också av perso­ner som inle är anställda vid stiftelsen. Det kan vara frågan om inslag i reguljära forskarutbildningar, som t ex vid ett par av temana i Linköping, eller om metodisk uppföljning av projekt vid stiftelsen eller någon universi­tetsinstitution. En del av undervisningen i metodfrägor skulle kunna tas om hand av universitetsinstitutioner. Tema vill för sin del uttala etl stort intresse för atl anordna sådana kuser och vill med stiftelsen diskutera hur sådana kurser skall läggas upp och vad de skall innehålla."

Forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning i Slockholm menar all man kan ifrågasätta om inte möjligheterna för den föreslagna stiftelsen atl framträda på det sätt som utredningen tänker sig överskattats. Om detta organ inrättas är del emellertid, framhåller man, nödvändigt all lill en början låta det i lugn och ro söka sig fram lill eventuella nya arbetsformer och resultat. Del bör inle ges en särställning i fräga om regeringskoniakter och övervakning av statsrådsberedningen. Det bör förläggas i anslutning till ell universitet och ges en finansiering som säkrar dess arbetsro och politiska oberoende.

Slalens naturvårdsverk (SNV) menar atl utredningen är oklar när del gäller verksamhetens oberoende och självständighet. Likaså saknar man argument för atl den föreslagna verksamheten inle gjoris mer projeklinrik-lad och varför institutsbildningen måste ta sig formen av stiftelse utanför FRN och under statsrådsberedningen. "Trots reservationer och frågetec­ken är SNV berett all tillstyrka förslaget om ett institut för framtidsstudier. Etl sådant skulle innebära en politisk markering av alt sektorsövergri­pande och tvärvetenskapliga undersökningar är önskvärda och vikliga. Verket vill betona att institutet mäste ha en oberoende ställning sä all olika komplicerade och kontroversiella frågor och områden kan bli belysta ut­ifrån olika perspektiv."

IVA framhåller all framlidssludieverksamhelen kan organiseras som ell internationellt program, eller etl program med stark internationell profil. "Ett framlidsstudieinslitut med internationell, eller i varje fall nordisk bas skulle sannolikt mer aktivt kunna bidra lill elt mer allsidigt perspektiv på svensk samhällsutveckling och därmed mindre hemmablindhel. Elt mäl för framtidsstudierna mäste under alla förhållanden vara atl kritsikl granska t ex svenska doktriner och modeller." Man anser det också tänkvärt atl försöka knyta verksamheten lill någon iiisiiiuiion med utbildning och ex­terna kontakter inom angränsande områden.

Styrelsen för leknisk utveckling (S'IU) "tillslryker i princip utredningens

39

förslag att inrätta etl särskilt institut för framtidsstudier. Framlidsstudier Prop. 1986/87:92 måste ha en tvärvetenskaplig karaktär. De förutsätter däriämle en bred kontaktyta även mol samhället utanför forskningsvärlden. Mol bakgrund av sina erfarenheter från planering för och stöd till forskning som överskri­der disciplingränser, biträder STU förslaget att etl särskilt institut inrättas för framlidsstudier." Vidare framhåller STU att man, utifrån sitt ansvar för att i det medellånga till långa perspektivet studera den teknisk-veten­skapliga och teknisk-industriella utvecklingen, kan se ett institut för fram­tidsstudier som en potentiellt intressant diskussionspartner.

Staiskoniorei delar kommitténs uppfattning alt vi behöver ett oberoende och självständigt "framlidsinstitut". Som skäl för etl sådant institut fram­håller man behovet av en samlad organisation för atl bedriva övergripande forskning och studier om sannolika, möjliga och önskvära svenska fram­lider, integrera kunskaper från olika kunskapsområden och samhällssek­torer för att på ett allsidigt och helhetligl sätt formulera visioner och framlidsbilder som underlag för strategiska beslul för samhällsutveckling­en, på ell tidigt stadium identifiera nya möjligheter, trender och tendenser för enskilda individer, förelag, myndigheter och andra organisationer ge­nom bl a en allsidig och kvalificerad omvärldsbevakning, utforma metoder alt gå från dagens verklighet till en önskad framtid, saml för alt säkerställa kontinuitet och nationell kompetens inom området. Ett insfitut får dock inte präglas av "akademisering" eller "politisering" framhåller man. Del är också viktigt att institutet hittar en lämplig balanspunkt mellan en ny tillämpad framtidsforskning och en mer traditionell studieverksamhet en­ligt tankefabriksmodellen.

Riksrevisionsverkei (RRV) anser förslaget om att inrätta etl självständigt institut för alt bedriva framtidsstudier och atl samtidigt låta forsknings­rädsnämnden ekonomiskt stödja framtidsstudier väl avvägt. "Det föreslag­na institutet bör ges möjlighet all fungera oberoende ifråga om ärlig pröv­ning av resurser, annan direkt politisk styrning saml ha frihet i fräga om personalens anställningsvillkor. RRV finner därför, liksom kommittén, lämpligt alt institutet ges stiftelsens form" RRV betonar också vikten av atl stiftelsen publicerar sig flitigt och i lättillgängliga former, dels för atl offentliggöra olika framtidsperspektiv, dels för atl ge medborgarna tillfälle all bedöma stiftelsens verksamhel. Genom sin förvallningsreviderande verksamhet har RRV kunskap om några av de metodproblem framtids­forskningen brottas med och "välkomnar därför tanken alt stiftelsen blir en central institution för metodutveckling, som även kan sprida erfarenhe­ter till andra utredande organ och myndigheter".

