Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1977/78:134

Regeringens proposition

1977/78:134

med anledning av beslut fattade av internationella arbetskonferensen år 1977 vid dess sextiotredje sammanträde;

beslutad den 16 mars 1978.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åigärder som föredraganden har hemställt om.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

ROLF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner den av intemationella arbets­organisationen (ILO) antagna konventionen (nr 148) om skydd för arbetstagare mot yrkesrisker i arbetsmiljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibration. Genom propositionen ges riksdagen tillfälle att yttra sig över den av ILO antagna rekommendationen (nr 156) i samma ämne. Vidare föreslås att riksdagen godkänner konventionen (nr 149) om sjukvårdspersonalens sysselsätt­ning, arbets- och levnadsförhållanden. Riksdagen bereds även möjlighet att yttra sig över rekommendationen (nr 157) i detta senare ämne.

I    Riksdagen 19771 78. I saml. Nr 134

Prop. 1977/78:134

Utdrag

ARBETSMARKNADSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-03-16

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Ull­sten.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Johans­son,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med anledning av beslut fattade av internationella arbetskonfe­rensen år 1977 vid dess sextiotredje sammanträde

Genom sin anslutning till Nationernas förbund den 9 mars 1920 inträdde Sverige som medlem av intemationella arbetsorganisationen (ILO).

ILO:s beslutande församling internationella arbetskonferensen samman­träder i regel en gång per år. Ärenden på dagordningen kan enligt artikel 19 i organisationens stadga föranleda beslut antingen om intemationella konventioner, avsedda att ratificeras av organisationens medlemmar, eller om rekommendatio­ner, avsedda att övervägas vid lagstiftning eller på annat sätt men utan den bindande karaktär som tillkommer en ratificerad konvention. Om beslutet är av mindre räckvidd eller huvudsakligen av formell innebörd, t. ex. då det gäller en begäran om utredning, bmkar det ges formen av en resolution.

Varje medlem skall inom ett år (undantagsvis arton månader) från avslutandet av ett konferenssammanträde underställa antagna konventioner och rekommenda­tioner vederbörlig myndighet (i vårt land riksdagen) för lagstiftning eller andra åtgärder. Varje medlem har vidare skyldighet att underrätta internationella arbets-byråns generaldirektör om de åtgärder som har vidtagits för att underställa kon­ventioner vederbörlig myndighet samt om vilka åtgärder som i övrigt har vidta­gits. Medlem som inte har ratificerat viss konvention skall tid efter annan rappor­tera om denna konvention till intemationella arbetsbyråns generaldirektör. Härvid skaU lagstiftning och praxis beträffande de i konventionen behandlade frågoma redovisas. Vidare skall en redogörelse ges för i vilken omfattning konventionens bestämmelser har genomförts eller avses bli genomförda genom lagstiftning, administrativa åtgärder, kollektivavtal eller på annat sätt, samt för de omständig­heter som förhindrar eller fördröjer ratificering av konventionen. Motsvarande gäller i fråga om rekommendationer med det tillägget att redovisning skall lämnas även för sådana jämkningar som befunnits eller kan befinnas nödvändiga vid antagande eller tillämpning av dem.

Prop. 1977/78:134

3

De konventioner och rekommendationer som har antagits av ILO skall depo­neras hos Förenta nationernas gcneralsekreterjue. Varje ratifikation av sådan konvention skall sändas till generalsekreteraren för registrering i enlighet med artikel 102 i FN:s stadga.

InternationeUa arbetskonferensens se.xtiotredje sammanträde hölls i Geneve under tiden den 122 juni 1977. I sammanträdet deltog delegationer från 126 av lLO:s 135 medlemsstater saml representanter för mänga mellanstatliga och inter­nationella icke statliga organisationer. Arbets- eller socialministrar frän flera i konferensen deltagande länder bevistade konferensen. Sverige deltog i samman-Uädet på sedvanligt sätl med en fullständig delegation, dvs. två regerings-, ett arbetsgivar- och ett arbetslagarombud samt ett antal experter.' I debatten om generaldirektörens rapport gjorde statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] ett inlägg.

Konferensens dagordning upptog följande ämnen:

I.

Generaldirektörens rapport (stående punkt)

II.

Program- och budgetfrågor (stående punkt)

III.

TiUämpningen av konventioner och rekommendationer (slående punkt)

IV.

Arbetsmiljö (andra behandling)

V.

Arbetsmarknadsadministration (första behandling)

VI.

Sysselsättning samt arbets- och levnadsförhållanden för sjukvårdspersonal (andra behandling)

VII.

Organisationsfrihet och metoder för fastställande av anställningsvillkor i den offentliga sektom (första behandling)

VIII.

ILO:s organisationsstmktur

' Genom beslut den 28 april och den 18 maj 1977 hade regeringen utsett följande personer att delta i konferensen, nämligen

for regeringen: som ombud rättschefen Åke[REDACTED_EFTERNAMN] och kanslirådet Ben[REDACTED_EFTERNAMN], båda i arbetsmarknadsdepartementet, som experter tillika ersättare för ombuden ambassadrådet vid Sveriges ständiga delegation hos de intemationella organisationerna i Geneve Tom Tscher-ning och hovrättsassessorn Gerhard Wikrén, arbetsmarknadsdepartementet, samt som ex­perter hovrättsassessorn Lennart Aspegren, budgetdepartementet, avdelningsdirektören Inga[REDACTED_EFTERNAMN], socialstyrelsen, departementssekreterama Elizabeth[REDACTED_EFTERNAMN] och Kerstin Öd­man, båda i arbetsmarknadsdepartementet, departementssekreteraren Klas Stenström och kanslisekreteraren Ruth Jacoby, båda i utrikesdepartementet, och ambassadsekreteraren vid Sveriges ständiga delegation hos de intemationella organisationerna i Geneve Lars Gnind-berg;

för arbetsgivarna: som ombud direktören i Svenska arbetsgivareföreningen Gullmar Bergen­ström och som experter direktörerna Gunnar Westermark och Johan von Holten, profes­sorn Gideon Gerhardsson, direktören Hans-Göran Myrdal, jur.kand. Bjöm Lilliehöök och fru Stina Dall, alla i Svenska arbetsgivareföreningen, samt direktören Lars Ylander, Han­delns arbetsgivareorganisation, direktören Eric[REDACTED_EFTERNAMN], Landstingsförbundet, och sek­tionschefen Lennart Grudevall, Svenska kommunförbundet;

för arbetstagarna: som ombud internationelle sekreteraren i Landsorganisationen i Sverige Thorbjöm[REDACTED_EFTERNAMN] och som experter med.lic. Erik Bolinder och utredningssekreferaren Anders[REDACTED_EFTERNAMN], båda i Landsorganisationen, utredningssekreteraren Sigvard Marjasin, Svenska kommunalarbetareförbundet, utredningschefen Erik[REDACTED_EFTERNAMN], Statsanställdas för­bund, internationelle sekreteraren Jan[REDACTED_EFTERNAMN], Svenska metallindustriarbetarcförbundet, ombudsmännen Monica Breidensjö och Tor Nitzelius, båda i Tjänstemännens centralorga­nisation, och sjuksköterskan Ulla Stolt, Svenska hälso- och sjukvårdens tjänstemannaför­bund.

Prop. 1977/78:134

4

Vidare lades den rapport om apartheidpolitik som generaldirektören årligen skall utarbeta fram inför konferensen. Rapporten föranledde ingen åtgärd frän konferensens sida.

Arbetskonferensen fastställde organisationens budget för åren 19781979 till 169 074 000 dollar. Sveriges bidrag uppgår år 1978 till 1 035 741 dollar, vilket motsvarar 1,19% av budgeten. Som min företrädare tidigare har anmält (prop. 1977/78:100, bil. 15, sid. 14) har villkoren för lLO:s verksamhet kommit att ändras drastiskt genom Förenta statemas beslut att lämna organisationen. Beslutet innebär bl. a. atl en fjärdedel av budgeterade medel för åren 19781979 faUer bort. TiU följd härav har ILO:s styrelse i november 1977 fattat beslut om en mycket omfattande reduktion av organisationens verksamhet. Samtidigt har lLO:s generaldirektör bemyndigats att hos medlemsländerna söka utverka frivilliga bidrag för att finansiera verksamheten på den nivå som styrelsen har fatlat beslut om. Regeringen har tidigare i dag (prop. 1977/78:125, bil. 10) hemställt att riksdagen anvisar medel till ett frivilligt bidrag lill ILO.

Under en följd av är har förändringar i organisationens struktur diskuterats av säväl ILO:s styrelse som av arbetskonferensen. Debatten har främst gällt kompe­tensfördelningen mellan styrelsen och konferensen, humvida ordningen med fasta platser i styrelsen skall behållas samt arbetsgivar- och arbetstagargmppemas sammansättning i styrelsen. Sedan år 1974 har mellan konferenserna en särskild trepartisk arbetsgrupp behandlat problemen utan att nä några resultat. Arbetet försvårades ytterligare av USA:s anmälan om utträde ur organisationen. Inte heller 1977 års konferens lyckades slutbehandla stmkturfrågorna. Mandatet för den trepartiska arbelsgrappen förlängdes och gruppen skall inrikta sig pä en slutlig rapport till 1978 års konferens.

I de ämnen som behandlades under punkterna 

IV 

och 

VI 

på dagordningen antog konferensen följande intemationella instrument, som enligt artikel 19 i ILO:s stadga skall underställas riksdagen:

1.     Konvention (nr 148) om skydd för arbetstagare mot yrkesriskcr i arbets­

miljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibration

2.

rekommendation (nr 156) i samma ämne

3.

konvention (nr 149) om sjukvårdspersonalens sysselsättning, arbets-och lev­nadsförhållanden

4.

rekommendation (nr 157) i samma ämne.

Texterna på engelska och svenska till dessa fyra instrument bör fogas som bilagor 1 4 till regeringsprolokollet i detta ärende. En förteckning över samtliga resolutioner som antogs vid konferensen bör tas in i bilaga 5.

Jag tar i fortsättningen upp lill behandling först de båda instrumenten om arbetsmiljön och därefter de båda instmmenlen om sjukvårdspersonalen.

Prop. 1977/78:134

5

12. Konvention och rekommendation om skydd för arbetstagare mot yrkesrisker i arbetsmiljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibration

Frågan om skydd för arbetstagare mot yrkesrisker i arbetsmiljön togs upp till en första diskussion vid arbetskonferensen år 1976 och ledde efter ytteriigare över­väganden vid 1977 års konferens till att en konvention och en rekommendation antogs i ämnet. Konventionen antogs med 405 röster för, ingen emot och sex nedlagda. Rekommendationen antogs med 399 röster för, ingen emot och tre nedlagda. Samtliga svenska ombud röstade för båda instmmenlen.

I det följande ges en sammanfattning av konventionens och rekommendatio­nens huvudsakliga innehåll.

Konventionen är generellt tillämplig. Enligt artikel 1 har medlemsstat dock möjlighet all, efler hörande av representativa fackliga organisationer, utesluta ett visst område av ekonomisk verksamhet. I artikel 2 anges att instrumentet kan antas separat i fråga om envar av faktorerna luftförorening, buller och vibration. Dessa begrepp definieras i konventionen.

I lag eller annan författning skall föreskrivas att åtgärder skall vidtas till förebyggande av och skydd mot skada på grund av luftföroreningar, buller och vibration (artikel 4). Enligt artikel 5 skall varje regering ha frihet att i samarbete med de fackliga organisationerna ordna med tillämpningen av dessa bestämmelser pä lämpligt sätt.

Artikel 6 stadgar att arbetsgivaren skall ansvara för att bestämmelserna följs. Samverkan skall äga mm på gemensamma arbetsställen. Arbetstagama skall enligt artikel 7 åläggas att följa givna säkerhetsföreskrifter i nu aktuellt hänseen­de. Vidare anges atl arbetstagarna eller deras representanter skall ha rätt att lägga fram förslag, alt få information och utbildning samt att vädja till högre instans.

1 fräga om förebyggande åtgärder och skyddsåtgärder slås i artikel 8 fast att vederbörande myndighet skall ange vilka kriterier som skall gälla för att bedöma yrkesrisker som avses i konventionen. Där detta är lämpligt skall den även fastställa gränsvärden. I denna verksamhet skall myndigheten bl. a. beakta syn­punkter frän sakkunniga som har utsetts av de mest representativa organisationer­na. Gränsvärdena skall regelbundet följas upp.

Enligt artikel 9 skall föreskrivas att arbetstagares exponering för luftförorening­ar etc. skall hällas inom tillåtna gränser genom tekniska och administrativa åtgärder. Förtur skall alltså ges ål förebyggande åtgärder. Räcker inle dessa skall enligl artikel 10 arbetsgivaren tillhandahålla lämplig skyddsutrustning. Arbets­tagare skall inte få förmås atl arbeta utan sädan utrustning.

I konventionen anges vidare i artikel 11 att kostnadsfri hälsokontroll skall ske med lämpliga intervaller av sädan arbetstagare som utsätts för eller riskerar att utsättas för fara som avses i konventionen. Den reservationen görs att detta skall gälla på de villkor och under de förutsättningar som vederbörande myndighet bestämmer. Begränsningarna kom lill på förslag av bl. a. flera regeringsombud

Prop. 1977/78:134

6

mot bakgrund av att en anpassning måste ske till tillgängliga medicinska resurser och den fördelning av dessa som varje land för sig önskar göra,

1 konventionsiexlen (artikel 12) finns även en bestämmelse om underrättelse­skyldighet för arbetsgivare, samt auktorisations- och förbudsmöjlighet för veder­börande myndighet. Även i detta hänseende gäller begränsningen att del har lagts i den ansvariga myndighetens hand att bestämma på vilka proces.ser, maskiner eller utrustning i övrigt bestämmelsen skall tillämpas. Vidare finns en bestämmel­se (artikel 13) om information och instruktion ät alla berörda personer. Forskning pä det aktuella området skall enligl artikel 14 uppmuntras, med beaktande av varje lands möjligheter.

Slutligen finns i artiklarna 15 och 16 bestämmelser om tillämpningen av konventionen. I lag eller annan författning skall finnas bestämmelser om utseende av person inom företaget eller anlitande av extem service för alt handha skydds­verksamheten. Delta gäller dock endast på de villkor och under de förutsättningar som vederbörande myndighet bestämmer. I övrigt skall varje medlemsstat genom åtgärder som stär i överensstämmelse med dess praxis vidta de åtgärder inklusive införande av straffsanktioner som behövs för att ge verkan åt konventionen. Likaså skall en lämplig ordning för inspektion inrättas.

Rekommendationen innefattar en mer detaljerad beskrivning av de åtgärder som avses i konventionen. Hämtöver kan nämnas bestämmelser i följande hänseen­den.

Det bör eftersträvas att egenföretagare fär samma skydd som arbetstagare (punkt 1). Detaljerade bestämmelser ges om bl. a. mätning, ansvar för mätnings-utmstning och tillgäng till mätresultat (punkterna 24). Skadliga ämnen bör sä långt som möjligt ersättas av mindre skadliga ämnen (punkt 5). En procedur för godkännande av skyddsutrustning bör införas (punkt 12).

Hälsokontrollen bör, i den utsträckning som vederbörande myndighet bestäm­mer, omfatta undersökning före anställningen, periodiska undersökningar saml biologiska och andra test under denna liksom undersökningar m. m. efter anställ­ningens upphörande. Resultaten bör hällas tillgängliga för arbetstagaren. Ett system av data från undersökningarna bör upprättas och fortlöpande föras (punk­terna 16 19). En liknande bestämmelse fmns i konventionen (nr 139) om yrkescanccr med tillhörande rekommendation.

Rekommendationen avslutas med en uppmaning till medlemsländerna att så skyndsamt som möjligt förverkliga innehållet i de båda instmmenlen.

Yttranden till ILO-kommiltén

Efter remiss har yttranden avgetts till ILO-kommiltén av socialstyrelsen, sjö­fartsverket, arbetarskyddsslyrelsen, Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Landsorganisationen i Sverige (LO) och Tjänstemännens centralorganisation 

(TCO).

Prop. 1977/78:134

7

Samtiiga remissinstanser tillstyrker att Sverige ratificerar konventionen nr 148 eller har ingen erinran mot ratifikation.

Sjöfartsverket erinrar om att gällande bestämmelser för fartyg om de förhållan­den som konventionen behandlar finns i lagen (1965:719) om säkerheten pä fartyg med tillhörande tillämpningskungörelser och detaljbestämmelser utfärdade av sjöfartsverket. Detaljbestämmelser om buller och hygieniska gränsvärden för luftburna ämnen finns utfärdade. Ett förslag om normer för vibrationer är på väg att remitteras till sjöarbetsmarknadens parter för yttrande. Föreskrifterna om buller pä fartyg är under överarbetning och nya bestämmelser väntas bli under­ställda regeringen under år 1978.

LO menar att inga skäl talar för att någon sektor av arbetslivet skulle uteslutas vid ratifikation. Inte heller bör någon av de tre miljöfaktorerna undantas. Visserii­gen kan sägas alt normer och kriterier i fräga om vibrationer än så länge är svåra att erhålla i brist på vetenskapliga data. Å andra sidan ges i konventionstexten stora friheter åt myndigheten i samverkan med arbetsmarknadsparterna att successivt utveckla sitt regelsystem. Redan med nuvarande kunskaper som grund bör här en utveckling av föreskrifter och anvisningar kunna ske.

Konventionens sladganden är enligl LO väl i linje med de principer om samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare som uttrycks i den svenska arbetsmiljölag som träder i kraft år 1978.

Även TCO anser att Sverige bör ratificera konventionen i sin helhet. För att skydda arbetstagarnas hälsa och för att förhindra illojal konkurrens på arbets­marknaden anser TCO att det är angeläget att likartade krav kan ställas pä arbetsmiljön i alla länder. Föreliggande konvention innehåller de gmndläggande krav som bör ställas på lagstiftning och kontroll av arbetsmiljön, samverkan mellan parterna samt samråd mellan myndighetema och arbetsmarknadens parter. Innehållet stämmer väl överens med den målsättning på arbetsmiljöområdet och de riktlinjer för samverkan i arbetsmiljöfrågor som råder i Sverige.

SAF konstaterar att instrumenten behandlar tre typer av miljörisker som normalt inle sammanförs i ett instmment. När så sker måste man begränsa sig till allmänna riktiinjer som inte motverkar varandra.

När del gäller möjligheten alt utesluta en viss sektor av näringslivet från tillämpning av konventionen pekar SAF pä sjöfarten. Sjöfarten torde vara mera betjänt av egna regler än en överföring av regler från indusU-iella aktiviteter. De regler som i Sverige utarbetats av arbetarskyddsstyrelsen och sjöfartsverket torde emellertid täcka de allmänna krav som anges av konventionen.

Sammanfattningsvis anser SAF att det med vissa klarlägganden skulle vara möjligt att ratificera konventionen med avseende på buller och luftföroreningar. Humvida det är möjligt att ratificera konventionen med avseende pä vibration är mera osäkert så länge de kriterier som förutsätts i konventionen inle finns till­gängliga. Detta kriteriearbete är emellertid en fräga för i första hand arbetar­skyddsverket.

SAF fäster uppmärksamheten pä att konventionen förutsätter kompletterande nationella riktlinjer. Som exempel pekar föreningen på att det anges i a r t i k e 1 3 att

Prop. 1977/78:134

8

konventionen omfattar ämnen och agenser som är skadliga för hälsan eller på annal sätt farliga ulan att någon förklaring lämnas lill vad "på annal sätt fariiga" innebär.

I en kommentar till artikel 4 härwisar arbetarskyddssryreisen till bestämmel­sen i 2 kap. 4 § första stycket arbetsmiljölagen (1977:1160) som innefattar luftföroreningar, buller och vibration. Av lagens tredje kapitel framgår de allmän­na skyldigheter som åligger arbetsgivare (2 och 3 §§) och arbetstagare (4 §) för att åstadkomma en god arbetsmiljö. Vidare påpekar styrelsen att i 18 § arbetsmiljö­förordningen (1977:1166) bemyndigas arbetarskyddsstyrelsen att meddela dels föreskrifter enligl vissa närmare angivria lagrum i arbetsmiljölagen och dels ytterligare föreskrifter för verkställighet av lagen.

Arbetarskyddssryrelsen framhåller atl det samråd som anges i artikel 5 inle finns uttryckligen reglerat i den svenska arbetsmiljölagstiflningen. Denna bygger dock pä grundtanken att en god arbetsmiljö skall åstadkommas genom samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare. Departementschefen har gett uttryck för denna gmndtanke i prop. 1976/77:149 (sid. 350 f). 1 praktiken medverkar repre­sentanter för arbetsgivare och arbetstagare alltid i författningsarbetet. Regler motsvarande artikelns punkt 4 finns i avsnitt 3.3 i arbetsordningen för yrkesin­spektionen. Enligt 16 § arbeismiljöförordningen skall tiUsynsmyndighet vid för­rättning på arbetsställe kontakta skyddsombud som kan anttäffas på arbetsstället.

SAF menar atl konventionen föreskriver ett mera långtgående trepartssamarbete än vad som är bmkligt i vårt land när det gäller myndighetsansvaret för kriterier och riktvärden. I artikel 5 sägs sålunda att myndigheterna vid genomförandet av bestämmelserna i konventionen skall handla "i sanuåd" med partema och inle "efter sanuåd".

I en kommentar till artikel 6 hänvisar arbetarskyddsstyrelsen till 3 kap., 2 och 3 §§ arbetsmiljölagen, i vilka arbetsgivarens allmänna ansvar för arbets­miljön regleras. Samordningsansvaret behandlas i lagens tredje kapitel, 6 och 7 §§.

Sjöfartsverket erinrar om att lagen om säkerheten pä fartyg väntas få en delvis ny lydelse den 1 juli 1978. Ändringama kommer att innebära att regeln i konven­tionens artikel 6, punkt 2, om gemensamma arbetsplatser blir uppfylld.

Arbetarskyddsstyrelsen påpekar i en kommentar till artikel 7 att av 3 kap. 4 § arbetsmiljölagen framgår att arbetstagare skall följa givna föreskrifter samt använda de skyddsanordningar och iaktta den försiktighet i övrigt som behövs för att förebygga ohälsa och olycksfall.

Enligt lagens 3 kap. 3 § skall arbetsgivaren se till att arbetstagare får god kännedom om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs och upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Arbetsgivaren skall också förvissa sig om alt arbetstagaren har den utbildning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskema i arbelel. Arbetstagarnas rätt att lägga fram förslag regleras i 6 kap. arbetsmiljölagen, som omfattar reglema om skyddsombud, skyddskom­mitté och skyddsverksamhet i övrigl. Enligt lagens 9 kap. 3 § får talan mot yrkesinspektionens eller arbetarkyddsstyrelsens  beslut  i  vissa  fall  föras  av

Prop. 1977/78:134

9

skyddsombud eller, under vissa omständigheter, arbetstagarorganisation. Styrel­sen erinrar slutligen om att frågan om skyddsombuds och skyddskommittéleda­mots rätt att göra framställning i skyddsfråga till arbetsgivare och yrkesinspektio­nen regleras i 7 och 9 §§ arbeismiljöförordningen.

Arbetarskyddssryrelsen framhåller beträffande artikel 8 att styrelsen enligt 18 § arbetsmiljöförordningen kan meddela föreskrifter om gränsvärden för planering och kontroll av arbetsmiljön. 1 övrigl hänvisar styrelsen lill sina kommentarer till artikel 5.

SAF påpekar att i artikel 8 åläggs myndighetema skyldighet att utarbeta krite­rier och gränsvärden för aktuella ämnen och agenser med beaktande av uppfatt­ningen hos partemas experter. Detta innebär ett mer långtgående trepartssamar-bete än vad som är brukligt i värt land.

Arbetarskyddsstyrelsen anför när det gäller artikel 9 att miljöfaktorerna luft­föroreningar, buller och vibration anses innefattade i den allmänna regeln i 2 kap, 4 § arbetsmiljölagen enligl vilken luft-, ljud- och ljusförhållanden och övriga arbelshygieniska förhållanden skall vara tillfredsställande. Styrelsen och yrkesin­spektionen utgär i sitt arbete från att detta skall åstadkommas med de metoder som tas upp i artikeln, i angiven ordning.

Arbetarskyddsstyrelsen påpekar att bestämmelser motsvarande artikel 10 finns i 3 kap. 7 § arbetsmiljölagen.

I en kommentar tiU artikel 10 framhåller arbetarskyddsstyrelsen att den all­männa bestämmelsen i 3 kap. 2 § arbelsmiljölagen anses innefatta ett allmänt ansvar att se till att hälsoövervakning och medicinska kontroller kommer lill stånd i behövlig omfattning. Enligt lagens 3 kap. 15 § och enligt 18 § arbets­miljöförordningen får arbetarskyddsstyrelsen föreskriva om läkarundersökning av dem som sysselsätts eller skall sysselsättas i visst slag av arbete som innebär risk för ohälsa eller olycksfall. Sådan föreskrift bör enligl departementschefen (prop. 1976/77:149, sid. 298) kunna omfatta såväl undersökning före anställ­ningen som regelbundna undersökningar under anställningstiden. Några regler om allmän och generell övervakning av arbetslagamas hälsa finns dock inle utfär­dade f. n. Däremot torde sådan övervakning i viss uisträckning förekomma inom företagshälsovården.

