Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1983/84:151

Regeringens proposition

1983/84:151

om fortsatt vaiutareglering;

beslutad den 8 mars 1984.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll för den åtgärd och del ändamål som framgår av föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

KJELL-OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I proposiiionen föreslås all valutaregleringen förlängs all gälla ytterliga­re ett år, dvs. för liden den 1 juli 1984-den 30 juni 1985. För riksdagens yttrande läggs samtidigt fram förslag till förordning om fortsatt giltighet av valutaförordningen under samma tid.

1    Riksdagen 1983184. I saml. Nr 151

Prop. 1983/84:151

2

1    Förslag till

Lag om tillämpning av valutalagen (1939:350)

Härigenom föreskrivs alt 2 § första stycket 1, 2 och 4-9 samt 5 § 1 och 3 valutalagen (1939:350) skall tillämpas under tiden den I juli 1984-den 30 juni 1985.

2   Förslag till

Förordning om fortsatt giltighet av vaiutaförordningen (1959:264)

Härigenom föreskrivs att valutaförordningen (1959; 264), som enligt för­ordning (1983: 389) gäller till utgången av juni 1984, skall fortsätta att gälla till utgången av juni 1985.

Prop. 1983/84:151

Uldrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-03-08

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden I. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN], Feldl,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom

Föredragande: statsrådet Feldl Proposition om fortsatt valutareglering

Enligt valutalagen (1939:350, ändrad senast 1981: 1086) gäller i fredstid alt fullmäktige i riksbanken skall göra framställning till regeringen om valutareglering, om det prövas nödvändigt för att nå de centrala mål som har fastställts för den ekonomiska politiken. Fullmäktige skall därvid begä­ra atl regeringen föreslår riksdagen en lag om tillämpning av valutalagen för högst ett år. Regeringen skall samtidigt som ett sådanl lagförslag läggs fram förelägga riksdagen de valutareglerande föreskrifter som regeringen avser all utfärda. Sådana föreskrifter finns i vaiutaförordningen (1959:264, ändrad senast 1984:66). En redogörelse för innehållet i valutalagen och valutaförordningen finns i prop. 1975:82 (s. 14-21) och prop. 1977/78:169 (s. 6 och 7). I valutakommitiéns (1977:03) i december 1980 avgivna delbe­tänkande (SOU 1980:51) Valutareglering och ekonomisk politik finns vi­dare en ingående redogörelse för valuiaregleringens principer och funk­tionssätt (s. 28-136).

Genom lagen (1983: 388) om tillämpning av valutalagen (1939: 350) och förordningen (1983:389) om fortsall giltighet av vaiutaförordningen (1959:264) har valutareglering föreskrivits för tiden den 1 juli 1983-den 30 juni 1984 (prop. 1982/83: 121, FiU 41, rskr 287).

I skrivelse den 26 januari 1984 har fullmäktige i riksbanken anfört atl anledning allljämt föreligger att ta i anspråk gällande fullmakter i valuiala-gen och samtidigt ge valutaförordningen fortsatt giltighet. Fullmäktige hemställer därför att regeringen föreslår riksdagen atl anta lag om tillämp­ning av 2 § första siyckei 1, 2 och 4-9 samt 5 § 1 och 3 valuialagen alt gälla under liden den I juli 1984-den 30 juni 1985 och alt regeringen förordnar om fortsatt giltighet av valutaförordningen. Till protokollet i detta ärende bör som bilaga I fogas fullmäktiges skrivelse, ti    Riksdagen 1983184. I saml. Nr 151

Prop. 1983/84:151

4

Efter remiss har yttranden avgivits av bankinspektionen, fullmäktige i riksgäldskontoret, Svenska bankföreningen. Post- och Kredilbanken, PK­banken, Svenska sparbanksföreningen och Sveriges föreningsbankers för­bund.

