Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1979/80:150

Regeringens proposition

1979/80:150

med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1980/81, m.m. (kompletteringsproposition);

beslutad den 23 april 1980

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder eller de ändamål som framgår av föredragandenas hemställan.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN FÅLLDIN

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas den ekonomiska politiken mot bakgrund av den samhällsekonomiska utvecklingen.

Det förslag till statsbudget för budgetåret 1980/81 som lades fram i årets budgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträffade föränd­ringar rörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I samband därmed redovisas en förnyad beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår. Denna ger vid handen att totalbudgelunderskottet för budgetåret 1979/80 skulle minska med 391 milj. kr, i förhållande till beräkningarna i årets budgetproposition. Sålunda förutses nu ett underskott om ca 48,6 miljarder kr.

För budgetåret 1980181 beräknades i budgetpropositionen ett underskott om drygt 55 miljarder kr. De nya beräkningarna visar elt underskott av ca 57,9 miljarder kr.

I särskilda bilagor redovisas den reviderade finansplanen 1980 och det reviderade budgetförslaget 1980/81,

Vidare redovisas bl, a, en reviderad nationalbudget för år 1980 samt en långtidsbudget för budgetåren 1980/81-1984/85.

1    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150

Prop. 1979/80:150

Uidrag

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde

1980-04-23

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN], Krön­mark,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN], Adel­sohn,[REDACTED_EFTERNAMN], Petri

Föredragande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1980/81, m.m. (kompletteringsproposition)

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför: Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1979/80: 100) förelagt riksdagen ett förslag till statsbudget för bud­getåret 1980/81. På de punkter där förslaget upptog endast beräknade belopp har regeringens förslag sedermera redovisats i särskilda proposi­tioner.

Enligt bestämmelserna i 3 kap. 2 S riksdagsordningen skall regeringen -förutom förslaget till statsbudget i budgetpropositionen - avge ett särskilt förslag till slutlig reglering av slatsbudgelen för del kommande budgetåret i den s.k. kompletteringspropositionen. Detta förslag bör nu lämnas till riksdagen. 1 samband därmed bör regeringen redovisa sin bedömning av den ekonomiska politiken i en reviderad finansplan. Likaså bör en revide­rad nationalbudget tillställas riksdagen.

Statsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN] föredrar de delar av förslagel till kompletteringsproposiiion som faller inom vederbörandes ansvarsområde. Anförandena redovisas i underprotokollen för resp. departement.

Statsrädel[REDACTED_EFTERNAMN] hemställer att regeringen i en gemensam proposi­tion förelägger riksdagen vad föredragandena har anfört för de ålgärder som de har hemställt om.

Regeringen ansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder eller de ändamål som föredragandena har hemställt om.

Regeringen förordnar att de anföranden och förslag som har upptagits i underprotokollen skall bifogas propositionen som bilagorna I och 2.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Regeringens prop. 1979/80:150

Bilaga 1

Utdrag

EKONOMIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde 1980-04-23

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1980/81 såvitt avser reviderad finansplan

REVIDERAD FINANSPLAN

1    Den internationella utvecklingen

Den ekonomiska aktiviteten i industriländerna visade en oväntad styrka under senare delen av 1979. Trols de krafligl dämpande effekterna av oljeprishöjningarna och den allt stramare ekonomiska politiken steg till­växttakten mellan de båda halvåren i fjol. Sammanlaget ökade BNP i OECD-länderna med 3,4% 1979. Särskilt lydlig var konjunkluriorbällring-en i Västeuropa. En gynnsam investeringsverksamhet inom näringslivet bar upp efterfrågan i Förbundsrepubliken Tyskland och Frankrike liksom i flera av de mindre länderna. Också i Japan förstärktes konjunkturen, främst till följd av en snabb uppgång i exporten. 1 Förenta slalerna registre­rades en fortsatt tillväxt mot slulel av året. Ökningen i eflerfrågan var dock här liksom på andra håll förenad med en allt snabbare inflationsutveckling.

1 förhållande till finansplanens bedömningar innebär den oväntade styr­kan i den internationella konjunkturen vid ingången av 1980 att perspekli­vel förskjutits. Den lidigare förutsedda konjunkturnedgången har sålunda flyttats framåt i tiden. Del är dock sannolikt all en tydlig dämpning av efterfrågeutvecklingen är förestående. Fördubblingen av oljepriserna inne­bär en köpkraftsindragning inom OECD-länderna med närmare 2% av BNP, och huvudeffekten härav bedöms falla under innevarande år. Dess­utom är den ekonomiska politiken generellt setl inställd pä atl molverka oljeprisstegringarnas inflationseffekter snarare än alt kompensera efterfrå­gebortfallet.

Den förutsedda nedgången av konjunkturen i industriländerna väntas inledas med en dämpning av utvecklingen i den privala konsumtionen. Konsumenternas reala köpkraft försvagas av prishöjningarna på olja och bensin liksom av atl ökade produktionskostnader efler hand slår igenom i konsumentpriserna. Hittills har konsumtionen kunnat upprätthållas genom 

1    Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

2

att hushållen minskat sitt sparande. Denna utveckling har varit särskilt påfallande i Förenta staterna där sparkvoten sjunkil till en historiskt selt mycket låg nivå. En återgång till ett högre sparande är emellertid att räkna med i mänga länder, varvid den privata konsumtionen skulle visa en motsvarande nedgång, I samband med en sådan utveckling kan man också fömtse en försvagning av lagerutvecklingen. I Västeuropa gav lagerrörel­serna ett avsevärt positivt bidrag till efterfrågan under senare delen av 1979. Om försäljningen drastiskl minskar, är en omvänd utveckling att vänta under innevarande år, I Förenta staterna och i Japan däremoi var lagerinvesleringarna mer återhållna under Qolåret, varför den konjunklur-neddragande effekten 1980 följaktligen förutses bli mer begränsad.

Den positiva trenden i näringslivets investeringar i flertalet OECD-länder förutses bli beslående ännu en tid. Vinstutvecklingen ter sig allmänt fortsatt gynnsam och undersökningar av förelagens investeringsplaner ger på många håll oväntat positiva resultat. Att den nuvarande tillväxten av investeringarna skulle kunna fortgå någon längre lid är emellertid ej sär­skilt sannolikt. Investeringsplanerna väntas successivt justeras ned efter­hand som efterfrågan mattas av. Dessutom bedöms de nuvarande höga räntenivåerna få en dämpande effekt på företagens investeringsvilja. De åtgärder som på många håll vidtagits för att hålla tillbaka kreditexpan­sionen verkar i samma riktning. Däremot erhålls en allt störte positiv effekl från behovet av nyinvesleringar inom energiområdet.

Den efterfrågedämpande effekten av oljeprishöjningarna under fjolåret och början av 1980 beräknas vara av samma storleksordning som efter oljeprischocken 1973 1974, Risken för en acceleration av inflationstakten, liksom strävan att undvika alltför stora bytesbalansunderskoll, föranledde då de stora industriländerna atl föra en stram ekonomisk politik. Liknande överväganden har kommii all bli besiämmande för ulformningen av politi­ken också i nuläget. Dessutom kan åtstramningen nu betecknas som mer omfattande eftersom även de mindre industriländerna denna gång intar en mer restriktiv ekonomisk-politisk kurs. En viktig skillnad i situationen nu jämfört med 1974 är att konjunklumtvecklingen ej präglas av samma grad av synkronisering. 1974 skedde ett mycket markant omslag efler den alllför snabba uppgången årel innan. Av avgörande betydelse för den framtida konjunkturutvecklingen blir de framgångar som kan vinnas då det gäller att få ned den höga inflationstakten.

Effekterna av prisuppgången på olja och andra råvaror väntas efterhand klinga av i OECD-länderna under 1980. Rådande utbuds- och efterfrågeför-hållanden talar för en dämpning av den snabba prisuppgängen på olja 1980. Efterfrågan på OPEC-olja minskar i och med att produktionen av olja ökar på andra håll i världen och den ekonomiska aktiviteten mattas av. Dessut­om är lagren i OECD-länderna för närvarande stora, Å andra sidan måste man räkna med att OPEC-länderna söker förhindra en upprepning av händelseutveckingen efter 1974 då realpriset på olja föll. Flera oljeprodu-

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

3

center har aviserat nedskärningar av produklionen för att anpassa utbudet till den minskande efterfrågan. Sammantaget kan man förutse all kulmen av oljeprishöjningarnas inflationsdrivande effekter inträffar under inneva­rande halvår. Möjligheterna alt därefter hejda inflationen blir i stor ut­sträckning beroende av löneutvecklingen.

Hitintills har lönerna allmänt sett ej visat den kraftiga stegring som inträffade 1974, då en klar pris- och lönespiral uppstod i OECD-ekonomi­erna, De avtal som slutits i de slörsia länderna - Förenta staterna. Japan och Förbundsrepubliken Tyskland - tyder i stället på måttliga löneökning­ar. Löntagarna i dessa länder kompenseras därmed ej fullt ut förökningen av inflationstakten. Fömtsatt att dessa tendenser dominerar och löneut­vecklingen blir lugn samt att det reala oljepriset ej stiger ytterligare, väntas den genomsnittliga inflationen i OECD-länderna i år uppgå till ca 10%. Under loppet av året förutses prisstegringstakten mattas av.

Vid sidan av oron för inflationen betingas den allmänna åtstramningen i den ekonomiska politiken av en strävan att begränsa bytesbalansunder­skotten. Förra året svängde OECD-ländernas samlade bytesbalans om från överskott till ett underskott på ca 30 miljarder dollar. Dagens bedöm­ningar tyder på att underskottet mer än fördubblas under 1980, På längre sikt blir det OPEC-ländernas förmåga att omvandla oljeinläkterna till efter­frågan på industriländernas produkter samt energipolitiken i industrilän­derna som bestämmer möjligheterna att nedbringa underskottet. En alllför långt driven strävan i enskilda OECD-länder att minska det egna under­skottet genom att hålla tillbaka den inhemska efterfrågan leder främst till en övervällring av bördan på andra länder och försvårar därmed anpass­ningsprocessen. En sådan politik ökar därmed risken för nya protektio­nistiska ålgärder. Mot denna bakgrund måste det betecknas som positivt att de tidigare överskoltsländerna Japan och Förbundsrepubliken Tysk­land nu tar på sig en slor del av den börda som det samlade underskottet innebär.

De icke-oljeproducerande u-länderna fömtses i år registrera elt under­skott i storleksordningen 50 miljarder dollar, 1 viss mån kommer dessa länder att se sig nödsakade att justera ned planerna för sin import och därmed för sin ekonomiska tillväxt. I övrigt kommer underskotten att finansieras genom ökad utlandsupplåning och en neddragning av valutare­serverna efter den uppbyggnad som skett de senaste åren i många av länderna. Om konjunkturutvecklingen i OECD-områdel fortsätter att vara återhållen under en längre period, kan bytesbalanssituationen för ett väx­ande antal u-länder efterhand bli mycket bekymmersam, Sverige strävar efler att ytterligare stärka internationella valutafondens roll i den globala anspassningsprocessen och vidmakthålla dess möjligheter att ge lån till länder i behov av finansiellt stöd.

Åtstramningen av den ekonomiska politiken i OECD-länderna har hit­tills varit mest uttalad inom penningpolitikens område, 1 flertalet länder

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

4

har diskontot höjts till historiskt mycket höga nivåer. Detta får en återhål­lande inverkan på näringslivets investeringar, lagerhållningen och bostads­byggandet. Storleken på den depressiva effeklen är dock svår atl bedöma, vilket utgör en av de största osäkerheterna i prognosen för den framtida konjunkturutvecklingen. En stram penningpolitik kan anses motiverad mol bakgrund av strävan att dämpa de sekundära inflationseffekterna av oljeprishöjningarna. Det föreligger emellertid risk för att ländernas omsorg om valutakursen driver dem till konkurrerande åtstramningar och ränte­höjningar. Den allmänna räntenivån riskerar då att bli betydligt högre än vad som kan anses motiverat med hänsyn lill den inlerna balansen i de enskilda länderna.

Finanspolitiken i många länder präglas av en strävan all reducera de statliga budgetunderskotten. De budgeter som framlagts i Förenta sta­terna. Japan och Storbritannien innebär en betydande åtstramning i förhål­lande till tidigare år. Också budgeterna i Förbundsrepubliken Tyskland och Frankrike kan beskrivas som försiktigt restriktiva i sin utformning. Den väntade konjunkturavmattningen innebär dock alt skalteunderiaget minskar samtidigt som tranfereringarna ökar. Trots nedskärningarna i de statliga ulgifterna i många länder kan därför underskotten komma att bestå eller rent av öka.

Den allmänna åtstramningen av den ekonomiska politiken förstärker de krafter som verkar i riktning mot en konjunkturförsvagning. Detla förhål­lande är särskilt tydligt i Förenta staterna. De ytterligare åtstramningsåt­gärder inom både finans- och penningpolitik som framlades i mars i år, får en betydande dämpande inverkan på efterfrågan både under innevarande och nästkommande år. För 1980 förutses en nedgång i den amerikanska totalproduktionen med ca 0,5%. Utvecklingen väntas bli särskilt svag under årets senare del.

Också i Storbritannien förstärks den underliggande svagheten i konjunk­turen av en mycket stram ekonomisk politik, varför även här en minskning av BNP är att räkna med. Trots ett betydande positivt bidrag till utveck­lingen från den expanderande oljesektorn väntas totalproduktionen sjunka med omkring 2,5%, I Västeuropa totalt sett förutses en dämpning av tillväxten fill ca 1,5%. En tämligen god investeringsaktivitet i Förbundsre­publiken Tyskland kan komma atl hålla uppe efterfrågan ännu någon tid. Tillväxten i den västtyska ekonomin bedöms uppgå till ca 2 %, och tillväxt­tal i samma storleksordning är att räkna med för Frankrike och Italien, Bland våra nordiska grannländer väntas Norge och Finland uppvisa en real tillväxt pä 4% eller mer, medan nolltillväxt förutses i Danmark.

I Japan har den inhemska efterfrågan redan mattats av klart. Detta molverkas emellertid av en stark exportutveckling, som underiälias av yenens depreciering med nära 20% förra året. En tillväxt i den japanska ekonomin på ca 4% bedöms därför kunna uppnäs. Sammantaget skulle därmed den genomsnittliga BNP-ökningen inom OECD-området stanna vid drygt 1 %, En sädan svag utveckling bedöms medföra en avsevärd

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

5

uppgång av arbetslösheten. I början av 1980 uppgick antalet arbelslösa till nära 17 miljoner. Denna siffra kan komma att översliga 19 miljoner vid slutet av året.

Den svaga efterfrågeutvecklingen får också en kraftigt negativ inverkan på väridshandeln. Exporten till OPEC-länderna vänlas visseriigen öka starkt, men detta motverkas av en betydande dämpning av OECD-lånder­nas internhandel. Den sammanlagna ökningen av OECD-ländernas export bedöms därför stanna vid ca 5%. Betydande skillnader mellan olika länder är dock att förutse. Tidigare fall i växelkurserna för dollarn och yenen har förbättrat exportutsikterna för Förenta staterna respektive Japan inneva­rande år. På något längre sikt blir möjligheterna att hålla tillbaka de inhemska koslnadsstegringarna avgörande för de .skilda ländernas export­utveckling. Redan i nuläget kan man förutse betydande skillnader då det gäller möjligheterna att begränsa den inhemska inflationen. En vidgning av differenserna vad gäller inflationstakt mellan länderna skulle innebära ökade spänningar på valutaområdet.

De här skisserade utsikterna för den internationella ekonomin ler sig tämligen dystra, I Förenta staterna förutses en period av negativ tillväxt och i Västeuropa och Japan bedöms den ekonomiska aktiviteten efterhand mattas av. Den fasförskjutning mellan de slora länderna och länderområ-dena som tidigare präglat förioppel väntas sålunda förlora i betydelse, varvid nedgången i de olika områdena riskerar att bli ömsesidigt förstär­kande. De depressiva faktorerna väntas därför dominera utvecklingen vid ingången till 1981, Oljeprishöjningens neddragande effekler bedöms göra sig gällande också under 1981 och den nuvarande inrikiningen av den ekonomiska politiken verkar återhållande på utvecklingen under åtskillig tid framöver. Den finanspolitiska åtstramningen i Förenta staterna. Japan och Storbritannien bedöms få en återhållande effekl på efterfrågan även under första hälften av nästkommande år. Eflersom del tar tid innan penningpolitiska förändringar inverkar pä konjukturförloppet måsle man räkna med att den senaste tidens allmänna åtstramning kommer att slå

Tabell  1. Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder och länderområden 1977-1980

Årlig procentuell volymförändring

1977

1978

1979

1980

Förenta slalerna

4.9

4,4

2,3

-1   -

0

Japan

5,4

5,6

6,1

3,5-

4,5

Förbundsrep. Tyskland

2,6

3,5

4,4

1,.'5-

2,5

Frankrike

3,0

3,3

3,7

1,5-

2,5

Storbritannien

2,0

3,3

0,8

-3   -

-2

Italien

2,0

2,6

4,5

1,5-

2,5

Norden

0,1

2,4

4,0

3   -

3,5

Västeuropa

2,3

3,0

3,3

1,5-

2

OECD-lolall

3,7

3,9

3,4

1   -

1,5

Källor: För 1977. 1978 och 1979: OECD och nationell statistik. För 1980: Ekonomi-departemenlets bedömningar.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

6

igenom fullt ut först under nästa år. En återhämtning av konjunkturerna fömtses därför kunna inledas tidigast mot slutet av nästa är. 1981 skulle därmed liksom 1980 karakteriseras av låg real tillväxt.

2    Konjunkturer och ekonomisk politik under 1979 och början av 1980

Oljeprishöjningarna under 1979 hade en dramatisk inverkan på såväl den internationella som den svenska ekonomiska utvecklingen. Priset för vår importerade olja fördubblades vilket fick genomgripande konsekvenser för inflationen, bytesbalansen och lillväxttaklen i den svenska ekonomin.

Under hösten 1978 och våren 1979 hade inflationstakten nedbringats till mellan 5 och 6% över en )2-månadersperiod, den lägsta på många år, 1 mars i år hade priserna stigit med 13,6% pä ett år. Härav kan 5 procenten­heter direkt hänföras till inverkan från den internationella utvecklingen, främst då på oljemarknaden. Importprisernas ökningstakt på tolvmåna-dersbasis steg från ca 6% vid årsskiftel 1978/1979 till bortåt 25% i början av 1980, Visserligen tillämpades prisreglering på oljeprodukter, men vårt internationellt selt stora beroende av den s. k. spotmarknaden, där en fri prissättning råder, och behovet att lillgodose vår försörjning med olja krävde en succesiv ökning av oljepriserna. Totalt sett svarade oljepriserna inklusive den energipoliftskt betingade höjda beskattningen för en ökning av konsumentprisindex på ca 3,5 procentenheter.

Den internationella oljekrisen har också på mera indirekta vägar drivit på den svenska inflationslakten. Den av läget på oljemarknaden i hög grad påverkade penningpolitiken i de slora industriländerna har drivit upp den intemationella räntenivån. Vårt stora utlandsberoende tvingar oss att iakt­ta en betydande följsamhet med den internationella ränteutvecklingen. Räntehöjningarna har under den aktuella perioden höjt konsumentprisin­dex med 1,5 procentenheter.

En inflationstakt av den nu rådande storleken utgör ett allvarligt sam­hällsproblem. Det kan därför vara motiverat att ställa frågan om det hade varit möjligt att uppnå en lägre inflafionstakt genom ytterligare ekonomisk­politiska åtgärder. Ibland har förordats en politik som skulle ha syftat till en succesiv uppskrivning av den svenska kronans värde. Oljeprishöjning­arna under sommaren 1979 bidrog dock till att försämra bytesbalansen på ett sådant sätt att en apprecieringspolitik knappast hade kunnat ges trovär­dighet.

En lyckosam revalveringspolitik hade krävt att företagen i utgångsläget hade haft en större finansiell styrka och eU bättre konkurrensläge. Vinster­na hade under 1977 och 1978 minskat ner lill nivåer långl under vad som varit vanligt i tidigare lågkonjunkturer. 1 elt sådanl läge skulle en revalve­ring ha varit förenad med uppenbara svårigheter.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1 

Tabell 2. Försörjningsbalans 1978-1979

Miljarder

Procentuell volym-

kr. 1979,

förändring,

löpande priser

1975 ärs priser

1978

1979

Tillgång

BNP

435,2

2,4

3,8

Imporl av varor och Ijänster

142,9

- 6,4

12,8

därav: varor

122.3

- 7,0

15,2

Summa tillgång

578,1

0,3

5,8

Eflerfrågan

Brulloinvestering

86,5

- 6,0

5,4

Näringsliv

37,7

-17,9

9,5

därav: industri

10,8

-21,7

0,1

Slalliga myndigheter

och affärsverk

9,8

3,3

1,9

Kommuner

16,5

- 3,1

1,9

Bostäder

22,5

17,9

2,4

Lagerinveslering

1,1

-  1,1'

1,8'

Prival konsumlion

226,8

- 0,7

2.3

Offentlig konsumtion

130,1

3,1

3,9

Slallig

39,2

- 0,2

2,4

Kommunal

90,9

4,6

4,5

Export av varor och ijänster

133,6

7,6

7,3

därav: varor

118,0

7,8

8,4

Summa efterfrågan

578,1

0,3

5,8

Inhemsk slutlig efterfrågan

- 0,8

3,3

Konsumentpriser (årsgenomsnitt)

10,0

7,2

Real disponibel inkomst

-  1,5

2,6

Bytesbalans (milj, kr.

löpande priser)

-29

-10964

Förändring i procent av föregäende års BNP.

En i olika hänseenden hårdhänt åtstramningspolitik skulle dessutom ha blivit nödvändig. Ytterligare räntehöjningar torde ha blivit mer eller mind­re ofrånkomliga. Åtstramningspolitiken hade fått rikla sig inte bara mot den privata konsumtionen ulan också i hög grad mol den offenfliga.

Den långsamma internationella prisuppgången i förening med den förda ekonomiska politiken ledde lill att inflalionen och inflationsförväntning­arna hade börjat brytas före oljekrisen. Den upptrappning av inflationsni­vån som oljekrisen medförde kom därför särskilt olyckligt. Det gäller nu att på nytt åstadkomma en utveckling som succesivt kan reducera infla­tionstakten.

Oljekrisen medförde att kostnaderna för vår oljeimport ökade från 13 miljarder kr. 1978 till 23 miljarder kr. 1979 och beräknas bli 27-28 mil­jarder kr. i år. Siffrorna är neltosiffror, dvs, efler avdrag för reexporterad olja. Följande tablå visar utveckhngen av oljeimporten.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

1972

1973

1974

1978

1979

1980

Oljeimport,

miljarder kr.

3,5

Procenl av BNP

1,8

4,9

13

3,3

23 5.2

27,5 5,6

Under 1979 svarade prisstegringarna på olja för en kostnad på över 8 miljarder kr. De fortsatta prisstegringarna gör att för 1980 tillkommer en koslnad på nelto 7,5 miljarder kr. På två år har således koslnaden för oljeimporten lill följd av prisstegringar stigit med närmare 16 miljarder kr.

För alt få en bild av hur det totala bytesbalansunderskottet utvecklats måste givetvis även andra prisförändringar beaktas.

Tablån visar att de tillskotl till vår handelsbalans som härrör från att prisstegringen pä exporten av råvaror och bearbetade varor varit snabbare än prisstegringen på motsvarande import motverkats av en ur bytesbalans­synpunkt ofördelaktig volymutveckling för dessa varugrupper.

Förändring av handels- och bytesbalans 1979

Miljarder kr, (Siffrorna är avrundade)

Prisför­ändring

Volymför­ändring

Summa

Råolja och oljeprodukter Bearbetade varor, exkl, fartyg Övrigl bl, a. råvaror

-8,5 2,5 1,5

-1,5

-2

-2

-10

0,5 - 0.5

Summa handelsbalans

-4

-6

-10

Tjänster och transfereringar

-

-

-  1

Summa bytesbalans

-11

För de bearbetade varorna, dvs, verkstadsprodukler m. m., gäller aU de svenska företagen enligt konjunklurinsiilulels förnyade beräkningar synes ha höjl sina priser på exportmarknaden så myckel mera än konkurrenterna alt de förväntade andelsvinsterna inom OECD-området uteblivit. Enligt konjunkturinstitutets bedömning kan en viktig faktor här ha varit att de dämpade tillväxtförvänlningarna ledde lill försiktighet med utbyggnader och att företagen istället försökte återställa sina starki nedpressade vinster inte i första hand genom volymökningar och andelsvinster utan genom prishöjningar,

Råvampriserna på exportmarknaderna har i och för sig stigii kraftigt, över 20%, och därmed givit elt positivt bidrag till handelsbalansen. Dessa prisstegringar är dock till stor del av cyklisk karaktär. Dessutom förelåg betydande svårigheter att få fram tillräckliga kvantiteter, främst ifråga om skogsprodukter, varför råvarorna gav ett negativt volymmässigt bidrag.

Utvecklingen under 1979 innebar således att de ökade oljekostnaderna inte gav fullt utslag i handelsbalansen utan till viss del doldes av faktorer av

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

9

cyklisk karaktär och av relalivprishöjningar som riskerar att försämra möjligheterna till volymtillväxt. Erfarenheterna från 1974 och 1975 demon­strerar med all önskvärd tydlighet hUr viktigt det år alt inle låta sig invaggas i tillförsikt av denna typ av kortsiktiga lättnader för vår bytesba­lans.

De krafiiga oljeprishöjningarna under 1979 innebar i sig en åtstramning av ekonomin. Genom den ökade inflationstakten reducerades inkomster­nas reala köpkraft. För hushållens realt disponibla inkomster innebar delta att ökningstakten sjönk från 3 % första halvåret till ca 1,5 % andra halvåret, räknat över en 12-månadersperiod. Dessulom riktades den successiva skärpningen av kreditpolitiken under 1979 i stor utsträckning mot hushål­len.

Bidrag till BNP-lillväxlen 1979

Reviderad finans-      Reviderad finans­

plan 1979

plan 1980

Inhemsk eflerfrågan

5,2

5,1

Netloeflerfrågan från utlandet

-0,1

-1,3

Summa BNP-tillvä.xt

5,1

3,8

1 den reviderade finansplanen för ett år sedan bedömdes BNP-tillväxten 1979 kunna bli 5 %. Ulvecklingen blev ocksä i flera avseenden den beräk­nade med stigande orderingång, industriproduktion, export och sysselsätt­ning. Flera problem framträdde emellertid också och tillväxten stannade enligt statistiska centralbyråns preliminära beräkningar vid 3,8%. Som framgår av tablån förklaras skillnaden av ett negativt bidrag från utrikes­handeln. Exporten ökade något snabbare än förutsett till följd av en större marknadstillväxt. Importen ökade dock ännu mycket mer. Den inhemska efterfrågan har totalt sett utvecklats så som förväntades.

Tabell 3. Bytesbalans 1978-1979

Milj. kr., löpande priser

1978

1979

prel.

98205

118030

92718

122 343

5487

- 4313

3113

3622

-3904

- 4635

-3682

- 4 329

-8 143

- 9309

7 100

8000

- 29

-10964

Export av varor Import av varor

Handelsbalans

Sjöfartsnetto

Resevaluta

Övriga tjänster, nelto

Transfereringar, nello

Korrigeringspost för tjänster och trans­fereringar'

Bytesbalans

' Korrigeringspost enligt belalningsbalansdelegalionens beräkningar.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

10

Det förhållandet att importtillväxten blev slörre än vänlat vid den an­givna totala inhemska efterfrågeökningen tyder på all produktionstillväx­ten hämmats av kapacitetsreslriklioner, vilket hindrat annars möjliga volymökningar och lett till prishöjningar. Ett viktigt sådant hinder förefal­ler svårigheterna för industrin alt rekrylera arbetskraft ha varit.

3   Den ekonomiska politiken 3.1 Mål och inriktning

/    Balansbrister i den svenska ekonomin

Vid ingången av 1979 tedde sig Sveriges ekonomiska utsikter i flera avseenden som jämförelsevis ljusa. Inflationen låg pä en lägre nivå än i omvärlden och möjligheterna att genom högt kapacitetsutnyttjande för­bättra produktiviteten, dämpa kostnadstrycket och förbättra vår bytes­balans bedömdes som goda. Vi fick också en tillväxt på ca 3,8% vilket var mei' än genomsnittet för OECD-området. 1 andra avseenden blev dock utvecklingen en besvikelse. Genom den nya oljechocken försämrades de yttre betingelserna för vår ekonomi och de interna fömtsättningarna visade sig också vara mindre gynnsamma än vad som antagits. Vi fick därför inte den bytesbalansutveckling, den återhämtning av marknadsandelar eller den ökning av industrins invesleringar som var önskvärd. Industrins pro­duktion, liksom anlalel anslällda, ökade visserligen men inte i den takt som hade behövts i den uppgångsfas av konjunkturen som förelåg 1979.

Flexibiliteten på arbetsmarknaden visade sig vara sämre än beräknat. Trots att vi befann oss i en expansiv fas av konjunkturcykeln och trots att många företag hade svårl alt rekrytera folk låg arbetslöshetstalen och antalet personer som var föremål för olika arbelsmarknadspolitiska åtgär­der pä en lika hög nivå som under konjunktursvackan 1971-1972,

Till de ogynnsamma dragen hörde också att kommunema expanderade mer än vad som överenskommits mellan regeringen och kommunförbun­den, vilket bidrog till alt försvåra industrins rekryleringsansträngningar. Underskotten i statsbudgeten och i bytesbalansen ökade. Industrins vins­ter steg, men nådde inte upp till mer än den nivå som varit normal vid tidigare lågkonjunkturer.

Med någon förenkling kan man sammanfatta den ekonomiska politiken under senare år genom att säga att vi gripit oss an de problem som sammanhänger med att den s. k. överbryggningspolitiken i mitten av 1970-talet medförde en starkt försämrad konkurrenskraft. I detta avseende har en betydande återhämtning skell. De strukturella problemen, som har sina rötter långt tillbaka i tiden, återstår emellertid i stor utsträckning alt lösa.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

11

De balansbrister som på tröskeln till 1980-talet kännetecknar den svens­ka ekonomin hänger samman och förstärker varandra. De hotar på olika sätt vår ekonomiska handlingsfrihet och om de lilläls bestå kommer de alt göra det omöjligt för oss alt uppnå de grundläggande målen för den ekono­miska politiken.

En första balansbrist och den som människorna oflasl och mesl direkt kommer i kontakt med utgörs av den snabba inflationen. Denna drabbar hushållen och underminerar pä flera sätt basen för välfärden. En hög inflation skapar osäkerhet om den ekonomiska framtiden. I ett sådant klimat gynnas spekulativa placeringar medan de produktiva investeringar som är nödvändiga för att bygga ut den utlandskonkurrerande sektorn hålls tillbaka. Inflationen har ocksä starkt negativa fördelningsmässiga effekter och omfördelar stora belopp från dem som sparar till förmån för dem som har belånade tillgångar. Inflationen undergräver samhällssolidariteten och förstärker många av de problem som vårt skattesystem ger upphov till.

För det andra har vi ett storl underskott i vår bytesbalans som för 1980 kan uppskattas till närmare 17 miljarder eller ca 3,4% av BNP. Underskot­tet i våra löpande affärer med utlandet försvårar för oss att föra en aktiv växelkurspolitik och begränsar därmed möjligheterna att dämpa utifrån kommande prisstegringar. Etl stort bytesbalansunderskott beskär vår handlingsfrihet också genom att det blir svårare alt vid en inlernalionell konjunkturnedgång molverka en vikande utländsk efterfrågan genom in­hemsk stimulans. Skulle underskottet i bytesbalansen bli bestående hotas således sysselsättningen. Omvärlden bär många vittnesbörd om hur länder med stora underskott i bytesbalansen efter en tid också tvingats att accep­tera betydande arbetslöshet.

Därtill kommer, alt även om vår kreditvärdighet är god, blir kostnaderna för utlandsupplåningen vid nuvarande höga ränteläge mycket stora. Ränte­bördan bara för 1980 års upplåning kan uppskattas till drygt 3 miljarder kr. Till den del utlandsupplåningen inte motsvaras av ökade investeringar lägger vi en tung förränlningsbörda på framtida generationer, F. n. ivingas vi låna lill realräntor som är högre än tillväxten i den svenska ekonomin. Om inte denna utveckling kan brytas mäste vi avsätta en ständigt växande andel av nationalinkomsten till atl förränta utlandslånen.

För det tredje har vi ett slort underskott i statens budget. Detta har till en del uppstått på grund av de betydande arbetsmarknadspolitiska och indu­stripoliliska insatserna under senare år. Budgetunderskottet är således delvis etl resultat av ambitionen att hålla uppe den fulla sysselsättningen även i en konjunktur som präglals både av kostnadskris och av stora strukturella omvälvningar i världshandeln.

Till största delen är budgetunderskottet dock ett uttryck för en hög underliggande tillväxttakt hos utgifterna. Denna avspeglar i sin tur lång­siktiga beslul och reformåtaganden, framför allt i fråga om ökade inkomst-överföringar, som fattades vid tidpunkter när man räknade med en väsent-

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

12

ligt snabbare tillväxt i den svenska ekonomin än vad som senare visal sig bli fallet. Underskollen i statsbudgeten är ett uttryck för att vi inte an­passat tillväxten i den del av vär standard som finansieras via statens budgel till de ändrade förutsättningarna för den svenska ekonomin.

Samtidigt har det inte varit möjligt eller önskvärt att täcka de ökade utgifterna medelst ökade skatter. Högre skatter, exempelvis i form av ökade arbetsgivaravgifter, skulle ha medfört högre inflationstakt och säm­re konkurrenskraft. Därigenom hade bytesbalansunderskottet förvärrats, tillväxten i ekonomin och skalteunderiaget blivit lägre och de arbetsmark­nadspolitiska utgifterna högre. Någon påtaglig förbättring av budgetsaldot hade inte uppkommit.

De stora budgetunderskotten utgör ett hot mot såväl prisstabiliteten och bytesbalansen som den fulla sysselsätlningen. De medför en likvidisering av ekonomin som kan ta sig uttryck i en snabb importökning eller i en inflationsdrivande efterfrågan. Hög likviditet medför också att motståndet mot prisstegringar och löneglidning minskar.

Redan på kort sikt medför budgetunderskottet dessutom att vi inte än en gäng i någon större utsträckning kan motverka en utländsk konjunktur­nedgång genom att via statsbudgeten stimulera den inhemska efterfrågan. Underskottet ger också upphov till obalans på kreditmarknaden och ten­derar alt driva upp ränteläget. Staten måste täcka en stor del av sitt upplåningsbehov genom att låna från allmänheten, om inle penningmäng­den skall tillåtas öka orimligt snabbt. Höga ränlor tenderar i sin tur att minska investeringsbenägenheten, vilket hotar grundvalen för framlida välfärd och sysselsättning.

Del är mol denna bakgrund etl allvarligt memento atl den senare idag framlagda långtidsbudgeten visar att underskottet, om inga åtgärder vid­tas, fortsätter att öka frän ca 58 miljarder kr, budgetåret 1980/81 till ca 79 miljarder kr, 1984/85, Situationens allvar understryks av att beräknings­tekniken förutsätter dels att inga nya reformåtaganden görs, dels alt vissa tidsbegränsade program t, ex, inom industripolitiken ej förnyas. Den dämpning av utgifternas ökningstakt som detta leder till räcker dock inte för att balansera ökade räntor på den stigande statsskulden.

En fiärde balansbrist i ekonomin återfinns i den kommunala sektorns snabba expansion. Under senare hälften av 1970-talet har den totala pro­duktionen växt med drygt 14 miljarder kr. i fasta priser. Härav har nästan 10 miljarder eller ungefär två tredjedelar lagits i anspråk av den kommuna­la sektorn. En alltför snabb kommunal konsumtionsökning hotar på flera sätl den samhällsekonomiska balansen. Den försvårar för den utlandskonkurrerande sektorn att rekrytera den arbetskraft som behövs för att öka produktionen tillräckligt för att återställa en rimlig balans i våra utrikes affärer.

Vidare medför en snabb offentlig utgiftsökning, i vilken den kommunala sektorn utgör ett väsentligt inslag, atl det utrymme för reallöneökningar

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

13

som parterna på arbetsmarknaden har att förhandla om drastiskt minskar eller helt försvinner. Delta komplicerar avtalsförhandlingarna och medför betydande brister för konflikler eller för att inflationsdrivande avtal träf­fas.

Det är mot denna bakgrund klart att vi inte kommer att kunna återvinna samhällsekonomisk balans med mindre än att den kommunala expansions­lakten påtagligt bromsas upp.

För det Jémte är den ullandskonkurterande sektorn för liten för att kunna betala den importstandard och den energiförbrukning vi vant oss vid. Investeringsverksamheten ligger dessutom på en alltför låg nivå för att trygga den trendmässiga tillväxt på ca 3% per år som man tidigare räknat med, senast i 1978 års långtidsutredning. En lägre lillväxl minskar utrym­met för inhemsk konsumlionsökning, såväl privat som offentlig, och ställer fördelningsfrågorna på sin spets. En låg tillväxt försvårar också möjlighe­terna att uppnå etl lägre budgetunderskott.

Ett positivt inslag i bilden utgörs av vår växande tjänsteexport. Betal­ningsbalansdelegationens undersökningar har visat att den s. k. restposten i vår bytesbalans till största delen beror på att vi under senare år under­skattat tillväxten i exporten av vissa tjänster som försäkringar, byggentre­prenader, licenser m, m, 1 restposten ligger också en ökad avkastning på våra direktinvesteringar i utlandet. Tjänsteexporten utgör etl viktigt inslag i den utlandskonkurrerande sektorn. Likväl är det uppenbart att våra traditionella produkter säsom skogsindustriprodukier och verkstadspro­dukter under överskådlig framtid kommer atl dominera vår export. Kan vi inte framgångsrikt hävda oss på dessa områden torde vi inte heller kunna mer påtagligt nedbringa underskottet i vår utrikes balans.

För del sjätte föreligger en belydande obalans i vår energiförsöijning framför allt genom vårt stora oljeberoende, Sverige importerar mer olja per capita än något annat land i västvärlden. Vi är dessutom mer beroende än de flesta andra länder av spotmarknaden. Del stora oljeberoendet medför att vi drabbas hårdare än många andra länder av oljeprisslegringar. En slående illustration härtill är att vår oljenota, med avdrag för reexport, som redan sagts, beräknas öka frän 13 miljarder kr. 1978 till ca 27-28 miljarder 1980, De kraftiga prissvängningar som karakteriserar spotmarknaden ska­par dessutom särskilda problem,

2   Ekonomisk-politiska åtgärder

Sedan lång tid lillbaka råder i vårl land enighet om de grundläggande målen för den ekonomiska politiken: god lillväxl, full sysselsällning, låg inflation, rättvis inkomstfördelning och regional balans. Skall vi kunna nå dessa mål måste de i det föregående diskuterade balansbrislerna hävas. Då dessa hänger samman kan de inle lösas var för sig ulan måsle angripas på bred font. Det är nödvändigt alt vi så effektivt som möjligt använder den respit som vår än så länge goda inlernationella krediivärdighet ger oss.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

14

Jag vill särskilt understryka att i den situation vi befinner oss måste åtgärder för atl bekämpa inflalionen ges högsta prioritet. Inflationen är inte endast ell ont i sig själv; den hindrar oss också effektivi från atl nå samhällsekonomisk balans i andra avseenden. Lyckas vi inte dämpa infla­tionen kommer vi heller inte att fä igång en exportledd tillväxt i den svenska ekonomin. Det skulle i sin tur innebära att vi skulle komma att tvingas in på en ålstramningspolitik, som genom att hålla nere den totala efterfrågan visserligen kan minska importen, men som med nödvändighet också kommer all leda till ökad arbetslöshet.

Samtidigt som vi står inför uppgiften att återvinna balans i den svenska ekonomin har vi anledning att räkna med en allmänt sett tämligen svag internationell konjunktur under 1980 och 1981. Visserligen har väst­världens ekonomier visat sig ha högre tillväxt under inledningen av 1980 än man tidigare ansett sannolikt, men inflationsbekämpningen ges nu högsta prioritet i de tongivande länderna och det synes mot denna bakgrund Iroligl - med reservation för den osäkerhet som alltid vidlåder prognoser av detta slag - att den internationella konjunkturen successivt mattas av. Den höga räntenivån samt det förhållandet att efterfrågebortfallet lill följd av oljeprisslegringarna inte kompenseras genom finanspolitiska åtgärder torde inte undgå att få effekt,

1 denna situation kommer konkurrensen med andra länder att bli inten­siv. Jag vill i detla sammanhang peka på den roll som Förbundsrepubliken Tyskland och Japan spelar. För 1980 förutses dessa båda länder få bety­dande underskott i sina respektive bytesbalanser, men samtidigt finns det många tecken som tyder på att man kommer att göra stora anslrängningar för att vända denna för dessa länder ovanliga utveckling.

Åtgärder för att minska infiationen

1 början av 1979 hade den svenska inflationstakten sjunkit titl 5 ä6%och möjligheterna att framgenl uppnå en låg inflation föreföll tämligen ljusa. Utvecklingen bröts av oljechocken och del därmed sammanhängande ske­endet bl, a. på ränteområdet. Under årels två första månader sleg priserna med mer än 5%, I mars var prisstegringstakten väsentligt lägre eller ca 0,5%,

Bakom den snabba uppgången i början av året låg faktorer som delvis var av tillfällig karaktär (genomslag av oljeprishöjningar i samband med OPEC:s Caracasmöle, höjda guldpriser, diskontohöjning m,m.) och det finns mot denna bakgrund anledning aU räkna med en stark uppbromsning i prissiegringstakten under loppet av 1980,

En fömtsättning för en lugn prisutveckling är givetvis också att lönerna ökar i måttlig takt, I syfte alt underlätta för arbetsmarknadens parter att träffa ett rimligt avtal beslöl regering och riksdag förra året alt vidtaga flera åtgärder. Således sänktes marginalskatterna i de inkomstskikt där de stora

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

15

heltidsarbetande grupperna återfinns. Skatteutjämningsbidragen till kom­munerna höjdes kraftigt, vilket bidrog till alt göra det möjligt för dessa att undvika skattehöjningar. Den statliga skatteskalan förblev indexskyddad, vilket förhindrar en av inflationen framdriven skärpning av progressiviie­tcn.

1 syfte att underlätta den pågående avtalsrörelsen har regeringen den 27 mars beslutat att införa allmänt prisstopp t. o. m. den 9 maj 1980.

Regeringen har dessutom förklarat sig beredd vidta följande åtgärder för tiden intill årets slut, nämligen

1, förlänga prisstoppet

2.

föreslå riksdagen att införa allmänt hyres- och arrendestopp

3.

föreslå riksdagen att höja den särskilda skattereduktionen i inkomst­skikten ca 40 000-ca 80000 kr, med högst 500 kr,

4,   föreslå riksdagen all införa skyldighet för förelagen alt avsätta 25%

av vinsterna över en viss nivå lill särskild investeringsfond

5.   hindra höjning av slatliga taxor. Samlidigt förutsätts all kommunerna

inte höjer de taxor som inte omfattas av allmänt prisstopp

6,   hindra ersättning enligt jordbruksavtalet fram till prisstoppets infö­

rande att slå igenom på konsumentpriserna. Någon kompensation till jord­

bruket utgår inte under den tid som prisstoppet gäller.

Regeringen har genom detta program skapat förutsättningar för en upp­görelse på arbeismarknaden.

Avgörande för atl programmet skall kunna genomföras är att arbets­marknadens parter träffar avtal på i stort sett oförändrade villkor.

Genom åtgärderna begränsas enligt konjunkturinstitutels beräkningar inflationstakten till ca 8% under loppet av 1980, Mätt mellan årsgenom­snitten blir inflationen ca 11,5 %. Utan de tillkännagivna åtgärderna skulle motsvarande tal bli ca 9,5 resp. drygt 12%,

Dessa beräkningar bygger på finansplanens antagande att lönerna 1980 höjs med 7,5% jämfört med 1979, Till allra största delen är denna ökning, som således avser årsgenomsnitt, redan intecknad av löneglidning och av helårseffekter på 1980 av under 1979 inträffade förändringar.

De positiva effekter som skulle följa av ett ungefär oförändrat avtal kan knappast överskattas, Förslärkt konkurrenskraft skulle innebära ett viktigt steg på vägen mot bättre balans i utrikeshandeln. En förutsättning härför är dock att företagen konsekvent nyttjar de möjligheter till relativprissänk­ningar som ett måttfullt avtal skapar. En på della sätt förbättrad handels­balans skulle också medföra större tillväxt, vilket skulle minska budget­underskottet och även medge högre privat och offentlig konsumlion än som annars vore möjligt. Sysselsättningen skulle bli högre. Inflationstryc­ket skulle dämpas.

Den reala inkomstförsämring som oljeprishöjningarna medför för folk­hushållet kan inle övervältras på omvärlden. För löntagarna som kollekliv innebär regeringens program alt den reala inkomsten efter skatt blir ca 1 % bättre än utan dessa åtgärder.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

16

I syfte alt bibehålla en rättvis balans mellan löntagare, företagare och jordbrukare ingår i marsprogrammet också alt annan kompensation till jordbruket inte skall utgå för den tid efter den 26 mars som prisstoppet gäller än vad som följer av reglerna för prisstoppet. Den återhållsamhet som nu krävs bör också ses i ljuset av utvecklingen under en längre tidsperiod.

Hushållens totala disponibla inkomster efter skatt och rensade för pris­stegringar har sedan 1973 då den förra oljekrisen inleddes och fram till 1979 stigit med 17-18%. Av denna ökning faller 13-14% på perioden 1973-1976. Huvuddelen av det utrymme som stått till förfogande för privat slandardökning under perioden 1973-1979 togs således ut under det år då den s, k, överbryggningspolitiken bedrevs. Denna politik byggde på tanken att den inhemska efterfrågan skulle hållas uppe genom att den standardök­ning som på längre sikt fanns utrymme för skulle tas ut i förväg. 1 gengäld tänkte man sig att i motsvarande män hålla igen konsumtionstillväxten under de följande åren.

Den totala lönesumman efter skatt och rensad för prisstegringar steg under perioden 1973-1976 med ca 10%, medan den under perioden 1976-1979 var i stort sett oförändrad. Till följd av ett stigande antal pensionärer och förbättrade pensionsförmåner ökade de reala pensionerna efter skatt däremoi kraftigt under båda treårsperioderna. Totalt uppgick ökningen under hela perioden 1973-1979 för pensionärskollektivet till 43-44%,

Konjunkturinstitutet har i nationalbudgeten analyserat effekterna av en högre nominell löneökning. Man har därvid utgått från en löneökning på ca 10% att jämföra med de 7,5 % som ligger i finansplanens beräkningar. En sådan högre nominell löneökning medför under 1980 obetydligt bättre real inkomstutveckling än man får med regeringens program i kombination med den lägre lönehöjningen. Däremot blir inflationen högre, konkurrenskraf­ten lägre och arbetslösheten större än vid den mindre nominella löneök­ningen. Detta innebär alt möjligheterna till framtida reallöneökningar och till förbättring av Sveriges ekonomiska läge under de närmaste åren blir avsevärt sämre vid det högre lönekostnadsalternativet.

Det förutskickade pris- och hyresstoppet blir självfallet heller inte möj­ligt alt upprätthålla om inte arbelsmarknadens parter träffar avtal på i stort setl oförändrade villkor. Ett tidsbegränsat allmänt prisstopp är ett använd­bart vapen när det gäller att kyla ner inflationsförväntningarna. Eftersom själva förväntningarna om fortsatt inflation spelar en pådrivande roll i inflationsprocessen kan prisstoppet bidra till att skapa förutsättningar för en lugnare prisutveckling. Jag vill dock betona att eftersom prisstopp enbart angriper symptom på underliggande balansbrister och inle de egent­liga orsakerna till inflationen, kan prisslopp aldrig bli effekiivt under mer än en begränsad tidsperiod. Det kan heller inte användas som ett självstän­digt ekonomiskt-politiskt medel utan är för sin effektivitet beroende av att också de underliggande balansbristerna angrips.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

17

Det ligger vidare i sakens natur atl man inte annat än temporärt kan förhindra atl prishöjningar på varor i internationell handel slår igenom pä den inhemska prisnivån, Eftersoni drygt en tredjedel av den privala kon­sumtionen i Sverige består av imporl har detta förhållande slor betydelse för prisutvecklingen. Prisslopp över en längre lidsperiod leder dessutom till snedvridningar och effektivitetsförluster i ekonomin och blir med tiden alll svårare att upprätthålla,

1 regeringsprogrammet ingår atl företagen skall avsätta 25 % av de vins­ter som intjänas under 1980 till särskilda räntdösa investeringsfondkonton i riksbanken. Avsikten är atl samma vinstbegrepp skall användas som vid de avsättningar till särskilda investeringsfonder som beslöts 1974, dvs. vinslen före skall och före avsällningar till investeringsfonder men efler skallemässigl tillåtna avskrivningar och avsättning lill lagerreserv.

Företagens vinster har på senare år legat på farligt låga nivåer, Solidite­ten har kraftigl försämrats. Därigenom hotas sysselsältningen på både korl och läng sikt. I ett kortare perspektiv därför att motståndskraften vid en ny konjunkturnedgång är allvariigl försvagad. I det något längre perspektivet genom att både företagens förmåga och vilja att investera för framtiden påverkas negativt. Satsningar på långsiktigt betydelsefull forskning och utveckling hålls tillbaka till förmån för koslnadsbesparande rationalisering­ar av produktionen.