Sjöfartsverket påpekar atl läkarundersökningar av sjöfolk visserligen sker på det sätt som förutsätts i artikel 11 men framhåller att dessa undersökningar inte lar direkt sikte på särskilda yrkesrisker. Punktvisa insatser har dock skett inom sjöfarten. Frågan hänger samman med hur förelagshälsovården skall organiseras inom sjöfarten. Denna fråga är föremål för överväganden inom fartygsmiljöutred­ningen (K 1973:04). Sjöfartsverket anser dock att artikel 11 är så allmänt skriven att man inom ramen för texten kan acceptera en relativt lång verkställighetsperiod. Under sådana förhållanden anser verket att artikel 11 inte bör utgöra ratifikations-hinder för sjöfartens del. Formellt kommer hindret att vara undanröjt när lagen om säkerheten på fartyg anpassats till den kommande lydelsen av arbetsmiljölagen, ett arbete som pågår inom fartygsmiljöutredningen.

Prop. 1977/78:134

10

Socialstyrelsen anser att regelbundet återkommande allmänna hälsokontroller har ett mycket begränsat värde. Vederbörande myndighet bör därför utforma sina bestämmelser om sädana kontroller med hänsyn lill aktuella rön rörande deras värde när det gäller personer utan subjektiva tecken pä sjukdom. Ansträngningar­na bör i stället koncentreras pä riktade kontroller av gmpper med särskilda yrkesrisker.

SAF påpekar att den medicinska övervakning som behandlas i artikel 11 i vårt land berör dels de särskilda yrkesrisker som arbetarskyddsmyndigheten föreskri­ver hälsokontroller för, dels den hälsoövervakning som sker frivilligt utanför lagstiftningen inom företagshälsovårdens ram. Eftersom den svenska förelagshäl­sovården i viktiga avseenden skiljer sig från andra länders finns det anledning att vid rapporteringen till ILO vid eventuell ratificering skilja på dessa tvä varandra kompletterande former av medicinsk övervakning.

Med anledning av artikel 12 påpekar arbeiarskyddsstyrelsen att enligt 3 kap. 12 § arbelsmiljölagen och 18 § arbetsmiljöförordningen kan arbetarskyddsstyrelsen föreskriva att arbetsprocess, arbetsmetod eller anläggning, avsedd för verksamhet av visst slag får användas endast efler tillstånd, samt att viss anordning eller visst ämne endast får användas efler godkännande. Sådant tillstånd eller godkän­nande kan förenas med villkor för ömkandet. Är det av särskild betydelse från skyddssynpunkt, kan styrelsen enligt lagens 3 kap. 14 § och förordningens 18 § föreskriva förbud att använda viss arbetsprocess, arbetsmetod, anordning eller visst ämne.

SAF hävdar atl artikel 12 är något oklar och att en partssamverkan är nödvändig för en rationeU och flexibel tillämpning. Anmälningsskyldighetens omfattning mäste nämligen både preciseras och begränsas om den inte skall leda till en orim­lig byråkrati.

När det gäller artikel 13 \är\v\&margin-right:2.0pt;margin-bottom:0cm; margin-left:1.0pt;margin-bottom:.0001pt'> Arbetarskyddsstyrelsen påpekar med anledning av artikel 14 att frågan om forskning inte behandlas i arbetsmiljölagstiftningen. En omfattande forskning be­drivs dock på arbetsmiljöområdet inom ramen för bl. a. arbelarskyddsstyrelsens och arbetarskyddsfondens verksamhet.

Arbetarskydds.styrelsen framhåller i en kommentar till artikel 1 5 att det inte finns någon regel i arbetsmiljölagstiftningen med stöd av vilken arbetsgivaren kan åläggas att utse person eller anlita utomstående organ för dessa angelägenheter. Enligt praxis kan arbetsgivaren personligen handlägga arbetarskyddsfrågor eller överlåta detta till annan. Några regler om handläggarens kompetens finns inte i lagstiftningen. Möjlighet finns dock för arbetarskyddsstyrelsen att inom ramen för lagstiftningen om riksprovplalser ge föreskrift om att teknisk kontroll, prov­ning och besiktning skall utföras av sådant organ.

LO förutsätter att stadgandena i artikel 15 gäller arbetsgivarens skyldighet att under vissa fömtsättningar, som fastsläs av myndigheten, inrätta företagshälso­vård. LO tolkar dessa sladganden sä att de ålägger arbetsgivaren ansvaret atl ta på

Prop. 1977/78:134

11

sig kostnaden för sådan verksamhet, men att formema för företagshälsovårdens organisation i företagel överlämnas lill del nationella planet att lösa. Detta innebär enligt LO:s mening all konventionen inte påverkar de förhållanden avseende företagshälsovårdens funktion och organisation som fastställts i vårt land.

AvcnSAF menar att artikel 15 har betydelse för förelagshälsovården. Det finns enligt föreningen anledning att vid tillämpningen göra en distinktion mellan de åtaganden som arbetsgivaren kan åläggas enligt lagar och myndighetsföreskrifter och de åtaganden som arbetsgivaren frivilligt ikläder sig genom företagshälsovår­den.

När det gäller rekommendationen har arbetarskyddsstyrelsen ingen erinran.

Sjöfartsverket anför att rekommendationen synes ge lämpliga riktlinjer vid tillämpningen av konventionsiexlen. Den är dock så allmänt hällen att åtskilliga implementeringsproblem för sjöfartens del mäste behandlas särskilt.

LO anser att rekommendationen är ett värdefullt komplement till konventionen. De principer som där uttrycks är i huvudsak i linje med vad som i dag omfattas i vårt land.

Beträffande avdelning II vill SAF fästa uppmärksamheten på punkt 8 som behandlar emissionsnormer. I Sverige föreligger ännu endast enstaka exempel på emissionsgränsvärden och föreningen vill påpeka att arbetarskyddsmyndighetema i detta avseende bör öka sin aktivitet.

Socialstyrelsen påpekar i en kommentar till avdelning III att de läkamnder-sökningar som där behandlas har tvä syften. De skall dels utgöra ett skydd för den enskilde arbetstagaren som vistas i riskmiljö. Dels skall de medicinska uppgifter som erhålls vid undersökningarna pä lämpligt sätt registreras och bilda underiag för epidemiologisk och annan forskning. Ett sådant register måste enligt social­styrelsen anses angeläget med tanke pä de långtidsverkningar av kemiska ämnen och andra miljöfaktorer som i ökande grad börjar uppmärksammas.

LO vill .särskilt understryka de rekommendationer som uttrycks i avdelning III om medicinsk övervakning, särskilt avseende de långtidseffekter som är knutna till kemiska hälsorisker. Motsvarande syslem för uppföljning som här skisseras är f. n. under uppbyggnad i vårt land och bör successivt utvecklas och förstärkas.

SAF tar upp punkt 16(1 d) som säger att läkamndersökningar bör göras även .sedan arbetet upphört. Enligt föreningen torde det i många fall vara omöjligt att åstadkomma en sädan fortsatt övervakning.

SAF kommenterar även punkt 18 i vilken anges att medicinska uppgifter från de hälsoundersökningar instrumenten föranleder skall .ställas till förfogande för epidemiologisk och annan forskning. SAF påpekar att det finns anledning för myndigheterna att noga skilja mellan de rutinkontroller som görs och som inte lämpar sig för forskningsändamål och de undersökningsresultat som utgår frän ändamålsenliga parametrar och lämplig metodik för epidemiologisk forskning. När del gäller expositionsmätningar är mätmetoder för epidemiologisk använd­ning ännu relativt outvecklade och de skiljer sig avsevärt frän de förenklade metoder som vanligen används för mtinövervakning pä arbetsplatserna.

Prop. 1977/78:134

12

ILO-kommitténs yttrande

ILO-kommittén konstaterar att remissinstansema är eniga i uppfattningen att Sverige kan ratificera konventionen för tUlämpning på alla områden av ekonomisk verksamhet. Kommittén är av samma åsikt och förordar ratifikation utan undantag för någon sektor.

Konventionstexten lämnar möjligheten öppen för medlemsstat att vid ratifika­tion begränsa sina förpliktelser till att gälla endast en eller två av de tre faktorerna luftföroreningar, buller och vibration. För Sveriges del kan frågan ställas om faktorn vibration borde undantas. I konventionen anges nämligen atl kriterier skall fastställas för bestämmande av riskema för exponering för luftföroreningar, buller och vibration. Vad gäller kriterier för vibration pågår ett internationellt normska-pande arbete som kan väntas utgöra underlag för kommande svenska bestämmel­ser. Texten lämnar vidare utrymme åt vederbörande myndighet att, i samråd med arbetsmarknadens parter, successivt utarbeta kriterier och pä grundval härav utveckla lämpliga föreskrifter. Arbetarskyddsstyrelsen har inle anfört att det skulle föreligga något ratifikationshinder i denna del. Mot denna bakgmnd föror­dar kommittén att Sverige vid sin ratifikation inte undantar någon av de tre miljöfaktorerna.

Kommittén föreslår att texterna till konventionen och rekommendationen samt de däröver avgivna remissyttrandena överlämnas av regeringen till fartygsmiljö­utredningen liksom till utredningen (A 1976:01) om företagshälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten för beaktande i deras fortsatta utredningsarbete. Vidare föreslår kommittén att instrumenttextema överlämnas till arbetarskydds-verket samt till arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationer för kännedom.

3 4. Konvention och rekommendation om sjukvårdspersonalens syssel­sättning, arbets- och levnadsförhållanden

Frågan om sjukvårdspersonalens viUkor behandlades första gången av arbets­konferensen år 1976. Efler andragångsbehandlingen antogs år 1977 en konvention och en rekommendation i ämnet. Konventionen antogs med 332 röster för, ingen emot och 64 nedlagda. Rekommendationen antogs med 363 röster för, ingen emot och 36 nedlagda. Samtiiga svenska ombud röstade för de båda instrumentens antagande.

I det följande ges en kortfattad redovisning av konventionens och rekommen­dationens huvudsakliga innehåll.

Konventionen är kort och innehåller bara vissa särskilt vikliga bestämmelser. Efter en inledning, vari redogörs för de motiv som lett till att ILO antagit en intemationell reglering i ämnet, anges i den första artikeln konventionens tillämp­ningsområde och definitioner. 1 artikel 2 sägs att varje medlemsstat skall ställa utbildning till förfogande för sjukvårdspersonalen och vidta åtgärder för atl anställningsvillkor och arbetsförhållanden skall bli sädana att personal kan rekry­teras och behållas. Artiklarna 3 och 4 säger att den nationella lagstiftningen skall

Prop. 1977/78:134

13

fastställa kraven beträffande utbildning för sjukvärdsyrket och kontrollen över denna utbildning liksom viUkoren för rätten att utöva yrket. Artikel 5 rör sjuk­vårdspersonalens medverkan vid planeringen av sjukvårdsarbetet, förhandlingar mellan arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer om anställningsvillkor samt proceduren för avgörande av tvister som uppslår i samband med fastställandet av anställningsvillkor. Artikel 6 slår fast alt sjukvårdspersonalen skall åtnjuta förmå­ner som är minst likvärdiga med dem som gäller för andra arbetstagare i fråga om arbetstid, semester, studieledighet, ledighet vid havandeskap och barnsbörd, sjukledighet och social trygghet. I artikel 7 sägs att existerande lagar om arbetar­skydd skall om så behövs anpassas till sjukvårdsarbetets särdrag.

Den kompletterande rekommendationen innehåller 71 punkter och omfattar mer detaljerade anvisningar om sjukvårdspersonalens anställnings- och arbetsvillkor. Tyngdpunkten är lagd på anvisningar om arbets- och vilotid, skydd för hälsan och den sociala tryggheten. Till rekommendationen är fogad en bilaga med förslag angående dess praktiska tillämpning.

Yttranden till ILO-kommittén

Efler remiss har yttranden över instmmenlen avgetts av socialstyrelsen. Lands­tingsförbundet, Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska kommunalarbetareförbundet, Tjänstemännens centralor­ganisation (TCO) och Svenska hälso- och sjukvärdens tjänstemannaförbund.

Socialstyrelsen anser att de i konventionen fastiagda bestämmelserna i prin­cip är tillgodosedda för sjukvårdspersonalen i Sverige och att det bör vara möjligt alt ratificera konventionen.

Landstingsförbundet understryker att en konvention bör - när det gäller rent allmänna villkor- gälla lika för aUa arbetstagare. Endast när det gäller viUkor som med hänsyn till arbetets art måste vara speciella för en viss gmpp arbetstagare är det motiverat med en särskild konvention. Från den synpunkten är konventionen i detta fall inle motiverad. Däremot synes konventionen inte innehålla villkor som materiellt sett är besvärande från svensk synpunkt, under förutsättning att vissa oklara formuleringar i konventionstexten blir klarlagda och tolkade. Förbundet vill sålunda inte motsätta sig en ratificering av konventionen.

SAF erinrar om att föreningen tidigare framfört som sin uppfattning att det inte finns behov av någon konvention i del aktuella ämnet. När emellertid ett sådant instmment nu utarbetats har föreningen dock inle några invändningar mot texten.

LO liksom även Svenska kommunalarbetareförbundet tillstyrker ratifikation av konventionen.

TCO anser det angeläget atl regeringen ratificerar konventionen. Samma me­ning framförs av Svenska hälso- och .sjukvårdens tjänstemannaförbund.

I en kommentar till artikel 1 betonar Landstingsförbundet att begreppet "sjukvårdspersonal" i punkt 1 inte är klart definierat. Där sägs att med ut­trycket "sjukvårdspersonal" avses "alla personalkategorier som ombesörjer sjuk­vård". I punkt 2 sägs dessutom att konventionen gäller "all sjukvårdspersonal".

Prop. 1977/78:134

14

oavsett var den arbetar. För att kunna tillämpa konventionen måste landstingen ha klart för sig för vilka den är tillämplig. Såvitt Landstingsförbundet kan förslå skall den inte gälla läkare. Att konventionen gäller för sjukvårdsbiträden, under­sköterskor och sjuksköterskor synes inte råda något tvivel om. Den torde också utan vidare vara tillämplig för skötare inom mentalsjukvården. Men är, frågar förbundet, konventionen tillämplig för avdelningssköterskor, avdelningsförestån­dare, sjukvårdsföreständare, klinikföreståndare, hygiensköierskor, laboratorie­assistenter, medicinsk-tekniska assistenter, sjukgymnaster, arbetsterapeuter, kuratorer m. fl. liknande gmpper? En annan fråga är huruvida ambulansförare är alt hänföra till sjukvårdspersonal.

Landstingsförbundet anser del oklart om innehållet i artikel 2 innebär att medlem genom att ratificera konventionen ocksä gör ett sjukvärdspolitiskt åta­gande. Enligt den svenska sjukvårdslagstiftningen är landstingen och vissa kom­muner ansvariga för sjukvården. Förbundet vill fästa uppmärksamheten på de konsekvenser som innehållet i artikel 2 eventuellt kan ha för landstingen vid utformningen av den svenska sjukvårdspolitiken.

Landstingsförbundet framhåller att tillämpningen av artikel 3 , punkt 2, kom­mer att bereda landstingen ännu stöne bekymmer än innehållet i artikel I när det gäller tolkningen av begreppet sjukvårdspersonal. I punkt 2 är utsagt att "utbild­ningen för sjukvårdsyrket skall samordnas med utbildningen för andra arbets­tagare inom hälso- och sjukvärden". Svårigheten här ligger i alt avgöra vad som avses med begreppet "andra arbetstagare inom hälso- och sjukvärden".

Vad därefter gäller rekommendationen anser socialstyrelsen att det bör vara möjligt att anpassa föreskriftema i den till svenska förhållanden.

Landstingsförbundet anser att stadgandena i fråga om de allmänna villkoren bör gälla lika för alla arbetstagare. Rekommendationens innehåll bör enligt Lands­tingsförbundet i allt väsentligt kunna tillämpas inom den svenska sjukvården. 1 mänga avseenden görs sä redan i dag. Förbundet påpekar dock atl definitionspro­blemen i artiklarna 13 i konventionen har tillämplighet också i fräga om rekommendationen. I fräga om de delar i rekommendationen som berör medbe­stämmande vill Landstingsförbundet fästa uppmärksamheten pä lagen om medbe­stämmande i arbetslivet (1976:580). Frågor som rör verksamheten, dvs. sjukvår­dens mål, omfattning, inriktning och kvalitet skall inte regleras i medbestäm­mandeavtal. Det kan innebära en begränsning i förhållande till den omfattning medbestämmandet enligt rekommendationen avses få. När det gäller lönefrågor kan konstateras att dessa avgörs av partema på den kommunala arbetsmarknaden inom ramen för ett fritt avtals- och förhandlingssystem. I fråga om särskilda anställningsformer bör noteras att möjlighetema till tillfällig anställning och deltidsanställning är reglerade i lagen om anställningsskydd (1974:12) och i avtal mellan partema.

De av Landstingsförbundet här refererade påpekandena innebär enligt förbun­dets uppfattning att rekommendationen i vissa fall inte utan vidare kan tillämpas på den kommunala sektorn i Sverige.

Svenska kommunalarbetareförbundet konstaterar att rekommendationen tar upp

Prop. 1977/78:134

15

en hel rad detaljbeslämmclscr som kanske inte alltid är av den digniteten att de hör hemma i ett internationellt instmment. Ä andra sidan är mänga av dessa punkter till nytta för arbetslagarna i framför allt utvecklingsländerna.

Förbundet föreslår att i alla samrådssituaiioncr som anförs i rekommendationen bör konsekvent avses .sjukvårdspersonalens fackliga organisationer. Delsamma gäller i alla de situationer där det talas om företrädare för sjukvårdspersonalen.

ILO-kommitténs yttrande

ILO-kommiltén erinrar om att den i tidigare yttranden har betonat att det bör höra till undantagen att ILO antar normer som är begränsade till en bransch eller ett yrke. När emellertid nu en konvention och en rekommendation har utarbetats vill kommittén tillstyrka alt konventionen ratificeras av Sverige. I detla ställ­ningstagande utgär kommittén från att begreppet "sjukvårdspersonal" enligt konventionens artikel 1 för svensk del skall anses betyda sjuksköterskor, under­sköterskor, skötare inom mentalvärden samt sjukvårdsbiträden. Kommittén gmn­dar sig därvid pä förarbetena till instrumenten, dvs. de fyra rapporter som arbetsbyrån utarbetade inför konferenserna 1976 och 1977. Rapporterna avser visserligen endast en tänkt rekommendation men den diskussion som fördes där om definitionsproblemet torde vara relevant även för konventionen. Byrån kon­staterade att den i sitt arbete utgått frän den definition som utarbetats av ett expertmöte anordnat av ILO och WHO år 1973. Enligt denna definition delas sjukvårdspersonal upp i tre gmpper, som i Sverige motsvaras av sjuksköterskor, undersköterskor och skötare inom mentalvården samt sjukvårdsbiträden. Byrän påpekade att denna tredclning inte finns i alla länder, varför det vore olämpligt att direkt ta in definitionen frän expertmötet i textförslagcls lillämpningsavsnitt. I stället fördes de tre kategorierna av sjukvårdspersonal in i rekommendationens avsnitt "Politik för sjukvård och sjukvårdspersonal" och i ulbildningsavsnittet anges kategoriindelningen säsom ett mål att sträva mot.

Mot denna bakgmnd förefaller del klart att de båda instmmenlen för svensk del skall tillämpas pä sjuksköterskor (inkl. avdelningsskölerskor, avdelningsförestån­dare och hygiensköterskor), undersköterskor, skötare inom menlalvården saml sjukvårdsbiträden. Läkare liksom andra gmpper med uppgifter inom hälso- och sjukvården omfattas däremot inte av instrumenten. För svenskt vidkommande finns det dock ingenting som hindrar att instrumentens principer tillämpas också för dessa gmpper.

I artikel 2 åtar sig ratificerande stat att pä ell sätt som överensstämmer med förhållandena i landet anta och tillämpa vissa allmänna sjukvärdspolitiska riktiin­jer. Sverige uppfyller enligt kommitténs mening genom sjukvårdslagstiftningens utformning och den sjukvårdspolitik som landstingen bedriver inom ramen för denna lagstiftning de krav konventionen ställer på ratificerande stater. Härtill kommer att tillämpning av denna konvention är en angelägenhet inle bara för regeringen utan även för organisationer och andra, i första hand landstingen och sjukvårdspersonalens organisationer.

Prop. 1977/78:134

16

I artikel 3 punkt 2 sägs att utbildningen för sjukvårdsyrket skall samordnas med utbildningen för andra arbetstagare inom hälso- och sjukvården. För tillämp­ningen av denna artikel utgär kommittén frän den definition som getts ät begrep­pet sjukvårdspersonal i artikel 1.

Beträffande rekommendationen anser ILO-kommittén att den i mänga avseen­den redan nu tillämpas i den svenska sjukvärden. Det torde i första hand ankomma pä arbetsmarknadens parter att avgöra vilka åtgärder rekommendationen bör föranleda. Kommittén vill emeUertid peka på att rekommcndationslexten i vissa avseenden inte återspeglar den syn på jämställdhet mellan könen som vi har i vårt land.

Texterna till konventionen och rekommendationen saml däröver avgivna ytt­randen bör för beaktande i det fortsatta utredningsarbetet överlämnas till .sjuk­värdskostnadsutredningen (S 1970:32), medicinalansvarskommittén (S 1974:02), regionalsjukvårdsutredningen (S 1974:07), häksovårdsstadgeutredningen (S 1974: 08), hälso- och sjukvårdsutredningen (S 1975:04), kommittén om sjukvårdens inre organisation (S 1977:02) och utredningen om vissa värdutbildningar inom högskolan (U 1977:06). Därvid bör kommittén om sjukvärdens inre organisation särskilt göras uppmärksam på de definitioner och avgränsningar som gjorts vid utarbetandet av instmmenlen. Texterna bör även överlämnas till socialstyrelsen. Landstingsförbundet, LO, TCO och SACO/SR för kännedom inom respektive myndighet och organisation.

Föredraganden

Intemationella arbetskonferensen antog vid sitt sextiotredjc sammanträde dels en konvention (nr 148) och en rekommendation (nr 156) om skydd för ar­betstagare mot yrkesrisker i arbetsmiljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibration, dels en konvention (nr 149) och en rekommendation (nr 157) om sjukvårdspersonalens sysselsättning, arbets- och levnadsförhållanden.

Sverige har tiUsammans med övriga nordiska länder länge drivit arbcismiljö-frågoma i ILO och därvid verkat för att organisationen skulle anta ett åtgärds-program. Ett sådant antogs år 1976 och de nu föreliggande arbetsmiljöinstru­menten fär ses som ett led i dess förverkligande.

När min företrädare anmälde förslaget till arbetsmiljölag (prop. 1976/77:149), anförde han atl förslaget var så utformat att det skulle ge underlag för anslut­ning från svensk sida till intemationella instmment som siktar till en god ar­betsmiljö. Han ansåg att den föreslagna regleringen skulle kunna bli av stor betydelse även när det gäller atl la ställning till svensk ratifikation av den dä emotsedda konventionen om skydd för arbetstagare mot yrkesrisker som förorsa­kas av luftföroreningar, buller och vibration. Lagförslaget godkändes av riksda­gen (SoU 1977/78:1, rskr 1977/78:18), och arbetsmiljölagen (1977:1160) träder i kraft den Ijuli 1978.

ILO-kommittén och övriga remissinstanser är eniga i uppfattningen att Sve-

Prop. 1977/78:134

17

rige kan ratificera konventionen nr 148 för tillämpning pä alla områden av eko­nomisk verksamhet och med avseende pä alla i konventionen behandlade miljö­faktorer. Kommittén föreslår att texterna till de båda arbetsmiljöinstmmenten skall överlämnas till fartygsmiljöutredningen saml till utredningen om företag.s-hälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten för beaktande i deras fort­satta arbete liksom även till arbetarskydds verket och organisationerna pä arbets­marknaden för kännedom. Jag kan, efter samråd med chefen för kommunika­tionsdepartementet, ansluta mig till kommitténs förslag och förordar dessutom att texterna lill instmmenlen överlämnas till sjöfartsverket för kännedom.

Beträffande de båda instmmenlen om sjukvårdspersonalens villkor anför ILO-kommittén all det bör höra till undantagen alt ILO antar normer som är be­gränsade till en bran.sch eller ett yrke. Kommittén förordar emellertid att kon­ventionen ratificeras av Sverige. Vårt land uppfyller genom sjukvårdslagstiftning­ens utformning och genom den sjukvårdspolitik som bedrivs av landstingen de krav som konventionen ställer på ratificerande stater.

Efter gemensam beredning med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] ansluter jag mig till ILO-kommitténs ståndpunkt i ratifikationsfrågan. Jag utgår därvid liksom kommit­tén från att begreppet "sjukvårdspersonal" enligl konventionens artikel 1 för tillämpningen i vårt land skall anses innefatta sjuksköterskor/sjukskötare, under­sköterskor/underskötare och mentalskötare samt sjukvårdsbiträden. Som kom­mittén påpekar finns det dock ingenting som hindrar att inslmmentens principer tillämpas på andra närstående gmpper inom sjukvården. ILO-kommittén föreslår att texterna till de båda instmmenlen om sjukvårdspersonal liksom yttrandena däröver skall överlämnas lill ett antal nu arbetande utredningar på sjukvårdens område m. fl. Jag ansluter mig även till detta förslag.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen dels föreslär riksdagen att godkänna konventionen (nr 148) om skydd för arbetstagare mot yrkesrisker i arbetsmiljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibration och konventionen (nr 149) om sjukvårdspersonalens syssel­sättning, arbets- och levnadsförhållanden,

dels lämnar riksdagen tillfälle att avge yttrande över vad jag i övrigl har an­fört om de vid intemationella arbetskonferensens sextiotredje sammanträde an­tagna instmmenlen.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att ge­nom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för den åt­gärd eller det ändamål som föredraganden har hemställt om.

