Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majrts proposition nr 91 år 1971

Prop. 1971: 91

Nr 91

Kungl. Maj:ts proposition tUl riksdagen angående försäljning av staten tillhörig fast egendom, m. m.; given Stockholms slott den 12 mars 1971.

Kungl. Majit vill härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden, föreslå riksdagen atl bifalla de förslag, om vars avlålande llll riksdagen föredragande departements­chefen hemställt.

GUSTAF ADOLF

G. E.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås deb all de värdegränser höjs som gäller för del allmänna berayndigandet för Kungl. Maj:t atl sälja fast egendora som tillhör staten eller allraänna arvsfonden, deb att riksdagen god­känner vissa ändringar i de riktiinjer som gäller för förfarandet vid för­säljning av sådan egendom.

1    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 91

Prop. 1971: 91

Utdrag av protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 12 mars 1971.

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ASP­LING, SVEN-ERIC[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för finansdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anraäler efter ge­raensara beredning med statsrådets övriga ledaraöler frågor om försälj­ning av staten tUlhörig fast egendom, m. m., och anför.

Gällande regler

Enligt 77 g regeringsformen fordras riksdagens saralycke för försälj­ning eller avhändelse på annat sätt av statens fasta egendora. Sådani saralycke har sedan år 1942 läranats genom generella försäljningsbe-rayndiganden och föreligger sedan år 1967 sora ell berayndigande tills vidare för Kungl. Maj:t att sälja fäst egendom med befogenhet atl överlärana försäljningsrätten till central förvallningsrayndighel. Be­rayndigandet gäller även försäljning av fast egendora sora tillfallit all­raänna arvsfonden. Delegationen avser i detla fall länsstyrelse. För överlåtelse till komraun av raark för samhällsbyggnadsändaraål har sara­tidigt ett speciellt bemyndigande utverkats för Kungl. Maj:t med viss delegationsrätt. Även detta gäller tills vidare (prop. 1967: 99, 100, JoU 1967:23, SU 1967i 100, rskr 1967: 279, 265).

Värdegränser

Enligt del generella bemyndigandet får Kungl. Majit sälja egendom vars taxeringsvärde uppgår till högst 500 000 kr., då egendoraen för­vallas av postverket, televerket, statens järnvägar, statens vägverk, luft­fartsverket, statens vattenfallsverk eller doraänverkel, saml i annat fall lill högst 300 000 kr. Om taxeringsvärde inle är åsätt avser värdegrän­sen i stället det vid särskild uppskattning utrönta saluvärdet. Beträffande fasligheter som förvaltas av domänverket har gränsen höjts fr, o. m. år

Prop. 1971: 91

3

1969 till 2 milj. kr. (prop. 1968: 103, JoU 1968: 32, rskr 1968: 103).

För Kungl. Maj ils befogenhet all delegera försäljningsrätten gäller enligt del generella bemyndigandet, alt resp. värden inte får översliga 300 000 kr., då det gäller de rayndigheter jag nyss har närant, 150 000 kr., då del gäller annan central förvallningsrayndighel, och 100 000 kr., då det gäller länsstyrelse, såvitt angår allraänna arvsfonden tillhörig fast egendora. För doraänverkel är värdegränsen fr. o. m. år 1969 1 railj. kr.

Medgivandena i fråga om försäljning av staten tillhörig fast egendom gäller också beträffande avslående utan ersättning av statlig mark som fordras lill järnväg eller allmän väg. Kungl. Majit får i dessa fall delegera beslutanderätten lill central föivallningsmyndighel när det gäller obebyggt oraråde av högst tio hektars yla eller 25 000 kronors värde.

Enligt det speciella bemyndigande, som avser markförsäljning till komraun för samhällsbyggnadsändamål, gäller ingen övre gräns för Kungl. Maj:ts rätt atl sälja sådan raark. Kungl. Maj:l har befogenhet atl utöver vad som gäller enligt vad jag förut har anfört delegera försäljningsrätten till fortifikationsförvaltningen, domänverket och sta­tens förhandlingsnärand, när raarkens värde inte överstiger 1 railj. kr.