Folkuniversiieiei menar"atl goda skäl synes föreligga för nägon organi­

sation för framtidsstudier som inte är sektors- eller branschanknuten ulan

som kan operera litet friare". Man framhåller ocksä alt "organet för

framlidsstudier bör som en av sina mest prioriterade uppgifter ha atl

fungera som elt serviceorgan ät studieförbund och andra organisationer

och här således aktivt söka komplettera forskningsrädsnämndens hittills­

varande generella insatser i syfte all främja elt aktivt intresse för forsk­

ningsinformation". Man framhåller ocksä alt del inom den föreslagna

organisationen bör finnas en sådan kompetens att organet inte isoleras från

40

vetenskapssamhället i övrigt.

Landsiingsförbundei tillstyrker i allt väsentligt den föreslagna organisa- Prop. 1986/87:92 tionen. En statlig stiftelse för framlidsstudier bör ha förutsättningar atl ligga väl framme i frågor som gäller framåtblick av långsiktiga förlopp och tendenser, här hemma och utomlands. Alt stiftelsen ges en offentlig profil i sin arbelsinriktning är en fömtsättning för atl dess arbete skall kunna bidra till den demokratiska debatten, skriver man.

Vuxenskolan anser atl del i uppdraget för stiftelsen klart bör framgå att projektsamarbete även kan ske med folkrörelserna. "Även om Studieför­bundet Vuxenskolan inte hitfills upplevt några problem i samarbetet med sekretariatet för framtidsstudier kan del vara av värde för framliden alt det i uppdraget till stiftelsen för framtidsstudier anges atl etl samråd och 

samarbete med studieförbunden är av stor vikt särskilt då det gäller studier 

som berör folkrörelserna och även i övrigl då man önskar en bred debatt om framtidsfrågor."

Svenska kommunförbundei framhåller all den organisationsform kom­mittén föreslår - en självständig sfiftelse utanför det ordinarie forsknings-och planeringssystemet - bör garantera att även alternativa och ibland kontroversiella bilder av framliden presenteras till gagn för mångfalden i samhällsdebatten. Man understryker också viklen av alt arbetets resultat ges en bred spridning.

Framiidsprojektei NORDEON noterar alt utredningen föreslagit atl verksamheten vid den föreslagna stiftelsen ska ges en offentlig profil och framhåller alt man inom Nordeon-projeklet redan utvecklat sådana tanke­gångar. "Nordeons innehav är en framtidsutställning där framfidsbilder och visioner visualiseras i en kombinafion av sociala innovationer och tekniska möjligheter. Syftet är att omforma en sektoriserad och fragmenta­risk kunskap till förståeliga och nya helhetsföreslällningar." Man fram­håller därför värdet av elt samarbete med den föreslagna stiftelsen.

Organisationen Alternativ framlid framhåller all utredningen är angelä­gen saml atl framtidsstudier är vikliga i ett demokratiskt samhälle, stimu­lerar idédebatten och ger underiag för långsiktig planering och beslut såväl inom offentlig förvaltning som företag och folkrörelser. Man stödjer ocksä grundtanken i utredningens förslag, atl låta framtidsstudier bli en friståen­de verksamhel. Däremot anser man alt utredningen är otillräcklig i sina förslag lill stöd åt autonoma siudier och lill olika former av regionalt och lokalt förändringsarbete. Avslutningsvis framhåller man alt den verkliga brislen i kommitténs förslag är all man genom hela betänkandet fömtsätter all framtidsstudier och refieklerande verksamhel väsentligen utförs av människor inom del traditionella forskarsamhället.

4 Stiftelsen för framtidsstudier: organisation, finansiering, m.m.

Sammanfailning: Flertalet av de remissinstanser som disku­

terar det föreslagna inslitulels organisation och finansiering

finner stiftelseformen lämplig. En del remissinstanser menar

dock att även andra alternativ kunde ha prövats av utredning­

en. Bland remissinstanserna finns en utbredd uppfattning atl

41

stiftelsen som en markering av sin oberoende ställning redan

Prop. 1986/87:92

från bögan bör tilldelas elt slörre stiftelsekapital minst en miljon kr - än vad utredningen föreslagit. Vad gäller institu­tets dimensionering i övrigl finner fiera remissinstanser all slorieken är i minsta laget. Remissinstanserna är delade i frågan om utredningens syn på hur balansen mellan fiexibili-tel och kontinuitet bör avspegla sig i institutets anslällning-spolitik.

Enligt FOAs mening bör balansen mellan kontinuitet och röriighel med­föra atl omkring hälften av forskarna får en fast Qänst vid instiiutet

Socialstyrelsen finner all stiftelseformen är väl lämpad alt tillgodose kraven pä självständighet, dock förefaller storleken på verksamheten tillta­gen i underkant framhåller man och menar att stor omsorg måste ägnas ål rekrytering av personal. En viss ökning av resurserna kan erhållas om personal från seklorsmyndigheler under begränsad lid kan Qänstgöra vid stiftelsen för kunskapsutbyte och utbildning. Betalda uppdrag från andra organisationer kan också Qäna samma syfte om de inte tilläts fä en sådan omfattning all stiftelsens självständiga ställning äventyras.

UHÄ finner förslaget atl bilda en stiftelse bra, även om andra former också hade varit möjliga. I den föreslagna lekmannastyrelsen bör represen­tanter för säväl olika intressegrupper som olika regiontyper ingå. Kommit­téns resonemang om anställda ger, enligt UHÄ, intrycket all man tänker sig alltför kortvariga arbetsinsatser inom framlidssludieverksamhelen. "Vad gäller anställda på basanslaget är del dock angelägel atl uppnå en störte kontinuitet än vad som antyds i betänkandet. UHÄ anser alt en förutsättning för god vetenskaplig metodutveckling är inte bara långsik­tighet utan också långvarighet i forskargruppernas arbeie." För alt tillgo­dose behovet av löpande vetenskaplig kritik av framtidsstudiernas utveck­ling bör del bildas en referensgrupp av representanter för discipliner och centrumbildningar inom universitet och högskolor, framhåller man.

