Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1977/78: 7 Regeringens proposition

1977/78: 7

om program för övervakning av miljökvalitet;

beslutad den 7 juli 1977.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga det förslag som har upp­tagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

ÄNDERS[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett principförslag om att ett program för övervakning av miljökvalitet skall upprättas. Inom ramen för programmet skaU kontinuerliga provtagningar och undersökningar genomföras vid mätstationer och inom observations-ytor över hela landet. Undersökningarna skaU belysa hur olika för­oreningar transporteras i luft, mark och vatten samt hur föroreningarna påverkar mUjön. Undersökningarna .avses redovisas på ett sådant sätt att det blir möjligt att följa långsiktiga förändringar i miljön.

1    Riksdagen 1977178.1 saml. Nr 7

Prop. 1977/78: 7

2

Utdrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-07-07

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Tures­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om program för övervakning av miljökvalitet

1   Inledning

Miljökonttollutrednmgen lämnade i betänkandet (SOU 1973: 36 ocb 37) Miljövårdens informationssystem (MI) bl. a. ett principförslag om ett s. k. basdatanät för miljökontroll. I prop. 1974:46 angående ut­veckling av ett informationssystem för miljövården, m. m. framhöll då­varande chefen för jordbruksdepartementet att en samordnad insam­ling av basdata skulle vara av stor betydelse för möjligheterna att mäta och följa långsiktiga förändringar i miljön. Han var emellertid inte beredd att utan vidare uttedning ta ställning till den närmare utform­ningen av basdatajnsamlingen.

Regeringen uppdrog den 28 juni 1974 åt miljödatanämnden att som ett led i utvecklingen av MI svara för det fortsatta utredningsarbetet be­träffande insamling av basdata. Miljödatanämnden redovisade den 1 sep­tember 1976 resultatet av detta utredningsarbete i rapporten Program för övervakning av miljökvalitet.

Rapporten har remissbehandlats. Yttranden har avlämnats av för­svarets forskningsanstalt (FOA), socialstyrelsen, Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut (SMHI), statskontoret, statistiska centralbyrån (SCB), riksrevisionsverket, naturhistoriska riksmuseet, universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), statens naturvetenskapliga forskningsråd (NFR), lantbruksstyrelsen, skogsstyrelsen, statens livsmedelsverk, fis­keristyrelsen, statens naturvårdsverk, koncessionsnämnden för miljö­skydd, statens strålskyddsinstitut, styrelsen för jordbrukets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt, statens laatmäteriverk, Sveriges geologiska undersökning (SGU), länsstyrelserna i Stockholms, Jönkö­pings, Malmöhus, Älvsborgs, Gävleborgs, Västernorrlands och Norrbot­tens län, Landsorganisationen i Sverige, Tjänstemännens centralorgani­ sation (TCO), Sveriges industriförbund. Svenska kommunförbundet oeh Svenska naturskyddsföreningen.

Prop.1977/78: 7

3

2   Miljödatanämndens rapport

Syftet med ett program för övervakning av miljökvalitet bör enligt miljödatanämnden vara att undersöka och redovisa tillstånd och för­ändringar i miljön samt sambandet mellan miljöförhållandena och på­verkan på mäimiskan och miljön för att identifiera områden där forsk­ning behöver sättas in eller där andra åtgärder behöver vidtas. En sam­ordnad och systematisk insamling av information som belyser för­ändringar i miljön är ett viktigt led i en sådan verksamhet. Nämnden framhåller det som särskilt väsentligt att i tid kunna identifiera ut­vecklingstendenser av sådan art att de leder till icke önskvärda effekter. Nämndens utredningsarbete har inriktats på övervakning av förhållan­dena i den yttre miljön.

Övervakning av långsiktiga förändringar bör enligt nämnden till­godose dels behovet av att kontrollera föroreningamas bakgrundsnivå, dels behovet av att på ett tidigt stadium upptäcka förändringar i miljö­förhållanden och deras effekter. För att kunna särskilja lokal påverkan och förändringar orsakade av t. ex. fjärrtransporterade föroreningar eller ändrade brukningsmetoder m. m. erfordras jämförelse- eller refe­rensmätningar som beskriver normalförhållanden i sjöar, marker m. m. Vidare finns ett behov av att kunna göra beräkningar av olika ämnens transport mellan luft, vatten oeh mark.

Nämnden konstaterar att det i dag fiims en mängd olika källor till information om miljökvalitet t. ex. kontrollprogram kring utsläpp prö­vade enligt miljöskyddslagen, samordnade regionala vattenundersök­ningar samt viss verksamhet i samband med fysisk riksplanering. Dessa undersökningar tillgodoser dock enligt nämndens uppfattning endast i viss utsträckning behovet av information om långsiktiga förändringar i mUjökvaliteten.