Bankinspektionen, Svenska sparbanksföreningen, PK-banken och full­mäktige i riksgäldskonlorel (majoriteten) har uttalat atl de inte har något atl erinra mol eller inte motsätter sig att valularegleringen förlängs ytterii­gare elt år. Fullmäktige i riksgäldskonlorel understryker dock all det är mycket angeläget atl valutakommitténs arbete snarast slutförs. Liknande synpunkter framförs av PK-banken och Sveriges föreningsbankers för­bund. Svenska bankföreningen anser att valutaregleringen bör förlängas endast under den tid som oundgängligen behövs innan ny lagstiftning kan träda i kraft och att det bör vara möjligl att redan inom den nuvarande valuialagsliftningens ram genomföra vissa liberaliseringar. En samman­ställning över yttrandena bör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 2.

För egen del vill jag anföra följande.

Valularegleringen är ett medel i penningpolitiken. Den syftar till atl öka möjligheterna atl föra en oberoende penningpolitik. Regleringen omfattar huvudsakligen sådana transaktioner som saknar direkt samband med utri­keshandeln. Vittgående undanlag har nämligen gjorts för löpande betal­ningar. Vidare är in- och utgående direkta investeringar fria. Regleringens syfie är numera främst alt hindra rena finansiella placeringar i utlandet. Inom ramen för valutalagen och valutaförordningen ankommer del på riksbanken att utforma de närmare bestämmelserna rörande kapitaltrans­aktionerna.

Somjag framhöll i prop. 1982/83:121 har obalanserna i den svenska ekonomin fått till följd att penningpolitiken i allt högre grad fåll utformas med hänsyn till betalningsbalansen. Jag uttalade då också all försvaret av växelkursen därvid står i centrum och all valularegleringen gör det möjligt att vid tendenser till valutaoro försvara växelkursen utan så kraftiga ränte­höjningar som annars skulle erfordras. Därigenom ökar möjligheterna alt avväga penningpolitiken också efler det inhemska konjunkturläget. Vad jag uttalade i nämnda proposition gäller fortfarande.

Frågan om valuiaregleringens roll för utformningen av penning- och valutapolitiken utreds av valutakommitlén (E 1977:03). Någol beslut om ändringar i den nuvarande ordningen bör inte fattas innan resultatet av kommitténs översyn av hela valularegleringen föreligger. Kommittén för­väntas slutföra sitt uppdrag under år 1984.

I det nordiska samarbetet är frågan om liberalisering av kapitalrörel­serna föremål för diskussion. Enighet föreligger om atl sådana liberalise­ringar måsle ske inom ramen för OECD:s regler. Även om del konstaterats atl del på kort sikt endast finns möjligheter till begränsade liberaliserings­åtgärder, har de nordiska ländernas finansministrar uppmanat Nordiska

Prop. 1983/84:151

5

ämbetsmannakommiftén för valutafrågor och finansiella frågor att fortsätta behandla frågan så att nya liberaliseringsåtgärder kan las upp efter hand som de valuta- och penningpolitiska hänsynen gör det möjligl. Inom ramen för det ekonomiska samarbetet med Norge har Sverige föreslagit en kon­sultationsprocedur mellan de två ländernas finansdepartement och central­banker i syfte alt gå igenom ev. förändringar av och problem i samband med tillämpningen av valutaregleringarna i resp. land samt att omfatta överväganden med sikte pä en ökad harmonisering.

Med hänsyn till vad jag nu har anfört finner jag det nödvändigt atl valutaregleringen i sin nuvarande utformning föriängs i avvaklan på de åtgärder som kan komma att vidtas i anledning av valutakommitiéns utred­ningsarbete. Enligt min bedömning kan en eventuell ny valutalagstiftning inte träda i kraft före den 1 juli 1985. Jag förordar därför alt regeringen begär riksdagens godkännande att förlänga valutaregleringen ytteriigare elt år, dvs. för tiden den I juli 1984-den 30 juni 1985. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen dels föreslår riksdagen att anta ell inom finansdepartementet upprättat förslag till

1. 

lagom tillämpning av valutalagen (1939:350),

dels lämnar riksdagen tillfälle atl yttra sig över ett inom finansdeparte­mentet upprättat förslag till

2. förordning om fortsalt giltighet av vaiutaförordningen (1959:264).