De berayndiganden jag nu har närant gäller även beträffande byle saral upplålelse under åboräll eller tomträtt av fast egendom.

Riktlinjer för förfarandet vid försäljning

Vid försäljningar och andra överlåtelser som sker med stöd av bc-rayndigandena skall rayndigheterna tillärapa de riktlinjer, bl, a. för bestäraraande av pris och övriga villkor saml för handläggningen av ärendena, som riksdagen godkänt och om vilka Kungl. Maj:l meddelat föreskrifter.

Alltjämt gäller i väsentliga delar för del allmänna bemyndigandet de principer beträffande prissättningen som 1942 års riksdag bestämde (prop. 1942: 241, JoU 1942: 55, rskr 1942: 388). Enligt dessa skall tillses att försäljningarna i prishänseende blir så fördelaktiga för staten som möjligt och alt försäljning till underpris inte äger rura. Försälj­ningarna skall alltså ske under full affärsraässighel. Undanlag från denna huvudregel får göras vid avhändelse för särskilda expropriationsända-raål, där ersättningen även helt får slopas, saral för egnaherasändaraål och för komplettering av ofuUsländiga jordbruk. Vidare får under vissa förutsättningar avsleg göras från huvudregeln vid försäljning av fastig-hel för bostadsbyggande (prop. 1946: 198, JoU 1946: 22, rskr 1946i 151) och av krononybyggen i särskilda fall (prop. 1970: 108, SU 1970: 112, rskr 1970: 277). Enligt sistnämnda riksdagsbeslut har Kungl. Maj:l

Prop. 1971: 91

4

även bemyndigats att under vissa förutsättningar till kommun vederlags-fritt överlåta fast egendora, sora koramunen vederlagsfritt överlåtit till staten. I andra fall får statens fasta egendora inle avyttras under salu­värdet. Vid överlåtelse av raark till koraraun för sarahällsbyggnadsända-raål skall priset så långt raöjligl bestäraraas genom förhandlingar mellan den markförvallande myndigheten och koraraunen. Enas inle dessa, kan frågan hänskjutas lill slats-koramunala marknäranden. Vid bestämman­det av pris och övriga villkor skall därvid tillses atl kommun inle åläggs vidare förpliktelser än sådana sora skulle ha kunnat komma i fråga, om raarken i stället förvärvats genora expropriation.

Enligt riktlinjerna för del allraänna berayndigandet beträffande hand­läggningen av försäljningsärendena skall bostadsstyrelsen höras vid för­säljning av raark för bebyggelseändaraål, där det gäller nybyggnad för perraanent bosättning och där del föreslagna priset överstiger 3 000 kr. (prop. 1952: 157, JoU 1952: 16, rskr 1952: 186). Vid överiåtelse av mark lill koraraun för sarahällsbyggnadsändaraål enligt det speciella berayndigandet gäller däreraot atl reraiss liU bostadssiyrelsen i motsva­rande fall inte är obligatorisk. Remissföreskriften avser således nuraera endast försäljning lill enskilda.

Aktualiserade ändringar i riktlinjerna

Staten övertog den 1 januari 1971 (prop. 1970: 106, ILU 1970: 43, rskr 1970: 264) lokalhållningen för de allraänna underrätterna. Därvid övergick lingshusbyggnadsskyldiges samtliga tillgångar, bl. a. deras fasta egendora, i statens ägo ulan vederlag. Lokalhållningsreformen sammanföll i liden med ändringar i domkretsindelningen. Detta med­förde atl vissa tingslag då fick överlärana betydande tillgångar sara­tidigt sora de förlorade doraslolskansli. Bl. a. för exlreraa sådana fall, när förutora tingshus och vad därtill hör ovanligt stora fonder överläranades, och vidare för det fallet, all egendomen t. ex. ell tingshus inte längre behövs för doraslolsbruk och staten inte heller för annat ändaraål har intresse av egendomen, har Kungl. Maj:t be­myndigats all, efler framställning från berörd priraärkoramun, över­låta egendoraen helt eller delvis lill koramunen på fördelaktiga viUkor. Det har förutsatts atl frågorna skall lösas förhandlingsvägen. Detla be­rayndigande lar alltså sikte på endasl de fall där domkretsindelnings-ändring och lokalhållningsreforraen har inträffat saratidigt. Ytterligare ändringar i domkretsindelningen är antingen redan beslutade eller vän­tas bli beslutade inom en relativt snar framtid.