Med hjälp av forskningsanslag upprätthålls i dag viss verksamhet som delvis tillgodoser behovet av information inom ovan nämnda om­råde. Projekt av detta slag pågår vid ett stort antal organ såsom statliga myndigheter, institut och universitetsinstitutioner m. fl. Finansieringen sker i huvudsak via anslag från statens naturvårdsverks forsknings­nämnd.

Nämndens förslag tUl program för övervakning av miljökvalitet avser att på ett samordnat sätt tUlgodose informationsbehovet om den yttre mUjön inom ovan nämnda områden, dvs. övervakning av långsiktiga förändringar, framtagning av jämförelse- eller referensuppgifter för att fä ett underlag för bedömningen av olika miljöpåverkande faktorers effekter på naturresurserna luft, mark och vatten samt beskrivning av transporten av olika kemiska ämnen i miljön.

Miljödatanämndens förslag tUl program för övervakning av miljö­kvalitet omfattar tre delprogram. Det första delprogrammet utgörs av

Prop. 1977/78: 7

4

ett fast undersökningsprogram där de långsiktiga förändringarna i luft, vatten och mark följs genom systematisk provtagning. Det andra del­programmet, som omfattar s. k. särskilda undersökningar i anslutning till det fasta undersökningsprogrammet, ger möjligheter att verifiera och nyansera resultaten från det fasta undersökningsprogrammet. Ut­värdering och rapporteruig ingår i det tredje delprogrammet. Miljö­datanämnden understryker särskilt vikten av utvärdering och rapporte­ring av resultaten från undersökningsprogrammet. 1 detta sammanhang pekas också på behovet av information om t. ex. hydrologiska och meteorologiska förhållanden.

Det fasta undersökningsprogrammet syftar som tidigare nämnts till att övervaka långsiktiga förändringar i miljön och tUlhandahålla jäm­förelse- eller referensmaterial som underlag för bedömning av påverkan på miljön genom olika former av mänsklig aktivitet. Undersöknings­programmet avser också att belysa hur olika kemiska ämnen transpor­teras i miljön. Genom övervakningen ges också möjligheter att i efter­hand göra observationer av förändringar av t. ex. miljögifters före­komst.

Undersökningsverksamheten föreslås ske, genom systematisk provtag­ning och analys av vissa miljöförhåUanden vid fasta mätstationer eller inom observationsytor. Undersökningarna i luftmiljön omfattar mät­ningar dels av nedfallet av ämnen från atmosfären till mark och vatten, dels av transporten av föroreningar över större regioner och nationsgrän­ser. Genom mätningarna kan man oekså få fram uppgifter om långsik­tiga förändringar av luftens och nederbördens kemiska sammansättning. Mätningar avses ske vid ett åttiotal stationer. Ett tiotal målvariabler beräknas ingå i mätprogrammet.

När det gäller vattenmiljön föreslås i rapporten att en systematisk kontroll skall ske av grundvatten, rinnande vatten, sjöar och kust­vatten. Därvid kommer bl. a. transporten av föroreningar till de fyra största sjöarna och tiU kustvattnen att belysas. Utgångspunkt för ut­formningen av undersökningsprogrammet har framför allt varit att studera problem såsom övergödning, försurning, förorening av orga­niskt material samt förorening av tungmetaller och andra miljögifter. Nämndens förslag innebär att grundvattenobservationer skall ske vid ca 50 stationer. Beträffande rinnande vatten föreslås dels att ett stations­nät successivt byggs upp i källflöden, dels att ett sjuttiotal stationer, som skulle övervaka ca 75 % av den totala avrinningen från vårt land, upprättas i mynningsområden. Ett tjugotal miljövariabler föreslås ingå i mätprogrammet. När det gäller sjöarna föreslås att ett femtiotal mindre och ett tiotal medelstora sjöar skall ingå i programmet. Dessutom före­slås ett tjugotal stationer i Vänern, Vättern, Mälaren och Hjälmaren.

Vattenkvalitetsövervakning i kustvatten föreslås ske vid 1520 sta­tioner. Stationerna väljs så att de skall representera områden som inte

Prop. 1977/78: 7

5

påverkas av direkta föroreningsutsläpp utan kan tillgodose behovet av jämförelse- eller referensdata. Enligt rapporten kan stationerna i kust­vatten ses som sammanbindande länkar i ett totalprogram för en vatten-kvalitetskonttoll i svenska kustvatten.

Med hänsyn tiU det internationella arbete som pågår föreslår nämn­den inte något definitivt mätprogram för de områden som ligger utan­för den direkta kustzonen. Existerande mätprogram bör dock fortsätta så att inte värdefulla tidsserier bryts.