Förra året ökade vinsterna något, men enligt konjunkturinstitutets be­räkningar nådde vinstmarginalerna likväl inle upp till mer än vad som varit normalt vid tidigare lågkonjunkturer. För 1980 förutses en oförändrad eller något stigande vinstnivå under förutsättning att avtalsrörelsens utfall håller sig inom den samhällsekonomiska ramen. Genom att 25% av vinsten avsätts på särskilda investeringsfondkonton i riksbanken uppnås flera för­delaktiga effekter: dels säkerställs alt företagens invesleringar gär till pro­duktiva investeringar i den ordinarie rörelsen snarare än till finansiella placeringar, dels minskas likviditeten på kreditmarknaden under 1981 med uppskattningsvis 2 å 3 miljarder kr.

När del gäller den fördelningsmässiga effekten av ökade vinsler och utdelningar vill jag understryka att det inte är möjligt atl märkbart öka lönerna genom alt minska utdelningarnas andel av förelagens förädlings­värde. Detta illustreras av att utdelningarna kan beräknas uppgå lill mindre än I % av lönesumman (i bägge fallen beräknade efter skatt), I själva verket torde alltför låga utdelningar i stället få en negativ inverkan på möjligheterna att höja reallönerna genom att företagens förmåga att dra till sig riskvilligt kapital - och därmed deras investeringsförmåga - minskar.

Åtgärder för att dämpa utgiftsökningen i statens budget Av skäl som utvecklats i det föregäende är det nödvändigl att förhindra att statens budgetsaido ytteriigare försämras. Chefen för budgetdeparlemen­tet kommer senare denna dag alt föreslå att det mål som måste uppställas 

2    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bilaga I

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

18

pä korl sikt är all i 1981/82 års budgel nedbringa saldol med ca 7 miljarder kr. i jämförelse med den i långtidsbudgeten angivna nivån. Detta skulle möjliggöra oförändrat nominellt saldo och mätt som andel av BNP skulle budgetsaldot minska med närmare en procenlenhel.

En förbättring av statens finanser måste emellertid också ses i ett mer långsiktigt perspektiv. Det mål som bör uppställas för budgetsaidols lång­siktiga utveckling är atl dess andel av BNP skall minska med ca en procentenhet per år. Förbättringen i budgetsaldot jämfört med de i lång­tidsbudgeten angivna nivåerna måsle väsentligen åstadkommas genom besparingar pä ulgiftssidan.

Överväganden om var besparingar ska ske måste utgå från en analys av statsutgifternas struktur. Som framgår av långtidsbudgeten utgör trans­fereringarna 2/3 av de totala statsutgiflema och beräknas dessulom fortsät­ta att öka snabbt. Skall automatiken på budgetens utgiftssida kunna däm­pas måste därför de tunga transfereringsposterna till förelag, kommuner och enskilda bli berörda. Besparingarna bör inle bara avse statsbudgetens utan också socialförsäkringssektorns transfereringar.

Besparingsansträngningarna bör givetvis omfalta ocksä den Iredjedel av statsutgifterna som inte beslår av transfereringar av olika slag, således konsumtion, investeringar och finansiella transaktioner.

De besparingar som blir nödvändiga bör göras under noggrannt beaktan­de av de fördelningspolitiska följderna. Besparingsarbelet måsle bedrivas i ljuset av insikten att ulan en reducering av budgelunderskottet av den storleksordning som angivits ovan kommer resultatet med all sannolikhet att bli en kraftigt ökad inflation. Denna skulle i sin lur leda till en syssel­sättningskris. Fördelningsmässigt skulle en sådan utveckling komma alt drabba de mest utsatta grupperna i samhället hårdast.

Åtgärder för att dämpa den kommunala utgiftsökningen Den kommunala sektom log 1979 i anspråk nära en fjärdedel av den totala bruttonationalprodukten. Den har därmed en sådan lyngd atl den på ett avgörande sätt påverkar den samhällsekonomiska balansen och jag har tidigare angivit skälen för alt kommunernas utgiftsökning nu mäste begrän­sas.

I syfte alt dämpa den kommunala expansionstakten har staten träffat överenskommelse med kommunförbunden i vilket de senare förbundit sig att uppmana sina medlemmar att hålla sin sammanlagda expansion inom en överenskommen ram om 3 % i volym räknal för 1979 och 1980. Avtalet har godkänts av samtliga riksdagspartier med undantag av VPK och det före­ligger således en bred parlamentarisk enighet härom. Takten i den kommu­nala konsumtionsökningen ligger emellertid för såväl 1979 som 1980 vä­sentligt högre, eller på 4 å 4,5 %,

Som närmare utvecklas i treårskalkylen är del knappast möjligt att låta

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

19

den kommunala konsumtionen växa med mer än ca 2,5% per år om ett rimligl utrymme skall kunna beredas för andra aktiviteter i samhället. Härvid är att märka all dessa beräkningar ulgär från en privat konsum­tionsökning pä 0,5 lill I % per år och en ökning av den statliga konsum­tionen på ca 0,3% per år. Kalkylen bygger dessulom på antaganden om den möjliga tillväxttakten som inte kan betraklas som pessimistiska. Den kommunala konsumtionen intar således en priviligierad ställning även vid en i jämförelse med nulägel relativt kraftig uppbromsning.

För alt åstadkomma en sådan dämpning krävs medvetna och kraftfulla ålgärder av kommunerna. Dessa måste omfatta såväl konsumtion som investeringar och transfereringar. Besparingsanslrängningarna måste be­röra samtliga områden.

Om ansträngningarna att dämpa den kommunala expansionslakten skall kunna krönas med framgång är det nödvändigt att också statsmakterna tar sitl ansvar och dels undviker atl lägga på kommunerna och landstingen nya uppgifter dels genom konkreta ställningstaganden anger vilka planerade reformer och utbyggnadsprogram som bör anstå eller där takten vid ge­nomförandet bör omprövas.

Chefen för budgetdepartementet kommer senare denna dag alt lämna en närmare redogörelse för de riktlinjer efter vilka besparingsarbetet bör bedrivas i vad avser kommunerna.

Sammanfattningsvis kan man konstatera att för huvuddelen av de kom­munala verksamheterna kan ingen som helsl ulbyggnad ifrågakomma un­der de närmaste åren. Befintlig verksamhet mäste kritiskt prövas inom alla områden. I stort selt är del endasl utbyggnad av barnomsorgen och lång­tidssjukvården som kan accepteras. Ett fullföljande av kommunernas planer i fråga om barnomsorgen kommer att ta i anspråk ca hälften av det samhällsekonomiska utrymme som står till buds för ökning i kommunernas konsumlionsvolym. Del innebär alt andra kommunala verksamheter måste stå tillbaka. Regeringen avser inte att vidta ålgärder i form av höjda statsbidrag e.dyl. för alt ytterligare stimulera barnomsorgsutbyggnaden. Det är vidare angeläget atl resurserna inom barnomsorgen inte utökas genom en fortsatt personalförtätning.

Åtgärder för att minska oljeberoendet

Sedan flera år lillbaka har energipolitiken inriktats på att åsladkomma en minskning av Sveriges stora oljeberoende. En sådan minskning är nödvän­dig för att minska den allt tyngre belastning på vär bytesbalans som oljeimporten utgör.

Folkomröstningen i mars 1980 har på väsentliga punkter skapal klarhet vad gäller den framtida energipolitiken. Omröstningen innebar ett förord för att använda högst lolv kärnkraftsaggregal under deras lekniska livs­längd som bedöms vara ca 25 år. Ingen ytterligare kärnkraftsutbyggnad

Prop. 1979/80: 150 Bilaga 1

20

skall förekomma. Resultatet av omröstningen ger förutsättningar för att utnyttja den resurs för oljesparande som kärnkraftverken ulgör.

1 en proposition till riksdagen har regeringen redovisal vissa riktlinjer för energipolitiken efter folkomröstningen. Avsikten är att i senare förslag till riksdagen mer utförligt behandla en rad frågor som är av slor betydelse för våra möjligheter att begränsa oljeberoendei. Det gäller bl.a. de fortsatta insatserna för att främja energisparande i hushåll och näringsliv.

1 december 1979 fattade riksdagen, på förslag av regeringen, beslut om vissa höjningar av energiskatterna i syfte att premiera hushåll som spar energi. Det finns anledning att gå vidare på denna väg. Det är därför regeringens avsikt att med hjälp av beskattningen åstadkomma en succes­sivt höjd prisnivå på energi. Genom att företag och hushåll pä detta sätt informeras om att energin successivt kommer atl bli allt dyrare oavsett eventuella tillfälliga variationer i t. ex. oljepriserna, skapas en stabil grund för planering av de fortsatta energisparinsatserna.

Sådana åtgärder bör också stimulera investeringarna genom att påskyn­da utbyte av maskiner och utrustningar mot sådana som har en lägre energiförbrukning. Detta innebär också en stimulans för kapitalvaruindu­strins produktutveckling i samma riktning.

Det råder en bred enighet om behovet att utveckla och använda inhems­ka, fömybara energikällor för att minska oljeberoendet och förbättra bytesbalansen. På många håll i landet pågår försök med olika metoder och bränslen, staten satsar varje år betydande belopp på forskning och utveck­lingsarbete inom detta fält. Jag vill erinra om möjligheterna att använda skogsavfall för eldning i fliseldade värmeverk, en verksamhel som redan idag är i gång på flera håll. De nya metoder som nu utvecklas för tillvarala­gande av en slörre del av skogsråvaran kan också underlätta skogsindu­strins råvaruförsörjning. Det är angelägel alt denna verksamhel i framliden sätts in i ett regionalpoliliskt och arbetsmarknadspoliliskl sammanhang för att snabbare kunna fä betydelse för vårt lands energiförsörjning.

Kreditpolitiska åtgärder

Kredilpoliliken har under senare år i väsentlig utsträckning fält inriktas på att dämpa den likviditetsökning som statens budgetunderskott ger upp­hov lill. Ett annat huvudmål har varil att förhindra atl internationella ränteförändringar leder till kapitalutflöde. Som medel för denna politik har använts diskontohöjningar och förändringar av kassa- och likviditetskra­ven, Åven andra åtgärder har vidtagits bl, a, i syfte att suga upp en del av företagens likviditet till riksbanken. Under 1979 öppnades således en sär­skild möjlighet för företagen att till förmånliga villkor sätta in pengar på särskilda likviditetsuljämningskonton i riksbanken.

Förslaget att företagen skall sätta av 25% av sina vinster för 1980 till särskilda investeringskonton i riksbanken har, som nämnts, också en kre-ditpolitisk motivering.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

21

Ytterligare åtgärder behövs för att begränsa likviditeten på kreditmark­naden. Den avgifi som gäller för arbetsgivare som underiåler atl göra fyllnadsinbetalning av arbelsgivaravgifter uppgår f.n, till 6% för belopp upp till 5 000 kr,, och 8% för större belopp. Avgifterna moisvarar en årsränta om 6,8% resp. 9,1 %. Eftersom denna avgift inle är avdragsgill blir det för de flesta arbetsgivare en mycket dyr kredit, fyllnadsinbetalning blir i dessa fall lönsamt. För arbetsgivare som betalar låg eller ingen vinstskatt föreligger däremot endast svaga incitament till fyllnadsinbetal­ningar. Dit hör t, ex. kommuner, företag med stora förlustavdrag, vissa kredit- och försäkringsinstitul m, m. De nuvarande avgiftssatserna fast­ställdes i en situation när ränteläget var väsentligt lägre än vad som f. n. är fallet. En anpassning uppåt bör därför ske. Enligt vad jag erfarit avser chefen för budgetdepartementet att i höst förelägga riksdagen ett förslag av denna innebörd. Därigenom kan statens och AP-fondernas inkomster öka med 1 1/2 å 2 1/2 miljarder kr, 1981.

På längre sikt bör den preliminära uppbörden av arbetsgivaravgifter kunna knylas till den lönesumma som redovisas i samband med källskal-teredovisningen. Därigenom skulle i princip näslan all eftersläpning kunna upphöra. En sådan omläggning kräver dock yllerligare ulredning och re­missbehandling. Avsikten är att ett sådant förslag om möjligt skall kunna föreläggas riksdagen i sådan tid att ikraftträdandet kan ske fr.o.m. 1982 års avgiftsuppbörd.

I syfte att motverka en ytteriigare ränteuppdrivning på kreditmarkna­den, som bl.a. skulle kunna påverka investeringarna och även ha andra negativa verkningar, avser jag atl efter framställning från riksbanksfull­mäktige senare idag föreslå regeringen att förordna om räntereglering avseende försäkringsföretag och bankinstitut och om allmän placerings­plikt för försäkringsföretag. Jag återkommer senare mer i delalj till de kreditpolitiska frågorna.

Sysselsättningspolitiska åtgärder

Efterfrågan på arbelskraft ökade under 1979, arbetslösheten minskade och antalet personer i arbetsmarknadspolitiska ålgärder kunde nedbringas. Denna utveckling har fortsatt under början av 1980 och även under återsto­den av året förutses ett förhållandevis gott arbetsmarknadsläge.

Denna gynnsamma bild får emellertid inle skymma de problem som alltjämt finns eller de svåra uppgifter som sysselsättningspolitiken har alt möta i framtiden. Åven om arbetslösheten totall sett har minskat kvarstår en hög arbetslöshet i vissa regioner, framför allt i skogslänen. Samtidigt råder i andra regioner en klar brist på arbetskraft. Åven inom en och samma region, t, o, m, på samma orl, kan arbetslöshet och arbetskrafts­brist förekomma samtidigt. Efterfrågan på arbetskraft riktar sig inte i första hand mot de grupper som är arbetslösa och de lediga platserna stämmer

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

22

inle alltid överens med de arbetssökandes önskemål och möjligheter. Detta s. k. matcbningsproblem ställer både arbetssökande och arbetsgivare inför nödvändighelen att vara mer flexibla i sina krav.

Behovel av en större utlandskonkurrerande sektor innebär att industri-sysselsättningen måste öka. Del är därtör oroande att industrin på mänga håll möter svårigheter att rekrylera arbelskraft. Jag har tidigare nämnt att del bl.a, av detla skäl är nödvändigl att dämpa den kommunala sektorns expansion.

Det är mot denna bakgrund angeläget att de kommunala beredskapsar­betena vid framtida konjunkturavmaltningar utformas på etl sådant sätt att de inte främjar en bestående ökning av den kommunala verksamheten och inte heller försämrar industrins möjligheter att rekrytera arbetskraft. Den nyligen framlagda propositionen om företagsförlagd gymnasieutbildning m.m. (prop. 1979/80: 145) ligger härvid väl i linje med den ekonomiska politikens krav.

De regionalpolitiska ambitionerna kommer att hällas kvar på en hög nivå. Det är självfallel önskvärt atl industriell expansion lokaliseras till områden med strukturell arbetslöshet. På senare år har också en rad insatser i form av olika regionalpolitiska stödåtgärder vidtagits. Dessa har bl.a, syftat till att stimulera förtagen att förlägga ny verksamhet eller expandera befintlig verksamhet i regioner med svagt arbetsmarknadsläge. Regionalpolitiken har också varit framgångsrik i sä måtto att den stora nettoutflyttning som tidigare ägde rum från bl.a. skogslänen nu upphört. Initiativ syftande till nyetablering av industriell sysselsättning har tagits med hjälp bl.a. av s.k. offertslöd. Avsikten med dessa särskilda insatser är atl minska överhettningen i vissa industriorter och öka sysselsätlningen i områden med lägre aktivitet. På detta sätt kan uirymme beredas för en expansion av den industriella sektorn på områden där det nu finns kapaci­tetsproblem.

Vi har f. n. belydande överhettningstendenser på byggarbetsmarknaden i Stockholmsområdet. De medför förseningar och fördyringar av pågående byggen, inte minst bostadsbyggandet i regionen. Samtidigt kvarstår trots konjunkturuppgången en avsevärd arbetslöshet bland byggnadsarbete i de fyra nordligaste länen och i Värmlands län. Därför kommer chefen för arbetsmarknadsdepartementet senare denna dag atl föreslå regeringen att en extra slarlhjälp på 15 000 kr. underen 24-månadersperiod fr.o.m, den 1 maj 1980 skall fä beviljas personer frän dessa län som lar byggnadsarbetare i Stockholms län och i övrigt uppfyller villkoren för flyttningsbidrag enligt arbetsmarknadskungörelsen. Syftet är sålunda att motverka både arbets­lösheten i skogslänen och överhettnings- och inflationstendenserna i Stockholmsregionen och att främja bostadsbyggandet. Regeringen bör be­gära riksdagens godkännande av denna temporära insats. Utgifterna för den extra starthjälpen skall belasla det under tolfte huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Bl. Arbelsmarknadsservice, anslagsposten Flyllningsbi­drag.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

23

Kravet att förbättra bytesbalansen kommer de närmasle åren att slå i förgrunden för den ekonomiska poliliken. Detta kräver bl.a. atl värt rela­tiva kostnadsläge förbättras. Samtidigt är ambitionsnivån i Sverige vad gäller atl värna sysselsättningen mycket hög. För att etl högl efterfråge­tryck på arbeismarknaden skall kunna förenas med en lugnare koslnadsul-veckling än i omvärlden måste arbeismarknaden i Sverige fungera bättre och smidigare än i våra konkurrentländer. En av de viktigaste lärdomarna av de gångna årens utveckling är atl vi inle har möjlighet att hålla ett högre efterfrågetryck - dvs, i sista hand lägre arbetslöshet - än man gör i omvärlden utan att vår konkurrenskraft försämras. Vi måsle dårför för­bättra arbetsmarknadens funktionssätt. Om så icke sker kommer vi inte att kunna upprätthälla den fulla sysselsättningen.

Åtgärder för att förbättra den svenska ekonomins funktionsduglighet

Som framgått av det föregäende ställs slora krav om vi skall kunna återställa den samhällsekonomiska balansen, I en sädan situation är det av största vikt alt lagstiftning samt skatte- och bidragsregler är så utformade att det så långt som möjligt ger den enskilde motiv att handla på ett sätt som är till fördel för samhället i dess helhet. Det är mot denna bakgrund som de senaste årens skatteförändringar skall ses. Marginalskatterna har stegvis sänkts med tyngdpunkt i de inkomstskikt där de stora heltidsarbe­tande grupperna befinner sig. Den statliga skatteskalan har indexreglerats i syfte att förhindra att inflationen automatiskt skärper progressionen. Sta­ten har ökat sina bidrag till kommunerna för atl göra det möjligt för dessa atl avstå från skattehöjningar. Skattebördan har lättats för små och medel­stora företag. Regeringen har förulskickal lättnader i fråga om dubbelbe­skattningen av näringslivets riskkapital. Åtgärder har vidtagils för alt uppmuntra långsiktigt sparande. Jag kommer inom kort att remittera en inom ekonomidepartementet upprättad promemoria med förslag till vissa tillägg till de regler som gäller för skatlefondsparande. Syftet är atl under­lätta för de anställda att spara i aktier i det företag där de är anslällda och samtidigt komma i åtnjutande av de skattelättnader som gäller inom skatie-fondsparsystemet.

För att medborgarna skall kunna känna solidaritet med samhället måste skattesatser och skattelagar upplevas som rimliga. Det är också av detta skäl nödvändigt att fortsätta att reformera skattesystemet. Jag vill i detta sammanhang understryka att en rättvis fördelning av skattebördan förut­säuer alt skatlebroU med krafl bekämpas. Härvidlag har insatserna kraf­tigt förstärkts på senare år bl. a. genom att taxeringsmyndigheterna givils starkt ökade resurser. Kontrollen inriktas i första hand på dem som har komplicerade deklarationer.

Regeringen har också vidtagit åtgärder för atl täppa till luckor i lagstift­ningen. Som exempel kan nämnas att möjligheterna att genom reparations-

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

24

avdrag i andelshus minska sin skattebörda, eventuellt ända ner till noll, kraftigt beskurits. Regeringen har också nyligen beslulal om en utredning för atl se över möjligheterna att hindra atl vissa avdragsregler utnyttjas på ett säll som inte varit avsett.

Del är inte endast skattereglerna som i vissa avseenden fått andra effekter än som avsetls. Detsamma gäller också de olika bidragssystemen. Åven dessa måste därför ses över. Del vore i nuvarande situation oförsvar­ligt att inte använda sig av de stimulanser som elt riktigt utformat skatte­och bidragssystem skulle kunna ge.

3.2 Finanspolitiken

Ett viktigt underiag för finans- och penningpolitiken är utvecklingen av det finansiella sparandet inom den offentliga sektorn (tabell 4) samt i övriga delar av ekonomin (labell 5).

I den konsoliderade offentliga sektorn förutses en försämring av det finansiella sparandet med knappt 5 miljarder kr. mellan 1979 och 1980. Sparandeunderskottet beräknas därmed uppgå till 21 miljarder kr. Sparan­det i socialförsäkringssektorn och kommunerna förväntas genomgå relativt små förändringar mellan 1979 och 1980. Nedgången i offentligt sparande beror huvudsakligen på en försämring i den statliga seklorns finansiella sparande.

Den negativa utvecklingen av den offentliga sektorns finansiella sparan­de har delvis balanserats av en uppgång av hushållens finansiella sparande. Bakom denna ligger bl, a. en stark ökning av del privata försäkringssparan­det, Åven näringslivets finansiella sparande har varit relativt högt trols ett lågt vinstläge. Detta är en följd av alt förelagens investeringar varit låga.

För ekonomin som helhet har det uppstått en växande sparandebrist som avspeglas i ett ökande strukturellt underskott i vår bytesbalans, som 1980 beräknas uppgå till närmare 17 miljarder kr,

Efler kostnadskrisen 1975-1976 förlorade den svenska industrin mark­nadsandelar. Kapacitetsutnyttjandet och investeringsviljan sjönk. Den minskade eflerfrågan på exportmarknaderna och investeringssidan har i syfte att förhindra en ökad arbetslöshet av siaten kompenserats genom en ökad nettoefterfrågan. Den avspeglas i del stora budgetunderskollel.

Tabell 4. Finansiellt sparande i den oftentliga sektorn 1978-1980

Miljarder kr.

1978

1979

1980

-24

-34

-41

15

15

18

4

3

1

Slaien

Socialförsäkringssektorn

Kommunerna

Tolall

- 5

-17

-21

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

25

Tabells. Finansiellt sparande 1978-1980

Miljarder kr.

1978

1979

1980

19

21

24

-11

-12

-14

- 3

- 3

- 6

- 5

-17

-21

Hushåll Bostäder Näringsliv Offenllig sektor

Summa (= bytesbalans)

O

11

17

För att kunna nedbringa underskottet i den offentliga sektorns finan­siella sparande måste de balansproblem jag pekal pä lösas. En minskning av budgelunderskottet leder till ett efterfrågebortfall som måste kompen­seras av ett motsvarande tillskolt i efterfrågan från andra delar av ekono­min för att inte arbetslösheten skall öka. Om bylesbalansunderskottet skall minska måsle efterfrågeökning uigöras av en expansion av produklion och investeringar i den konkurrensutsatla sektorn.

Vad som krävs för att kunna minska budgetunderskottet vid full syssel­sättning och med bibehållande av våra långsiktiga tillväxtmöjligheter är alltså en exportledd tillväxt. Detta konstaterande är av stor vikt vid en avvägning mellan utgiftsbegränsningar och skattehöjningar för att avveck­la budgetunderskottet. Det föreligger betydande svårigheter att, med de internationella förutsättningar vi nu kan se inför 1980 och 1981, få igång en lillräckligt expansiv process i privala delar av ekonomin så all balansbris­terna snabbt kan elimineras. Det torde emellertid, under alla omständighe­ter, inte vara möjligt att åstadkomma en sådan utveckling med en samtidig höjning av det lotala skattetrycket. Den enda väg som står till buds när det gäller att minska budgetunderskottet, utan en neddragning av aktiviteten och sysselsättningen i ekonomin, är därför att begränsa den offentliga utgiftsökningen. Det är emot denna bakgrund som inriktningen av finans­politiken skall ses.

Tabell 6. Statens inkomster och utgifter 1978-1980

Löpande priser

Milj. kr.

Förändring, %

1978

1979

1980

1978- 1979

1979-1980

1.

Inkomster

95689

103570

117000

8,0

13,0

2.

Utgifter

120095

137940

157 520

15,0

14,0

varav:  transfereringar

81345

95 250

110100

17.0

15,5

konsumlion

32865

36900

40230

12,5

9,0

investeringar

3817

4 300

4590

12,5

6,5

3.

Finansiellt sparande

-24406

-34370

-40520

,   ,

.

4.

Finansiella iransaklioner

8316

11 120

14480

5.

Tolalsaido

-32 722

-45490

-55000

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

26

Tabell 7. Den olTentliga sektorns reala utgifter 19701980

Årlig procentuell förändring

1970-

-1979

1979-1980

Ulgifter

6.5

4,5

därav: sialen

7.0

3,0

socialförsäkrings-

seklorn

9,0

6,5

kommunerna

5,0

4,5

Anm. Omräknat i fasla priser med BNP-deflalorn.

För att begränsa det totala skattetrycket måste de offentliga utgifterna hållas tillbaka. Som framgår av tabell 7 har den offentliga sektorns reala utgifter trendmässigt ökat med ca 6,5 % per år under perioden 1970-1979,

Under 1980 förutses de offentliga utgifterna öka med ca 4,5%, vilket är långsammare än tidigare under 1970-talet, De offentliga utgiftsökningarna måste emellertid ytterligare nedbringas och i varje fall inte öka snabbare än BNP,

Produktivitetsutvecklingen inom den offentliga sektorn är långsammare än i ekonomin i genomsnitt. En ökad produktivitet i den offenlliga verk­samheten kan vid given volymökning bidra till att begränsa det totala skattetrycket. Det är därför angeläget atl genom ett långsiktigt reformar­bete höja effektiviteten inom den offentliga sektorn. Eftersom den offent­liga sektorns andel av BNP är stor kan en framgångsrik verksamhel pä detta område leda till kraftiga genomslag på skattetrycket.

Den reala ökningen i de statliga ulgifterna beräknas uppgå till ca 3,5% mellan 1979 och 1980, Den statliga konsumtionen väntas ligga på i stort sell samma nivå som 1979 medan däremot de statliga myndigheternas investe­ringsvolym förulses minska 1980, Huvudförklaringen lill att de stafliga utgifterna volymmässigt växer snabbare än vad som beräknades i årets finansplan är den kraftiga ökningen av ränteutgifterna på statsskulden till följd av det höjda ränteläget.

Statens inkomster beräknas stiga realt med drygt 3% mellan 1979 och 1980, Vid beräkning av den direkta statliga skatten för 1980 utgår kalky­lerna bl. a. från den marginalskattesänkning pä sammanlagt 2 800 milj. kr. som riksdagen antagit samt från den skattereduktion på högst 500 kr. i inkomstskiktet ca 40000 till ca 80000 kr, som regeringen inför avtalsrörel­sen förklarat sig beredd alt under vissa förutsättningar föreslä. De indirek­ta skatteinkomsterna beräknas öka snabbare under 1980 än under föregå­ende år främst p, g, a, de i slutet av 1979 genomförda punktskaltehöjning-arna på energi samt alkohol och tobak.

Statens budgetunderskott skulle därmed öka från 45 miljarder kr, 1979 till ca 55 miljarder kr, 1980, De problem kreditpolitiken ställs inför vid ett underskott av denna slorleksordning redovisas i nästa avsnitt. Problemen är särskilt på några års sikt av sådan omfattning att en fortsatt statlig

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

27

utgiftsexpansion svårligen kan finansieras genom ökad upplåning. Av skäl som jag tidigare utvecklat måste problemet i allt väsentligl lösas genom besparingar.

Utgifterna i övriga delar av den offentliga sektorn, dvs. i socialförsäk­ringssektorn och kommunerna beräknas växa snabbt i volym eller med ca 6,5 % resp. 4,5 % mellan 1979 och 1980. Kommunernas finansiella situation är god p. g. a. den kraftiga skattehöjningen 1978 saml de stora ökningarna av de statliga transfereringarna till kommunerna. Uigifisexpansionen un­der 1979 och 1980 har kunnat ske inom ramen för relativt små höjningar av det kommunala skatteuttaget. Trots den snabba konsumtionsökningen be­räknas det finansiella sparandet i kommunerna uppgå till sammanlagt 4 miljarder kr, under 1979 och 1980.

Utvecklingen visar att den kommunala expansionen går snabbare när etl finansiellt överutrymme stär kommunerna till buds. Eftersom en dämpning av den kommunala konsumtionsvolymen ter sig ofrånkomlig från sam­hällsekonomisk synpunkt har regeringen beslutat föreslå riksdagen åtgär­der som innebär att genomförandet av skatteutjämningsreformen uppdelas i två steg. Regeringen har även under våren haft överläggningar med de båda kommunförbunden i syfte att åstadkomma en uppbromsning av den kommunala volymutvecklingen och därmed ett minskal behov av kommu­nala skattehöjningar. Somjag tidigare påpekat blir det i detta sammanhang nödvändigt att ompröva sädana statliga beslut som direkt påverkar kom­munernas utgifter.

3.3 Kreditpolitiken

Kreditpolitiken inriktades såväl under 1979 som i början av 1980 på att begränsa den likviditetsökning som statens budgetunderskott gav upphov till. Den förda politiken i kombination med försämringen av bytesbalansen verkade åtstramande på likviditetsläget. Penningmängdsökningen begrän­sades därigenom till drygt 11 % under 1979,

Räntenivån i flertalet industriländer och pä de inlernationella kredit­marknaderna steg såväl under 1979 som i början av 1980, Genom det kraftigt stigande nominella ränteläget har realräntorna trots den tilltagande inflationen hållits uppe och i många fall t, o, m. fortsatt att stiga. Utveck­lingen skiljer sig därmed markant frän 1974-1975 då den höga inflations­takten ledde till kraftigt sjunkande realräntor.

Mot bakgrund av det stigande internationella räntelägel höjdes det svenska diskontot och den långfristiga obligationsräntan vid flera tillfällen under 1979 samt i januari 1980. Diskontot uppgär f.n. till 10%. Åven kassa- och likviditetskraven höjdes vid ett flertal tillfällen bl. a. i syfte att begränsa bankernas kredilexpansion. I april 1980 sänktes kassakravel från 8 till 2%, Samtidigt emitterade staten två nya obligationslån i avsikt att

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

28

läsa in den kassalikvidilet hos bankerna som blev resullatet av kassakravs-sänkningen. Sänkningen innebar således inte någon lindring av den strama penningpolitiken.

De vidtagna ätslramningsåtgärderna resulterade i att bankernas kredit­expansion avtog under andra halvåret 1979, Kredilgivningen till såväl hushållen som kommunerna begränsades. Den relativt kraftiga ökning av kredilgivningen till företagen som skedde under tredje kvartalet följdes under fjärde kvartalet av en minskning. Det förefaller emellertid som om kredilgivningen till företagen tagit ny fart i början av 1980. En sädan utveckling framslår som naturlig mol bakgrund av den ökning av produk­tion och investeringar som nu pågår i företagssektorn, även om det förbätt­rade vinstlägel och företagens goda likviditetssituation självfallet utgör en begränsande faktor när del gäller förelagens krediteflerfrågan. Liksom under andra halvåret 1979 tycks såväl hushållskreditgivningen som ban­kernas totala kredilgivning ha varit relativt begränsad i början av 1980.

Valutareserven minskade under 1979 med ca 3 miljarder kr. och under första kvartalet 1980 med ca 0,3 miljarder kr., medan statens utlandsupp­låning under motsvarande perioder uppgick till ca 9 miljarder kr, resp. ca 5 miljarder kr. Under 1979 uppgick bytesbalansunderskottet till 11 miljarder kr. Enligt riksbankens statistik resulterade den icke statliga sektorns kapi­taltransaktioner med utlandet under 1979 inte i någol valutaulflöde. Han­delskrediterna mellan olika förtag kan dock netto ha givit upphov till elt visst valutautflöde, SCB:s statistik över större företags utländska tillgång­ar och skulder tyder också på en sådan utveckling. Jag vill emellertid betona atl statistiken på detla område är osäker, varför några mer definiti­va slutsatser ännu inte kan dras. Den icke statliga sektorns långfristiga nettoupplåning utomlands var under 1979 mycket liten.

Som jag framhöll i finansplanen kommer det stora bytesbalansunder­skotlet i kombination med statens budgetunderskott att ställa kreditpoliti­ken inför stora krav 1980, Kreditpolitiken måste dessutom utformas mot bakgrund av det internationella ränteläget. Vid etl fortsatt högt internatio­nellt ränteläge under 1980 måsle även det svenska ränteläget vara relativt högt, om det skall vara möjligt att nå balans i den icke statliga sektorns kapitaltransaktioner med utlandet. Med hänsyn till behovet av ökade inve­steringar främst inom den konkurrensutsatta sektorn kan emellertid ett alltför högt ränteläge samtidigt vara förknippat med vissa nackdelar och skapa svårigheter för den invesleringsuppgång som är på väg. Del är därför viktigt att ränteläget kan avvägas på etl lämpligt sätt. En ytterligare rän­teuppdrivning skulle kunna leda till en från samhällsekonomiska utgångs­punkter olämplig fördelning av krediler eftersom skilda grupper i ekono­min har olika möjligheter att bära en hög räntekostnad. Efter framställning från fullmäktige i riksbanken avser jag senare denna dag föreslå regeringen att förordna om räntereglering avseende försäkringsföretag och bankinsti­tut.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

29

Räntelägel kan dock inte ses isolerat från den långsiktiga prisstegrings-takten. En positiv realräntenivå bör enligt min mening i normala fall inte utgöra något hinder för investeringar med en rimlig förväntad avkaslning. Som jag framhöll i finansplanen är en relativt hög läng ränta vidare moti­verad av att den statliga upplåningen så långl möjligt bör placeras utanför bankerna samt av att det är angeläget att långfristiga obligalionsplaceringar sett över en längre tidsperiod ger en positiv real avkastning. På sikl utgör en politik som inriktas på atl dämpa inflationen det främsta medlet för att uppnå såväl lägre nominella räntenivåer som en posiliv real avkastning på långfristiga obligationsplaceringar.

Liksom under 1979 mäste kreditpolitiken under 1980 inriktas på att begränsa likviditetsökningen i ekonomin. Den uppbromsning av bankernas kreditexpansion som skett måste bestå. Inom ramen för en ökning av bankernas toiala övrigutlåning exkl, vad som refinansieras i utlandet, i storleksordningen 9%, mäste i försia hand näringslivts behov av investe­rings- och rörclsekrediter fillgodoses. Särskilt angeläget är del atl den konkurrensutsatta sektorns investeringsverksamhet inte hämmas av brist på lånekapital.

Kommunernas likviditet i form av bankinlåning har från utgången av 1977 lill ulgången av 1979 ökat från knappl 10 miljarder kr. lill drygl 20 miljarder kr. Mot denna bakgrund och med hänsyn till behovet av att hålla lillbaka expansionen av den kommunala verksamhelen är en begränsning av kommunernas utrymme pä kreditmarknaden under 1980 nödvändig.

Vid en begränsad tolal kredilgivning från bankerna blir hushållens ut­rymme på kreditmarknaden under 1980 relativt litet. Detta bidrar till att den privata konsumtionens tillväxttakt dämpas. Det är en uppgifl för den löpande kreditpolitiken att anpassa hushållens kreditutrymme så att den privata konsumtionen påverkas i enlighel med de ekonomisk-politiska målen,

Åven om bankernas kredilgivning hålls tillbaka finns, somjag framhöll i finansplanen, stora risker för att kredilgivningen vid sidan av banksyste­met ökar i snabb takt. Enligt regeringens förslag kommer lagen om kredit­politiska medel fr, o, m, den 1 juli 1980 att kompletteras med avseende på finansbolagen så att utlåningsreglering och emissionskontroll han tillämpas på dem. Frän denna tidpunkt står finansbolagen vidare under bankinspek-fionens tillsyn.

För 1980 har överenskommelse träffals om bankernas medverkan i bostadsfinansieringen, 1 enlighet med riksdagens beslut har reglerna för bostadsfinansieringen ändrats så att prioriterad bostadsuppläning inte längre lill någon del får användas till oprioriterad fastighetsfinansiering, dvs. belåning i samband med överlåtelse av småhus och finansiering av affärs- och kontorsfastigheter. Nya regler har vidare utformats för den oprioriterade faslighetsfinansieringen, varvid bl.a. en sanering av säljarre-versmarknaden eftersträvats. 1 syfte atl öka kapitalmarknadsinstilutens

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

30

nyutlåningskapacitet har i enlighet med riksdagens beslut amorteringspla­nerna för de obligationslån som bosladsinstilulen lar upp och för de län som instituten lämnar förkortats.

En starkt växande statlig upplåning från hushåll och företag har ingått som ett led i strävan atl minska likviditelseffekterna av det stafliga budget­underskottet. Under 1979 förstärktes denna likviditetsdragning genom att konton för likviditetsutjämning infördes på vilka företagen placerade 3,2 miljarder kr. Den totala indragningen av medel frän sektorn utanför ban­kerna blev omfattande och översteg 20 miljarder kr.

Slatsskuldspoliliken måste även under 1980 inriktas på att uppnå en omfattande upplåning utanför banksystemet. Försäljningen av premie- och sparobligalioner till allmänheten torde kunna ökas något, I syfte aU även öka kapitalmarknadsinstilutens bidrag till statsskuldens finansiering avser jag senare denna dag föreslå regeringen att förordna om allmän placerings-plikt avseende försäkringsföretag. En sådan åtgärd behövs också för aU tillgodose bostadsbyggandets finansieringsbehov. Den obligatoriska av­sättning till särskilda investeringsfonder som ingär som en del i den serie av åtgärder som regeringen föreslagit för all underiätta årets avtalsrörelse har en likviditetsindragande effekt. Denna faller dock på 1981. Delsamma gäller för den åtgärd som jag lidigare redogjort för och som avser föränd­ringar i avgiftsuttaget för arbetsgivare som underlåter att göra fyllnadsin­betalningar av arbetsgivaravgifter. Trots ansträngningarna att öka statens upplåning hos allmänheten kommer den totala banksektorns förvärv av statspapper att behöva bli betydande under 1980,

1 finansplanen framhöll jag att staten även 1980 måsle svara för en belydande del av finansieringen av bylesbalansunderskottet genom ut­landsupplåning. För att den statliga uflandsupplåningen inte skall växa alltför mycket är del önskvärt med en viss nettoupplåning i den icke statliga sektorn. Det betyder att en viss del av näringslivets och kommu­nernas långfristiga upplåning sker i utlandet i slället för på den svenska kapitalmarknaden.

Tabell 8. Finansiering av budgetunderskottet 1978-1980

Nettobelopp, miljarder kr.

1978

1979

1980

20

11

16-22

8

9

13

3

12

7-9

31

35

38-42

2

9

13-17

Banksektorn'

Kapitalmarknadsinslilul

Allmänheten

Summa Sverige

Utlandet

Totall (stålens ulgifts-

överskott)

33

44

55

' Någon fördelning på riksbanken och banksystemet i övrigt görs inte i denna uppställning. Hur en sådan fördelning utfaller beror på hur kassakraven används.  Häri ingår 3,2 miljarder kr., som insatls i riksbanken på konton för likvidiletsut­jämning.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

31

Tabell 9. Försörjningsbalans 1978-1980

Miljarder

Procenli

jell volymförändring.

kr. 1979,

1975 års

priser

löpande

priser

1978

1979

1980

Tillgång

BNP

435,2

2,4

3,8

3,7

Imporl av varor och Ijänster

142,9

- 6,4

12,8

5,1

därav: varor

122,3

- 7,0

15,2

5,3

Summa lillgång

578,1

0,3

5,8

4,0

Efterfrågan

Brulloinvestering

86,5

- 6,0

5,4

5,5

Näringsliv

37,7

-17,9

9,5

7,5

därav: industri

10,8

-21,7

0,1

15,0

Statliga myndigheler och

affärsverk

9,8

3,3

1,9

7,3

Kommuner

16,5

- 3,1

1,9

3,1

Bosläder

22,5

17,9

2,4

2,S

Lagerinveslering

1,1

-  1,1'

1,8'

0,7'

Privat konsumlion

226,8

- 0,7

2,3

1,7

Offenllig konsumlion

1.30,1

3,1

3,9

2,8

Slallig

39,2

- 0,2

2,4

0,2

Kommunal

90,9

4,6

4,5

4,0

Exporl av varor och Ijänster

133,6

7,6

7,3

5,8

därav: varor

118,0

7,8

8,4

6,0

Summa efterfrågan

578,1

0,3

5,8

4,0

Inhemsk slutlig eflerfrågan

- 0.8

3,3

2,8

Konsumenlpriser (årsgenomsnili;

1

10,0

7,2

11,6

Real disponibel inkomsi

-  1,5

2,6

ca 1,5

Bytesbalans

(milj. kr. löpande priser)

-29

-10964

-16584

Förändring i procenl av föregående års BNP.

Statens upplåning utomlands torde likväl bli av betydande omfattning. Vid det bytesbalansunderskott på närmare 17 miljarder kr. som jag nu räknar med torde den statliga upplåningen behöva uppgå lill mellan 13 och 17 miljarder kr. Den slalliga utlandsupplåningen får avpassas så att den tillsammans med den icke statliga seklorns kapitaltransaktioner med utlan­det säkerställer en önskvärd utveckling av valutareserven.

Som framgått ovan kommer de statliga budgetunderskotten att i bety­dande utsträckning finansieras utanför bankerna. Likviditetstillskottet till den svenska ekonomin genom budgetunderskoUel kommer likväl atl bli stort. Genom en fortsatt höjning av likviditetskraven kommer bankernas utlåning att begränsas och ge ett likvidiletstillskott av ungefär samma storieksordning som förra året. Bytesbalansen och den privata sektorns kapitaltransaktioner lorde sammantagna ge ett större valutautflöde än under förra året. Mot denna bakgrund kan likviditetsökningen i den svens­ka ekonomin beräknas bli av ungefär samma storieksordning som 1979. UUryckt i termer av penningmängd innebär detta en penningmängdstill­växt av 11 ä 13% för 1980.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

32

Avslutningsvis vill jag understryka att de här presenierade beräkningar­na över budgetunderskottens finansiering inrymmer flera osäkra antagan­den och inte får tolkas som en fastställd plan för kreditpolitiken. Kredit­politiken mäste givetvis snabbt kunna anpassas till förändrade förutsätt­ningar.

4    Den ekonomiska utvecklingen 1980

Medan finansplanen utarbetades i slutet av 1979 inträffade omfattande prishöjningar pä den internationella oljemarknaden. Följderna har emeller­tid inle, i varje fall inte hittills, blivit sä omfattande som dä befarades. Tillväxten i vår omvärld har blivit snabbare än väntat och även här hemma är aktiviteten hög. Orderingången är fortfarande god och industriproduk­tionen och sysselsättningen ökar.

De grundläggande faktorer som talar för en avmattning i världsekonomin kvarstår dock men konjunkturavmattningen kommer uppenbarligen senare än vad som ansågs troligt vid årsskiftet. Behovet att anpassa den svenska ekonomin till de krav jag redovisat redan i finansplanen kvarstår med oförminskad styrka.

Inflationen framstår i dag som ett av de allvarligaste problemen i ekono­min. Många av våra konkurrentländer sätter inflationsbekämpningen som det högst prioriterade mälet för sin ekonomiska politik. Vi kommer att befinna oss i ett mycket bekymmersamt läge om vi inte beslutsamt efter­strävar att hålla inflationen lillbaka. De prisstegringar som hittills ägt rum under 1979 och 1980 kan i betydande utsträckning ses som följden av den internationella prisuppgängen. Det gäller nu att se till att dessa prissteg­ringar inte ger upphov till en andra omgång av "kompenserande" pris- och lönehöjningar.

Det åtgärdsprogram som regeringen framlade den 27 mars i år syftar till atl dämpa inflationstakten och skapa förutsättningar för en måttfull löne­uppgörelse. Det räkneexempel som angavs i finansplanen innebar i storl sett oförändrade reallöner räknat på hela lönesumman. Sedan dess har ytterligare oljeprisstegringar tillkommit som varken vi själva eller medbor­garna i andra industriländer kan kompensera sig för genom höjda löner. En viss reallöneminskning framstår därför som ofrånkomlig under 1980. Rege­ringens åtgärder syftar till att såvitt möjligt begränsa denna. Hittills i år har priserna stigit med ca 5,5 %, Om regeringens åtgärder läggs lill grund för en uppgörelse pä arbetsmarknaden kvarstår det allmänna prisstoppet under hela 1980. Den totala prisstegringen från årets början till dess slut kan då beräknas bli ca 8%. Vid samma räkneexempel för löneutvecklingen som användes i finansplanen, skulle reallönerna efter skatt för hela löntagarkol­lektivet minska med ca 0,5 %. Eftersom en viss sysselsättningsökning sker under 1980 blir reallöneminskningen per timme ca 1,5 %,

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

33

Enligt konjunkturinstitutet ger det högre löneökningsallernalivet knap­past någon bättre reallön utan i första hand högre inflation. Konjunkturin­stitutet anger prisstegringen under loppet av året till 10,4% vid det högre löneallernaiivet. Den större prisstegring som en högre nominell löneökning leder till uppträder dessutom med full kraft först nästa år.

1 det lägre löneökningsalternativet stiger de totala reala disponibla in­komsterna, som således inkluderar, förutom löner, inkomstöverföringar, pensioner och ränteinkomster med drygt 1,5%. För 1980 kan den privata konsumtionstillväxten vid i stort sett oförändrad sparkvot beräknas bli ca 1,5%. Detta är klart över vad som på längre sikt kan förväntas stå till förfogande för privat konsumtion.

Beträffande den offentliga konsumtionen har jag idag ingen anledning räkna med att utvecklingstakten skulle bli en annan än enligt den bedöm­ning som gjordes i finansplanen. Detta innebär en volymtillväxt i kommu­nerna med 4 %.

Investeringarnas andel av BNP beräknas stiga. Företagens planer tyder på alt industrins investeringar i år kommer att öka. Det är i och för sig inte förvånande alt invesleringsuppgången låtit vänta på sig. Efter en kost­nadskris av det slag vi genomgått utgör investeringsuppgången den sista fasen i tillfrisknandeprocessen.

Först måsle devalveringen få effekl på vårt relaliva koslnadsläge. Däref­ter kan orderingången börja öka. Till en början möter företagen den ökan­de efterfrågan genom alt sälja ut sina överlager. Det dröjer därför innan kapacitetsutnyttjandet börjar öka. Ånnu längre tid tar det innan man börjar närma sig kapacitetstaket och det är först då företagen har anledning att börja investera. Det tar också tid innan företagens finansiella ställning förbättrats tillräckligt för att möjliggöra ökade investeringar. Konjunktur­institutet har bedömt att de föreliggande investeringsplanerna innebär en uppgång på 15% i volym, en klart större uppgång än den som förutsågs i finansplanen. Det är vanskligt att dra säkra slutsatser av detta slags materi­al men det finns även andra tecken som tyder på att industriinvestering­arna nu ökar. Jag räknar därför med samma invesleringsökning som insti­tutet.

En viss vinståterhämtning har skett inom industrin. Vinstnivån 1980 beräknas bli i stort setl oförändrad eller öka något i förhållande till 1979. Det innebär att vinsterna nu ligger på ungefär samma nivå som under lågkonjunkturen i början av 1970-talet.

Tillväxttakten i vår omvärld synes fortfarande ha sådan kraft att en exportökning om 6% framstår som möjlig. Under första kvartalet har ökningen enligt preliminära bedömningar utgjort ca 10%. Exportök­ningens tyngdpunkt ligger under första halvåret medan en viss nedgång förväntas under andra halvåret. Prognosen innebär en i stort sett oföränd­rad marknadsandel för bearbetade industrivaror på våra viktigaste mark­nader. Regeringens marsprogram ger fömtsättningar för att uppnå en kost-3   Riksdagen I979I80. I saml. Nr 150. Bilaga I

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

34

nadsutveckling som bevarar konkurrenskraften. Därmed finns också förut­sättningar för att, även under de närmaste årens sannolikt svaga världshandelstillväxt, uppnå en hygglig och helt nödvändig exporttillväxt.

Jag har räknal med en högre total importtillväxt än konjunkturinstitutet. Med en uppgång i den inhemska efterfrågan på ca 3,5 % talar mycket för att importökningen också blir betydande. När den svenska ekonomin nu befinner sig allt närmare elt fullt kapacitetsutnyttjande läcker av naturliga skäl också efterfrågan ut i ökad import.

Oljeimporten lorde komma att minska något eflersom en kraftig upplag­ring ägde rum under 1979 och efterfrågan i år, bl.a, beroende på en varmare vinter, ökar långsammare. Kostnaderna för vår oljeimport skulle därmed uppgå till ca 27-28 miljarder kr. efter avdrag för reexport. Jag har härvid utgått från konjunkturinstitutets bedömning atl importpriset på råolja i år skulle ligga knappt 55% över fjolårets nivå. Detta är drygt 10% lägre än vad t, ex, OECD-sekretarialet räknar med. Skillnaden beror på att under 1979 hade vår oljeimport en sådan sammansättning atl importpriset låg högre än OECD-ländernas genomsnitt, I år ökar priset på vår import långsammare p,g, a, sammansättningsförskjutningar genom vissa långsik­tiga kontrakt. Därför blir prisökningen för vår import lägre. Vidare har institutet ej heller räknat med någon ytterligare nominell prisstegring på råolja i år. Här har vidare räknats med en svag nedgång i importpriset på raffinerade produkter. En stark reservation måste självfallet göras för följderna av eventuella politiska kriser, eller av andra orsaker möjliga begränsningar av oljeutbudet.