Med anledning av dessa koramande indelningsändringar har inora byggnadsstyrelsen, sora nuraera förvallar förutvarande lingshusbygg­nadsskyldiges fastigheter, aktualiserats frågor om överlåtelse av sådana

Prop. 1971: 91

5

fastigheter. Av en proraeraoria sora upprättats inora styrelsen framgår, atl till lokalhållningsnämnden, som tUlkommit för all handlägga vissa frågor i direkt saraband raed lokalhållningsreforraen, redan inkorarait fraraställningar från koramuner ora all lill förraånligt pris få förvärva vissa lingshusfasligheter sora på grund av fraratida ändring i dorakrets-indelningen inle behövs för doraslolsverksarahet eUer annan statlig verksamhet. Framställningarna har av näranden överläranals lUl bygg­nadsstyrelsen. Styrelsen bedöraer del skäligt all i vissa fall tillmötesgå kommunernas önskemål och anser alt den särbehandling i fråga om försäljning av tingshus sora riksdagen har raedgelt bör få tiUärapas frara till år 1976.

I yttrande över proraeraorian har lokalhållningsnäranden framhåUit, atl de skäl som ligger lill grund för undanlagsreglerna i samband med lokalhållningsreforraen raed fog kan åberopas för raotsvarande särbe­handling av vissa fall, när en beslutad judiciell indelningsändring trä­der i krafl vid senare tidpunkt och dorasagokansli eller tingsställe då dras in. Ibland är situationen den all indelningsändringens ikraftträdan­de flyttas frara endasl därför all tillräckliga lokaler inle finns på den nya kansliorten. Ora reforraen i etl sådani fall kunnat genoraföras den 1 januari 1971, hade lokalhållningsnäranden kunnat överlåta de fri­ställda lokalerna på förraånliga villkor. Näranden anser del otillfreds­ställande atl vederbörande koraraun inte skall koraraa i åtnjutande av sararaa förraån bara därför all ikraftträdandet av indelningsändringen har raåst skjutas upp till en senare tidpunkt än sora varit önskvärd. Lo­kalhållningsnämnden tillstyrker därför byggnadsstyrelsens förslag.

Doraänverkel har i fraraslällning hösten 1969 ora ändring av vissa bestämmelser för verkels markförsäljningar bl. a. aktualiserat frågan ora slopande av den obligatoriska reraissen till bostadssiyrelsen. I ytt­rande häröver har bostadssiyrelsen framhållit, all detla reraissförfarande såväl vid doraänverkels som vid övriga statliga raarkförvallande rayn­digheters och allraänna arvsfondens handläggning av försäljningsären­den nuraera lorde kunna avvaras. Motiven härför är enligt styrelsen bl. a. följande. Del allraänna bostadspolitiska inlresset av all priset på mark för bostadsändamål hålls på en skälig nivå är i första hand en kommunal angelägenhet. Ändringarna år 1968 i förfarandet vid statiig markförsäljning till koraraun för sarahällsbyggnadsändaraål raedförde en väsentlig rainskning av reraisserna till bostadssiyrelsen. Endasl i nå­got enstaka fall har bostadssiyrelsen under åren 1968 och 1969 haft en raening sora avvikit från den raarkförvallande rayndighelens. Nästan alla reraitlerade ärenden har avsett loratplatser inora glesbygdsområden, där jämförelsematerial för värdebedömning oftast saknas.