NFR anser del inle befogal att avsätta medel från de knappa forsknings­anslagen lill en verksamhel som snarast är alt betrakta som en del av den samhällspoliliska planeringen. Man befarar vidare all en sådan finansi­eringsform kan komma att urholka de tillgängliga medlen för humanistisk, samhällsvetenskaplig och naturvetenskaphg forskning.

Centrum för tvärvetenskap framhåller att anslagen lill stiftelsen bör utgöras av treåriga basanslag. Man menar också att utredningen kommit att överbetona betydelsen av förnyelse jämfört med behoven av kontinui­tet i arbetet, inle minst mot bakgrund av önskemålen att stiftelsen ska utgöra en central och permanent miljö för metodutveckling och kompe­tensuppbyggnad på området.

Tema framhåller atl den föreslagna personalomsättningen vid sfiftelsen

borde vara gynnsam för den intellektuella förnyelsen. "Men därtill kom­

mer en forskningspolilisk poäng som utredningen inte tycks ha insett. Med

ell roterande system vid stiftelsen kommer det på olika håll i forskarvärl­

den efler en tioårsperiod all finnas människor som under etl par år har lärt

sig att arbeta tvärvetenskapligt och som knutit åtskilliga kontakter utanför

42

sitt ämne och utanför universiteten och som därtill har fått perspektiv pä     Prop. 1986/87:92 sin egen forskning. Detta skulle, menar vi, vara ytterst värdefullt. I anslut­ning till denna synpunkt vill vi gärna påpeka: utan tvivel berikas miljön vid en universitetsinstitution av all för en fid ha ett framlidsstudieprojekl på plats."

Tema vidarebefordrar ocksä ell yttrande frän tema teknik och social förändring där man i likhet med utredningen anser all den föreslagna slorieken förefaller vara i underkant för verksamhel av delta slag. Man rekommenderar en större personell besättning. Från samma håll fram­håller man också atl en "total statlig basfinansiering ulan krav på återkom­mande motiveringar för tilläggsanslag vore all föredra för att stiftelsen inle skall tvingas genomföra kortsiktiga uppdrag av del slag som kommit alt utgöra etl mycket stort inslag i universitetets verksamhet med åtföljande balansproblem inom flera discipliner. Med en statlig tolalfinansiering skul­le ansvaret för alt övertyga komma att ligga på dem som vill ha områden penetrerade av stiftelsen. Därmed ökar möjligheterna för stiftelsen atl driva långsiktiga angelägna frågeställningar vilka saknar en bestämd orga­nisatoriskt avgränsad avnämare. Som exempel kan vi nämna kvinnoper­spektivet i framtidsforskningen som behandlas i utredningens avsnitt 3.3"

Forum för kvinnliga forskare i Stockholm finner atl utredningen gått ifrån sina ambitioner om en okonventionell skapelse genom del sätt pä vilket man föreslår att styrelsen ska tillsättas. Enligt Forum bör styrelsen sammansättas av människor som stär mitt i vetenskapligt eller konstnäriigt skapande och som är villiga all dela med sig av sina kunskaper, sina metoder, sin entusiasm och sin skaparglädje.

SNV framhåller på flera ställen i sitt remisssvar att utredningens belän­kande är oklart när det gäller den frihet och det oberoende den föreslagna stiftelsen kommer att ges i relation till den politiska sfären, dvs under statsrådsberedningen. Verket framhåller ocksä all den lösning som väljs måste garantera elt sådant oberoende. Man anser inle all det föreslagna institutet ska behöva lägga ned omfattande resurser pä en årsbok av det slag som föreslagits.

BFR, som under flera är finansierat framlidsstudieprojekl av olika slag, varnar för att kostnaderna för sädan verksamhet är myckel resurskrävan­de. De anslag som rådet givit lill exempelvis temaforskningen i Linköping och till projektet "Kommunerna och framliden" hör lill de beloppsmässigl största rådet beviljat.

Efn bedömer att den föreslagna omfattningen är ell minimikrav för atl verksamheten skall bli meningsfull. "Enligt Efn's erfarenhet är förslaget pä gränsen till underkritisk storlek, vilket också utredningen konstaterar. Efn vill därför varna för all pressa budget- och personalramar under den föreslagna nivån." Man är ocksä intresserad av all samarbeta med stiftel­sen.

IVA vill bestämt avråda från förslag som innebär alt man tror att man kan bedriva en kvalificerad framtidssludieverksamhet huvudsakligen base­rad på uppdragsverksamhet.

STU föreslår att FRN blir huvudman för del nya framlidsstudieinstitulet

mot bakgrund av FRNs övriga uppgifter när det gäller långsiktsmotiverad

43

forskning, kontakterna med HASA, etc. Enligt STU uppfyller samfiiga Prop. 1986/87:92 störte universitetsorter de lokaliseringskrav vilka framförts i betänkandet. STU framhåller ocksä vikten av att insfitutel tillförs kompetens med fömt­sättning inle enbart atl bygga upp inhemska kontaktnät utan även ett internationellt sådant. Man föreslår bl.a. utnyttjande av utländska gäst­forskare.

Kammarkollegiet finner från permutations- och stiflelserältslig syn­punkt ingen anledning till erinran mot kommitténs förslag. Kollegiet är också berett atl svara för utbetalning av statsbidrag till sfifielser i enlighet med vad som gäller inom andra delar av kulturområdet. Under del fortsat­ta utredningsarbetet bör en precisering göras beträffande arbetsfördelning­en mellan sfiftelsen och kollegiet i fråga om de rutiner som skall köpas.