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga rik.sdagen vad föredraganden anfört för den åtgärd och det ändamål som föredraganden har hemställt om.

Prop. 1983/84:151

6

Bilaga 1

SVERIGES RIKSBANK

1984-01-26

Dnr 84-016-002

Till Regeringen

Finansdepartementet

Genom lagen (1983:388) om tillämpining av valutalagen (1939:350) har föreskrivits all 2 § första slyckel 1, 2 och 4-9 saml 5 § I och 3 valuialagen (1939:350) skall tillämpas under liden den 1 juli 1983-den 30 juni 1984. Dätjämte har jämlikt förordningen (1983:389) om fortsatt giltighet av valu­taförordningen (1959:264) föreskrivits atl valutaförordningen, som enligt förordning (1982:296) gäller till utgången av juni 1983, skall fortsätta atl gälla till utgången av juni 1984.

Då anledning alltjämt föreligger alt ianspräklaga gällande fullmakter i valutalagen och samtidigt ge valutaförordningen fortsalt giltighet får full­mäktige i riksbanken hemställa alt regeringen måtte

dels föreslå riksdagen antaga lag om tillämpning av 2 § första stycket 1, 2 och 4-9 samt 5 § 1 och 3 valutalagen att gälla under liden den I juli 1984-den 30 juni 1985;

dels förordna om fortsatt giltighet av valutaförordningen.

Siockholm som ovan På Fullmäktiges vägnar:

Olle[REDACTED_EFTERNAMN]

T af Jochnick

Prop. 1983/84:151

7

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttrandena

Flertalet remissinstanser har uttalat att de inte har någol all erinra mol att valutaregleringen föriängs ytteriigare ett år. Svenska bankföreningen är kritisk mol valularegleringen och anser all den bör förlängas endast under den tid som oundgängligen behövs innan ny lagstiftning kan träda i kraft.

Några remissyttranden innehåller i huvudsak endast att riksbankens framställning tillstyrks eller all någon erinran inle finns mol den begärda föriängningen av valularegleringen. Så är fallet med bankinspektionen. Svenska sparbanksföreningen samt fullmäktige i riksgäldskontoret (majo­riteten) som dock understryker att det är mycket angelägel all valutakom­mitiéns arbete snarast slutförs. Liknande synpunkter framförs av PK­banken.

Övriga remissinstanser har anfört:

Svenska bankföreningen

Valutakommitlén framlade 1980 delbetänkandel "Valutareglering och ekonomisk politik" (SOU 1980:51) med ett antal expertrapporter som belyste valutaregleringens samhällsekonomiska verkningar och reglering­ens ställning som ekonomisk-politiskt inslrument. Bankföreningen fram­höll i remissyttrande till ekonomidepartemenlet 1981-04-23 all experterna hade gjort så omfattande analyser och dragit så klara och entydiga slutsat­ser därav, alt kommittén borde ha tillräckligt underiag för atl skyndsamt kunna lägga fram konkreta förslag om avskaffande av valularegleringen i dess nuvarande form. Materialet förstärker den kritik som under en läng följd av år har riklats mot regleringen.

Kritiken innebär i korthet: Valutaregleringen är olämplig för att styra kapitalrörelserna, den har skadliga effekter på samhällsekonomin och den minskar möjligheterna att uppnå samhällsekonomisk balans. Slora valuta­föriusler har vid allvarliga balansrubbningar i ekonomin inle kunnat för­hindras genom skärpta valularestriklioner. Del finns andra ekonomisk-politiska instrument som är effektivare och har lägre samhällsekonomiska kostnader.