För landmiljön har övervakningsprogrammet inriktats på tungmetal­ler, organiska ämnen, sura substanser och allmän övervakning. Under­sökningsprogrammet omfattar observationer av ett antal mUjövariabler avseende art- och populationsförändringar, produktionsförändringar, nedbrytningsförändringar, kemiska förändringar i organismer och mark samt yt- och grundvattenuppgifter. Observationsområden föreslås för­lagda tUl 19 regioner över landet. Mätningarna koncentreras till några observationsytor inom varje region.

Fömtom övervakningsprogrammen för luft, mark och vatten föreslås inom ramen för det fasta undersökningsprogrammet att biologiska prover insamlas oeh lagras i en provbank så att miljögifter i dessa prover i framtiden kan analyseras. Insamling avses ske i tätbefolkade regioner, jordbruksbygder, olika skogsbruksområden samt i fjällområden.

Sammanfattningsvis betonas i rapporten att en långtgående samord­ning mellan de olika delprogrammen bör eftersträvas. Detta gäller spe­ciellt luftmiljönätets depositionsmätningar, marknätets observationsytor samt vattenprogrammets stationer i snabbreagerande vattendrag och små sjöar.

De särskUda undersökningarna är tänkta som ett komplement till det fasta undersökningsprogrammet. Kravet på kontinuitet och stabilitet får enligt nämnden inte hindra att nya idéer, önskemål och behov av förändringar fångas upp och arbetas in i programmet. Sådana förslag till förbättringar bör emellertid enligt nämnden först prövas genom särskilda undersökningar. Dessa undersökningar behövs också för olika typer av förstudier av planerade undersökningsområden. Utvärdering, tolkning och rapportering är enligt nämnden ett väsentiigt led i verk­samheten inom programmet. Miljödatanämnden föreslår att resultaten från programmen redovisas i en rad rapporter omfattande rapportering av primärdata, statistisk redovisning av material samt en årlig rapport från programmet för övervakning av miljökvalitet. Vid lagring av resultat bör olika typer av ADB-mtiner prövas.

Primärdata från undersökningar behöver efter statistisk bearbetning, sammanställning oeh rapportering tillhandahållas bl. a. myndigheter, organisationer och intressenter som sysslar med forsknings- och under­sökningsverksamhet. Enligt miljödatanämndens uppfattning får emel­lertid   redovisningen  av  resultaten  av  undersökningsprogrammet  inte

Prop. 1977/78: 7

6

stanna vid en mtinmässig statistisk behandling. Det är väsentligt att en utvärdering och tolkning av resultaten sker. En årlig rapport bör läggas fram där olika tidsserier av mätningar presenteras och en bedömning av orsakerna till de observerade förändringama görs.

Vid sin diskussion av organisationsfrågor konstaterar miljödalanämn­den att det inte finns något enskilt organ med all den sakkunskap som krävs för att bygga upp och svara för det föreslagna programmet för övervakning av miljökvalitet. Nämnden framhåller vidare att verksam­hetens art gör det lämpligt att skilja mellan ledningsansvar och genom­förandeansvar. Miljödatanämnden föreslår att ledningsansvaret för pro­grammet läggs på naturvårdsverket. Som skäl härför anförs bl. a. att naturvårdsverket är central förvaltningsmyndighet inom miljövårdsom­rådet oeh därtill redan i dag genom forskningsanslag finansierar sådan verksainhet som undersökningsprogrammet föreslås bygga på. Led­ningsansvaret innefattar enligt nämnden planering och genomförande av undersökningsprogrammen samt ansvar för utvärdering och rappor­tering. Naturvårdsverket fömtsätts bygga upp en mindre arbetsenhet som handhar planering, samordning och utvärdering av de olika del­programmen. Ansvaret för programmets praktiska genomförande bör enligt miljödatanämndens uppfattning ges till myndigheter vilka kan garantera den kontinuitet som det fasta undersökningsprogrammet krä­ver. Nämnden föreslår att dessa uppgifter fördelas främst mellan natur­vårdsverket, SMHI och SGU som har ansvar att bedriva denna typ av undersökningsverksamhet och som dessutom har provtagnings- och laboratorieresurser. Dessa myndigheter bör emellertid enligt nämndens uppfattning med fördel kunna lägga ut deluppdrag till andra organ vilka har särskUd kompetens eller resurser. Som exempel nämns fiskeristyrel­sen, länsstyrelser och olika universitetsinstitutioner. SCB förutsätts med­verka i den statistiska planeringen av verksamheten och vid produk­tionen av officiell statistik på grundval av insamlade data.

Miljödatanämnden lägger stor vikt vid en samlad planering och ett samlat genomförande av programmet. Nämnden föreslår därför att en särskUd samrådsgrupp utses med representanter för de myndigheter som medverkar i programmet. Till gmppen bör knytas vetenskaplig expertis inom berörda områden.