Staiskoniorei ifrågasätter huruvida den föreslagna storieksordningen är tillräcklig för att instiiutet skall kunna utvecklas till en intressant kun­skapsproducent och menar atl man, om verksamheten inle kan ges en rimlig resursnivå, kan ifrågasätta om det alls bör komma till stånd, "Den av kommittén föreslagna resursnivån på 15 miljoner som basfinansiering förefaller vara en miniminivå, med hänsyn till den ambitionsnivå som kommer till uttryck i utredningen". Statskontoret menar också all verk­samheten lill slor del bör uppdragsfinansieras, att man i det sammanhanget bör kunna erbjuda betalningssvaga aktörer särskilda lågpristariffer. Den basfinansiering instiiutet behöver bör, förutom frän de resurser som fris­tälls genom nedläggningen av sekretariatet för framfidssludier, kunna er­hållas genom överföring av i storieksordningen 10 miljoner kr frän de seklorsmyndigheler vilka arbetar inom institutels tilltänkta verksamhets­område. På sikt menar man att verksamheten bör kunna vara av sådant intresse för myndigheter, organisationer m.m. alt huvuddelen av basfinan­sieringen kan garanteras genom differentierade årsavgifter.

/?/?K framhåller all ett stiftelsekapital av den storlek som anges i betän­kandet är alltför begränsat. Man förordar etl stiftelsekapital som svarar mot en basfinansiering om ca 50% av verksamhetsvolymen. Därutöver finner man det värdefullt att verksamheten är beroende av ytterligare kapital. "Vitaliteten i arbetet och behovet av att motivera projekt upprätt­hålls i sökandet efter extern finansiering utöver det som genereras från stiftelsekapitalet."

Länsstyrelsen i Norrbotten varnar för att den föreslagna stiftelsens styrelse alltför lätt kan komma atl domineras av intressen som återfinns i centrum, "Del vore önskvärt atl sliflelsestadgarna innehöll bestämmelser som säkrade en regional representation i styrelsen, Centrumdominerat tänkande mäste i någon mån balanseras av regionala intressen. Av precis samma skäl bör en lokalisering av institutet till Stockholm undvikas. Länsstyrelsen föreslär som lämplig lokaliseringsort Umeå."

Arbeiarnas Bildningsförbund tillstyrker väsentligen utredningens för­

slag och finner del glädjande att framtidsfrågorna fått tillfälle att belysas på

del sätt som skett. Vad gäller den föreslagna stiftelsen anser man atl

 folkbildningen bör ges tillfälle att nominera kandidater till styrelsen. Man

anser också all den föreslagna dimensioneringen av verksamheten lill i

storleksordningen 15 miljoner kr är i knappaste laget om man ska kunna ge

44

folkbildningen tillfälle att medverka i olika framtidsstudier.

Föreningen för framiidssludier understryker betydelsen av atl stiftelsen     Prop. 1986/87:92 ges en oberoende ställning, vilket eventuellt kräver all stiftelsekapitalet utökas.

Föreningen för samhällsplanering, som i allt väsentligt tillstyrker kom­mitténs förslag, menar atl det föreslagna sfiftelsekapitalel är för litet. "Inlervallet en lill tvä miljoner förefaller mera rimligt." Man menar ocksä alt även om möjligheterna atl rekrytera kompetent personal sätter vissa gränser för lokaliseringen, bör man undersöka möjlighetema till en place­ring utanför Stockholm, t. ex. Linköping, Uppsala eller Gävle.

I yttrandet frän Göteborgs stadskansli diskuteras möjligheten atl ha en organisation som roterar mellan olika högskoleorter.

Malmöhus läns landsting anser "att framtidsforskning bör ske med stor mångfald och etl oberoende i förhållande till den politiska makten. Kom­mitténs förslag uppfyller inle dessa krav. Förvaltningsulskollel tillbakavi­sar därför förslaget atl stiftelsen organisatoriskt skall underställas stats­rådsberedningen. Detta kan knappast ge stiftelsen en fillräcklig frihet gent­emot regeringsmaklen. Enligt utskottets mening bör en ökad frihet och mångfald i stiftelsens verksamhet garanteras antingen genom att den får fiera huvudmän eller på annal sätt."

Svenska Meiallindusiriarbeiareförbundel, som i allt väsentligt ställer sig bakom utredningens förslag, menar atl förslagen rörande stiftelsens orga­nisafion och finansiering kan diskuteras. "Konflikten mellan intresset av oberoende, päverkbarhel och kvalitetsbedömning har givits en elegant lösning i kommitténs förslag. Del syns emellertid som om frågan om institutets oberoende har givits en för låg vikt i den föreslagna lösningen fill finansiering." Med den lösning som, valts när det gäller styrelsen och Qänsternas tillsättning finner Metall atl stiftelsens oberoende kunde ökas ytterligare. Man tar dock inle ställning till om detta skall ske genom en utökning av stiftelsekapitalet eller pä annat sätt. Metall finner heller ingen motsättning mellan oberoende och en åtminstone partiell uppdragsfinan­siering.

Svenska Arbeisgivareföreningen inskränker sitt yttrande lill all framhål­la att styrelsen inte bör vara sammansatt av representanter för intresseor­ganisationer.

TCO ser positivt pä förslaget till sammansättning på styrelsen och utgår frän atl organisationen kommer alt vara kontinuerligt representerad i den­na. Man anser ocksä atl det föreslagna anslaget är otillräckligt om verk­samheten ska kunna bedrivas i de former som är avsett.