2    Riksdagen 19771 78. I .aml. Nr 134

Prop. 1977/78:134

11

Convention (No. 148) conceming the protec­tion of workers against occupational hazards in the working environment due to air poUu-tion, noise and vibration

The General Conference of the Intemational Labour Organisation,

Having been convened at Geneva by the Go-veming Body of the Intemational Labour Office, and having met in its Sixty-third Session on 1 June 1977, and

Noting the terms of existing intemational la­bour Conventions and Recommendations which are relevant and, in particular, the Protection of Workers" Health Recommendation, 1953, the Occupational Health Services Recommendation, 1959, the Radi ation Protection Convention and Recommendation, 1960, the Guarding of Ma-chinery Convention and Recommendation, 1963, the Employment Injury Benefits Convention, 1964, the Hygiene (Commerce and Offices) Con­vention and Recommendation, 1964, the Benzene Convention and Recommendation, 1971, and the Occupational Cancer Convention and Recom­mendation, 1974,and

Having decided upon the adoption of certain proposals with regard to working environment: atmospheric pollution, noise and vibration, which is the fourth item on the agenda of the session, and

Having determined that these proposals shall take the form of an intemational Convention,

adopts this iwentielh day of June of the year one thousand nine hundred and seventy-seven the following Convention, which may be cited as the Working Environment (Air Pollution, Noise and Vibration) Convenlion, 1977:

Bilaga I

Översättning

Konvention (nr 148) om skydd for arbetstaga­re mot yrkesrisker i arbetsmiön som förorsa­kas av luftföroreningar, buller och vibration

Intemationella arbetsorganisationens allmänna konferens,

som av styrelsen för internationella arbetsbyrån sammankallats till Geneve och där samlats den 1 juni 1977 lill sitt sexliotredje sammanträde,

som hänvisar till bestämmelsema i relevanta av intemationeUa arbetsorganisationen antagna kon­ventioner och rekommendationer och särskilt till 1953 års rekommendation om skydd för arbetar­nas hälsa, 1959 års rekommendation om företags­hälsovård, 1960 års konvention och rekommen­dation om strålskydd, 1963 års konvention och rekonunendation om maskinskydd, 1964 års kon­vention om förmåner vid yrkesskada, 1964 års konvention och rekommendation om hygien (handels- och kontorsverksamhet), 1971 års kon­vention och rekommendation om bensen samt 1974 års konvention och rekommendation om yr­kescancer,

som beslutat anta vissa förslag om arbetsmil­jön: luftföroreningar, buller och vibration, en frå­ga som utgör den fjärde punkten på sammanträ­dets dagordning,

och som beslutat att dessa förslag skall ta for­men av en intemationell konvention,

antar denna den tjugonde dagen i juni månad år nittonhundrasjuttiosju följande konvention, som kan benämnas 1977 års konvention om arbets­miljön (luftföroreningar, buller och vibration):

Part 

I. 

Scope and Definitions Article 1

1.    This Convention applies to all branches of

economic activity.

2.    A Member ratifying this Convenlion may,

after consultation with the representative organi­

sations of employers and workers concemed,

where such exisl, exdude fi-om the application of

the Convention particular branches of economic

Del 

I. 

Tillämpningsområde och definitioner Artikel I

1.

Denna konvention skall tillämpas pä alla områden av ekonomisk verksamhet.

2.

Medlem som ratificerar denna konvention kan, efter samråd med berörda representativa ar­betsgivar- och arbetstagarorganisationer där såda­na finns, från konventionens tillämpning utesluta särskilda orruåden av ekonomisk verksamhet för

Prop. 1977/78:134

19

activity in respect of which special problems of a substanlial nature arise.

3, Each Member which ratifies this Conven­tion shall list in the first report on the application of the Convention submitted under article 22 of the Constitution of the Intemational Labour Organisation any branches which may have been exduded in pursuance of paragraph 2 of this Ar­ticle, giving the reasons for such exdusion, and shall state in subsequent reports the position of its law and practice in respect of the branches exdud­ed, and the extent to which effect has been given or is proposed to be given to the Convention in respect of such branches.

vilkatillämpningenföranledersärskilda problem av väsentlig betydelse.

3. Varje medlem som ratificerar denna kon­vention skall i den första rapport om konventio­nens tillämpning som lämnas enligt artikel 22 av intemationella arbetsorganisationens stadga för­teckna alla områden som kan ha uteslutits med tillämpning av mom. 2 av denna artikel och sam­tidigt ange skälen för sädana undantag och skall i efterföljande rapporter ange dels den ståndpunkt dess lagstiftning och praxis intar i fräga om de uteslutna områdena, dels i vilken utsträckning konventionen har getts verkan eller avses att ges verkan i fråga om sädana områden.

Article 2

1.    Each Member, after consultation with the

representative organisations of employers and

workers, where such exist, may accepl the obli­

gations of this Convention separately in respect

of

(a)

air pollution;

(b)

noise; and

(c)

vibration.

2.

A Member which does not accepl the obli­gations of the Convention in respect of one or more of the categories of hazards shall specify this in its ratification and shall give reasons in the first report on the application of the Convention submitted under article 22 of the Constitution of the Intemational Labour Organisation; il shall state in subsequent reports the position of its law and practice in respect of the category or catego­ries of hazards exduded and ihe extent to which effect has been given or is proposed to be given to the Convention in respect of each such category of hazards.

3.

Each Member which has not on ratification accepted the obligations of this Convention in respect of all the categories of hazards shall sub­sequently, when it is satisfied that conditions permit this, notify the Director-General of the Intemational Labour Office that it accepts the obligations of the Convention in respect of a cate­gory or categories previously exduded.

Artikel 2

1.    Varje medlem kan, efter samråd med repre­

sentativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisatio­

ner där sådana finns, åtaga sig de förpliktelser

som avses i denna konvention var för sig i fråga

om

(a)

luftföroreningar;

(b)

buller;

(c)

vibration.

2.

En medlem som inte åtar sig i konventionen avsedda förpliktelser beti-äffande en eller flera kategorier av risker skall ange detta i sin ratifika­tion och redovisa skälen härför i den första rap­port om konventionens tillämpning som lämnas enligt artikel 22 av intemationella arbetsorganisa­tionens stadga; medlerrunen skall i efterföljande rapporter ange dels den ståndpunkt dess lagstift­ning och praxis intar i fråga om den eller de utesluma kategorierna av risker, dels i vilken ut­sträckning konventionen har getts verkan eller avses att ges verkan i fråga om varje sådan kate­gori av risker.

3.

Varje medlem som inte vid sin ratifikation har åtagit sig de förpliktelser som avses i denna konvention avseende samtliga kategorier av risker skall senare, då den finner att förhållandena så medger, meddela intemationeUa arbetsbyråns ge­neraldirektör att den åtar sig de förpliktelser som avses i konventionen såvitt gäller en eller flera av de kategorier som tidigare uteslutits.

Article 3

For the purpose of this Convention (a) the term "air pollution"  covers aU air contaminated by substances, whatever their phys-ical state, which are harmful to heallh or olher-

Artikel 3

I denna konvention

(a) avses med uttrycket "luftföroreningar" all luft som är förorenad av ämnen som är skadliga för hälsan eller på annat sätt fariiga oavsett deras

Prop. 1977/78:134

20

wisc dangerous;

(b)

the term "noise" covers all sound which can result in hearing impairmcnl or be harmful to heallh or otherwise dangerous;

(c)

the term "vibration" covers any vibration which is transmitted lo the human body through solid slructurcs and is harmful to health or other­wise dangerous.

fysiska tillstånd:

(b)

avses med uttrycket "buller" alh ljud som kan föranleda hörselskador eller vara skadligt för hälsan eller pä annat sätt farligt;

(c)

avses med uttrycket "vibration" all vibra­tion som överförs till människokroppen genom fasta föremål och som är skadlig för hälsan eller på annat sätt farlig.

Part 

II. 

General Provisions Artide 4

1.    National laws or regulations shall prescribe

that measures be taken for the prevention and

control of, and protection against, occupational

hazards in the working environment due to air

pollution, noise and vibration.

2.    Provisions conceming the practical imple­

mentation of the measures so prescribed may be

adopted through technical standards, codes of

practice and other appropriate methods.

Del 11. Allmänna föreskrifter Artikel 4

1.     Genom nationella lagar eller andra författ­

ningar skall föreskrivas att åtgärder skall vidtas

till förebyggande och begränsande av samt skydd

mot yrkesrisker i arbetsmiljön som förorsakas av

luftföroreningar, buller och vibration.

2.     Bestämmelser som rör det praktiska ge­

nomförandet av sålunda föreskrivna åtgärder kan

antas genom tekniska normer, råd och anvisning­

ar och andra lämpliga metoder.

Article 5

1.

In giving effect to the provisions of this Convention, the competent authority shall act in consultation with the most representative organi­sations of employers and workers concemed.

2.

Representatives of employers and workers shall be associaled with the elaboration of provi­sions conceming the practical implementation of the measures prescribed in pursuance of Article 4.

3.

Provision shall be made for as close a colla-boration as possible at all levels between employ­ers and workers in the application of the measures prescribed in pursuance of this Convention.

4.

Representatives of the employer and repre­sentatives of the workers of the undertaking shall have the opportunity to accompany inspectors su­pervising the application of the measures pre­scribed in pursuance of this Convention, unless the inspectors consider, in the light of the gene­ral instmctions of the competent authority, that this may be prejudicial to the performance of their duties.

Artikel 5

1.

Vederbörande myndighet skall, då den ge­nomför bestämmelsema i denna konvention, handla i samråd med de mest representativa be­rörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer­na.

2.

Representanter för arbetsgivare och arbets­tagare skall beredas tillfälle att medverka vid utarbetandet av bestämmelser om det praktiska genomförandet av de åtgärder som föreskrivs med tillämpning av artikel 4.

3.

En så nära samverkan som möjligt mellan arbetsgivare och arbetstagare skall anordnas på alla nivåer vid genomförandet av de åtgärder som föreskrivits med tillämpning av denna konven­tion.

4.

Representanter för arbetsgivaren och repre­sentanter för arbetstagama vid företaget skall ha möjlighet att åtfölja inspektörer som övervakar genomförandet av de åtgärder som föreskrivits med tillämpning av denna konvention, såvida inle inspektörerna finner, mot bakgrund av allmänna instmktioner frän vederbörande myndighet, atl detta kan medföra förfång för effektiviteten i de­ras övervakning.

Article 6

1. Employers shall be made responsible for compliance with the prescribed measures.

Artikel 6

1. Arbetsgivarna skall åläggas ansvar för iakt­tagande av föreskrivna åtgärder.

Prop. 1977/78:134

21

2. Whenever two or more employers under­take activities simultaneously at one workplace, they shall have the duly to collaboralc in order lo comply with the prescribed measures, without prejudice to the responsibility of each employer for the health and safety of his employees. In appropriate circumstances, the competent autho­rity shall prescribe general procedures for this col laboration.

2, När tvä eller flera arbetsgivare samtidigt driver verksamhet på en arbetsplats, skall de ha skyldighet att samverka för att iaktta föreskrivna åtgärder, ulan atl detla minskar den enskilde ar­betsgivarens ansvar för hans anställdas hälsa och säkerhet. När det är lämpligt skall vederbörande myndighet meddela allmänna föreskrifter om sättet för denna samverkan.

Article 7

1.    Workers shall be required to comply with

safety procedures relating to the prevention and

control of, and protection against, occupational

hazards due lo air pollution, noise and vibration

in the working environment.

2.    Workers or their representatives shall have

the right to present proposals, to obtain informa­

tion and training and to appeal to appropriate

bodies so as to ensure protection against occupa­

tional hazards due to air pollution, noise and vi­

bration in the working environment.

Artikel 7

1.

Arbetstagama skall åläggas atl iaktta före­skrivna säkerhetsåtgärder till förebyggande och begränsande av saml skydd mot yrkesrisker som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibra­tion i arbetsmiljön.

2.

Arbetstagama eller deras representanter skall ha rätt att lägga fram förslag, att få informa­tion och utbildning och att vädja till högre in­stans för att säkerställa skydd mot yrkesrisker förorsakade av luftföroreningar, buller och vibra­tion i arbetsmiljön.

Part 111. Prevenlive and Protective Measures Article 8

1.    The competent authority shall establish cri­

teria for determining the hazards of exposure lo

air pollution, noise and vibration in the working

environment and, where appropriate, shall spe­

cify exposure limits on the basis of these criteria.

2.

In the elaboration of the criteria and the determination of the exposure limits the compe­tent authority shall take into account the opinion of technically competent persons designated by the mosl representative organisations of employers and workers concemed.

3.

The criteria and exposure limils shall be established, supplemented and revised regularly in the light of curtent national and intemational knowledge and data, taking into account as far as possible any increase in occupational hazards re­sulting from simultaneous exposure to several harmful factors at the workplace.

Del III. Förebyggande åtgärder och skyddsåtgär­der Artikel 8

1.    Vederbörande myndighet skall fastställa

kriterier för bestämmande av riskerna för expo­

nering för luftföroreningar, buller och vibration i

arbetsmiljön och skall då sä är lämpligt ange

gränsvärden för exponering på gmndval av dessa

kriterier.

2.

Vid utarbetandet av kriterier och vid angi­vandet av gränsvärden för exponering skall ve­derbörande myndighet beakta uppfattningen hos tekniskt sakkunniga personer som utsetts av de mest representativa berörda arbetsgivar- och ar­betstagarorganisationerna.

3.

Kriterier och gränsvärden för exponering skall fastställas, kompletteras och regelbundet re­videras mot bakgmnd av nya nationella och inter­nationella kunskaper och data, varvid i möjligaste mån skall tas hänsyn till varje ökning av yrkes­riskerna som orsakas av samtidig exponering för flera skadliga faktorer på arbetsplatsen.

Article 9

As far as possible, the working environment shall be kept free from any hazard due to air pollution, noise or vibration

Artikel 9

Så långt det är möjligt skall arbetsmiljön hällas fri frän varje risk som förorsakas av luftförore­ningar, buller eller vibration

Prop. 1977/78:134

22

(a)

by technical measures applied to new plant or processes in design or installation, or added to existing plant or processes; or, where this is not possible.

(b)

by supplementary organi.sational measures.

(a)

genom tekniska åigärder, som påverkar nya anläggningar eller nya processer när de utformas eller tas i bruk, eller som genomförs vid existe­rande anläggningar eller processer; eller, då detta inle är möjligt,

(b)

genom kompletterande organisatoriska åt­gärder.

Article 10

Where the measures taken in pursuance of Ar­tide 9 do nol bring air pollution, noise and vibra­tion in the working environment within the limits specified in pursuance of Artide 8, the employer shall provide and maintain suitable personal pro­tective equipment. The employer shall not require a worker to work without ihc personal protective equipment provided in pursuance of this Article.

Artikel 10

Då de åtgärder som vidtas med tillämpning av artikel 9 inte förmår hålla luftföroreningar, buller och vibration inom de gränser som angivits i en­lighet med artikel 8, skall arbetsgivaren tillhanda­hälla och underhålla lämplig personlig skyddsut-msming. Arbetsgivaren får inte ålägga en arbets­tagare att arbeta utan den personliga skyddsut­rustning som tUlhandahålls i enlighet med denna artikel.

Article 11

1.

There shall be supervision al suitable inter-vals, on conditions and in circumstances determin­ed by the competent authority, of tiie health of workers exposed or liable to be exposed to occu­pational hazards due lo air pollution, noise or vibration in the working environment. Such su­pervision shall include a pre-assignment medical examination and periodical examinations, as determined by the competent authority.

2.

The supervision provided for in paragraph 1 of this Article shall be free of cost to the worker concemed.

3.

Where continued assignment lo work invol­ving exposure lo air pollution, noise or vibration is found to be medically inadvisable, every effort shall be made, consistent with national practice and conditions, to provide the worker concemed with suitable altemative employment or to main­tain his income through social security measures or otherwise.

4.

In implementing this Convention, the rights of workers under social security or social Insur­ance legislation shall nol be adversely affected.

Artikeln

1.    Hälsotillståndet hos arbetstagare som är el­

ler kan förväntas bli utsatta för yrkesrisker föror­

sakade av luftföroreningar, buller eller vibration i

arbetsmiljön skaU övervakas med lämpliga mel­

lanmm under fömtsättningar och förhållanden

som bestäms av vederbörande myndighet. Denna

övervakning skall, under föratsättningar som be­

stäms av vederbörande myndighet, innefatta dels

en läkarundersökning innan vederbörande hänvi­

sas till arbete, dels periodiska läkarandersökning-

ar.

2.

Den övervakning som avses i mom. 1 av denna artikel skall inte vara förenad med kostna­der för den berörde arbetslagaren.

3.

När fortsatt hänvisning till arbete som medför exponering för luftföroreningar, buller eller vibration befinns inle vara tillrådlig från me­dicinsk synpunkt, skall alla med nationella .sedva­nor och förhållanden förenliga ansträngningar göras för att ge den berörde arbetstagaren lämplig altemativ sysselsättning eller för att upprätthåUa hans inkomst genom sociala trygghetsåtgärder eller på annat sätt.

4.

De åtgärder som vidtas vid tillämpandet av denna konvention får inte inverka ogynnsamt pä arbetstagarens rättigheter enligl lagstiftning om social trygghet eller socialförsäkring.

Article 12

The use of processes, substances, machinery

Artikel 12

Användandet av proces.ser, ämnen, maskiner

Prop. 1977/78:134

23

and equipment, to be specified by the competent authority, which involve exposure of workers to occupational hazards in the working environment due to air pollution, noise or vibration, shall be notified to the competent authority and the com­petent authoriiy, as appropriate, may auihorise Ihe use on prescribed conditions or prohibil il.

och utrustning som har angetts av vederbörande myndighet och som medför att arbetstagare utsätts för yrkesrisker i arbetsmiljön förorsakade av luftföroreningar, buller eller vibration skall an­mälas till denna myndighet. Myndigheten kan, när det är lämpUgt, föreskriva villkor för använ­dandet eller förbjuda det.

Article 13

All persons concemed shall be adequalely and suitably

(a)

informed of potential occupational hazards in the working environment due to air pollution, noise and vibration; and

(b)

instracled in the measures available for the prevention and control of, and protection against, those hazards.

Artikel 13

Alla berörda personer skall på tillfredsställande och lämpligt sätt

(a)

informeras om yrkesrisker som kan uppstå i arbetsmiljön på grand av luftföroreningar, buller och vibration;

(b)

instmeras om de medel som står till buds för förebyggande och begränsande av samt skydd mot dessa risker.

Article 14

Measures taking account of national conditions and resources shall be taken to promote research in the field of prevention and control of hazards in the working environment due to air pollution, noise and vibration.

Artikel 14

Med beaktande av nationella förhållanden och resurser skall åtgärder vidtas för alt främja forsk­ning om förebyggande och begränsande av risker i arbetsmiljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibration.

Part 

IV. 

Measures of Application

Article 15

On conditions and in circumstances determined by the competent authority, the employer shall be required lo appoint a competent person, or use a competent outside service or service common to several undertakings, to deal with matters per-taining lo the prevention and control of air pollu­tion, noise and vibration in the working environ­ment.

Del 

IV. 

Tillämpningsåtgärder Artikel 15

Under fömtsättningar och förhållanden som be­stäms av vederbörande myndighet skall arbetsgi­varen åläggas att utse en sakkunnig person eller anlita ett sakkunnigt utomstående organ eller ett för flera förelag gemensamt sakkunnigt organ för atl handlägga angelägenheter avseende förebyg­gande och begränsande av luftföroreningar, buller och vibration i arbetsmiljön.

Artide 16

Each Member shall

(a)

by laws or regulations or any other melhod consistent with national practice and conditions take such steps, including the provision of appropriate penalties, as may be necessary to give effect to the provisions of this Convention;

(b)

provide appropriate inspection services for the purpose of supervising the application of the provisions of this Convention, or satisfy itself that appropriate inspection is carried out.

Artikel 16

Varje medlem skall

(a)

genom lagstiftning eller på annat sätt som är förenligt med landets sedvanor och förhållanden vidta sådana åtgärder, däri inbegripet införande av lämpliga straffbestämmelser, som kan vara erforderliga för all föreskriftema i denna konven­tion skall efterkommas;

(b)

uppdra åt lämpliga inspektionsorgan att övervaka tiUämpningen av föreskriftema i denna konvention eller förvissa sig om att lämplig in­spektion utförs.

Prop. 1977/78:134

24

Part V. Final Provisions Artide 17

The formål ratifications of this Convention shall be communicated to the Director-General of the International Labour Office for registration.

Del V. Slutbestämmelser Artikd 17

De officiella ratifikationema av denna konven­tion skall sändas till internationella arbetsbyråns generaldirektör för registrering.

Artide 18

1,    This Convention shall be binding only upon

those Members of the Intemational Labour Orga­

nisation whose ratifications have been registered

with the Director-General.

2,

It shall come into force twelve months after the date on which the ratifications of two Mem­bers have been rcgisterid with the Director-Ge­neral ,

3,

Thereafter, this Convention shall come into force for any Member twelve months after the date on which its ratification has been registered.

Artikel 18

1.    Denna konvention är bindande endast för de

medlemmar av intemationella arbetsorganisatio­

nen vilkas ratifikationer har registrerats av gene­

raldirektören.

2.

Den träder i krafl tolv månader efler det att ratifikationer från två medlemmar har registrerats av generaldirektören.

3.

Därefter träder denna konvention i kraft för varje medlem tolv månader efter den dag dä dess ratifikation har registrerats.

Article 19

1.    A Member which has ratified this Conven­

tion may denounce it, in whole or in respect of

one or more of the categories of hazards referred

lo in Article 2 thereof, after the expiration of ten

years from the date on which the Convention first

comes into force, by an act communicated to the

Director-General of the Intemational Labour

Office for registration. Such denunciation shall

not take effect until one year after the date on

which il is registered.

2.    Each Member which has ratified this Con­

vention and which does not, within the year fol­

lowing the expiration of the period of ten years

mentioned in the preceding paragraph, exercise

the right of denunciation provided for in this Ar­

ticle, will be bound for another period of ten years

and, thereafter, may denounce this Convention at

the expiration of each period of ten years under

the terms provided for in this Article.

Artikd 19

1.

Medlem som ratificerar denna konvention kan, sedan tio år förflutit från den tidpunkt då konventionen först trädde i kraft, säga upp den, helt eller beträffande en eller flera av de katego­rier av risker som räknas upp i dess artikel 2, genom en skrivelse som sänds till internationella arbetsbyråns generaldirektör för registrering. Uppsägningen träder inte i kraft förtän ett är efter det atl den har registrerats.

2.

Varje medlem, som ratificerar denna kon­vention och inte inom ett år efter utgången av den tioårsperiod som har nämnts i föregående moment gör brak av den uppsägningsrält som medges i denna artikel, skall vara bunden för en ny period av tio är och kan därefter, pä de i denna artikel föreskrivna villkoren, säga upp konventionen vid utgången av varje tioårsperiod.

Article 20

1.

The Director-General of the Intemational Labour Office shall notify all Members of the Intemational Labour Organisation of the registra­tion ofall ratifications and denunciations commu­nicated to him by the Members of the Organisa­tion.

2.

When notify ing the Members of the Organi­sation of the registration of the second ratification communicated to him, the Director-General shall

Artikel 20

1.    Intemationella arbetsbyråns generaldirektör

skall underrätta samtliga medlemmar av interna­

tionella arbetsorganisationen om registreringen av

alla ratifikationer och uppsägningar som han har

tagit emot från organisationens medlemmar.

2.    När generaldirektören undenättar organisa­

tionens medlemmar om registreringen av den

andra ratifikationen i ordningen som han har tagit

emot skall han fästa medlemmarnas uppmärk-

Prop. 1977/78:134

25

draw the attention of the Members of the Organi­sation to the date upon which the Convention will come into force.

samhet på den dag då konventionen kommer att träda i kraft.

Article 21

The Director-General of the International La­bour Office shall communicate to the Secretary-General of the United Nations for registration in accordance wiih Artide 102 of the Charter of the United Nations full particulars of all ratifications and acts of denunciation registered by him in accordance with the provisions of the preceding Artides.

Artikd 21

Intemationella arbetsbyråns generaldirektör skall, för registrering enligt artikel 102 av Förenta nationernas stadga, lämna Förenta nationemas generalsekreterare fullständiga upplysningar om varje ratifikation och uppsägning som har regi­strerats av honom enligt bestämmelsema i föregå­ende artiklar.

Article 22

At such times as it may consider necessary the Goveming Body of the Intemational Labour Of­fice shall present to the General Conference a re­port on the working of this Convention and shall examine the desirabilily of placing on the agenda of the Conference the question of its revision in whole or in part.