Nämnden föreslår att programmet skall byggas upp under en treårs­period med början budgetåret 1977/78. Kostnaderna för programmet beräknar nämnden tUl 4,9 milj. kr. för 1977/78 och 6,9 milj. kr. för 1978/79. Kostnaderna beräknas därefter uppgå till ca 7,5 milj. kr. per år.

Prop. 1977/78: 7

7

3   Remissyttrandena

En stor majoritet av remissinstanserna tUlstyrker att ett program för övervakning av miljökvalitet byggs upp i huvudsak i enlighet med miljödatanämndens förslag. Flera remissinstanser, däribland FOA, natur­vårdsverket och Sveriges industriförbund, betonar att det är angeläget att verksamheten snarast kan sättas i gång enligt det föreslagna pro­grammet. TCO anser att den föreslagna verksamheten är av stor sam-hällspolitisk betydelse medan lantbruksstyrelsen understryker den stora betydelse för jordbruket som förslaget kan komma att få. Riskerna för miljöstörningar från jordbruket har hittiUs inte helt entydigt kunnat bestämmas. Socicdstyrelsen, statskontoret, koncessionsnämnden för miljö­skydd samt länsstyrelserna i Stockholms, Älvsborgs och Gävleborgs län betonar anknytningen meUan det föreslagna programmet och de lokala Och regionala undersökningar som sker i dag i form av bl. a. tUlsyn enligt miljöskyddslagen.

Viss tveksamhet eUer krhik mot förslagets generella utformning framförs av riksrevisionsverket, fiskeristyrelsen och livsmedelsverket. Riksrevisionsverket anser i sitt yttrande att förutsättningarna för ett program av det skisserade slaget är oklara på flera punkter. Verket förordar ytterligare utredningsarbete. Fiskeristyrelsen anser att ett väl utformat program är av stort värde för fiskerinäringen. Samtidigt kon­staterar styrelsen att programmet i den nu föreslagna formen endast i liten omfattning tillgodoser fiskets intressen. Sålunda saknas fiskeri­biologiska undersökningar helt liksom undersökningsprogram för det öppna havet. Livsmedelsverket anser att miljödatanämndens förslag inte tillräckligt berör frågan om hur information om kemiska föroreningar i den yttre miljön kan sammankopplas med undersökningar rörande halter av föroreningar i livsmedel inkl. dricksvatten.

Flertalet remissinstanser har i sina yttranden lämnat synpunkter på undersökningsprogrammets närmare utformning. Några remissinstanser, 1. ex. länsstyrelserna i Malmöhus och Norrbottens län, ifrågasätter sats­ningen på de stora mellansvenska sjöarna. Dessa sjöar är så stora att de reagerar endast långsamt på ändringar i miljöfaktorer. FOA och Statens strålskyddsinstitut föreslår att även mätning av radioaktivitet skall ingå i programmet.

Enligt SMHI föreligger en obalans mellan programmets omfattning i sjöar och kustvatten till kustvattnens nackdel. Frågan om övervak­ningsprogrammens omfattning i kustvatten oeh hav tas också upp av fiskeristyrelsen, SGU och länsstyrelsen i Malmöhus län som anser att programmet även bör innefatta havsområden. Enligt fiskeristyrelsen bör havet ses som en enhet. Det är därför av stor vikt att det till programmet knyts ett utsjöprogram som bör samordnas med de inter- siationella system som är under utarbetande.

Prop. 1977/78: 7

8

Som säjskilt viktig framhåller ett flertal remissinstanser den biolo­giska provbank som föreslås upprättad. Länsstyrelsen i Västernorrlands län anser provbanken mycket angelägen med hänsyn bl. a. till de tusen­tals nya kemiska ämnen som tiUkommer varje år. FOA, socialstyrelsen, naturhistoriska riksmuseet och SGU föreslår att provbanken ytterligare utvidgas.

Beträffande utvärdering och rapportering framhåller ett stort antal remissinstanser, bl. a. SCB, FOA samt länsstyrelserna i Jönköpings och Malmöhus län, den stora vikt som måste fästas vid utvärderingsarbetet. Enligt bl. a. FOA finns här nyckeln tUl övervakningsprogrammets fram­tida betydelse. Naturvårdsverket anser att resurserna för utvärdering behöver ytterligare förstärkas. Länsstyrelsen i Malmöhus län anser att resurserna för denna del av programmet redan från starten blir oro­väckande underdimensionerade.