5 Förslaget om ändrade uppgifter för forskningsrådsnämnden

Sammanfailning: Synen pä FRNs framlida roll för framtids­

studierna sammanhänger vanligen med det övergripande

ställningstagandet till utredningens förslag. Stödet till en stif­

telsebildning är i hög grad kopplat till etl uttalat slöd för en

uppdelning mellan arbetande och anslagsgivande organ och

för ett fortsatt ansvar för FRN att initiera och finansiera

45

framfidsstudieverksamhel. Flera remissinstanser förordar en

Prop. 1986/87:92

anslagshöjning för FRN i dessa avseenden för alt den efter­strävade pluralismen skall kunna uppnås.

Socialsiyrelsen understryker betydelsen av all framfidssludier bedrivs pä bred front i olika former. Man finner del vara en fördel att anslagsan-svarel frikopplas från den inslitutionellt bedrivna framlidssludieverksam­helen för att på så säll bidra till debatt och kritisk granskning saml motver­ka risken för ensidighet i bedömningarna av externa anslagsframställnin­gar.

UHÄ finner del bra atl FRN fär utökat ansvar för finansiering av tvärvetenskap, långsiktigt inriktade analyser, framtidsstudier och därmed sammanhängande verksamheter. "Detta slöd till forskare bör huvudsakli­gen inriktas mol framtidsstudier för att den eftersträvade pluralismen ska kunna uppnås. UHÄ anser alt det är en fördel för den vetenskapliga förankringen av framlidsstudier om FRN inom den totalram som anges - får behålla en slörre andel av de nuvarande resurserna för framtidsstu­dier än den av kommittén föreslagna."

FRN sympatiserar med tanken "att skapa även externa finansieringskäl­lor till verksamheten vid stiftelsen och pluralism inom framtidsstudieområ­det men måste redovisa stark skepsis inför förslaget som del nu föreligger. Anledningarna är flera. Vad gäller framtidsstudier i mer precis mening kan ifrågasättas om högskolesystemet (vare sig den regionala delen eller uni­versiteten) kommer att kunna (eller vilja) konkurtera med stiftelsen för framlidsstudier och risken är stor att just en sådan situation som man vill undvika åstadkoms: en finansiär med bara en anslagsmotiagare".

SNV anser att FRN bör fä behälla 30% av sitt nuvarande anslag för framtidsstudier. Huvuddelen bör tillföras delegationen för långsiktsmoti­verad forskning, och naturresurskommiltén, "små obyräkraliska, själv­ständiga, vitala forskningsinitierande och forskningsstödjande organ."

STU biträder utredningens förslag att FRN fortfarande skall ha ell ansvar när det gäller atl initiera och ekonomiskt stödja framtidsstudier. Detta ligger också, framhåller man, i linje med STUs förslag att FRN ska behälla huvudmannaskapet för stiftelsen.

ÄT? V finner, som nämnts ovan, balansen mellan det föreslagna institutet och FRN väl avvägd.

Länsstyrelsen i Älvsborgs län menar atl del, oavsett organisationen i övrigl, är viktigt att ett reellt utrymme skapas inom FRN för slöd lill olika framtidsstudieprojekt,

Länsslyrelsen i Norrbollen menar atl en samordning av framlidsstu­dierna under en ledning - det föreslagna institutet - är atl föredra efter­som de totalt tillgängliga resurserna är så små. Delta bör kunna ske utan risk för bristande pluralism.

SACO/SR menar alt FRNs enligt förslaget kraftigt minskade resurser för

projekt av framtidssludiekaraklär inle bör splittras på mer eller mindre

symboliska stöd till lokala eller regionala utvecklingsprojekt eller liknande.

Den kvalitetshöjning utredningen tror alt ett sådant slöd skulle ge finner

SACO/SR marginell. Man "anser atl FRN i stället ges möjlighet att med

46

tillgängliga resurser stödja eller hell finansiera forskningsprojekt och andra     Prop. 1986/87:92 övergripande projekt av gränsöverskridande karaktär (bland annat fram­tidsstudier) och därmed bli en finansieringskälla som är fristående från det föreslagna institutet."

Föreningen för framtidsstudier understryker betydelsen av all verksam­heten bedrivs i alternativa former och i ell öppet och kritiskt debattklimat, "Forskningsrädsnämndens anslag för framtidssludieverksamhet synes ge möjligheter att stimulera en sädan verksamhel."

Svenska kommunförbundei tillstyrker förslaget att man i FRNs instruk­tion skriver in atl långsiktigt inriktade analyser och framtidsstudier är en del av FRNs uppgifter.

Även högskolan i Karislad tillstyrker förslaget om ändrad funktion för FRN.

6 Långsiktiga bedömningar inom statsförvaltningen

Sammanfailning: De statliga myndigheterna är övervägande positiva lill en ökad långsiktighel och framförhållning i sin verksamhel och ser även det föreslagna institutet som en potentiell samarbetspartner. Det finns dock tveksamhet inför förslaget att uttryckligen koppla långtidsbedömningarna lill treårsbudgeteringen. Därtill finns tveksamheter mot atl tillde­la RRV och statskontoret någon samordnande roll i denna process. Flera myndigheter påtalar regeringskansliels roll i delta arbeie. Oro uttalas även för atl det långsiktiga perspek­tivet under senare lid förioral betydelse i myndigheternas verksamhel.

SIDA framhåller all del förvisso är en angelägen uppgift all säkerställa atl myndigheternas arbete förblir relevant även i framliden. Man tvingas dock konstalera att det är svårt att prioritera framlidsbevakning när med­len för verksamheten skärs ned. "Neddragningen av myndigheters resur­ser torde därför vara det största hotel mot myndigheternas möjligheter att bedriva egna framlidsstudier."

ÖCB framhåller atl "förslaget all statliga myndigheter skall ges ell uttalat generellt ansvar för långsiktiga och seklorövergripande perspektiv på den egna verksamheten skapar bättre förutsättningar för myndigheterna atl i sin planering la hänsyn lill de krav civil beredskap ställer."