Bankföreningen vill understryka atl den nuvarande regleringens utform­ning i väsentliga avseenden hämmar bankernas möjligheter alt betjäna kunderna på mest effektiva och ändamålsenliga sätt. Vidare medför exem­pelvis regleringen av löpande betalningar för såväl förelag, banker som riksbanken stora kostnader som inte motsvaras av påtagliga positiva effek­ter. Både för riksbankens slalistikverksamhet och kontrollverksamhet av­seende valulairansaklioner bör givelvis eftersträvas atl företag, banker och privatpersoner inte onödigtvis belastas med uppgiftslämnande.

Prop. 1983/84:151

8

Slutsatserna beträffande de nu gällande valularestriklionernas olämplig­het är allmängiltiga, dvs. de gäller oavsett vilken situation samhällsekono­min befinner sig i. bortsett från av krig föranledda extraordiniira eller motsvarande förhållanden.

Mot bakgrund av det ovan anförda anser bankföreningen det otillfreds­ställande alt valularegleringen närmast rutinmässigt förlängs år efler år i oförändrad form. Del är angeliigel atl expertrapporternas slutsatser myc­ket snart resulterar i konkreta åtgärder för all avskaffa valutaregleringen i dess nuvarande skick.

Bankföreningen vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten på utvecklingen inom valutaregleringsområdel i de nordiska grannländerna. I Danmark har fr.o.m. 1984 valutaliberaliseringar genomförls avseende bl.a. terminsaffärer och handel med utländska värdepapper. I Norge har nyligen en offentlig utredning lagt fram förslag om betydande valulalibe-raliseringar. Enligt bankföreningens uppfattning är det angeläget inte minst för det svensk-norska och internordiska samarbetet - alt Sverige inte upprätthåller hårdare valularestriklioner än Danmark och Norge. Bankföreningen utgår ifrån alt denna utveckling uppmärksammas i det fortsatta utredningsarbetet i Sverige.

Bankföreningen hemställer all regeringen

dels uppmanar valutakommitlén alt snarast lägga fram liberaliserings­förslag som beaktar såväl expertrapporternas slutsatser som utvecklings­tendenserna i Danmark och Norge.

dels i proposition till riksdagen föreslår all riksbanken snarast under­söker möjligheterna atl redan inom nuvarande valutalagstiflnings ram ge­nomföra liberaliseringar parallellt med Danmark och Norge.

Under förulsältning att ovanstående synpunkter beaktas vill bankför­eningen inle motsätta sig atl valutaregleringen föriängs - dock endast under den tid som oundgängligen behövs innan ny lagstiftning kan träda i kraft.

Sveriges föreningsbankers förbund

Sedan lång tid har valutaregleringen - som är en lag av beredskapska-raklär - rutinmässigt förlängts varje år för elt år i tagel. Inom näringslivet är sedan länge den allmänna uppfattningen atl valularegleringen hör kunna liberaliseras i betydande ulsiräckning. många har också uppfattningen alt den bör kunna hell avskaffas.

SFF har i remissyttranden under senare år över förslag om förlängning av valutaregleringen förklarat sig inle vilja motsätta sig sådan förlängning så länge som valulakommittén ännu inte slutredovisal sill arbete. SFF har alltjämt samma inställning och vill således inte motsätta sig förslaget. SFF anser emellertid att del nu bör vara hög tid atl valutakommittén forcerar sill arbete. Kommittén har i silt år 1980 framlagda delbetänkande  "Valu-

Prop. 1983/84:151

9

lareglering och ekonomisk politik" (SOU 1980:51) framlagt ett antal ex­pertrapporter som belyste valuiaregleringens samhällsekonomiska verk­ningar och regleringens ställning som ekonomisk-politiskt instrument. Med dessa rapporter som grund bör det vara möjligl för kommittén atl snarast under året avsluta sitt arbete.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1984