Prop. 1971: 91

Departementschefen

Värdegränserna för Kungl. Maj:ls befogenhet all besluta ora och till rayndighel delegera rätten all besluta om försäljning av statens eller all­männa arvsfondens fasta egendom enligt del allmänna försäljningsbe-rayndigandel har varit oförändrade sedan den 1 juli 1967, frånsett atl värdegränserna i fråga ora doraänverkels egendora har ändrats raed verkan fr. o. ra. den 1 januari 1969. Vid 1970 års allraänna fastighets­taxering har taxeringsvärdena höjts avsevärt. Sålunda har värdena av skattepliktig jordbruksfastighet och annan fastighet ökat med i genom­snitt 25,8 resp. 63,6 procent. Oförändrade värdegränser skulle följaktii­gen innebära en begränsning av framför allt del allmänna försäljnings-bemyndigandet och leda till att etl ökat antal försäljningsfrågor måste underställas riksdagen. För alt bibehålla den nuvarande relationen mel­lan riksdagens och Kungl. Maj:ts befattning med försäljning av statens eller arvsfondens egendora torde åtrainstone de värdegränser som gäller för del allmänna försäljningsberayndigandel fr. o. ra. den 1 juli 1967 böra höjas. Jag föreslår alltså, atl Kungl. Maj:l får berayndigande all ulan riksdagens saralycke i varje särskilt fall besluta ora försäljning av fast egendom, som förvallas av postverket, televerket, statens järnvägar, statens vägverk, luftfartsverket eller statens vallenfallsverk, när taxerings­värdet eller, ora sådani värde inte är åsätt, det vid särskild uppskatt­ning utrönta saluvärdet ej överstiger 700 000 kr. saral av annan fast egendora, när värdet uppgår lill högst 400 000 kr.

Jag föreslår vidare, alt Kungl. Maj:l därvid får befogenhet alt åt nyssnämnda verk, annan central förvaltningsmyndighet samt ål läns­styrelse, såvitt angår allraänna arvsfonden tillhörig fast egendora, över­lämna beslutanderätten intill en värdegräns, sora Kungl. Maj:l fast­ställer för varje särskild rayndighel.

Även beträffande befogenheten atl till central förvaltningsmyndighet överlämna rätten all ulan ersättning avslå obebyggd statiig mark, sora fordras lUl järnväg eller allraän väg, bör värdegränsen besläramas av Kungl. Maj:l.

I fråga om försäljning av den fasta egendom som genom lokalhåll­ningsreformen för de aUmänna underrätterna numera tillhör staten och förvaltas av byggnadsstyrelsen vill jag frarahålla följande. Del berayn­digande, som utverkats i samband med lagstiftningen om reforraen, avsåg bl. a. en särbehandling i särskilda fall vid överlåtelse till priraär­koramun på förmånliga villkor av fast egendora, sora lingshusbyggnads-skyldige dittills ägt och som genom samtidigt inträffande domkretsin-delningsändring fr. o. ra. samma tidpunkt inle längre behövdes för dora­slolsbruk och inle heller för annat statiigt ändaraål. Byggnadsstyrelsen har nu ifrågasatt ora inte ett liknande berayndigande bör utverkas för

Prop. 1971: 91

7

den närraasle feraårsperioden, inora vilken dorakrelsindelningsreforraen beräknas vara avslutad. Lokalhållningsnämnden har tillstyrkt detta. Ora en indelningsändring raedför alt en ort förlorar service i form av dora­slolskansli eller att eljest doraslolsverksarahet där upphör och för verk­sarahelen avsedda fastigheter därför inte längre behövs för ändaraålet och inle heller behövs för annat statligt ändaraål, bör också enligt min uppfattning raöjlighet finnas atl i särskilda fall överlåta dessa lill priraär­koramun på förraånliga villkor efler fraraslällning av och förhandling raed vederbörande koramun. Den oraständighelen alt i saraband med själva lokalhållningsreforraen betydande tillgångar t. ex. fondraedel överlämnats till staten bör liksom enligt nuvarande bemyndigande kunna tillmätas betydelse vid bestämmande av köpeskUlingen. Oberoen­de av ora fastighetsöverlåtelse sker raed slöd av del allraänna eller del speciella försäljningsberayndigandel fordras riksdagens raedgivande till denna avvikelse från gällande riktlinjer för fastställande av överlåtelse-priset. Jag föreslår därför atl sådani berayndigande utverkas. Med hän­syn lill all vissa ändringar i dorakrelsindelningen sker först i början på år 1976 bör detla gälla lill den 1 juli 1976.