Jag räknar med alt den samlade importen ökar med drygt 5 % och alt BNP-tillväxten blir 3,7%. Den här angivna utvecklingen leder till en ök­ning av sysselsättningen med inemot 60000 personer,

I fjol uppgick bytesbalansunderskottet till 11 miljarder kr, I år stiger underskottet ytterligare till närmare 17 miljarder kr. molsvarande ca 3,4% av BNP.

Tabell 10. Bytesbalans 1978-1980

Milj. kr., löpande priser

1978

1979

1980

prel.

prognos

Export av varor

98 205

118030

137998

Import av varor

92718

122 343

145058

Handelsbalans

5487

- 4313

- 7060

Sjöfartsneito

3113

3622

3 792

Resevaluta

-3904

- 4635

- 4900

Övriga tjänster, netto

-3682

- 4 329

- 4 886

Transfereringar, netto

-8143

- 9309

-12430

Korrigeringspost för tjänster och

transfereringar'

7100

8000

8900

Bytesbalans

- 29

-10964

-16584

Korrigeringspost enligt belalningsbalansdelegalionens beräkningar.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

35

5    Utblick mot 1981 och 1982

Sedan 1977 har den reviderade nationalbudgeten innehållit analyser av den ekonomiska ulvecklingen på 3 års sikt. Dessa kalkyler är inle genom­arbetade på samma sätt som naiionalbudgetens kalkyler för det framförlig­gande året. Därför bör treårskalkylerna i första hand ses som räkneexem­pel avsedda att belysa vissa centrala problemställningar för den ekonomis­ka poliliken. De bör inle betraktas som prognoser. Treårskalkylen disku­teras och redovisas utföriigt i nationalbudgeten, varför jag inskränker mig till att ange vissa huvudpunkter i analysen.

Kalkylerna har baserats pä ett antagande om att den nedgång i den internationella konjunkturen som förulses under andra halvåret 1980 blir relativt långvarig och att den uppgång som antas vinna styrka under 1982 i varje fall lill atl börja med blir relafivt försiktig. Denna bedömning grundas på bl. a, följande faktorer,

1,

Den strama penningpolitik som nu bedrivs i flera länder syftar till att nå en dämpning av inflationen genom en konjunkluravmaltning. Den hit­tillsvarande utvecklingen tyder pä att denna process kan bli utdragen. Inflationstrycket är fortfarande högt i flera länder och de höga räntor som den strama penningpolitiken givit upphov till förefaller ännu inte ha haft någon inflalionsdämpande verkan. För atl fullfölja poliuken och verkligen få ner den nuvarande höga inflationen till acceptabla nivåer förefaller det därför rimligt att anta att det krävs en avmattning som varar gott och väl ett år. Svårigheterna att nu få ned prisstegringarna kommer med all säkerhet även all leda lill en belydande försiktighet när det gäller all åler slimulera ekonomin till en uppgång,

2,

De bytesbalansunderskott som de senaste oljeprishöjningarna givit upphov lill i OECD-området gör att många länder kommer att uppfatta exlernbalansen som en restriktion för den ekonomiska poliliken. Detta torde också bidra till en mycket försiktig finans- och penningpolitik i industriländerna under de närmaste åren.

3,

Risken för nya oljeprishöjningar lägger en ytteriigare restriktion på OECD-ländernas ekonomiska politik.

Det är i och för sig möjligt atl peka på fakiorer som skulle tala för en något starkare internationell konjunktur. Sådana faktorer är bl. a. att den inlernationella konjunklumppgången under slutet av 1979 och början av 1980 visat en anmärkningsvärd styrka och uthållighet trots oljeprishöj­ningarna. En posiliv faktor är också att prishöjningarna på olja och andra råvaror denna gång inte fått ett genomslag i löneökningar i samma omfatt­ning som 1973-1974, vilket talar för att inflationseffekten denna gång skulle bli mindre allvarlig än 1973-1974. Vidare finns det mycket som lyder på alt beredskapen nu är större all genomföra anpassningsälgärder på energiområdet än som var fallel 1973 och 1974. Detta skulle ha två positiva konsekvenser. För det första skulle en sådan utveckling göra

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

Tabell 11. Internationell utveckling 1980-1982

36

1980

1981

1982

BNP, OECD Väridshandel

Priser i inlernationell handel, bearbetade varor

1,3

10

0,8

2

3,3 6

restriktionen från oljesidan något mindre kännbar. För det andra innebär denna anpassning en uppgång i investeringarna som skulle ge en sfimulans för tillväxten. Trots dessa faktorer är det dock mest realistiskl att ge störst vikt åt de faktorer som pekar mot en relativt läng konjunkturnedgång,

Treårskalkylens antagande om den inlernationella ekonomiska utveck­lingen sammanfattas i tabell 11. Som framgår av tabellen förutses att den restriktiva ekonomiska politik som antagits för industriländerna leder till att inflationstakten dämpas redan 1981.

Jag har tidigare pekat på att förloppet vid den senaste oljeprishöjningen skiljer sig från de tidigare därigenom att de efterföljande lönekostnads­stegringarna i många länder har förblivit måttliga. De redovisade prisanta­gandena bygger på förutsättningen att det i industriländerna inte kommer några ytterligare lönestegringar som kompensation för de redan inträffade oljeprishöjningarna. En annan viktig förutsättning är att det inte sker några ytterligare realprishöjningar på olja under perioden före 1982.

Den återhållsamma löneutveckling som kan förutses i flera av våra konkurrentländer skärper kraven på en dämpad löneutveckling också i den

svenska ekonomin.

Effekten av olika löneantaganden belyses i treårskalkylerna med två olika alternativ för den svenska löneutvecklingen. De utgör en förlängning i tiden av de tvä alternativ för utvecklingen 1980 som konjunkturinstitutet arbelal med, I det lägre alternativet (1) antas löneökningen 1980 uppgå till 7,5%, medan den 1981 och 1982 skulle uppgå till 6% per år, 1 det högre aUernafivet 

(II) 

ökar lönerna med 10% 1980 och 1981 och 9% 1982, Såväl de statliga som de kommunala utgifterna utvecklas långsammare än tidi­gare. Den kommunala konsumtionsökningen antas 1981 kunna begränsas

Tabell 12. Nyckeltal 1980-1982

All. 1

All. 

II

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Årlig procentuell ökning Löneökning Exportvolym Imporl volym Privat konsumtion Kommunal konsumtion Industriinvesteringar BNP

Bytesbalans milj. kr.

6,0 3,5 1,9 0,5 3,0 5,0 2,2

7,5 6,0 5,3 1,7 4,0 15,0 3,7

-16600     -18300

6,0 7,7 3,9 1,0 2,5 10,0 3,1

-13300

10,0

5,6

5,6

1,7

4,0 15,0

3,5

-17000

10,0

hl

1,9 0,5 3,0 -7,0 1,5

-19400

9,0

5,7 3,8 0,5 2,5 3,0 1,9

-16800

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

37

lill 3%, Molsvarande ökningsial 1982 uppgår lill 2,5%. 1 kalkylen förulses alltså en väsentlig dämpning av den kommunala konsumtionsutvecklingen. Kalkylerna sammanfattas i tabell 12.

Skillnaden i löneutveckling leder till att vår industri får ett bättre konkur­rensläge i alternativ I än i alternativ 

II,

Vidare blir inflationstakten lägre. Den förmånligare kostnadsutvecklingen för industrin ger utrymme för en vinstförbättring men också för en sänkning av relativpriserna såväl 1981 som 1982, Detta möjliggör marknadsandelsvinster båda åren, medan detta inte är möjligt i alternativ II,

Alternativ I ger en högre exportutveckling, bättre vinstläge och en lägre inflationsutveckling än alternativ II, I alternativ I ökar följaktligen indu­striinvesteringarna med 5% 1981 och med 10% 1982. I altemativ 

II 

mins­kar däremot industriinvesteringarna med 7% 1981 och ökar med endast 3%> 1982.

Skillnaden i export mellan de båda alternativen medför en bättre bytes­balansutveckling i alternafiv 1, Slutåret beräknas bylesbalansunderskottet uppgå till 13,3 miljarder kr,, medan motsvarande siffra för alternativ 

II 

är 16,8 miljarder kr. Vad gäller total utländsk upplåning under treårsperioden skiljer sig alternativen åt med ca 5 miljarder kr. Därtill kommer att i alternativ 1 gmnden har lagts till en fortsatt förbättring av bytesbalansut­vecklingen genom att företagen här genom investeringar och relativa kost­nadsförbättringar har skaffat sig en förstärkt konkurrensposition.

År 1982 är den samlade produktionen, BNP, i alternativ I ca 2% större än i alternativ 

II, 

Om hela denna skillnad slår ut i arbetslöshet kommer antalet arbetslösa i alternativ 

II 

att vara 80000 fler än i alternativ I och antalet arbetslösa komma atl närma sig 200000, 1 kalkylen har emellertid fömtsätts alt den lägre aktivitetsnivån i alternafiv 11 i huvudsak resulterar i en lägre produktivitetsutveckling. Detta ligger i linje med utvecklingen under den senaste konjunkturnedgången. Denna utveckling var emellertid i hög grad ett resultat av den stora satsning inom arbetsmarknadspolitiken och industripolitiken som då gjordes. Under den nedgång som vi nu har framför oss finns inte de finansiella resurserna för en sådan politik. Där­med torde del inle bli möjligt alt i alternafiv II klara full sysselsättning.

Jag har tidigare pekat på den nyckelroll investeringarna - speciellt inom industrin har när det gäller att lösa balansproblemen. Investeringsut­vecklingen i alternativ 1 innebär en återgång lill mera normala förhållan­den, medan investeringsandelen i alternafiv 

II 

ligger kvar på en otillräckligt låg nivå. Detta försvårar eller omöjliggör i sin tur en lösning av våra exierna balansproblem genom en utbyggnad av den konkurtensutsalta sektorn, Detla innebär all vi förr eller senare kommer all ivingas lösa balansproblemen genom en restriktiv ekonomisk politik. Det säger sig självt atl en sådan politik inte är förenlig med full sysselsättning i ekono­min.

Under 1970-talet har kapitalbildningen kraftigt eftersatts. Detta belyses i

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

38

diagrammet som anger BNP-ökningen och dess användning under 1960-och 1970-talen och under perioden 1979-1982 enligt alternativ I och alter­nativ 

II, 

Staplarnas höjd anger ökningen av BNP, dvs. ökningen av vår samlade produktion. I staplarna anges hur stor del av produkiionsökningen som använts till offenllig eller privat konsumtion. Återstoden utgör vår kapitalbildning, dvs. summan av reala investeringar samt förändringar i vår ställning gentemot utlandet.

Diagram BNP:s ökning och dess användning 19601982

Milj. kr., 1975 års priser. Genomsnittlig årlig förändring

BNP + 9 200

BflP + 9 300

Kapital-bildninc 

+ 2600

Kapit.-.l-

BILDNINr 

+ 5 700

ENP + 7000

Kapital-

BlLCtllNE

+ 3 700

Offentlig konsumtion 

+ 2600

EfJP + 4 700

Offentlig

KONStTlOtg

+ 2300

Privat konsumtion 

+ 4000

CkF.KONS,

+ 1900

Opr.KONS, 

+ 1900

Privat

KDNSUmiW

+ 2300

Priv.kons. 

+ 1 700

Priv.kons. 

+ 1400

1960-1970

1970-1979

1979-1982 Alt. 1

1979-1962

Alt, 

11

Av jämförelsen mellan 1960-talet och 1970-talet framgår den kraftiga nedgång i fillväxten som ägde mm. Under 1960-talet användes vidare nära nog 1/3 av tillväxten till ökad kapitalbildning. Under 1970-talel gick i stort setl hela BNP-ökningen till ökad privat och offenllig konsumlion. För att inte permanent hamna i en situation med mycket låg tillväxt är det därför nödvändigl alt under 1980-lalet låta kapitalbildningen i framför allt närings­livet öka väsentligt snabbare än under 1970-lalet, Därför måste kapitalbild­ningen i alternativ II betraktas som helt otillräcklig i ett längre perspektiv,

Åven efter den kraftiga dämpning av den offentliga konsumtionsökning­en som ligger i kalkylen, tas huvudparten av det toiala konsumlionsutrym-met i anspråk av den offentliga sektorn. Den privala konsumtionsökningen har bringats ned till en nivå som endast ger utrymme för ungeför oföränd­rad reallön efter skatt. Det är mot denna bakgrund nödvändigt all den offentliga konsumtionsutvecklingen också håller sig inom de ramar som anges i kalkylen. En större ökning måste med nödvändighet gå ut över antingen kapitalbildningen eller den privata konsumtionen. 1 det förra fallet drabbas tillväxten, dvs. det uirymme som finns att fördela. I det senare fallet blir följden i stället successiva reallönesänkningar under

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

39

perioden. De svårigheter detta ger vid avtalsförhandlingarna illustreras av årets avtalsrörelse.

Utvecklingen av konsumentpriser samt export- och importpriser i svens­ka kronor anges i tabell 13. Som framgår av tabellen möjliggör den däm­pade löneutvecklingen i alternativ I en relativt snabb uppbromsning av prisökningarna. För detta krävs emellertid en aktiv apprecieringspolitik som möjliggör en dämpning av exportpriser och importpriser. Utan en uppskrivning av vår valuta får vi en snabbare ökning av export- och importpriser i alternativ I än vad som angivits i kalkylen. Då drivs den inhemska prisnivån upp dels därigenom att de högre importpriserna pres­sar upp de inhemska kosinaderna och dels därigenom att de högre ex­portpriserna i kombination med de låga lönerna ger en alltför kraftig vinstuppgång som även den verkar inflationsdrivande.

Kalkylen undersiryker på denna punkt två vikliga förhållanden.

-

Vid en hög internationell prisutveckling är en apprecieringspolitik en nödvändig del i en lyckosam politik för att dämpa den inhemska infla­tionsutvecklingen.

-

En sådan politik är endasl möjlig om det inhemska inflationstrycket dämpas. I kalkylen möjliggörs en uppskrivning av kronan 1981 och 1982 genom en lugn löneutveckling 1980 som sedan följs upp med en måttfull löneutveckling också under de båda följande åren.

Svårigheten alt bedriva en apprecieringspolitik är emellerlid påtaglig även i alternativ 1. Bytesbalansunderskottet ligger även i detla alternativ kvar på myckel höga nivåer 1981 och 1982, Det är därför nödvändigt att vi, trots våra stora bytesbalansunderskoll, genom den dämpade löneulveck­lingen och begränsningen av de offentliga utgiftema kan skapa en interna­tionell trovärdighet för en uppskrivning av kronan.

En annan central fråga när det gäller möjligheten att dämpa prisöknings­takten gäller huruvida det är möjligt atl hantera de stora budgetunderskott som kan fömtses även 1981 och 1982 på ett sådant sätt att de inte verkar inflationsdrivande och så att de inte bidrar lill en räntenivå som förhindrar den nödvändiga investeringsuppgången.

Som framgår av det reviderade budgetförslaget kommer vi trots kraftiga besparingar under de kommande åren att bli tvungna att acceptera budget­underskott i storleksordningen 57 ä 58 miljarder kr. För att dessa under­skott inte skall verka inflationsdrivande måste staten kraftigt öka sin

Tabell 13. Priser 1980-1982

Procentuell ökning, svenska kr.

1980

1981

1982

alt. I

all. 11

alt. 1

ah. 11

alt. 1

alt. 

II

KPl

Exportpris Importpris

11,6 10,3 12,6

12,6 10,9 12,6

6,7 3,6 6,0

9,4 6,4 7,0

6,1 4,4 5,0

7,8 7,0 7,0

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

40

långfristiga upplåning hos allmänheten. Delta kommer att ställa mycket stora krav på kreditpolitiken. Det lorde bli nödvändigt att vid sidan av en kraftig upplåning hos allmänheten också arbeta med ökade likviditets­kvoter i bankerna. Ytterligare ökningar av budgetunderskottet skulle na­turligtvis skärpa problemen på kreditmarknaden och öka riskerna för en hög inflation. Detta innebär att de besparingsbelopp som angivits i budget­propositionen med nödvändighet mäste uppnås för att vi skall kunna nå en dämpad inflationsutveckling under de närmaste åren.

Sammanfattningsvis understryker kalkylerna allvaret i de anpassnings­krav som nu ställs på vår ekonomi. Vi måste under de närmasle åren räkna med en mycket låg tillväxt i såväl privat som offentlig konsumtion. För att kunna återföra den svenska ekonomin till balans krävs en dämpad pris-och kostnadsutveckling. Delta kan åstadkommas endast om vi kraftigt begränsar den offenlliga utgiftsexpansionen och nedbringar de statliga budgetunderskotten. Av kalkylerna framgår vidare all en ålerhållsam löne­utveckling ej ger en sämre konsumtionsutveckling men inte heller omedel­bar avkastning i form av högre konsumtion. Däremot kan vi redan nästa år få en nedgång i inflationstakten. Vi kan också genom ökade investeringar och en förbättrad konkurrenskraft lägga gmnden till en varaktig förbättring av den svenska ekonomin.

6    Avslutning

Den bedömning inför 1980 somjag tecknade i årets finansplan byggde på förhållandevis optimistiska antaganden. Trots den påtagliga avmattningen i världskonjunkturen förulsågs en relativt god exportökning. Tillväxten i den svenska ekonomin förutsattes ligga klart över motsvarande siffror för OECD-området och läget på arbetsmarknaden bedömdes också bli gynn­sammare än i flertalet andra länder.

Åven om betydande oljeprisstegringar iniräffal efter del all finansplanen utarbetades, har dess prognoser i stort selt hållit och i vissa fall t, o, m. överträffats. Tillväxten kan för året förväntas bli högre än vad som antogs i januari och ligger därmed klart över genomsnittet för OECD-området. Orderingången i industrin är positiv och industriproduktionen fortsätter att öka. Sysselsättningsläget kommer under större delen av året att vara gott. Ökningen av industrins investeringar kan nu förväntas bli större än vad som antogs i finansplanen.

Den förhållandevis tillfredsställande bilden av den ekonomiska utveck­lingen på kort sikt kan emellertid inte fördölja vårt lands utomordentligt allvarliga långsiktiga strukturella problem. Vår samhällsekonomi känne­tecknas sedan en följd av år av betydande balansbrister i olika hänseenden, vilka skärpts av den hårdnande konkurrensen på världsmarknaden. De

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

41

försämrade förutsättningarna för det internationella varuutbytet och den försvagning av den ekonomiska stabiliteten som inträtt till följd av utveck­lingen av oljemarknaden har ytterligare ökat kraven på en balanserad inhemsk utveckling,

1 förhållande till ulvecklingen under 1960-lalet har 1970-talet känneteck­nats av väsentligt lägre tillväxt och av all en växande andel av våra gemensamma resurser gått till konsumtion. Kapitalbildningen har drastiskt gått ned. Redan i slutet av 1960-talet hade - som bl.a, 1970 års långlids­utredning påvisade en tilltagande strukturell obalans gentemot omvärl­den givit sig tillkänna.

Det föreligger ett klart samband mellan Sveriges allvarliga bytesbalans­brist och den offentliga sektorns snabba expansion. Starkt schematiskt kan utvecklingen mellan de två decennierna förklaras av en relativt sett alltför snabb förskjutning i resursförbrukning från den konkurrensutsatla till den skyddade sektorn i vår ekonomi.

Årets avtalsrörelse har på ett påfallande sätt belyst våra balansproblem. Under en följd av år har den samlade konsumfionen tillåtits ligga på en högre nivå än vad som motsvarat våra produktiva resurser. Den brist på sparande som därigenom uppkommit har framtvingat upplåning utomlands med därav föranledd ränlebelaslning och minskad ekonomisk handlingsfri­het.

De restriktioner i ekonmiskt-politiskt hänseende som tvånget att åter­vinna balans i våra utrikes affärer leder till, innebär att det reala utrymmet för löneökningar och ökad konsumlion blir siarkt begränsat. Visserligen fömtsätter årets budgetproposition en betydande neddragning av de stat­liga utgifternas ökningstakt, men den kommunala konsumiionsökningen ligger alltjämt på en i förhållande till den ekonomiska tillväxten alltför hög nivå. Detta gäller också i fråga om de statliga inkomstöverföringarna.

Tvånget att öka exporten och dämpa importen fömtsätter att de svenska företagens internationella konkurrenskraft förbättras genom en återhåll­sam kostnadsutveckling och ökad produktivitet.

Det förblir en obestridlig sanning, att vi inte kan ta ut mera ur vår samhällsekonomi än vad ekonomin förmår producera, I en situation där tillväxten av nya resurser i ekonomin är lägre än efterfrågan och de stigande offentliga åtagandena tar i anspråk den övervägande delen av nya tillgångar, blir utrymmet för ökad privat konsumtion starkt pressat. Åt detta grundläggande förhållande kan ingen regering, inget politiskt parti eller någon arbetsmarknadsorganisation göra något på kort sikt. Att söka la ut mer ur ekonomin än vad som faktiskt finns tillgängligt leder enbart till att vi i än högre grad tvingas att leva på utländsk upplåning och att inflationen blir än mer svårbemästrad. Ingen kan i längden vara betjänt av en utveckling som genom ökad inflation och utlandsupplåning försvårar strävandena att säkra välfärden och att komma till rätta med balansbris­terna i samhällsekonomin.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

42

Efter den allvarliga kris i vilken vårt näringsliv befann sig hösten 1976 har regeringspolitiken bl. a. syftat till att stärka den svenska konkurrens­kraften och att därigenom skapa förutsättningar för fullt kapacitetsutnytt­jande, full sysselsättning och fortsatt ekonomisk tillväxt. Den ytterligare försämring av våra internationella bytesrelationer som uppkommit genom de nya oljeprishöjningarna under 1979 och i början av 1980 innebär emel­lertid krav på ytterligare utbyggnad av vår industriella kapacitet. Ett över­förande av resurser från konsumtion lill investeringar och från den skyd­dade till den konkurrensutsatta seklorn framstår nu som alltmer nödvändig om vi skall kunna nå de grundläggande målen för den ekonomiska politi­ken,

Sveriges möjligheter att här hemma konkurrera med utländska varor och att avsätta sina produkter på de internationella marknaderna har fått allt­mer ökad betydelse. Den internationella konjunkluravmaltning som vi nu står inför och som kan förväntas blir alltmer påtaglig under senare delen av 1980 och under 1981 ställer skärpta krav på svensk produktion och på våra företags möjlighet och villighet att bedriva en aktiv priskonkurrens. För att jämvikten i vår bytesbalans skall kunna återställas utan en långtgående åtstramningspolitik med ty följande välfärdsföriuster, måste Sveriges rela­tiva kostnadsläge utvecklas gynnsammare än andra länders. Det utrymme för relativa prissänkningar som kan åstadkommas genom elt an­svarsmedvetet löneavtal måste utnyttjas. De tendenser till ökade export­priser som kom till utrryck främst under första hälflen av 1979 ledde till att fömtsedda andelsvinster på den internationella marknaden uteblev. Lön­samheten i vårt näringsliv ligger visserligen generellt setl inte på högre nivå än under lågkonjunkturen i början av 1970-talet, men den förbättring av vinstmarginalerna som likväl skett borde möjliggöra en offensiv prispoli­tik. Det är också angeläget att den ökande invesleringsbenägenheten som nu kommer lill ultryck i gjorda enkäter omsätts i kapacitetsökande investe­ringar.

En industriell expansion utgör alltså den nära nog avgörande fömtsätt­ningen för återvunnen balans gentemot omvärlden. Den bygger bl. a, på att medborgarna är beredda att medverka till produktions- och produktivitets-höjande insalser. Detta skärper kraven på en skattepolitik som stimulerar till arbete och sparande. Del svenska skattesystemet har inte motsvarat de krav i dessa hänseenden som situationen reser. De höga inkomst- och marginalskatterna är ägnade att dämpa initiativkraften och luslen till de produktions- och produktiviletshöjande insatser som är nödvändiga i våra strävanden efter balans i förbindelserna med omvärlden, Somjag framhöll i finansplanen, måsle självfallet skattepolitiken kunna användas som etl konjunkiurpolitiski medel, Somjag också underströk i finansplanen, skulle dock en politik inriktad på att söka lösa våra problem genom höjda skatter leda till allmänt sänkt tillväxt samt en försvagning av skalleunderlaget.

Jämte åtgärder med direkt konsumtionsbegränsande syfte exempelvis på

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

43

energiområdet och del alkoholpolitiska området, måste alltså budgetpro­blemet främst lösas genom en betydande neddragning av ökningstakten i de offentliga utgifterna och en omprövning av ålaganden för vilka real-ekonomiskt utrymme icke längre står till förfogande. Stegringen i de of­fentliga utgifterna måste anpassas till utvecklingen i samhällsekonomin i dess helhel.

Den bild av budgetunderskottens utveckling som tecknas i långtidsbud­geten är utomordentligt oroande. Om den förverkligades, skulle den snabbt omintetgöra varje ansträngning alt hålla del samhällsekonomiska läget under kontroll och obevekligen leda lill att vårt ekonomiska, sociala och politiska system utsattes för större påfrestningar än vad den nu verk­samma generationen tidigare upplevt.

Regeringen är därför fast besluten alt begränsa budgetunderskotten. För budgetåret 1981/82 måste underskottet ligga omkring 7 miljarder kr, under den nivå som anges i långtidsbudgeten. För perioden därefter måste målet vara att minska budgetunderskottet som andel av BNP med i genomsnitt en procentenhet varje år.

Detta är krävande mål. Det finns ingen anledning alt dölja de svårigheter och de uppoffringar som kommer att erfordras. De besparingar som kom­mer alt bli nödvändiga måsle beröra i stort sett alla posler i den statliga budgeten. Skall förutsättningar skapas för ekonomisk stabilitet, social trygghel och en rättvis fördelning av våra resurser också i framliden, måsle betydande förändringar även i transfereringssystemet komma i fråga.

Alldeles säkert kommer en sådan politik att bli utsatt för kritik. Men jag vill starkt understryka, att solidariteten med dem som skall leva i och skyddas av vårt samhälle senare under 1980-talet inte gör någon annan politik möjlig. Vi kan i vår omvärld studera konsekvensera av en politik som vägrar att i tid se sanningen och sviker sitt ansvar för ekonomin och förden framtida sociala och politiska stabiliteten. Sverige måste förbli en nation med förmåga att klara de påfrestningar landet slälls inför.

Jag vill också starkt siryka under den betydelsefulla roll inflationsbe­kämpningen måste spela i den ekonomiska politiken. Den klara dämpning­en av prisstegringstakten som åstadkoms 1978 och som också skulle ha kunnat registreras förra året, om icke de internationella prisstegringarna framför allt pä olja hade pressat upp inflationen, vittnar om att det är möjligt att nå resultat genom samverkan mellan ekonomisk-politiska ålgär­der och avtal på arbetsmarknaden anpassade till den reala tillväxten i ekonomin. Inflationen är ett samhällsonl. Den är ägnad alt fräta sönder solidariteten och grunden för vårt välstånd. Den måste bekämpas och insikten om dess drivkrafter måste få ökad spridning. Inflafion kan i längden inte hejdas genom priskontroll eller prisstopp utan bara genom att den bakomliggande kostnadsutvecklingen bemästras.

Efter de prisstegringar som noterats under årets försia månader och som i hög grad sammanhänger med de mol sluiet av förra året inträffade

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

44

oljeprishöjningarna saml av den internationella kreditmarknadsutveckling­en framtvingade räntehöjningar, borde fömtsättningar föreligga för en någorlunda lugn utveckling under återstoden av året. Självfallet spelar härvidlag ulgången av de pågående avtalsförhandlingarna en avgörande roll. Jag vill därför än en gång inskärpa vikten av alt möjligheterna till standardhöjning och förstärkt köpkraft bedöms med hänsyn till våra reala resurser. De skattelättnader som genomfördes i slutet av förra årel och det program regeringen offentliggjorde den 27 mars i år har skapal förutsätt­ningar för ett avlalsresultat som i reala termer är för 1980 i stort sett lika bra och på längre sikt bättre än vad som skulle vara möjligt utan ett sådant program och med nominellt sett större löneökningar,

Sveriges energiförsörjning och slarka beroende av importerad olja utgör vårt slora framtidsproblem vid sidan av den alltför snabbi växande offenl­liga sektorn. Utgången av folkomröstningen i energifrågan i mars har skapat underlag för en energipolitik syftande lill all genom god hushållning ta tillvara våra energitillgångar och begränsa vårt oljeberoende, Ralionell hushållning och energibesparande investeringar stärker möjligheterna att komma till rätta med både våra bytesbalans- och budgetproblem.

Återställd balans i samhällsekonomin framstår idag som ett nationellt samlande mål. En stark samhällsekonomi utgör ett gmndläggande villkor för en harmonisk samhällsutveckling och för möjligheterna att garantera den generation som lagt grunden för vår välfärd den trygghet den har rätt att kräva. Den är en fömtsättning för vår fortsatta välfärdsutveckling.

Vägen mot balans kan bli både lång och mödosam. Det finns inga enkla lösningar. Våra svårigheler kan inte angripas med löftespolitik, Detla har erfarenheterna från andra länder visat. Såväl politiska ledare som förelrä­dare för arbetsmarknadens parter måste vara beredda att la silt ansvar då det gäller atl teckna en riktig och realistisk bild av de svårigheter vår ekonomi slår inför och av de ålgärder som oundgängligen krävs för atl återställa den förlorade balansen. Dessa kan inte sällan bli slarki kännbara och det är därför angeläget att skydda framför allt utsatta gmpper. Vad som fordras är insikl om problemens arl och vidd och en beslämd vilja all i samhällssolidaritetens intresse åstadkomma det resultat nationens bästa kräver.

Till regeringsprotokollet i detta ärende bör fogas såsom bilaga den revi­derade nationalbudgeten för 1980 (bilaga l.l).

7   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen att

1.      godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken

somjag har förordat i det föregående.

2,      godkänna vad jag har anfört om extra slarlhjälp till vissa bygg­

nadsarbetare.

Prop. 1979/80:150 Bilaga 1

45

Innehållsförteckning

1

Den internationella utvecklingen

1

2

Konjunkturer och ekonomisk politik under 1979 och början av 1980 6

3

Den ekonomiska politiken

10

3.1

Mål och inriktning

10

3.2

Finanspolitiken

24

3.3

Kreditpolitiken

27

4

Den ekonomiska ulvecklingen 1980

32

5

Utblick mot 1981 och 1982

35

6

Avslutning

40

7

Hemställan

44

Tabellförteckning

1

Bmttonationalproduktens utveckling i vissa länder och länderom­råden 1977-1980

5

2

Försörjningsbalans 1978-1979

7

3

Bytesbalans 1978-1979

9

4

Finansiellt sparande i den offentliga sektorn 1978-1980

24

5

Finansiellt sparande 1978-1980

25

6

Statens inkomster och utgifter 1978-1980

25

7

Den offentliga sektorns reala ulgifter 1970- 1980

26

8

Finansiering av budgetunderskottet 1978-1980

30

9

Försörjningsbalans 1978-1980

31

10

Bytesbalans 1978-1980

34

11

Internationell utveckling 1980-1982

36

12

Nyckeltal 1980-1982

36

13

Priser 1980-1982

39

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Reviderade budgetförslaget

Regeringens prop. 1979/80:150

Bilaga 2

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde 1980-04-23

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 198U/81 såvitt avser utgifter och beräkning av statens inkomster, m. m.

REVIDERAT BUDGETFÖRSLAG 1    Det reviderade budgetförslaget

1.1      Inledning

Underskottet i statsbudgeten har ökat snabbt under senare är. Della är en följd av statsmakternas strävan att kompensera en vikande efterfrågan från främst exportmarknaderna och att därigenom hålla sysselsättningen uppe på en hög nivå. Budgetunderskottet har emellertid nu nätt en sådan storlek atl det inte ytterligare kan tillåtas öka. Politiken måste tvärtom inriktas på en successiv minskning av underskottet bl. a. i syfte alt undvika att det får inflationsdrivande effekler. Regeringen har i årels budgetpropo­sition aviserat all riktlinjer för budgetpolitikens inriktning på längre sikt skulle redovisas i komplelteringspropositionen. Jag återkommer nu lill denna fråga.

1.2      Tendenser i den statliga budgetutvecklingen

Inledningsvis vill jag ge en kort översikt av budgetutvecklingen under en längre period.

Budgetåret 1964/65 uppgick de statliga utgifterna till knappt 26 miljarder kr. Femton år senare, budgetåret 1979/80, har de mer än sjudubblats och uppgår till drygt 183 miljarder kr. Åven statsinkomsterna har ökat kraftigt under denna period, från 26 miljarder kr. till 136 miljarder kr.

Tillväxten av statens utgifter och inkomster har varil kraftig också räknal i reala termer. 1 diagram 1 redovisas utvecklingen sedan utgifter och inkomster deflalerats med implicitprisindex för bruttonationalprodukten, 

1    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1979/80:150

2

den s. k. BNP-deflalorn'. Av diagrammet framgår att ulgifterna realt sett ökat med ca 140% under perioden, medan inkomslerna stigit med ca 80%.

Diagram   1.    Statsutgifternas  och  statsinkomsternas reala  utveckling  budgetåren 1964/65-1979/80

(Miljarder kr.. 1975 års priser)

120

I 10

100

90

W)

7(1

6(1

19(14/6.

\9(ili!(i7

l9(iK/(.9

1970/71

1972/7.

I974;7,S

1976/77

1978/79

' Detla beräkningssätl innebär all inkomsternas och ulgiflernas utveckling direkl kan jämföras med brullonationalproduktens reala utveckling. Dock bör uppmärk­sammas all prisutvecklingen varierar mellan olika samhällssektorer. Sålunda ligger exempelvis prisulvecklingen för siaten resp. kommunsektorn normall över brutto­nationalproduktens prisutveckling (bl.a. beroende på all dessa sektorers verksam­het är mer arbelskraftsinlensiva). Då volymulvecklingen för varie sektor beräknas med hjälp av sektorns prisindex kommer sålunda volymutveckling resp. real utveck­ling enligt BNP-denalorn atl avvika från varandra. För siaten och kommunerna kommer volymulvecklingen normalt alt vara lägre än den reala ulvecklingen enligt BNP-deflalorn.

Prop. 1979/80:150

3

Utgifter och inkomster kan också sättas i relalion till bruttonationalpro­dukten (BNP). Utgifternas andel av BNP har vuxit från ca 24% 1964/65 till drygt 39% 1979/80 och inkomsternas ahdd från 24% till ca 29% (dia­gram 2),

Diagram 2.    Statsutgifter och statsinkomster uttryckta som andel av bruttonational­produkten

(Miljarder kr,, 1975 ärs priser)

.18"/.

Iiiii

Budgel

under-

sk

ö

n

6-H

H"L 1

.12'X,

.10"

28".',',

SS'     inkomsler

24"':,

----- 1----- 1------ 1----- 1----- 1----- ;------ 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1---- 

1964,/6,S   1966/67    1968/69     1970/71     1972/7.1    1974/7.     1976/77

1978/79

Om man ser till enskilda år har taklen i inkomst- och utgiftsutvecklingen varierat. Utgiftstillväxten har sålunda i reala termer varierat mellan drygt 2 och knappt 9%, medan inkomsterna vissa är t.o.m. minskal och ett är, 1975/76, ökat exceptionellt kraftigl.

Prop. 1979/80:150

4

Selt över hela perioden kan dock vissa tendenser i utvecklingen klarl iakltas. Utgifterna har Irendmässigt ökat med ca 6% per år realt sett, medan inkomsterna i genomsnitt stigit med ca 4% per år.

Skillnaden i tillväxttakt har letl till ett växande budgetunderskott. I mitten av 1960-talet var budgeien i stort sett balanserad. 1970/71 uppgick underskottet till l,5%avBNP, 1974/75 till 4% och 1979/80 till 10,5%, Del bör dock påpekas all del växande budgetunderskottet under försia delen av perioden balanserades av överskottet inom socialförsäkringssektorn, främst APfonden. Det innebar att den konsoliderade offentliga sektorn ända fram till budgetåret 1977/78 trols etl växande underskott i statsbudge­ten uppvisade ett positivt finansiellt sparande.

Den krafiiga inkomstförstärkningen budgetåret 1975/76 bryler påtagligt mot den trendmässiga utvecklingen. Statens inkomster som andel av BNP steg då på ett år från 27 % till knappt 31%, dvs. med mer än under hela den föregående tioårsperioden. Den viktigaste förklaringen till denna excep­tionella uppgång var de myckel kraftiga löneökningar som inträffade åren 1975 och 1976. De kortsiktiga effekterna på slalsbudgeten förstärktes av systemet för utbetalning av kommunalskattemedel. De stora löneökningar­na år 1975 (och i mindre grad 1976) slog genast igenom i preliminärskalten för löntagare. Eftersom avtalet kom rätt sent påverkades statsinkomsterna först andra halvåret 1975, dvs. budgelåret 1975/76, i nägon större grad. Samtidigt innebär reglerna för utbetalning av kommunalskatiemedlen all den stora ökningen av kommunalskatleunderlaget påverkade utbetalning­arna först är 1977, dvs, budgetåret 1976/77 (lill hälften) och budgetåret 1977/78 (starkare eftersom även 1976 var ett år med betydande ökning av kommunalskatleunderlaget). Detta betyder att statsbudgeten flck en avse­värd tillfällig förstärkning under de två budgetåren 1975/76 och 1976/77. Utöver de effekter som var en följd av löneökningarna ökade statens inkomster ytterligare genom höjning av arbetsgivaravgifterna och på grund av helårseffekten av den momshöjning som skedde höslen 1974. Dessutom inflöt som en engångseffekt stora fyllnadsbetalningar av arbetsgivaravgif­ter våren 1976,

Den kraftiga ökningen av lönekostnaderna åren 1975-1976 var en direkt orsak till den kostnadskris som allvarligt försvagade Sveriges ekonomi under de följande åren. Den framtvingade också anpassningsälgärder av olika slag, bl.a. de osedvanligt stora utgifterna för arbetsmarknads- och industripolitik samt borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften, vilka påverkade budgetutvecklingen under de sista åren av 1970-talet. Det är helt uppenbart att den inkomstökning som uppkom budgetåret 1975/76 visseriigen kortsiktigt ledde till en förstärkning av den statliga budgeten men samtidigt hade så negativa effekter på samhällsekonomin all förstärk­ningen inte kunde bli permanent. För en tid kunde den dock dölja de underliggande tendenserna till ett växande budgetunderskott.

Utgiftsutvecklingen är ett resultat av successiva beslut om reformer. De regler som styr kostnadsutvecklingen, sedan reformerna väl beslutats, har

Prop. 1979/80: 150

5

i myckel liten grad varit kopplade till den ekonomiska tillväxten. Utgif­terna har därior fortsatt atl öka i ungefär samma takt även under perioder då tillväxten i ekonomin varil myckel låg. I årets budgetförslag redovisade jag hur utgiftsökningen under perioden 1976/77-1979/80 fördelade sig pä automatik, nya utgiftsåtaganden resp. tillfälliga arbetsmarknads- och indu­stripolitiska insatser. Därav framgick att automatiken, inkl, pris- och löne­omräkningar för slalliga myndigheter m, m,, svarade för närmare 80% av utgiftsökningen på totalt 70 miljarder kr, 1 reala termer ökade slaisulgif­ierna under denna period med ca 7 1/2% per år. Räknar man bort de nya utgiftsåtagandena, bl.a. insatser på energiområdet och höjda barnbidrag, så blir ökningstakten likväl ca 6%.

Med en tillväxttakt av de slalliga utgifterna som ligger betydligt över tillväxttakten i ekonomin som helhet kommer statsutgifternas andel av BNP atl öka successivt. Taklen i denna andelstillväxt blir större ju större skillnaden i lillväxllakt är mellan statsutgifter och BNP. Till detla skall läggas att ökningen av statsutgifterna vid given BNP-tillväxt tar en allt större andel av denna tillväxt i anspråk. När stalsutgifterna motsvarade 24% av BNP innebar en tillväxt pä 6% av dessa knappt I 1/2 procenl av BNP. När statsutgifterna stigit till 40% blir molsvarande anspråk knappt 21/2 procentenheter. Det innebär alt om BNP-lillväxlen understiger 2 1/2% sä räcker del inte att staten tar in etl belopp molsvarande hela tillväxten för atl täcka sin utgiftsökning. Därutöver krävs, om inle ökning­en av statsutgifterna skall finansieras länevägen, en ytterligare omfördel­ning mellan olika sektorer. Det här beskrivna fördelningsproblemet accen­tueras ytterligare om man ocksä tar hänsyn till att såväl socialförsäkrings­sektorns som kommunsektorns utgifter uppvisat samma kraftiga tillväxt som statens.

Som tidigare noterats var statsbudgeten i mitten av 1960-talet i balans. Därefter har statsinkomsterna utvecklats långsammare än utgifterna. En viktig orsak härtill är att regering och riksdag inte bedömt atl det funnits utrymme för de statliga skattehöjningar som hade krävts för att hälla takt med utgiftsutvecklingen. Tvärtom har de årliga skatteomläggningarna un­der i970-talet inneburil att de statliga inkomstskatterna som andel av BNP successivt sjunkit. Samlidigt har kommunalskatten och arbetsgivaravgif­terna ökal kraftigt. Totalt har en kraftig skärpning av skattetrycket upp­stått. De toiala skatterna som andel av BNP iill marknadspris sleg från 40% år 1970 till 53% år 1977. Därefter har en uppbromsning skett (tabell 1), Som tidigare framhållits har dock utgiftsutvecklingen i stort selt varil opåverkad härav. Det finansiella sparandeunderskoll som pä detta sätt uppkommit har helt koncentrerats till stalsbudgelen. Ökningen av social­försäkringsavgifter under åren 1978-1980 har balanserats av borUagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften och den kommunala expansionen har under denna period till betydande del finansierats genom ökade statsbi­drag. Dessa åtgärder har hafl en negativ effekt pä budgetunderskottet, vilket alltså inte bara avspeglar expansionen i den statliga sektorn utan i hela den offentliga sektorn.

Prop. 1979/80: 150

Tabell I, Skattekvotens' utveckling i Sverige (procenl av BNP till marknadspris)

År

Direkl skall

på hushåll

Löne-

Förela-

Oms,

Punkl-

Totala

-    summe-

gens

moms

skaller

skalle-

slalligl

kommunall

lolall

skaller

direkla skaller

kvoten

1965

(10,3)

( 8,2)

18,5

3,6

2,2

3,6

7,2

35,1

1970

(11,2)

(10,4)

21,6

6,1

1,8

4.2

6,7

40,4

1971

( 9,6)

(10,7)

20,3

7,0

1,5

5.9

6,7

41,4

1972

(10,2)

(11,4)

21,6

7,1

1,7

6,3

6,4

43,1

1973

( 9,2)

(11,4)

20,6

8,0

1,9

6,2

6,2

42,9

1974

( 9,0)

(12,4)    .

21,4

10,1

1,5

5,7

5,9

44,6

1975

( 8,6)

(13,0)

21,6

12,2

2,0

5,5

5,7

47,0

1976

( 8,2)

(14,1)

22,3

14,6

1,8

6,3

5,8

50,8

1977

( 7,4)

(15,1)

22.5

16,8

1,6

6,7

5,9

53,5

1978

( 6,7)

(16,2)

22,9

15,6

1,6

7,0

5,5

52,6

prel.

1979

( 6,6)

(16,5)

23,1

15,7

1,5

7,0

5,6

52,9

prel.

' Med skattekvot menas i della sammanhang debiterade skaller och socialförsäkringsavgifter i förhållande lill BNP. De faktiskt inbetalade beloppen, vilka framgår av labell 9:6 i nationalbudgeten, visar i allmänhel på en någol lägre skattekvot. Skattekvotens utveckling enligt denna princip skulle för åren 1977-1979 i stället bli 52,8, 52,6 och 52,0% av BNP.

Anm.: De tidigare ulgäende folkpensions- och sjukförsäkringsavgifterna har behandlals som direkla slalliga skaller. Egenavgifter för rörelseidkare m. fl. ingår i lönesummeskatler.

Skattetrycket har enligt min bedömning nu nätt en sådan nivå att det inle kan höjas väsentligt mer. Staten har under hela 1970-lalet minskat den statliga inkomstskatten för atl bl.a. molverka effekten av de kommunala skallehöjningarna. I slulel av 1970-lalel har också ökade statliga bidrag ulgåll för alt minska behovet av ytterligare skattehöjningar. Arbetsgivar­avgifterna höjdes under perioden 1974-1977 kraftigt, frän 18 lill 34% av avgiftsunderlaget, vilkel otvivelaktigt bidrog till den kostnadskris i svenskt näringsliv somjag tidigare beröri. Del var mot den bakgrunden nödvändigl atl stoppa utvecklingen. Som jag tidigare påpekat har de höjningar som därefter skett balanserats av borttagandet av den allmänna arbetsgivarav­giften. De negaliva effekterna av slora skattehöjningar på människornas beteende och konkurrenskraften är helt uppenbara. Som jag framhöll i budgetpropositionen torde dessulom de växande problemen med ett ut­brett skalteundandragande vara ett tecken på alt det finns gränser för vad människorna ser som ett rimligt skatteuttag. Härtill kommer de växande administrativa problem som följer med ett ökat skattetryck. Del är mol den bakgrunden de beslul skall ses som har lett till en uppbromsning av den snabba ökningen av skaltelrycket som ägde rum fram lill år 1977.

Somjag skall återkomma till i det följande är det nu nödvändigt att vidta ålgärder för att minska budgetunderskottet. Innan jag närmare redovisar mina överväganden härvidlag vill jag emellertid redovisa de reviderade beräkningarna för budgetutvecklingen under innevarande och kommande budgelår, liksom resultaten av de långtidsbudgetkalkyler för perioden fram till 1984/85 som nu gjorts.

Prop. 1979/80:150

7

1.3 Det reviderade budgetförslaget

Statsinkomsterna

Av avgörande betydelse för statsinkomsternas utveckling är den all­männa inkomstutvecklingen i samhället. Chefen för ekonomidepartemen­tet har vid sin anmälan av den reviderade finansplanen presenterat två alternativ för ökningen av lönesumman under åren 1980 och 1981. Jag utgår i min beräkning av statsbudgetens inkomster från de lägre alternati­vet, 1 huvudsak överensstämmer detta även med den utveckling av löne­summan som låg till grund för mina beråkningar i budgetpropositionen. Statsinkomsterna för budgetåret 1980/81 uppskattas i min nuvarande be­räkning till 148,4 miljarder kr,, vilket är i storl setl samma belopp somjag räknade med i budgetpropositionen. Detta innebår att statsinkomsterna förutses öka med 13,8 miljarder kr. jämförl med det nu beräknade utfallet för budgetåret 1979/80. Av denna ökning är ca 3 miljarder kr. en effekt av den övergång till bruttoredovisning som sker i samband med genomföran­det av budgetreformen budgeläret 1980/81. Räknas effekterna härav bort förutses inkomsterna öka med 8,0%.

Jag vill i detta sammanhang anmäla atl jag avser all senare föreslå regeringen att av i första hand hälso- resp, energipolitiska skäl återkomma till riksdagen med förslag om höjning av skatterna på drycker, tobak saml energi. De planerade höjningarna beräknas öka statsinkomsterna under budgetåret 1980/81 med ca 1,5 miljard kr. netto. Denna inkomstförstärk­ning harjag beaktat när jag har avvägt behovel av medel under anslaget till oförutsedda utgifter.

Jag vill även nämna alt jag har för avsikt all senare i är föreslå regeringen att lägga fram förslag som berör realisationsvinstbeskattningen samt be­skattningen av fastigheter och de förändringar av förmögenhels- och arvs­beskattningen som föranleds därav. Effekterna av dessa förslag harjag emellertid inte beaktat i min beräkning av budgetsaldot. Till betydande del torde effekten falla pä senare budgetår.

Statsutgifterna

I budgetförslaget beräknades de totala statsutgifterna för budgetåret 1980/81 komma att uppgå till inemol 204 miljarder kr. Nu föreliggande beräkningar slutar pä drygt 206 miljarder kr., dvs, en ökning med ca 2,5 miljarder kr. Huvudparten av denna ökning beror på händelser som inte kunde förutses i budgetpropositionen nämligen höjningen av räntenivån och den under första kvartalet 1980 inträffade snabba prisstegringen, vilka medförl ökade utgifter för statsskuldräntor och vissa priskänsliga anslag, främst försvarsramen och folkpensionerna.

Jag avser att senare vid min anmälan av särskilda frågor återkomma med en mera detaljerad redogörelse för vad som ligger bakom den uppräkning av statsutgifterna för budgetåret 1980/81 som skett jämförl med budgetför-

Prop. 1979/80:150

8

slaget. Jag underströk i budgetpropositionen att det var regeringens avsikt all begränsa anlalet frägor som tas upp i särpropositioner. Belastningen för budgetåret 1980/81 av de särpropositioner med kostnadskonsekvenser som har lagts fram beaktades i budgetförslaget under anslaget till oförutsedda utgifter. Totalt uppgår anslagsansökningarna till följd av dessa särproposi­tioner och vissa andra av riksdagen fattade beslut till 4 564 milj. kr. Den kassamässiga belastningen budgetåret 1980/81 beräknarjag till ca 2,5 mil­jarder kr.