FOA framhåller atl viss långsikfigt inriktad analysverksamhet redan förekommer inom statsförvaltningen. Vad som saknas är den gränsöver­skridande. "Förslaget atl del framtida instiiutet ska kunna äta sig en bredare genomlysning av olika utvecklingsalternativ är bra, men för atl en sädan mer allmänt hällen konsekvensanalys ska komma till stånd krävs en väsentlig skärpning av myndighetsanvisningarna i enlighet med verksled­ningskommitténs intentioner."

Socialstyrelsen biträder förslaget atl myndigheterna i samband med

övergången till treårig budgetprocess ges etl ansvar för långsiktiga och

sektorsövergripande perspektiv på den egna verksamheten. Man påpekar

47

ocksä för egen del all det arbete som bedrivs inom del s.k. HS 90-projeklet Prop. 1986/87:92 kan betraktas som just en sådan verksamhel. För alt realisera dessa intentioner krävs alt myndighetens resurser för framtidsstudier saml lång­siktig planering och utveckling förstärks. Etl samarbete med den föreslag­na stiftelsen för framlidsstudier ... skulle enligt styrelsens uppfattning utgöra elt värdefullt stöd för den erforderliga kompetensuppbyggnaden."

Televerket anser att statliga myndigheter har etl egeninlresse av alt bevaka och bedöma utvecklingen pä längre sikt än tre är. Det är däremot knappast meningsfullt eller nödvändigt atl rutinmässigt ålägga alla myndig­heter atl åriigen rapportera dessa bedömningar.

SÖ framhåller atl regeringskansliet bör ha en mer aktiv roll i prövningen av myndigheternas långsiktiga bedömningar. "Den treåriga budgetproces­sen bör prövas inte bara beträffande myndighetsanslag utan även i fråga om sakanslag. Eftersom verksamheter som bekostas över sakanslagen är svårare att förändra skulle mera vara alt vinna på bättre framförhållning än nu när del gäller sakanslagen." Beträffande den av kommittén föreslagna hanteringen av framtidsfrågor inom statsförvaltningen (där stiftelsen, RRV, statskontoret och de enskilda myndigheterna blir inblandade) finner SÖ atl verksamheten blir utomordentligt komplicerad. "Regeringen mäs­te, enligt SÖs mening ha huvudansvaret för framlidssludiefrägorna inom del statliga området. Här vill SÖ peka på de beslul riksdagen fattade med anledning av prop. 1984/85:220 (om datapolitik) om en statsrådsgrupp för långsiktiga och övergripande dalafrågor. En likartad lösning vore naturlig för framtidsstudiefrägorna, alternativt borde en samordning ske i stats­rådsberedningen.

SLU finner utredningens förslag att sektorsorganen och myndigheterna ska ägna sig åt siudier av de långsikliga utvecklingstendenserna inom sill verksamhetsområde välgmndat.

SNV anser alt framtidssludieverksamhet inom en myndighet kräver betydande arbetsinsatser och ell stort internt och externt kontaktnät. Myndigheter kan ändå i regel inle se med sakkunskap särskilt långt utanför det egna verksamhetsområdet. Del finns risk för alt del normala resultatet blir starkt sektoriserade framtidsstudier. Man anser också atl en nödvän­dig fömtsättning för framlidsstudieverksamhet inom myndigheter är atl det finns en uttalad intern eller extern efterfrågan.

BFR finner det av stort värde "om framtidsstudie verksamheten kan ges

en fastare organisafion och en bredare förankring i den statliga planerings-

och utredningsverksamheten genom det förslag kommittén framlagt...

Förslaget innebär emellertid väsentligt ökade krav pä planeringsfunktio­

nerna vid statliga myndigheter, länsstyrelser och i viss mån ocksä kommu­

nala organ och regionala organ. Redan treårsplaneringens tidshorisont

ställer sannolikt i praktiken sä stora krav på tillgängliga personella resurser

atl det förefaller orealisfiskt all förvänta sig all man annal än i form av

punktvisa insatser kommer atl kunna belysa utvecklingen även i ett mer

långsiktigt perspektiv... På samma sätt fins det enligt rådels mening anled­

ning alt ifrågasätta om statskontoret och riksrevisionsverket bör åläggas en

sådan samordnings- och granskartoll i framtidsssiudieverksamhelen som

kommittén föreslår."

48

Statens planverk tillstyrker i huvudsak förslaget om myndigheternas Prop. 1986/87:92 ansvar för långsiktig och framåtblickande verksamhel. "Långsiktiga, tvär­sektoriella bedömningar, framtidsstudier, behöver genomföras också inom myndigheterna, inte minst för atl skapa en störte mottaglighet för motsva­rande siudier som utförs i myndighetens omvärid. Redovisningen av dessa studier bör dock inle vara formaliserad och kopplad till treårsbudgeten. Den bör i stället ske löpande i form av rapporter från myndigheten."

Den konsistensprövning utredningen föreslär bör ske t ex i form av öppna hearings. All låta RRV eller statskontoret utföra denna leder lill onödig byråkrafisering menar man. En ökad satsning på långsiktiga be­dömningar kräver utökad kompetens noterar planverket. Utredningens förslag alt myndigheter kan hyra in enskilda Qänsteman vid den föreslagna stiftelsen är en väg som kan prövas. Planverket föreslår dessutom att myndigheterna bör uppmanas atl utse en eller flera Qänsteman lill ansvari­ga för myndighetens framlidsbedömningar. Dessa bör ges utbildning vid och även viss knylning till stiftelsen. Del är viktigt atl dessa personer behåller sin förankring lill myndighetens löpande verksamhel. Ansvaret för framtidsbedömningarna inom en myndighet bör vara tidsbegränsat.