Artikd 22

När helst internationella arbetsbyråns styrelse finner att det behövs, skall den lämna intematio­nella arbetsorganisationens allmänna konferens en redogörelse för denna konventions tillämpning och överväga om det finns skäl att på konferen­sens dagordning föra upp frågan om att revidera konventionen, helt eller delvis.

Artide 23

1.    Should the Conference adopt a new Con­

vention revising this Convenlion in whole or in

part, then, unless the new Convention otherwise

provides

(a)

the ratification by a Member of the new revising Convention shall ipso jure involve the immediate denunciation of this Convention, not­withstanding the provisions of Article 19 above, if and when the new revising Convention shall have come into force;

(b)

as from the date when the new revising Convention comes into force this Convention shall cease to be open lo ratification by the Mem­bers.

2.    This Convention shall in any case remain in

force in ils actual form and content for those

Members which have ratified it but have not rati­

fied the revising Convention.

Artikel 23

1.    Om konferensen antar en ny konvention,

varigenom denna konvention helt eller delvis re­

videras, och den nya konventionen inte föreskri­

ver annat,

(a)

skall, under förutsättning att den nya kon­ventionen har trätt i krafl, en medlems ratifikation av den nya konventionen i sig innefatta omedelbar uppsägning av denna konvention, utan hinder av bestämmelserna i artikel 19;

(b)

skall, frän den dag dä den nya konventio­nen träder i kraft, denna konvention inte längre kunna ratificeras av medlemmama.

2.    Denna konvention skall likväl förbli gällan­

de till form och innehåll för de medlemmar som

har ratificerat den men inte har ratificerat den nya

konvention varigenom denna konvention revide­

ras.

Article 24

The English and French versions of the text of this Convention are equally authoritative.

Artikel 24

De engelska och franska textema till denna konvention är Uka giltiga.

Prop. 1977/78:134

26

Recommendation (No. 156) conceming the protection of workers against occupational ha­zards in the working environment due to air pollution, noise and vibration

The General Conference of the Intemational Labour Organisation,

Having been convened at Geneva by the Go­veming Body of the Intemational Labour Office, and having met in its Sixty-third Session on I June 1977 and

Noting the terms of existing intemational la­bour Conventions and Recommendations which are relevant, and, in particular, the Protection of Workers' Health Recommendation, 1953, the Occupational Health Services Recommendation, 1959, the Radiation Protection Convention and Recommendation, 1960, the Guarding of Ma­chinery Convenlion and Recommendation, 1963, the Employment Injury Benefits Convention, 1964, the Hygiene (Commerce and Offices) Con­vention and Recommendation, 1964, the Benzene Convention and Recommendation, 1971, and the Occupational Cancer Convention and Recom­mendation, 1974, and

Having decided upon the adoption of certain proposals with regard to working environment: atmospheric pollution, noise and vibration, which is the fourth item on the agenda of the session, and

Having determined that these proposals shall take the form of a Recommendation supplemen-ting the Working Environment (Air Pollution, Noise and Vibration) Convention, 1977,

adopts this twentieth day of June of the year one thousand nine hundred and seventy-seven the following Recommendation, which may be cited as the Working Environment (Air Pollution, Noise and Vibration) Recommendation, 1977:

Bilaga 2 Översättning

Rekommendation (nr 156) om skydd för arbets­tagare mot yrkesrisker i arbetsmiljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vib­ration

Intemationella arbetsorganisationens allmänna konferens,

som av styreKsen för intemationella arbetsbyrån sammankallats tiU Geneve och där samlats den 1 juni 1977 lill sitt sextiotredje sammanträde,

som hänvisar till bestämmelserna i relevanta av internationella arbetsorganisationen antagna kon­ventioner och rekommendationer och särskilt till 1953 års rekommendation om skydd för arbetar­nas hälsa, 1959 års rekommendation om företags­hälsovård, 1960 års konvention och rekommen­dation om strålskydd, 1963 års konvention och rekommendation om maskinskydd, 1964 års kon­vention om förmåner vid yrkesskada, 1964 års konvention och rekommendation om hygien (handels- och kontors verksamhet), 1971 års kon­vention och rekommendation om bensen samt 1974 års konvention och rekommendation om yr­kescancer,

som beslutat anta vissa förslag om arbetsmil­jön: luftföroreningar, buller och vibration, en frä­ga som utgör den fjärde punkten pä sammanträ­dets dagordning,

och som beslutat atl dessa förslag skall ta for­men av en rekommendation som kompletterar 1977 ärs konvention om arbetsmiljön (luftförore­ningar, buller och vibration),

antar denna den tjugonde dagen i juni månad år nittonhundrasjuttiosju följande rekommendation, som kan benämnas 1977 års rekommendation om arbetsmiljön (luftföroreningar, buller och vibra­tion):

/. Scope

1.(1) To the greatest extent possible, the pro­visions of the Working Environment (Air Pollu­tion, Noise and Vibration) Convenlion, 1977, and of this Recommendation should be applied to all branches of economic activity.

(2) Measures should be taken to give self-employed persons protection in the working en-

/. Tillämpningsområde

1. (1) Bestämmelsema i 1977 ärs konvention om arbetsmiljön (luftföroreningar, buller och vibration) och i denna rekommendation bör sä vitt möjligt tiUämpas pä alla onuåden av ekonomisk verksamhet.

(2) Åtgärder bör vidtas för att ge egenföreta­gare samma skydd i arbetsmiljön som det som

Prop. 1977/78:134

27

vironment analogous lo that provided for in the Working Environment (Air Pollution, Noise and Vibration) Convention, 1977, and in this Re­commendation.

föreskrivs i 1977 ärs konvention om arbetsmiljön (luftföroreningar, buller och vibration) och i den­na rekommendation.

//. Prevenlive and Protective Measures

2.    (1) The competent authoriiy should pre­

scribe the nature, frequency and other conditions

of monitoring of air pollution, noise and vibration

in the working environment to be carried out on

the employefs responsibility.

(2) Special monitoring in relation lo the expo-sure limits referted to in Article 8 of the Working Environment (Air Pollution, Noise and Vibration) Convention, 1977, should be undertaken in the working environment when machinery or instal­lations are first put into use or significantly raodi-fied, or when new processes are introduced.

3.

It should be the duty of the employer to arrange for equipment used to monitor air pollu­tion, noise and vibration in the working environ­ment to be regularly inspected, maintained and calibrated.

4.

The workers and/or their representatives and the inspection services should be afforded access to the records of the monitoring of the working environment and to the records of in­spection, maintenance and calibration of appara-tus and equipment used therefor.

5.

Substances which are harmful to heallh or otherwise dangerous and which are liable to be arrbome in the working environment should, as far as possible, be replaced by less harmful or harmless substances.

6.

Processes involving air pollution, noise or vibration in the working environment as defined in Article 3 of the Working Environment (Air Pollution, Noise and Vibration) Convention, 1977, should be replaced as far as possible by processes involving less or no air pollution, noise or vibration.

7.

The competent authority should determine the substances of which the manufacture, supply or use in the working environment should be pro-hibiied or made subject to ils specific authorisa-tion, requiring compliance with particular mea­sures of prevention or protection.

8.

(1) In appropriate cases the competent authority should approve standards for the emis­sion levels of machinery and installations as re-gards air pollution, noise and vibration.

//. Förebyggande åtgärder och skyddsåtgärder

2.    

(I) 

Vederbörande myndighet bör föreskriva

arten och frekvensen samt förfarandet i övrigt vid

den kontroll av luftföroreningar, buller och vibra­

tion i arbetsmiljön som skall ulföras på arbetsgi­

varens ansvar.

(2) Särskilda kontroller av de gränsvärden för exponering som avses i artikel 8 i 1977 års kon­vention om arbetsmiljön (luftföroreningar, buller och vibration) bör företas på arbetsplatserna dä maskiner eller installationer första gången las i bmk eller då de undergått väsentliga förändringar eller då nya processer införs.

3.

Arbetsgivaren bör åläggas skyldighet att till­se att den utmstning som används för att övervaka luftföroreningar, buller och vibration i arbetsmil­jön regelbundet inspekteras, underhålls och ka­libreras.

4.

Arbetslagarna och/eller deras representanter och inspektionsorganen bör beredas tiUgång till redogörelsema för övervakningen av arbetsmiljön och till redogörelsema för inspektion, underhåll och kalibrering av de apparater och den utrustning som används för detta ändamål.

5.

Ämnen som är skadliga för hälsan eller pä annal sätt farliga och som kan förmodas före­komma i luften i arbetsmiljön bör i möjligaste mån ersättas med mindre skadliga ämnen eller med oskadliga ämnen.

6.

Processer som medför luftföroreningar, buller eller vibration i arbetsmiljön, sä som de definieras i artikel 3 av 1977 ärs konvention om arbetsmiljön (luftföroreningar, buller och vibra­tion) bör i möjligaste män ersättas med processer som i mindre omfattning eller inte alls medför luftföroreningar, buller eller vibration.

7.

Vederbörande myndighet bör ange de äm­nen vilkas tillverkning, tillhandahållande eller användande i arbetsmiljön skall förbjudas eller skall fömtsatta särskilt tillstånd av myndigheten med krav på vidtagande av särskilda förebyggan­de åtgärder eller skyddsåtgärder.

8.

(1) När så är lämpligt bör gälla att veder­börande myndighet skall godkärma normer för ni­våerna av emissioner från maskiner och installa­tioner såvitt gäller luftföroreningar, buller och vibration.

Prop. 1977/78:134

28

(2)    Those standards should be attained as

appropriate by

(a)

design; or

(b)

built-in devices; or

(c)

technical measures during installation.

(3)    An obligation to ensure compliance with

these standards should be placed on the manu-

facturer or the supplier of the machinery or in­

stallations.

9.     Where necessary, the manufacture, supply

or use of machinery and installations which can­

not, in the light of the most recent technical

knowledge, meet the requirements of Paragraph 8

of this Recommendation should be made subject

to authorisation by the competent authority re­

quiring compliance with other appropriate techni­

cal or administrative protective measures.

10.    The provisions of Paragraphs 8 and 9 of

this Recommendation should not relieve the

employer of his obligations in pursuance of Ar­

ticle 6 of the Working Environment (Air Pollu­

tion, Noise and Vibration) Convention, 1977.

11.    The employer should ensure the regular

inspection and maintenance of machines and in­

stallations, with respect to the emission of harm­

ful substances, dust, noise and vibration.

12.

The competent authoriiy should, when ne­cessary for the protection of the workers' health, establish a procedure for the approval of personal protective equipment.

13.

In pursuance of Article 9, subparagraph (b), of the Working Environment (Air Pollution, Noise and Vibration) Convenlion, 1977, the competent authority should, as appropriate, pro­vide for or promote, in consultation with employ­ers' and workers' organisations, the reduction of exposure through suitable syslems or schedules of work organisation, including the reduction of working time without loss of pay,

14.

In prescribing measures for the prevention and control of air pollution, noise and vibration in the working environment, the competent autho­rity should take into consideration the most recent codes of practice or guides established by the Intemational Labour Office and the conclusions of meetings of experts which may be convened by the Intemational Labour Office, as well as infor­mation from other competent bodies.

15.

In prescribing measures for the prevention and control of air pollution, noise and vibration in the working environment, the competent autho­rity should take account of the relationship be-

(2)   Dessa normer bör, då så är lämpligt, upp­

fyllas genom

(a)

utformningen av maskinema och installa-lionema;

(b)

inbyggda anordningar;

(c)

tekniska åtgärder under installeringen.

(3)   Tillverkare eller leverantör av maskiner

eller installationer bör åläggas skyldighet att tillse

att dessa normer uppfylls.

9.    Då sä erfordras bör tillverkning, tillhanda­

hållande eller användande av maskiner och in­

stallationer som mot bakgmnd av de nyaste tek­

niska kunskapema inte kan uppfylla de krav som

avses i punkt 8 av denna rekommendation under­

kastas tillständstväng av vederbörande myndighet

med krav pä vidtagande av andra lämpliga teknis­

ka eller administrativa skyddsåtgärder.

10.   Föreskriftema i punkterna 8 och 9 av den­

na rekommendation bör inte befria arbetsgivaren

frän hans förpliktelser i enlighet med artikel 6 av

1977 ärs konvention om arbetsmiljön (luftförore­

ningar, buller och vibration).

11.   Arbetsgivaren bör säkerställa regelbunden

inspektion och regelbundet underhäll av maskiner

och installationer med hänsyn till utsläpp av

skadliga ämnen, damm, buller och vibration.

12.

Vederbörande myndighet bör, då så er­fordras för att skydda arbetstagamas hälsa, fast­ställa ett förfarande för godkännande av personlig skyddsutmstning.

13.

I enlighet med artikel 9 (b) av 1977 års konvention om arbetsmiljön (luftföroreningar, buller och vibration) bör vederbörande myndig­het, i samråd med arbetsgivar- och arbetstagaror­ganisationer, beroende på omständigheterna an-lingen föreskriva eller främja en min.skning av exponeringen genom lämpliga system eller planer för arbetets organisation, däri inbegripet förkort­ning av arbetstiden utan förlust av lön.

14.

Vederbörande myndighet bör, då den före­skriver åtgärder för att förebygga och begränsa luftföroreningar, buller och vibration i arbetsmil­jön, beakta de senaste råd och anvisningar som utarbetats av intemationella arbetsbyrån och kon­klusionerna från expertmöten sammankallade av internationella arbetsbyrån, liksom ocksä infor­mation frän andra kompetenta organ.

15.

Vederbörande myndighet bör, då den före­skriver åtgärder för att förebygga och begränsa luftföroreningar, buller och vibration i arbetsmil­jön, beakta sambandet mellan skyddet för arbets-

Prop. 1977/78:134

29

twecn Ihc protection of the working environment and the protection of the general environment.

miljön och skyddet för den allmänna miljön.

///. Supervision of the Heallh of Workers

16.    (1) The supervision of the health of work­

ers provided for in Article 11 of the Working

Environment (Air Pollution, Noise and Vibration)

Convention, 1977, should include, as determined

by the competent authoriiy

(a)

a pre-assignment medical examination;

(b)

periodic medical examinations al suitable intervals;

(c)

biological or other tests or invcsligations which may be necessary to control the degrce of exposure and supervise the state of heallh of the worker concemed;

(d)    medical examinations or biological or other

tests or invcsligations after cessation of the

assignment which, when medically indicaled,

should be made available as of right on a regular

basis and över a prolonged period.

(2) The competent authority should require that the results of any such examinations or tests be made available to the worker, and at his re­quest to his personal physician.

17.

The supervision provided for in Paragraph 16 of this Recommendation should normally be carried out in working hours and should be free of cost to the worker.

18.

(1) The competent authority should devel-op a system of records of the medical information obtained in pursuance of Paragraph 16 of this Recommendation and should determine the man­ner in which it is to operate. Provision should be made for the maintenance of such records for an appropriate period of lime to assure their avail-ability, in terms which will permit personal Identi­fication by the competent authority only, for epi-demiological and other research.

(2) To the extent determined by the competent authority, the records should include information on occupational exposure lo air pollution, noise and vibration in the working environment.

19.    Where continued assignment to work in­

volving exposure to air pollution, noise or vibra­

tion is found to be medically inadvisable, every

effort should be made, consistent with national

practice and conditions, to provide the worker

concemed with suitable altemative employment

and to maintain his previous income through so­

cial security measures or otherwise.

///, Övervakning av arbetstagarnas hälsotillstånd

16.   (1) Den övervakning av arbetstagamas

hälsotillstånd som föreskrivs i artikel 11 av 1977

ärs konvention om arbetsmiljön (luftföroreningar,

buller och vibration) bör i de fall som bestäms av

vederbörande myndighet innefatta:

(a)

en läkamndersökning innan vederbörande hänvisas till arbete;

(b)

periodiska läkarundersökningar med lämp­liga mellanrum;

(c)

biologiska eller andra prov eUer undersök­ningar som kan vara erforderliga för att kontrol­lera graden av exponering och övervaka den be­rörde arbetstagarens hälsotillständ;

(d)    läkamndersökningar eller biologiska eller

andra prov eller undersökningar sedan anställ­

ningen upphört, vilka arbetstagama, då så är mo­

tiverat frän medicinsk synpunkt, bör ha rätt att

genomgå regelbundet och under en längre tidspe­

riod.

(2) Vederbörande myndighet bör kräva att re­sultaten av alla sädana undersökningar eller prov skall ställas till förfogande för arbetstagaren och pä dennes begäran för hans personliga läkare.

17.

Den övervakning som avses i punkt 16 av denna rekommendation bör normalt utföras på arbetstid och inte vara förenad med kostnader för arbetstagaren.

18.

(1) Vederbörande myndighet bör utveckla ett system för registrering av de medicinska upp­gifter som erhålls i enlighet med punkt 16 av denna-rekommendation och bestämma på vad sätt del skall fungera. Älgärder bör vidtas för att be­vara dessa uppgifter under en lämplig tidsrymd sä att de kan stå till förfogande för epidemiologisk och annan forskning på sätt som gör det möjligt endast för vederbörande myndighet att identifiera enskilda personer.

(2) Registreringen bör, i den omfattning ve­derbörande myndighet bestämmer, innefatta in­formation om arbetstagarnas exponering för luft­föroreningar, buller och vibration i arbetsmiljön.

19.    När det av medicinska skäl befinns inte

vara tillrådligt att låta en arbetstagare fortsätta

med ett arbete som medför exponering för luftför­

oreningar, buUer eller vibration, bör alla med

nationell sedvänja och förhållanden förenliga

åtgärder vidtas för att överföra honom till annan

Prop. 1977/78:134

30

20. In implementing this Recommendation, the rights of workers under social security or social insurancc legislation should not be adver­sely affected.

lämplig sysselsättning och för att upprätthålla hans tidigare inkomst genom sociala trygghets-anordningar eller på annat sätt.

20. De åtgärder som vidtas ined tillämpning av denna rekommendation bör inte ogynnsamt på­verka arbetstagamas rättigheter enligl lagstiftning om social trygghet eller socialförsäkring.

IV.

Training, Information and Research

21.   (1) The competent authoriiy should take

measures to promote the training and information

of all persons concemed with respect to the pre­

vention and control of, and protection against,

existing and potential occupational hazards in the

working environment due to air pollution, noise

and vibration.

(2)

Representatives of the workers of the un­dertaking should be informed and consulted in advance by the employer on projects, measures and decisions which are liable to have harmful consequences on the health of workers, in con-nection with air pollution, noise and vibration in the working environment.

(3)

Before being assigned to work liable to involve exposure to hazards of air pollution, noise or vibration, workers should be informed by the employer of the hazards, of safety and health measures, and of possibilities of having recourse lo medical services.

22.   (1) The competent authority, in close co­

operalion with employers' and workers' organi­

sations, should promote, assist and stiraulate re­

search in the field of prevention and control of

hazards in the working environment due to air

pollution, noise and vibration, with the assis­

tance, as appropriate, of intemational and natio­

nal organisations.

(2) All concemed should be informed of the objectives and results of such research.

23.   Employers' and workers' organisations

should take positive action to carry out program­

mes of training and information with respect to

the prevention and control of, and protection

against, existing and potential occupational

hazards in the working environment due to air

pollution, noise and vibration.

24.    Workers' representatives within under­

takings should have the facilities and necessary

time, without loss of pay, to play an active role in

respect of the prevention and control of, and the

protection against, occupational hazards in the

working environment due to air pollution, noise

IV. 

Utbildning, information och forskning

21. (1) Vederbörande myndighet bör vidta åtgärder för att främja utbildning av och informa­tion ål alla berörda försöner om förebyggande och begränsande av samt skydd mot existerande och potentiella yrkesrisker i arbetsmiljön som föror­sakas av luftföroreningar, buller och vibration.

(2)

Representanter för arbetstagama vid före­taget bör i förväg informeras och rådfrågas av ar­betsgivaren om projekt, åigärder och beslul som kan få skadliga följder för arbetstagamas hälsa i samband med luftföroreningar, buller och vibra­tion i arbetsmiljön.

(3)

Innan arbetstagare hänvisas till arbete som kan medföra exponering för risker för luftförore­ningar, buller och vibration bör de av arbetsgiva­ren informeras om riskema, om säkerhetsätgärder och hälsovårdande åtgärder samt om möjligheter­na alt erhålla läkarvård.

22 (1) Vederbörande myndighet bör, i nära samarbete med arbetsgivar- och arbetstagarorga­nisationer, främja, stödja och stimulera forskning om förebyggande och begränsande av risker i arbetsmiljön som förorsakas av luftföroreningar, buller och vibration, dä så är lämpligt med bistånd av internationella och nationella organisationer.

(2) Alla berörda bör informeras om mälen för och resultaten av denna forskning.

23,

Arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer bör vidta konkreta åtgärder för att genomföra pro­gram för utbildning och information om förebyg­gande och begränsande av och skydd mot existe­rande och potentiella yrkesrisker i arbetsmiljön förorsakade av luftföroreningar, buller och vibra­tion,

24,

Arbetstagarnas representanter i företagen bör beredas tillfälle och ha tillräcklig tid aU utan föriust av lönen spela en aktiv roll i fråga om förebyggande och begränsande av och skydd mot yrkesrisker i arbetsmiljön förorsakade av luftför­oreningar, buller och vibration. För detta ända­mål bör de ha rätt att anlita hjälp av erkända experter som de själva utsett.

25,

Erforderliga åtgärder bör vidtas för att sä-

Prop. 1977/78:134

31

and vibration. For this purpose, they should have the right to seek assistance from recognised ex­perts of their choice.

25. Such measures as are necessary should be laken to secure that, in connection with the use at a workplace of a substance liable to be harmful to health or otherwise dangerous, adequate informa­tion is available on

(a)

the results of any relevant tests relating to Ihc substance; and

(b)

the conditions required to ensure that, when properly used, it is without danger to the health of workers.

kerställa att, i samband med användandet på en arbetsplats av ett ämne som kan vara skadligt för hälsan eller på annat .sätt farligt, tillräcklig infor­mation är tillgänglig om

(a)

resultaten av alla relevanta prov som avser ämnet;

(b)

de fömtsättningar som fordras för att sä­kerställa att ämnet inte medför någon fara för arbetstagarnas hälsa om del används pä rätt sätt.

V. Measures of Application

26.    Each Member should

(a)

by laws or regulations or any other melhod consistent with national practice and conditions take such steps, including the provision of appropriate penalties, as may be necessary to give effecl to the provisions of this Recommendation;

(b)

provide appropriate inspection services for the purpose of supervising the application of the provisions of this Recommendation, or satisfy itself that appropriate inspection is carried out;

(c)

endeavour to do so as speedily as national conditions permit.

27.

In giving effect to the provisions of this Recommendation the competent authority should act in consultation with the most representative organisations of employers and workers con­cemed, and, as appropriate, manufacturers', suppliers' and importers' organisations.

28.

(1) The provisions of this Recommenda­tion which reläte to the design, manufacture and supply of machinery and equipment to an ap­proved standard should apply forthwith to newly manufactured machinery and equipment.

(2) The competent authority should, as soon as possible, specify time limils appropriate to their nature for the modification of existing machinery and equipment.

V. Tillämpningsåtgärder

26. Varje medlem bör

(a)

genom lagstiftning eller pä annat med na­tionell sedvänja och förhållanden förenligt sätt vidla sådana åtgärder, däri inbegripet införandet av lämpliga straffbestämmelser, som kan vara erforderliga för att föreskrifterna i denna rekom­mendation skall efterkommas;

(b)

uppdra åt lämpliga inspektionsorgan alt övervaka tillämpningen av föreskrifterna i denna rekommendation eller förvissa sig om an lämplig inspektion utförs;

(c)

sträva att göra detta sä skyndsamt som för­hållandena i landet medger.

27.    Vid tillämpandet av föreskriftema i denna

rekommendation bör vederbörande myndighet

handla i samråd med de mest representativa be­

rörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer­

na och dä så är lämpligt med organisationer av

tillverkare, leverantörer och importörer.

28 (1) De föreskrifter i denna rekommendation som av.ser utformning, tillverkning och leverans av maskiner och utmstning enligt en erkänd norm bör omedelbart tillämpas i fräga om nytillverkade maskiner och utmstning.

(2) Vederbörande myndighet bör sä snart som möjligt föreskriva lidsgränser för ändring av exi­sterande maskiner och utrustning, lämpade med hänsyn till maskinemas och utrustningens be­skaffenhet.