Jag övergår nu till att redovisa de statsfinansielll mer betydande särpro­positioner som framlagts under våren 1980,

Det har visat sig nödvändigt att via statsbudgeien anvisa ytterligare medel till de svenska varven. 1 en nyligen avlämnad proposition föreslås atl sammanlagi 3 109 milj. kr. anvisas för budtetåret 1980/81. De medel som anvisas är i vissa fall avsedda för utbetalningar under flera år. Jag vill i detta sammanhang även nämna att en betydande belastning uppstått på statsbudgeien för innevarande år på grund av föriuster på garantier till den statliga varvskoncernen. Åven för kommande budgetär fömtser jag aU statsbudgeten kommer att belastas med belydande belopp härför.

I en särskild proposition har regeringen lagt fram förslag till ett stödpro­gram som syftar till alt göra det möjligt för den svenska fiygindustrin atl delvis slälla om sin tillverkning frän mililära fill civila flygprodukter.

Mot bakgrund av den besväriiga arbetsmarknadssituationen för ungdo­mar som söker sig ut i arbetslivet efter avslutad grundskola har regeringen i en proposition föreslagit speciella stödåtgärder inom gymnasieskolans ram,

I syfte att stärka det svaga sysselsättningsläget i Norrbotten har rege­ringen föreslagit att 500 milj, kr. anvisas som lån till Norrboltens läns landstingskommun. Lånet skall användas för att täcka kostnaderna för tidigareläggning av vissa investeringar inom sjukvården.

Efter verkställd översyn har regeringen också lagt fram förslag om förhöjt prisstöd till Jordbruket I norra Sverige.

I en proposiiion om sjöfartspolitiken har bl.a. föreslagils all slalliga värdegarantier lämnas för visst tonnage. Härutöver läggs i propositionen fram vissa förslag som ger en direkt belastning på budgeten.

Utöver de nu berörda propositionerna har det i enlighet med vad som sagts i budgetpropositionen lagts fram ett antal viktiga förslag på vissa andra områden med mindre effekler på statsbudgeten.

Saidoutvecklingen

De förändringar av statsbudgeten för vilka jag nyss redogjort samman­fattas i labell 2. Som framgår av tabellen överensstämmer budgetunder­skottet för innevarande budgetår i slort med beräkningen i budgelproposi­tionen. För budgetåret 1980/81 beräknas budgetunderskottet nu komma att uppgå till närmare 58 miljarder kr. att jämföra med tidigare beräknade drygt 55 miljarder kr.

Prop. 1979/80:150

9

Totalt beräknas statsinkomsterna nu till inemol 135 miljarder kr. för budgetåret 1979/80 och till drygt 148 miljarder kr. för budgetåret 1980/81. Jämfört med beräkningarna i budgetförslaget förutses sålunda statsinkom­sterna nu bli något lägre för innevarande budgetår medan de förutses bli lika stora för budgetåret 1980/81 som i den tidigare beräkningen.

Tabell 2. Statsbudgeten 1979/80-1980/81

(Miljarder kr.)

1979/80

1980/81

Budgetprop.

Ny beräk-

Budgetprop.

Ny beräk-

1980

ning

1980

ning

Inkomsler Ulgifter

Saldo

136,0 185.0

-49,0

134,6 183,2

-48,6

148,4 203.8

-55,4

148,4 206,3

-57,9

På utgiftssidan innebär de nya beräkningarna vissa förändringar i förhål­lande till vad som redovisades i budgetförslaget. Totalt räknar jag med att utgifterna, jämfört med budgetpropositionen, minskar med 1,8 miljard kr. budgetåret 1979/80 och ökar med 2,5 miljarder kr. påföljande budgetår. Vad gäller budgetåret 1979/80 förklaras detta framför allt av all förbruk­ningen av reservalionsmeddsbehållningar samt ianspråktagandet av rör­liga krediter beräknas bli mindre än vad som beräknats tidigare. För budgetåret 1980/81 förklaras uppräkningen främst av ökade slalsskuldrän­lor och ökade kostnader för vissa priskänsliga anslag till följd av de prisstegringar som inträffat under första kvartalet 1980. Bortsett frän de nya förhållanden somjag nu tagit upp överensstämmer min beräkning av utgifterna för budgetårel 1980/81 väl med den beräkning som gjordes i budgetpropositionen.

Jag vill avslutningsvis beröra det åtgärdsprogram som regeringen har lagl fram i syfte all underlätta avtalsförhandlingarna. Om avtal kommer alt kunna slutas inom de ramar som förutsatts återkommer regeringen till riksdagen med förslag med anledning av de nämnda åtgärderna. I avvaktan på detta har jag inle beaklal effekterna av de älgärder jag nämnl i min beräkning av statsbudgetens inkomster och utgifter.

1.4 1980 års långtidsbudget

Jag övergår nu till atl redovisa resultaten i 1980 års långtidsbudget (bilaga 2,1), Jag gör della mol bakgrund av den redovisning av de samhälls­ekonomiska perspektiven pä nägot längre sikt som chefen för ekonomide­partementet har lämnat tidigare,

Långlidsbudgetarbelets syfte är alt kartlägga budgelulvecklingen på längre sikt av redan fattade beslut och gjorda ålaganden. En sådan kart­läggning ulgör ett underlag för en analys av de slalsfinansiella förutsätt-'

Prop. 1979/80:150

10

ningarna under den framföriiggande femårsperioden, I syfle att ge elt utförligare underlag fören sådan analys kompletteras årets långtidsbudget, som i övrigt endast omfattar statsbudgetens inkomster och utgifter, med beräkningar rörande socialförsäkringssektorn samt vissa andra statliga verksamheter. Vidare behandlas den kommunala utvecklingen ingående. Dessutom ägnas ett särskilt avsnitt åt automatiken i statens utgifter. Be­skrivningarna och analyserna av utgiftsstyrande faktorer har utvidgats och fördjupals jämförl med fidigare långtidsbudgetar. Avsikten år alt långlids-budgeten på detta sätt skatl kunna utgöra ett underlag för bedömningar av den samlade offentliga sektorns utveckling på någol längre sikt.

Långtidsbudgeten är inte någon plan eller prognos över slatsulgiflernas och statsinkomsternas utveckling. Beräkningarna av statens utgifter om­faltar enbart de resurser som krävs för att olika verksamheter skall kunna bedrivas i enlighet med de beslut som statsmakterna redan har fattat och de åtaganden som gjorts för framtiden, I långtidsbudgeten görs alltså inte några försök att förutse vilka beslut som statsmakterna kommer att fatta under perioden.

Vad gäller statsinkomsterna grundas beräkningarna pä oförändrade skalleregler och avgiftssatser i den män inte förändringar beslutats eller förutskickats, 1 årets långtidsbudget har bl.a, hänsyn tagits lill de punkt­skaltehöjningar som aviserats. Dessa beaklas dock på budgetens utgifts­sida under anslaget lill oförutsedda utgifter. Beräkningarna utgår beträf­fande åren 1980-1982 frän samma antaganden rörande priser, löner och tillväxt i samhället som presenteras i den reviderade finansplanen. För perioden därefter har mer schablonmässiga anlaganden gjorts. En ärlig real tillväxt av bruttonationalprodukten om 2,5-3 % har förutsatts för långtids-budgetperioden.

Statsinkomsternas årliga procentuella tillväxt under den framförliggande perioden skulle enligt långlidsbudgetkalkylen komma all uppgå lill 5,4% i löpande priser, Inkomsllillväxlen i löpande priser ligger därmed lägre än vad som angavs i förra årets långtidsbudget, då ökningstakten var 6,9% årligen. Den lägre ökningslaklen i årels beräkning förklaras bl.a. av alt lönesumman antagits öka långsammare samt av att inflationsskyddet med­för en förhållandevis kraftig kompensation budgetåret 1981/82. Det bör vidare uppmärksammas att de aviserade skattehöjningarna beräkningstek­niskl inte beaktats i långtidsbudgetens förändringstal för statsinkomsterna. Den nu angivna inkomsttillväxten ligger vidare väsentligl lägre än den faktiskt registrerade ökningen om 13,3 % under perioden 1974/75-1978/79. Detta beror bl.a, pä att ökningen av lönesumman har varit större och skattehöjningar vidtagits under den historiska perioden.

Prop. 1979/80:150

Tabell 3. Stalsinkomslernas utveckling 1974/75-1984/85

Genomsniltlig

1980/81

Genomsnittlig

procentuell

(milj. kr.)

procentuell

förändring

förändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85-

Mervärdeskall

+ 18,6

37 300

4-7,8

Inkomstskatt

f-l-11,8

32900

-1-4,9

Socialavgifter

30 100

+ 3,2

Övriga inkomster

-1-12,1

48 159

+ 5,2

Totala inkomster

4-13,3

148459

4-5,4

Statsutgifterna, exkl. statsskuldräntorna, beräknas i långtidsbudgeten minska med i genomsnitt 0,5% årligen i fasta priser under den framförlig­gande femårsperioden. I fjolårets långtidsbudget beräknades utgifterna komma aU öka med 0,3%, Jämfört med perioden 1974/75-1978/79, då statsutgifterna exkl. statsskuldräntorna i genomsnitt ökade med 7,0% om året i oförändrad pris- och lönenivå, innebär långtidsbudgetens kalkyler en mycket dämpad utgiftsutveckling.

Tabell 4. Statsutgifternas utveckling 1974/75-1984/85

Genomsniulig

1980/81

Genomsniltlig

procenluell

(milj. kr.)

procentuell

förändring

förändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Oförändrad pris- och

lönenivå

Utgifler exkl.

slalsskuldränlor

+ 7,0

186737

- 0,5

Löpande priser

Ulgifter exkl.

statsskuldränlor

+ 17,1

186 737

+ 4,0

Slalsskuldränlor

+ 25,3

19600

+ 22,2

Totala ulgifter

4-17,5

206337

+ 6,1

I löpande priser beräknas den genomsnittliga ökningen av de totala statsutgifterna under långtidsbudgetperioden till 6,1 % per år att jämföra med 17,5% under perioden 1974/75-1978/79, Den framfida ökningslaklen ligger därmed i stort sett på samma nivå som den som redovisades i förra årels långtidsbudget. Utgiftsnivån för budgetårel 1980/81 beräknas vidare nu ligga väsentligt över den nivå som framgick av 1979 års långtidsbudget. Orsaken lill denna högre utgiftsnivå jämfört med beräkningarna för ett år sedan ligger dels i högre pris- och lönenivå, dels i att beslut har fattals som inte kunde beaktas i 1979 års långtidsbudget.

Eftersom statsskuldräntorna förvänlas stiga snabbare än övriga statsut­gifter blir den årliga genomsnittliga ökningen för statsutgifterna exkl. statsskuldräntorna något långsammare än för de totala statsutgifterna, eller 4,0% i löpande priser.

Prop. 1979/80:150

12

Den starka automatik i utgiflsulvecklingen som beskrivs i långtidsbudge­ten är i allt väsentligl en följd av beslul som har fallals i parlamentarisk enighel och gällt sedan länge. Automatiken kan illuslreras av följande överslagsvisa kalkyl. I genomsnitt ökar utgifterna i löpande priser årligen under långtidsbudgelperioden med ca 14 miljarder kr. Infriande av utfäs­telser vad gäller folkpensioner och bostadspolitik svarar för 1,8 resp. 1,1 miljard kr, av denna ökning. Fullföljandet av försvars- och biståndspoliti­ken svarar för resp. 1,0 och 0,5 miljard kr. Åtagandena inom skolväsendel resulterar i ökade utgifler om 0,9 miljard kr. i genomsnitt per är. Ca 1,3 miljard kr. består huvudsakligen av ökade lönekosinader i den slatliga verksamheten. Härtill kommer årligen ökade slalsskuldränlor om ca 6 miljarder kr. till följd av budgetunderskottens slorlek.

För atl belysa hur de statliga ulgifterna direkt och indirekl släller an­språk på samhällets reala resurser är del av inlresse atl sludera ulveckling­en såväl av de statliga konsumtions- och investeringsutgiflerna som av transfereringarna och de finansiella transaktionerna. Slalens direkta an­språk på resurser skulle enligt årels långtidsbudget såviit gäller statlig konsumlion ligga oförändrad i fasla priser under perioden fram l.o.m. budgelåret 1984/85. I fiolårets beräkningar förutsågs en genomsnittlig årlig ökning om 0,3 %. I beräkningen i löpande priser har vidare för den egenl­liga förvaltningen förutsatts 2% lägre anslagsökning varje år än vad full pris- och lönekompensation skulle ge. De slatliga invesleringsulgifterna skulle enligt långtidsbudgeten komma atl minska, vilkel sammanhänger med beräkningstekniken. I princip återspeglas endasl gjorda ålaganden, vilket leder till en systematisk underskattning av invesleringsulgifternas framtida utveckling.

Tabell 5, Statsutgifternas utveckling 1974/75-1984/85, Konsumtion, investeringar och transfereringar

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Procentuell

Genomsniulig

Anslag

Genomsniulig

andel av

bud-

procenluell

1980/81

procentuell

geléns u

Igifter

förändring

(milj. kr.)

förändring

1980/81

1974/75-1978/79

1980/81-1984/85

Statlig konsumtion

22.9

+ 4.1

47300

± 0,0

Slalliga investe-

ringsuigifter

4,4

+ 0,9

9100

- 1,1

Transfereringar

66,6

+ 9.0

137300

+ 2.2

lill hushåll

27,3

+ 6,3

56 500

+  1,1

lill kommuner

20,2

+ 6,3

41600

- 0,8

slalsskuldränlor'

9,5

+ 12,4

19600

+ 15,8

till företag

6,7

+ 28,2

13600

- 4,8

inlemalionella

2,5

+ 3,5

5200

+ 2,8

ofördelai

0,4

800

Finansiella

transaktioner

6.1

+ 5,3

12600

- 0,7

Deflaterade med konsumentprisindex.

Prop. 1979/80:150

13

Liksom i lidigare långtidsbudgetkalkyler uppvisar transfereringarna en betydligt snabbare expansionstakl än de statliga konsumtions- och inves­teringsutgiflerna. Gjorda ålaganden på exempelvis barnomsorgens och bostadspolitikens områden är här av betydelse. Som framgår av samman­ställningen är emellerlid statsskuldräntorna den snabbast siigande utgifts­posten i budgeien. Den genomsnittliga ökningstakten i procenl är ungefär densamma som i beräkningarna i fiolårets långtidsbudget. I absoluta tal och löpande priser ligger dock ökningstakten avsevärl högre eller ca 6 miljarder kr. per år jämförl med 4 miljarder kr. i 1979 års långtidsbudget. Orsakerna till denna ökning ligger dels i alt budgetunderskollel redan i utgångsläget i årets långtidsbudget är större än vad som beräknades förra årel, dels i atl della budgelunderskott beräknas stiga krafligl under peri­oden. Till skillnaden bidrar också alt ränleanlagandena i årets långtidsbud­get ligger högre än i fjolårels.

Till följd av långtidsbudgetens beräkningsmelodik borde man kunna förvänla sig att budgetunderskottet skulle minska eller i vart fall inte öka eflersom i beräkningstekniken ligger en erfarenhelsmässig underskattning av utgiftsutvecklingen. Metodiken innebär ju alt inga försök görs att förul­se eventuella nya beslut under perioden, l.ex. när det gäller de statliga investeringarna. I metodiken ligger också en viss undervärdering av ut­vecklingstakten för transfereringar, då prisomräkningar inte görs på de anslag som saknar uttrycklig indexbindning, trols att den faktiska utveck­lingen i många fall inneburit uppjusteringar genom beslut av regering och riksdag. Detta betyder, och det villjag starkt understryka, att utgiftsberäk-ningarna är mycket snävt gjorda.

Redan i beräkningarna i fjolårets långtidsbudget fanns en tendens till siigande underskott under långtidsbudgetperioden. Denna lendens har i årets beräkningar kraftigl förstärkts. De två viktigaste faktorerna bakom det under perioden växande budgetunderskottet är den beräknat långsam­mare ökningen i inkomsterna saml de snabbt växande statsskuldräntorna. Den långsammare ökningen på inkomstsidan beror bl.a. på atl skalteun­deriaget inle växer så snabbi som man tidigare räknat med. Resultatet blir ett snabbt växande budgetunderskott i vilkel statsskuldräntorna utgör en stigande andel. Statens budgetunderskott ökar således under perioden med drygt 20 miljarder kr. till 78,5 miljarder kr. Statsskuldräntorna beräknas för långtidsbudgetperiodens sista år uppgå till knappt 44 miljarder kr, vilket motsvarar drygt halva det beräknade budgetunderskottet för samma år.

Variationer i de antaganden rörande den framtida pris- och löneutveck­lingen m. m. som legat till grund för långtidsbudgetkalkylen påverkar inte i avgörande grad saidoutvecklingen. Om antagandena ändras så att öknings­lakten av lönesumman resp, priserna förulsälls ligga på en högre eller lägre nivå med bibehållen reallönestegring påverkas såväl statsbudgetens in­komstsida som dess utgiftssida med i huvudsak oförändrade budgetun­derskott som resultat. Om skillnaden mellan lönesummeökning och infla-

Prop. 1979/80:150

14

tion antas bli mindre och reallöneulvecklingen följaktligen ogynnsammare blir följden någol ökande budgelunderskott. En högre räntenivå än vad som antagits i långtidsbudgeten leder lill väsentligt ökade statsutgifter. Av långtidsbudgetkalkylen kan emellertid dras slutsatsen att de statliga budgetunderskotten inte bara blir bestående utan stiger under perioden. Realistiska alternativa antaganden rörande den framtida ekonomiska ut­vecklingen rubbar inte i någon avgörande grad denna slutsats. Utveckling­en enligt långtidsbudgeten framgår av tabell 6.

Tabell 6. Siatsbudgetens utveckling 1980/81-1984/85

(Milj. kr., löpande priser)

1980/81      1981/82      1982/83      1983/84      1984/85

Inkomster

UM

\5U>

1592

\lTÄ

Tslj

Utgifter

206,3

217,4

232,9

247.4

261.8

Saldo

-57,9        -64,8        -73,7        -74,0        -78,5

Långtidsbudgeten innehåller i år även ett utvidgat avsnitt om den finan­siella utvecklingen för statsbudgeien och socialförsäkringssektorn sam­mantaget. Syftet är att ge en mer fullständig bild av den verksamhet som styrs genom statliga beslut. De samhällsekonomiska effekterna på samhäl­lets sparandebalans av saidoförändringar pä statsbudgeten resp. inom so­cialförsäkringssektorn är nämligen i stort sett desamma. Budgetbestäm­melserna för den kommunala sektorn är sådana all de samlade över- resp. underskotten i finansiellt sparande blir relativt begränsade. Det totala offenlliga sparandet överensstämmer därmed i stort sett med sparandet för statsbudgeten och socialförsäkringssektorn enligt redovisningen i långtids­budgeten.

Underskottet i finansiellt sparande för staten och socialförsäkringssek­torn beräknas uppgå till ca 44 miljarder kr. budgelåret 1984/85, vilket innebär en försämring med 13 å 14 miljarder kr. under långtidsbudgelperio­den. Inkomsler, ulgifter och finansiellt sparande framgår av följande ta-bdl.

Tabell 7. Statens och socialförsäkringssektorns inkomster, utgifler och finansiella sparande 1980/81-1984/85

(Miljarder kr., löpande priser)

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

Inkomsler Ulgifter

216,5

257,6

227,4 272,8

240,7 294.3

262,0

314,7

279,0 334,8

Saldo

Finansiella transak­tioner (netlo)

-41,1

10,5

-45,4

10,0

-53,6 11,1

-52,7 11,3

-55,8 11,8

Finansiellt sparande

-30,6

-35,4

-42,5

-41,4

-44,0

Prop. 1979/80:150

15

Staten och socialförsäkringssektorn - och därmed även den totala of­fentliga sektorn - utvisar sammantaget elt betydande sparandeunderskott. För att finansiera detta ställs stora krav på kreditpolitiken. Ställda i rela­tion till den antagna tillväxten av bruttonationalprodukten utvecklas sta­tens och socialförsäkringssektorns finansiella sparande enligt långlidsbud­getkalkylen på det sätt som framgår av tabell 8, Mätt på della sätt visar sparandeunderskottet en svag tendens lill ökning. Det bör dock betonas att beräkningar av detta slag är behäftade med viss osäkerhet bl, a, vad gäller bruttonationalproduktens storiek i löpande priser.

Tabell 8. Statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparandeunderskott i pro­cent av BNP

Budgelär

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

6,0

6,4

7.1

6,4

6,3

1.5 Riktlinjer för budgetpolitiken

Utgångspunkter

I årets budgetförslag framhöll jag att prövningen av statens utgifter åven för de närmaste åren måste bli ytterst restriktiv. Den nödvändiga upp­bromsningen måste samtidigt ske på ett sätt som står i samklang med de sociala och fördelningspolitiska utgångspunkter om vilka en bred polilisk enighet råder. Jag konstaterade dock atl förslag i syfte alt mera påtagligt dämpa statsutgifternas ökningstakt ytterst måste beröra slora grupper i samhället.

1 silt av riksdagen godkända betänkande över finansplanen och budget­förslaget (FiU 1979/80: 15) konstaterar finansutskottet all budgetunder­skottet nu har nått en sådan storlek att en fortsatt ökning i den hittillsva­rande takten inte kan accepteras. Underskott av den nuvarande omfatt­ningen för med sig en rad konsekvenser. Likvidiielsökningen i ekonomin påverkar prisutvecklingen. Finansieringen av underskotten skapar pro­blem på kapitalmarknaden och tvingar fram en myckel stram kredilpolitik, vilket i sin tur även kan hälla tillbaka angelägna investeringsökningar.

Finansutskottet anför vidare att fortsatta ansträngningar bör göras för att slimulera arbetet med rationaliseringar och omprövningar. Utskottet underströk samtidigt att i ett vidare budgetperspektiv kan någon påtaglig minskning av budgetunderskollel genom åtgärder på utgiftssidan aldrig åstadkommas om inte utvecklingstrenden för transfereringsulgifterna kan brytas.

Detta behöver enligt utskottet understrykas desto starkare som man inte normalt kan räkna med en så slark minskning av transfereringarna till en sektor som nu beräknas för företagssektorn. Statsskuldräntorna kommer även framöver att öka i mycket snabb takt.

Prop. 1979/80:150

16

I detta sammanhang uppmärksammar utskottet också del förhållandel atl enbart för att nå oförändrat budgetunderskott måste inkomslerna öka i snabbare takt än utgifterna, eftersom inkomsterna i utgångsläget är väsent­ligt lägre än utgifterna. En pålaglig minskning av underskottet förutsätter en betydligt lägre ökningstakt på utgiftssidan än på inkomstsidan.

Finansutskottet anför slutligen att om i någol fall utgifler utöver budget­förslaget bedöms som oundgängligen nödvändiga bör detta kompenseras genom en motsvarande neddragning av utgifterna för något annat ändamål.

Åven i den socialdemokratiska reservationen i finansutskottets betän­kande anförs att några beslut som ökar det redan alltför slora budgetun­derskottet inte kan accepleras. Utgångspunkten för riksdagens budgetbe­handling mäste vara alt utgiftsutvecklingen hälls tillbaka. Gamla åtaganden kan behöva omprövas och en restriktiv attityd intas till nya sådana. I reservationen anförs vidare att konsumtionens tillväxt måste hållas tillba­ka och att detta gäller såväl prival som offentlig konsumtion.

Mot bakgrund av vad jag anförde i budgetförslaget och de bedömningar som gjorts i finansutskottet vill jag nu redovisa förslag till riktlinjer för budgetpolitiken pä nägot längre sikt. Behovet av sådana riktlinjer under­slryks av de beräkningar i 1980 års långtidsbudget somjag tidigare redovi­sat.

Budgetpolitiska överväganden

De senaste två årens långtidsbudgetar har visat att någon automatisk förbättring av del budgetsaido som finns i utgångsläget inte är atl vänta. Årets långtidsbudgetberäkning visar all enbart ell fullföljande av fattade beslut och gjorda åtaganden medför alt budgetsaldot försämras i en takt av ungefär fem miljarder kr, varje budgetår. Statsbudgeten karaktäriseras av etl stort och växande strukturellt budgetunderskott. Det finns med andra ord ingen anledning att räkna med att det skulle minska nämnvärt ens vid en mycket snabb tillväxt i den svenska ekonomin under de närmaste åren. En ekonomisk-politisk och budgetpolitisk strategi för framtiden måste utgå från detta.

De allmänna fömtsättningarna för den ekonomiska utvecklingen i vårt land framstår nu som mindre gynnsamma än enligt 1978 års långlids­utredning. I långtidsbudgeten antas, somjag tidigare redovisat, en genom­snittlig BNP-tillväxt på 2,5-3 % per år. Härigenom påverkas också utrym­met för en fortsalt expansion av den offentliga sektorn. Om underskottet i bytesbalansen successivt skall kunna nedbringas måste produktionstill­växten i första hand avsättas för näringslivets investeringar och för export. Därav följer att konsumtionen måste hållas tillbaka.

Om den förvärvsarbetande delen av befolkningen skall kunna bibehålla och marginellt öka sin privata konsumtion och utfästelserna till pensionä­rerna skall kunna infrias måste den privala konsumtionen öka med inemot 1 % i volym per år. Utrymmel för ökning av den offentliga konsumtionen

Prop. 1979/80: 150

17

begränsas därmed till ca 2% i volym per år. Den statliga konsumtionen beräknas i långtidsbudgeten vara oförändrad. De program som beslutats och de planer som finns beträffande den kommunala konsumtionen tyder emellerfid pä en volymmässig tillväxt på mellan 3 och 5 % per år under de närmasle åren. Den nödvändiga dämpningen av den offentliga konsum­tionens ökningstakt måste därför i försia hand innebära en påtaglig upp­bromsning av den kommunala konsumtionens expansion. Jag återkommer senare till denna fråga.

Om statens budget sätts in i det allmänekonomiska perspektiv jag nu angett kan först konstateras alt statens egen direkta efterfrågan på reala produktionsresurser för konsumtion och investering i långtidsbudgeten beräknas minska med 0,1 % per år under den framföriiggande perioden. Långtidsbudgeten är som nämnts ingen plan över de närmaste årens ut­veckling. De resultat som framkommer i beräkningarna är dock vad avser statliga konsumtions- och investeringsutgifter väl förenliga med de reala kalkylerna för tillväxt och resursfördelning i ekonomin i dess helhet. Det bör dock framhållas att det kommer alt bli en svår uppgift aU i praktiken hålla tillbaka statens egen efterfrågan i den omfattning som långtidsbudge­ten anger. Exempelvis utgår beräkningarna från en fortsatt tillämpning av det s, k. huvudalternativet för den statliga myndighetsverksamheten, dvs, ett schablonmässigt avdrag om 2 % per år har gjorts för förulsalt produkti­vitetsutveckling. Det är sannolikt aft en fakftsk tillämpning av deUa under en följd av är i flera fall kan komma att innebära en ambitionsnivåminsk­ning.

Om de reala kalkylerna kompletteras med motsvarande finansiella be­räkningar blir det uppenbart att ett stigande budgetunderskott är oförenligt med en balanserad utveckling av samhällsekonomin. Målsättningen om ett minskande underskoU i bytesbalansen kräver alt underskottet i det in­hemska sparandet totalt setl reduceras. Det framstår som nödvändigl att även underskottet i statens sparande i en sädan situation minskas.

Med långtidsbudgetens förutsättningar skulle man tvingas finansiera etl snabbt växande budgetunderskott på kreditmarknaden. Budgetunderskot­tet innebär i sig en likviditetspäspädning i ekonomin. Denna begränsas dock i den mån underskottet finansieras genom statlig upplåning hos allmänheten, Åven ett underskott i bytesbalansen verkar likviditetsindra­gande. Kraven på budgetunderskottets finansiering bestäms av den likvidi­tets- och därmed penningmängdsökning som är förenlig med de ekono­misk-politiska målen för prisutvecklingen och bytesbalansunderskottet. Om man som ett räkneexempel antar att bytesbalansunderskottet som andel av BNP år 1985 begränsas något jämfört med i dag och att inflations­takten ligger på 6%, kan under vissa övriga förutsättningar beräknas att över 40 miljarder kr, skulle behöva placeras hos allmänheten (exkl, AP-fonden och försäkringsbolagen). Det kan jämföras med en statlig upplåning hos allmänheten på ca 6-8 miljarder kr. i år vilket, med antagen BNP-

2    Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1979/80: 150

18

utveckling skulle molsvara ca 10-12 miljarder kr. år 1985. Del framstår som orimligl atl en sädan placeringspolilik skulle kunna förverkligas. Åven med betydligt mindre krav på upplåning hos allmänheten framtvingas elt myckel högt ränteläge, med negaliva effekter pä bl.a. företagens investe­ringar. Om den angivna placeringspoliliken misslyckades skulle budgetun­derskottet leda till en krafiig ökning av penningmängden och därmed till starka inflatoriska effekter. Åven detta kan illustreras med ett hypotetiskt räkneexempel. År 1980 beräknas ungefär en tredjedel av budgetunderskot­tet kunna placeras hos allmänheten inkl. AP-fonden och försäkringsbolag. Om andelarna är 1985 antas vara desamma vid ell budgetunderskott pä närmare 80 miljarder kr. motsvarar del, förutsatt samma bylesbalansmål som ovan, en ökning av penningmängden på ca 25%, vilkel i sin tur implicerar en inflationstakt på över 20%.

Det framstår mot denna bakgrund som uppenbart nödvändigl att som etl led i en politik som syftar till lägre inflation och minskal bytesbalansunder­skoll kraftigt nedbringa det statliga budgetunderskottet.

Budgetunderskollel som andel av BNP bör under långtidsbudgetperio­den enligt min mening minskas med minst en procentenhet per år. Med utgångspunkt i långtidsbudgetens antaganden skulle delta innebära etl underskoll 1984/85 på drygl 50 miljarder kr. Det bör enligt min bedömning kunna vara förenligt med en lugnare prisutveckling och elt minskat under­skott i bytesbalansen samtidigt som neddragningen kan ske med de sociala och fördelningspolitiska hänsynstaganden somjag tidigare beröri. Jag vill dock understryka att även detta program för de närmasle åren kommeralt innebära stora svårigheler när del gäller finansieringen av budgelunder­skottet. Med ett underskoll som minskar pä här angivei säll kommer skuldräntorna budgeiårei 1984/85 atl vara ca 4 miljarder kr. lägre än i långlidsbudgelkalkylerna. Resterande differens, dvs. knappt 25 miljarder kr., måsle, liksom givetvis eventuella nya åtaganden under de kommande åren, finansieras genom nedskärningar eller inkomstförstärkningar. Till­gängliga resurser måsle i första hand satsas på utsatta grupper.

Jag har tidigare i annal sammanhang framhållil att det samlade skalle­trycket nu nått en sådan nivå att ytterligare betydande höjningar är svära att genomföra. Del finns emellertid skäl för fortsatla omfördelningar inom skatteområdet. Sålunda är fortsatta inkomstskalleminskningar elt angelä­gel mål. För att möjliggöra delta och också av andra skäl, bl.a. sociala och energipolitiska - kan höjningar av vissa punktskatter vara molivera­de. Behovel av skattehöjningar sammanhänger nära med frågan om i vilken omfattning utgiftsbegränsningar kan genomföras. Givelvis måste skattepolitiken ocksä ses i etl konjunkiurpolitiski sammanhang.

I en politik som syftar till att begränsa budgetunderskollel måste även de avgifter som tas ut i olika former av statlig verksamhel komma upp till prövning. Det är emellertid enligt min mening inle möjligt alt på någol avgörande sätt påverka behovel av statsinkomster eller besparingar pä

Prop. 1979/80:150

19

utgiftssidan genom alt utvidga eller förändra avgiftsbeläggningen enligt nuvarande principer. Det ankommer på riksrevisionsverkei atl i sin lö­pande taxegranskning bevaka dessa frågor. Jag återkommer närmare lill frågan om avgifter i slallig verksamhet i det följande.

Överväganden om möjlighelema att genom åtgärder som berör statsbud­getens utgiftssida åstadkomma minskade budgetunderskott måsle utgå från en analys av slatsutgifternas struktur. En sådan ålerfinns i långtids­budgeten ochjag har i korthet redovisat den lidigare. Analysen ulgår från en indelning av ulgifterna efter dessas realekonomiska karaklär, dvs. kon­sumtion, investeringar, transfereringar och finansiella transaktioner. Sta­tens utgifter för konsumtion och investeringar ulgör för budgeiårei 1980/81 endast drygl en Ijärdedel av de totala statsutgifterna. Dess andel av statsut­gifterna beräknas vid oförändrad ambitionsnivå minska under de närmaste åren. Besparingar inom detta område är självfallel utomordentligt angeläg­na men det står samtidigt klart, att den besparingspotential som hår finns inte kan åstadkomma en avgörande minskning av budgetunderskottet. . För att detta skall kunna uppnås måste även transfereringar beröras. Dessa utgör närmare två tredjedelar av stalsutgifterna och beräknas fort­sätta att öka snabbi som en följd av de åtaganden som slalsmakterna redan beslutat om. Om denna tillväxtlakl skall kunna dämpas är det ofrånkomligt att vissa av de tunga transfereringsposlerna till företag, kommuner och enskilda måsle beröras. Särskilt om automatiken i vissa av dessa anslag någol kan begränsas kan besparingseffekterna på sikt bli betydande. I följande tabell redovisas vissa av de större transfereringsulgifterna förde­lade på motlagarkategorier.

Tabell 9, Transfereringarna budgetårel 1980/81

(Milj.kr.)

Till hushåll

56500

därav     folkpensioner

30000

ränlebidrag lill bostäder

5 200'

barnbidriig

4 900

sjukförsäkring och föräldraförsäkring

4 200"

livsmedelssubvenlioner

3 700'

Till kommuner

41600

därav     bidrag lill skolväsendet m. m.

16 200

allm

ä

nna bidrag                                                                    10400

sjukvård, social hemhjälp m. m.

4900

barnomsorg

4 600

Till.förelag m.m.

13 600

Övrigu transfereringar

25 600

därav     slalsskuldränlor

19600

ulvecklingsbislånd m. m.

5 200

' I nalionalräkenskapssyslemel redovisas dessa anslag som transfereringar till före­lag.

" Huvuddelen av dessa kosinader, eller ca 20 miljarder kr., redovisas endasl över socialförsäkringsseklorn.

Prop. 1979/80: 150

20

Transfereringarna över slalsbudgeten lill hushållen, inkl. livsmedelssub­venlioner och räntebidrag, uppgär nästa år till totalt drygt 56 miljarder kr. De största poslerna utgörs, som framgår av tabell 9, av folkpensioner, räntebidrag och barnbidrag. Härtill kommer betydande inkomsiöverföring­ar över socialförsäkringssystemet, i försia hand ATP-pensioner och sjuk­försäkringsförmåner.

Ca 30% av iransfereringarna över statsbudgeten går lill kommunerna, som i sin tur står för omkring 70% av den totala offentliga konsumtionen. Jag skall strax återkomma till frågan om kommunernas ekonomi.

Transfereringarna till förelag m. m, ulgörs av elt antal olika budgetpos­ter. De största är bidragen till Stiftelsen Samhällsföretag, energibesparan­de åtgärder studiecirklar, resp. statens järnvägars olönsamma nät. Bland övriga transfereringar dominerar räntorna på statsskulden och utvecklings­biståndet.

Vid alla överväganden om besparingar måste självfallel de fördelnings­poliliska effekterna noga prövas. Jag vill emellertid än en gång understryka att om det skall vara möjligt atl skapa utrymme för insatser för de mest utsatta grupperna är del nödvändigl att genomföra besparingsåtgärder med bred inrikining.

Vad slutligen gäller de finansiella transaktionerna, som väsentligen ul­görs av lån till bostadsbyggande och stöd lill studerande, kan konstateras att dessa beräknas minska med ca 1 % per år i volym. Besparingsmöjlighe­terna på detta område torde åtminslone på kort sikt vara tämligen begrän­sade men det är självfallel angeläget att noga följa utvecklingen.

Av vad jag hittills anförl följer att en politik som syftar till ell minskat budgelunderskott mäste bygga på följande utgångspunkter:

     För att den offentliga konsumiionsökningen skall kunna dämpas påtag­

ligt krävs en krafiig uppbromsning av expansionen inom den kommuna­

la sektorn.

9 För att den statliga utgiftstillväxten skall kunna begränsas i nägon större omfattning måste transfereringarna till hushåll och kommuner bli berör­da,

9 Utrymmet för skattehöjningar är begränsat. I vilken utsträckning skat­tehöjningar likväl blir ofrånkomliga beror bl.a. på i vilken omfattning utgiftsbegränsningar kan genomföras,

#     Begränsningar i de statliga transfereringarnas automatiska tillväxt mås­

te övervägas med hänsyn till fördelningspolitiska effekter. Kraven på

en socialt inriktad fördelningspolitik framstår som särskilt viktiga då

den ekonomiska situalionen kräver en allmän återhållsamhet.

Budgetpolitiska riktlinjer på kortare sikt

Flera åtgärder i syfte att dämpa den automatiska utgiflstillväxlen i den slatliga budgeten presenterades i det budgetförslag som förelades riksda-

Prop. 1979/80: 150

21

gen i januari 1980. Förslag till besparingar redovisades eller aviserades inom flera områden. Som exempel kan nämnas översyn av reglerna för färdtjänsten, delpensionen och tandvårdsförsäkringen, uppdelning av del andra sleget i den kommunala skatteutjämningsreformen och begränsning­ar av bostadsbidragens reala tillväxt. För en utförligare redovisning av föreslagna ålgärder hänvisar jag lill budgetförslaget.

Sedan budgetförslaget presenterades har ett arbele pågåll inom rege­ringskansliel i syfle att analysera de regelsystem som styr vissa slörre transfereringsanslag på statsbudgeten. Della arbete kommer atl forisälla med sikte på att riksdagen skall kunna föreläggas förslag senast i 1981 års budgetproposition.

Jag övergår nu till att presentera mina förslag till budgetpolitiska rikl­linjer för budgetåret 1981/82. 1 vissa fall är givetvis dessa riktlinjer tillämp­liga även i ett längre perspektiv.

Som jag tidigare anfört bör budgelunderskottet som andel av BNP minska med i genomsnitt minst en procentenhet per är under länglidsbud-getperioden. För budgelåret 1981/82 stiger budgetunderskollel kraftigl lill följd av en långsam inkomsttillväxt detla år. Denna effekl är temporär och återhämtas senare budgetår. För detta budgetår kan det mol den bakgrun­den bli svårt att genomföra en sä pass stor minskning av underskottet som svarar mot I % av BNP. Målet bör därför vara atl i varje fall inle ytteriigare öka underskottet i nominella termer jämfört med vad som nu redovisas för 1980/81. Det innebär en budgetförstärkning om ca 7 miljarder kr. jämfört med långtidsbudgetberäkningen, Detla är en kraftigare ålgärd än vad som blir erforderiigl senare år i långtidsbudgetperioden. Enligt min mening bör budgetförstärkningen budgetåret 1981/82 väsentligen åstadkommas genom nedskärningar på utgiftssidan. Det är uppenbart alt besparingar av denna omfattning inte kan åstadkommas utan att flertalel tunga utgiftsposter i budgeten blir berörda.

Med en sådan inriktning av budgetarbetet finns del givelvis inga förut­sättningar att föra fram egentliga nya reformförslag i 1981 års budgetpropo­sition. De begränsade insatsområden som likväl kan komma i fråga bör i första hand vara sådana som kan bidra till att långsiktigl komma tillrätta med balansbristerna i den svenska ekonomin. För all sädana insalser skall kunna beredas uirymme i budgeten måste de finansieras genom inkomst­förstärkningar eller yUeriigare besparingar utöver de 7 miljarder kr. som jag nyss berört. Detsamma gäller givelvis de övriga påslag som kan bli aktuella med hänsyn till att långtidsbudgetens utgiftssida är myckel snävt beräknad.

Statliga investeringar måste i kommande budgetarbete behandlas myc­kel återhållsamt. Hänsyn måste dock las lill investeringar som görs i direkl rationaliserings- och effektivitetsfrämjande syfle liksom lill vissa investe­ringar - i första hand inom affärsverken - som nära hänger samman med efterfrågeutveckling och kapacitetsläge. Dessa invesleringar avser i all-

Prop. 1979/80:150

22

mänhet uppbyggnad och modernisering av för samhället nödvändig infra­stmklur som energiproduktion, telekommunikationer och vägar. De är med andra ord ofrånkomliga i ett program för atl stärka den svenska ekonomin. Däremot kan deras tidsmässiga placering i viss mån göras med hänsyn till konjunktur- och arbetsmarknadsläget. Regeringen bör därför sträva efter atl i ökad utsträckning aklualisera nödvändiga investeringar i anslutning till eventuella konjunkturstödjandc insalser.

Regeringen bör vidare i nästa budgetarbete liksom i årets budgelförslag tillämpa det s, k, huvudförslaget vad gäller slatliga konsumtionsutgifter. Med huvudförslag avses en anslagsnivå för budgetåret 1981/82 som ulgår från anslaget för budgelåret 1980/81 uppräknat med hänsyn till pris- och löneutvecklingen och därefter minskat med 2%, Anvisningar med denna innebörd har i januari lämnats till de statliga myndigheterna. Förslag om inrättande av nya tjänster bör i princip föras fram endast om uirymme härför skapats genom omprioriteringar inom ramen för huvudförslaget.

Av vad jag hittills sagt följer att myndigheterna i sina anslagsframställ­ningar i huvudsak bör inrikta sig pä möjligheterna att genom ompriori­teringar och besparingar bereda utrymme för eventuella nya insatser. I bl, a. detta syfte har regeringen under våren utfärdai ett antal s. k. särskilda anvisningar till vissa myndigheter. Jag vill liksom i budgetförslaget fram­hålla att myndigheterna i sina anslagsframställningar visal en ökad åter­hållsamhet och i många fall redovisat konstruktiva förslag till rationalise­ringsålgärder och omfördelning av resurser. Enligt min mening är det dock ytterst angelägel att detta sker i än högre grad i de anslagsframställningar som f.n. utarbetas inom myndigheterna. I avsikl att ytterligare betona vikten av återhållsamhet i anslagsframställningarna bör regeringen i sär­skild ordning informera myndigheterna om de riktlinjer för höstens budget­arbete somjag presenterat.

Av avgörande vikt för budgetarbetets uppläggning är att så långt som möjligt behandla alla utgiftsfrågor i etl sammanhang. Endast i sådana fall då etl uppskjutande av ställningslagande leder till allvarligt men för verk­samheten och då nödigt beredningsmaterial saknas under budgetarbetet bör särpropositioner med ulgiftskonsekvenser framläggas.

En väsenllig faktor bakom slatsutgifternas stegringstakt är de utredning­ar med förslag till reformer på olika områden som tas fram i kommiiiéform eller på annal sätl. Som jag anförde i budgetpropositionen kan det i ett kärvt statsfinansielll läge finnas skäl att noga pröva på vilka områden och med vilken inriktning utredningsresurserna bör sättas in. Regeringen har mot denna bakgrund utfärdai tilläggsdirektiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare. Av direkliven framgår att alla förslag som kommit­téerna lägger fram skall kunna finansieras inom det område förslagen avser. Kostnadsberäkningarna skall vara väl genomarbetade och ta hänsyn till alla kostnader som kan uppstå oavsett om de drabbar staten, kom­muner eller enskilda. De kommittéer som av särskilda skäl inte anser sig

Prop. 1979/80:150

23

kunna uppfylla kravet pä att alla förslag skall hållas inom ramen för oförändrade resurser skall så snart som möjligt anmäla detla lill det stats­råd till vars ansvarsområde den hör. Det ankommer på regeringen atl besluta om undanlag från de generella direkliven i någol fall skall medges. Vad gäller frågan om tillsättande av nya kommittéer som kan antas leda lill ökade statsutgifter bör regeringen lillämpa en myckel restriktiv linje. De nya kommittéer som likväl tillsätts bör givetvis arbeta med samma förut­sättningar som anges i nyss nämnda tilläggsdirekliv.

En förbättring av statens finanser är en långsiktig process. Med det budgelpolitiska perspektiv som nu avtecknar sig måsle översyn och om­prövning bli ett naluriigt inslag i statsverksamheten. I förvaltningsutred­ningens betänkande Förnyelse genom omprövning (SOU 1979:61) skis­seras ett antal modeller för hur beslulsunderiag för beslut om omprövning skall kunna tas fram. Betänkandet har remissbehandlais och bereds f, n. inom regeringskansliet.

Jag är inte beredd atl i detta sammanhang slutligt redovisa min syn på alla de frågor som tas upp i betänkandet. För min egen del anser jag dock att tiden nu är mogen att starta vissa översynsprojekt med inriktning på att efter hand uppnå kostnadsbesparingar.

Efter samråd med berörda departementschefer harjag kommit till upp­fatlningen all dessa i en försia elapp bör avse en översyn av lantbrukssty­relsen och lantbruksnämnderna samt skogsvårdsorganisationen och den regionala fiskeriadministrationen, en genomgång av den lagstiftning som reglerar olika former av ledighel för arbetstagare saml tillsättande av en arbetsgrupp för att pröva olika former av statlig normgivning avseende kommuner och landstingskommuner. Uppgifterna för denna arbetsgrupp redovisas närmare i det följande. Jag återkommer strax till en närmare redovisning av förvaltningsutredningen och de nu angivna projekten.

De budgetpolitiska riktlinjer jag nu presenterat är enligt min mening nödvändiga om vi skall kunna vända utvecklingen och på sikt uppnå en stabil och balanserad ekonomi. Jag är medveten om atl elt genomförande av en sådan politik medför belydande problem i olika hänseenden och atl det ställer stora krav på solidaritet mellan medborgare och olika grupper i vårt samhälle. Det är emellertid nu nödvändigt atl bestämt och konsekvent gripa sig an dessa frågor. Alternativet är en utveckling som riskerar atl rycka undan viktiga förutsättningar för välfärdspolitiken och den ekono­misk-politiska handlingsfriheten i övrigt. Om beredskap finns att i samför­stånd genomföra en konsekvent budgetpolitik finns goda förutsättningar att uppnå balans i samhällsekonomin och därmed en fast grund för fortsatt reformarbete.

Det är givelvis av största vikt att de åtgärder som blir nödvändiga kan vinna sä bred uppslutning som möjligt hos medborgarna. Del finns starka skäl att parallellt med den nödvändiga saneringen av statsfinanserna ge­nomföra vissa åtgärder som eliminerar eller minskar stötande inslag i t, ex.

Prop. 1979/80: 150

24

skattesystemet, Somjag aviserat i budgetpropositionen kommer regering­en all framlägga förslag om skärpl realisalionsvinslbeskatlning på fastighe­ter samt om en lag mot skaiieflykl. Regeringen har vidare nyligen bemyn­digal mig att tillkalla en kommitté med uppdrag all se över underskottsav­dragen. Ytterligare åtgärder av liknande slag övervägs inom budgetdepar­temenlet och kan komma atl aklualiseras längre fram. Som exempel kan nämnas förslag lill ålgärder riklade mol ulnylljande av s. k. grå arbelskraft m. m. Jag är givelvis medvelen om sädana åtgärders begränsade betydelse för möjligheterna att komma lill rätta med det stora budgelunderskottet, men de bör likväl kunna bidra lill en ökad förslåelse för de insatser som blir nödvändiga i delta syfle.

1.6 Riktlinjer för den kommunala ekonomin

Jag övergår nu lill atl redovisa mina överväganden beiräffande den kommunala seklorn.

En genomgående sirävan vid utbyggnad av samhällets service och tjäns­ter har varit alt lägga ansvarei så nära medborgarna som möjligt. Kom­muner och landstingskommuner har anförtrotts ett stort anlal angelägna uppgifter. Därigenom har en långtgående decentralisering åstadkommits, Successivi har de verksamheier som har kommuner och landstingskom­muner som huvudmän därmed också ökal i omfattning.

Den kommunala sektorns konsumtion mätt som andel av bruttonational­produkten (BNP) i löpande priser har ökat mycket kraftigt under 1960- oeh 1970-talen och har tagil i anspråk en allt slörre andel av de samlade resurserna i samhället. Konsumtionens andel av BNP var år 1960 knappl 8 %. 20 år senare har andelen ökat lill drygt 20 %. Konsumtion och invesle­ringar i den kommunala seklorn lar nu sammanlaget i anspråk nära en Qärdedel av BNP i löpande priser. Som jag vid flera tidigare tillfällen framhållit har den kommunala sektorns utgiftsutveckling numera fått en sådan ekonomisk tyngd alt den på etl avgörande säll påverkar den sam­hällsekonomiska balansen.

Den kommunala konsumtionen utgör ca 70% av den lotala offentliga konsumtionen och svarar dessutom för en successivt växande andel. Det är därför självklart alt kraven på en dämpad offentlig utgiftsökning inte enbari kan avse staten utan i än högre grad måsle riklas mot kommuner och landstingskommuner. Samtidigt måste understrykas atl mänga nya kommunala utgifter har varit en direkl följd av statliga beslut. Av den samlade kommunala konsumtionen faller ca två iredjedelar på kommuner­na och återstående del på landstingskommunerna.