Planverkets erfarenheter från samarbetet med länsstyrelser, regionala organ och elt 20-tal centrala verk är atl utrymmet för långsiktigt inriktade arbetsinsatser minskal starkt under de senaste fem åren lill förmän för ärendehandläggning och avgiftsbelagd verksamhel. Man menar atl ökad långsiktighet ocksä kräver ökade resurser.

RRV ser positivt pä utredningens förslag att myndigheterna ska bedöma sin verksamhet mer långsiktigt. "Detta är särskilt viktigt i en fid när stora förändringskrav riktas mot den offentliga sektorn. Siudier inom respektive myndighet tenderar dock att bli för snäva genom att sektorsinlressena begränsar perspektivet. Seklorsintressen och överlevnadsslralegier domi­nerar ofta länkandel, snarare än frågor kring flexibilitet och effektivitet pä lång sikt... Framtidsbedömningarnas syfte mäste därför klart framgå av de budgetdirektiv som regeringen ger fill varie myndighet. Det är behovet av framfida offentligt engagemang inom den berörda sektorn som är den centrala uppgiften, inle att utarbeta en strategi för myndighetens överlev­nad."

Man framhåller också sin beredskap att äta sig det samordningsansvar och den konsistensprövning av budgetunderlag m.m. som föreslås i betän­kandet. Kommitténs förslag i del avseendet är dock för allmänt hållna för alt verket redan nu skall kunna uttala sig om detaljerna. Betydande insat­ser frän RRVs sida kräver dock mer resurser än vad verket i dag förfogar över.

Länsstyrelsen i Norrbotten finner risken påtaglig att del långsiktiga

perspektivet även fortsättningsvis ges en låg prioritet även om man knyter

det lill en treårig budgelcykel. Förslaget alt skapa möjligheter för myndig­

heterna alt för en tid knyta personer lill institutet finner man utmärkt. En

möjlighet, framhåller man, vore alt ålägga myndigheterna alt vart femte år

i samband med sin pelila framlägga sitt långsikliga perspektiv i en väl

genomarbetad form. "Pä så säll skulle statsapparatens olika delar med en

viss periodiciiet, t ex med börian 1989, samtidigt presentera bedömningar i

49

vilka det långa perspekfivet anläggs. Dessa bedömningar skulle följa en     Prop. 1986/87:92 viss gemensam uppläggning så att den vidare bearbetningen underlät­tades."

Föreningen för framtidsstudier menar att behovet av långsikfiga bedöm­ningar snarare ökat med den osäkerhet om framtiden som enligt en utbredd uppfattning nu råder. Föreningen vill i detta sammanhang understryka betydelsen av att bedömningarna inte avgränsas till alltför snäva sektorer. Det föreslagna framtidssludieinsfitutet kan i detta sammanhang spela en viktig roll som centmm för metodutveckling m. m. menar föreningen.

Föreningen för samhällsplanering framhåller att behovet av långsiktiga bedömningar inom olika delar av den offentliga förvaltningen är stort. I regel görs dessa bedömningar bäst av dem som är direkt berörda av en viss verksamhet. Här finns emellertid uppgifter för det föreslagna institutet att bidra med kompletterande och sekiorsövegripande uppgifter. "Insfitutel bör härvid särskilt spana efter kvalitafivt nya inslag i samhällsverksamhe­ten eller "innovativ praktik" där det nya i regel inte uppfattas rätt därför att det beskrivs i gamla modeller och synsätt".

Statsanställdas Förbund (SF), som inte har någon erinran mot utred­ningens förslag, vill dock speciellt understryka de statliga myndigheternas och affärsverkens roll och ansvar även för långsiktiga bedömningar av framtidsperspektiven. Detta är, enligt SF, något som ofta glöms bort i diskussionerna om i vilka former statlig verksamhet skall vara organiserad.

7 Regionala forsknings- och utvecklingsmedel

Sammanfailning: Det finns bland remissinstanserna en över­vägande positiv inställning till att statliga medel bör kunna anslås till regionalt baserad forsknings- och utvecklingsverk­samhet med framtidsinriktning av det slag som diskuteras i utredningen. En del remissinstanser diskuterar även andra former för detta. Framför aUt regionah baserade remissin­stanser diskuterar risken för att framtidsstudierna i alltför hög utsträckning kommer att representera "centrums" proble­muppfattning. FRN menar atl en utökad roll för nämnden i dessa avseenden skulle innebära en olycklig utspädning av nämndens arbetsuppgifter.

Socialstyrelsen tillstyrker utredningens förslag när det gäller regionala framtidsstudier och framhåller de positiva effekterna av att de verksam­heter som nu växer fram lokall spontant sprids och prövas till gagn för den samlade tillväxten av kunskaper och erfarenheter,

UHÄ finner förslaget att centrala statliga organ bör stödja framiidssin-

riktad FoU-verksamhet på regional nivå i samarbete med regionala organ

och högskoleorgan lovvärt. Det är i detta sammanhang angeläget atl de

regionala organen får en stor självständighet. UHÄ menar också atl det är

rimligt att FRN får en viktig roll i denna stödverksamhet, vilket understry­

ker betydelsen av alt FRN får behålla en störte andel av sina resurser för

framtidsstudier.

50

FRN menar att det i utredningen diskuterade slödel lill regionall baserad Prop. 1986/87:92 FoU är oklart både till omfattning och inriktning. "Del skulle i denna form innebära en utspädning av FRNs roll som nämnden finner olämplig och orimlig. Ett allmänt centralt stöd till regionalt FoU-arbete av detta slag utan några hanterbara avgränsningar och en eventuell roll för FRN härvid­lag måste grundas på betydligt mer ingående överväganden än de som redovisas i betänkandet."