När det gäller ansvars- och organisationsfrågor tillstyrker samtliga remissinstanser att naturvårdsverket blir ledningsansvarig myndighet för programmet. Flertalet remissinstanser tillstyrker också att SMHI, natur­vårdsverket oeh SGU bör ha det huvudsakliga ansvaret för genom­förandet. Styrelsen för jordbrukets högskolor och statens veterinärmedi­cinska anstalt diskuterar i sitt yttrande en något annorlunda ansvarsför­delning. Styrelsen finner att en fortsatt finansiering av undersökningar vid universitet och högskolor är att föredra framför utredningens för­slag. Naturvårdsverket bör enligt styrelsen ha den samordnande funk­tionen inom programmet men det praktiska genomförandet bör enligt styrelsen ligga kvar inom de vetenskapliga institutionerna. En viss oro över överföringen av verksamheter från universitetsinstitutioner till olika myndigheter uttalar UHÄ som pekar på svårigheterna att skilja den fasta undersökningsverksamheten från verksamhet av ren forskningskaraktär.

Den föreslagna samrådsgruppen med representanter för berörda myn­digheter och vetenskaplig expertis diskuteras i flera remissvar. Flera remissinstanser understryker samrådsgruppens betydelse för utvecklingen av övervakningsprogrammet. Några instanser t. ex. SGU och NFR önskar att samrådsgruppen får en mera direkt ledande och planerande funktion än vad utredningen föreslagit. Synpunkter på samrådsgmp-pens sammansättning lämnas vidare av UHÄ, NFR, skogsstyrelsen, lantbruksstyrelsen och livsmedelsverket som samtliga anser att repre­sentanter för resp. myndighets kompetensområde bör ingå i gruppen. Vidare anser TCO att representanter för de fackliga organisationerna bör ingå i gruppen. Länsstyrelserna i Malmöhus, Älvsborgs, Väster­norriands och Norrbottens län framhåller det regionala intresset av övervakningsprogrammet. Representanter för de regionala organen bör därför beredas plats i samrådsgruppen.

Beträffande kostnaderna för programmet påpekar naturvårdsverket att kostnadsberäkningarna skett från olika utgångspunkter i de olika

Prop. 1977/78: 7

9

delprogrammen. Det kan därför komma att visa sig att programmet drar något högre kostnader än vad som angetts. Såväl SGU som SMHI anser att finansieringen av övervakningsprogrammet efter uppbyggnads­perioden bör ske genom att berörda myndigheter erhåller medel via resp. myndighetsanslag. Koncessionsnämnden för miljöskydd påpekar att befintliga resurser för tillsynen enligt mUjöskyddslagen är otillräck­liga och att de inte får minska ytterligare genom att de används för uppgifter inom övervakningsprogrammet. Länsstyrelsen i Malmöhus län framför liknande synpunkter.

4   Föredraganden

Ökade insikter om behovet av en god miljö har lett till att miljö­vårdsarbetet successivt intensifierats under senare år. Ett fortsatt framåt­skridande och en utveckling mot ett samhälle där människorna ges bättre levnadsvUlkor förutsätter att insatsema på miljövårdsområdet ytterligare ökas. För att en god livsmiljö skaU kunna skapas och upp­rätthållas fordras att miljövårdens krav beaktas såväl i olika former av planering som i annan verksamhet som bedrivs inom alla delar av samhället.

Ett effektivt miljövårdsarbete fömtsätter kunskaper av olika slag. Tillståndet i naturen och förändringar när det gäller miljöförhållanden måste fortlöpande bevakas. Föroreningars spridning i miljön behöver studeras för att kunna bekämpas. Vår kunskap om hur människor och miljö påverkas av olika störningar måste ständigt förbättras.

För att vi skall kunna öka våra kunskaper om miljöproblemen oeh därmed kunna angripa dessa problem effektivare behövs forsknings-, undersöknings- och utredningsverksamhet av olika slag. Det är oekså nödvändigt att den information som insamlas om miljöförhållanden bearbetas och redovisas på ett sådant sätt att den är tillgänglig i det praktiska miljövårdsarbetet.

En viktig del av informationshanteringen på miljövårdsområdet ut­görs av studier med syfte att mäta och övervaka de långsiktiga för­ändringarna i miljön. Frågor om inriktning och utformning av ett system för övervakning av miljökvalitet har under senare år uppmärk­sammats i flera sammanhang. Miljökontrollutredningen föreslog i sitt betänkande (SOU 1973: 36 och 37) Miljövårdens informationssystem ett omfattande program för s. k. basdataundersökningar med syfte att studera olika miljöförhållanden. Vid sin behandling av frågan i prop. 1974: 46 angående utveckling av ett informationssystem för miljövården, m. m. anförde dåvarande chefen för jordbruksdepartementet att en samordnad insamling av basdata om miljön skulle vara av stor betydelse för möjligheterna att mäta och följa de långsiktiga förändringarna i miljön. Han var emellertid inte beredd att utan ytterligare utredning ta

Prop. 1977/78: 7

10

ställning tiU hur insamlingen av sådana basdata närmare borde ut­formas. Frågan har därefter utretts av mUjödatanämnden som ett led i arbetet med utveckling av miljövårdens informationssystem. Nämnden har redovisat sitt förslag i rapporten Program för övervakning av mUjö-kvalitet.