Den kommunala konsumtionens volymökning har under andra hälften av 1970-talet legat på 4 å 5% per år. Detla kan bl.a. jämföras med den riktpunkt om 3 % per är för åren 1979 och 1980 som regeringen och de båda kommunförbunden enades om i en särskild överenskommelse ijuni 1978,

Prop. 1979/80: 150

25

En fortsatt kommunal utgiftsökning i samma takt som under de senaste åren är inte förenlig med samhällsekonomisk balans.

I prop. 1979/80:90 om kommunalekonomiska frågor inför år 1981 harjag förordat en viss omprövning av de statliga transfereringarna till kommun­sektorn är 1981 för atl därigenom även uppnå en dämpning av de kommu­nala utgifternas ökningstakt. I det följande lar jag, efter överläggningar mellan regeringen och kommunförbunden, upp frågan om en begränsning av den kommunala utgiftsexpansionen i etl någol längre tidsperspektiv.

I den reviderade finansplanen anges de samhällsekonomiska förulsäll­ningarna för de närmaste åren på 1980-talet. Utrymmet för inhemsk kon­sumtion, både privat och offentlig, kommer att vara mycket begränsat om balans i ekonomin skall kunna uppnås. Åven om den statliga konsum­tionen hälls i stort setl oförändrad och den privata konsumtionsökningen begränsas så långt som möjligt blir utrymmet för kommunal konsumtion relativt litet, I de angivna kalkylerna har en i stort sell oförändrad real konsumlionsnivå beräknals för de akliva grupperna för de närmaste åren. Trots della blir utrymmet för den kommunala konsumtionen inte större än högst ca 3 % år 1981 och ca 2,5 % per år för åren därefter.

Kommuner och landslingskommuner svarar för många socialt mycket angelägna uppgifter i den offentliga sektorn, bl.a. barnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård. Del nu angivna utrymmet för kommunal konsumtion kan förefalla begränsai jämfört med de senaste årens kommunala utgiftsut­veckling. Man måste emellertid vara medvelen om all angelägna verksam­heter inom den kommunala sektorn har prioriterats vid fördelningen av det inhemska konsumtionsutrymmel framför bäde privat och statlig konsum­tion.

En grundläggande fråga är nu om den kommunala utgiftsutvecklingen under de närmasle åren kan anpassas till de samhällsekonomiska förutsätt­ningar somjag nyss har redovisat. Den särskilda arbetsgruppen om kom­munernas ekonomi (KEA), med representanter för regeringskansliel och kommunförbundens kanslier, har i en rapport om kommunernas och lands­tingskommunernas volymutveckling 1981-1983 belyst denna fråga, KEA: s rapporl redovisas utförligt i långtidsbudgeten (bil. 2,1, kap. 8). Rapporten har också legat till grund för överläggningarna mellan regering­en och kommunförbunden om den kommunala volymulvecklingen under de närmaste åren.

Sammanvägi för den kommunala sektorn kan enligt det maierial som redovisas i rapporten, konsumiionsökningen beräknas ligga klarl över 4% för är 1981, Ökningstakten beräknas för är 1982 uppgå lill 3,5-4%. Förär 1983 dämpas ökningslakten något, men den kan förutses ligga nära en procentenhet över del uirymme på ca 2,5% som är samhällsekonomiskt godtagbart.

Som ett utgångsläge för KEA: s beräkningar ligger en traditionell baskal­kyl, där hänsyn har lagits till effekterna av befolkningsförändringar och

Prop. 1979/80: 150

26

fattade beslut saml andra bindningar. Till detta har lagls effeklerna av olika utbyggnadsalternativ säsom genomförandel av samlad skoldag, utvidgad dimensionering av gymnasieskolan, fortsatt utbyggnad av barnomsorgen, genomförande av socialtjänstreformen, utbyggnad i enlighet med lands­tingskommunernas planer i fräga om folktandvård, omsorger om psykiskt utvecklingsstörda samt öppen vård m, m. Däruiöver tillkommer en ökning som hänför sig till olika slag av inle direkl mätbara faktorer. Sammantaget torde dessa senare faktorer grovt kunna uppskattas motsvara någon pro­centenhet i ytterligare ökning av den samlade kommunala konsumtionen.

Kalkylerna i rapporten ger också vid handen att det intecknade konsum­tionsutrymmet för de närmaste åren är något större för kommunerna än för landsiingskommunerna. Detla gäller framför allt för år 1981.

Jämfört med kommunernas och landstingskommunernas ekonomiska långtidsplaner utvisar KEA: s kalkyler en klart snabbare volymutveckling. Inte minst gäller detta för kommunerna. Denna iakttagelse styrks också av tidigare erfarenheter av de ibland krafiiga underskattningar av den faktiska utgiftsutvecklingen som sker i den kommunala ekonomiska flerärsplane-ringen. Den underskattning som görs i planerna har flera orsaker. Den förklaras delvis av att ambitionsnivån sätts högre i årsbudgeten och under löpande budgetår än i planerna. De höjda ambitionerna är då en direkt följd av politiska beslut i kommuner och landstingskommuner. Därtill kommer av statsmakterna fattade beslut som blir kända först sedan långtidspla­nerna antagils. Men även i andra avseenden sker en successiv ökning av de kommunala utgifterna. Bl. a. har arbeismiljölagsliftningen medfört krav på ökad personaltäthet. Vidare kan den ökande andelen äldre i befolkningen leda till all vårdtyngden (resursinsatsen per vårddag) ökar. Denna under­skattning i planerna har av KEA beaklals genom del nämnda påslaget för inle direkt mätbara faktorer uiöver de framräknade kalkylerna,

KEA: s rapport visar klart att om inte kraftfulla åtgärder vidtas kommer den kommunala sektorn alt byggas ul i alltför snabb takt under de när­maste åren. En sådan utveckling skulle innebära en stor fara för den samhällsekonomiska balansen och kan därför inte accepteras. För att anpassa den kommunala utgiftsutvecklingen lill vad som är samhällseko­nomiskt godtagbart krävs myckel långtgående älgärder från bäde stat och kommun.

Staten påverkar på olika sätt förutsättningarna för den kommunala verk­samheten. Det gäller såväl utformningen av den ekonomiska politiken i storl som beslut som innebär krav på kommunala insatser inom olika verksamhetsområden. Statliga ålgärder kan även avse den finansiella si­tuationen för kommuner och landstingskommuner.

I proposilionen om kommunalekonomiska frågor inför år 1981 konstate­rade jag att kommunernas och landstingskommunernas utgiftsutveckling bl.a. är beroende av de tillgängliga finansiella resursernas storiek. En åtstramning av det finansiella utrymmet i den kommunala sektorn kan åstadkommas på flera sätl.

Prop. 1979/80:150

27

Inför år 1981 har jag i den nyss nämnda propositionen föreslagil att åtstramningen skall ske genom all skatteutjämningsreformens andra etapp fördelas på två är samtidigt som vissa specialdestinerade statsbidrag, bl. a, skolbyggnadsbidraget, avvecklas. Förslagen har tvä grundläggande ut­gångspunkter, dels all åsladkomma en dämpning av den kommunala kon­sumtionsökningen, dels att av slalsfinansiella skäl begränsa ökningstakten i de slatliga transfereringarna till kommunsektorn.

I propositionen våren 1979 om den kommunala ekonomin (prop, 1978/ 79: 95) framhöll jag att tyngdpunkten i slalsbidragsgivningen till kommuner och landstingskommuner successivt borde förskjutas från specialdestine­rade bidrag mot en större andel allmänna bidrag. Inför år 1980 avvecklades etl antal speciella bidrag. Bidragsborlfallel för hell är uppgick till ca 250 milj. kr. Åven inför år 1981 harjag som nämnts föreslagil alt vissa special­destinerade bidrag avvecklas. Bidragsborlfallel för hell år uppgår till ca 355 milj. kr. Jag finner det naluriigt all fortsätta denna tyngdpunklsför-skjutning i slalsbidragsgivningen även år 1982.

Den fria kommunala beskattningsrätten medför naturligtvis att kom­muner och landstingskommuner kan kompensera sig för den reducerade slalsbidragsgivningen genom skattehöjningar. Eftersom syflel med de vid­tagna åtgärderna är att begränsa den kommunala utgiftsexpansionen är det emellertid helt avgörande all så inle sker. Jag ulgår också från alt del numera finns etl belydande motstånd mol skattehöjningar i kommuner och landstingskommuner.

Det utrymme pä kreditmarknaden som står lill buds för kommunsektorn bör inte överstiga vad som är förenligt med en samhällsekonomiskt godlag­bar utbyggnadstakt för den kommunala verksamheten. Under senare år har den exportkonkurrerande induslrin prioriterats pä kredilmarknaden. Detta blir än viktigare i fortsättningen. De bedömningar som nu kan göras även mot bakgrund av slalens upplåningsbehov innebär all ulrymmel för kommunsektorn på kreditmarknaden lorde komma all minska under de närmaste åren.

I fråga om slalens direkla påverkan på de kommunala ulgifterna villjag med skärpa framhålla det nödvändiga i en slark återhållsamhet med nya statliga krav på konimunala insalser. Riksdagen har ocksä vid behandling­en av budgetförslaget i årets budgetproposition framhållil all en självklar utgångspunkt för riksdagens ställningstaganden under della och kom­mande riksmöten bör vara all kommuner och landslingskommuner inle annat än undanlagsvis åsamkas nya utgifter lill följd av slalliga beslul. Mol denna bakgrund är del nödvändigl all de förslag som regeringen förelägger riksdagen innehåller en redovisning av förslagens evenluella kommunal­ekonomiska konsekvenser. Jag har också i de lidigare nämnda lilläggsdir-ektiven till samtliga kommitléer och särskilda uiredare bl.a. redovisal dessa riktlinjer och betonat att kommittéerna noga måsle beakta de kommunalekonomiska konsekvenserna av lämnade förslag.

Prop. 1979/80:150

28

Enligt min mening är det oundvikligt alt slalsmakterna i fortsättningen inte enbart avslår från att lägga på kommunerna och landstingskommuner­na nya uppgifter, utan ocksä gör klart vilka planerade reformer och utbygg­nadsprogram som bör anstå eller där takten i genomförandet bör omprö­vas. I tidigare överenskommelser mellan staten och kommunförbunden har angivits all de områden som skall priorileras är barnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård. Enligt min mening bör man hålla fast vid denna prioritering. Det är emellertid inte nu tillräckligt atl enbart peka ut vilka områden som skall priorileras. 1 det följande ålerkommer jag lill på vilka områden som en ulbyggnad bör anstå eller genomföras i långsammare takt.

De slatliga myndigheternas föreskrifter och anvisningar måste också ägnas skärpt uppmärksamhet. Jag betonade i den särskilda proposilionen om kommunalekonomiska frågor inför är 1981 vikten av alt även befintliga normer blir föremål för översyn i syfte atl så långt möjligt utmönstra sådana normer som verkar kostnadsdrivande. De statliga myndighelernas normgivningsverksamhet har behandlats av statskonlrollkommittén i be­tänkandet (SOU 1980: 10) Ökad kommunal självstyrelse, Beiänkandei re­missbehandlas f. n.

De statliga myndigheternas krav pä viss slandard m, m. i den kommuna­la verksamheten har stor belydelse för hur verksamhelen ulformas och vilka kostnader som därmed uppkommer. Dessa frägor behöver därför ses över samlat. Chefen för kommundepartemeniei avser alt inom korl föreslå regeringen alt utfärda direkliv lill en särskild arbelsgrupp - knuien till kommundepartementet - med företrädare för regeringskansliet och de båda kommunförbunden. Syftet med utredningsarbelel är atl stärka den kommunala självstyrelsen och att begränsa sådan statlig normgivning och annan tillsynsverksamhet som medför ökade kostnader för kommuner och landstingskommuner. Förutom ändringar i föreskrifier m.m. bör arbels­gruppen pröva behovet av och formerna för de slalliga myndigheternas allmänna tillsyn över kommuner och landslingskommuner. Arbelsgruppen bör därvid ularbela förslag till ändringar i berörda lagar, myndighetsin­struktioner och andra förtattningar, Väsentligl är att kommuner och lands­tingskommuner bereds möjlighet atl framföra synpunkter och önskemål om förändringar av kostnadsdrivande och delaljreglerande föreskrifier m.m. En akliv medverkan från de slalliga myndigheternas sida är också en avgörande förutsätlning för att den föreslagna översynen skall leda fram till resultat. I den män berörd myndighel inle acceplerar förslag från arbetsgruppen eller om förslagen kräver regeringens eller riksdagens be­slul fär förslagen prövas av regeringen.

Jag förordar vidare att älgärder vidlas för atl insamling skall kunna ske av förslag till besparingar i den kommunala verksamheten. Enligt min mening bör man, i likhei med vad som har skell i Danmark, samla in besparingsförslag frän alla kommuner och landslingskommuner saml be­rörda statliga myndigheter. Besparingsförslagen frän kommuner och lands-

Prop. 1979/80:150

29

tingskommuner bör kunna ställas samman av kommunförbunden för att kunna utnyttjas pä olika nivåer för att dämpa ökningen av de kommunala utgifterna. Bl.a. är det önskvärt atl få belyst vilka statliga myndighels-normer som är kostnadsdrivande för all därigenom få underlag för om­prövning av dessa. Vidare kan besparingar i verksamhelen i en kommun tjäna som förebild för hur kostnadsutvecklingen kan bemästras även i andra kommuner. Den ovan nämnda arbet.sgmppen bör bearbeta de be­sparingsförslag som berör den statliga normgivningen.

Utöver här skisserade älgärder krävs intensifierade anslrängningar i kommuner och landstingskommuner som syftar till att rationalisera verk­samheten och ta till vara möjligheter till omprioriteringar, besparingar m. m. Mellan olika kommuner resp. landstingskommuner och mellan olika delar av landet kan slandarden variera. Inom vissa kommunala verksam­heter kan 1,0. m. rätt betydande olikheter i slandardnivå förekomma. Det fär inte längre vara givet att de kommuner resp. landstingskommuner som har den högsta standarden skall utgöra riktpunkt för de övriga. Tvärtom bör möjligheterna vara störst i de kommuner och landstingskommuner som har hög standard att ompröva verksamhelen och uppnå besparingar. Ge­nom sädana ålgärder bör det ocksä vara möjligt atl till en del motverka de effekter pä den kommunala konsumtionens ökningstakt som härrör från olika svårmätbara faktorer. Dessa effekler kan som nämnts beräknas upp­gå till någon procentenhet per år.

Vad gäller de kommunala investeringarna måste i första hand de investe­ringar uppmärksammas som leder till en uiökad kommunal verksamhet på driftsidan. Tillgängligt planmaterial medger f. n. inte en bedömning av de kommunala investeringarnas effekter på konsumtionsutvecklingen. Det är därför angeläget all de kommunala flerårsplanerna kompletteras i dessa avseenden.

Transfereringsutgifterna i kommuner och landslingskommuner måste också bli föremål för samma intensiva prövning som konsumtionsutgif­terna. Som exempel kan nämnas kostnaderna för kollektivtrafiken, som normalt redovisas som transfereringar till trafikföretagen. Här måste in­riktningen vara att subventionerna i varje fall inte höjs.

Det är också angeläget att kommuner och landstingskommuner för en aktiv taxepolitik. Därigenom kan efterfrågan pä de kommunala tjänsterna begränsas, vilket bör underlätta en dämpning av utgiftsutvecklingen. Detta bör gälla såväl inom kommunernas industriella verksamhet, där full kost­nadstäckning bör eftersträvas, som i den kommunala verksamheten i öv­rigt. Inom den sociala sektorn bör dock avgifterna utformas på sådant sätt att dessa tjänster når dem som är i störst behov därav.

Det finns, som jag tidigare anfört, nu anledning för statsmakterna atl ompröva takten i genomförandel av olika aktuella reformer. Av redovis­ningen i långtidsbudgetens kap. 8 framgår hur olika utbyggnadsprogram påverkar den kommunala volymutvecklingen. Jag kommer i det följande.

Prop. 1979/80: 150

30

efler samråd med berörda statsråd, alt redovisa min syn på den fortsatta utbyggnaden inom olika kommunala verksamhetsområden.

Utbildningsområdet är en tung post i kommunernas budget. I grundsko­lan minskar antalet elever under perioden. Samlidigt genomförs den nya läroplanen för grundskolan successivt med början läsåret 1980/81. De ökade kosinaderna för läroplansreformen, lolalt ca 300 milj. kr., ger etl bidrag till kommunernas konsumtionsökning med ca 0,1 -0,2 procentenhe­ter per är fram t.o.m. är 1983. Intagningsplatserna lill gymnasieskolans linjer och därtill hörande specialkurser om minsl elt år dimensioneras efler antalet 16-åringar. Denna årskull är nu som slörsl och kommer atl minska efter läsåret 1982/83,

Regeringen har nyligen lämnat förslag till riksdagen om en kraftigt ökad intagning i gymnasieskolan för att erbjuda utbildning och yrkesintroduk­tion till de 16- och 17-åringar som saknar arbele. För år 1981 beräknas kommunernas konsumlionsvolym härigenom öka med omkring en halv procentenhet. Molsvarande ökning år 1982 är ca 0,3 procentenheter. Sum­meras inteckningen i kommunernas konsumtionsvolym av verksamhelen i grundskolan (exkl, utbyggnaden av den samlade skoldagen) samt i gymna­sieskolan och vuxenutbildningen, erhålls en konsumtionsökning om ca 1,3 %år 1981, ca 0,8 % är 1982 och ca 0,2 % är 1983,

Effeklerna av en utbyggnad av den samlade skoldagen har av KEA beräknals bidra endast med ca 0,03 procentenheter per år till kommuner­nas konsumtionsvolym. Del bör understrykas all underlaget för kalkylerna dock är bristfälligt. Vid beräkningen av kommunernas merkostnad för samlad skoldag har antagits alt kommunerna i betydande utsträckning kan använda befinllig personal för atl leda aktiviteter inom den samlade skol­dagen. Detta gäller framför alll frilidshemspersonal samt skol värdar/fri­tidsledare. Delta är en förutsättning för all det samhällsekonomiskt skall vara möjligt atl genomföra den samlade skoldagen under de närmasle åren. Om merkostnaderna för reformen har underskattats bör en långsammare takt väljas för genomförandet av denna reform än vad som förulsälls i KEA:s kalkyler. Det bör här uppmärksammas alt den precisering av krav pä samlad skoldag som föreslagits av Delegationen för bäitre skolmiljö och uppföljning av reformbesluten (U 1979: 11) torde innebära att förulsäll­ningarna för att genomföra samlad skoldag i en kommun ulan betydande merkostnader förbällras. Föislaget bereds f. n. i regeringskansliet.

Av KEA:s rapport framgår alt även om del antas att den överenskomna ulbyggnaden av barnomsorgen inle kommer atl vara fulll genomförd år 1981 ulan först ett år senare, kommer ändå barnomsorgsverksamheien atl ta i anspråk ca hälften av den inteckning i utrymmet för kommunerna som följer av befolkningsförändringar och fattade beslul. Läggs till denna kal­kyl även effekterna av en utbyggnad enligt kommunernas planer för år 1983 skulle barnomsorgens lolala bidrag lill den kommunala volymökning­en för år 1981 uppgå till närmare 1,5 procenlenheler och för åren 1982 och

Prop. 1979/80:150

31

1983 till omkring 1,3 resp. 1,0 procentenheter. Ett fullföljande av kommu­nernas planer på detta omräde kommer således all ta i anspråk ca hälften av det samhällsekonomiska utrymme som står till buds för ökning i kom­munernas konsumtionsvolym. En sä kraftig inteckning i konsumtionsul-rymmet innebär att andra kommunala verksamheter måsle slå tillbaka. Jag vill i sammanhanget understryka att regeringen inle avser att vidta åtgärder i form av höjda statsbidrag e, d. för att ytterligare stimulera barnomsorgs-utbyggnaden under dessa är. Det är vidare angeläget att resurserna inom barnomsorgen inte utökas genom en fortsatt personalförtätning.

Summeras effekterna av en utbyggnad av barnomsorgen enligt kommu­nernas planer och de angivna effekterna på utbildningsområdet med upp­giftema om vad befolkningsförändringar innebär inom bl. a. äldreomsor­gen visar de utförda kalkylerna att konsumtionsutrymmel för kommunerna intecknas med ca 3,5 % för är 1981, ca 2,6 % år 1982 och ca 1,6 % år 1983. Härutöver har man som nämnts räknat med att det kan tillkomma upp emot nägon procentenhet per år ytterligare, som är hänförlig till olika svårmätbara och svårpåverkbara faktorer. Därigenom kan ökningstakten vara uppe i ca 4,5 % år 1981, ca 3,6 % år 1982 och ca 2,6 % år 1983.

Mot denna bakgrund är det ocksä mycket angeläget att möjligheterna till omprioriteringar tas till vara även inom barnomsorgen. Bl. a. bör erfaren­heterna av hur barnomsorgen utnyttjas under dagen och veckan användas till att organisera verksamheten så atl man med bevarad kvalitet kan få väsentligt slörre utbyte av resurserna. Staten bör för sin del ta de beslut som erfordras för att utmönstra de kostnadsdrivande normer och föreskrif­ter som finns på området.

Del är helt uppenbart att redan de ovan summerade totalsiffrorna för kommunerna ligger långt utöver vad som är samhällsekonomiskt försvar­bart för åren 1981 och 1982. För dessa år är det därför nödvändigl atl ytterligare åtgärder vidtas för alt begränsa konsumtionsökningen. För kommunerna gäller det att kritiskt pröva även befintlig verksamhel inom alla områden. Vidare måsle utbyggnaden av olika verksamheter liksom en förbättring av servicenivån anstå t. v.

I socialtjänstpropositionen har särskilt angivils alt ålgärder i anledning av den nya socialtjänstlagen får genomföras i den lakl de ekonomiska förutsättningarna medger. Del betyder atl socialtjänstlagen i sig inte får tas till intäkt för krav på höjd kommunal ambitionsnivå i verksamhelen.

För landstingskommunerna intecknas konsumtionsutrymmet av befolk­ningsförändringar och överenskommelsen om långtidssjukvården för åren 1980 och 1981 enligt KEA:s rapport med ca 1,6 % år 1981, ca 1,6% år 1982 och ca 0,9 % år 1983, Läggs därtill ulbyggnad inom olika områden enligt landstingskommunernas planer uppgår ökningslakten för landstingskom­munernas konsumtion (exkl. posten oförutsett) till 3,2 % år 1981, 2,9 % år 1982 och 2,7 % år 1983. Hänsyn måste emellertid även tas lill alt länglids­planerna erfarenhetsmässigt underskattar den faktiska utvecklingen. Orn

Prop. 1979/80: 150

32

man liksom för kommunerna lägger på ytterligare en procentenhet per år, utöver vad som framkommer i planerna, skulle ökningen i landstingskom­munernas konsumtion uppgå lill 4,2 % år 1981, 3,9 % år 1982 och 3,7 %år 1983,

En så snabb ökningslakt för landstingskommunerna är inle förenlig med en balanserad utveckling av samhällsekonomin. Landstingskommunernas planer måste således dras ned kraftigl. 1 budgetarbetet för de närmaste åren måste en omprövning av utbyggnadsplanerna ske, så att årsbudgetar och ekonomiska flerårsplaner visar högst 1,5-2 % i ökning av landstings­kommunernas konsumtion per år de närmaste åren. Därmed borde den faktiska konsumtionsökningen kunna begränsas till högst 2.5-3 % per år. För att uppnå detta krävs i princip att alla ulbyggnadsplaner omprövas.

Långtidssjukvården bör som nämnts prioriteras i förhällande till andra verksamhetsområden även i fortsättningen. Prioriteringen bör dock inle snävl begränsas till enbart den slutna sjukhusvården för äldre. I många fall kan social hemtjänst, sjukvärd i hemmet och övrig vård i öppna former ge möjlighet för de äldre att slanna kvar i eget boende. En utbyggnad av de öppna delarna av primärvården kan också koslnadsmässigi vara att före­dra framför en utbyggnad av den slutna vården. En priorilering av långtids­sjukvården behöver därför inte uppfattas som etl förord för 2000 nya platser per år på sjukhem, utan utbyggnaden av sjukvården för de äldre bör också kunna ske genom en nägot långsammare ökning av antalet platser på sjukhem samtidigt som social hemtjänst, sjukvård i hemmet och övrig primärvård lyfts fram i planeringen.

Enligt landstingskommunernas planer kommer den öppna vården att byggas ut kraftigl samtidigt som antalet platser i sluten värd (exkl. långtids­sjukvård) förblir i stort sett oförändrat. Mot denna bakgrund måste pla­nerna för både öppen och sluten vård omprövas. Utbyggnaden av den öppna värden måste anpassas lill tillgängligt utrymme och till faktisk tillgång på såväl läkare som annan utbildad personal. Antalet platser i sluten akutsjukvård och i psykiatrisk vård bör minskas snabbare än plane­rat. Detta förutsätter en snabbare takt i nedläggningen av äldre sjukvårds­enheter än hittills. Nuvarande sirävan att föra över vård från sluten till öppen vård bör fortsätta. Därmed kan man åstadkomma en bättre och mänskligare vård närmare patientens hem och undvika utnyttjandet av den betydligt dyrare sjukhusvården. En sådan omstrukturering av sjukvården i nuvarande samhällsekonomiska läge kommer alt kräva att redan planerade stora sjukhusbyggen omprövas.

Utbyggnadsplanerna för tandvärden och för övriga områden som trafik, fritid, kultur m.m. måste också omprövas. I den mån det är nödvändigt kommer regeringen att vidta erforderliga åtgärder för att undanröja sådana krav från statsmakternas sida som leder till en för hög volymexpansion.

Vidare är det angeläget att landstingskommunerna själva vidtar ålgärder för att motverka den fortgående personalförtätningen inom samtliga vård-

Prop. 1979/80:150

33

grenar. Staten bör stödja dessa ansträngningar genom bl.a. fördelningen av nyinrättade läkartjänster. Nya läkartjänster bör i första hand fördelas lill långtidssjukvården och den öppna vården. Hänsyn bör därvid tas till hur behoven i olika regioner varierar.

Kommuner och landslingskommuner bör som huvudmän för den regio­nala och lokala kollektivtrafiken beakla all ocksä ulbyggnaden av denna verksamhet måsle anpassas till de samhällsekonomiska realiteterna.

För kommunernas del bör ökningslakten i den kommunala konsum­tionen med de åtgärder som tagits upp i det föregående kunna nedbringas jämfört med den av KEA beräknade utvecklingen. För år 1981 kan den reduceras från 4,9 % lill 4,0-4.5 %. för år 1982 från 3,8 % lill ca 3,5 % och för år 1983 från 3,3 % lill 2,0-2,5 %. Härvid har förutsatts all det blir möjligt att hålla den del av ökningen som härrör frän svårmälbara fakiorer vid 0,5-1,0 procentenheter per år genom ålgärder från både stat och kommun.

För landstingskommunerna har jag som nämnts pä molsvarande sätt kommit fram till att ökningstakten kan reduceras från ca 4 % per år till i bästa fall 2,5 % per år åren 1981-1983,

Sammantaget för den kommunala seklorn skulle detta innebära att den kommunala konsumtionsökningen kommer atl uppgå lill ca 3,5 % år 1981, ca 3,0 % år 1982 saml fill ca 2,5 % år 1983. Jag vill undersiryka att detla kräver mycket medvetna och kraftfulla åtgärder i restriktiv riktning från både stat och kommun. Dessa åtgärder måsle bl.a. innebära elt stopp för utbyggnaden av huvuddelen av de kommunala verksamheterna de när­maste åren. I stort sett är det endast utbyggnaden av barnomsorg och långtidssjukvård som kan accepteras. I övrigt får endasl befolkningsför­ändringar och effekterna av vissa svårpåverkbara fakiorer leda till volym­ökning. Därutöver krävs medvetna ålgärder för alt nedbringa ambitionsni­vån inom befintliga verksamheter.

Trols de mycket långtgående ålgärder som har förutsatts för all åslad­komma denna lägre ökningstakt ligger den fortfarande över vad jag i det föregäende har bedömt vara samhällsekonomiskt godtagbart, i varje fall för åren 1981 och 1982. Jag vill understryka atl en så hög kommunal konsumlionslillväxt innebär att utrymmet för privat konsumtion blir i molsvarande mån mindre. För atl den eftersträvade dämpningen av den kommunala expansionstakten skall bli möjlig krävs atl åtgärder vidtas utan dröjsmål. Kommuner och landstingskommuner bör redan i budgetarbetet inför år 1981 inventera möjliga besparingar och omprioriteringar i verk­samhelen och lägga fast budgeten i enlighet med de riktlinjer jag nu skisserat. Även flerårsplanerna bör snarast revideras. Regeringen bör för sin del förbinda sig att fullgöra de åtaganden som jag aviserat i detta avsnitt. Jag är medveten om att utan aktiva insalser från statens sida kommer det inte att vara möjligt för kommuner och landstingskommuner atl genomföra detta åtslramningsprogram, 

3    Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1979/80: 150

34

2    Särskilda frågor

2.1 Den statliga revisionsverksamheten

2.1.1    Inledning

Förslag om ändrad organisation och ändrade arbetsformer för den stat­liga revisionen har aktualiserats på olika säll under senare lid.

Riksrevisionsverket (RRV) har på eget initiativ genomfört en översyn för atl klarlägga i vilken utsträckning intentionerna med den i slutet av 1960-talet beslutade ändringen av organisationen för revisionskontoren har kunnat förverkligas. Med anledning av denna översyn har RRV ijuni 1979 gjort framställning till regeringen med förslag om vissa ändrade arbets­former. En sammanfattning av RRV:s framställning och remissyttrandena över denna bör bifogas protokollet i detta ärende (bilaga 2.8).

Vidare har den av regeringen år 1974 tillkallade revisions- och rationali­seringsutredningen (Fi 1974:02) i oklober 1978 i ett delbelänkande (Ds B 1978:9) redovisat andra elappen av sitt arbete. Denna etapp avsåg frågan om förvaltningsrevisionens organisation inom försvarsdepartementets verksamhelsområde, Åven redovisningsrevisionens ställning berördes nå­gol. En sammanfatining av belänkandet och remissytlrandena däröver bör bifogas protokollet i detta ärende (bilaga 2.9).

Jag vill slutligen erinra om att riksdagen, i anledning av prop. 1976/ 77: 130 med förslag till riktlinjer för modernisering av del slatliga budget­systemet, har beslutat (FiU 1977/78: I, rskr 1977/78:19) atl RRV skall ha ett ansvar för atl affärsverkens redovisning och bokslulshandlingar löpande granskas på samma sätl som vid revision i ett akliebolag. Denna ordning avses träda i kraft fr. o. m, budgetårel 1981/82,

Jag avser all här ta upp dessa spörsmål. Först behandlas frågan om organisation oeh arbetsformer för redovisningsrevision inom statsförvalt­ningen (avsnill 2.1.2). Därefler behandlar jag förvaltningsrevisionen inom försvarei (avsnitt 2,1.3) oeh frågorna om revision av affärsverken (avsnitt 2.1.4).

2.1.2    Redovisningsrevision

Nuvarande förhållanden

Principbeslut om den nuvarande ulformningen av och organisationen för revision inom statsförvaltningen fattades av statsmakterna år 1967 (prop, 1967:79, SU 1967:82. rskr 1967: 194). Innebörden av beslutet var atl den av RRV bedrivna centrala revisionen skulle inriklas på en intensifierad sakrevision, s. k. förvallningsrevision. Genom förvaltningsrevisionen av­sågs såväl statsmakterna som de enskilda myndigheterna få en redovisning av lönsamheten inom olika verksamhelsgrenar. Kameralrevisionen, som

Prop. 1979/80:150

35

tidigare varit RRV:s huvuduppgifl, fick en ny inrikining (redovisningsrevi­sion) och decentraliserades och omvandlades till myndighelsintern revi­sion.

För att ulföra redovisningsrevisionen byggdes med början är 1969 vid etl antal statliga myndigheler successivi upp en organisalion med revisions­kontor, F. n. finns 23 revisionskonlor och sju inlerna revisionsenheter vid affärsverken. Dessulom finns vid försvarels civilförvaltning en revisions­byrå med uppgifter i huvudsak motsvarande revisionskontorens, I varje revisionskontors granskningsområde ingår elt antal myndigheter. Revi­sionskontoret är administrativt anslutet till en av dessa myndigheler, den s.k. värdmyndigheten, som utövar arbetsgivarfunktionen gentemot revi­sionskontoret och svarar för administrativ service. Revisionskontoren är genomgående jämförelsevis små enheter. Personalstyrkan vid revisions­kontoren varierar mellan två och tolv årsarbetskrafter.

RRV ulövar tillsyn över revisionskonloren och där bedriven revision och kan också självt utföra redovisningsrevision.

Revisionskontorens verksamhet regleras genom Kungl. Maj:ts bestäm­melser den 9 oktober 1970. RRV utfärdar föreskrifter och anvisningar för revisionskontoren. Redovisningsrevisionens syfte har sedermera utveck­lats av RRV och formulerats dels i en handledning i redovisningsrevision för statsförvaltningen HRS, dels i skriften Grundläggande principer för redovisningsrevision (GPR), som utgör anvisningar för revisionskontoren.

RRV:s översyn och förslag

Vid översynen av revisionsverksamheten vid revisionskontoren har RRV konstaterat all den nuvarande organisationen har både starka och svaga sidor.

RRV anser sålunda atl sysiemel med interna, decentraliserade revi­sionsorgan i huvudsak har haft de fördelar som angavs i prop. 1967:79, nämligen specialisering, bälire myndighelskunskap och myndighelskon-takter, kontinuiiet i granskningen, lätthet atl få tillgäng till information samt förutsättningar atl börja granskningen tidigt. Den organisatoriska närheten till redovisningscentralerna har däremot inte visat sig ge de fördelar som man antog.

De brister som översynen har visal på hänför sig huvudsakligen till fyra förhållanden, nämligen myndighetschefernas bestämmanderätt över plane­ringen av revisionen, vissa följder av revisionskonlorens organisaloriska knylning till värdmyndighet i fråga om bl.a. medels-, rekryterings-, be-fordrings- och utbildningsfrågor, revisionskontorens storlek saml RRV:s tillsyn.

RRV har föreslagit förändringar av nuvarande revision vid revisionskon­tor inom de fyra områden där brister har påtalats. En bedömning av de sammantagna effekterna av dessa ändringar leder RRV lill slutsatsen alt de påtalade bristerna i allt väsentligt undanröjs, om diskulerade förändringar

Prop. 1979/80: 150

36

genomförs inom ramen för den nuvarande principiella uppbyggnaden av revision vid revisionskontor.

De föreslagna förändringarna innebär alt chefen för elt revisionskontor själv skall fastställa revisionsplanen i stället för som nu chefen för resp. myndighet, atl Ijänst som chef för revisionskonlor tillsätts av regeringen och att medel för revisionskontors verksamhet särskiljs från medelsanvis­ningen till värdmyndigheten i övrigt. Dessa förslag medför att gällande bestämmelser för revision vid revisionskontor liksom RRV:s instruktion behöver ändras. Härutöver har föreslagits att RRV fär regeringens upp­drag att närmare utreda möjligheterna alt åstadkomma större revisions­kontor. Vidare har RRV redovisat atl verkel avser att intensifiera den direkta tillsynen av revisionskontoren samt öka insatserna för personalens utbildning och information.

Till RRV:s enhälliga styrelsebeslut i ärendet har två av verkets avdel­ningschefer anmält skiljaktig mening. De har starkare betonat vissa fakto­rer och därför kommit till andra slutsatser än RRV. De menar all för att bäst kunna tillgodose de grundläggande kraven på en oberoende redovis­ningsrevision och för att kunna bedriva en sä effektiv revision av stats­verksamheten som möjligt bör större förändringar vidtas än vad verkets förslag innebär. De förordar en lösning som innebär atl revisionskontoren inordnas som lokala enheter under RRV.

I bilaga 2,8 återfinns en utförligare sammanfatining av RRV:s framställ­ning till regeringen.

Vissa synpunkter i remissyttrandena

RRV:s framställning har varit remitterad lill myndigheler och organisa­tioner för yttrande.

Remissinstanserna har starkt delade meningar om RRV:s förslag. Något mindre än hälflen av remissinstanserna ansluter sig i huvudsak till RRV:s förslag. Flera av dessa har dock invändningar, t, ex, anser några att myn­dighetens chef, och således inte chefen för revisionskonlor, bör fastställa revisionsplanen. Andra remissinstanser anser inte all RRV:s förslag går tillräckligt långt när det gäller att säkerställa redovisningsrevisionens obe­roende i förhällande lill de granskade myndigheterna. Flera av dessa ansluter sig till det förslag som förordats av de tvä avdelningscheferna, medan andra förordar lösningar som innebär att revisionskontoren skulle bli självständiga myndigheter som stöds av RRV eller värdmyndighet. Flera större myndigheter betonar också sitt behov av att ha en intern revision. Några remissinstanser tar inte klar ställning i organisationsfrå­gan.

I bilaga 2,8 återfinns en utförligare sammanslällning över remissinstan­sernas synpunkter.

Prop. 1979/80: 150

37

Föredragandens överväganden

Det ankommer på statsmakterna all ange i vilka organisaloriska former och med vilka resurser redovisningsrevisionen skall bedrivas. Den över­syn, som RRV genomfört för att klarlägga i vilken utsträckning inlenlio­nerna med den nuvarande organisalionen har kunnal förverkligas, lillsam­mans med remissyllrandena, ger anledning atl nu på nytl överväga dessa frågor.

Revision av myndigheternas redovisning och inlerna kontroll av hur resurser disponeras och bokförs behövs av flera skäl. För statsmakterna är redovisningsrevision ett instrument för alt konlrollera all myndigheterna använder tilldelade resurser i enlighet med fattade beslut och givna rikl­linjer och för att se till atl myndigheternas redovisning och interna kontroll av förvaltningen av ekonomiska värden är ändamålsenligt utformade. För styrelser och verksledningar är intern revision bl. a. ett instrument för alt följa och styra verksamheten och för alt kontrollera att oegenlligheler i redovisning och meddsförvallning inte förekommer. Det finns självfallet också ett allmänt intresse av att statlig och slatligt finansierad verksamhet bedrivs i fastställda och kontrollerbara former. Brister i redovisningen och den inlerna kontrollen är ägnade att minska förtroendet för sådan verksam­het. Dessa förhållanden ställer alla krav på en redovisningsrevision som är oväldig, ändamålsenlig och effektiv.

Vissa fakiorer gör atl kraven på revisionen i statsförvaltningen efler hand torde komma att skärpas. Del gäller både förvallnings- och redovis­ningsrevisionen. En slor offentlig sektor medför nämligen i sig atl denna i växande grad kommer atl följas och kritiskt granskas från skilda utgångs­punkter. I de allmänekonomiska och statsfinansiella perspekliv som vi nu står inför, bl. a. stora underskott i statsbudgeten under lång tid framöver, kommer kraven pä alt den offentliga sektorn skall vara effekliv med största sannolikhet att ytterligare förstärkas.

Den nuvarande organisationen för den slalliga redovisnings- och revi­sionsverksamheten fastställdes av riksdagen genom beslul är 1967 (prop. 1967: 79, SU 1967: 82. rskr 1967: 194). Omorganisationen innebar en kraftig resursförstärkning för revisionen totalt sett i statsförvaltningen. Den lade grunden för en på lönsamhets- och effektivitetsfrågor inriktad förvaltnings­revision. Den har också lett till en standardhöjning på redovisningsrevi­sionens område genom en rad åtgärder för att på olika sätt kvalitativt förbättra denna revision. Samiidigi bör framhållas atl flera av åtgärderna har haft en långsiktig inrikining och därför ännu inte hunnit ge full utdel­ning. Nuvarande organisalion av redovisnings- och revisionsverksamheten var fullt genomförd först år 1976 och är således jämförelsevis ny. Erfaren­heterna av den är begränsad. Enligt min mening bör ytterligare ansträng­ningar göras framöver för atl, parallellt med en av riksdagen beslulad

Prop. 1979/80:150

38

(prop. 1976/77: 130, FiU 1977/78:2. rskr 1977/78: 19) höjning av ekono­miadminislrativa nivän i stort, fortsätta att successivt förbättra redovis­ningsrevisionen i statsförvaltningen. Del är mot den bakgrunden som mina överväganden i det följande skall ses.

En aspekt på redovisningsrevisionen, som har kommii all tilldra sig stor uppmärksamhet i RRV:s översyn och remissyttrandena, är om denna revision organisatoriskt sett skall vara extem eller intern. Problemet gäller främst revisionen av de myndigheler som är s. k. värdmyndigheter för revisionskontoren. Flertalet värdmyndigheter är samtidigt verk med eko­nomisk tung produktion eller förvaltare och fördelare av slora ekonomiska värden.

De som förordar att revisionen organisatoriskt skall vara extern anser all en intern revision inte kan bli oberoende av värdmyndighetens verksled­ning i önskvärd utsträckning. De ser i regel också statsmakternas och allmänhetens intresse av en oväldigl och korrekt fungerande förvaltning som revisionens främsta syften. För många i denna grupp är den naturliga lösningen på frågan om extern eller intern revision att bryta ut revisions­konloren ur värdmyndigheterna och att inordna dem i RRV. Etl alternativ som i några fall förordas är att minska antalet revisionskontor och göra dem till självständiga myndigheter.

För dem som å andra sidan anser att nuvarande ordning i stort sett är bra och, efter vissa justeringar, bör behållas framstår motsatsförhållandet eller intressekonflikten mellan exierna och interna iniressen av revision som mindre slark. Nuvarande redovisningsrevision är också inom värdmyn­digheterna oberoende i förhållande till den verksamhet som revideras, även orn den inte är hell oberoende geniemot verksledningen. Som moliv för att behålla nuvarande ordning framhålls att med den har en rad av de fördelar som eftersträvades uppnätts, nämligen specialisering, bättre myn­dighetskunskap och myndighetskontakter, kontinuitet i granskningen, lätt­het att fä tillgång lill information samt förutsättningar för att börja gransk­ningen tidigt.

Också andra fakiorer anförs som stöd för nuvarande ordning, till stor del de faktorer som motiverade statsmakternas beslul år 1967. En sådan faktor är den nu genomförda övergången till ADB-baserade redovisningssystem, främsl syslem S, i statsförvaltningen. Genom delta har en del rutinkon­troller som tidigare påkallade extern revision fallit bort. I stället har den interna kontrollen i samband med redovisningen fått större betydelse. Åtgärder för att förbättra denna har vidtagits av RRV,

En annan faktor är standarden på myndigheternas redovisning. Denna behöver som nämnts förbättras och åtgärder har vidtagits och bör vidtas för detta. En väsentlig åtgärd i detta sammanhang är den nyligen utfärdade statliga bokföringsförordningen. Den lägger den grund som behövs för att

Prop. 1979/80:150

39

utveckla en god redovisningssed inom den statliga förvaltningen. Här berörda förbättringar kan ske inom ramen för nuvarande ordning.

Ytterligare en faktor som anförs till stöd för nuvarande ordning är utvecklingen i fräga om statsmakternas budgetstyrning. Denna har gått från detaljstyrning mot en ordning som ger myndigheterna större utrymme att på eget ansvar göra ekonomiska bedömningar i verksamheten. 1 linje med detta har behoven ökat av en på lönsamhets- och effektivitetsfrågor inriktad förvaltningsrevision. Denna bör inte vara inlern och bör alltjämt vara en huvuduppgift för RRV,

För egen del harjag som utgångspunkt att en ändamålsenlig och effektiv redovisningsrevision måste finnas. Om denna utgångspunkt råder inga delade meningar. Jag anser att denna aspekt bör tillmätas slörre vikt än att revisionen skall utföras av annat organ än den reviderade myndigheten. Myndigheter med omfattande produktion eller stora ekonomiska värden att förvalta eller fördela behöver under alla förhållanden en internrevision. Olika åtgärder i syfte att höja den genomsnittliga standarden på revisionen och den interna kontrollen ger enligt min mening snabbare och säkrare resultat än en omorganisation med de omställningsproblem den skulle medföra. Jag förordar därför att nuvarande ordning i slort behålls men att vissa åtgärder vidtas för att avhjälpa brister eller uppnå förbättringar i revisionen. Till åtgärderna återkommer jag i det följande.

En annan aspekt som rönt jämförelsevis slor uppmärksamhet i utred­ningsarbetet är sambandet mellan förvaltnings- och redovisningsrevision. Elt skäl som anförts för att inordna revisionskontoren i RRV har varit att härigenom skapas förutsättningar för ett bättre samspel mellan förvalt­nings- och redovisningsrevision. Jag delar uppfattningen att del i och för sig är angelägel att få till stånd etl samspel mellan de olika typerna av revision. Vikten av detta samspel fär dock inte överdrivas med hänsyn till att förvaltnings- och redovisningsrevisionen har olika inriktning och arbe­lar med olika meloder. De förbällringar som kan uppnås i här berört avseende bör kunna uppnås även inom ramen för nuvarande ordning. Jag utgår ifrån att RRV beaktar denna fråga i sin planering och melodulveck­ling saml i sin tillsyn av redovisningsrevisionen.

Innanjaggårin pä olika åtgärder som bör vidtas vill jag beröra frågan om resurserna för redovisningsrevision i statsförvaltningen. RRV bedömer i sin rapport det inte realistiskt att för de närmaste åren räkna med några väsenlliga utökningar av de totala resurserna för revision inom statsför­valtningen utöver vad som följer av riksdagens beslut när det gäller revi­sion av affärsverkens redovisning och bokslulshandlingar. Denna bedöm­ning är enligt min mening väl grundad. Redovisningsrevisionen bör således bedrivas inom ramen för de resurser som nu står till förfogande. Myndig­heterna är givetvis dock oförhindrade att använda resurser som de förfogar

Prop. 1979/80:150

40

över i sin ekonomiadministration för atl kompletlera redovisningsrevi­sionen.

Som framgått bör vissa åtgärder vidtas för att avhjälpa brister i nuvarande ordning och för att förbättra den. Åtgärderna syftar bl, a. till att stärka redovisningsrevisionens ställning och oberoende inom ramen för nuvarande organisation i stort. De förändringar det här är fråga om har framkommil i RRV:s översyn och har föreslagils av verket. De har starki stöd i remissyttrandena. Jag vill samtidigt ta upp några kompletlerande åtgärder och synpunkter.

F. n. fastställs revisionsplanen av resp. värdmyndighets chef. I syfte att stärka revisionens och revisionskontorens ställning bör den ändringen göras att chef för revisionskontor fastställer revisionsplanen efter samråd med vederbörande myndighets chef

Medel för revisionsverksamheten ingår f. n. som en inte särskiljbar del i värdmyndighetens förvaltningsanslag i de nuvarande regleringsbreven. En värdmyndighet kan därför i princip disponera eventuella besparingar för revisionen för andra ändamål. Den förändringen bör därför göras atl medel till revisionskontoren särskiljs från andra medel i anslagsframställningarna och i regleringsbreven.

Värdmyndighet bör liksom nu ansvara för administrativ service avseen­de personal-, ekonomi- och lokalfrågor. Bl. a. rekryteras och anställs per­sonalen vid revisionskonloren av värdmyndigheten. Den förändringen bör dock göras alt Ijänsl som chef för revisionskontor tillsätts av RRV efter samråd med i första hand värdmyndigheten. Härigenom bör revisionens ställning stärkas inom värdmyndigheten och RRV:s centrala ansvar för revisionen markeras.

Övriga tjänster bör som hittills tillsättas av värdmyndigheten. Nu gällan­de bestämmelser att värdmyndighelen skall inhämta RRV:s yttrande vid tillsättning av tjänster i lönegrad F 11 eller högre bör upphävas, I stället bör RRV på annal sätt ge stöd i här berörda frågor. Jag ålerkommer till detta i del följande.

RRV har enligt sin instruktion till uppgifl att utöva lillsyn över revisions­konloren. Till denna hänför RRV bl.a, löpande tillsyn och tillsynsprojekl (direkl tillsyn), utvecklingsarbete och melodanvisningar samt utbildning och information. Det kan nämnas all samtliga revisionskontor blev föremål för direkt tillsyn under budgetåret 1978/79 och avses bli föremål för sådan lillsyn också innevarande budgelär. RRV har under senare år bedrivit ett ambitiöst arbete med att utveckla metoder och tillhandahålla metodstöd och med utbildning och informalion. Insatserna har som nämnts haft en långsiktig inriktning på att successivt höja standarden på redovisningsrevi­sionen. Vidtagna ålgärder ger därför fullt resultat först efler hand.

Som nämnts är det angeläget att göra fortsatta ansträngningar att höja

Prop. 1979/80:150

41

den genomsnittliga standarden på redovisningsrevisionen. Del arbete som påbörjats bör därför fullföljas. Vidare bör undersökas vilka ytteriigare initiativ som kan tas för att åstadkomma förbättringar. Enligt min mening behövs såväl åtgärder som avser direkt lillsyn som generellt syftande åtgärder avseende metoder, utbildning och information. Ansvarei för att åstadkomma den fortsatta standardhöjningen av redovisningsrevisionen bör ankomma pä RRV. Jag utgår från att RRV liksom hittills kommer aU redovisa planerade och vidtagna åtgärder i fråga om tillsynen i de årliga verksamhetsplanerna, verksamhetsberättelserna och anslagsframställ­ningarna. Vidare bör enligt min mening en samlad redovisning av effekler­na av åtgärderna lämnas om några år som underlag för eventuellt förnyade överväganden i här berörda frågor.