SLU framhåller alt man inte vill motsätta sig stöd till den framväxande regionala FoU-verksamhet som diskuteras i betänkandet. Man menar emellertid att det inte är säkert alt t.ex. forskning i glesbygd löser gles­bygdsproblem. För detta krävs många andra insatser. Del är också möjligt att forska för glesbygden utan att vara där framhåller man.

SNV anser inte atl kommittén har beskrivit den regionala verksamhe­tens inriktning och karaktär pä ett tillräckligt klargörande sätt. "I den mån det finns intresse för kontinuerlig framtidssludieverksamhet på regional nivå, bör det enligt SNVs uppfattning i första hand vara en angelägenhet för olika regionala organ (länsstyrelser, landsfing, regionala högskolor, företagarföreningar, fackföreningar osv). Motiveringen för att FRN skall stödja dern regionala verksamheten finner SNV oklar."

Länsstyrelsen i Älvsborgs län har uppfattningen atl intresset för fram­fidssludier ökat under 1980-talet, både på länsnivå och bland kommuner­na. Det är ocksä väsentligt att ohka regionala synsätt fär komma fill uttryck i framtidsstudierna. Om inle detta sker är risken uppenbar att arbetet kan bli av begränsat intresse för olika delar av landet. "Del borde därför prövas om inte den föreslagna stiftelsen kunde kompletteras genom någon form av regional organisation. En möjlighet som i så fall närmare kunde prövas vore all utveckla verksamheten vid befintliga regionala forskningsorgan av typen Styrelsen för regional forskning i Västsverige, Reväst, eller CERUM i Umeå högskoleregion."

Länsstyrelsen i Jämtlands län tillstyrker förslaget att centrala forsk­ningsstödjande organ ska stödja regionala FoU-verksamheter. "Inom de regionala högskolorna och de regionala forskningsråden byggs det upp kunskaper som är specifika för den egna regionen och som är av betydelse för regionens framtida utveckling. Genom det regionall knutna utveck­lingsarbetet framträder ofta nya utvecklingsmöjligheter som inle kommer fram i en central och ofta sektorsbunden utveckUngsverksamhet."

Länsstyrelsen i Norrbotten, som överlämnar etl yttrande från Norrbot-lens regionala forskningsråd ställer sig positivt lill utredningens förslag. Där framhåller man, förutom att man allmänt tillstyrker utredningens förslag, det angelägna i alt skattesystemets regler görs entydiga när det gäller rätten att göra avdrag för bidrag till regionala forskningsråd.

Dalarnas forskningsråd framhåller atl den typ av arbete med regionens

problem som man ägnmar sig åt "kräver en bred ansats och en tvärveten­

skaplig inriktning av forskarna som lever och verkar pä "fältet". Det har

lett till atl verksamheten spänner över en rad områden och atl karaktären

pä arbetsinsatserna kan skifta från tillämpad forskning fill utredningsarbe­

te. Del ger en speciell kunskap men samtidigt behov av "specialistkun­

skap" som universiletsinstitufionerna har. Universiteten och de regionala

51

forskningsråden kompletterar och berikar varandra till ömsesidig nytta och     Prop. 1986/87:92 utveckling."

Det är, framhåller man, av slor betydelse att få möjlighet atl bedriva framtidsforskning som ej direkt kan motiveras utifrån kortsiktig nytta och man välkomnar förslaget till FRNs ansvar på området. "Då de medel som diskuteras i förslaget är begränsade kan det vara av vikt att betona att de FRN-medel som föreslås för detta område främst bör avse framfidssludier och inte regional FoU-verksamhet i övrigt. Även en genomarbetad och programformulerad verksamhet inom detta störte område behöver stöd av centrala forskningsstödjande organ men medel för detta bör diskuteras i särskild ordning."

Karlstads kommun delar utredningens principiella synsätt om centrala statliga organs stöd till framväxande regional FoU-verksamhet.

Landstingsförbundet betonar särskilt behovet av seklorsövergipande och regionalt förankrade framfidssludier där hela regionens samlade kom­petens och kunnande tas tillvara. "Lokala och regionala inifiafiv kommer i ökad utsträckning spela en allt större roll för regionens utveckling. Sek­torsövergripande framtidsstudier blir med det synsättet ett redskap för att fillsammans med andra insatser öka regionens möjligheter att påverka sin utveckling. Landstingsförbundets styrelse vill därför betona behovet av resurser hos forskningsrådsnämnden för atl stödja sådan verksamhet."

Malmöhus läns landsting tillstyrker - bl a mot bakgmnd av sin argu­mentering för angelägenheten av mångfald och oberoende i framfidsstu-dierverksamheten och de utmaningar som lokala och regionala organ i framtiden kan komma att ställas inför - utredningens förslag till stöd åt regionalt framväxande FoU-verksamhet.

Kommunförbundet framhåller att flera kommuner som elt resultat av det arbete som bedrivits inom studien "Kommunerna och framtiden" förmodligen kommer att inspireras lill egna framlidsstudier."Det är därför, enligt styrelsens mening viktigt att den föreslagna sfiftelsen för framtids­studier får möjlighet all ge råd i metodfrågor samt fungera som en kvalifi­cerad samtalspartner för dem som arbetar med lokala och regionala fram­fidssludier."

TCO anser atl "en slörre satsning bör göras på olika lokala och regionala studier genom all man mer aktivt stimulerar framväxetn av sådana projekt på olika håll i landet. Olika gmpper bör t ex ges möjlighet att genomföra alternativa studier som, granskar och ifrågasätter de etablerade framtids­bilderna. Ekonomiska resurser bör avsättas för detta."

Landstinget i Västernorrland instämmer i betänkandets förslag när det gäller att ta fillvara den regionalt framväxande FoU-verksamhelen.

Norstedts Trvckeri, Stockholm 1987

52