Enligt miljödatanämnden bör syftet med en övervakning av miljö­kvaliteten på sikt vara att undersöka och redovisa tUlstånd och för­ändringar i miljön samt bidra tUl att belysa inverkan av olika miljö­störningar på människor och miljö. Som ett första steg för att uppnå detta långsiktiga mål föreslår nämnden ett undersökningsprogram som avser att belysa hur luft, mark oeh vatten påverkas av föroreningar samt att klariägga hur olika föroreningar transporteras såväl inom resp. luft-, mark- och vattenmiljö som mellan dessa miljöer. Förslagen avser endast undersökningar i den yttre miljön.

Miljödatanämndens förslag bygger tUl stora delar på redan pågående undersökningsverksam.het. Undersökningar av betydelse i detta sam­manhang pågår f.n. vid bl.a. Sveriges meteorologiska och hydrolo­giska insthut (SMHI), Sveriges geologiska undersökning (SGU), fiskeri­styrelsen, statens naturvårdsverk samt vid ett flertal universitetsinstitu­tioner och högskolor. Finansieringen sker till huvudsaklig del genom det anslag för miljövårdsforskning som naturvårdsverket disponerar.

Det föreslagna programmet för övervakning av miljökvalitet inne­fattar dels ett fast undersökningsprogram, dels program för vissa sär­skilda undersökningar, dels ett program för utvärdering och rapporte-rmg. Det fasta undersökningsprogrammet föreslås omfatta kontinuerliga provtagningar och undersökningar vid mätstationer och inom observa­tionsytor lokaliserade över hela landet. Undersökningarna skall gälla luft och nederbörd, mark, grundvatten, vattendrag samt sjöar och kust­vatten. Det fasta undersökningsprogrammet skall ge kunskaper om för­oreningar som man vet eller misstänker har negativa effekter på miljön. Dessa effekter kan vara av olika slag, t. ex. försurning av mark- och vattenmiljön, övergödning av sjöar eller miljögiftspåverkan på olika ekosystem. Detta program avser också att studera sådana förhållanden i miljön som tidigt kan varna för allvarliga miljöförändringar. En sådan övervakning föreslås bl. a. genomföras i små vattenområden vilka snabbt reagerar på förändringar som kan vara orsakade av föroreningar från t. ex. skogsbmk, jordbruk, bebyggelse eller industrier. I detta sam­manhang pekar nämnden också på behovet av att i framtiden kunna gå tillbaka och observera förändringar i förekomsten av en viss sub­stans eller ämnen efter det att ett problem upptäckts. Därför föreslås att prover av olika organismer skall insamlas inom ramen för det fasta undersökningsprogrammet och lagras i en s. k. biologisk provbank.

Det fasta undersökningsprogrammet avser att komplettera och binda samman olika existerande undersökningar på lokal och regional nivå.

Prop. 1977/78: 7

H

t. ex. tUlsyn enligt mUjöskyddslagen och recipientkontroU vid renings­verk, så att man skall få en heltäckande bild av mUjötUlståndet i landet. Genom observationer inom ramen för det fasta undersökningsprogram­met skall också ges ökade möjligheter att bestämma hur föroreningar transporteras mellan luft, mark och vatten. Genom dessa undersök­ningar förbättras möjligheterna att analysera exempelvis svavelföre­ningars ursprung och spridning tUl olika vatten- oeh landmiljöer.

Enligt miljödatanämnden behövs vidare särskUda undersökningar för att utveckla och komplettera det fasta undersökningsprogrammet genom detaljstudier, metodutveckling, m. m. Nämnden har i sht förslag lagt särskild vikt vid utvärdering och redovisning av resultaten från under­sökningsprogrammet. Nämnden föreslår att resultaten från både det fasta och det särskilda undersökningsprogrammet redovisas i en årlig rapport om miljökvaliteten i landet och dess förändringar. Rapporten bör även innehåUa bedömningar av troliga eller tänkbara orsaker till de observerade förändringarna och diskussion av den framtida miljö­utvecklingen. Nämnden framhåller också att utvärderingen av resulta­ten av undersökningarna kräver tillgång till information av bl. a. me­teorologisk och hydrologisk natur för att naturliga miljöförhållanden skall kunna skiljas från mUjöer som har utsatts för påverkan genom luft-, mark- och vattenutnyttjande.

Praktiskt taget samtiiga remissinstanser har instämt i miljödata­nämndens bedömning att ett samlat program för övervakning av miljö­kvalitet nu bör startas. Man tUlstyrker vidare allmänt vad nämnden föreslagit i fråga om verksamhetens uppläggning och inriktning. I flera yttranden t. ex. från försvarets forskningsanstalt, naturvårdsverket, Sve­riges industriförbund och Tjänstemännens centralorganisation betonas det angelägna i att programmet snarast kan sättas i gång.