Bland enskilda områden på vilka metodutveckling och metodstöd be­hövs kan nämnas uppbyggnad av interna kontroller och redovisningsrevi­sion i samband med användning av ADB för ekonomisk redovisning och ekonomiska transaktioner. Det sammanhänger med att ADB numera an­vänds för administrationen av flertalet tunga verksamheter. Som exempel kan nämnas skatteförvaltningen och socialförsäkringsområdet. Åven den lämpliga fördelningen av expertis mellan RRV och revisionskontoren i dessa frågor är en viktig aspekt. Jag avser alt låta närmare belysa vad som kan behöva göras på detla område.

Jag vill i detta sammanhang också särskilt nämna behovet av stöd till värdemyndigheterna i frägor om rekrytering, utbildning och annan utveck­ling av den personal som arbetar med redovisningsrevision. I RRV:s tillsyn ingär att forllöpande följa behovet av och tillgängen pä kompetens hos revisionskontoren samt att vidta eller föreslå åtgärder för at få till stånd en så god balans som möjligt häremellan. Ett viktigt inslag häri bör enligt min mening kunna vara att RRV ulvecklar riktlinjer i bl.a, kompetensfrågor och annat stöd i personalfrågor till värdmyndigheterna för att upprätthålla och höja den revisionella kompetensen. Jag avser att låta belysa förutsätt­ningarna även för sädana insatser från RRV:s sida.

Jag går nu in på frågor som kräver fortsatt utredningsarbete,

I den översyn som har gjorts av revisionsorganisationen har bedömts att större revisionsenheter skulle möjliggöra bäitre resursutnyttjande och kompetensutveckling. Vidare skulle förutsättningarna öka atl upprätthålla kontinuiteten vid vakanser och frånvaro. Det har diskuterats att minska antalet revisionskonlor för att därigenom göra dessa större. En minskning till ett tiotal har nämnts. I likhei med RRV ärjag emellertid tveksam till om en organisation med endast tio revisionskonlor kan vara lämplig. För atl fördelarna med en decentraliserad organisation inte skall gå förlorade behöver antalet troligen vara slörre.

Jag anser emellertid all en viss minskning av anlalet revisionskontor är

Prop. 1979/80:150

42

nödvändig i syfle att begränsa de svårigheter som mycket små revisions­konlor har att upprätthålla kontinuiteten i granskningen vid vakanser, sjukdom och annan frånvaro, I första hand bör de allra minsta kontoren, dvs, de med två ä tre årsarbetskrafler, föras samman med andra revisions­kontor.

Olika faktorer kan läggas till grund för indelning av revisionsorganisa-lionen. En är atl lill samma revisionskontor föra samman myndigheter inom likartade ämnesområden, l.ex. myndigheter inom skatte- och upp­bördsområdet, eller inom samma departementsområde. En annan är att lypen av redovisning hos myndigheterna har betydelse för hur revisionen bör bedrivas. Detta kan tala för att lill samma revisionskontor föra t, ex. ett antal uppdragsmyndigheter. En tredje faktor är myndighelernas geografis­ka belägenhet. Myndigheter på samma ort kan av praktiska skäl behöva föras till samma revisionskontor. Dessa faktorer gör sig gällande med varierande styrka. Kopplingen mellan revisionskontor och redovisnings­central kan också påverka indelningen.

Frågorna om antalet revisionskontor och den lämpliga fördelningen av verksamhetsområden och andra uppgifter pä revisionskontoren kan inte slutligt bedömas utan ytterligare utredningsarbete. Jag avser att åter­komma till regeringen med förslag till de utredningsuppdrag som behövs för att den i det föregående förordade nyordningen skall kunna genomfö­ras. Förändringarna i revisionskontorsorganisationen bör genomföras suc­cessivt.

Den ändrade organisalion av revisionskontoren, som sammanslagningen av mindre kontor med andra kan medföra, bör som nämnts genomföras med förutsättningen att i huvudsak oförändrade resurser skall användas för redovisningsrevisionen inom statsförvaltningen.

Inte bara organisatoriska förhållanden har betydelse för redovisnings­revisionens ställning. Vid varje revisionskontor finns en eller flera revi­sorer som är behörig att framställa anmärkning enligt förordningen (1961: 313) om förfarandet i anmärkningsmål. RRV eller försvarets civilför­valtning prövar sådana framställningar. I denna egenskap intar revisorn en självständig ställning och handlar helt pä eget ansvar. Anmärkningsförord­ningens tillämpningsområde är emellertid begränsai till åtgärder som har medfört att myndigheter eller andra har åsamkats förlust eller åtnjutit otillbörlig ekonomisk förmån. Anmärkningsförfarandel används därför nu­mera ytterst sällan. Enligt min mening finns det skäl atl få ytteriigare klarlagt i vad mån anmärkningsförfarandel kan ändras eller på annat sätt kompletteras i syfte att stärka revisorernas ställning och till att öka nog­grannheten i myndigheternas redovisning. Jag avser aft vidta åtgärder för deUa.

Jag vill nu - efter samråd med chefen för försvarsdepartementet - ta upp frågan om hur redovisningsrevisionen på försvarets om­råde bör vara organiserad m. m. Till frågan om hur förvaltningsrevisionen

Prop. 1979/80:150

43

avseende försvarsverksamheten skall ordnas ålerkommer jag i det föl­jande, (avsnitt 2.1.3).

Inom försvarsdepartementets verksamhetsområde utförs redovisnings­revision av revisionsbyrån vid försvarets civilförvaltning (prop. 1975/ 76: 100 bil. 6, FöU 1975/76: 32, rskr 1975/76: 273). Det åligger RRV aU öva tillsyn över denna redovisningsrevision. RRV utför också regelmässigt revision vid försvarets civilförvaltning. Civilförvaltningen är revisions­myndighet, dvs. avgör anmärkningsmål. Denna ordning med civilförvalt­ningen som värdmyndighet för redovisningsrevisionen inom försvaret lik­nar den inom den civila statsförvaltningen.

I sitt förslag till principer för organisation och arbetsformer för revision vid revisionskontor anser RRV att det inte finns anledning atl nu ompröva formerna för revisionen på försvarsområdet.

Revisions- och rationaliseringsutredningen (RRU), som tillkallades år 1974 och som i vad avser försvaret främst hade att behandla förvaltnings­revisionen, lämnade i ett betänkande (Ds B 1978:9) Förvaltningsrevision inom försvaret vissa synpunkter pä utvecklingen av revisionsorganisa­tionen i stort. Redovisningsrevision i försvaret bör enligt utredningen sä långt det är möjligt följa samma principer som inom övrig statsförvaltning. RRU gav sin syn pä vilka förändringar som behövs för att redovisnings­revisionen i försvaret skall uppnå ett tillfredsställande oberoende. Olika alternativa organisationsreformer för detta skisserades. I bilaga 2.9 åter­finns en utföriigare sammanfattning av RRU:s betänkande.

Ett alternativ är att redovisningsrevisionen liksom f. n. utförs av revi­sionsbyrån i civilförvaltningen. Revisionsbyrån ges dock en mer oberoen­de ställning inom civilförvaltningen och gentemot försvarsmyndigheterna. Detta kan regleras i instruktioner, arbetsordning och eventuellt i regle­ringsbrev.

tit annat alternativ är att omvandla revisionsbyrån till ett fristående organ under regeringen. Revisionsorganet skulle dock kunna placeras i anslulning till försvarets civilförvaltning och få viss teknisk-administrativ service därifrån.

Ett tredje alternativ innebär att redovisningsrevisionen i försvarei åläggs elt organ utanför fjärde huvudtiteln, ell organ som skulle ha en starkare anknylning till RRV, Därmed markeras att redovisningsrevisionen är en exlern funktion i förhällande till myndigheter inom försvaret.

Enligt RRU:s mening krävs minsl ålgärder enligt det förslnämnda alter­nativet för alt redovisningsrevisionen i försvaret skall bli lillräckligl obero­ende. Enligt RRU:s mening tillgodoses emellertid de uppslällda kraven pä revisionens oberoende, på samspel mellan förvaltningsrevision och redo­visningsrevision samt på flexibilitet i planering, genomförande och re­sursutnyttjande, bäst i del Iredje alternativet.

Flertalet remissinstanser anser att det är angeläget att yllerligare stärka redovisningsrevisionens oberoende i förhållande till de granskade myndig-

Prop. 1979/80: 150

44

heterna på försvarets område. Olika meningar finns om den lämpligaste organisaloriska formen härför, I bilaga 2.9 ålerfinns en utförligare sam­manslällning över remissinstansernas synpunkier.

För egen del anser jag i likhet med flertalet remissinslanser att det är önskvärt all ytterligare nägol stärka redovisningsrevisionens oberoende inom försvaret. Delta bör enligt min mening göras inom ramen för nuva­rande organisation och åstadkommas genom att i huvudsak de administra­tiva åtgärder som ingår i RRU-ulredningens första alternativ vidtas.

När det gäller tidsplanen för de förändringar av redovisningsrevi­sionen i statsförvaltningen som jag förordar innebär dessa vissa föränd­ringar jämfört med nuvarande förhållanden. Som jag redan har nämnl erfordras ytterligare utredningsarbete i fråga om revisionskontorens antal och verksamhetsområden. Jag anser därför att ändringarna bör genomfö­ras successivt,

2.1.3 Förvaltningsrevision Inom försvaret

Riksrevisionsverket (RRV) har ansvaret för förvaltningsrevisionen inom hela statsförvaltningen, således även på försvarels område. Resursin­satsen har hittills motsvarat ca fem personår per år. Under senare tid har RRV inom försvarets område ulfört i genomsnitt tre revisionsprojekt per år.

Förvallningsrevision är en del av den utvärdering som sker av verksam­heten i försvaret. Den mest omfattande ulvärderingen inom försvars­organisationen genomförs av myndigheterna själva, t. ex. genom att en för­svarsgrenschef kontrollerar att underordnade myndigheter har löst de upp­gifter de har fält, vilka kostnader detta har dragit m. m. saml analyserar verksamhetens resultat.

Förvaltningsrevisionens organisation inom försvarsdepartementets om­råde har utretts av den i det föregående nämnda revisions- och ralionalise-ringsutredningen (RRU). Resultatet härav redovisades i oktober 1978 i belänkandet (Ds B 1978:9) Förvaltningsrevision inom försvaret.

I enlighet med uttalande i direkliven lill utredningen har som utgångs­punkt för dess arbete gällt alt RRV skall vara central förvaltnings­myndighet för förvaltningsrevision inom statsförvaltningen i dess helhet. De iakttagelser som RRU har gjort och de förslag som utredningen lämnar är i korlhel som följer. En utförligare sammanfattning av RRU:s förslag lämnas i bilaga 2.9.

RRU har prövat alternativ där ansvaret för förvaltningsrevisionen för­delas mellan RRV och en eller flera myndigheter inom försvaret. Utred­ningen har dock inte kunnal finna alt förvaltningsrevisionen i väsentliga och principiella avseenden bör organiseras eller bedrivas på annat sätt än inom statsförvaltningen i övrigt, RRU föreslår därför att förvaltnings­revisionen inom försvaret även i framliden skall åligga RRV,

Hittillsvarande praktiska erfarenheter och den utveckling som pågår

Prop. 1979/80: 150

45

främsl av redovisningsrevisionen visar enligt RRU:s uppfattning all del inte gär atl dra en entydig gräns mellan förvaltningsrevision och redo­visningsrevision. Försvarels civilförvaltning har l.ex. ibland mött svårig­heter i sin revisionsulövning genom att reviderade myndigheter har hävdat att civilförvaltningen i det aktuella fallet utfört uppgifler som har karaktär av förvaltningsrevision. För atl komma lill rätta med della definitions- och gränsdragningsproblem föreslår RRU att det organ som bedriver redo­visningsrevision i försvarei vid behov och i mån av resurser även skall få göra förvaltningsrevisionella analyser i anslulning lill redovisnings­revisionen. Inom den civila statsförvaltningen har revisionskontoren vissa sådana befogenheter att bedriva förvaltningsrevision. RRU:s förslag inne­bär att bestämmelserna för redovisningsrevision i försvaret anpassas till bestämmelser inom övrig statsförvaltning.

RRU lämnar avslulningsvis några synpunkier pä utvecklingen av revi­sionsorganisationen i storl. Jag har redogjorl för huvuddragen i dessa synpunkter i det föregående när jag presenterade mina överväganden och förslag rörande redovisningsrevisionen inom statsförvaltningen,

RRU:s betänkande Förvaltningsrevision inom försvaret har varil remit­terat till myndigheter och organisaiioner för yltrande.

Remissinstanserna ansluter sig till förslaget att ansvaret för förvaltnings­revisionen inom försvaret även i framtiden bör åligga RRV, Likaså anser flertalet remissinstanser att i anslutning till redovisningsrevision skall ana­lyser av förvaltningsrevisionen karaktär kunna utföras vid behov och i män av resurser. En utförligare sammanställning av remissinstansernas syn­punkter lämnas i bilaga 2.9.

För egen del villjag - efter samråd med chefen för försvarsdepartemen­tet - framhålla följande. Det militära försvarei kan i flera avseenden liknas vid en koncern under överbefälhavarens ledning. En finansiell ram reglerar de yttre ekonomiska förhållandena, elt gemensamt redovisningssystem används och starka samband föreligger mellan olika delar av verksamhe­ten. Dessutom finns etl väl utvecklat mönster för lednings- och lydnadsför­hållanden,

I det ledningssystem som används inom försvaret spelar uppföljning och resultatanalys en stor roll. Utvärdering av verksamheten genomförs av program-, produktions- och fackansvariga chefer och myndigheter. Dessa eftersträvar att genom metodutveckling, utbildning och organisatoriska åtgärder förbättra utvärderingen.

Jag anser atl det är viktigt alt det även finns en extern granskning av ändamålsenligheten i den bedrivna verksamheten. Denna uppgifl bör åligga förvaltningsrevisionen.

1 likhei med RRU-ulredningen anser jag att förvaltningsrevisionen i försvaret även framdeles bör åvila RRV. En sådan ordning ger goda förutsättningar för atl de samlade revisionsresurserna skall kunna använ­das på effektivaste sätt. Försvaret kan på detta sätt få nytta av aktuell

Prop. 1979/80: 150

46

kompetens inom RRV och tillgång till ertarenhelerna från förvaltnings­revisionen inom den statliga förvallningen i övrigt. Det är ocksä angelägel att de erfarenheter som vinns av försvarels planerings- och ekonomi-syslem via RRV kan förmedlas till den civila statsförvaltningen.

De revisionskontor som bedriver redovisningsrevision inom den civila statsförvaltningen skall i mån av resurser också ulföra förvaltnings­revisionella analyser. RRU-ulredningen har föreslagil att bestämmelserna för redovisningsrevision inom försvaret anpassas till bestämmelserna inom den civila statsförvaltningen.

Åven jag anser att redovisningsrevisionen inom försvaret bör bedrivas efter samma regler som gäller för den civila slalsförvaliningen. Del innebär alt revisionsbyrån inom försvarets civilförvaltning således i mån av re­surser skall göra förvaltningsrevisionella analyser i anslutning lill redo­visningsrevision.

2.1.4 Vissa Jrågor rörande revision av affärsverken

Jag vill i detta sammanhang även la upp frågan om revision av affärsver­kens redovisning och bokslutshandlingar. Riksdagen bör få tillfälle atl ta del av vad jag i det följande anför om detta.

1 skrivelse den 16 november 1977 har riksdagen meddelat sina beslut angående modernisering av del slalliga budgetsystemet (prop. 1976/ 77: 130, FiU 1977/78: 1, rskr 1977/78: 19). Genom riksdagens beslut har riksrevisionsverket ålagts ett ansvar för att en extern revision av affärsver­kens redovisning och bokslulshandlingar kommer till stånd av samma karaklär som den som sker i aktiebolag. Enligt riksdagsbeslutel ankommer det på regeringen att besluta om de närmare formerna för den aktuella revisionen.

Regeringen uppdrog den 29 december 1977 ål riksrevisionsverket atl utreda och lämna förslag till utformning av en extem och löpande gransk­ning av affärsverkens redovisning och bokslutshandlingar. Verkel hade i sitt utredningsarbete all beakta dels vad som anförts i nämnda proposiiion och utskottsbetänkande, dels vad som anförts i en till uppdraget fogad promemoria, uppräitad inom budgeldeparlemenlel. Verket skulle i sitt utredningsarbete biträdas av representanter för affärsverken. Arbetet skul­le vidare ske i nära kontakt med berörda personalorganisationer. Riksrevi­sionsverkei har den 29 januari 1979 rapporterat uppdragel till regeringen. Förslaget har remissbehandlais.

Riksrevisionsverkets förslag innebär alt revisionen skall bedrivas enligt de rikllinjer och med den ambitionsnivå som framgår av den av riksrevi­sionsverket utgivna publikationen Grundläggande Principer för Redovis­ningsrevision samt genomföras med kompetens motsvarande dels kvali­tetskrav som ställs pä revision i näringslivet, dvs, kompelens motsvarande erfaren auktoriserad revisor, dels kunskap om statlig förvaltning. Revi­sionen skall leda fram till en årlig revsionsberälldse som tillställs regering-

Prop. 1979/80:150

47

en inför fastställandet av resp. affärsverks bokslut. Revisionsberällelsen skall även fogas till resp, affärsverks tryckta årsredovisning.

Riksrevisionsverket skall enligt förslaget svara för funktionen som ex­tem revisor och utföra revisionen dels med egen personal, dels med auktoriserade revisorer som verket ulser all biträda vid revisionen. Riks­revisionsverket skall avge revisionsberättelse genom myndighetsbeslut varvid den aukloriserade revisorn förutsätts della i eller föredra beslutet.

Jag avser att inom korl föreslå regeringen att uppdra ål riksrevisionsver­kei atl från och med den 1 juli 1981 svara för alt revision av affärsverkens redovisning och bokslulshandlingar kommer till stånd och bedrivs enligt av riksrevisionsverket föreskrivna riktlinjer. Riksrevisionsverket skall svara för revisionen som i betydande utsträckning skall utföras med biträde av auktoriserad revisor. Val av aukloriserad revisor skall ske i samråd med berört affärsverk. Vid revisionen bör möjliheterna att utnyttja de revidera­de verkens interna revisionsarbete beaktas. Riksrevisionsverket skall årli­gen för varje reviderat affärsverk avge revisionsberättelse till regeringen.

Jag vill också efter samråd med chefen för kommunikationsdepartemen­tet något beröra frågan om förvaltningsrevision av affärsverken, I likhet med vad som gäller för statsförvaltningen i övrigt har riksrevisionsverket ansvarei för förvaltningsrevisionen av affärsverken. Vid sidan härav och under riksrevisionsverkets lillsyn utför även verkens revisionsenheter i mån av resurser förvaltningsrevisionella analyser i anslutning till sin redo­visningsrevision. Postverket har i en skrivelse aktualiserat frågan om for­mema för förvaltningsrevisionen av affärsverken. Enligt min mening är det viktigt att det utförs en extern, kvalificerad granskning av affärsverkens -liksom av andra myndigheters - verksamhel. Härvid är det naluriigt att en fortlöpande utveckling av metoder och samarbetsformer sker. Ansvaret för förvaltningsrevisionen åvilar riksrevisionsverket. Denna ordning finns det enligt min mening inte skäl att ändra,

2.2 Omprövning och omprioritering, m. m.

En förbättring av statens finanser måste ses i elt långsiktigt perspektiv. Fortlöpande insatser för översyn, omprövning och omprioritering av stat­lig och statligt finansierad verksamhet kommer atl krävas under en följd av år. Frågor om översyn och omprövning av den offentliga seklorn har nyligen behandlats av förvaliningsutredningen i belänkandet (SOU 1979:61) Förnyelse genom omprövning. Betänkandet har remissbehand­lais. Det är natudigt atl i detta sammanhang kortfattat redogöra för delar av betänkandet och remissyttrandena samt vissa slutsatser som de föranle­der. Denna redovisning bör också bringas till riksdagens kännedom.

Bakgrunden till utredningens överväganden och förslag är de svårigheter att finansiera den offentliga sektom som avtecknar sig i framliden. Nya ålaganden får därför i större utsträckning än tidigare baseras på ompriori-

Prop. 1979/80: 150

48

tering av befintliga resurser. Del innebär all det poliliska arbetet i vidgad omfattning måsle inriktas på all kritiskt granska lidigare beslul. Ompröv­ning av gjorda åtaganden och befintliga verksamheter bör enligt utredning­en bli etl belydande inslag i anslrängningarna att förnya den offentliga seklorn och därmed öka den samlade välfärden.

Ulredningen har undersökt faktorer som hindrar omprövning. Tre lyper av hinder kan urskiljas. Ell är de politiska beslutens konstruktion och beslår i att mänga beslut har inbyggda tillväxlmekanismer (s.k. automa­tik). Som exempel kan nämnas att värdet av förmåner ofta kopplas till index e. d. Ett annat hinder är bristande beslutsunderlag. Det underlag som tas fram är i allmänhet avsell och lämpat för att belysa hur expansion av berörd verksamhet bör ske. Mera sällan lämnas förslag lill besparingar och resursminskningar. Ett tredje hinder för omprövning består i all reala resurser bundits upp genom lidigare fattade beslut. Investeringar i fasta anläggningar liksom i kunskaper och kompetens hos olika personalgrupper begränsar hell naturligt handlingsfriheten.

Huvuddelen av förvaltningsutredningens belänkande ägnas åt hur hand­lingsfriheten i det politiska beslutsfattandet skall kunna ökas. Detla kan ske genom att automatiskt verkande tillväxtmekanismer undviks eller mildras och genom att beslut tidsbegränsas. Sistnämnda åtgärd ger tillfälle atl granska effekterna av beslut och till förnyade ställningstaganden med ledning av dessa. Vidare bör enligt utredningen ett systematiskt arbete (s. k. översyner) bedrivas för att fä fram underlag som möjliggör ompröv­ning av gjorda åtaganden och befintliga verksamheter. Utredningen skis­serar ett antal modeller för hur översyns- och omprövningsarbetet bör bedrivas. För atl initiera och underlätta förändringar behövs dessulom en mer flexibel förvaltning än som finns idag. Della kräver ändringar i organi­salions- och arbetsformer, planeringsmetoder samt de personaladministra­liva reglerna i förvaltningen.

Remissinstanserna ger starkt stöd ål ulredningens bedömning att elt systematiskt översyns- och omprövningsarbete behövs. De delar i alll väsentligl också utredningens syn på problemen och hur de bör lösas.

Jag är inte beredd alt nu slutligt redovisa min syn pä frågorna om översyn och omprövning av statlig och statligt finansierad verksamhel. Till flera av utredningens förslag finns anledning att åierkomma senare. Jag konstaterar dock att frägor om att ge direktiv lill översyner och att ta ställning till de beslutsunderlag som översynerna resulterar i ankommer på regering och riksdag. Jag bortser då från sådana interna översyner som myndigheterna svarar för som ett led i det ordinarie arbetet med att förenkla och förbättra verksamhelen. En omprövningsverksamhet som medverkar till att förbättra statens finanser måste ofrånkomligen få effek­ter för allmänheten eller statligt anställda. Den förutsätter därför att den politiska viljan att fatta sådana beslul finns, I annat fall leder igångsättande av översyner enbart till negativa effekter hos berörda myndigheter och

Prop. 1979/80:150

49

organ, I översyns- och omprövningsarbetet måste givelvis staten beakta det ansvar som staten som arbetsgivare påtagit sig.

För att strävandena till omprövning skall ge effekt är det givetvis av största betydelse att myndigheterna och deras anställda själva aktivt med­verkar i detta arbete. Myndigheterna har redan i dag ett ansvar för att pä egel inilialiv genomlysa den egna verksamhelen och alt komma med för­slag till besparingar, resursminskningar och omprioteringar.

Översyn och omprövning mäste enligt min mening bli ett återkommande inslag i det långsiktiga arbetet alt förbättra statens finanser, Ftera inifialiv till översyner har redan tagits i syfte att få fram underiag för omprövning och omprioritering. Del är angeläget att nu starta ytterligare översynspro­jekt. Jag kommer här alt kort redovisa vilka översyner som nyligen påbör­jats eller som enligt min mening bör påbörjas med det snaraste.

Av min redogörelse kommer att framgå att inriktningen av och formema för översynerna varierar. Vissa är primärt inriktade pä översyn av reglerna för transfereringar, bidrag o.d. Andra har mer karaktär av organisations­översyner. Del finns dock ell starkt samband mellan lagars och reglers innehåll och utformning och resp. förvaltningssektors resursbehov, organi­sation och sätt att arbeta. Det är därför viktigt att man vid överväganden om lagar och regler beaktar de förvaltningsmässiga konsekvenserna, sär­skilt kostnaderna. Likaså är det vid organisationsöversyner viktigt att vara uppmärksam på om besparingar och förenklingar kan göras genom änd­ringar i de lagar och regler som styr verksamheten. Möjligheterna till kostnadssänkningar genom delegering och decentralisering bör ocksä tas till vara.

Jag vill i sammanhanget också framhålla att översyner som syflar till att undersöka förutsättningama för besparingar och resursminskningar själv­fallet även måste uppmärksamma möjligheterna lill förbällringar av stats­förvaltningen. En inte oväsentlig förbättring består i alt skynda på eller underiätta en anpassning av myndigheter och statligt finansierade verk­samheter till nya eller ändrade uppgifter och mäl. Sådana förbättringar kan uppnås även vid besparingar och resursminskningar.

Jag övergår så till redogörelsen för påbörjade och nu aktuella översyner. Till att börja med kan därvid nämnas att under det senasle året har ett arbete av översynskaraktär påbörjats inom regeringskansliet. Detta arbete har syftat till atl inom olika utgiftsområden dds analysera utgiftsutveck­lingen och de faktorer som styr kostnadslillväxten, dels exemplifiera sä­dana förändringar i styrande regelsystem m. m. som kan medverka till att begränsa den framtida kostnadstillväxten.

Vidare har ett översynsarbete sedan många är bedrivits i fräga om de statliga myndigheternas normgivningsverksamhet. Frågan har nyss be­handlats av slatskontrollkommilién i betänkandet (SOU 1980: 10) Ökad kommunal självstyrelse. Betänkandet remissbehandlas f.n. Chefen för kommundepartementet har nyligen utfärdat direkliv till en särskild arbets-

4    Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1979/80:150

50

grupp knuten direkt till regeringskansliet. Syftet med utredningsarbetet är att stärka den kommunala självstyrelsen och att begränsa sådan statlig normgivning och annan tillsynsverksamhet som medför ökade kostnader för kommuner och landstingskommuner. Förutom ändringar i föreskrifter m.m. bör arbelsgruppen pröva behovet av och formerna för de statliga myndigheternas allmänna tillsyn över kommuner och landstingskommu­ner. Arbetsgruppen bör därvid utarbeta förslag till ändringar i berörda lagar, myndighetsinstmklioner och andra författningar. Väsenlligl är all kommuner och landstingskommuner bereds möjlighet alt framföra syn­punkter och önskemål om förändringar av kostnadsdrivande och delaljreg­lerande föreskrifter m, m. En aktiv medverkan från de slatliga myndighe­ternas sida är också en avgörande förutsättning för att den föreslagna översynen skall leda fram till resullal.

Jag anser som framgått tiden nu mogen alt initiera ytterligare översyns-projekt. Efler samråd med cheferna för social- och arbetsmarknadsdepar­tementen och statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anser jag att ett sådant bör avse effek­terna av lagstiftningen om ledighet och ulförande av olika uppgifter på arbetstid utom ramen för den ordinarie verksamhelen. Under senare år har en snabb utveckling ägt rum vad gäller både möjligheterna till ledighet från arbetet och utnyttjandet av dessa möjligheter. Det gäller bl, a. den succes­sivt utvidgade föräldraförsäkringen, rätten till deltidsarbete för småbarns­föräldrar, rätl till ledighet för studier, facklig verksamhet, offentliga för­troendeuppdrag m. m. Syftet med dessa reformer är att skapa ökad valfri­het och välfärd för medborgarna. Ånnu har dock inte någon samlad analys gjorts av vilka konsekvenser som denna utveckling för med sig. Dessa frågor bör nu siuderas. Av praktiska skäl kan det vara lämpligt att begrän­sa studien till ett mindre antal myndigheter och förelag. Bl.a. bör den samlade frånvaron och kosinaderna i olika avseenden kartläggas. Ell upp­drag med denna innebörd bör lämnas till riksrevisionsverket. I enlighet med vad som aviserats i budgetpropositionen (prop. 1979/80: 100 bil, 8) avser därutöver chefen för socialdepartementet att inom kort återkomma till regeringen med förslag om en översyn av ersättningsreglerna inom föräldraförsäkringen och av reglerna för förkortad arbetstid för småbarns­föräldrar. Översynen avses inriktas på att bl, a, åstadkomma förenklingar av regelsystemet,

Åven vissa projekt som till stor del har karaktär av organisationsöver­syner bör initieras. Lantbruksstyrelsen har i samband med anslagsfram­ställningen för budgetåret 1980/81 redovisat överväganden om raUonalise-ringar och begränsningar av bl. a. den regionala organisationen inom lant­bruksverket. Efter samråd med chefen för jordbruksdepartementet föror­dar jag att en prövning sker av förutsättningarna för viss samordning m. m. av såväl administration som annan verksamhet inom lantbruksnämndsor­ganisationen, bl.a. rådgivningen. Jag vill samtidigt erinra om att skogs­värdsstyrelsernas organisalion nyligen setts över av en särskild utredning.

Prop. 1979/80:150

51

Förslagen remissbehandlas f.n. Frågan om samordning av vissa admini­strativa resurser för lantbruksnämnderna, skogsvårdsslyrelserna och fis­kenämnderna bör kunna övervägas i detta sammanhang. Detsamma gäller den centrala informationsverksamheten på jord- och skogsbruksområdet.

Jag vill i detta sammanhang också erinra om att regeringen i december 1979 har uppdragit åt riksförsäkringsverkel alt redovisa erfarenheterna av de regler som gäller för delpension bl. a. med avseende på förmånsnivå och kontrollfunkUoner,

Jag konstaterar vidare att flera nu pågående utredningar och organisa­tionsöversyner har väsentliga inslag av analys och värdering av myndighe­ternas verksamhet. De bör således ge statsmakterna värdefullt underlag för omprövning av verksamhetens omfattning och inriktning. Det gäller bl.a. de översyner som pågår av riksförsäkringsverkets organisation (S 1978:08), socialstyrelsen (S 1979:12) och statistiska centralbyrån (E 1979:02), Åven utredningen om arbetsmarknadsutbildning och utbild­ning i företag (A 1980:02) bör nämnas i detta sammanhang.

Jag övergår nu till att behandla frågan om de offenlliga taxornas roll för utvecklingen av statsverksamheten. Förvaltningsutredningen har haft i uppgift att överväga även denna fråga. Övervägandena har redovisats i betänkandet Avgifter i staten - nuläge och utvecklingsmöjligheter (SOU 1979:23). Med hänsyn till att frågor om taxor och avgifter i kommunal och landstingskommunal verksamhet nyligen har behandlats av kommunal­ekonomiska utredningen omfattas dessa frågor inte av utredningens över­väganden, I enlighet med sina direktiv har utredningen inte heller behand­lat affärsverkens taxor.

Om transfereringar och utgifter för försvaret undantas, svarade enligt utredningen avgifter för 8 procent (2,1 miljarder kr,) av kostnaderna för statlig verksamhet, exkl, affärsverken, budgetåret 1977/78. Vid affärsver­ken uppgick intäkterna samma år till 22.7 miljarder kr. Avgifter kan enligt ulredningen således spela en väsentlig roll när det gäller alt finansiera statlig verksamhet, även om andra källor för finansiering naturiiglvis har större betydelse. Avgifter kan också ha betydande styreffekter. Det inne­bär att de med lämplig utformning bidrar lill en bättre hushållning och till ett ökat kostnadsmedvetande.

Vid sina överväganden har utredningen för sin del funnil all del inte är möjligt att i någon avgörande grad minska behovet av andra statsinkoms­ter, l.ex. skaUer, genom att utvidga eller förändra avgiftsbeläggningen enligt nuvarande principer. I begränsad utsträckning är del dock möjligt att höja befintliga avgifier så att de i högre grad än nu svarar mot krav pä kostnadsläckning och alt utvidga avgiftsbeläggningen fill nya områden. Dessa förändringar kan enligt utredningen få positiva effekter på hushåll­ningen med resurser och i någon mån avlasla statsbudgeten.

Utredningen anser också att det är väsentligl alt möjligheterna att av-giftsfinansiera en verksamhet prövas i samband med att nya verksamheter'

Prop, 1979/80:150

52

övervägs eller befintliga verksamheter omprövas. Riksrevisionsverkets löpande laxegranskning har också en viktig uppgift när det gäller att bevaka att föreskriven koslnadsläckningsgrad iakttas.

Förvaltningsutredningens betänkande om avgifier har remissbehandlais. Flertalet remissinstanser delar i allt väsentligt utredningens bedömningar eller lämnar dem utan erinran.

För egen del vill jag anföra följande. I en politik som syftar lill att begränsa budgetunderskottet måste även de avgifter som tas ut i olika former av statlig verksamhet komma upp lill prövning. En stor del av den statliga tjänsteproduktionen är emellertid av den karaktären att avgifter inte kan komma ifråga av tekniska skäl - t. ex. försvar och rättsväsende -eller att avgifterna skulle möta allvarliga fördelningspolitiska invändning­ar. Det är därför enligt min mening inte möjligt alt på något avgörande sätt påverka behovet av andra statsinkomster eller av besparingar på utgiftssi­dan genom att utvidga eller förändra avgiftsbeläggningen enligt nuvarande principer. Självfallet är det angeläget att avgifterna svarar mot kravet på kostnadsläckning. Det bör också vara möjligt all i någon mån utvidga avgiftsbeläggningen till nya områden. Sådana förändringar kan få positiva effekter på hushållningen med resurser och i någon mån bidra lill att avlasla statsbudgeten. Det ankommer på riksrevisionsverket att i sin lö­pande taxegranskning bevaka dessa frågor. Frågor om införande eller ändring av taxor bör vidare alltid behandlas i arbete avseende översyn och omprövning av statlig och statligt finansierad verksamhet.

Jag vill i anslutning härtill understryka, att kravet pä kostnadstäckning måste vara tillämpligt i all statlig affärsdrivande verksamhel i den mån inle hänsyn till övergripande samhällsmål i enskilda fall kan ge anledning till särskilda beslut om undantag härifrån,

2.3 Fondfinansiering av vissa arbetsmarknadspolitiska utgifter

Sedan några år tillbaka finansieras vissa utgifler inom arbetsmarknads­politiken helt eller delvis över fonder som tillförs medel genom särskilda arbetsgivaravgifter. Sålunda finansieras arbetsmarknadsutbildningen från en särskild är 1975 inrättad fond som tillförs medel genom en arbetsgivar­avgift om 0,4%. Fonden tillförs också medel från statsbudgeten motsva­rande vad som uiöver avgiftsmedlen behövs för alt täcka totalutgifterna för arbetsmarknadsutbildningen under ett budgetår. Utgifterna för statsbidrag till de erkända arbetslöshetskassorna och för det kontanta arbetsmark­nadsstödet finansieras till viss del över arbetslöshetsfonden som helt finan­sieras genom en arbetsgivaravgift om likaledes 0,4%. Till skillnad från vad som gäller i fråga om arbetsmarknadsutbildningen är det i fråga om statsbi­draget till ersättningar vid arbetslöshet reglerat vilken andel av utgifterna som skall bestridas från fonden och därmed av arbetsgivaravgifter (två tredjedelar av grundbidraget och del kontanta arbetsmarknadsstödet samt

Prop. 1979/80:150

53

viss del av progressivbidraget). Denna begränsning av vilka kosinader som får täckas med medel frän fonden har bidragil till all denna nu har en ackumulerad behållning av ca 1 500 milj, kr.

Utgifterna för den statliga lönegarantin vid konkurser slutligen finansie­ras via en fond som tillförs medel frän en arbetsgivaravgift om 0,2%. Ökande anspråk på denna fond har tvingat fram en successiv höjning av denna avgift och dessutom gjort det nödvändigt atl till fonden knyta en rörlig kredit i riksgäldskontoret om f. n. 200 milj. kr.

En interdepartemental arbetsgrupp har på uppdrag av chefen för arbets­marknadsdepartementet utrett vissa frågor kring den framlida finansiering­en av vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder. 1 en promemoria (Ds A 1980: 1) har gruppen föreslagit alt en arbetsmarknadsfond inrättas. Motivet för förslaget är att utgifterna för olika ändamål inom arbetsmarknadspoliti­ken åtminstone delvis varierar mot varandra och alt medelstilldelningen vid ett system med en enda fond skulle kunna hållas på en jämnare nivå och balanseras mellan "goda" och "dåliga" är. Utnyttjandet av fonden bör knytas till väl definierade utgifter som är klart relaterade till del arbetsmarknadspolitiska alternativet, nämligen ett arbele på den reguljära arbetsmarknaden. Fonden bör således utnyttjas för finansiering av bidrag till individer eller för lönerelaterade bidrag till företag. Utöver de ändamål vilka redan nu hell eller delvis läcks genom fondmedel, alltså arbetsmark­nadsutbildning, ersättning vid arbetslöshet och löner under konkurs skulle med detta betraktelsesätt också andra ändamål inom arbetsmarknadspoli­tiken i och för sig kunna komma i fråga för fondfinansering, nämligen yrkesinriktad rehabilitering, anställning med lönebidrag m. m. och skyddat arbete. Gruppen har med ett räkneexempel visat att en fondfinansiering av denna omfattning och inriktning - och under antagande att fonden tillförs medel genom en arbelsgivaravgift - skulle motsvara en arbetsgivaravgift om 3,5 i stället för som nu 1 %. Arbelsgruppens utgångspunkt har därvid varil alt finansiering av fonden genom en arbetsgivaravgift kan ses som en solidarisk fördelning av kostnaderna för dem som av olika skäl slälls ulanför arbetslivet. Arbetsgruppen har emellertid betonat att avvägningen mellan finansiering via arbetsgivaravgifter och finansiering över budgeien är en övergripande ekonomisk-politisk fråga som fär avgöras av statsmak­terna med hänsyn till rådande ekonomiska läge och andra ekonomiska effekter. Gruppen har inte ansett sig kunna föreslå någon melod för över­föring av resurser från socialförsäkringssystemet lill den förebyggande verksamhelen inom arbetsmarknadsområdet.

Promemorian har remissbehandlais. Yttranden har avgivits av riksför­säkringsverket (RFV), konjunkturinstitutet, kammarkollegiet, statskon­toret, riksrevisionsverket (RRV), arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), ex­pertgruppen för utredningsverksamhet i arbetsmarknadsfrågor (EFA), pensionskommittén, utredningen angående översyn av den statliga fondförvaltningen m,m., Centralorganisationen SACO/SR, Landsorgani-

5    Riksdagen 1979180. I samt. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1979/80: 150

54

salionen i Sverige (LO), Sliftelsen Samhällsföretag, Svenska arbetsgivare­föreningen (SAF) och Tjänstemännens centralorganisation (TCO),

Flertalet remissinstanser uttalar sig positivt om tanken på en arbets­marknadsfond på de grunder som arbetsgruppen har anförl. LO som bifo­gal yttranden av Svenska Byggnadsarbelarförbundet och Svenska Kom­munalarbetarförbundet, framhåller att man i flera sammanhang har uttalat sig för en bättre samordning av finansieringen av olika arbetsmarknadspo­liliska och socialpolitiska åtgärder. Om samordningen kan knylas till en fond torde det vara möjligt att uppnå en över tiden kostnadsutjämnande effekt, TCO anför att finansiering av arbetsmarknadsfonder kan vara en lämplig fördelning mellan arbetsgivavgifter och budgetfinansiering. Åven SACOISR ullalar sig posilivi om tanken på en arbetsmarknadsfond. Vissa remissinstanser uttalar sig mera negativt om promemorians grundläggande förslag. SAF säger sig sålunda kunna godta arbetsgivaravgifter endast i den mån de avser försäkringskostnader för arbetskraften. Fondering för utjäm­ning över tiden bör vara försäkringsmässigt motiverad och konstruerad, AMS anför att arbetsgruppen inte övertygande visat att den föreslagna fonden skulle medföra fördelar i form av förbättrad anslagsstruktur och ökad överskådlighet och ej heller underlätta för statsmakterna att åstad­komma en mer flexibel användning av resurserna. En mer konsekvent tillämpning än f, n. av principerna för programbudgetering skulle i detta hänseende vara av stor betydelse.

Flertalet remissinstanser är emellertid direkt avvisande eller tveksamma till en sådan omfattning och inriktning av en fondfinansering via arbetsgi­varavgifter som ligger i del förut nämnda räkneexempel som arbetsgrup­pen har redovisat, LO anför att en sådan reform berör så stora ekonomiska belopp och får sådana fördelningspolitiska konsekvenser att en parlamen­tarisk kommitté med representanter för arbelsmarknadens parter bör få göra en grundlig analys av de samhällsekonomiska och fördelningspolitis­ka konsekvenserna. Liknande uppfattningar framförs i flera andra yttran­den.

För egen del vill jag i denna fråga anföra följande efter samråd med chefen för arbelsmarknadsdepartementet.

De viktigaste fördelarna med en gemensam arbetsmarknadsfond kan, som arbetsgruppen har redovisat, uppnås genom en sammanslagning av de nu behandlade tre fonderna inom arbetsmarknadspolitiken. Jag har heller inte kunnat se att någon remissinstans har anfört någon omständighet som på ett avgörande sätt lalar mot en sådan sammanslagning, vilken var arbetsgruppens egentliga förslag. De utgifter som nu finansieras över fon­den varierar i viss utsträckning mot varandra och det är därför rimligt att denna finansiering kan ske från en gemensam fond. En sammanslagning skulle dessutom leda fill administrativa förenklingar och besparingar. Flera remissinstanser har emellertid fäst uppmärksamheten på att en del i huvud­sak tekniska frågor behöver övervägas ytteriigare, exempelvis fondens

Prop. 1979/80:150

55

administrativa placering m. m. Del är ocksä nödvändigt atl närmare pröva vilka ändamål inom arbetsmarknadsutbildningen som skall finansieras över en gemensam fond. En sådan ändamålsinriktning av utbetalningarna från den befintliga arbetsmarknadsutbildningfonden har för övrigt riksda­gen redan uttalat sig för (jfr. InU 1975: 3). Chefen för arbetsmarknadsde­partementet avser att åierkomma lill regeringen i denna fråga senare under budgetåret 1980/81.

Jag vill tillägga att jag, i likhet med LO, är helt medveten om alt del inle utan utredningar och överväganden av mera genomgripande natur är prak­tiskt möjligt eller lämpligt att genomföra en så radikalt ändrad form för finansiering av de arbetsmarknadspolitiska insatserna som arbetsgruppen har lagt lill grund för sitt förut nämnda räkneexempel. Arbetsgruppen har ju också understrukit att detta är en övergripande ekonomisk-politisk fråga där bl, a, önskemålet om budgetavlastning får vägas mot andra ekonomis­ka effekter.

Sammanfattningsvis anser jag att en sammanslagning av de tre nu be­handlade fonderna bör ske. Jag föreslår emellerlid alt riksdagen får tillfälle att yttra sig i denna fråga.

2.4 Avskrivning av oreglerade kapitalmedelsförlusler

På fonden för oreglerade kapiialmedelsföriuster, som förvaltas av riks­gäldskontoret, redovisas förluster som har uppkommit pä statens kapital­fonder och som har överförts till fonden i den ordning regeringen har bestämt.

I förslaget till statsbudget för budgetåret 1980/81 har drift- och kapital-budgetarna förls ihop till en sammanhållen statsbudget för såväl drift- som investeringsutgifter. Därvid hardel nuvarande systemet med kapitalfonder slopats. Fonden för oreglerade kapitalmedelsförlusler upphör därigenom,

1 prop, 1979/80: 125 om tilläggsbudget 111 till statsbudgeten för budget­året 1979/80 (bil, 13) har regeringen föreslagit riksdagen att lill avskrivning av oreglerade kapitalmedelsförlusler anvisa ett anslag av 3 500 milj, kr. för aft täcka vissa angivna kapiialmedelsföriuster samt för atl göra vissa avskrivningar för försvarsändamål med anledning av budgetmodernise­ringen.

Jag vill nu redovisa de kapiialmedelsföriuster som har anmälts lill riks­gäldskontoret av de fondförvaltande myndigheterna och som per den 30 juni 1979 har överförts till fonden för oreglerade kapitalmedelsförlusler. Min redovisnirig bör ges riksdagen till känna. Jag avser att sedermera föreslå regeringen att återkomma till riksdagen med en redovisning av under budgetåret 1979/80 uppkomna kapiialmedelsföriuster.

Prop. 1979/80:150

56

Myndighet och fond

Reglering av oreglerade kapitalmedelsförlusler

Kr.

Arbetsmarknadsstyrelsen

Fonden för låneunderstöd:

Arbetsmarknadsstyrelsens delfond

62 553 065

Bostadsstyrelsen

Statens utlåningsfonder:

Lånefonden för bosladsbyggande

144 105

Byggnadsstyrelsen

Statens allmänna fastighetsfond:

Byggnadsstyrelsens delfond

1 586 154

Fortifikationsförvaltningen

Försvarets fastighetsfond:

Kasernbyggnaders delfond

550604

Befästningars delfond

274387

Kammarkollegiet

Fonden för låneunderstöd:

Kammarkollegiels delfond

6471877

Fonden för statens aktier

150675000

Riksbanken

Slatens utlåningsfonder:

Statens bosättningslånefond

490492

Fonden för låneunderstöd:

Riksbankens delfond

9050

Riksgäldskontoret

Fonden för förlag till statsverket

15 875

Sjöfartsverket

Sjöfartsverkets fond

1 139309

Fonden för Södertälje kanalverk

920308

Statens järnvägar

Statens järnvägars fond

259285 000

Statens vägverk

Statens vägverks förrådsfond

7800938

Summa kr.       491916164

2.5 Utnyttjande av finansfullmakten, m. m.

Jag vill inledningsvis erinra om att regeringen på mitt förslag beredde föregående riksmöte tillfälle alt ta del av nya former för en samlad redovis­ning av utnyttjandet av finansfullmakten (prop, 1978/79: 100 bil, 2), Vad jag då anförde föranledde inte någon erinran från riksdagens sida (FiU 1978/ 79:40, rskr 1978/79:452), Avsikten med det nya systemet, som gäller

Prop. 1979/80:150

57

fr. o. m. budgetåret 1979/80, är att riksdagen genom en samlad redovisning av finansfullmakten och övriga konjunktur- och arbetsmarknadspoliliskl motiverade bemyndiganden skall få en bäitre överblick än hitlills över hur olika bemyndiganden har utnyttjats. En sådan redovisning bör vara så fullständig som möjlig och därför lämnas först i slutet av riksmötet, lämpli­gen i kompletteringspropositionen. Hemställan om utnyttjande av finans­fullmakt för det nästföljande budgetåret görs vid samma tillfälle. Det tidigare gällande systemet med successiva påfyllningar av finansfullmak­ten tillämpas inte längre. Om arbetsmarknadsläget skulle kräva insatser, uiöver vad som kan lillgodoses genom ianspråklagande av den givna finansfullmakten, ankommer det pä regeringen att pä tilläggsbudget begära en utvidgad finansfullmakt.

Jag skall i det följande redovisa hur regeringen har utnyttjat finansfull­makten under den gångna ettårsperioden fram till denna dag. Min redogö­relse, som således avser de sista månaderna av budgetåret 1978/79 och större delen av budgetåret 1979/80, bör bringas till riksdagens kännedom.

Regeringen har av riksdagen bemyndigats atl för budgetårel 1978/ 79, om arbetsmarknadsläget kräver det, besluta om utgifter inlill ett sam­manlagt belopp om 2000 milj, kr, (prop. 1977/78: 100 bil. 2. FiU 1977/ 78: 16, rskr 1977/78: 227).

I prop. 1978/79: 100 (bil, 2) redovisades de åtgärder som under budget­året 1978/79 t.o.m. den 28 december 1978 hade vidtagits med stöd av finansfullmakten. Redovisning av de åtgärder som vidtagils för tiden däref­ter t. o, m. den 20 april 1979 lämnades i prop. 1978/79: 150 (bil. 2). Under återstoden av budgetåret har regeringen utnyttjat finansfullmakten vid ytterligare fem tillfällen, nämligen den 3 maj. den 17 maj, den 23 maj, den 31 maj och den 7 juni.

Genom beslutet den 3 maj medgav regeringen alt slalens järnvägar för­skottsvis, i avvaktan på särskild medelsanvisning, fick disponera 20 milj. kr, för vissa investeringar i Norrbotten i enlighet med anmälan i prop. 1978/79: 127 om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbolten.

Genom beslutet den 17 maj ställdes 16.7 milj. kr. till sjöfartsverkets förfogande för upphandling av elt nytt arbetsfartyg hos svenskl varvsföre­tag.