Prop. 1977/78:134

32

Convention (No. 149) conceming employment and conditions of work and life of nursing per-sonnel

Bilaga 3 Översättning

Konvention (nr 149) om sjukvårdspersonalens sysselsättning, arbets- och levnadsförhållan­den

The General Conference of the Intemational Labour Organisation,

Having been convened at Geneva by the Goveming Body of the Intemational Labour Office, and having met in ils Sixty-third Session on 1 June 1977, and

Recognising the vital role played by nursing personnel, together with other workers in the field of health, in the protection and improvement of the health and welfare of the population, and

Recognising that the public sector as an em­ployer of nursing personnel should play an active role in the improvement of conditions of employ­ment and work of nursing personnel, and

Noting that the present situation of nursing per­sonnel in many countries, in which there is a shortage of qualified persons and existing staff are nol always utilised to best effecl, is an obstacle to the development of effective health services, and

Recalling that nursing personnel are covered by many intemational labour Conventions and Re­commendations laying down general standards conceming employment and conditions of work, such as instmments on discrimination, on free-dom of association and the right to bargain collec-tively, on voluntary concilialion and arbitration, on hours of work, holidays with pay and paid educational leave, on social security and welfare facilities, and on matemity protection and the protection of workers' health, and

Considering that the special conditions in which nursing is carried out make it desirable to supplement the above-mentioned general stan­dards by standards specific to nursing personnel, designed to enable them to enjoy a status corre­sponding to their role in the field of health and acceptable lo them, and

Noting that the following standards have been framed in co-operation with the World Heallh Organisation and that there will be continuing co-operation with that Organisation in promoting and securing the application of these standards, and

Having decided upon the adoption of certain

Intemationella arbetsorganisationens allmänna konferens,

som av styrelsen för intemationella arbetsbyrån sammankallats till Geneve och där samlats den 1 juni 1977 tiU sitt sexliotredje sammanträde,

som inser den synnerligen vikliga roll som sjukvårdspersonalen, i samverkan med andra ar­betstagare inom hälso- och sjukvården, spelar för skyddet och förbättringen av befolkningens hälsa och välfärd,

som inser alt den offentliga sektorn såsom ar­betsgivare för sjukvårdspersonal bör spela en ak­tiv roll vid förbättringen av sjukvårdspersonalens anställnings- och arbetsvillkor,

som konstaterar atl sjukvårdspersonalens nuva­rande situation i mänga länder, där det råder brist på kvalificerad personal och där den befintliga personalen inte alltid utnyttjas ändamålsenligt, är ett hinder för alt en effektiv hälso- och sjukvård skall utvecklas,

som erinrar om att sjukvårdspersonalen berörs av flera av intemationella arbetsorganisationen antagna konventioner och rekommendationer vil­ka fastställer allmänna normer för sys.selsättning och arbetsförhållanden, exempelvis instrument rörande diskriminering, föreningsfrihet och kol­lektiv förhandlingsrätt, frivillig medling och skiljedom, arbetstidens längd, semester och be­tald studieledighet, social trygghet och välfärds­anordningar, skydd vid havandeskap och barns-börd och skydd för arbetstagamas hälsa,

som finner att de speciella förhållanden under vilka sjukvärdsyrket utövas gör det önskvärt att komplettera de ovan nämnda allmänna normerna med särskilda normer för sjukvårdspersonal, för att tillförsäkra denna personal en status som sva­rar mot dess betydelse inom hälso- och sjukvär­den och som är godtagbar för den,

som konstaterar att följande normer har utar­betats i samverkan med världshälsoorganisationen och atl fortsatt samverkan skall äga mm med denna organisation i syfte att främja och säker­ställa tillämpandet av dessa normer,

som har beslutat anta vissa förslag om sjuk-

Prop. 1977/78:134

33

proposals with regard to employment and condi­tions of work and life of nursing personnel, which is the sixth item on the agenda of the session, and

Having determined that these proposals shall take the form of an intemational Convention,

adopts this twenty-firsl day of June of the year one thousand nine hundred and seventy-seven the following Convention, which may be cited as the Nursing Personnel Convention, 1977:

vårdspersonalens sysselsättning och arbets- och levnadsförhållanden, en fråga som utgör den sjätte punkten pä sammanträdets dagordning,

och som beslutat att dessa förslag skall ta for­men av en internationell konvention,

antar denna den tjugoförsta dagen i juni månad år nittonhundrasjuttiosju följande konvention, som kan benämnas 1977 ärs konvention om sjuk­vårdspersonal:

Artide I

1.

For the purpose of this Convention, the term "nursing personnel" includes all categories of persons providing nursing care and nursing ser­vices,

2.

This Convention applies lo all nursing per­sonnel, wherever they work.

3.

The competent authority may, after consul­tation with the employers' and workers' organi­sations concerned, where such organisations exist, establish special rules conceming nursing personnel who give nursing care and services on a voluntary basis; these rales shall not derogate from the provisions of Article 2, paragraph 2 (a), Article 3, Article 4 and Article 7 of this Conven­lion.

Artikel 1

1.    I denna konvention avses med uttrycket

"sjukvårdspersonal" alla personalkategorier som

ombesörjer sjukvård.

2.

Denna konvention skall tillämpas på all sjukvårdspersonal, oavsett var den arbetar.

3.

Vederbörande myndighet kan, efter samråd med berörda arbetsgivar- och arbetstagarorgani­sationer där sädana organisationer finns, utfärda särskilda bestämmelser om sjukvårdspersonal som ombesörjer sjukvård på frivillig basis; dessa bestämmelser skall inte avvika frän föreskriftema i artikel 2, mom. 2 (a), artikel 3, artikel 4 och artikel 7 i denna konvention.

Article 2

1.    Each Member which ratifies this Conven­

lion shall adopt and apply, in a manner appropri­

ate to national conditions, a policy conceming

nursing services and nursing personnel designed,

within the framework of a general health pro­

gramme, where such a programme exists, and

within the resources available for health care as a

whole, to provide the quantity and quality of

nursing care necessary for attaining the highest

possible level of health for the population.

2.    In particular, it shall take the necessary

measures to provide nursing personnel with

(a)

education and training appropriate to the e.xercise of their funclions; and

(b)

employment and working conditions, in­cluding career prospects and remuneration,

which are likely to attract persons to the profes­sion and retain them in it.

3.

The policy mentioned in paragraph I of this Article shall be formulated in consultation with the employers' and workers' organisations con­cemed, where such organisations exist.

4.

This policy shall bé co-ordinated with poli­cies relating to other aspects of health care and to

Artikd 2

1.

Varje medlem som ratificerar denna kon­vention skall på ett efler landels förhållanden lämpat sätt utforma och tillämpa en politik för sjukvård och sjukvårdspersonal som, inom ramen för ett allmänt program för hälso- och sjukvården, där sådant finns, och med hänsyn till de resurser som står till buds för hälso- och sjukvården som helhet, syftar till att kvantitativt och kvalitativt säkerställa den sjukvård som är nödvändig för att befolkningens hälsotillstånd skall uppnå högsta möjliga nivå.

2.

Varje medlem skall särskilt vidta nödvändi­ga åtgärder för att tillförsäkra sjukvårdspersona­len

(a)

utbildning lämpad för utövandet av dess funktioner;

(b)

anställnings- och arbetsvillkor, däri inbe­gripet befordringsmöjligheter och löner, som är ägnade att locka personer till yrket och hålla dem kvar där.

3.    Den politik som avses i mom. 1 av denna

artikel skall utformas i samråd med berörda ar­

betsgivar- och arbetstagarorganisationer, där så­

dana organisationer finns.

.1     Riksdagen 1977 j 78. I ,«;n7/. Nr 134

Prop. 1977/78:134

34

other workers in the field of healtii, in consulta­tion with ihe employers' and workers' organisa­tions concerned.

4. Denna politik skall samordnas med åtgärder som avser andra aspekter av häl.so- och sjukvär­den och andra arbetstagare inom delta område, i samråd med berörda arbetsgivar- och arbetstagar­organisationer.

Article 3

1.     The basic requirements regarding nursing

education and training and the supervision of such

education training shall be laid down by national

laws or regulations or by the competent authority

or competent professional bodies, empowered by

such laws or regulations to do so.

2.     Nursing education and training shall be co-

ordinalcd with the education and Uaining of other

workers in the field of health.

Artikel 3

1.

De gmndläggande kraven beträffande ut­bildning för sjukvärdsyrket och kontrollen över denna utbildning skall fastställas genom nationell lagstiftning eller av vederbörande myndighet eller kompetenta fackorgan som bemyndigats därtUl genom nationell lagsliflning.

2.

Utbildningen för sjukvärdsyrket skall sam­ordnas med utbildningen för andra arbetstagare inom hälso- och sjukvärden.

Artide 4

National laws or regulations shall specify the requirements for the practice of nursing and limit that practice to persons who meet these require­ments.

Artikd 4

Den nationella lagstiftningen skall bestämma villkoren för rätten att utöva sjukvårdsyrket och förbehålla denna rätt åt personer som uppfyller dessa villkor.

Article 5

1.     Measures shall be taken lo promote the par­

ticipation of nursing personnel in the planning of

nursing services and consultation with such per­

sonnel on decisions conceming them, in a manner

appropriate to national conditions.

2.

The determination of conditions of employ­ment and work shall preferably be made by ne-gotiation between employers' and workers' orga­nisations concerned.

3.

The settlement of disputes arising in con­nection with the determination of terms and con­ditions of employment shall be .soughl through negotiations between the parties or, in such a manner as to ensure the confidence of the parties involved, through independent and impartial machinery such as mediation, concilialion and voluntary arbitration.

Artikels

1.     Åtgärder skall vidtas för att främja sjuk­

vårdspersonalens medverkan vid planeringen av

sjukvårdsarbetet och samråd med denna personal

om beslut som berör den, på ett efter landets

förhållanden lämpat sätt.

2.

Anställnings- och arbetsvillkor skall före­trädesvis fastställas genom förhandling mellan berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisatio­ner.

3.

Avgörande av tvister som uppstår i samband med fastställandet av anställningsvillkor skall .sö­kas genom förhandling mellan partema eller pä sätt som garanterar de berörda parternas förtroen­de genom ett oberoende och opartiskt förfa­rande såsom medling, förlikning och frivillig skiljedom.

Artide 6

Nursing personnel shall enjoy conditions at least equivalent lo those of other workers in the country concemed in the following fields:

(a) hours of work, including regulation and compensation of overtime, inconvenient hours and shift work;

Artikel 6

Sjukvårdspersonalen skall åtnjuta förmåner som är minst likvärdiga med dem som gäller för andra arbetstagare i landet inom följande områ­den:

(a) arbetstid, däri inbegripet reglering av och ersättning för övertidsarbete, arbele pä obekväm

Prop. 1977/78:134

35

(b)

weekly rest;

(c)

paid annual holidays;

(d) educational leave;

(ej matemity leave;

(f) sick leave;

(g)        social security.

tid och skiftarbete:

(b)

veckovila;

(c)

betald .semester;

(d) studieledighel:

(c) ledighet vid havandeskap och bamsbörd;

(f) sjukledighet;

(g)     social trygghet.

Artide 7

Each Member shall, if necessary, endeavour to improve existing laws and regulations on occupa­tional heallh and safety by adapting them lo the special nature of nursing work and of the envi­ronment in which il is carried out.

Artikel 7

Varje medlem skall, om sä behövs, sträva all förbättra existerande lagstiftning om arbetarskydd genom atl anpassa den med hänsyn till den sär­skilda karaktären hos sjukvårdsarbetet och den miljö i vilken det utförs.

Article 8

The provisions of this Convention, in so far as they are nol otherwise made effective by means of collectivc agreements, works mles, arbitration awards, court decisions, or in such other manner 'consistent with national practice as may be ap­propriate under national conditions, shall be given effect by national laws or regulations.

Artikel 8

Bestämmelsema i denna konvention skall, i den mån de inle pä annat sätl ges verkan genom kollektivavtal, arbetsplatsrcgler,skiljcdomsutslag, domstolsbeslut eller på annat med landels sed­vanor förenligt sätt som kan vara lämpligt med hänsyn till landets förhållanden, ges verkan ge­nom nationell lagstiftning.

Artide 9

The formål ratifications of this Convenlion shall be communicated to the Director-General of the International Labour Office for registration.

Artikd 9

De officiella ratifikationema av denna konven­tion skall sändas lill internationella arbetsbyråns generaldirektör för registrering.

Artide 10

1.    This Convention shall be binding only upon

those Members of the International Labour

Organisation whose ratifications have been re­

gistered with the Director-General,

2.

It shall come into force twelve months after the dalc on which the ratifications of two Mem­bers have been registered with the Director-Ge­neral,

3.

Thereafter, this Convention shall come into force for any Member twelve months after the date on which its ratification has been registered.

Artikel 10

1.    Denna konvention är bindande endast för de

medlemmar av intemationella arbetsorganisatio­

nen vilkas ratifikationer har registrerats av gene­

raldirektören.

2.

Den träder i krafl tolv månader efter del alt ratifikationer frän tvä medlemmar har registrerats av generaldirektören.

3.

Därefter träder denna konvention i kraft för varje medlem tolv månader efter den dag då dess ratifikation har registrerats.

Artide 11

1. A Member which has ratified this Conven­lion may denounce it after ihe expiration of ten years from the date on which the Convention first comes into force, by an act communicated to the Director-General of the Intemational Labour Office for registration. Such denunciation shall

Artikd 11

1. Medlem som ratificerar denna konvention kan, sedan tio år förflutit från den tidpunkt då konventionen först trädde i krafl, säga upp den genom en skrivelse som sänds till intemationella arbetsbyråns generaldirektör för registrering. Upp­sägningen träder inte i kraft förtän ett år efter

Prop. 1977/78:134

36

not take effecl until one year after the date on which it is registered.

2. Each Member which has ratified this Con­vention and which does not, within the year fol­lowing the expiration of the f)eriod of ten years mentioned in the preceding paragraph, exercise the right of denunciation provided for in this Ar­tide, will be bound for another period of ten years and, thereafter, may denounce this Convention at the expiration of each period of ten years under the terms provided for in this Article.

del att den har registrerats.

2. Varje medlem, som ratificerar denna kon­vention och inte inom ett år efter utgången av den tioårsperiod som har nämnts i föregående moment gör bmk av den uppsägningsrätt som medges i denna artikel, skall vara bunden för en ny period av tio år och kan därefter, pä de i denna artikel föreskrivna villkoren, säga upp konventionen vid utgången av varje tioårsperiod.

Article 12

1.     The Director-General of the Intemational

Labour Office shall notify all Members of ihe

Intemational Labour Organisation of the registra­

tion of all ratifications and denunciations commu­

nicated to him by the Members of the Organisa­

tion.

2.     When notifying the Members of the Organi­

sation of the registration of the second ratification

communicated to him, the Director-General shall

draw the attention of the Members of the Organi­

sation to the date upon which the Convention will

come into force.

Artikd 12

1.

Intemationella arbetsbyråns generaldirektör skall undertälta samtliga medlemmar av interna­tionella arbetsorganisationen om registreringen av aUa ratifikationer och uppsägningar som han har tagit emot från organisationens medlemmar.

2.

När generaldirektören underrättar organisa­tionens medlemmar om registreringen av den andra ratifikationen i ordningen som han har tagit emot skall han fästa medlemmarnas iippmärk-samhet pä den dag då konventionen kommer alt träda i kraft.

Article 13

The Directo.r-General of the International La­bour Office shall communicate to the Secretary-General of the United Nations for registration in accordance with Article 102 of the Charter of the United Nations full particulars of all ratifications and acts of denunciation registered by him in accordance with the provisions of the preceding Artides.

Artikd 13

Internationella arbetsbyråns generaldirektör skall, för registrering enligt artikel 102 av Förenia nationernas stadga, lämna Förenta nationemas generalsekreterare fullständiga upplysningar om varje ratifikation och uppsägning som har regi­strerats av honom enligl bestämmelserna i föregå­ende artiklar.

Article 14

At such times as il may consider necessary the Goveming Body of the Intemational Labour Of­fice shall present to the General Conference a re­port on the working of this Convention and shall examine the desirabilily of placing on the agenda of the Conference the question of its revision in whole or in part.

Artikel 14

Närhelst internationella arbetsbyråns styrelse finner att det behövs, skall den lämna internatio­nella arbetsorganisationens allmänna konferens en redogörelse för denna konventions tillämpning och överväga om det finns skäl att pä konferen­sens dagordning föra upp frågan om alt revidera konventionen, helt eller delvis.

Article 15

1. Should the Conference adopt a new Con­vention revising this Convenlion in whole or in part, then, unless the new Convention otherwise provides

Artikd 15

1. Om konferensen antar en ny konvention, varigenom denna konvention helt eller delvis re­videras, och den nya konventionen inte föreskri­ver annat.

Prop. 1977/78:134

37

(a)

the ratification by a Member of the new revising Convention shall ipso jure involve the immediate denunciation of this Convention, not­withstanding the provisions of Artide 11 above, if and when the new revising Convenlion shall have come into force;

(b)

as from Ihc date when the new revising Convention comes into force this Convention shall cease lo be open to ratification by the Mem­bers.

2. This Convenlion shall in any case remain in force in its actual form and content for those Members which have ratified il but have not rati­fied Ihe revising Convention.

(a)

skall, under förutsättning att den nya kon­ventionen har trätt i kraft, en medlems ratifikation av den nya konventionen i sig innefatta omedelbar uppsägning av denna konvention, ulan hinder av bestämmelserna i artikel 11;

(b)

skall, från den dag då den nya konventio­nen träder i kraft, denna konvention inte längre kunna ratificeras av medlemmama.

2. Denna konvention skall likväl förbli gällan­de till form och innehåll för de medlemmar som har ratificerat den men inte har ratificerat den nya konvention varigenom denna konvention revide­ras.

Artide 16

The English and French versions of the lexl of this Convenlion are equally authoritative.

Artikel 16

De engelska och franska textema till denna konvention är lika giltiga.

Prop. 1977/78:134

38

Recommendation (No. 157) conceming employ­ment and conditions of work and life of nursing personnel

Bilaga 4

Översättning

Rekommendation (nr 157) om sjukvårdsper­sonalens sysselsättning, arbets- och levnads­förhållanden

The General Conference of the Intemational Labour Organisation,

Having been convened at Geneva by the Go­veming Body of the Intemational Labour Office, and having met in its Sixty-third Session on I June 1977, and

Recognising the vital role played by nursing personnel, together with other workers in the field of health, in the protection and improvement of Ihe health and welfare of the population, and

Emphasising the need to expand health services through co-operation between govemments and employers' and workers' organisations concemed in order to ensure the provision of nursing ser­vices appropriate to the needs of the community, and

Recognising that the public sector as an em­ployer of nursing personnel should play a parti­cularly active role in the improvement of condi­tions of employment and work of nursing person­nel, and

Noting that the present situation of nursing per­sonnel in many countries, in which there is a shortage of qualified persons and existing staff are nol always utilised to best effect, is an obstacle to the development of effective health services, and

Recalling that nursing personnel are covered by many intemational labour Conventions and Re­commendations laying down general standards conceming employment and conditions of work, such as instraments on discrimination, on frec-dom of association and the right to bargain col-lectively, on voluntary concilialion and arbitra­tion, on hours of work, holidays with pay and paid educational leave, on social security and welfare facilities, and on matemity protection and the protection of workers' health, and

Considering that the special conditions in which nursing is carried out make it desirable to supplement the above-mentioned general stan­dards by standards specific lo nursing personnel, designed to enable them lo enjoy a status corre­sponding to their role in the field of health and acceptable to them, and

Intemationella arbetsorganisationens allmänna konferens,

som av styrelsen för intemationella arbetsbyrån sammankallats till Geneve och där samlats den 1 juni 1977 till sitt sexliotredje sammanträde,

som inser den synneriigen vikliga roll som sjukvårdspersonalen, i samverkan med andra ar­betstagare inom hälso- och sjukvården, spelar för skyddet och förbättringen av befolkningens hälsa och välfärd,

som framhåller nödvändigheten av att utveckla hälso- och sjukvärden genom samverkan mellan regeringarna och de berörda arbetsgivar- och ar-betstagarorganisationema för att säkerställa till­gängen till sjukvård som tillgodoser samhäUets behov,

som inser att den offentliga sektorn såsom ar­betsgivare för sjukvårdspersonal bör spela en sär­skilt aktiv roll vid förbättringen av sjukvårdsper­sonalens anställnings- och arbetsvillkor,

som konstaterar att sjukvårdspersonalens nu­varande situation i mänga länder, där det råder brist pä kvalificerad personal och där den befintli­ga personalen inte alltid utnyttjas ändamålsenligt, är ett hinder för atl en effektiv hälso- och sjukvård skall utvecklas,

som erinrar om au sjukvårdspersonalen berörs av flera av intemationella arbetsorganisationen antagna konventioner och rekommendationer vil­ka fastställer allmänna normer för sysselsättning och arbetsförhållanden, exempelvis instrument rörande diskriminering, föreningsfrihet och kol­lektiv förhandlingsrätt, frivillig medling och skiljedom, arbetstidens längd, .semester och be­tald studieledighel, social trygghet och välfärds­anordningar, skydd vid havandeskap och bams­börd och skydd för arbetstagamas hälsa,

som finner att de speciella förhållanden under vilka sjukvärdsyrket utövas gör det önskvärt att komplettera de ovan nämnda allmänna normerna med särskilda normer för sjukvårdspersonal, för att tillförsäkra denna personal en status som sva­rar mot dess betydelse inom hälso- och sjukvår­den och som är godtagbar för den.

Prop. 1977/78:134

39

Noting that the following standards have been framed in co-operation with the World Heallh Organisation and ihal there will be continuing co-operation with that Organisation in promoting and securing the application of these standards, and

Having decided upon the adoption of certain proposals with regard to employment and condi­tions of work and life of nursing personnel, which is the sixth item on the agenda of the session, and

Having determined that these proposals shall take the form of a Recommendation,

adopts this twenty-firsl day of June of the year one thousand nine hundred and seventy-seven the following Recommendation, which may be cited as the Nursing Personnel Recommendation, 1977:

som konstaterar att följande normer har utar­betats i samverkan med väridshälsoorganisationen och att fortsatt samverkan skall äga rum med denna organisation i syfte att främja och säker­ställa tillämpandet av dessa normer,

som har beslutat anta vissa förslag om sjuk­vårdspersonalens sysselsättning och arbets- och levnadsförhållanden, en fräga som utgör den sjätte punkten pä sammanträdets dagordning,

och som beslutat att dessa förslag skall la for­men av en rekommendation,

antar denna den tjugoförsta dagen i juni månad är nittonhundrasjuttiosju följande rekommenda­tion, som kan benämnas 1977 års rekommenda­tion om sjukvårdspersonal:

/. Scope

1.

For the purpose of this Recommendation, the term "nursing personnel" includes all cate­gories of persons providing nursing care and nur­sing services.

2.

This Recommendation applies lo all nursing personnel, wherever they work.

3.

The competent authority may, after consul­tation with the employers' and workers' organi­sations concemed, where such organisations exist, establish special mles conceming nursing personnel who give services on a voluntary ba­sis; these mles should not derogate from the pro­visions of Parts II, 111, 

IV 

and 

IX 

of this Re­commendation.

/. Tillämpningsområde

1.    I denna rekommendation avses med ut­

trycket "sjukvårdspersonal" alla personalkate­

gorier som ombesörjer sjukvård.

2.

Denna rekommendation skall tillämpas pä all sjukvärdsjjersonal, oavsett var den arbetar.

3.

Vederbörande myndighet kan, efter sanuåd med berörda arbetsgivar- och arbetstagarorgani­sationer där sädana organisationer finns, utfärda särskilda bestämmelser om sjukvårdspersonal .som ombesörjer sjukvård pä frivillig basis; dessa be­stämmelser bör inte avvika från föreskriftema i delama II, 111, 

IV 

och 

IX 

i denna rekommen­dation.

//. Policy conceming Nursing Services and Nur­sing Personnel

4. (1) Each Member should adopt and apply, in a manner appropriate to national conditions, a policy conceming nursing services and nursing personnel designed, within the framework of a general health programme and within the re­sources available for health care as a whole, lo provide the quantity and quality of nursing care necessary for attaining the highest possible level of health for the population.

(2) The said policy should

(a)

be co-ordinated with policies relating to other aspects of health care and to other workers in the field of health, in consultation with representatives of the latter;

(b)

include the adoption of laws or regulations conceming education and training for and the

//. Politik för sjukvård och sjukvårdspersonal

4. (1) Varje medlem bör på ett efter landets förhållanden lämpat sätt utfomia och tillämpa en politik för sjukvård och sjukvårdspersonal som, inom ramen för ett allmänt program för hälso- och sjukvården och för de resurser som står till buds för hälso- och sjukvården som helhet, syftar lill att kvantitativt och kvalitativt säkerställa den sjukvård som är nödvändig för att befolkningens hälsotillstånd skall uppnå högsta möjliga nivä.

(2) Denna politik bör

(a)

samordnas med älgärder som avser andra aspekter av hälso- och sjukvärden och andra ar­betstagare inom detta område, i samråd med re­presentanter för de sistnämnda;

(b)

innefatta lagstiftning om utbildning för och utövande av sjukvårdsyrket och anpassande av denna lagstiftning till utvecklingen i fräga om de

Prop. 1977/78:134

40

practice of the nursing profession and the adapta-lion of such laws or regulations lo developments in ihc qualifications and responsibilities required of nursing personnel to meet all calls for nursing .services;

(c) include measures

(i) to facilitate the effective utilisation of nursing personnel in the country as a whole; and

(ii) lo promote the fullest use of the qualifi­cations of nursing personnel in Ihc various estab-lishmenis, areas and sectors employing them; and

(d)    be formulated in consultation with the

employers' and workers' organisations con­

cemed.

5.   (1) Measures should be taken, in consulta­

tion with the employers' and workers' organisa­

tions concemed, to establish a rational nursing

personnel structure by dassifying nursing person­

nel in a limited number of categories determined

by reference to education and training, level of

funclions and authorisation to practise.

(2) Such a stmclure may include the following categories, in accordance with national practice:

(a)

professional nurses, having the education and training recognised as necessary for a.ssuming highly complex and responsible funclions, and aulhorised to perform them;

(b)

auxiliary nurses, having at least the educa­tion and training recognised as necessary for as-suming less complex funclions, under the super­vision of a professional nurse as appropriate, and authorised lo perform them;

(c)

nursing aides, having prior education and/ or on-the-job training enabling them to perform specified tasks under the supervision of a profes­sional or auxiliary nurse.