För egen del anser jag att det är angeläget att vi skaffar oss för­bättrade möjligheter att följa utvecklingen och att mäta de förändringar som sker i den yttre miljön. Det föreslagna programmet för övervak­ning av miljökvalitet kan enligt min uppfattning fylla en viktig funktion i detta avseende. Jag anser därför att en undersökningsverksamhet i huvudsak enligt det framlagda förslaget bör komma till stånd.

Jag kan också i stort sett biträda miljödatanämndens förslag när det gäller programmets inriktning och utformning. Syftet med programmet bör främst vara att klarlägga allmänna och långsiktiga miljöföränd­ringar inom olika regioner eUer i hela landet. Studier av förändringar av mera lokal natur i närheten av olika utsläppspunkter bör således inte ingå i programmet. Ansvaret för undersökningar av det senare slaget som f. n. bedrivs bl. a. i samband med tillsynen enligt miljöskyddslagen kring enskUda föroreningskällor, industrier, reningsverk m. m. bör lik­som hittills i första hand åvila den som bedriver verksamheten i fråga. I enlighet med nämndens förslag räknar jag med att övervakningspro-

Prop. 1977/78: 7

12

grammet skall omfatta ett fast undersökningsprogram, särskUda under­sökningar samt utvärdering och rapportering. Jag vill understryka att jag i likhet med nämnden fäster särskild vikt vid utvärdering och rap­portering av resultaten från undersökningarna. Jag ser det som mycket viktigt att resultaten från övervakningsprogrammet presenteras i sådan form att de blir tiUgängliga för berörda intressenter och kan användas i det löpande miljövårdsarbetet.

Det fasta undersökningsprogrammet bör i enlighet med nämndens förslag omfatta mätningar i luft, mark, sjöar, vattendrag och kust­vatten samt insamling av prover till en biologisk provbank. De för­slag som förts fram vid remissbehandlingen om utökning av program- met bör kunna prövas i det fortsatta planeringsarbetet. När det gäller frågan om övervakningen av miljöförhållandena i svenska havsområ­den vill jag emellertid redan nu framhålla att jag anser att det är naturligt att se den marina miljön som en helhet där man inte kan skilja på kust- och havsonaråden. Bl. a. med hänsyn härtUl anser jag att en övervakning av miljösituationen också i angränsande havsområden i princip bör ingå i övervakningsprogrammet.

När det gäller övervakningsprogrammets organisation föreslår miljö­datanämnden att ansvaret för övervakningsprogrammet delas i ett ledningsansvar och ett genomförandeansvar. Naturvårdsverket bör en­ligt nämndens uppfattning ha ledningsansvaret för programmet. An­svaret för det praktiska genomförandet i första hand av det fasta undersökningsprogrammet föreslås bli fördelat mellan olika berörda myndigheter, främst naturvårdsverket, SMHI och SGU. Om dessa myn­digheter inte har kompetens att utföra viss undersökning fömtsätts att de i sin tur engagerar annan myndighet eller forskningsinstitution som har den kompetens som behövs. De särskilda undersökningar som kan behöva göras fömtsätts komma att läggas ut som uppdrag på de insti­tutioner och organ där lämplig sakkunskap finns. Arbetet med utvär­dering och rapportering bör enligt nämnden utföras av naturvårds­verket i samarbete med bl. a. statistiska centralbyrån.

För att säkerställa ett allsidigt inflytande över genomförandet av övervakningsprogrammet föreslår miljödatanämnden att frågor rörande programmet skall behandlas i en särskUd samrådsgrupp knuten till naturvårdsverket. I samrådsgmppen föreslås ingå representanter för miljödatanämnden och de myndigheter som medverkar i programmet samt vetenskaplig expertis inom områdena ekologi, omgivningshygien, toxikologi, meteorologi och hydrologi.

Samtiiga reinissinstanser stöder miljödatanämndens förslag att natur­vårdsverket skall ha ledningsansvaret för övervakningsprogrammet. När det gäller ansvaret för programmets genomförande anser flera remiss­instanser, bl. a. fiskeristyrelsen, styrelsen för jordbrukets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt, att detta redan från början skall

Prop. 1977/78: 7

13

fördelas på flera myndigheter och institutioner än som föreslagits av nämnden. SGU, naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) och några andra remissinstanser anser att samrådsgruppen bör tilldelas ett mera direkt inflytande över ledning och planering av verksamheten än som föreslagits. Synpunkter på gmppens sammansättning förs fram av bl. a. universitets- och högskoleämbetet, NFR, skogsstyrelsen, lantbruksstyrel­sen oeh livsmedelsverket, vilka var och en anser att en representant för det egna verksamhetsområdet bör ingå i gruppen.