Genom beslutet den 23 maj utnyttjades finansfullmakten för beställning av en tågfärja till slatensjärnvägar från ett svenskt varvsföretag (72 milj. kr.) samt för beställning av en färja för vägverkels räkning vid annat svenskt varvsförelag (8,8 milj. kr.).

Genom beslutet den 31 maj utnyttjades finansfullmakten för beställning hos svenskt varvsföretag för sjöfartsverkets räkning av en bål för sjömät-ningsändamål (12,8 milj. kr.).

Genom beslutet den 7 juni beviljades luftfartsverket 10 milj. kr. för all planera och projeklera elt nyll stationsområde på Luleå flygplats,

1 min redovisning i prop. 1978/79: 150 av hur finansfullmakten dittills

Prop. 1979/80:150

58

hade utnyttjats under budgetåret 1978/79 konstaterade jag atl av finansfull­makten återstod 960,7 milj. kr. att disponera. Genom nu nämnda beslut disponerades således ytterligare 140,3 milj, kr. av fullmakten.

Övriga bemyndiganden har inte utnyttjats under perioden 20 april-30 juni 1979.

När det gäller utnyttjandet av finansfullmakten för budgetåret 1979/ 80 villjag inledningsvis erinra om att riksdagen har bemyndigat regeringen att för detta budgetår, om arbetsmarknadsläget kräver det, besluta om utgifter inlill ett sammanlagt belopp av 2 500 milj. kr. (prop. 1978/79: 100 bil. 2, FiU 1978/79:40. rskr 1978/79:452).

Fullmakten får användas för finansiering av tidigareläggning, utvidgning eller påskyndande av slatliga investeringar som normalt finansieras med anslag på drift- eller kapitalbudgeten samt för beredskapsarbelen och för bidrag till kommunala projekt för investering och sysselsättning. Bidrags­procenten för kommunala projekt får fastställas av regeringen med hänsyn till ändamålet, dock högst till 75%. Vidare får finansfullmakten användas för bidrag till näringslivet och bostadssektorn. Härvid får gällande bidrags­satser lillfälligt förhöjas med högst 75 %.

Regeringen har disponerat fullmakten genom beslut den 5 juli, den 13 september och den 13 december 1979. Genom beslutet den 5 juli utnytt­jades fullmakten för en beställning för vägverkels räkning av en vägfärja hos ett svenskl varvsföretag (15,4 milj. kr.). Genom beslutet den 13 sep­tember utnyttjades finansfullmaklen för sysselsältningsfrämjande åtgärder i vissa norrlandslän samt i Värmland. Beslutet avsäg bl. a. tidigareläggning av statliga vägar. Genom beslutet disponerades 51,1 milj. kr. av fullmak-len. Genom beslutet den 13 december ställdes 500 milj. kr. lill arbetsmark­nadsverkets förfogande för sysselsättningsfrämjande åtgärder i form av bl. a. beredskapsarbeten. Genom dessa tre beslut har sammanlagt 566,5 milj. kr. av finansfullmakten disponerats. Vederbörande anslag har tillförls sammanlagt detta belopp. Någon anvisning av medlen på tilläggsbudget skall inle ske enligt den ordning för ianspråktagandet av finansfullmakten som tillämpas fr. o. m. innevarande budgetår.

Finansutskottet har i sitl betänkande 1978/79:40 i anslulning till sin behandling av finansfullmakten anfört synpunkter ocksä beträffande vissa konjunktur- eller arbetsmarknadspoliliskl motiverade bemyndiganden un­der olika anslag samt beträffande de s.k. konjunkturmarginalerna på af­färsverkens m.fl. statliga verksamheters investeringsramar.

Utskottet har som sin mening i sitl av riksdagen godkända betänkande (rskr 1978/79: 452) framfört att de förstnämnda bemyndigandena kan behål­las vid sidan av finansfullmakten. De bör emellertid fortsättningsvis föras ut i hemställan och således bli föremål för ett uttryckligt medgivande från riksdagens sida. 1 enlighet med riksdagens begäran har sä sketl i årets budgetproposition.

När det gäller affärsverkens och vissa andra verksamheters investering-

Prop. 1979/80:150

59

ar har den ordningen tillämpats att riksdagen har bemyndigat regeringen alt inom en marginal av 10%' utöver investeringsramen besluta om en av konjunkturmässiga eller andra skäl påkallad ökning av medelsramen. Den­na ordning tillämpas även för budgetåret 1979/80.

Affärsverkens investeringsmarginaler har av sysselsättningsskäl utnytt­jats vid två tillfällen under budgelåret 1979/80. Genom beslut den 13 september 1979 fick statens vattenfallsverk ta i anspråk 2,2 milj. kr. ur den under investeringsanslaget Kraftslalioner m. m. disponibla medelsreser­ven för lillbyggnad av driftkontorei i Vuollerim och för vissa marklinjenäl i Västerbottens och Norrbottens län. Genom beslut den 20 september 1979 fick televerket utnyttja 14 milj. kr. för byggnadsarbeten i vissa nortlands-län.

Jag konstaterade i prop. 1979/80: 100 (bil. 2) att den del av affärsverkens investeringsmarginaler som kunde anses konjunkiurpolitiski motiverad fortsättningsvis borde ingå i del allmänna bemyndigandet att utnyttja fi­nansfullmaklen och således inte separat påföras resp. anslag. Jag konstate­rade samtidigt att investeringsramarna kan höjas av regeringen av andra skäl än konjunkiurpoliliska, exempelvis för att medge en fördelaktig upp­handling. Behovet av atl kunna vidta en höjning av dessa skäl kvarstod oförändrat. Mot den bakgmnden föreslog jag att en schablonmässig margi­nal om 5 % utöver investeringsramen borde beräknas på dessa anslag för att medge en ökning av medelsanvändningen av sådana skäl, I årets bud­gelproposition har affärsverkens anslag i enlighet med delta beräknals med en marginal om 5 % utöver föreslagen investeringsram.

Som har framgått av min redogörelse har riksdagen vid sidan av finans­fullmakten inom olika områden lämnal regeringen ett antal konjunklur-eller arbetsmarknadspoliliskl motiverade bemyndiganden. De olika be­myndigandena som har lämnats för budgetåret 1979/80 redovisas i följande icke-tabellariska sammanställning.

Inom försvarsdepartementets verksamhetsområde; Regeringen har be­myndigats att medge överskridande av utgiftsramarna för det militära försvaret och civilförsvaret om det behövs av konjunktur- eller bered­skapsskäl.

Inom utbildningsdepartementets verksamhetsområde: Den av riksdagen beslutade skolbyggnadsramen under förslagsanslaget Bidrag till byggnads­arbeten inom skolväsendet m, m, kan utvidgas om sysselsättningslägel så kräver.

Inom bostadsdepartementets verksamhelsområde: Under förslagsansla­get Viss bostadsförbättringsverksamhet m, m, har regeringen bemyndigats all ändra ramen för räntefria förbältringslån om det behövs av sysselsäll­ningsskäl. Under reservaiionsanslagen Anordningsbidrag m. m. till all­männa samlingslokaler, Uppmstningsbidrag m.m. till allmänna samlings­lokaler samt Lånefonden för allmänna samlingslokaler får ramarna för bidrag resp. lån överskridas om det behövs av sysselsällningsskäl. Även

Prop. 1979/80:150

60

under anslaget Tilläggslån till kulturhisloriskl värdefull bebyggelse kan beslutsramen vidgas om det behövs av sysselsättningsskäl.

Jag övergår nu till att redovisa i vilken utsträckning nyss angivna bemyn­diganden faktiskt ulnytljals under budgelåret.

Inom utbUdningsdepartemenlets verksamhetsområde har bemyndigan­det utnyttjats i ett beslut den 4 oktober 1979 angående bidrag till lidigare­läggning av vissa skolbyggen i Norrbollens, Västerbottens, Västernorr­lands och Värmlands län. Projekten motsvarade en investeringsram om 28,8 milj. kr., vilket beräknas motsvara en utgift över statsbudgeten om ca 10 milj, kr.

Inom bostadsdepartementets verksamhetsområde har genom beslut den 20 september 1979 beslulsramen för statligt stöd till allmänna samlingslo­kaler vidgals med sammanlagi 10 milj, kr. för beslul om anordningsbidrag och lån, varav 6 milj. kr, för anordningsbidrag. Beslutet avsäg ny- och ombyggnadsarbeten i sysselsättningsfrämjande syfte i Norrbotiens och Värmlands län.

Jag vill vidare för fullständighetens skull erinra om att regeringen vid fyra skilda tillfällen under perioden 20 april 1979-23 april 1980 med stöd av riksdagens bemyndigande fallat beslut om höjning av ramarna för energi­besparande åtgärder i befinllig bebyggelse med sammanlagt ca 470 milj. kr.

Regeringen disponerar för innevarande budgetår, som jag tidigare nämnt, en finansfullmakt om 2500 milj. kr. Jag förordar atl fullmakten för budgelåret 1980/81 tas upp med samma belopp. Denna bör få disponeras på molsvarande villkor som gäller för innevarande budgetår,

2.6 Statsbudgeten budgetåren 1979/80 och 1980/81

2.6.1 Statsbudgetens inkomster budgetåren 1979180 och 1980/81, m. m.

Riksrevisionsverket har med skrivelse den 3 april 1980 lämnat beräk­ningar av statsbudgetens inkomster under budgetåren 1979/80 och 1980/81. För en närmare redogörelse hänvisar jag till verkels skrivelse (bilaga 2.3).

Vid en beräkning av statsinkomsternas utveckling har de antaganden som görs om inkomstutvecklingen i samhället avgörande betydelse. Riks­revisionsverket har i sin skrivelse framhållit atl de antaganden som legat till grund för beräkningen av statsinkomsterna nu är särskilt osäkra bero­ende pä atl något definitivt utfall för inkomståret 1978 ännu inte föreligger. Verket har i sin beräkning utgått från all lönesumman ökade med 8,5% mellan åren 1977 och 1978 och med 9,2% mellan åren 1978 och 1979. Detla innebär en mindre nedjuslering av lönesummans tillväxt för båda åren jämfört med de ökningsial som låg till grund för beräkningen i årels budgetproposition. För år 1980 utgår verket från en tillväxt i lönesumman på 11,3%, vilket ligger i linje med det högre alternativ som presenterades i verkets beräkning i december 1979 saml det högre alternativ som chefen för ekonomidepartementet tidigare denna dag presenierade vid sin anmä-

Prop. 1979/80:150

61

lan av den reviderade finansplanen. I riksrevisionsverkets decemberbe­räkning redovisades ett alternativ med en lägre utvecklingstakt för löne­summan. För år 1981 har verket schablonmässigt satt ökningen till 8%.

Chefen för ekonomidepartementet har vid sin anmälan av den revidera­de finansplanen även presenterat en beräkning som utgår från en lägre ökning av lönesumman åren 1980 och 1981. Som en förutsättning fördetia alternativ angavs att de av regeringen presenterade ekonomisk-politiska åtgärderna för atl underlätta avtalsförhandlingarna genomförs och att avtal sluts inom samhällsekonomiskt acceptabla ramar. Jag ulgår i min beräk­ning av statsbudgetens inkomster från detta senare alternaiiv.

Jag utgår i det följande i huvudsak från den nya uppställning av statsbud­getens inkomster somjag begagnade mig av i ärels budgetproposition. Jag vill även betona att jag av praktiska skäl följer denna uppställning också då jag kommenterar det beräknade utfallet för innevarande budgelår.

Riksrevisionsverket beräknar inkomsterna under inkomsttiteln skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m.m. till 58000 milj. kr. för budgeiårei 1979/80. Med hänsyn lill nyss berörda övervägan­den om utvecklingen av lönesumman bör detta belopp justeras ned med 800 milj. kr. fill 57 200 milj. kr.

För budgetåret 1980/81 innebär verkets beräkning att inkomsttiteln/vi/i-ka personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse tas upp med 33604 milj. kr. Eftersom jag utgår från en annan utveckling av lönesum­man än verket bör dessa inkomster räknas ned med 3 633 milj. kr. Inkomst­titeln bör därför föras upp med 29971 milj. kr. 1 jämförelse med min beräkning i budgetpropositionen innebär detta att inkomsterna under in­komsttiteln reviderats ned med 353 milj. kr. Jag vill i sammanhanget nämna att jag i motsats till riksrevisionsverket inte räknar med någon höjning av den kommunala utdebiteringen för år 1981. Det bör dock framhållas att en förändring av den kommunala utdebiteringen har liten betydelse för statsbudgetens inkomster.

Beräkningarna av inkomsterna på huvudgruppen skatt på inkomsi, reali­sationsvinst och rörelse baseras på förutsättningen av etl oförändrat pro­centtal, dvs. 100, för uttagande av preliminärskall för budgetåret 1980/81. Enligt 12 § lagen (1947: 576) om slallig inkomstskatt skall varje år besläm­mas med vilka procenttal av grundbeloppen den statliga inkomstskatten skall ingå i preliminärskatten för kommande budgetår. Procenttalet för den första hälften av budgetåret 1980/81 skall vara detsamma som under inne­varande budgetårs senare hälft. 1 lagen (1979:502) om slorieken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1979/80 har detta procenttal satts till 100 för budgetåret 1979/80. För tiden den 1 juli-den 31 december 1980 blir uttagsprocenten densamma. Jag föreslår att uttagspro­centen även för tiden den I januari-den 30 juni 1981 fastställs till 100. Förslag till lag härom har utarbetats inom budgetdeparlementet (bil. 2.7).

Under huvudgruppen lagstadgade socialavgifter beräknar riksrevisions-6   Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1979/80: 150

62

verkel inkomslerna till 31623 milj. kr. för budgetåret 1980/81. Med de uigångspunkter som jag har för utvecklingen av lönesumman räknar jag ned verkets beräkning med totalt I 530 milj. kr. och för sålunda upp huvudgruppen med 30093 milj. kr. Nedräkningen av inkomsterna under huvudgruppen fördelar sig på flera inkomsttitlar. Jag går inle nu närmare in på var och en av dessa justeringar utan hänvisar lill den sammanställning av mina samtliga justeringar av verkets inkomstberäkning somjag senare kommer att redovisa.

Riksrevisionsverket beräknar inkomsttiteln mervärdeskatt till 38 100' milj. kr. för budgetåret 1980/81. Efter samråd med chefen för ekonomide­partementet såvitt avser de faktorer som styr utvecklingen av inkomslerna av mervärdeskatten föreslår jag att inkomsttiteln räknas ned med 800 milj.' kr. till 37 300 milj. kr. För innevarande budgetär ansluter jag mig till verkets beräkning som uppgår lill 34000 milj. kr.

Jag övergår nu till frågan om bl.a. benämningen av två av inkomsttit-j lama under rubriken skatter, nämligen rusdrycksförsaljningsmedel av par­tihandelsbolag samt rusdrycksförsaljningsmedel av detaljhandelsbolag. Riksrevisionsverket föreslår att dessa titlar fortsätiningsvis fär benämning­en AB Vin- & font-family:Verdana'>I budgetpropositionen förutskickade jag, efter samråd med chefen för handelsdepartementet, att jag räknade med atl i kompletteringsproposi­tionen kunna föreslå en bruttoredovisning av inkomsterna av den särskilda : beredskapsavgiflen för oljeprodukter. Efter ytterligare överväganden fin­ner jag dock atl såväl lekniska som prakliska skäl lalar för alt en bruttore­dovisning av dessa inkomster inte bör genomföras f. n. Jag föreslår därför att inkomsterna under inkomsttiteln särskild beredskapsavgift för oljepro­dukter förs upp med ett formellt belopp om 1 000 kr. vilket överensstäm­mer med riksrevisionsverkets beräkningar.

Inkomsterna under inkomsttiteln förenade fabriksverkens inlevererade överskott har av riksrevisionsverket beräknats till 46,7 milj. kr. för budget­året  1980/81. Regeringen har den  17 april  1980 medgivit aft förenade

Prop. 1979/80:150

63

fabriksverken den 1 januari 1981 fär ändra sill räkenskapsår från budgelår till kalenderår. Härigenom förlängs innevarande räkenskapsår lill att om­falla liden I juli 1979-31 december 1980. Genom omläggningen kommer tidpunkten för slutligt faslslällande av verksamhelsresultaiel för första halvåret 1981 att skjulas till efter budgelårsskiftet den 1 juli 1981. Härige­nom kommer inleveransen alt förskjutas på molsvarande säll. Som en följd härav förordar jag, efter samråd med chefen för industridepartementet, alt inkomsttiteln för nästa budgetår förs upp med 35 milj. kr. vilket är 11,7 milj. kr. mindre än vad riksrevisionsverkei beräknat. För innevarande budgetår ansluter jag mig emellertid till verkets beräkning.

Under inkomsttiteln slalens vattenfallsverks inlevererade överskott har riksrevisionsverket beräknai inkomsterna till I 116 milj. kr. för budgetårel 1979/80 och till 1451 milj. kr. för budgetåret 1980/81. Den senarelagda idrifttagningen av kärnkraftblocken Ringhals 3 och 4 samt block 1 och 2 i Forsmark har orsakats av den s. k. rådrumslagen och berättigar lill ersäll­ning av staten för merkostnaderna. För budgelåret 1979/80 har en prelimi­när kompensalion utgått för förseningar i Ringhals i form av nedsatt krav på inleverans av överskott. De slulliga merkostnaderna under de två här aktuella budgetåren för förseningar av idrifttagningen av kärnkrafts­blocken Ringhals 3 och 4 och av Forsmark I och 2 kan inte bestämmas förrän efter det att pågående förhandlingar med Forsmarks Kraftgrupp AB i denna fräga har avslutals. 1 avvaktan därpå ansluter jag mig efler samråd med statsrådet Petri till riksrevisionsverkets beräkningar av inkomslerna under denna inkomsttitel för såväl budgetåret 1979/80 som budgetåret 1980/81. Jag återkommer i det följande till denna fråga i min redogörelse för beräkningen av anslaget lill oförutsedda ulgifter.

Riksrevisionsverkei har beräknat inkomster vid karolinska sjukhuset lill ca 511 milj. kr, för budgetåret 1979/80 samt till ca 485 milj. kr. för budgel­året 1980/81, Regeringen har nyligen i prop, 1979/80: 154 lagl fram förslag till nylt drift- och investeringsavtal för karolinska sjukhuset. Till följd härav ökar ersättningarna från Stockholms läns landstingskommun. Riks­revisionsverket har inle kunnat beakta detta i sin inkomstberäkning. Efter samråd med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] föreslår jag att inkomsttiteln för budgeiårei 1979/80 förs upp med ca 557 milj. kr. vilket är 46 milj. kr. mer än riksrevi­sionsverket har beräknat. Av samma skäl villjag även räkna upp inkoms­lerna för budgetårel 1980/81 med 26 milj. kr. till ca 511 milj. kr.

Efter samråd med chefen för socialdepartementet finner jag dessutom anledning att justera upp verkets beräkning av inkomster vid statens vård­ansialterför alkoholmissbrukare från 50000 kr. till lOOOOO kr. för såväl budgetåret 1979/80 som 1980/81.

Riksrevisionsverket har i beräkningen av televerkets avskrivningar för budgetåret 1980/81 tagit upp 1 154,7 milj. kr. Efter samråd med chefen för kommunikalionsdepartementel beräknar jag alltfort televerkels avskriv­ningar för budgetåret 1980/81 till 1 266,7 milj, kr,, dvs, samma belopp som angavs i budgetpropositionen.

Prop. 1979/80: 150

64

Avslulningsvis vill jag även ta upp vissa frågor i anslulning till inkomstti­teln slatliga pensionsavgifter, vilken är nettoberäknad, Riksrevisionsver­kei har beräknat inkomsterna under denna inkomsttitel till I 883 milj. kr. för innevarande budgetår. För budgetåret 1980/81 har verkel räknat med alt liteln kommer att uppvisa ett underskott på 257 milj. kr. Beräkningarna ulgår från ett oförändrai lönekostnadspålägg om 39%. Förändringen i saldol förklaras främsl av att uppbördssystemet för vissa avgifier från staten kommer att ändras den 1 juli 1980. Under det budgetår under vilket omläggningen sker belastas inkomsttiteln med utgifterna för tre halvår medan inkomslerna endast avser tvä halvår. Jag finner ingen anledning atl avvika frän verkels bedömning såvitt gäller inkomsterna under föreva­rande inkomsttitel.

Överskottet på inkomsttiteln för statliga pensionsavgifter har ökat under senare år. Förändringar i saldol beror bl.a. på arbetsgivaravgifternas ut­veckling och utbetalningarna av personalpensionsförmåner. De senare är i sin tur beroende av de samordningsbeslämmdser som finns mellan statlig och allmän pension. Beräkningsunderlaget för lönekostnadspåläggel sågs över senast år 1975. Med hänsyn till vad jag nu anfört bör enligt min mening en förnyad översyn av beräkningsunderlaget komma till stånd. Jag har för avsikt atl senare begära regeringens bemyndigande att föranstalta härom.

Riksdagen har begärt (UbU 1978/79: 44, rskr 1978/79: 391) att regeringen vid riksmötet 1979/80 för riksdagen redovisar de undersökningar som gjorts för alt finna en lösning på de problem som finns vid sjuk- och föräldraledighet för anställd personal vid vissa forskningsprojekt.

I det reviderade budgetförslaget för budgetåret 1979/80 (prop. 1978/ 79: 150 bil. 2) harjag redogjort för de möjligheter som finns att undanröja eventuella anslagsmässiga olägenheter av onormal sjukfrånvaro. Det kan vara lämpligl alt ytteriigare överväga de frågor som utbildningsutskottet pekat på i samband med den översyn av beräkningsunderiaget för löne­kostnadspålägget somjag nyss aviserat.

Riksrevisionsverkets beräkningar i övrigt föranleder inte nägon erinran från min sida. Totalt innebär de av mig förordade avvikelserna från verkets beräkningar att inkomsterna räknas ned med 754 milj. kr, för budgetåret 1979/80 och med 5 837 milj. kr, för budgetåret 1980/81 (tabell 10). I jämfö­relse med beräkningen i budgetpropostionen innebär min reviderade be­räkning att inkomsterna för innevarande budgetår justerats ned med ca 1 337 milj. kr, och för budgetåret 1980/81 att de räknats upp med ca 55 milj. kr. Jag beräknar således statsbudgetens inkomster för budgetåret 1979/80 till ca 134646 milj, kr, och för budgetårel 1980/81 fill ca 148459 milj. kr, (labell 10),

Prop. 1979/80: 150

65

Tabell 10. Justering av riksrevisionsverkets beräkning av statsbudgetens inkomster

(I OOO-lal kr.)

1979/80

1980/81

800000'

46000

50

IIII  Fysiska   personers   skalt   på   inkomsi"

realisationsvinst och rörelse 1211  Folkpensionsavgifi 1221 Sjukförsäkringsavgift, netto 1231  Barnomsorgsavgifi 1241 Vuxenulbildningsavgift 1251 Övriga socialavgifter, nello 1411 Mervärdeskatl 2115 Förenade fabriksverkens inlevererade

överskott

2613

Inkomsler vid karolinska sjukhusel

2614

Inkomsler vid slalens vårdanslaller för alkoholmissbrukare

5112 Televerkets avskrivningar Summa förändring enligt föredraganden

Summa inkomster

Riksrevi-

Förändring

sionsverket

enligt

(rev. be-

föredragan-

räkning)

den

>5800O0O0'

511 100

50

753950

135400117      134646167

Riksrevi-

Förändring

sionsverkei

enligi

(rev. be-

föredragan-

räkning)

den

33 604000

-3633000

22429000

-   705000

3063000

-   563000

5 228000

-    178000

646000

-     26000

148000

-     58000

38 lOOOOO

-   800000

46 700

-     11700

485 254

+     26000

50

+           50

1 154 700

+    112000

-5 836650

154 295786

148459136

' Avser inkomsttiteln (AI la) Skatt pä inkomsi och förmögenhel samt socialförsäk­ringsavgifter m. m.

2.6.2 Statsbudgetens utgifter budgetåren 1979/80 och 1980/81 Ulgiftsanslag

I årets budgetproposition beräknade jag statsbudgetens utgiftsanslag, dvs, bortsett från förändringar i anslagsbehållningar och i disposition av röriiga krediter, lill 177 292 milj, kr, för budgetårel 1979/80. Detta belopp är avrundat till jämna milj, kr, Åven fortsättningsvis i min redovisning kommerjag att avrunda belopp på detta sätt. 1 nyss nämnda belopp ingick de i propositionerna 1979/80:75 och 1979/80:101 upptagna anslagen på tilläggsbudget 

II. 

Riksdagen har sedermera beslutat i dessa frägor. Genom riksdagsbeslut har ytterligare 44 milj, kr. anvisals uiöver vad jag beräkna­de i budgetpropositionen (CU 1979/80:9, rskr 1979/80: 168 samt NU 1979/ 80: 26, rskr 1979/80: 141), I del följande redovisar jag de ytterligare propo­sitioner med anslagskonsekvenser för innevarande budgetår som lagts fram, I intet fall hade riksdagen fattat sina beslut före utgången av mars 1980.

I prop. 1979/80: 79 har regeringen föreslagit att Statsföretag AB får ett kapitaltillskott om totalt 941 milj. kr. för att täcka förluster och genomföra investeringar i vissa av dotterbolagen. Regeringen har i prop. 1979/80: 125 begärt anslag på tilläggsbudget III för egentliga statsutgifter om 463 milj. kr, I prop. 1979/80: 156 har regeringen föreslagit att 37 milj. kr. anvisas för medelstillskott lill Datasaab AB, Slutligen har i prop, 1979/80: 165 begärts att 26 milj. kr. anvisas som bidrag till Svenska Varv AB för vissa personal-

Prop. 1979/80: 150

66

kostnader. Sammanlagi har beslutats eller föreslagils ulgiftsanslag för bud­getårel 1979/80 om 178 801 milj. kr. 1 detta belopp ingår anslaget till oförutsedda utgifter med 4 000 milj. kr. Exkl. detta anslag uppgär således utgiftsanslagen lill 174 801 milj. kr.

Riksrevisionsverket har med skrivelse den 3 april 1980 överlämnat en beräkning över ulfallet av statens budget för innevarande budgetår (bil. 2.2). Verkel har beräknat de totala statsutgifterna, exkl. förändringar av anslagsbehållningar och i dispositionen av rörliga krediter, till 178 927 milj. kr. Därvid har verkel utgått från att anslaget lill oförutsedda ulgifter inle kommer all belastas.

Verket har emellertid inte kunnal beakla alla nyss nämnda riksdagsbe­slut. Inte heller har kunnat beaktas vad som föreslås i propositionerna 1979/80: 156 och 165. Om även riksdagsbesluten och dessa propositioner tas med innebär verkels utgiftsprognos att utgiftsanslagen på budgeten skulle belastas med 4226 milj. kr. merän totalbeloppet 174801 milj. kr. för anvisade utgiftsanslag exkl. anslaget lill oföruisedda ulgifter. Della lar sig uttryck i att förslagsanslag merbelaslas. Bortsett från vad jag nu anfört har jag inga erinringar mol riksrevisionsverkeis beräkningar.

I budgetpropositionen upptogs de lotala statsutgifterna för budgetåret 1980/81. exkl. förändringar av anslagsbehållningar och i disposilionen av rörliga krediter, till 201 773 milj, kr,

1 olika propositioner, som har förelagts riksdagen före den I april 1980. och genom beslut som riksdagen har fattat fram till nämnda dag har anslag tagits upp som innebär en utgiftsökning i förhållande lill budgetproposi­tionen med 1 193 milj, kr. Regeringen har efler utgången av mars 1980 lagl fram prop. 1979/80: 165 om vissa varvsfrågor, m. m., prop. 1979/80: 166 om sjöfartspolitik m. m., prop. 1979/80: 167 om åtgärder mol vattenförorening från fartyg, prop. 1979/80: 162 om reglering av priserna på jordbrukspro­dukter, m. m., prop. 1979/80: 157 om Nordiska minislerrådets kulturbudgel för år 1981 saml prop. 1979/80: 171 om Nordiska ministerrådels allmänna budget för år 1981 m. m. Sammanlagi uppgår de anslagsbelopp som begärs i de senare propositionerna till 3 371 milj. kr, uiöver vad som angavs i budgetpropositionen. Jag återkommer inom kort med en hänvisning lill den bilaga där nu nämnda propositioner m. m, redovisas.

1 budgetpropositionen upptogs anslaget lill oföruisedda utgifter med 8000 milj. kr. för tilläggsbudgetar, forell anlal särskilda propositioner, för merkostnader till följd av den uppskjutna laddningen av vissa kärnkrafts­aggregat samt för atl hålla en viss beredskap inom arbetsmarknadspoliti­kens område. Eftersom förutsedda propositioner nu lagts fram år del motiverat att räkna ned anslaget. Emellertid föranleder den redan inträf­fade kraftiga prisutvecklingen under årets tre försia månader alt kostna­derna för vissa priskänsliga anslag nu beräknas komma alt överstiga de anslag som togs upp i budgelproposilionen med ca I miljard kr. I min beräkning av anslaget lill oförutsedda utgifter har jag även beaktat effek­lerna av de punktskattehöjningar somjag lidigare aviserat.

Prop. 1979/80: 150

67

Med hänsyn lill vad jag anfört föreslår jag all anslaget lill oförutsedda ulgifter förs upp med 6000 milj. kr. för nästa budgelår. Beiräffande vill­koren för belaslning av anslaget lill oföruisedda utgifter får jag hänvisa till vad jag anförde i budgetpropositionen (prop. 1979/80: 100 bil. 21).

Anslaget till räntor på statsskulden upptogs i budgetpropositionen för budgetåret 1980/81 lill 18000 milj. kr. Belastningen pä detta anslag är i huvudsak beroende av budgetsaldot närmast föregående budgelår, men är även i nägon mån beroende av budgetsaldot under det budgetär för vilket anslaget är anvisat. Höjningen av räntenivån tillsammans med vissa andra förhållanden medför att statsskuldräntorna för budgetåret 1980/81 torde komma att bli högre än vad som beräknades i budgetpropositionen. Jag har under hand inhämtat att riksgäldskontoret numera beräknar alt statsskuld­räntorna kommer alt uppgå till 19600 milj, kr. Anslaget lill räntor på statsskulden, m. m, bör följaktligen las upp med detta belopp. De ändring­ar i staten för riksgäldsfonden som föranleds härav torde få företas av finansutskottet.

Jag har låtit upprätta en specifikation över föreslagna och beslutade anslagsförändringar på statsbudgeten i förhällande lill budgelpropositionen (bil. 2.5). Specifikationen täcker perioden fram lill ulgången av mars och de övriga förslag som jag nyss nämnde särskilt. Pä grundval av dessa uppgifter beråknar jag utgiftsanslagen inkl, anslaget till oföruisedda ul­gifter för budgetårel 1980/81 till 205937 milj, kr. Eventuella beslul i övrigl efler utgången av mars 1980 torde få beaktas av riksdagens vederbörande utskott.

Beräkning av anslagsbehållningarnas utveckling

I årets budgelproposition beräknades medelsbehällningarna pä reserva­tions- och invesleringsanslag minska med 4 153 milj. kr. under budgetårel 1979/80. 1 sin beräkning av budgetutfallet för innevarande budgelår har riksrevisionsverket - mot bakgrund av nya uppgifter rörande myndighe­lernas bedömning av anslagsbehållningarnas utveckling - bedömi alt an­slagsbehållningarna kommer all minska med endasl 3 240 milj. kr. För en närmare redovisning hänvisar jag lill riksrevisionsverkeis beräkningar för innevarande budgetår (bil. 2.2). Efler samråd med chefen för industride­partementet räknar jag med atl förbrukningen på vissa anslag lill stålindu­strin blir ca 400 milj. kr. lägre än vad riksrevisionsverket har angett. I övrigt harjag inga erinringar mot verkels beräkning.

Prop. 1979/80: 150

68

Tabell 

II. 

Beräknad förändring i anslagsbehållningarna under budgetåret 1979/80

(Milj. kr., ökning + . minskning-)

Anslags-

Beräknad förändring 1979-06-30- 1980-06-30

behållning 1979-06-30

Riksrevi-

Budget-

Riksrevi-

Föredra-

sionsverket

prop.

sionsverkei

ganden

(dec 1979)

1980

(ny beräk­ning)

Anslagsbehåll­

ningar exkl.

avskrivningar       21543

-2553

-4 153       -3240

-2840

I budgetpropositionen underströk jag svärighelerna atl göra en bedömning av anslagsbehållningarnas utveckling. För en närmare analys härav får jag hänvisa fill vad jag då anförde (prop. 1979/80: 100 bil. 2 s. 44).

Anslagsbehållningarna inom arbetsmarknadsdepartementets verksam­helsområde beräknas uppgå lill ca I 800 milj. kr. vid utgången av budgel­året 1979/80. DeUa innebär en förbrukning med ca 1 300 milj. kr., vilkel klart avviker frän tendenserna under tidigare är dä det i allmänhel sketl en viss uppbyggnad. Förbrukningen under budgetåret 1979/80 är främst hän­förbar till anslaget till sysselsättningsskapande åtgärder. Sammantaget räk­nar jag med atl en viss uppbyggnad av anslagsbehållningarna återigen kommeralt ske under budgetåret 1980/81.

Tabell 12. Anslagsbehållningarna vid utgången av budgetåren 1973/741979/80

(Miljarder kr., ökning +, minskning -)

Huvudlilel

1973/74

1974/75

1975/76

1976/77

1977/78

1978/79

1979/80

Ulfall

Ulfall

Ulfall

U Ifall

Ulfall

Utfall

Ber. utfall

Arbelsmarknadsdeparlemenlel'

0.72=

0.46

1,08

1.44

1,49

3,10

1,77

(förändring under budgetårel)

(+0,03)

(-0,26)

(+0,62)

(+0,.36)

(+0,05)

(+1,61)

(-1,33)

Induslrideparlemenlet'

0,55

0,53

0,70

2,11

7,31

8,21

6,51

(förändring under budgetårel)

(-0,07)

(-0.02)

(+0,17)

(+1,41)

( + 5,20)

(+0,90)

(-1,70)

Övriga huvudlillar

5,65

6.04

6,78

6,43

7,76

10.23

10,42

(förändring under budgetårel)

(+0,84)

( + 0.39)

(+0,74)

(-0,35)

(+1,33)

( + 2.47)

(+0,19)

Summa

6,92

7,03

8,56

9,98

16,56

21,54

18,70

(förändring under budgetåret)

(+0,81)

(+0.11)

(+1,52)

( + 1,42)

(+6,58)

(+4,90)

(-2,84)

' Anslagen till lokaliseringslån och statens hanlverks- och induslrilånefond har samtliga är hänförts till

induslrideparlemenlet.

 Molsvarande delar av dåvarande inrikesdepariemeniei.

Vid ingången av budgetåret 1979/80 låg anslagsbehållningarna inom industridepartementets verksamhetsområde pä en rekordhög nivå. En viss förbrukning av anslagsbehållningar förutses dock ske under budgetåret 1979/80. Av de ca 6500 milj. kr. i anslagsbehållningar som har beräknals återstå under denna huvudtitel vid slutet av innevarande budgetär åter­finns inemot 2 miljarder kr, på anslag till varvsnäringen och drygt I miljard kr, pä lokaliseringslän, I övrigt fördelar sig behållningarna på ett storl antal

Prop. 1979/80:150

69

anslag. I årets budgelproposition räknade jag med en minskning av an­slagsbehållningarna med 2 miljarder kr. Jag framhöll därvid att den beräk­ningsmetod som tillämpats för anslaget till oförutsedda ulgifter påverkade denna bedömning. De särpropositioner som nu lagls fram och som i vissa fall medför utbetalningar under ftera år kan bedömas leda lill en pålaglig ökning av anslagsbehållningarna. Vidare förutses utbetalningarna under anslaget till lokaliseringslån nu bli någol lägre än tidigare. Sammantaget beräknarjag atl anslagsbehållningarna inom induslridepartemenlels verk­samhelsområde under nästa budgetär kommer alt öka med en halv miljard kr.

Anslagsbehållningarna på övriga huvudtitlar återfinns på ett myckel stort anlal anslag. Som framgår av tabell 12 har de ökal i stort setl varje budgetår t. o.m. 1978/79, Budgetåren 1977/78 och l978/79är den uppnådda ökningstakten dock högre än tidigare år. För innevarande budgelår beräk­nas anslagsbehållningarna bli i slort sell oförändrade. Förbudgeiårei 1980/ 81 förulser jag en minskning av anslagsbehållningarna med I miljard kr. Denna minskning är hänförbar till anslaget lill energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet, 1 övrigl beräknarjag sammantaget att anslagsbe­hållningarna kommer att bli oförändrade.

Tabell 13. Beräknad förändring i anslagsbehållningarna under budgelåret 1980/81

(Miljarder kr., ökning +, minskning -)

Huvudiitel

Beräknad a

behållning

1980-06-30

nslags-

Beräknad förändring 1980-06-30-1981-06-30

Budgetprop. 1980

Föredraganden

Arbelsmarknads­deparlemenlel Induslrideparle­menlet Övriga huvudlillar

Summa

1,77

6,.SI 10,42

18,70

0

Ö 

-2

+ 1/2

+ 1/2 -    1

0

Mina bedömningar leder således till att anslagsbehållningarna kommer att bli oförändrade under budgetåret 1980/81. Jag vill dock framhålla att dessa beräkningar mäste omges med belydande osäkerhelsmarginaler.

Beräkning av dispositionen av rörliga krediter budgetåren 1979180 och 1980181

Budgetutfallet och därmed statens upplåningsbehov påverkas av föränd­ringar i dispositionen av rörliga krediter hos riksgäldskontoret. vilka kredi­ter enligt riksdagens beslut ställs till förtogande för vissa myndigheter och bolag. 1 årets budgetproposition antogs det disponerade beloppet komma att öka med 2 104 milj, kr. under innevarande budgelår. Riksrevisionsver­ket beräknar nu ökningen till 1775 milj. kr. Härvid beräknas krediten

Prop. 1979/80:150

70

avseende oljeberedskap komma alt ianspråktas med I 500 milj. kr. Den 28 februari i år har regeringen föreskrivit alt upphandling av råolja med medel från den rörliga kredilen inle skall ske. Till följd härav justerar jag ned ianspråktagandet med 400 milj. kr. jämfört med riksrevisionsverkets be­räkning.

För ett följande budgetår brukar en schablonmässigt beräknad ökning av den röriiga krediten tas upp i förslaget till statsbudget. 1 budgetförslaget för budgetårel 1980/81 fann jag dock inte anledning att räkna med någon ökad disposition av rörliga krediter bl. a. med hänsyn till att jag då förutsäg att del ianspråklagande som avser oljeberedskap kunde väntas minska och uppväga den ökning som i övrigt kunde förulses. Med beaklande av den justering av den rörliga krediten för oljeberedskapen som jag nyss har föreslagit för innevarande budgetår finner jag inte nu skäl atl räkna med någon ytterligare minskning under budgetåret 1980/81, Det kan i detta sammanhang lilläggas att en utredning har tillkallats med uppgift alt under­söka olika alternativa ambitionsnivåer i fråga om oljelagringen. 1 övrigt har jag inte funnit skäl att ändra min bedömning av ianspråktagandet av rörliga krediler. Jag räknar följaklligen med atl förbrukningen kommer att öka med 400 milj. kr. under nästa budgetär.

Summering av statsbudgetens ulgijier

1 det föregående har jag, utgående frän statsbudgeten för budgetåret 19 79/80, redovisat såväl riksrevisionsverkets som min egen bedömning av statsutgifterna under detta budgetår. Sammantaget innebär min beräk­ning att statsutgifterna kommer alt uppgå till 183 242 milj. kr., vilket är I 728 milj. kr. mindre än vad jag beräknade i budgetpropositionen 1980 och 700 milj. kr. mindre än vad riksrevisionsverket nu prognosticerar i sin utfallsberäkning.

Tabell 14. Statsutgifterna budgetåren 1979/80-1980/81

(Milj.kr.)

1979/80

1980/81

Ulgiftsanslag Beräknad merbelastning på förslagsanslag Förändringar i anslags­behållningar Ändrad disposiiion av rörliga krediler

Summa siatsuigifier

Budget­prop.

Riksrevi­sionsver­kei (ny be­r

ä

kning)

F

ö

redra­ganden

Budget­prop.

Ny ber

ä

k­ning

177 292

174 701

174 801

201773

205 937

1421

4 226

4 226

4 153

3 240

2 840

2000

2 104

1775

1 375

400

184970

183942

183242

203773

206337

Prop. 1979/80:150

71

För budgetårel 1980/8 1 beräknade jag i budgetpropositionen de totala statsutgifterna till 203 773 milj. kr. De jusleringar jag nyss presente­rat innebär att utgifterna nu beräknas till 206 337 milj. kr. vilkel innebären uppräkning med 2 564 milj. kr sedan budgelpropositionen. Av uppjuste­ringen härrör 4 164 milj. kr, från min beräkning av utgiftsanslagen, varav 1 600 milj. kr, är hånförbart till ökade slalsskuldränlor. Anslagsbehållning­arna beräknas nu bli oförändrade vilket innebär en nedjuslering av belast­ningen på budgeten med 2000 milj. kr. jämfört med min tidigare beräkning. Härtill kommer en beräknad ökning av dispositioner av rörliga krediter med 400 milj. kr, jämfört med beräkningen i budgetpropositionen.

2.6.3 Staisbudgelens saldo budgetciren 1979/80 och 1980/81

1 årets budgetproposition beräknades statsutgifterna för budgetåret 1979180 till 185 miljarder kr. Den nu akluella beräkningen innebär att utgifterna beräknas bli ca 1,7 miljard kr. lägre eller ca 183.2 miljarder kr. Eftersom inkomsterna samtidigt reviderats ned blir budgetsaldot för bud­getåret 1979/80 i stort sett detsamma som förutsägs i årets budgetproposi­tion eller ca 48,6 miljarder kr.

Tabell 15. Utvecklingen av statsbudgetens saldo 1978/79-1980/81

(Miljarder kr.)

1978/79 Utfall

1979/80

1980/81

Procenluell f

ö

r

ä

ndring

Budget­prop.

Ny be­r

ä

kning

Budget­prop.

Nybe­r

ä

kning

Fr

å

n ul-           Fr

ä

n ny be­fall 1978/79     r

ä

kning lill ny be-         1979/80 lill r

ä

kning           nv ber

ä

kning 1979/80            1980/81

Inkomsler Ulgifter

Saldo

119,7 158,4

-38,7

136,0 185,0

-49,0

134,6 183.2

-48,6

148,4 203.8

-5S.4

148,4 206.3

-57,9

+ 12,5

+ 15,7

+ 8,0 + 11,0

Anm. I förändringslalen har effekterna av budgetreformen räknals borl.

Utgiftema för budgetåret 1980/81 beräknades i budgetpropositionen till 203,8 miljarder kr. Nu beräknar jag utgifterna till 206,3 miljarder kr. Ökningen förklaras bl. a. av ökade statsskuldränlor och en ökad belastning på vissa priskänsliga anslag till följd av de prisstegringar som inträffat under första kvartalet 1980. Statsinkomsterna näsla budgetär uppskattas nu lill 148,4 miljarder kr. vilkel är i stort sett samma belopp som jag räknade med i budgetpropositionen.

Enligt nuvarande beräkning förutses som framgår av tabell 15 inkoms­terna öka med 12,5% frän budgetårel 1978/79 lill innevarande budgetår och med 8,0% till budgetårel 1980/81. För ulgifterna blir dessa ökningstal 15,7% resp. 11,0%.

Sammanfattningsvis innebär beräkningama att budgetunderskottet för budgetåret 1980/81 ökar med 2,5 miljarder kr. lill 57,9 miljarder kr. jämförl

Prop. 1979/80:150

72

med beräkningarna i budgetpropositionen. För innevarande budgetår över­ensstämmer, somjag nyss nämnde, budgetunderskottet i stort med beräk­ningarna i årets budgetproposition.

Till regeringsprotokollel i detta ärende bör fogas som bilagor:

Långtidsbudget för perioden 1980/81 - 1984/85 (Bilaga 2.1)

Riksrevisionsverkets beräkning av budgetutfallel för budgetåret 1979/80 (Bilaga 2.2)

Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1980/ 81 (Bilaga 2.3)

Specifikation av statsbudgetens inkomster under budgetåret 1980/81 (Bi­laga 2.4)

Specifikation av anslagsförändringar i förhällande till budgetproposi­tionen för budgetåret 1980/81 (Bilaga 2.5)

Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetårel 1980/81 sedan budgetpropositionen (Bilaga 2.6)

Lagförslag (Bilaga 2.7)

Sammanfattning av riksrevisionsverkets översyn av organisation och arbelsformer för revision vid revisionskontoren inom statsförvaltningen jämte remissyttranden häröver (Bilaga 2.8)

Sammanfattning av promemorian Förvaltningsrevision inom försvaret jämte remissyttranden häröver (Bilaga 2.9).

3    Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jag att regeringen dels föreslår riksdagen att

1.

godkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringen somjag har förordat,

2.

godkänna vad jag har anfört om riktlinjer för den kommunala ekonomin,

3.

antaga inom budgetdepartemenlet upprättat förslag till lag om storleken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skalt för budgetåret 1980/81,

4.

godkänna min beräkning av statsbudgetens inkomster för bud­gelåret 1980/81 enligt den vid detta protokoll fogade specifika­tionen,

5.

godkänna min beräkning av förändringarna i anslagsbehåll­ningarna för budgetåret 1980/81,

6.

godkänna min beräkning av förändringarna i dispositionen av rörliga krediter för budgetåret 1980/81.

Prop. 1979/80:150

73

7.

med ändring av förslag i prop. 1979/80: 100 bil. 20 till Ränlor på statsskulden, m.m. för budgelåret 1980/81 anvisa ell förslagsan­slag av 19600000000 kr.,

8.

med ändring av förslag i prop. 1979/80: 100 bil. 21 lill Oförut­sedda ulgijier för budgetåret 1980/81 anvisa elt förslagsanslag av [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. att slå till regeringens förtogande för de ändamål och på de villkor jag har förordat,

9.

bemyndiga regeringen att för budgeiårei 1980/81, om arbets­marknadsläget kräver det, besluta om utgifter i enlighet med vad jag har förordat intill ett sammanlagt belopp av 2 500000000 kr.,

10.      godkänna de riktlinjer för den statliga redovisningsrevisionens

organisalion och bedrivande somjag har förordat,

dels

11.      bereder riksdagen tillfälle att yttra sig över vad jag har anfört om

en sammanslagning av tre inom arbetsmarknadspolitiken existe­

rande fonder,

dels bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört beiräffande

12.

utnyttjandet av finansfullmakten,

13.

omprövning och omprioritering, m, m.,

14.

avskrivning av oreglerade kapitalmedelsförlusler,

15.

revision av affärsverken,

16.

förvaltningsrevision inom försvaret.

Prop. 1979/80:150    Bilaga 2

74

Innehållsförteckning

1 Det reviderade budgetförslaget för budgetåret 1980/81         

I

1.1                                                                                    Inledning             

I

1.2

Tendenser i den statliga budgetutvecklingen   ......... 

I

1.3

Det reviderade budgetförslaget   .............................. 

..... 

7

Statsinkomsterna  ..................................................... 

7

Slaisulgifierna   .......................................................... 

7

Saidoutvecklingen   ................................................... 

..... 

8

1.4

1980 års långtidsbudget    ........................................ 

..... 

9

1.5

Riktlinjer för budgetpolitiken ..................................... 

... 

15

Uigångspunkter   ...................................................... 

15

Budgelpolitiska överväganden................................... 

.. 

16

Budgelpolitiska riktlinjer på kortare sikt    ................. 

20

1.6                                                                                    Riktlinjer för den kommunala ekonomin               

24

2 Särskilda frågor  .............................................................. 

34

2.1 Den statliga revisionsverksamheten    ...................... 

.. 

34

2.1.1

Inledning   .............................................................. 

34

2.1.2

Redovisningsrevision    ........................................... 

34

2.1.3

Förvaltningsrevision inom försvaret    ..................... 

44

2.1.4

Vissa frågor rörande revision av affärsverken......... 

46

2.2

Omprövning och omprioritering, m.m.......................... 

.. 

47

2.3

Fondfinansiering av vissa arbetsmarknadspolitiska utgifter ...

52

2.4

Avskrivning av oreglerade kapitalmedelsförlusler ...... 

55

2.5

Utnyttjande av finansfullmakten, m, m....................... 

56

2.6

Statsbudgeten budgetåren 1979/80 och 1980/81    . 

.. 

60

2.6.1            Statsbudgetens inkomster budgetåren 1979/80 och  1980/81,

m, m........................................................................ 

.. 

60

2.6.2

Statsbudgetens utgifter budgetåren 1979/80 och 1980/81    ...

65

2.6.3

Statsbudgetens saldo budgetåren 1979/80 och 1980/81       

71

3 Hemställan   .................................................................... 

72

Prop. 1979/80:150    Bilaga 2

75

Tabellförteckning

1

Skattekvolens utveckling i Sverige   ................... 

6

2

Statsbudgeten 1979/80-1980/81   ..................... 

9

3

Statsinkomsternas utveckling 1974/75- 1984/85 ... 

... 

II

4

Statsutgifternas utveckling 1974/75-1984/85   ..... 

.. 

11

5

Statsutgifternas utveckling 1974/75-1984/85, Konsumfion, inves­teringar och transfereringar       

12

6

Statsbudgetens utveckling 1980/81 -1984/85 ....... 