6.   (1) The funclions of nursing personnel

should be classified according to the level of

judgemcnl required, the authority to take deci­

sions, the complexity of the relationship with

other functions, the level of technical skill re­

quired, and the level of responsibility for the

nursing services provided.

(2)

The resulting dassification should be used to ensure greater uniformity of employment structure in the various establishmenls, areas and sectors employing nursing personnel.

(3)

Nursing personnel of a given category should not be used as substitutes for nursing per­sonnel of a higher category except in case of spe­cial emergency, on a provisional basis, and on condition that they have adequate training or ex­perience and are given appropriate compensation.

kvalifikationer och det ansvar som krävs av sjuk­vårdspersonalen för alt alla anspråk på sjukvården skall bli tillgodosedda;

(c) innefatta åtgärder för alt

(i) underiätta ett effektivt utnyttjande av sjukvårdspersonalen i landet som helhet;

(ii) främja största möjliga utnyttjande av sjukvårdspersonalen i de olika institutioner, om­råden och sektorer där den sysselsätts;

(d)    utformas i samråd med berörda arbelsgivar-

och arbetstagarorganisationer.

5,(1) Älgärder bör vidtas i samråd med berör­da arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer för att åstadkomma en rationell personalstraktur ge­nom att sjukvårdspersonalen indelas i ett begrän­sat antal kategorier med hänsyn till utbildning, funktioner och behörighet för yrkesutövning.

(2) En sädan struktur kan i överensstämmelse med nationell praxis innefatta följande kategorier:

(a)

sjuksköterskor, som har den utbildning som befinns nödvändig för atl åtaga sig högt komplicerade och ansvarsfulla funktioner och som har befogenhet att utöva dem;

(b)

undersköterskor som åtminstone har den utbildning som befinns nödvändig för att åtaga sig mindre komplicerade funktioner, dä så är lämpligt under ledning av en sjuksköterska, och som har befogenhet att utöva dem;

(c)

sjukvårdsbiträden, som har en föregående utbildning och/eller inskolning pä arbetsplatsen som sätter dem i stånd att utföra bestämda arbets­uppgifter under ledning av sjuksköterska eller un­dersköterska.

6. (1) Sjukvårdspersonalens funktioner bör klassificeras med hänsyn lill det omdöme som fordras, befogenheten att fatta beslul, hur kompli­cerade relationerna lill andra funktioner är, den erforderiiga nivån av tekniskt kunnande och nivån av ansvar för det arbete som utförs.

(2)

Den klassificering som på detta sätt görs bör användas för atl säkerställa störte enhetlighet i bemanningen av de olika institutioner, områden och sektorer där sjukvårdspersonal sysselsätts,

(3)

Sjukvårdspersonal som tillhör en viss kate­gori bör inte användas som ersättare för ,sjuk-vårdspersonal som tillhör en högre kategori utom i särskilda nödsituationer, på provisorisk basis och under föratsättning att den har tillräcklig ut­bildning eller erfarenhet och ges lämplig ersätt­ning.

Prop. 1977/78:134

41

///. Education and Training

7.(1) Measures should be taken to provide the necessary information and guidancc on the nur­sing profession lo persons wishing to take up nursing as a career.

(2)

Where appropriate, basic nursing educa­tion should be conducted in educational institu­tions within the framework of the general educa­tion system of the country al a level similar lo that of comparable professional groups.

(3)

Laws or regulations should prescribe the basic requirements regarding nursing education and training and provide for the supervision of such education and training, or should empower the competent authority or competent professional bodies to do so.

(4)

Nursing education and training should be organised by reference to recognised community needs, taking account of resources available in the country, and should be co-ordinated with the edu­cation and training of other workers in the field of health.

8.   (1) Nursing education and training should

include both theory and practice in conformity

with a programme officially recognised by the

competent authorities.

(2) Practical training should be given in ap­proved prevenlive, curative and rehabilitation ser­vices, under the supervision of qualified nurses.

9.   (1) The duration of basic nursing education

and training should be related to Ihe minimum

educational requirements for entry to training and

to the purposes of Uaining.

(2) There should be two levels of approved basic education and ttaining:

(a)

an advanced level, designed to train pro­fessional nurses having sufficienlly wide and thorough skills lo enable them to provide the mosl complex nursing care and to organise and evalu-ate nursing care, in hospitals and other health-re-lated community services; as far as possible, stu­dents accepted for education and training at this level should have the background of general edu­cation required for entry to universily;

(b)

a less advanced level, designed to train auxiliary nurses able to provide general nursing care which is less complex but which requires technical skills and aplilude for personal relations; students accepted for education and training at this level should have attained as advanced a level as possible of secondary education.

10.    There should be programmes of higher

///. Utbildning

1. (1) Älgärder bör vidtas för att tillhandahålla erforderiig information och rådgivning om sjuk­värdsyrket åt personer som önskar ägna sig ål detta yrke.

(2)

Dä sä är lämpligt bör gmndläggande ut­bildning för sjukvärdsyrket ges vid läroanstalter inom landets allmänna utbildningssystem pä lik­nande nivå som utbildningen för jämförliga yr­kesgrupper.

(3)

Lagstiftningen bör ange de grandläggande kraven för sjukvärdsulbildningen och föreskriva om kontroll över denna utbildning eller ge veder­börande myndighet eller kompetenta fackorgan befogenhet att göra detta.

(4)

Utbildning för sjukvärd.syrkel bör organi­seras med hänsyn till erkända samhälleliga behov och till de resurser som stär till buds i landet och bör samordnas med utbildning av andra arbetsta­gare inom hälso- och sjukvården.

8.    (1) Utbildningen för sjukvårdsyrket bör

vara säväl teoretisk som praktisk i enlighet med

ett av vederbörande myndigheter officiellt erkänt

program.

(2) Den praktiska utbildningen bör ges vid godkända institutioner för förebyggande, kurativ och rehabiliterande behandling under tillsyn av kvalificerade sjuksköterskor.

9.    (1) Längden av den gmndläggande utbild­

ningen för sjukvärdsyrket bör svara mot de mini­

mikrav pä utbildning som gäller för tillträde till

utbildningen och mot utbildningens syften.

(2) Den gmndläggande utbildningen bör ges på två nivåer:

(a) en högre nivå, som avser atl utbilda sjuk­sköterskor med tillräckligt breda och djupa kun­skaper för atl kurma ge den mest komplicerade vård och atl organisera och bedöma denna vård, vid sjukhus och andra samhälleliga institutioner med anknytning till hälso- och sjukvärden; så vitt möjligt bör studerande som tas emot för utbild­ning på denna nivå ha uppnätt den allmänna ut­bildningsnivå som erfordras för inträde vid uni­versitet;

(b) en lägre nivå, .som avser att utbilda under­sköterskor som förmår ge allmän värd som är mindre komplicerad men som kräver tekniska kunskaper och förmåga till personlig kontakt; stu­derande som tas emot för utbildning på denna nivä bör ha nått en så hög nivå som möjligt av sekun­där utbildning.

10.    Program för hög sjukvårdsutbildning bör

Prop. 1977/78:134

42

nursing education to prepare nursing personnel for the highest responsibilities in direct and sup-portive nursing care, in Ihe administration of nur­sing services, in nursing education and in re.scarch and development in the field of nursing.

11.   Nursing aides should be given iheorelical

and practical training appropriate lo their func­

tions.

12.   (1) Continuing education and training both

at the workplace and outside should be an integral

part of the programme referted to in Paragraph 8,

subparagraph 1, of this Recommendation and be

available to all so as to ensure the updating and

upgrading of knowledge and skills and to enable

nursing personnel to acquire and apply new ideas

and techniques in the field of nursing and related

Sciences.

(2)

Continuing nursing education and training should include provision for programmes which would promote and facilitate the advancemenl of nursing aides and auxiliary nurses.

(3)

Such education and training should also in­clude provision for programmes which would fa­cilitate re-cntry into nursing after a period of in-tertuption.

organiseras för att utbilda sjukvårdspersonal för de mest ansvarskrävande uppgifterna inom värd och sjukvårdstjänster, inom administration, inom sjukvärdsulbildning och inom forskning och ut­vecklingsarbete pä sjukvårdens område.

11.   Sjukvårdsbiträden bör ges en teoretisk och

praktisk utbildning som är lämpad med hänsyn lill

deras funktioner.

12.   (1) Äterkommande utbildning säväl på

som utanför arbetsplatsen bör ingå som en inte­

grerande del av det program som avses i punkt 8

(1) i denna rekommendation och stå till buds för

alla, så atl aktualisering och förbättring av kun­

skaper och färdigheter säkerställs och sjukvårds­

personalen får möjlighet att tillgodogöra sig och

tillämpa nya idéer och ny teknik inom sjukvården

och inom därmed sammanhängande vetenskaper.

(2)

1 den återkommande utbildningen bör ingå program som främjar och underlättar avancemang för sjukvårdsbiträden och undersköterskor.

(3)

Den återkommande utbildningen bör även innefatta program som underlättar ålcrinträde i sjukvårdsyrket efter en tids avbrott.

IV.

Practice of the Nursing Profession

13.    The laws or regulations conceming the

practice of the nursing profession should

(a)

specify the requirements for the practice of the nursing profession as professional nurse or as auxiliary nurse and, where the possession of cer­tificates attesting the attainment of the required level of education and training does not automati­cally imply Ihe right lo practise the profession, empower a body including representatives of nur­sing personnel to grant licences;

(b)

limit Ihe practice of the profession to duly authorised persons;

(c)

be reviewed and updated, as necessary, in accordance with curtenl advances and practices in the profession.

14.

The standards conceming nursing practice should be co-ordinated with those conceming the practice of other heallh professions,

15.

(I) 

Nursing personnel should nol be assign­ed to work which goes beyond their qualifica­tions and competence.

(2) Where individuals are not qualified for work on which they are already employed, they should be trained as quickly as possible to obtain the necessary qualifications, and their preparation

IV.

Utövande av sjukvårdsyrket

13.    Lagstiftningen om utövande av sjukvärds­

yrket bör

(a)

bestämma villkoren för rätt att utöva sjuk­vårdsyrket säsom sjuksköterska eller undersköter­ska; i de länder, där innehavet av intyg som be­styrker att erforderiig utbildningsnivå uppnåtts inle automatiskt ger rätt atl utöva yrket, bör rätten atl bevilja tillstånd att utöva yrket handhas av ett organ som innefattar representanter för sjukvårds­personalen;

(b)

förbehålla utövandet av yrket ät vederbör­ligen auktoriserade personer;

(c)

omprövas och revideras, då sä erfordras, med hänsyn lill nya framsteg och praxis inom yrket.

14.    Normerna för utövande av sjukvårdsyrket

bör samordnas med de normer som gäller för

utövandet av andra yrken inom hälso- och sjuk­

vården.

15.     (1) Sjukvårdspersonal bör inte sysselsät­

tas i funktioner som går över dess kvalifikationer

och kompetens.

(2) Dä medlemmar av sjukvårdspersonalen inte är kompetenta för de funktioner som de redan utövar,  bör de snarast möjligt utbildas för all

Prop. 1977/78:134

43

for these qualifications should be facilitated.

16.

Consideration should be given to the mea­sures which may be called for by the problem of civil liabilily of nursing personnel arising from the exercise of their functions.

17.

Any disciplinary rules applicable to nur­sing personnel should be determined with the participation of representatives of nursing person­nel and should guarantee such personnel a fair judgement and adequate appeal procedures, in­cluding Ihc right lo be represented by persons of their choice at all levels of the proceedings, in a manner appropriate to national conditions.

18.

Nursing personnel should be able to claim exemption from performing specific duties, with­out being penalised, where jjerformance would conflict with their religions, moral oreihical con-victions and where they inform their superviser in good time of their objection so as to allow the necessary altemative arrangements lo be made to ensure that essential nursing care of patients is not affected.

erhålla erforderliga kvalifikationer, och deras ut­bildning för dessa kvalifikationer bör underlättas.

16.

Det bör prövas vilka åtgärder som kan be­hövas med hänsyn till sjukvårdspersonalens ci­vilrättsliga ansvar vid utövandet av sina funktio­ner.

17.

Alla discipUnregler som är tillämpliga för sjukvårdspersonalen bör fastställas under med­verkan av representanter för sjukvårdspersonalen och bör tillförsäkra denna personal en rättvis be­dömning och tillfredsställande besvärsförfaran­den, däri inbegripet rätten att pä alla nivåer av proceduren och på ell efler landets förhållanden lämpat sätt representeras av personer som de själva utsett.

18.

Sjukvårdspersonal bör, utan att detta leder till förfång för dem, kunna begära alt befrias från alt utföra vissa bestämda uppgifter som står i konflikt med deras religiösa, moraUska eller etis­ka övertygelse, under fömtsättning att de i god tid underrättar sin överordnade om sin vägran, så att erforderliga altemativa åtgärder kan vidtas för att säkerställa atl en för patienterna nödvändig sjuk­vård inte åsidosätts.

V. Participation

19. (1) Measures should be taken to promote the participation of nursing personnel in the plan­ning and in decisions conceming national health policy in general and conceming their profession in particular at all levels, in a manner appropriate to national conditions.

(2) In particular

(a)

qualified representatives of nursing per­sonnel, or of organisations representing them, should be associaled with the elaboration and application of policies and general principles re­garding the nursing profession, including those regarding education and training and the practice of the profession;

(b)

conditions of employment and work should be determined by negotiation between the em­ployers' and workers' organisations concerned;

(c)

the settiement of disputes arising in con­nection with the determination of terms and con­ditions of employment should be sought through negotiation between the parties or through inde­pendent and impartial machinery, such as media­tion, conciliation and voluntary arbitration, with a view to making it unnecessary for the organisa­tions representing nursing personnel to have re­course to such other steps as are normally open to

V. Medbestämmande

19. (I) Åigärder bör vidtas för att främja sjuk­vårdspersonalens medverkan i planering och be­slut som rör den nationella hälso- och sjukvärds-politiken i allmänhet och deras yrke i synnerhet, på alla nivåer och med metoder som är lämpade med hänsyn till landets förhållanden.

(2) Särskilt bör

(a)

kvalificerade representanter för sjukvärds-personalen eller för organisationer som represen­terar den medverka vid utformningen och till-lämpningen av riktiinjer och allmänna principer som berör sjukvärdsyrket, särskilt för utbildning och utövande av yrket;

(b)

anställnings- och arbetsvillkor fastställas genom förhandlingar mellan berörda arbetsgivar-och arbetstagarorganisationer;

(c)

avgörande av tvister som uppstår i samband med fastställandet av anställnings- och arbetsvill­kor sökas genom förhandling mellan partema el­ler genom ett oberoende och opartiskt förfarande, såsom medling, föriikning och frivillig skiljedom, så att de organisationer som representerar sjuk­vårdspersonalen inle behöver tillgripa åtgärder som normalt står öppna för organisationer av andra arbetstagare i försvaret av deras legitima intressen;

Prop. 1977/78:134

44

organisations of other workers in defence of their Icgilimate interests;

(d) in the employing establishment, nursing personnel or their representatives in the meaning of Article 3 of the Workers' Representatives Con­vention, 1971, should be associaled with deci­sions relating to their professional life, in a man­ner appropriate to the questions at issuc.

20. Representatives of nursing personnel should be assured the protection provided for in Ihe Workers' Representatives Convention and Re­commendation, 1971,

(d) sjukvård.spersonal eller dess representanter, i den mening som framgår av artikel 3 i 1971 ärs konvention om arbetstagarnas representanter, medverka vid beslul som fattas i den institution där personalen är anställd och som berör sjuk­vårdspersonalens arbetsvillkor,pä sätt som är lämp­ligt med hänsyn till de frågor det gäller.

20. Representanter för sjukvårdspersonalen bör vara tillförsäkrade det skydd som avses i 1971 ärs konvention och rekommendation om arbetsta­garnas representanter.

VI.

Career Development

21.   (1) Measures should be taken lo offer nur­

sing personnel reasonable career prospects by

providing for a sufficienlly varied and open range

of possibilities of professional advancemenl, lead-

ership positions in direct and supportive nursing

care, the adminisnafion of nursing services, nur­

sing education, and research and development in

the field of nursing, and ;i grading and a remune­

ration structure recogniiiing the acceptance of

functions involving increased responsibility, and

requiring greater techniciil skill and professional

judgement.

(2) These measures should also give recogni-tion to the importance of functions involving di­rect relations with patients and the public.

22.

Measures should fe taken to give nursing personnel advice and guidance on career pros­pects and, as appropriate, on re-eniry into nursing after a period of inlermption.

23.

In determining ihi level at which nursing personnel re-entering the profession after an in­lermption of its practice should be employed, account should be taken of previous nursing ex­perience and the duration of the interraption.

24.

(1) Nursing personnel wishing to partici­pate in programmes of continuing education and training and capable of doing so should be given the necessary facilities.

(2)

These facilities might consist in the grant of paid or unpaid educational leave, adaptation of hours of work, and payment of study or training costs; wherever possible, nursing personnel should be granted paid educational leave in accordance with the Paid Educational Leave Con­vention, 1974.

(3)

Employers should provide staff and facili­ties for in-service tt-aining of nursing personnel, preferably at the workplace.

VI.

Karriär

21.   (1) Åtgärder bör vidtas för att erbjuda

sjukvårdspersonalen rimliga kartiärmöjligheter

genom att åstadkomma en tillräckligt skiftande

mångfald av möjligheter till befordran i yrket,

tillträde till ledande befattningar inom utövandet

av sjukvård och sjukvårdstjänster, administration,

utbildning samt forskning och utvecklingsarbete

pä sjukvårdens område samt en befordrings- och

lönestruktur som lar hänsyn till funktioner som

innebär ökal ansvar och som kräver störte teknis­

ka kunskaper och säkrare omdöme.

(2) Dessa åtgärder bör även beakta betydelsen av funktioner som medför direkta, kontakter med patienter och allmänhet.

22.   Åtgärder bör vidtas för att ge sjukvårds­

personalen råd och vägledning i fräga om karri­

ärmöjligheter och, dä sä är lämpligt, om åierin-

träde i sjukvårdsyrket efter en tids avbrott.

23.

Vid bestämmandet av den nivä på vilken sjukvårdspersonal skall anställas vid äterinträde i yrket efter en tids avbrott bör hänsyn tas till tidi­gare sjukvärdserfarenhet och till avbrottets varak­tighet.

24.

(1) Sjukvårdspersonal som önskar och förmår delta i program för återkommande utbild­ning bör ges erforderliga förmåner.

(2)

Dessa förmåner kan beslå i beviljandet av betald eller obetald studieledighet, anpassning av arbetstiden och bestridande av kostnadema för utbildning; då så är möjligt bör sjukvårdsperso­nalen beviljas betald ledighet för studier i enlighet med 1974 års konvention om betald studieledig­het.

(3)

Arbetsgivarna bör tillhandahålla personal och anordningar som erfordras för sjukvårdsper­sonalens utbildning under tjänstgöringstid, före­trädesvis på arbetsplatsen.

Prop. 1977/78:134

45

VII. Remuneration

25.    (1) The remuneration of nursing personnel

should be fixed at levels which are commensurate

with their socio-economic needs, qualifications,

responsibilities, duties and experience, which take

account of the constraints and hazards inherent

in the profession, and which are likely to atuacl

persons to the profession and retain them in it.

(2)

Levels of remuneration should bear com-parison with those of other professions requiring similar or equivalent qualifications and carrying similar or equivalent responsibilities.

(3)

Levels of remuneration for nursing person­nel having similar or equivalent duties and work­ing in similar or equivalent conditions should be comparable, whatever the establishmenls, areas or sectors in which they work.

(4)

Remuneration should be adjusted from time to time to take into account variations in the cost of living and rises in the national standard of living.

(5)

The remuneration of nursing personnel should preferably be fixed by collective agree­ment.

26.

Scales of remuneration should take ac­count of the dassification of functions and re­sponsibilities recommended in Paragraphs 5 and 6 and of the principles of career policy set out in Paragraph 21 of this Recommendation.

27.

Nursing personnel who work in particu­larly arduous or unpleasant conditions should re­ceive financial compensation for this.

28.

(1) Remuneration should be payable en-tirely in money,

(2)

Deductions from wages should be per­mitted only under conditions and lo the extent prescribed by national laws or regulations or fixed by collective agreement or arbitration award.

(3)

Nursing personnel should be free to decide whether or not to use the services provided by the employer.

29.    Work dolhing, medical kils, transport fa­

cilities and other supplies required by the employ­

er or necessary for the performance of the work

should be provided by the employer to nursing

personnel and maintained free of chargé.

VII. Löner

25.   (1) Sjukvårdspersonalens löner bör fast­

ställas vid nivåer som svarar mot deras sociala

och ekonomiska behov, kvalifikationer, ansvar,

uppgifter och erfarenhet, som tar hänsyn till de

svårigheter och risker som hör samman med yrket

och som är ägnade att locka personer till yrket och

hälla dem kvar där.

(2)

Lönenivåerna bör vara jämförbara med lönerna för andra yrken som kräver liknande eller likvärdiga kvalifikationer och medför liknande el­ler likvärdigt ansvar.

(3)

Lönenivåema för sjukvårdspersonal som har liknande eller likvärdiga uppgifter och som arbetar under liknande eller likvärdiga förhållan­den bör vara jämförbara, oavsett inom vilka in­stitutioner, områden eller sektorer de arbetar.

(4)

Lönerna bör tid efter annan justeras med hänsyn lill variationer i levnadskostnaderna och höjning av levnadsnivån i landet,

(5)

Sjukvårdspersonalens löner bör företrädes­vis fastställas genom kollektivavtal,

26.

Löneskaloma bör fastställas med hänsyn till den klassificering av funktioner och ansvar som rekommenderas i punkterna 5 och 6 och till de principer för befordringspolitiken som anges i punkt 21 i denna rekommendation.

27.

Sjukvårdspersonal som arbetar under sär­skilt svära eller obehagliga förhållanden bör få ekonomisk kompensation för detta.

28.

(1) Hela lönen bör utbetalas kontant.

(2)

Avdrag från lönen bör tillåtas endasl under de förhållanden och i den omfattning som före­skrivs genom nationell lagstiftning eller fastställs genom kollektivavtal eller skiljedom.

(3)

Sjukvårdspersonalen bör ha frihet att av­göra om den skall utnyttja eller inte utnyttja de tjänster som arbetsgivaren tillhandahåller.

29.   Arbetskläder, sjukvärdsutmstning, trans­

portmedel och andra hjälpmedel som föreskrivs

av arbetsgivaren eller som erfordras för utförande

av arbetet bör av arbetsgivaren kostnadsfritt stäl­

las till sjukvårdspersonalens förfogande och un­

derhållas.

Vill. Working Time and Rest Periods

30. For  the  purposc of this Recommenda-

tion-

(a) the term "normal hours of work" means the number of hours fixed in each country by or in

Vill. Arbetstid och vilotid 30, I denna rekommendation avses med (a) uttrycket   "normal  arbetstid"   det   antal timmar som har fastställts i varje land genom eller pä gmndval av lagstiftning, kollektivavtal eller

Prop. 1977/78:134

46

pursuance of laws or regulations, collective agree­ment or arbitration awards;

(b)

Ihe term "overtime" means hours worked in excess of normal hours of work;

(c)

the term "on-call duty" means periods of time during which nursing personnel are, al the workplace or elsewhere, at the disposal of the employer in order lo respond to possible calls;

(d)    the term "inconvenient hours" means

hours worked on other than the normal working

days and at other than the normal working time of

the country.

31.

The time during which nursing personnel are at the disposal of the employersuch as the time needed to organise their work and the time needed to receive and to transmit inslractions should be counted as working time for nursing personnel, subject to possible special provisions conceming on-call duty.

32.

(1) The normal weekly hours of nursing personnel should not be higher than those set in the country concerned for workers in general.

(2) Where the normal working week of work­ers in general exceeds 40 hours, steps should be taken to bring it down, progressivcly, but as ra­pidly as possible, lo that level for nursing person­nel, without any reduction in salary, in accor­dance with Paragraph 9 of the Reduction of Hours of Work Recommendation, 1962.

33.   (1) Normal daily hours of work should be

continuous and not exceed eighl hours, except

where arrangements are made by laws or regula­

tions, collective agreements, works rales or ar­

bitration awards for flexible hours or a com-

prcssed week; in any case, the normal working

week should remain within the limits referted to

in Paragraph 32, subparagraph (1), of this Re­

commendation.

(2)

The working day, including overtime, should nol exceed 12 hours.

(3)

Temporary exceptions to the provisions of this Paragraph should be aulhorised only in case of special emergency.

34.   (1) There should be meal breaks of reason­

able duration.

(2) There should be rest breaks of reasonable duration included in the normal hours of work.

35.

Nursing pensonnel should have sufficient notice of working schedules lo enable them to organise their personal and family life accord­ingly. Exceptions to these schedules should be authorised only in case of special emergency.

36.

(1) Where nursing personnel are entitied to

skiljedom;

(b)

uttrycket "övertid" arbetade timmar ut­över normal arbetstid;

(c)

uttrycket "beredskapstjänsi" tidsperioder under vilka sjukvårdspersonalen står till arbetsgi­varens förfogande, på eller utanför arbetsplatsen, för att hörsamma eventuella kallelser;

(d)    uttrycket "obekväm arbetstid" arbetad tid

på andra än de normala arbetsdagarna och annat

än landets normala arbetstid.