Beträffande bostadsstyrelsens förslag alt slopa den obligatoriska remissen lill styrelsen i vissa raarkförsäljningsärenden insläraraer jag i de synpunkter som styrelsen framfört. Även om remissen slopas i de få fall där sådan f. n. koraraer i fråga, näraligen vid försäljning lill enskilda, synes ändock tillräckliga garantier finnas för atl raarkprisel faststäUs till skälig nivå. Riktlinjerna för förfarandet vid försäljning av statens fasta egendom, inkl. domänverkels, och därraed även av allraänna arvs­fondens fasta egendora bör därför ändras i enlighet raed vad jag har anfört. Jag föreslår sålunda, all riksdagens berayndigande inhäralas för Kungl. Majit alt ändra raeddelade föreskrifter ora handläggning av försäljningsärenden enligt det allmänna försäljningsberayndigandel. Del­ta bör givetvis inte hindra alt bosladsstyreisens yttrande inhämtas, när den raarkförvallande rayndighelen finner del särskilt raotiveral.

Hemställan

Under åberopande av del anförda heraställer jag alt Kungl. Majit föreslår riksdagen all

1. raedge, all Kungl. Majit fr. o. ra. den 1 juli 1971 t.v. ulan riks­dagens saralycke i varje särskilt fall beslutar ora försäljning av staten eller allraänna arvsfonden tillhörig fast egendora, om taxeringsvärdet på egendomen uppgår till högst 700 000 kr., då egendomen förvaltas av postverket, televerket, statens järnvägar, statens vägverk, luftfartsverket eller statens vattenfallsverk, saml i annat fall dock ej beträffande doraänverkel till högst 400 000 kr., eller, ora taxeringsvärde inte är

Prop. 1971: 91

8

åsätt, del vid särskild uppskattning utrönta saluvärdet uppgår till högst näranda belopp,

2.

medge, att Kungl. Majit delegerar beslutanderätt enligt punkt 1 ål rayndigheter sora angetts under samraa punkt, annan central förvalt­ningsmyndighet saml, såvitt rör allmänna arvsfonden tillhörig fast egen­dom, länsstyrelse, inora de värdegränser sora Kungl. Maj:t för varje sär­skild rayndighet besläraraer,

3.

förklara, att vad sålunda raedgetls rörande försäljning av staten tUlhörig fast egendora skall gälla även beträffande byte saml upplåtelse under åborätl eller tomlräll av sådan egendora ävensora beträffande av­slående ulan ersältning av statlig raark sora behövs för järnväg eller allmän väg, varvid rätten atl besluta ora dylikt avslående får överläranas av Kungl. Maj:l lill central förvallningsrayndighel inora den värdegräns som Kungl. Maj:l besläraraer,

4.

berayndiga Kungl. Maj:l för liden t. o. ra. den 30 juni 1976 atl, under de förutsättningar och enligt de riktlinjer sora jag har angett i det föregående, lill priraärkoraraun överlåta sådan fast egendora sora över­tagils av staten i saraband raed förstatligandet av lokalhållningen för un­derrätlema,

5.

berayndiga Kungl. Maj:t alt ändra raeddelade föreskrifter rörande handläggningen av ärenden ora försäljning av statens fasta egendora ra. m. i enlighet med vad jag förordai i det föregående,

6.

uttala all, oavsett de sålunda läranade raedgivandena, i författning eller eljest i särskild ordning raeddelade föreskrifter angående rätt för Kungl. Maj:t eller förvaltningsmyndighet att sälja, byta eller under åborätt eUer toratrält upplåta staten tillhörig fast egendora allljäral skall gälla.

Med bifall liU vad föredraganden sålunda med instäm­mande av statsrådets övriga ledaraöler hemställt förordnar Hans Maj:l Konungen all till riksdagen skall avlåtas pro­position av den lydelse bilaga till detla protokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

MARCUS BOKTR. STHLM mi    710218