För egen del viU jag framhålla att jag anser det viktigt att led­ningen av övervakningsprogrammet hålls samman och att programmet får en sådan utformning att det kan tjäna som underlag för miljö­vårdsarbetet i stort. Jag delar miljödatanämndens och remissinstansernas uppfattning att naturvårdsverket bör svara för ledningen av verksam­heten. En sådan lösning är naturlig med hänsyn till de uppgifter i övrigt som verket har på miljövårdsområdet. Såsom nämnden har angett kan det vara lämpligt att ett samrådsorgan för programmet knyts till natur­vårdsverket med uppgift att biträda verket i frågor som rör ledning, planering, genomförande och utvärdering av verksamheten. Det bör ankomma på regeringen eller efter regeringens bemyndigande natur­vårdsverket att ta ställning tiU samrådsorganets sammansättning och närmare uppgifter. När det gäller frågan om ansvaret för genomfö­randet av de olika undersökningar som ingår i programmet delar jag likaledes nämndens uppfattning att det är viktigt att verksamheten organiseras på ett sådant sätt att arbetets kontinuitet garanteras och tiUgängliga resurser utnyttjas på effektivast möjliga sätt. Det är där­för naturligt att, såsom nämnden har föreslagit, i första hand natur­vårdsverket, SMHI och SGU får i uppgift att svara för genomförandet av de olika delama av programmet. Jag är emellertid inte beredd att nu ta närmare ställning till vUka myndigheter eller institutioner som bör anlitas för skilda delar av undersökningsprogrammet. Dessa frågor bör övervägas ytterligare i samband med detaljutformningen av de olika mätprogrammen. Det bör ankomma på naturvårdsverket såsom ansvarig myndighet för ledningen av programmet att med beaktande av bl. a. vad som framförts av remissinstanserna närmare överväga också hur programmet skall genomföras. Sådan personal som f. n. är engagerad i verksamhet som avses ingå i programmet bör därvid i första hand utnyttjas också i det fortsatta arbetet. Vid sina övervägan­den i denna fråga bör naturvårdsverket självfallet samråda med berörda institutioner och personalorganisationer. Vid den närmare planeringen av programmets utformning bör naturvårdsverket också utarbeta för­slag om när och på vUket sätt frågor om övervakning av miljösitua­tionen i angränsande havsområden skall inarbetas i programmet.

Enligt miljödatanämndens förslag skall övervakningsprogrammet byggas upp successivt under en treårsperiod med början under budget-

Prop. 1977/78: 7

14

året 1977/78. Detta förslag har också tUlstyrkts av ett stort antal remissinstanser. Under uppbyggnadsperioden beräknar nämnden att kostnaderna skall uppgå tUl 4,9 milj. kr. för budgetåret 1977/78 och 6,9 milj. kr. för 1978/79. Kostnadema för ett färdigutbyggt program för mUjökvalitetsövervakning har av nämnden beräknats tUl 7,5 milj. kr. per år.

Enligt min uppfattning bör utgångspunkten för den fortsatta plane­ringen vara att uppbyggnaden av programmet skall börja under budget­året 1978/79. För att detta skall vara möjligt behövs emellertid visst förberedelsearbete redan imder budgetåret 1977/78. Jag avser att se­nare återkomma till regeringen när det gäller bl. a. frågan om medel för detta förberedelsearbete.

Uppbyggnaden av programmet bör såsom miljödatanämnden före­slagit ske successivt. Under första året bör bl.a. finansieringen av redan pågående verksamheter föras över från anslag från vilka sådan verksamhet f. n. finansieras till ett särskUt anslag för genomförande av övervakningsprogrammet. Jag är därutöver inte beredd att nu ta närmare ställning till programmets omfattning under de närmaste åren eUer till vilken tid som erfordras för att bygga upp verksamheten. Till frågan om vilka resurser som skall anvisas för budgetåret 1978/79 för verksamheten inom programmet avser jag att återkomma i nästa års budgetproposition efter förslag från naturvårdsverket. Den fortsatta utbyggnaden av programmet bör därefter prövas fortiöpande i sam­band med den årliga budgetbehandlingen. 1 det fortsatta arbetet bör också prövas i vilken omfattning kostnaderna för särskilda rapporter m. m. som utarbetas i anslutning till programmet kan täckas genom avgifter från intressenter. Genom vad jag nu har anfört får regering och riksdag möjligheter att bedöma behovet av resurser för övervaknings­verksamheten också i förhållande till behovet av resurser för annan forsknings- och undersökningsverksamhet på miljövårdsområdet.

5   HemstäUan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att rege­ringen föreslår riksdagen

att godkänna de riktlinjer för upprättande av ett program för övervaknmg av miljökvalitet som jag har redovisat.

6   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga det förslag som före­draganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1977 770394