31.

Som arbetstid bör räknas den lid under vilken sjukvårdspersonalen står till arbetsgivarens förfogande, exempelvis tid som erfordras för att organisera arbetet och för att mottaga och, för­medla instruktioner, med förbehåll för eventuella särskilda bestämmelser om beredskapstjänst.

32.

(1) Den normala veckoarbetstiden för sjukvårdspersonal bör inte vara längre än vad som i landet gäller för arbetstagare i allmänhet.

(2) I de länder där den normala arbetsveckan för arbetstagare i allmänhet överstiger 40 limmar bör åtgärder vidtas för atl successivt men sä snabbt som möjligt reducera den till denna nivä för sjukvårdspersonal, utan någon minskning av lönen,- i enlighet med punkt 9 i 1962 års rekom­mendation om förkortning av arbetstiden.

33.    (1) Den normala arbetstiden per dag bör

vara sammanhängande och inte överstiga åtta

timmar, utom dä genom lagstiftning, kollektiv­

avtal, arbetsplatsreglcr eller skiljedom, föreskrif­

ter ges om flexibel arbetstid eller komprimerad

arbetsvecka; i varje fall bör den normala arbets­

veckan hållas inom de gränser som avses i punkt

32 (1) i denna rekommendation.

(2)

Arbetstiden per dag, inberäknat övertid, bör inte överstiga tolv timmar.

(3)

Tillfälliga undantag frän bestämmelsema i denna punkt bör endast medges i särskilda nödsi­tuationer.

34.    (1) Måltidsraster av rimlig längd bör

anordnas.

(2) I den normala arbetstiden bör ingå vilopau­ser av rimlig längd.

35.

Arbetstidsscheman bör tillkännages för sjukvårdspersonalen i tillräckligt god tid för att den skall kunna organisera sitt privatiiv och sitt familjeliv i enlighet härmed. Undantag frän dessa scheman bör endast medges i särskilda nödsitua­tioner.

36.

(1) I de fall där sjukvårdspersonalen har rätl lill en sammanhängande veckovila som är

Prop. 1977/78:134

47

less than 48 hours of continuous weekly rest, steps should be taken to bring their weekly rest lo that levd.

(2) The weekly rest of nursing personnel should in no case be less than 36 unintermpted hours.

37.   (1) There should be as little recourse to

overtime work, work at inconvenient hours and

on-call duly as possible.

(2)

Overtime and work on public holidays should be compensated in time off and/or remune­ration at a higher rale than the normal salary raic.

(3)

Work al inconvenient hours other than public holidays should be compensated by an ad­dition to salary.

38.   

(I) 

Shift work should be compensated by

an increase in remuneration which should not be

less than that applicable to shift work in other

employment in the country.

(2)

Nursing personnel assigned lo shift work should have a period of continuous rest of at least 12 hours between shifts.

(3)

A single shift of duly divided by a period of unremunerated time (split shift) should be avoided.

39.   (1) Nursing personnel should be entitled

to, and required to take, a paid annual holiday of

al least the same length as other workers in the

country.

(2) Where the length of the paid annual holi­day is less than four weeks for one year of ser­vice, steps should be laken to bring it progressivc­ly, but as rapidly as possible, to that level for nursing personnel.

40.

Nursing personnel who work in parti­cularly arduous or unpleasant conditions should benefit from a reduction of working hours and/or an increase in rest periods, without any decrease in total remuneration.

41.

(1) Nursing personnel absent from work by reason of illness or injury should be entitled, for a period and in a manner determined by laws or regulations or by collective agreements, to

(a)

maintenance of the employment relation­ship and of rights deriving therefrom;

(b)

income security.

(2) The laws or regulations, or collective agree­ments, establishing sick leave entitiement should distinguish between

(a)

cases in which the illness or injury is ser-vice-incurred;

(b)

cases in which the person concemed is not

mindre än 48 timmar bör älgärder vidtas för att Jlöja timantalet till denna nivä.

(2) Sjukvårdspersonalens veckovila bör i intet fall understiga 36 sammanhängande timmar.

37.   (1) Övertidsarbete, arbele pä obekväm ar-

betslid och beredskapstjänst bör tillgripas i så

liten utsträckning som möjligt.

(2)

Övertidsarbete och helgdagsarbete bör kompenseras med ledighet eller med lön översti­gande den normala lönesatsen.

(3)

Arbete på obekväm lid som ej utförs på helgdagar bör kompenseras med lönetillägg.

38.   (1) Skiftarbete bör kompenseras med lö­

netillägg som ej bör understiga de skifllillägg som

ges åt andra arbetstagare i landet.

(2)

Sjukvårdspersonal som arbetar i skift bör ha en sammanhängande viloperiod på minst tolv timmar mellan två skift.

(3)

Ett skift som avbryts av en period av obe­tald tid bör undvikas.

39.   (1) Sjukvårdspersonalen bör ha rätt och

skyldighet att ta betald årlig semester av minst

samma längd som andra arbetstagare i landet.

(2) I de länder där den betalda årliga semestem understiger fyra veckor för ett är bör älgärder vidtas för att successivt, men så snabbt som möj­ligt, höja den till denna nivå för sjukvårdsperso­nal.

40.

Sjukvårdspersonal som arbetar under sär­skilt svära eller obehagliga förhållanden bör åtnjuta kortare arbetstid och/eller längre vilotid ulan minskning av den totala lönen.

41.

(1) Sjukvårdspersonal som är frånvarande från arbetet pä grund av sjukdom eller olycksfall bör för tid och på sätt som bestäms genom lag­stiftning eller kollektivavtal ha rätt till

(a)

bibehållande av anställningsförhållandet och därmed förbundna rättigheter;

(b)

inkomsttrygghet.

2. I lagstiftning eller kollektivavtal som fast­ställer rätt till sjukledighet bör skiljas mellan

(a)

fall då sjukdom eller olycksfall inträtt i samband med arbetet;

(b)

fall dä den berörda personen inle är ur stånd att arbeta men måste vara frånvarande frän arbetet för atl andras hälsa skall skyddas;

(c)

fall av sjukdom eller olycksfall ulan sam­band med arbetet.

Prop. 1977/78:134

48

incapacitated for work but absence from work is necessary lo protect the health of others; (c) ca.ses of illness or injury unrelated to work.

42.    

(I) 

Nursing personnel, without distinciion

between martied and unmartied persons, should

be assured the benefits and protection provided

for in the Matemity Protection Convention (Re­

vised) , 1952, and the Matemity Protection Recom­

mendation, 1952.

(2)

Matemity leave should nol be considered lo be sick leave.

(3)

The measures provided for in the Employ­ment (Women with Family Responsibilities) Re­commendation, 1965, should be applied in re­spect of nursing personnel.

43.    In accordance with Paragraph 19 of this

Recommendation, decisions conceming the orga­

nisation of work, working time and rest periods

should be taken in agreement or in consultation

with freely chosen representatives of the nursing

personnel or with organisations representing

them. They should bear, in particular, on

(a)

the hours to be regarded as inconvenient hours;

(b)

the conditions in which on-call duly will be counted as working time;

(c)

Ihe conditions in which the exceptions pro­vided for in Paragraph 33, subparagraph (3), and in Paragraph 35 of this Recommendation will be authorised;

(d)    the length of the breaks provided for in

Paragraph 34 of this Recommendation and the

manner in which they are to be taken;

(e)    the form and amount of the compensation

provided for in Paragraphs 37 and 38 of this

Recommendation;

(/) working schedules;

(g) the conditions to be considered as particu­larly arduous or unpleasant for the purpose of Paragraphs 27 and 40 of this Recommendation.

42.   (1) Sjukvårdspersonalen bör utan åtskill­

nad mellan gifta och ogifta personer tillförsäkras

de förmåner och det skydd som avses i 1952 års

konvention (reviderad) och 1952 års rekommen­

dation om skydd vid havandeskap och bamsbörd.

(2)

Ledighet vid havandeskap och barnsbörd bör inte betraktas som sjukledighet.

(3)

De åigärder som avses i 1965 års rekom­mendation om sysselsättning för kvinnor med fa­miljeplikter bör genomföras med avseende pä sjukvårdspersonal.

43.    I enlighet med punkt 19 i denna rekom­

mendation bör beslut om arbetets organisation,

arbetstid och viloperioder fattas i samförstånd el­

ler i samråd med fritt valda representanter för

sjukvårdspersonalen eller med organisationer som

representerar den. Särskilt bör fastställas

(a)

de tider som skall betraktas som obekväm arbetstid;

(b)

de förutsättningar under vilka beredskaps­tjänst skall räknas som arbetstid;

(c)

under vilka fömtsättningar de undanlag som avses i punkt 33 (1) och i punkt 35 i denna rekommendation skall medges;

(d)   längden av de raster som avses i punkt 34 i

denna rekommendation och sättet att ta ut dem;

(e)   formen och omfattningen av den kompen­

sation som avses i punklema 37 och 38 i denna

rekommendation;

(f) arbetstidsscheman;

(g)   de förhållanden som skall betraktas som

särskilt svåra eller obehagliga i den mening som

avses i punkterna 27 och 40 i denna rekommen­

dation.

IX.

Occupational Health Protection

44.

Each Member should endeavour lo adapt laws and regulations on occupational health and safety to the special nature of nursing work and of the environment in which it is carried out, and to increase the protection afforded by them.

45.

(1) Nursing personnel should have access to occupational health services operating in ac­cordance with the provisions of the Occupational Health Services Recommendation, 1959.

(2) Where occupational health services have

IX.

Skydd för hälsan

44.

Varje medlem bör sträva att anpassa lag­stiftningen om arbetarskydd till den speciella ka­raktären hos sjukvårdsarbetet och den miljö där del utförs och all öka del skydd som lagstiftningen ger.

45.

(1) Sjukvårdspersonalen bör ha tillgäng till företagshälsovård som fungerar i enlighet med föreskriftema i 1959 ärs rekommendation om fö­retagshälsovård.

(2) I de länder där företagshälsovård ännu inle

Prop. 1977/78:134

49

nol yet been set up for all undertakings, medical care establishmenls employing nursing personnel should be among the undertakings for which, in accordance with Paragraph 4 of that Recommen­dation, such services should be set up in the first instance.

46.   

(I) 

Each Member and the employers' and

workers' organisations concemed should pay

particular attention to the provisions of the Pro­

tection of Workers' Health Recommendation,

1953, and endeavour to ensure ils application lo

nursing personnel.

(2) All appropriate measures should be taken in accordance with Paragraphs 1 lo 7 of that Recommendation to prevent, reduce or eliminate risks to the health or safety of nursing personnel.

47.   (1) Nursing personnel should undergo me­

dical examinations on taking up and terminating

an appointment, and at regular intervals during

their service.

(2)

Nursing personnel regularly assigned to work in circumstances such that a definite risk to their health or to that of others around them cxisls or may be suspccted should undergo regular me­dical examinations at intervals appropriate lo the risk involved.

(3)

Objectivity and confidenlialiiy should be assured in examinations provided for in this Para­graph; the examinations referted to should not be carried out by doctors with whom the persons examined have a close working relationship.

48.   (1) Studies should be undertakenand

kept up to dateto determine special risks to

which nursing personnel may be exposed in the

exercise of their profession so that these risks may

be prevented and, as appropriate, compensated.

(2) For that purpose, cases of occupational ac-cidents and cases of diseases recognised as occu­pational under laws or regulations conceming employment injury benefits, or liable to be occu­pational in origin, should be notified to the com­petent authority, in a manner to be prescribed by national laws or regulations, in accordance with Paragraphs 14 to 17 of the Protection of Work­ers' Health Recommendation, 1953.

49.   (1) All possible steps should be taken lo

ensure that nursing personnel are not exposed to

special risks. Where exposure to special ri.sks is

unavoidable, measures should be taken lo mini-

mise it.

(2) Measures such as the provision and use of protective dothing, immunisation, shorter hours, more frequent rest breaks, temporary removal

har anordnats för alla företag bör vårdinstitutioner som sysselsätter sjukvårdspersonal höra till de företag för vilka sädan vård i första hand bör anordnas i enlighet med punkt 4 i den ovan nämn­da rekommendationen.

46.   (1) Varje medlem och berörda arbetsgivar-

och arbetstagarorganisationer bör särskilt beakta

föreskrifterna i 1953 års rekommendation om

skydd för arbetarnas hälsa och sträva att säker­

ställa dess tillämpning på sjukvårdspersonalen.

(2) Alla lämpliga åtgärder bör vidtas i enlighet med punkterna 17 i den ovan nämnda rekom­mendationen för all förebygga, reducera eller un­danröja risker för sjukvårdspersonalens hälsa eller säkerhet.

47.   (1) Sjukvårdspersonalen bör undergå lä­

karundersökning vid tillträde till och avgång från

anställning och med regelbundna tidsmellanrum

under tjänstgöringstiden.

(2)

Sjukvårdspersonal som regelbundet hänvi­sas till arbete under sådana förhållanden att en bestämd risk för deras egen eller andras hälsa föreligger eller kan befaras bör undergå regel­bundna läkarundersökningar med tidsmellanrum lämpade efter de föreliggande riskema.

(3)

Objektivitet och sekretess bör säkerställas vid de undersökningar som avses i denna punkt; dessa undersökningar bör ej utföras av läkare med vilka de undersökta personema har ett nära sam­arbete.

48.   (1) Undersökningar bör företas och aktua­

liseras för atl fastställa risker som sjukvårdsper­

sonalen kan bli utsatt för under utövandet av sitt

yrke, så att dessa risker kan förebyggas och dä så

är lämpligt kompenseras.

(2) För detta ändamål bör fall av olycksfall i arbete och fall av sjukdomar som betraktas som yrkessjukdomar enligt lagstiftning om förmåner vid yrkesskada eller som kan vara betingade av yrkesutövningen rapporteras till vederbörande myndighet pä sätt som skall föreskrivas genom nationell lagstiftning i enlighet med punkterna 1417 i 1953 ärs rekommendation om skydd för arbetarnas hälsa.

49.   (1) Alla åtgärder som är möjliga bör vidtas

för att säkerställa att sjukvårdspersonalen inte ut­

sätts för särskilda risker. Dä exponering för sär­

skilda risker är oundviklig, bör åtgärder vidtas för

atl nedbringa den lill ett minimum.

(2) Åigärder säsom tillhandahållande och an­vändande av skyddskläder, immunisering, kortare arbetstid, ökat antal raster, tillfälligt avlägsnande från risken eller längre semester bör föreskrivas

4    Riksdagen 19771 78. I saml. Nr 134

Prop. 1977/78:134

50

from the risk or longer annual holidays should be provided for in respect to nursing personnel re­gularly assigned to duties involving special risks so as to reduce their exposure to these risks.

(3) In addition, nursing personnel who are ex­posed lo special risks should receive financial compensation.

50.    Pregnant women and parents of young

children whose normal assignment could be pre­

judicial to their health or that of their child should

be transferred, without loss of entitlements, to

work appropriate to their situation.

51.    The collaboration of nursing personnel and

of organisations representing them should be

sought in ensuring the effective application of

provisions conceming the protection of the health

and safety of nursing personnel.

52.    Appropriate measures should be laken for

the supervision of the application of the laws and

regulations and other provisions conceming the

protection of the health and safety of nursing

personnel.

för sjukvårdspersonal som regelbundet hänvisas till uppgifter, vilka medför särskilda risker, i syfte att minska deras exponering för dessa risker.

(3) Sjukvårdspersonal .som utsätts för särskilda risker bör dessutom erhålla ekonomisk kompen­sation.

50.

Gravida kvinnor och föräldrar med små bam som normalt har arbetsuppgifter vilka med­för risker för deras egen eller deras bams hälsa bör överföras till arbeten som är lämpade för deras situation utan att lida nägoi förfång.

51.

Medverkan av sjukvårdspersonalen och organisationer som representerar den bör efter-suävas för att säkerställa en effektiv tillämpning av föreskrifter om skydd för sjukvårdspersonalens hälsa och säkerhet.

52.

Lämpliga åigärder bör vidtas för kontroll över tillämpningen av lagstiftning och andra före­skrifter om skydd för sjukvårdspersonalens hälsa och säkerhet.

X.

Social Security

53.    (1) Nursing personnel should enjoy social

security protection at least equivalent, as the case

may be, to that of other persons employed in the

public service or sector, employed in the private

sector, or self-employed, in the country con­

cemed; this protection should cover periods of

probation and periods of training of persons regu­

larly employed as nursing personnel.

(2) The social security protection of nursing personnel should take account of the particular nature of their activity.

54.

As far as possible, appropriate anange-ments should be made to ensure continuity in the acquisition of rights and the provision of benefits in case of change of employment and temporary cessation of employment.

55.

(1) Where the social security scheme gives protected persons Ihc free choice of doctor and medical institution, nursing personnel should en­joy the same freedom of choice.

(2) The medical records of nursing personnel should be confideniial.

56.    National laws or regulations should make

possible the compensation, as an occupational

disease, of any illness contracted by nursing per­

sonnel as a result of their work.

X. 

Social trygghet

53.   (1) Sjukvårdspersonalen bör i fråga om

social trygghet åtnjuta ett skydd som allt efter om-

ständighetema är likvärdigt med skyddet för

andra arbetstagare i offentiig tjänst, i den

offentliga sektom eller i den privata sektorn 

eller för självständiga yrkesutövare i landet i frå­

ga. Detta skydd bör även täcka perioder av

provtjänstgöring och utbildningsperioder för per­

soner som regelbundet sysselsätts som sjukvårds­

personal

(2) Den sociala tryggheten för sjukvårdsperso­nal bör utformas med hänsyn lill särdragen i dess verksamhet.

54.

Så vitt möjligt bör lämpliga åtgärder vidtas för att säkerställa kontinuitet i förvärvandet av rättigheter och åtnjutandet av förmåner vid byte av anstäUning eUer vid tillfälligt avbrott i anställ­ningen.

55.

(1) Då det sociala trygghetssystemet ger försäkrade personer fritt val av läkare och sjuk­vårdsanstalt, bör sjukvårdspersonalen åtnjuta sam­ma valfrihet.

(2) Sjukvårdspersonalens sjukjoumaler bör vara konfidentiella.

56.   Den nationella lagstiftningen bör göra det

möjligt att ge samma kompensation som vid yr­

kessjukdom för varje sjukdom som sjukvårdsper­

sonalen ådrar sig genom sitt arbete.

Prop. 1977/78:134

51

XI.

Special Employment Arrangements

57.

With a view to making the most effective use of available nursing personnel and to pre-venling the withdrawal of qualified persons from the profession, measures should be laken lo make possible temporary and part-time employment.

58.

The conditions of employment of tempo­rary and part-time nursing personnel should be equivalent to those of permanent and full-time staff respectivdy, their entitiements being, as ap­propriate, calculated on a pro rata basis.

XI.

Särskilda anställningsformer

57,    För att den tillgängliga sjukvårdspersona­

len skall kunna utnyttjas sä effektivt som möjligt

och för att förebygga att kompetenta personer

lämnar yrket bör åtgärder vidtas för att möjliggöra

tillfällig anställning och deltidsanställning.

58.    Anställningsvillkoren för tillfäUigl anställd

och deltidsanställd sjukvårdspersonal bör vara

likvärdiga med villkoren för fast anställd respek­

tive heltidsanställd personal, och deras rättigheter

bör då sä är lämpligt beräknas på proportionell

basis.

XII. Nursing Students

59.

Nursing students should enjoy the rights and freedoms of students in other disciplines, subject only lo limitations which are essential for their education and training.

60.

(I) 

Practical work of nursing students should be organised and carried out by reference to their training needs; it should in no case be used as a means of meeting normal slaffing require­ments.

(2)

During their practical work, nursing stu­dents should only be assigned tasks which corte-spond to their level of preparation.

(3)

Throughout their education and ti-aining, nursing students should have the same health pro­tection as nursing personnel.

(4)

Nursing students should have appropriate legal protection.

61.   During their education and training, nur­

sing students should receive precise and detailed

information on tiie employment, working condi­

tions and career prospects of nursing personnel,

and on the means available to them to further their

economic, social and professional interesls.

XII. Vårdyrkesstuderande

59.

Vårdyrkesstuderande bör åtnjuta samma rättigheter och friheter som studerande inom andra fackomräden, med förbehåll endast för be­gränsningar som är väsentliga med hänsyn till deras utbildning.

60.

(I) Värdyrkesstuderandes praktiska ut­bildning bör organiseras och utföras med hänsyn till deras utbildningsbehov; den bör inte i något fall användas som ett medel att tillgodose normala personalbehov.

(2)

Under sin praktiska utbildning bör de värd-yrkesstuderande enbart tilldelas uppgifter som sva­rar mot deras utbildningsnivå.

(3)

Under hela sin utbildning bör de vårdyr-kessttiderande ha samma hälsoskydd som sjuk­vårdspersonalen.

(4)

Vårdyrkesstuderande bör ha ett lämpligt rättsskydd.

61.    Under sin utbildning bör de vårdyrkesstu­

derande fä exakta och detaljerade upplysningar

om anställnings- och arbetsviUkor och beford-

ningsmöjligheier för sjukvårdspersonal och om de

möjligheter som står lill buds för dem att främja

sina ekonomiska, sociala och yrkesmässiga in­

tressen.

XIII. International Co-operation

62. In order to promote exchanges of person­nel, ideas and knowledge, and thereby improve nursing care, Members should endeavour, in parti­cular by multilateral or bilateral arrangements, to

(a)

harmonise education and training for the nursing profession without lowering standards;

(b)

lay down the conditions of mutual recogni-tion of qualifications acquired abroad;

(c)

harmonise the requirements for authorisa-

XIII.

InternationeUt samarbete

62. I syfte att främja utbyte av personal, idéer och kunskaper och därigenom förbättra vär­den bör medlemmama sträva, särskilt genom mul­tilaterala eller bilaterala överenskommelser, alt

(a)

harmonisera utbildning för sjukvärdsyrket utan att sänka standardkraven;

(b)

fastställa villkoren för ömsesidigt erkän­nande av kvalifikationer som förvärvats i utlandet;

(c)

harmonisera villkoren for tillstånd att utöva yrket;

Prop. 1977/78:134

52

tion to practice;

(d) organise nursing personnel exchange pro­grammes.

63.    (1) Nursing personnel should be encour-

aged to use the possibilities of education and train­

ing available in their own country.

(2) Where necessary or desirable, they should have the possibility of education and training abroad, as far as possible by way of organised exchange programmes.

64.    (1) Nursing personnel undergoing educa­

tion or training abroad should be able to obtain

appropriate financial aid, on conditions to be de­

termined by multilateral or bilateral agreements or

national laws or regulations.

(2) Such aid may be made dependent on an undertaking to retura to their country within a reasonable time and to work there for a specified minimum period in a job conesponding to the newly acquired qualifications, on terms at least equal to those applicable to other nationals.

65.

Consideration should be given to the pos­sibility of detaching personnel wishing to work or train abroad for a specified period, without break in the employment relationship.

66.

(1) Foreign nursing personnel should have qualifications recognised by the competent au­thority as appropriate for the posts lo be filled and satisfy all other conditions for the practice of the profession in the country of employment; foreign personnel participating in organised exchange programmes may be exempted from the latter requirement.

(2)

The employer should satisfy himself that foreign nursing personnel have adequate language ability for the posts to be filled.

(3)

Foreign nursing personnel with equivalent qualifications should have conditions of employ­ment which are as favourable as those of natio­nal personnel in posts" involving the same duties and responsibilities.

67.    (1) Recmitment of foreign nursing per­

sonnel for employment should be aulhorised

only

(a)

if there is a lack of qualified personnel for the posts to be filled in the countt of employment;

(b)

if there is no shortage of nursing personnel with the qualifications sought in the country of origin.

(2) Recmitment of foreign nursing personnel should be undertaken in conformity with the rele­vant provisions of the Migration for Employment Convention and Recommendation (Revised), 1949.

(d) organisera program för utbyte av sjuk­vårdspersonal.

63.   (1) Sjukvårdspersonalen bör uppmuntras

att utnyttja de möjligheter till utbildning som slår

till buds i deras eget land.

(2) Då så är nödvändigt eller önskvärt bör sjukvårdspersonalen ha möjlighet till utbildning utomlands, sä vitt möjligt genom program för organiserat utbyte.

64.   (1) Sjukvårdspersonal som genomgår ut­

bildning utomlands bör ha möjlighet att få lämplig

ekonomisk hjälp under föratsättningar som be­

stäms genom multilaterala eller bilaterala över­

enskommelser eller genom nationell lagstiftning.

(2) Sådan hjälp kan göras beroende av ett åta­gande alt återvända till hemlandet inom en rimlig tid och att arbeta där under en bestämd minimipe-riod i en befattning som svarar mot de nyförvär-vade kvalifikationerna, under villkor som åtminstone är likvärdiga med dem som gäller för andra medborgare i landet.

65.

Man bör överväga möjligheten att ge tjänstledighet utan brytande av anställningsför-hållandet åt personal som önskar arbeta eller ut­bilda sig i utlandet under en bestämd period.

66.

(1) Utiändsk sjukvårdspersonal bör ha kvalifikationer, erkända av vederbörande myndig­het säsom lämpliga för de befattningar som skall tillsättas, och uppfylla alla andra villkor för ut­övande av yrket i sysselsättningslandet; utländsk personal som deltar i program för organiserat ut­byte kan befrias från det sistnämnda kravet.

(2)

Arbetsgivaren bör förvissa sig om att ut­ländsk sjukvårdspersonal har tillräckliga språk­kunskaper för de befattningar som skall tillsättas.

(3)

Utländsk sjukvårdspersonal med likvärdiga kvalifikationer bör ha anställningsvillkor som är lika gynnsamma som villkoren för inhemsk per­sonal i befatmingar som innebär samma uppgifter och samma ansvar.

67.   (1) Rekrytering av utländsk sjukvårdsper­

sonal för anställning bör endast tillålas

(a)

om det i sysselsättningslandet råder brist pä kvalificerad personal för de befattningar som skall tillsättas;

(b)

om det inte i ursprangslandet råder brist på sjukvårdspersonal som har de sökta kvalifikatio­nerna.

(2) Rekrytering av utländsk sjukvårdspersonal bör äga rum i enlighet med de relevanta bestäm­melsema i 1949 års konvention och rekommen­dation (reviderade) om migrerande arbetare.

Prop. 1977/78:134

53

68.

Nursing personnel employed or in training abroad should be given all necessary facilities when they wish to be repauiated.

69.

As regards social security, Members should, in accordance with national practice

(a)

assure to foreign nursing personnel training or working in the country equality of ueatment with national personnel;

(b)

participate in bilateral or multilateral ar­rangements designed to ensure the maintenance of the acquired rights or rights in course of acquisi­tion of migrant nursing personnel, as well as the provision of benefits abroad.

68.

Sjukvårdspersonal som är sysselsatt eller genomgår utbildning utomlands bör ges alla er­forderliga förmåner när de önskar återvända till hemlandet.

69.

Då det gäller social trygghet bör medlem­mama, i enlighet med nationell praxis,

(a)

tillförsäkra utländsk sjukvårdspersonal som utbildas eller arbetar i landet jämställdhet i fråga om behandling med inhemsk personal;

(b)

medverka i bilaterala eller multilaterala avtal som syftar till alt tillförsäkra migrerande sjukvårdspersonal behällande av rättigheter som förvärvats eller håller på att förvärvas, liksom tillhandahåUande av förmåner i utiandet.

XIV. Methods of Application

70.    This Recommendation may be applied by

national laws or regulations, collective agree­

ments, works rules, arbitration awards or judi-

cial decisions, or in any other manner consistent

with national practice which may be appropriate,

account being taken of conditions in each

country.

71.    In applying the provisions of this Recom­

mendation, Members and the employers' and

workers' organisations concerned should be

guided to the extent possible and desirable by the

suggestions conceming its practical application

set forth in the Annex.

XIV. Tillämpningsmetoder

70.

Denna rekommendation kan tillämpas ge­nom nationell lagstiftning, kollektivavtal, arbets­platsregler, skiljedomsutslag eller domstolsbeslut eller på varje annat sätt som är förenligt med nationell praxis och som kan vara lämpligt med hänsyn tiU förhållandena i varje land.

71.

Vid tillämpandet av föreskriftema i denna rekommendation bör medlemmama och berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, i den mån det är möjligt och önskvärt, vägledas av de förslag beträffande dess praktiska tillämpning som anförs i bilagan.

Annex

Suggestions conceming Practical Application

Policy conceming Nursing Services and Nursing Personnel

1.    Sufficient budgetary provision should be

made to permit the attainment of the objectives of

the national policy conceming nursing services

and nursing personnel.

2.    (1) The programming of nursing services

should be a continuing process al all levels of

general health programming.

(2)    Nursing services should be programmed on

the basis of

(a)

information obtained from studies and re­search which are of a continuing nature and per­mit adequate evaluation of the problems arising and of the needs and available resources;

(b)

technical standards appropriate to changing needs and national and local conditions.

(3)    In particular, measures should be taken

lo

Bilaga

Förslag beträffande praktisk tillämpning

Politik för sjukvård och sjukvårdspersonal

1.    Tillräckliga medel bör anslås för att göra del

möjligt att uppnå målen i den nationella politiken

i fråga om sjukvård och sjukvårdspersonal.

2.    (1) Planeringen av sjukvården bör ske fort­

löpande på alla nivåer av hälso- och sjukvårdspla­

neringen.

(2) Sjukvård bör planeras på basis av

(a)

information som erhåUs genom undersök­ningar och forskning som är av fortlöpande ka­raktär och som gör det möjligt att på ett tillfreds­ställande sätt bedöma de problem som uppstår samt behov och tillgängliga resurser;

(b)

tekniska normer lämpade för föränderliga behov och för nationella och lokala förhållanden.

(3) Särskilt bör åtgärder vidtas för att

(a) fastställa tillfredsställande normer för sjuk­vården;

Prop. 1977/78:134

54

(a)

establish adequate nursing standards;

(b)

specify the nursing functions called for by the recognised needs;

(c)

determine the staffing standards for the adequate composition of nursing teams as regards the number of persons and qualifications required al the various levels and in the various categories;

(d)   determine on that basis the categories,

number and level of personnel required for the

development of nursing services as a whole and

for the effective utilisation of personnel;

(e)   determine, in consultation with the repre­

sentatives of those concemed, the relationship

between nursing personnel and other categories'of

health personnel.

3.

The policy conceming nursing services and nursing personnel should alm at developing four types of functions of nursing personnel: direct and supportive nursing care; the administration of nursing services; nursing education; and research and development in the field of nursing.

4.

Appropriate technical and material re­sources should be provided for the proper exercise of the tasks of nursing personnel.

5.

The dassification of functions recommend­ed in Paragraph 5 of the Recommendation should be based on an analysis of jobs and an evaluation of functions made in consultation with the em­ployers' and workers' organisations concemed.

(b)

närmare ange de sjukvårdsfunklioner som skall fyllas med hänsyn till konstaterade behov;

(c)

bestämma sådana normer för bemanning­en som säkerställer en lämplig sammansättning av vårdlag med hänsyn till det anlal personer och de kvalifikationer som behövs på olika nivåer och i olika kategorier;

(d)   pä gmndval härav bestämma de kategorier,

det antal och den nivå av sjukvårdspersonal som

erfordras för utvecklingen av sjukvården som hel­

het och för ett effektivt utnyttjande av personalen;

(e)   i sanuåd med representanter för den berör­

da personalen bestämma sambandet mellan sjuk­

vårdspersonalen och andra kategorier av hälso-

och sjukvårdspersonal.

3.

Politiken i fråga om sjukvård och sjuk­vårdspersonal bör syfta till att utveckla fyra typer av funktioner för sjukvårdspersonal: vård; admi­nistration; utbildning; forskning och utvecklings­arbete inom sjukvårdens område.

4.

Lämpliga tekniska och materiella resurser bör tillhandahållas för ett riktigt utförande av sjukvårdspersonalens arbetsuppgifter.

5.

Den klassificering av funktioner som re­kommenderas i punkt 5 i rekommendationen bör baseras på en analys av vårdarbetet och en värde­ring av funktioner som skett i sanuåd med berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer.

Education and Training

6.    Where the educational possibilities of large

seclions of the population are limited, measures

should be taken within the programmes of nursing

education and training to supplement the general

education of students who have not altained the

level required in accordance with Paragraph 9 of

the Recommendation.

7,    Programmes of nursing education and train­

ing should provide a basis for access to educa­

tion and training for higher responsibilities, create

a desire for self-improvement, and prepare stu­

dents lo apply their knowledge and skills as mem­

bers of the health team.

Utbildning

6.

1 de länder där utbildningsmöjligheterna är begränsade för en stor del av befolkningen bör älgärder vidtas inom ramen för utbildningspro­gram för sjukvårdsyrket i syfte att komplettera den allmänna utbildningen för de studerande som inte har uppnätt den nivä som erfordras i enlighet med punkt 9 i rekommendationen.

7.

Programmen för utbildning för sjukvärdsyr­ket bör lägga gmnd för tillträde till utbildning för mera ansvcuskrävande uppgifter, skapa en önskan att utveckla sin förmåga och förbereda de stude­rande för att tiUämpa sina kunskaper och färdig­heter som medlemmar av arbetslag inom hälso-och sjukvården.

Practice of the Nursing Profession

8. (1) In conditions to be determined, the re-newal of an authorisation lo practise the nursing profession may be required.

(2) Such renewal might be made subject to

Utövande av sjukvårdsyrket

8. (1) Under vissa angivna fömtsättningar kan krav ställas pä fömyelse av tillstånd atl utöva sjukvärdsyrket.

(2) En sådan fömyelse kan förknippas med

Prop. 1977/78:134

55

requirements of continuing education and train­ing, where this is considered necessary to ensure that authorised nursing personnel remain fully qualified.

9.    Re-entry into Ihc profession after an inter­

raption of its practice may be made subject, in

specified circumstances, to verification of qualifi­

cations; in such case, consideration should be

given to facilitaling rc-entry by such methods as

employment alongside another person for a spe­

cified period before verification lakes place.

10.   (1) Any disciplinary mles applicable to

nursing personnel should include

(a)

a definition of breach of professional con­duct taking account of the nature of the profes­sion and of such standards of professional ethics as may be applicable thereto;

(b)

an indication of Ihc sanctions applicable, which should be proportional to the gravity of the fault.

(2) Any disciplinary rules applicable lo nur­sing personnel should be laid down in the frame­work of mles applicable to health personnel as a whole or, where there are no such mles, should take due account of rules applicable to other cate­gories of health personnel.

krav på återkommande utbildning, om detta be­döms nödvändigt för alt säkerställa att auktorise­rad sjukvårdspersonal förblir fullt kompetent.

9.    Äterinträde i yrket efter en tids avbrott i

yrkesutövningen kan under vissa förhållanden

göras beroende av kontroll av kompetensen; i så

fall bör man överväga möjligheten att underlätta

äterinträde genom sådana metoder som arbele till­

sammans med en annan person under en viss

period innan kontrollen äger rum.

10.   (1) Alla disciplinföreskrifter som gäller för

sjukvårdspersonal bör innefatta

(a)

en definition av begreppet försumlighet i yrkesutövning, som tar hänsyn lill yrkets natur och de yrkesetiska normer .som kan vara tillämp­liga för det;

(b)

angivande av tillämpliga påföljder, vilka bör stå i proportion till graden av försumlighet.

(2j Alla disciplinregler som gäller för sjuk­vårdspersonal bör fastställas inom ramen av de föreskrifter som gäller för hälso- och sjukvärds-personalen i dess helhet eller, om sådana före­skrifter saknas, under vederbörligt hänsynstagan­de till regler som gäller för andra kategorier av hälso- och sjukvårdspersonal.

Career Development

11.   Where the possibilities of professional ad­

vancemenl are limited as a result of the manner in

which nursing services in general are conceived,

measures might be taken to facilitate access to

studies leading to qualifications for other health

professions.

12.   (1) Measures should be taken to establish

systems of dassification and of scales of remu­

neration which provide possibilities of professio­

nal advancemenl on the basis of the dassification

of the level of funclions envisaged in Paragraph 6

of the Recommendation.

(2)

These systems should be sufficienlly open to provide an incentive for nursing personnel lo pass from one level to another.

(3)

The promotion of nursing personnel should be based on equitable criteria and take account of experience and demonsirated ability.

13.   Increases in remuneration should be provid­

ed for, at every level, by reference to the devel­

opment of experience and abUily.

14.   (1) Measures should be taken to encourage

nursing personnel to make the greatest possible

u.se of their knowledge and their qualifications in

Karriär

11.   Då möjligheterna till befordran inom yrket

är begränsade på grund av sjukvårdens allmänna

utformning, kan åtgärder vidtas för att underiätta

tillträdet lill studier som gör det möjligt att för­

värva kvalifikationer för andra yrken inom hälso-

och sjukvårdsområdet.

12.   (1) Åtgärder bör vidtas för all åstadkomma

klassificeringssystem och löneskalor som ger

möjligheter till befordran inom yrket pä grundval

av den klassificering av funktionsnivåer som av­

ses i punkt 6 av rekommendationen.

(2)

Dessa system bör vara så öppna att de sportar sjukvårdspersonal att gä frän en nivä tiU en annan.

(3)

Sjukvårdspersonalens befordran bör base­ras på rättvisa bedömningskriterier och ta hänsyn till förvärvad erfarenhet och ådagalagd kunnighet.

13.

På varje funktionsnivå bör möjlighet före­ligga för löneökningar med hänsyn till ökad erfa­renhet och duglighet.

14.

(1) Åtgärder bör vidtas för att uppmuntra sjukvårdspersonalen att i största möjliga omfatt­ning utnyttja sina kunskaper och kvalifikationer i sitt arbete.

Prop. 1977/78:134

56

their work.

(2) The responsibilities effeciively assumed by nursing personnel and the competence shown by them should be continuously reviewed so as to ensure remuneration and possibilities of advance­menl or promotion corresponding thereto.

15. 

(I) 

Periods of paid educational leave should be considered to be periods of work for the purposc of entitiement to social benefits and other rights deriving from the employment relationship.

(2) As far as possible, periods of unpaid edu­cational leave for the purpose of additional edu­cation and training should be taken into consi­deration in the calculation of seniority, particularly as regards remuneration and pension rights.

(2) De uppgifter som sjukvårdspersonalen i realiteten utför och den kompetens den ådagaläg­ger bör fortlöpande bedömas i syfte atl tillförsäkra den däremot svarande lön och möjligheter till befordran.

15. (1) Perioder av betald studieledighet bör jämställas med arbetsperioder vid fastställandet av rätten till sociala förmåner och andra rättighe­ter som grandar sig pä anställningsförhällandel.

(2) Så vilt möjligt bör perioder av obetald stu­dieledighet för kompletterande utbildning beaktas vid beräkning av anciennilet, särskilt då del gäller att bestämma lön och pensionsrättigheter.

Remuneration

16.

Pending the attainment of levels of remu­neration comparable with those of other profes­sions requiring similar or equivalent qualifica­tions and cartying similar or equivalent responsi­bilities, measures should be taken, where neces­sary, to bring remuneration as rapidly as possible to a level which is likely to attract nursing person­nel to the profession and retain them in it,

17.

(I) 

Additions to salary and compensatory payments which are granted on a regular basis should, to an extent commensurate with general practice in the professions referted to in Paragraph 16 of this Annex, be regarded as an integral part of remuneration for the calculation of holiday pay, pensions and other social benefits.

(2) Their amount should be periodically re­viewed in Ihe light of changes in the cost of living.

Lön

16.

I avvaktan pä uppnående av löner jämför­liga med dem som gäller för andra yrken, som kräver liknande eller likvärdiga kvalifikationer och medför liknande eller likvärdigt ansvar, bör åtgärder vidtas då sä är nödvändigt för att så snabbt som möjligt fä lönerna till en nivå som är ägnad att locka sjukvårdspersonal till yrket och hålla den kvar där.

17.

(1) Lönetillägg och ersättningar som ulgår regelmässigt bör, i en omfattning som svarar mot allmän praxis inom de yrken som avses i punkt 16 i denna bilaga, betraktas som en integrerande del av lönen vid beräkning av semesterlön, pensioner och andra sociala förmåner.

(2) Deras storiek bör periodiskt omprövas med hänsyn till levnadskostnademas utveckling.

Working Time and Rest Periods

18, (1) In the organisation of hours of work, every effort should be made, subject to the re­quirements of the service, to allocatc shift work, overtime work and work at inconvenient hours equitably between nursing personnel, and in par-licuhu between permanent and temporary and between full-time and part-time personnel, and to lake account as far as possible of individual pre-ferences and of special considerations regarding such matters as climate, transportation and family responsibilities.

(2) The organisation of hours of work for nur­sing personnel should be based on the need for nursing services rathcr than subordinaled lo the

Arbetstid och viloperioder

18. (1) Vid organiserandet av arbetstiden bör alla ansträngningar göras, med hänsyn till vårdens krav, för att fördela skiftarbete, övertidsarbete och arbete på obekväm tid rättvist mellan med­lemmama av personalen och särskilt mellan fast och tillfälligt anställd personal samt mellan hel­tids- och deltidsanställd personal och att sä vitt möjligt beakta individuella önskemål och spe­ciella omständigheter med avseende pä klimatför­hållanden, transportförhållanden, familjeansvar osv.

(2) Organiserandet av arbetstiden för sjuk­vårdspersonal bör snarare baseras pä behovet av sjukvård än underordnas annan hälso- och sjuk-

Prop. 1977/78:134

57

work partern of other health service personnel.

19.   (1) Appropriate measures to limit the need

for overtime, for work at inconvenient hours and

for on-caU duty should be taken in the organisa­

tion of work, in determining the number and use

of staff and in scheduling hours of work; in parti­

cular, account should be taken of the need for

replacing nursing personnel during absences or

leave authorised by laws or regulations or collec­

tive agreements, so that the personnel who are

present will nol be overburdened.

(2) Overtime should be worked on a voluntary basis, except where it is essential for patient care and sufficient volunteers are not available.

20.

The notice of working schedules provided for in Paragraph 35 of the Recommendation should be given at least two weeks in advance.

21.

Any period of on-call duty during which nursing personnel are required to remain at the workplace or the services of nursing personnel are aclually used should be fully regarded as working lime and remunerated as such.

22.

(1) Nursing personnel should be free to take their meals in places of their choice.

(2) They should be able to take their rest breaks at a place other than their workplace.

23.   The time at which the annual holiday is lo

be taken should be determined on an equitable

basis, due account being taken of family obliga­

tions, individual preferences and the requirements

of the service.

värdspersonals arbetsmönster.

19.   (1) Lämpliga älgärder för att begränsa be­

hovet av övertidsarbete, av arbele pä obekväm tid

och av beredskapstjänst bör vidtas vid organise­

randet av arbetet, vid bestämmandel av perso­

nalstyrkan och personalens utnyttjande och vid

planeringen av arbetstidsscheman; särskilt bör

hänsyn las lill behovet av att ersätta sjukvårdsper­

sonal under frånvaro eller ledighet, som ges i

enlighet med lagstiftning eller kollektivavtal, så

att den personal som är närvarande inte blir över­

belastad.

(2) Övertidsarbete bör utföras pä basis av fri­villighet utom dä det är nödvändigt för vården av patienterna och det inte finns tillräckligt mänga frivilliga.

20.

Det tillkännagivande av arbetstidsscheman som avses i punkt 35 i rekommendationen bör ske minst tvä veckor i förväg.

21.

Varje period av beredskapstjänst, under vilken sjukvårdspersonalen är skyldig att stanna kvar på arbetsplatsen eller sjukvårdspersonalens tjänster i verkligheten tas i anspråk, bör i sin helhet betraktas som arbetstid och avlönas som sådan.

22.

(I) 

Sjukvårdspersonalen bör kunna fritt välja var den önskar inta sina måltider.

(2) Den bör under vilopauserna kunna vistas utanför den plats där arbetet utförs.

23.   Semestrarnas förläggning bör faststäUas på

ett rättvist sätl under vederbörligt hänsynstagande

lill familjeplikter, individuella önskemål och

tjänstgöringens krav.

Occupational Heallh Protection

24.

Nursing personnel in respect of whom spe­cial measures such as those envisaged in Para­graphs 47, subparagraph (2), 49 and 50 of the Recommendation should be taken should include, in particular, personnel regularly exposed to ioni.s-ing radiations or lo anaesthetic substances and personnel in contact with infectious diseases or mental illness.

25.

Nursing personnel regularly exposed to ionising radiations should, in addition, enjoy the protection of the measures provided for in the Ra­diation Protection Convention and Recommenda­tion, 1960.

26.

Work to which pregnant women or mothers of young children should not be assigned should include

(a) as regards women covered by Paragraph 5

Skydd för hälsan

24.

Den sjukvårdspersonal för vilken särskilda åtgärder bör vidtas, sådana som avses i punklema 47 (2), 49 och 50 i rekommendationen, bör sär­skilt innefatta personal som regelmässigt utsätts för joniserande strålning eller för anesletiska äm­nen och personal som stär i kontakt med infek­tionssjukdomar eller med psykiska sjukdomar.

25.

Sjukvårdspersonal som regelmässigt ut­sätts för joniserande strålning bör dessutom åtnjuta skydd genom de åtgärder som avses i 1960 års konvention och rekommendation om strål­skydd.

26.

Arbete till vilket gravida kvinnor eller mödrar med små bam inte bör hänvisas bör inne­fatta

(a) de typer av arbeten som uppräknas i punkt 5 i 1952 års rekommendation om skydd vid ha-

Prop. 1977/78:134

58

of the Matemity  Protection Recommendation, 1952, the types of work enumerated therein;

(b) gencraUy, work involving exposure to ionis­ing radiations or anaesthetic substances or in­volving contact with infectious diseases.

vandeskap och barnsbörd;

(b) arbete i allmänhet som medför exponering för joniserande strålning eller anestetiska ämnen eller som medför kontakt med infektionssjukdo-

Social Security

27.

In order to ensure continuity in the ac­quisition of rights and the provision of benefits, as provided in Paragraph 54 of the Recommen­dation, steps should be laken to co-ordinate such private supplementary schemes as exisl with each other and with slatutory schemes.

28.

In order to ensure that nursing personnel receive tiie compensation for illnesses contracted as a resull of their work, as provided for in Para­graph 56 of the Recommendation, Members should, by laws or regulations

(a) prescribe a list establishing a presuraption of occupational origin in resjject of certain disea­ses when they are contracted by nursing person­nel, and revise the list periodically in the light of scientific and technical developments affecting nursing personnel;

(b) complement that list by a general definition of occupational diseases or by other provision en­abling nursing personnel to establish the occupa­tional origin of di.seases not presumed to be occu­pational by virtue of the list.

Social trygghet

27.

I syfte att säkerställa den kontinuitet i för­värvandet av rättigheter och åtnjutandet av för­måner som avses i punkt 54 i rekommendationen bör åtgärder vidtas för att samordna sådana pri­vata kompletterande system som existerar med varandra och med lagstadgade system.

28.

I syfte att säkerställa att sjukvårdsperso­nalen får den kompensation för sjukdomar som den ådragit sig genom sitt arbete vilken avses i punkt 56 i rekommendationen bör medlemmama genom lagstiftning

(a)

upprätta en förteckning över sjukdomar som antas ha sitt ursprung i yrkesverksamheten när de drabbar sjukvårdspersonalen och periodiskt revidera denna förteckning med hänsyn till veten­skaplig och teknisk utveckling som berör sjuk­vårdspersonalens arbete;

(b)

komplettera denna förteckning med en all­män definition av yrkessjukdomar eller genom bestämmelser som gör det möjligt för sjukvårds-f)ersonalen att påvisa del yrkesbetingade ur-spmnget av sjukdomar som inte fömtsatts vara yrkesbetingade enligt förteckningen.

International Co-operation

29.    The financial aid given to nursing person­

nel undergoing education or training abroad might

include, as appropriate

(a)

payment of n-avel expenses;

(b)

payment of study costs;

(c)

scholarships;

(d)    continuation of full or partial remunera­

tion, in the case of nursing personnel already

employed.

30.    As far as possible, periods of leave or

detachmenl for training or work abroad should be

taken into consideration in the calculation of se­

niority, particularly as regards remuneration and

pension rights.

Internationellt samarbete

29.    Den ekonomiska hjälp som ges ät sjuk­

vårdspersonal som genomgår utbildning i utlandet

kan, då så är lämpligt, innefatta

(a)

bestridande av resekostnader;

(b)

bestridande av utbildningskostnader;

(c)

stipendier;

(d)    helt eller delvis behållen lön för sjukvärds-

personal som redan är anställd.

30.    1 män av möjlighet bör perioder av ledig­

het för utbildning eller arbete i utlandet beaktas

vid beräknande av anciennilet, särskilt då del

gäller lön och pensionsrättigheter.

Prop. 1977/78:134

59

Bilaga 5

Resolutioner

1.     Resolution om stärkande av trepartsstrukturen i lLO:s övervakningsproce­

durer för intemationella normer och i dess tekniska biståndsprogram

2.

Resolution om främjande, skydd och stärkande av mötesfrihet, fackför­eningsfrihet och andra mänskliga rättigheter

3.

Resolution om medgivande för Bolivia atl rösta

4.

Resolution om medgivande för Arabrepubliken Yemen att rösta

5.

Resolution om Dominikanska Republikens obetalda avgifter

6.

Resolution om sammansättningen av lLO:s administrativa domstol

7.

Resolution om ändring av bestämmelserna för lLO:s ijänslepensionsfond och om en extra avgift lill denna fond

8.

Resolution om ändring av artikel 11 i finansreglementet

9.

Resolution om delegering av befogenheter att dra in ordinarie befattningar

10.    Resolution om utseende av ledamöter och suppleanter i ILO:s tjänste­

pensionsorgan

11.    Resolution om anlagande av budget för perioden 197879 och om fördel­

ningen av utgifter mellan medlemsslatema för 197879

12.

Resolution om tillämpningen av vissa intemationella normer på sjukvärds-personal

13.

Resolution om atl på dagordningen för nästa ordinarie konferenssamman­träde föra upp ett ämne med benämningen "Organisationsfrihet och metoder för fastställande av anställningsvillkor i den offentliga sektorn"

14.

Resolution om att pä dagordningen för nästa ordinarie konferenssamman­träde föra upp ett ämne med benämningen "Arbetsmarknadsadministration: roll, uppgifter och organisation"

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1978