14

7

Statens och socialförsäkringssektorns inkomster, ulgifter och fi­nansiella sparande 1980/81 -1984/85      

14

8

Statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparandeunder­skott i procent av BNP     

15

9

Transfereringarna budgetårel 1980/81   ............... 

19

10

Justering av riksrevisionsverkets beräkning av statsbudgetens in­komster             

65

11

Beräknad  förändring i anslagsbehållningarna under budgetåret 1979/80     

68

12

Anslagsbehållningarna vid utgången av budgetåren 1973/74-1979

/80................................................................ 

68

13

Beräknad förändring i anslagsbehållningarna under budgetåret 1980/81      

69

14

Statsutgifterna budgetåren 1979/80-1980/81   ..... 

70

15

Utvecklingen av statsbudgetens saldo 1978/79-1980/81         

71

Diagramförteckning

1

Statsutgifternas och statsinkomsternas reala utveckling budgetåret 1964/65-1979/80           2

2

Statsutgifter och statsinkomster uttryckta som andel av brutto­nationalprodukten                 3

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Bilaga 1.1

Reviderad nationalbudget 1980

Prop. 1979/80: 150

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1980

REVIDERAD NATIONALBUDGET 1980

Inledning

Den reviderade nationalbudgeten för 1980' som härmed läggs fram är utarbetad inom ekonomidepartementet och konjunkturinstitutet. National­budgeten bygger på material som erhållils från fackdepartemenl och olika verk och institutioner. Vidare har utredningsrådel hörts. Dess ledamöter bär dock ej något ansvar för naiionalbudgetens utformning och bedöm­ningar,

Nationalbudgeten består av tre delar. 1 den första delen, kapitel I, sammanfattar ekonomidepartementel del ekonomiska läget och konjunk­turutsikterna. Den andra delen, kapitel 2-10, behandlar utvecklingen t. o, m, 1980 inom olika områden mera i detalj, 1 den tredje delen redovisas vissa kalkyler över en tänkbar utveckling 1981 och 1982. Dessa kalkyler har utförts inom ekonomidepartementel.

Kapitlen 3 Utrikeshandeln, 6 De enskilda konsumenternas ekonomi, 7 Investeringarna, 8 Industrins lönsamhet, kostnader och priser och 10 Kre­ditmarknaden har sammanställts inom konjunkturinstitutet. Institutet har även sammanställt avsnitten om gruvor, mineralbrotl och tillverkningsin­dustri samt skogsbruk i kapitel 4. Av ett bihang som följer efler kapitel 11 framgår även i tablåform vilka kapitel och avsnitt som sammanställts inom ekonomidepartementet resp. konjunkturinstitutet. Vidare redovisas prog­nostal för olika delsektorer enligt ekonomidepartementets och konjunktur­institutets bedömningar.

Ansvaret för bedömningen av Sveriges ekonomi 1980 vilar pä ekonomi­departementet där arbetet med nationalbudgeten letts av statssekreteraren Slen[REDACTED_EFTERNAMN] och t, f. departementsrådel Sune[REDACTED_EFTERNAMN].

' Kalkylerna låstes för konjunklurinstituieis del den 10 april 1980, och för ekonomi­departementets del den 19 april 1980.

I    Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 150. Bil. l.l

Prop. 1979/80: 150

2

1    Sammanfattande översikt'

l.l Den internationella konjunkturutvecklingen

Sedan den nuvarande omgången oljeprisstegringar började mot slulel av 1978 har OPEC-ländernas ökningar av de officiella säljpriserna (s. k. GSP-priser) på råolja ökal med i genomsnitl ca 130 %. Prisstegringarna har skelt successivt under 1979 och 1980. 1 genomsnitt låg prisnivån 1979 45 % över molsvarande nivå 1978. 1 den preliminära nationalbudgeten konstaterades alt orsakerna lill båda oljekriserna under 1970-lalet främst får sökas, inle i första hand i ekonomiska fakiorer, ulan i specifika politiska kriser, 1973-1974 som en följd av oktoberkriget, 1978- 1979 som en följd av de politiska omvälvningarna i Iran. Efterfrågan och utbud av olja gav knappast i och för sig underlag för en så dramatisk prisutveckling som faktiskt ägde rum under 1979. Den lotala efterfrågan på råolja för slutlig förbrukning inom industriländerna var oförändrad eller ökade någon procenl. Samiidigi öka­de produklionen i världen utanför Östeuropa och Kina med 4 %, från 46,5 miljoner fat per dag till 48,5 miljoner fat per dag 1979". En betydande lageruppbyggnad har således skett molsvarande så myckel som 3-4 % av efterfrågan. Sifferunderlagel är myckel osäkeri men lageruppbyggnaden under 1979 skulle således kunna motsvara ett helt års förbrukningsökning.

Av produkiionsökningen på 1,9 miljoner fat per dag föll 0,9 miljoner fal på OPEC. Det 40-procentiga produktionsbortfallet i Iran kompenserades av produktionsökningar i länder som Saudi-Arabien och Irak. Totalt sett ökade OPEC-länderna produktionen med 3,1 %.

Relationerna mellan utbud och eflerträgan för direkl användning skulle i och för sig inte ha givit underlag för en prisökning av den slorlek som faktiskt ägt rum. Förklaringen är i stället all riskerna för slörre produk­tionsbortfall och förväntningar om ytterligare prisstegringar hållit uppe efterfrågan och därmed i sin tur givit underlag för ytterligare prishöjningar. Den upplagring som ägt rum i industriländerna har medfört att lagren i april 1980 torde ha legat bortåt 15% över normallagren.

Industriländernas efterfrågan på OPEC-olja blir lägre i år än vad som var fallet 1979 motsvarande uppskattningsvis en minskning av förbrukningen om 2 milj, fat per dag. Orsakerna till della är dels att BNP-tillväxten i stort selt halveras, dels att den kraftiga lageruppbyggnaden under Qolåret torde hålla lillbaka efterfrågan i år. Vidare kommer de gjorda prishöjningarna på olja atl dämpa efterfrågan. Den lägre eflerfrågenivån har redan gett sig till känna på så sätt att spotmarknadspriserna både på råolja och raffinerade produkter sjunkit under årets början.

' 1 detta kapitel presenteras ekonomideparlementels bedömning av del ekonomiska lägel och konjunklurulsiklerna. 1 de följande kapitlen 2-11 redovisas mera ingående utvecklingen inom olika områden. - I fal = 0,137 ton = 0,159m'

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

3

De produklionsnedskärningar som gjorls resp. aviserats hittills är, vid de gjorda antagandena om efterfrågan, knappasl tillräckliga för att sänka utbudet så att oljepriserna förblir realt oförändrade. Av avgörande betydel­se är slorieken på Saudi-Arabiens produklion. Någon utbudsminskning har ännu ej aviserats därifrån. Del läge som råder f. n. skulle därför i och för sig knappast ge anledning till förvänlningar om stigande oljepriser. Osäker­heten är emellertid slor på detta omräde. En medvelen begränsning av utbudet eller nägon form av politisk kris skulle drastiskl kunna förändra bilden. OECD-sekretarialet arbetar mer eller mindre schablonmässigt med antagandet om ett oförändrat realt oljepris. Detta ger en prisökning på råolja om drygt 60 % över 1979 ärs genomsnittsnivå molsvarande ett genomsnittligt exportpris från OPEC om drygt 30 dollar per fat. Konjunk­turinstitutet räknar också med elt genomsnittligt exportpris på 30 dollar per fal i de länder som svarar för importen till Sverige. Institutet räknar emellertid med ett oförändrat nominellt pris i dollar under resten av året. Att prisnivån ändå blir densamma som OECD-sekretarialet räknar med beror främst på sammansättningen av den svenska importen.

Vad som kommer att hända i fråga om oljepriserna är av avgörande belydelse för den internationella utvecklingen. Skulle inga mera belydande oljeprisstegringar ske finns det förutsättningar för att inflationslakten sä småningom kan börja avta. De omedelbara genomslagen på de inhemska priserna frän oljeprisslegringarna tycks nu i stort sett ha ägt rum. Under förutsätlning att den nuvarande höga nivån på infiationslaklen, ca 13 % i OECD-länderna, inte ger upphov till kompenserande löne- och prissteg­ringar borde möjligheter finnas att undvika en löne- och prisspiral av samma slag som efter den förra oljekrisen vilkel då bidrog till läg tillväxt och kraftigt ökad arbetslöshet. Förhållandet kan illustreras med följande tablå.

Internationella priser och arbetskraftskostnader

procentuella förändringar

1973

1974

1975

1978

1979

1980

Båoljepriser i dollar

32

240

_2

1

45

61

Arbetskraftskostnad per

producerad enhet i dollar

17,5

14,5

20

17

10

8

Exportpriser för bearbetade

varor i dollar

17,5

22

13

15,5

13

10

Dessa siffror tyder på atl höjningen i det internationella inflationstrycket blir mindre än efler den förra oljekrisen.

Elt relativt högt kapacilelsuinyiljande gör del svårt alt få ner inflatio­nen. Man kan nu konslalera att tillväxttakten i OECD-länderna vid årsskif­tet var starkare än vad som då ansågs troligt.

Prop. 1979/80: 150

4

Den privata konsumtionen fortsatte atl öka genom atl hushållen minska­de sparkvoten, den sparade andelen av inkomsterna. Den utvecklingen förefaller att ha fortsatt in på 1980, främst i Förenta slalerna.

Även de privata investeringarna har ökal anmärkningsvärt myckel, Del­la skulle i och för sig kunna sägas tyda på att företagens förvänlningar om framliden var relativt positiva. Atl investeringarna ökade beror också pä det relativt goda vinstlägel. Löneökningarna har hållits lillbaka samlidigt som produktpriserna stigit. Lagerinvesteringarna bidrog till atl hälla uppe aktiviteten under 1979 men della borde å andra sidan vara en faktor som snarasl verkar återhållande på eflerfrågan under 1980. Med säkerhel gäller delta upplagringen av olja och oljeprodukter.

De ökade oljekostnaderna försämrade OECD-ländernas bytesbalans med ca 40 miljarder dollar 1979, De fortsatta oljeprisökningarna under årel leder till att en ytteriigare försämring kan vänlas också i år. Ell samlat underskott på 60 miljarder dollar förefaller iroligl. Delta underskott är dock jämnare fördelat än vid den förra oljekrisen 1973-1974. OPEC-ländernas överskott beräknas bli närmare 100 miljarder dollar.

Omsorgen om prisstabiliteten och bytesbalanserna har emellerlid lell lill en skärpning av penning- och kreditpolitiken i flertalel OECD-länder. Särskilt märkbar är skärpningen i Förenta staterna där räntenivån nätt ca 20 %. De i utgångsläget stora budgetunderskotten har också medfört en åtstramning av finanspolitiken. Man kan diskutera när och i vilken omfatt­ning detla leder till en avmattning i tillväxten och till en avsaklning i inflationstakterna men en avböjande profil över året har här ansetts trolig. Vad gäller tillväxttakten torde den dock fortfarande vara svagt posiliv under andra halvåret 1980 i Västeuropa men negaliv i Förenta staterna. För året som helhet ger detta en BNP-tillväxt på över 1 % för OECD-området. Världshandeln kan med beaklande av de tendenser som redan kan skönjas och med den givna tillväxtsiffran förutses uppgå till över 4 %. Priserna för bearbetade varor i internationell handel lorde komma att stiga med ca 10 % vilket är ungefär i nivå med konsumentprisökningarna. Hur den internationella bilden kan te sig bortom det innevarande årel disku­teras nägot i avsnitt 1.4 och kapitel 11,

1.2 Tillbakablick på den svenska utvecklingen

1 Qol uppnåddes den högsta tillväxttakten sedan 1974, 3,8 %. Detta ligger klart över den långsiktiga kapacitetstillväxten vilket innebär alt kapacitetsutnyttjandet fortsatte att stiga under 1979, Man kan dock konsta­tera atl tillväxten blev avsevärt lägre än vad som förutsågs i den reviderade nationalbudgeten för ett år sedan då en BNP-ökning på 5 % ansågs möjlig.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

Bidrag till BNP-lillväxlen 1979

Enl. reviderad nationalbudget 1979

Enl. reviderad nationalbudget 1980

Inhemsk eflerfrågan Netloeflerfrågan från ullandel

Summa BNP-ökning

5,2 -0,1

5,1

5.1

-1,3

3,8

Den inhemska eflerträgan blev totalt selt ungefär så stor som prognose­rades. Trots att exporten till följd av den snabbare marknadstillväxten blev större än väntal ökade imporlen så mycket mera atl nettot av export och import blev sämre än väntat.

Oljan spelar här naturiiglvis en viss roll. Alt oljeimporten blev högre än väntal 1979 förklarar emellerlid bara en del av den högre importtillväxlen.' Det avgörande är att den svenska ekonomin visade sig ha en ovänlat hög importbenägenhet. Beräkningarna i utrikeshandelskapitlet visar atl företa­gen höjt sina relativa priser på exportmarknaden. Det förefaller högst troligt att delsamma gäller den importkonkurrerande industrin.

Förutom att förskjulningar i efterfrågesammansättningen kan förklara en del av importökningen bör huvuddelen av förklaringen ligga i höjda rela­tiva priser pä svenskproducerade varor. Företagen synes ha varit mera angelägna att återställa sina vinstmarginaler framför atl genom en återhåll­sam prispolitik vinna volymer. Det kan diskuteras vad detta beror på men den osäkerhet om framtiden som oljekrisen och dess följdverkningar ska­pade spelade förmodligen en viss roll.

Tabell t: 1  BNP från produktions- och användningssidan 1978-1980

Årlig procenluell volymförändring

1978

1979

1980

BNP från produktionssidan därav: varuproduklion Ijänsteproduklion

BNP fr

å

n anv

ä

ndningssidan

2,1

3,8

3,6

1,7

4,2

4,3

2,4

3,4

3,0

3,7

Industriinvesteringarna ökade inte 1979. En viktig faktor bakom den begränsade ulbyggnaden synes vara att företagen haft stigande svårigheter alt rekrytera personal. I konjunkturbarometrarna redovisade ett stigande antal förelag att de hade rekryteringssvårigheter. Frän det att eflerfrågan på den svenska industrins produkter började stiga efter devalveringen hösten 1977 kunde denna tillgodoses under den första tiden genom utför­säljning frän lager samt genom ett högre utnyttjande av den befintliga

' Eflersom resonemangel gäller den volymmässiga tillväxten kommer oljeprishöj­ningarna inle in i bilden.

Prop. 1979/80:150

Tabell 1: 2 Förändring i BNP-komponenterna i procent av BNP föregående år 1977-1980

1975 års priser

1977

1978

1979

1980

Privat konsumlion

-0.5

-0.4

1,3

0,9

Slallig konsumlion

0,1

0

0,2

0

Kommunal konsumtion

0.6

0.9

0,8

0,8

Brulloinveslering

-0,6

-1,3

1,0

1,0

Lagerinveslering

-3,4

-1,1

1,8

0,7

Summa inhemsk eftertVågan

-3,8

-1,9

5,1

3,4

Neltoeflerfrågan från ullandel'

1,3

4.3

-1,3

0,3

Summa BNP-förändring

-2,5

2.4

3,8

3,7

' Export av varor och Ijänsler ./. imporl av varor och ijänster. Källor: Siaiisiiska centralbyrån och beräkningar utförda inom ekonomidepartemen­let.

kapaciteten. I början av 1979 krävde emellertid den ökade efterfrågan atl företagen rekryterade mer personal. Induslrisysselsällningen började sli­ga. 1 samband härmed har de kapacitetsbegränsningar som rekryterings-svärigheterna utgör blivit fullt märkbara.

En ökad löneglidning kunde ha varit en naturlig följd av rekryterings­svårigheterna. Tillgänglig statistik visar emellertid att denna inte ökat under 1979. Därmed skulle motivet atl förbättra vinsterna i praktiken övervägt. Den förhållandevis låga löneglidningen,kan också till någon del bero av att prispolitiken verkat återhållande. Ett siarkt sug efter arbets­kraft från den offentliga sektorn kan också ha spelat en viss roll för näringslivets rekryleringssvårigheter. Enligt statistiska centralbyråns in­dustriproduktionsindex har produktionen vuxit avsevärt, närmare 7 %, Enligt konjunkturinstitutets beräkningar, där den redovisade efterfrågan beaktats, skulle produkiionsökningen ha stannat vid ca 5,5 %, Della inne­bär också att produktiviteten, produktionsökningen per timme, vuxit lång­sammare, 7 % mot 8,5 %. Även en produktivitetsökning pä 7 % är kraftig jämfört med vad som varit fallet de senasle åren men når inle upp lill vad som skulle ha kunnat förväntas vid en jämförelse med tidigare konjunktur­uppgångar och med beaktande av det låga kapacitetsutnytijandet vid in­gången till uppsvingsfasen.

1 rent fysisk bemärkelse uigjorde oljetillgången inte någon restriktion på den svenska tillväxten under 1979. Den redovisade oljeförbmkningen öka­de med 3 % medan den totalt lillgängliga volymen ökade betydligt snab­bare. Mer än hälften av den ökade tillförseln till den svenska marknaden tycks därmed ha lagrats i någon form. Den stora tillförseln under 1979 har återverkningar på bedömningen av oljeimporten i år. Det viktigaste som hänt på oljeområdet har varit prisutvecklingen. Föl-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

7

jande tablå anger ra«/yVprisslegringarnas sloriek, dels inlernalionellt, dels för den svenska importen (proc. förändringl.

OPEC:s

OECD:s

Exportpris

Svenskl

exportpris

imporlpris

i länder som

imporlpris.

dollar per fal

dollar per fal

exporterar lill Sverige, dollar per fal

svenska kronor per lon

1979

45

36

45,5

35

1980

61

64

56,5

53.5

Konjunkturinstitutet anger för 1980 en prisökning på 53,5 %, Den hu­vudsakliga förklaringen till alt importprisema till Sverige siiger långsam­mare än vad OECD-sekretarialet räknal med är den annorlunda import­sammansättningen. Betydande förskjutningar har skett i denna där bl.a, viktiga långsiktiga kontrakt spelar en roll. Konjunkturinslilutel antar ett oförändrat nominellt pris under resten av året räknal från mars månad. Tillämpas ett antagande om en oförändrad realprisnivå blir prisuppgången ungefär 55 %.

På petroleumprodukter steg priserna mellan årsgenomsnitten med ca 78 %. Från 1979 års början till dess slut är del en uppgång med 100 %. Spotmarknadspriserna sjönk i början av året. Konjunkturinstitutet räknar med ett fall under resten av året. Även med en sådan utveckling kommer genomsnittsnivån för importpriserna att ligga drygt 10 % över 1979 års läge.

Oljeprisstegringarna under 1979 utgjorde i sig en terms-of-trade-förlust motsvarande 2,1 % av BNP. Denna terms-of-trade-förlust motvägdes i någon mån av att prisökningarna också var kraftiga på den olja vi reexpor-terar. Netto utgjorde oljans prisstegringar en terms-of-trade-förlust på 1,8 % av BNP, Om hänsyn även tas till den beräknade ulvecklingen under 1980 blir denna föriust 3 % av BNP.

Prisstegringarna på råolja och petroleumprodukter motsvarade sedan hänsyn tagits till reexporten en belastning på handelsbalansen om 8,5 miljarder kr. Eftersom den del av den lotala handelsbalansförsämringen som hänför sig lill priserna stannade vid ca 4 miljarder kr,, se labell 1:3, innebär detta att oljepriserna delvis motvägdes av exportprisutvecklingen på övriga varor.

För råvarorna var marknadssituationen sådan att betydande prishöjning­ar kunde tas ut. Detla gäller särskilt för skogsprodukterna. Exportpriserna på råvaror torde ha stigit med drygt 20 %, Det största bidraget till nettot mellan export- och importpriser har kommit från de bearbetade varorna som också svarar för huvuddelen av utrikeshandeln. Återspeglingen av relativprishöjningarna är den terms-of-trade-vinst på 2,5 miljarder kr, som framgår av tabell 1:3,

Den försämring av handelsbalansen som oljeprishöjningarna medförde

Prop. 1979/80:150

Tabell 1:3 Förändring av handels- och bytesbalansen 1979

Miljarder kr. (Siffrorna är avrundade)

Prisför­ändring

Volymför­ändring

Summa

Export

Råolja och oljeprodukler Bearbetade varor, exkl. fartyg Övrigl, bl.a. råvaror

1,5

8,5 3,5

0

7

- 0,5

1,5 15,5 3

Summa export

13,5

6,5

20

Import

Råolja och oljeprodukler Bearbelade varor, exkl. fartyg Övrigl, bl. a. råvaror

9,5 6

2

2 9 1,5

11,5

15

3,5

Summa imporl

17.5

12.5

30

Handelsbalans

Tjänsler och transfereringar

- 4

- 6

-10 - 1

Bytesbalans

-

-

-//

motverkades således av prisvinster på råvaror och bearbetade varor. Där­vid får dock observeras att denna vinst för de bearbelade varorna motver­kas av de reala andelsförlusterna på hemma- och exportmarknad. Att handeln med råvaror inte ger nägot tillskott till handelsbalansen frän vo­lymsidan beror bl.a. på de kapacitetsbegränsningar som närmare disku­teras i kapitlen 3 och 4.

De samlade terms-of-trade-föriusterna utgör enligt nationalräkenska­perna 3 % motsvarande drygt 3,5 miljarder kr, 1 relation till BNP utgör detta 1 %. Den reala bruttonationalinkomsten ökade därmed 2,8 % (BNP justerad för netlofaktorinkomster från utlandet samt terms-of-trade-effek-ter). Någon statistik över fördelningen av den reala bmttonalionalinkom-sten förekommer inte men en mycket grov överslagsmässig beräkning anger att medan realinkomstökningar förekom hos hushåll och företag har den offentliga sektorn fått vidkännas en minskning. En finansiell återspeg­ling av detta förhållande utgör det ökande budgetunderskottet.

Hushållens totalt disponibla inkomster steg med 9,7 % efter skatt. Pris­stegringstakten var snabb under loppet av året men mellan årsgenomsnit­ten stannade den vid 7 %, De realt disponibla inkomsterna ökade därige­nom med 2,6 %. Efter konsumtionsminskningarna under 1977 och 1978 fanns en önskan hos hushållen att återställa konsumtionsnivån. Konsum­tionsökningen blev därmed snabb i början av årel. Den lätta kreditmarkna­den bidrog härtill.

Under sommaren skärptes kreditpolitiken bl. a, av externa balansskäl och uppläningsmöjligheterna för hushållen begränsades. Den stigande in-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

9

flationstaklen dämpade ocksä realinkomsterna. Den osäkerhel som ol­jekrisen skapade kan också ha bidragil till all sparkvoten ökade under andra halvårel. För hela 1979 sleg konsumtionen med 2,3 %, realt setl. Sparkvoten steg därmed något räknal på helåret.

Priserna steg med 9,7 % mellan december 1978 och december 1979. Häri är då ej de under andra hälften av december beslutade höjningarna av bensin- och oljepriserna, ej heller den höjda energibeskattningen inräk­nade. Den senasl tillgängliga siffran, för mars månad 1980, uppgår lill 13,6 % pä 12-mänadersbasis. I kapitel 6 anges hur de inträffade prissteg­ringarna kan delas upp på bakomliggande faktorer.

Det är av intresse all någol försöka urskilja del internationella inslaget i uppgången i inflationstakt. Följande tablå, vilken anknyter till konjunklur­insiilulels beräkningar, kan ge en viss vägledning.

1978

1979

KPl, toialt dec.-dec.

7,5

9,7

därav; inlernationellt

bestämda priser

1,8

3,9

bostadspriser

1,1

2,3

Imporlprisernas viktiga roll när det gäller den svenska infiationstakten framgår också av atl mot slutet av 1978 läg importprisernas ökning på ca 3 % räknat pä en 12-månadersperiod medan motsvarande tal i slutet av 1979 låg på ca 25 %.

Bostadsprisernas uppgång hänför sig till betydande del lill återverkning­ar från den internationella ulvecklingen i så måtto alt den skärpning av penningpolitiken som skett i flera länder i inflationsbekämpande syfte inneburil omfattande räntehöjningar. Vårt internationella beroende gör att en följsamhel mol den utländska räntenivån är nödvändig och detta åter­speglar sig främsl i en stegring av räntekostnaden i egnahem. Denna post bidrog ca 1,5 procentenheter till uppgången i bostadspriserna.

Den kommunala konsumtionsökningen beräknas f.n. ha varit 4,5% 1979. Kommunerna ökade sin sysselsättning med ca 50000 personer och svarade dårmed för den snabbaste sysselsättningsökningen i hela ekono­min. Trots den betydande konsumtionsökningen översteg kommunernas inkomster deras utgifter så att ett finansiellt överskott på 2,8 miljarder kr, uppstod.

Industriinvesteringarna var oförändrade i fjol. Tidigare under året angav företagen planer som tydde på investeringsökningar i storleksordningen 5-10% men de tycks ha skjutit på dessa planer lill in pä 1980, Den osäkerhet som oljekrisen skapade var sannolikl en bidragande orsak.

Prop. 1979/80: 150

10

Bosiadsinvesleringarna ökade med 2,4 % i volym. Uppgången hänför sig hell lill ömbyggnadsinvesieringarna medan anlalet påbörjade nya lä­genheler minskade något. En viklig faktor i sammanhanget är de obalanser på byggarbelsmarknaden som blev lydligl märkbara under fiolåret.

Den sedan flera är pågående minskningen av lagren upphörde i slort sett. Della molsvarade närmare 2 procentenheter av BNP-tillväxten. Inom in­dustrin fortsatte emellerlid lagerminskningen medan en inle oväsentlig lagerökning kom lill stånd inom handeln.

Totalt steg den inhemska eflerträgan i form av fasla investeringar och konsumlion med 3,3 %. 1978 minskade denna eflerfrågan med 0,8 %, Den helt dominerande delen av ökningen svarade investeringarna för. Inräknas även lagerförändringen sleg den inhemska eftertVågan med inte mindre än 5,3 %. Samtidigt som detla förde upp kapacilelsutnyltjandel i ekonomin aktualiserades ocksä de problem som sammanhänger med begränsningar av kapaciteten.

1.3 Utsikter för 1980

Som framgår av del internationella avsnittet har produktionstillväxten i OECD-länderna visat sig fortfarande ha en betydande kraft. Även om det finns drag i den ekonomiska utvecklingen som efterhand verkar dämpande på tillväxttakten, och även om åtstramningen av penning- och finanspoliti­ken börjar verka, torde BNP-tillväxten inom OECD för 1980 som helhet överstiga 1 %. De mest pessimistiska bedömningar som gjordes omkring årsskiftet, under inflytande av de upprepade oljeprishöjningarna, har där­med inte omedelbar aktualitet.

En viktig fråga när det gäller atl bedöma vad som kan tänkas ske under 1980 är frågan var vi befinner oss f. n., dvs. vilka är tendenserna i det nu aktuella skeendet. Detta kan uttryckas så att det gäller atl göra prognoser för den just förflutna perioden. Erfarenheten visar att just detta är bland de svåraste prognosproblemen samtidigt som det kan vara avgörande för den ekonomiska politikens uppläggning.

En avgörande fråga är vilken lönekostnad som är atl räkna med för 1980, I likhet med vad som tillämpades i den preliminära nationalbudgeten har ekonomidepartementets kalkyler baserats pä det lägre av de två löneök­ningsalternativ som konjunkturinstitutet redovisar i kapitel 6. Det innebär en ökning av direkt utgående lön på 7,5 % för 1980. Inräknas även ökade socialförsäkringsavgifter blir kostnadsökningen drygt 8 %.

I de ireårskalkyler som i likhet med de närmasl föregående åren redovi­sas i den reviderade nationalbudgeten har närmare analyserats vad olika löneökningstakter kan innebära, där hänsyn även tagits till konsekvenser­na bortom det innevarande året. För 1980 har här, i likhet med konjunktur­institutet, endast mera begränsade skillnader i ekonomisk utveckling som följd av olika löneutfall beaktats.

Bilaga l.l    Reviderad nationalbudget

11

Enligi koniunkturinstitutets bedömningar skulle marknadstillväxlen för svenska bearbetade varor uppgå till 5 % i år i OECD-området. Om det skall bli möjligt all uppnå en exportökning åtminslone i nivå härmed beror av exportprisutvecklingcn relativt till konkurrenterna. Den angivna löne-koslnadsökningen ger, vid en produktionsökning på ca 4,5 % per timme, en ökning av arbetskraftskostnaden per producerad enhet om ca 4 %. I jämförelse med flertalet viktiga konkurrenlländer medför del som framgår av avsnitt l-l en konkurrenskraftsförbättring. De kraftiga oljeprishöj­ningarna medför dock att råvaror, insalsvaror och bränslen blivit avsevärl fördyrade. Den rörliga styckkostnaden siiger betydligt mera än vad enbart arbetskostnaden skulle ge anledning förmoda. Del innebär all vinstmargi­nalerna i är snarast skulle förbli oförändrade. Därmed ligger vinstnivån enligt vad som sägs i kapitel 8 ungefär i nivå med lägkonjunkturåren 1971 och 1972. Det är en viktig fråga om detta är en tillräcklig vinstnivå för alt åstadkomma den kapacitetsutbyggnad inom den konkurrensutsatta sek­torn som är nödvändig för att på sikl komma tillrätta med bytesbalansun­derskotten. I treårskalkylerna anges en tänkbar väg för att åstadkomma en sädan utveckling samtidigt som inflationen kan hållas nere och en viss konsumtionsökning blir möjlig.

Här har förulsälts en viss begränsad relativprissänkning 1980. Med erfarenheterna från 1979 i minne finns det anledning fräga sig om ell sådanl prissätlningsbeteende är troligt. Atl detta här förutsätts ske baserar sig på följande faktorer. Genom de marginalförbättringar som ägde rum 1978 och 1979 har de mest akuta behoven tillgodosetts. Vidare finns det underiag som indikerar att en sådan prisanpassning är på väg. I kapitel 3 redovisar konjunkturinstitutet en fortsatt relativprisuppgång för de bearbetade va­rorna under andra halvåret 1979. Detta baseras på den registrerade utrikes­handeln. Om man emellertid studerar statistiska centralbyråns månatliga export- och importprisindex för den viktigaste gruppen bearbelade varor, verkstadsprodukterna, finner man en nägot annorlunda bild. I denna stati­stik är inslaget av noteringspriser slörre varför prisförändringar torde visa sig snabbare än i den reguljära utrikeshandelsstatistiken. Om man an­vänder relationen mellan export- och importpriser som ett mått pä relativ prisutveckling finner man ingen relativprisuppgång under andra halvårel 1979. Detta skulle kunna tyda på att någon sådan inte pågår f, n.

Här har följaklligen förutsatts att detta inte heller sker under 1980 utan istället att en svag relativprissänkning görs. Detta betyder att exporttill­växlen totalt sett skulle bli 6%'. Här ingår då en snabbare ökning av exporten av bearbetade varor lill länderna ulanför än inom OECD-områ­del, bl, a. OPEC-länderna, samt en fortsatt svag råvaruexport till följd av kapacitetsbegränsningar.

Med nationalräkenskapernas beräkningsmetoder.

Prop. 1979/80:150

12

Under de tre första månaderna i år har exporten värdemässigt ökat med 27%, Del är svårt atl uppskatta vad delta utgör omräknat i volymtal men det är klart att det är en väsentligt snabbare ökning än vad som här angivits för helåret.

Skulle exporten i år öka med 6% innebär detta i praktiken att tillväxten böjer av och blir negativ mot slutet av året, se diagram 1:1,

Industrins investeringsplaner är mycket expansiva. Konjunkturinslilutel har tolkat investeringsenkäten från februari så att investeringarna skulle öka med 15% i volym. Detta kan synas vara en betydande ökning men samtidigt måste man ta i beaktande atl invesleringsnivån fallit kraftigt. Även konjunkturbarometern anger en inle oväsenllig kapacitetsökning. Den angivna investeringsökningen fär anses vara fullt möjligt mot bak­grund av den lönsamhetsförbättring som skett.

Huruvida den svenska kapitalvamindustrin har kapacitet för alt tillgodo­se en sådan efterfrågeökning är mera ovisst. Det synes sannolikl att en inte oväsentlig del läcker ut i form av import.

En exportökning på 6% ger i kombination med en inhemsk ökning av efterfrågan på industrivaror pä 3,5 % en ökning av industriproduktionen pä ca 4,5 %. På tre år har då industriproduktionen ökat med närmare 10% och har efter sex år knappt kommit ifatt 1974 års nivå. Detta anger vidden av de problem som den förra oljekrisen och kostnadskrisen 1975 och 1976 föror­sakade. Det ger en bild av de problem som ekonomin hamnade i när pris-och kostnadsutvecklingen kom ur kurs.

Med 4,5% i produktionsökning och över 4% i produktivitetsökning skulle industrisysselsättningen öka obetydligt från 1979, Den kapacitets­ökning som sker under 1980 är inle lillräcklig för att kunna få ner bytesba­lansunderskotlet.

Diagram 1:1 Export 1970-1980

1975 ärs priser. Säsongrensade siffror, halvårsvis

50 000

30000

J___ L

IIIII

1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

13

I föregående avsnitt påvisades hur den inlernationella inflationsupp-gången medverkat lill all öka inflationstakten också i den svenska ekono­min. Hitlills i år har konsumentpriserna stigit med 5,6%. Detla tillsam­mans med den successivt stigande inflationstakten under 1979 gör atl om konsumentprisindex skulle ligga kvar på mars månads nivå under resten av årel skulle genomsnittet för 1980 ligga ca 10,5 % över 1979 års nivå.

Här har antagils atl del av regeringen beslutade prisstoppet 1. o. m. den 9 maj blir rådande hela årel. Denna förutsättning är kopplad till det lägre räkneexemplet för löneutvecklingen. Prisstoppet gör atl de annars akluella höjningarna av jordbrukspriserna och hyrorna faller bort. Däremot mäste vissa inlernationella prishöjningar släppas igenom. Skulle dessutom, vilket ej har förutsatts här, slörre oljeprisstegringar inträffa måsle detta få gen­omslag även pä den svenska prisutvecklingen.

Med dessa förutsättningar kan inflationen under loppet av 1980 stanna vid ca 8%,. Det innebär en mycket låg årstakt mot slulel av årel.

Mellan årsgenomsnitten biir emellertid ökningen högre, ca 11,5 %. Även 1980 torde dock ett fenomen vara aktuellt som kunnal märkas lidigare år när inflationslrycket varit starkt, l.ex. 1979, Då ändrade hushållen sin konsumlionssammansältning bort frän varor med snabb prisstegring. Ef­tersom konsumentprisindex beräknas utifrån en fast konsumtionssamman-sätlning skapar sig härigenom den enskilde konsumenten ett realinkomsi-utrymme som inte till fullo beaktas vid deflalering med konsumentprisin­dex. Konjunkturinstitutet har beräknat alt delta bidrar lill att höja disponibelinkomsten med ca 0,5 procentenheter för 1980. Med hänsyn tagen härtill skulle de realt disponibla inkomsterna för hushållen kunna öka med ca 1,5 %. Det kan noteras att vid del högre räkneexemplet för löneut­vecklingen blir disponibelinkomstökningen endast marginellt större. Vis­serligen skulle löneökningen blir större men ä andra sidan blir inflationen betydligt snabbare, ca 10,5% under loppet av året. Disponibelinkomsten skulle således bli något högre men till priset av högre inflation.

Reallönen efter skatt för samtliga löntagare beräknas vid den lägre löneutvecklingen bli något negativ, ca 0,5%, Häri ingår då en viss syssel­sättningsökning så att reallönesänkningen, räknad per timme blir 1,5%.

Pensionssumman ökar realt sett med 5,5%. Denna ökning omfallar då effeklen av såväl det ökade antalet pensioner som den stigande inkomsien per pensionär. Realinkomstökningen för den enskilde pensionären blir därmed lägre. Inte desto mindre är det fråga om en betydande skillnad mellan realinkomstulvecklingen för löntagare och för pensionärer. De disponibla inkomsterna skulle således ge en konsumtionsökning på ca 1,5% vid en fömtsättning om oförändrad sparkvot. Man kan anföra skäl både för en ökande och en stigande sparkvot. Det är här främst förvänt­ningarna om inflalionstaki och arbetsmarknadsläge som är av intresse. Här har antagits en praktiskt taget oförändrad sparkvot. Det innebär att kon­sumtionsökningen också skulle bli ungefär 1,5%. De uppgifter över delalj-

Prop. 1979/80: 150

14

handelsförsäljning som hillills föreligger lalar inle emot en konsumlionslill-växi av denna slorlek.

I lidigare nalionalbudgeler har den långsikliga trenden för den offentliga seklorns ulgifter redovisals. Denna tillväxt har legat mellan 6 och 7% per år. I den preliminära nationalbudgeten angavs uigiftslakien lill 3,5% för 1980. Av kapitel 9 framgår all molsvarande beräkning enligt det reviderade budgetförslaget skulle uppgå till 4,5%. Den högre ökningstakten förklaras främst av all ränteläget driver upp ränteutgifterna på statsskulden.

Inom den offenlliga konsumtionen är det den kommunala som dels är störst, dels expanderar snabbast Ökningslaklen beräknas uppgå till 4%, Eftersom anlalel beredskapsarbelen minskar 1980 innebär detla alt den kommunala tillväxten exkl. beredskapsarbeten håller åtminstone oföränd­rad tillväxttakt jämfört med 1979.

1 fiol var sysselsättningsökningen i kommunerna närmare 50000 perso­ner och beräknas bli ca 40 000 i år. Della kan jämföras med en tolal sysselsättningsökning pä 55 000-60000 personer. Den kommunala sektom

Tabell 1:4 Försörjningsbalans 1978-1980

Miljarder

Procenluell

volymförändring.

kr. 1979,

1975 års pri:

ser

löpande priser

1978

1979

1980

Tillgång

BNP

435,2

2,4

3.8

3,7

Imporl av varor och Ijänsler

142.9

6,4

12,8

5,1

därav, varor

122,3

7.0

15,2

5,3

Summa tillgäng

578,1

0,3

5,8

4,0

Eflerfrågan

Brulloinveslering

86,5

6,0

5,4

5,5

Näringsliv

37,7

-     17,9

9,5

7,'5

därav: induslri

10,8

-     21,7

0,1

15,0

Statliga myndigheter och affärsverk

9,8

3,3

1,9

7,3

Kommuner

16,5

-      3,1

1,9

3,1

Bostäder

22,5

17,9

2.4

2,5

Lagerinveslering

1,1

-    i,r

1,8'

0,7'

Prival konsumlion

226,8

-      0,7

2,3

1,7

Offenllig konsumlion

130,1

3,1

3,9

2.8

Slallig

39,2

-      0,2

2,4

0,2

Kommunal

90,9

4,6

4,5

4,0

Exporl av varor och Ijänsler

133,6

7,6

7,3

5,8

därav: varor

118,0

7,8

8,4

6,0

Summa eflerfrågan

578,1

0.3

5,8

4,0

Konsumentpriser årsgenomsnitt

10,0

7,2

11.7

Inhemsk slullig efterfrågan

-      0,8

3,3

2,8

Real disponibel inkomst

-       1,5

2,6

ca 1,5

Bytesbalans (milj. kr. löpande priser)

-    29

-10 964

-16 584

Förändring i procenl av föregående ärs BNP.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

15

kräver således en mycket slor del av resurstillväxten på arbeismarknaden. Totalt är nu 1 miljoner människor anslällda i den kommunala sektorn. Det innebär att kommunerna nu sysselsältningsmässigt setl är slörre än indu­slrin.

På vanligt sätl anges den återspegling av den reala aktiviteten som den finansiella sidan utgör i sparbalanser, se tabell 1:5. Budgetunderskollel beräknas nu bli 55 miljarder kr., en ökning sedan 1979 med 10 miljarder. Ökningen beror lill övervägande del pä alt utgiftssidan ökar:

inkomstförändring:

-t-13 miljarder kr.

utgiftsförändring:

-20 miljarder kr,

utlåningsförändring:

- 3 miljarder kr.

saidoförändring:

- 10 miljarder kr.

Sedan hänsyn lagils till statens ullåning utgör nettot mellan inkomster och utgifler, det finansiella sparandel, ca 41 miljarder kr. i negativ riktning. Socialförsäkringssektorns finansiella sparande torde förbättras med ca 3 miljarder kr. Härav utgör dock 2 miljarder kr, en tillfällig inkomstökning beroende på en omläggning av avgiftssystemet. Kommunerna uppvisar etl finansiellt överskott på ca I miljard kr. Likviditeten har förbättrats kraftigt under de senaste åren. Erfarenheten visar atl en god likviditet leder till volymexpansion, Relalionen mellan kommunernas finansiella tillgångar och deras utgifter har på tvä år ökat så mycket att den ökade likviditeten skulle kunna ha motsvarat ytteriigare 3 procents volymökning per år trots den snabba ökning som faktiskt ägt rum. Detta innebär att den här gjorda prognosen över kommunernas konsumtionsökning mycket väl kan vara för låg.

Hushällens sparande ökar i absoluta tal med ca 3 miljarder kr. Detta är dock till betydande del en inflationseffekt. Sparandets andel av inkomster­na kan komma atl sjunka obetydligt.

Företagens sparande sjunker med 2,5 miljarder kr, varav 1 miljard kr. faller pä de icke-finansiella företagen. Betalningsbalansdelegationens un-

Tabeli 1:5 Finansiellt sparande 1978-1980

Milj. kr., löpande priser

1978

1979

1980

Bytesbalans

0

-11000

-J6600

Hushåll

19400

21 100

24 400

Näringsliv

- 3 200

- 3100

- 5 500

därav: icke-finansiella företag

-12 500

-14 600

-15 400

Bosläder

-11 000

-12400

-14300

Offentlig sektor (inkl. social-

försäkringsseklorn

- 5 200

-16600

-21200

Summa

0

-11000

-16600

Anm. Den av bytesbalansdelegalionens undersökning föranledda korrigeringen av bylesbalansen har lagts på det finansiella sparandet i de icke-finansiella förelagen i näringslivel.

Prop. 1979/80:150

16

dersökningar har givit vid handen att den svenska ekonomin får 8-9 miljarder kr. mera i exportintäkter på Ijänstesidan än vad den reguljära statistiken visar. Dessa inkomsler har här i sin helhet lagts på företagssek­torn.

I labellen redovisas enbari det finansiella sparandet, Della är vad företa­gen har kvar sedan de finansiella anspråken för investeringar och lager tillgodosetls. Ser man till företagens sparande brutto har detta ökat med 19 miljarder kr, de senaste två åren. För investeringar och lageruppbyggnad har dock krävts 22 miljarder kr. varför det finansiella sparandet minskat med 3 miljarder kr.

Förutom inom industrin ökar investeringarna under 1980 även i det övriga näringslivel. Bl. a. tycks planerna inom handeln vara myckel expan­siva.

En betydande del av den invesleringsökning inom det övriga näringslivel som registrerades i Ijol svarade handelsflottan för. Denna investeringsök­ning bestod i atl desinvesieringarna, dvs, utförsäljningen av begagnat tonnage, minskade samt av ökade leveranser från svensk varvsindustri. Investeringsökningen i år inom det övriga näringslivet innehåller inga sådana inslag och bör därför vara väsentligare för näringslivets långsiktiga produklionskapacilel.

För lagerinvesteringarnas del väntas en svag lageruppbyggnad under försia halvåret av råvaror och insalsvaror och senare även av färdigvaror. Lageruppbyggnaden motsvarar därmed 0,7 procentenheter av den toiala produktionsökningen, BNP-tillväxten. Skulle efterfrågan härhemma eller ulomlands bli lägre än som här antagits är det sannolikt att detta inte leder till en omedelbar neddragning av produktionen utan till en större lagerupp­byggnad vilken i sin tur verkar återhållande på produktionsökningsmöj­ligheterna nästa är.

Erfarenheterna från 1979 talar för en relativt hög importbenägenhet i den svenska ekonomin varför en något snabbare importökning än vad konjunk­turinslilutel räknar med anlagits här. Skillnaden ligger främsl på bearbela­de varor, någon avvikande bedömning för oljeimporten har ej gjorts.

De bedömningar som här gjorts innebär alt exportpriserna skulle stiga med drygl 10% medan främsl oljepriserna drar upp importpriserna sä att dessa ökar med 12,5 %,

Därmed försämras handelsbalansen med över 2,5 miljarder kr. Med en viss försämring av tjänste- och transfereringsbalanserna, där hänsyn tagits till de gjorda beräkningarna av korrigeringsposten, skulle bytesbalansen försämras med drygt 5,5 miljarder kr. så att underskottet skulle uppgå till 16,6 miljarder kr, eller 3,4% av BNP. De här gjorda prognoserna innebär att BNP skulle växa med 3,7%, Den reala bruttonationalinkomsten (BNI) angavs i avsnitt 1,2 ha ökat med 2,8% 1979, För 1980 blir molsvarande lal 2,9% sedan hänsyn tagils lill terms-of-trade-försämringen på 0,8% av BNP, Försök atl dela upp bruttonationalinkomsten pä sektorer tyder på att

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

17

Tabell 1:6 Bytesbalans 1978

Milj. kr., löpande priser

-1980

1978

1979 prel.

1980 prognos

Exporl av varor Imporl av varor

98 205 92718

118030 122.343

137 998 145 058

Handelsbalans

5487

- 4313

-  7060

Sjöfartsneito Resevaluta Övriga Ijänsler, netto Transfereringar, netlo Korrigeringspost för tjänster och transfereringar

3113 -3 904 -3 682 -8143

7 100

3 622

-       4 635

-       4 329

-        9309

8 000

3 792

-      4 900

-    4 886

 -12430

8 900

Byleshalans

-    29

-10964

-16 584

Korrigeringspost enligt belalningsbalansdelegalionens beräkningar.

under 1979 var det den offentliga sektorns reala inkomsler som hölls lillbaka. Under 1980 tycks motsvarande begränsning falla på företagssek­torn.

Den lägre ökningen av BNI lägger betydande restriktioner på realin­komstökningen. Delta har betydande konsekvenser för utvecklingen under 1979 och för den ekonomiska politiken.

Diagram 1:2 Bruttonationalprodukten 1970-1980

1975 års priser. Säsongrensade siffror, halvårsvis

160000

155000

150 000-

145 000

140000-

135000

130000

L

J___ L

I        I        I

1970    1971    1972    1973    1974    1975    1976    1977    1978    1979    1980 

2    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bit. l.l

Prop. 1979/80: 150

18

1.4 Utblick mot 1981 och 1982

Inledning

Många av de problemställningar som är centrala för slabiliseringspolili-ken diskuleras bäsl i eu lidsperspektiv som är någol längre än ell år. Della beror dels på all många ekonomisk-politiska åtgärder når sin fulla effekt först efler all de hunnit verka under ell ä två år. Vidare kan vissa frägor lill sin nalur sägas vara medelfristiga eller långfristiga. Det gäller bl.a. vissa frägor i anslulning lill kapitalbildnings- och bytesbalansulvecklingen. Av dessa skäl har sedan 1977 den reviderade nationalbudgeten innehållit ana­lyser av den ekonomiska utvecklingen pä 2 1/2 års sikt. Dessa kalkyler är inle genomarbetade på samma sätt som naiionalbudgetens kalkyler och bör i försia hand ses som räkneexempel avsedda alt belysa vissa cenirala problemställningar för den ekonomiska poliliken.

Det problem som nalurligl kommer i förgrunden i ärels kalkyler är vilka möjligheier vi har all komma till rälla med de balansbrister som präglar den svenska ekonomin. Efter kostnadskrisen i millen pä 1970-lalel vändes ulvecklingen 1977 och chanserna föreföll goda lill några är av ålerhäml­ning, som skulle ge oss möjligheter alt lösa våra externa och inlerna balansproblem.

Oljeprishöjningarna under 1979 har medförl att de inlernalionella ulsik­lerna nu är ytterst osäkra och vi kan nu vänta oss en relativt lång period av instabilitet och stagnation i den inlernalionella ekonomin. Oljeprishöjning­arna har dessulom direkl bidragit lill atl förvärra våra bylesbalansproblem och öka inflationstrycket i ekonomin. Allt della har allvarligt försämrat möjligheterna all komma lill rälla med våra balansproblem. Vårt ekono­miska läge är således allvarligt även om utvecklingen under del innevaran­de året ter sig relativt ljus vad gäller tillväxt och sysselsällning.

De mest påtagliga obalanserna i den svenska ekonomin är underskollen i bytesbalansen och i den statliga budgeten. Bytesbalansunderskotlet och dess orsaker har analyserats i många sammanhang och det torde råda en relativt stor enighet om dess orsaker och också om vad som krävs för atl vi skall kunna häva denna balansbrist. De bakomliggande orsakerna till bud­getunderskotten har inle analyserats i samma ulslräckning. Som ett kom­plement till treårskalkylerna diskuteras därför i avsnitt 1.5 budgetunder­skottet och dess samband med övriga balansbrister i ekonomin. Vidare diskuteras vilka krav som slälls på ekonomin i dess helhel för alt under­skotten skall kunna nedbringas.

Kalkylens förutsättningar

Treårskalkylen och dess förutsättningar redovisas utförligt i kapitel 11. I del följande redovisas därför endast vissa huvudpunkter i analysen. Det finns i analysen av konjunkturutvecklingen anledning att ta fasta pä skiil-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

19

naderna mellan ulvecklingen 1973-1974 å ena sidan och den aktuella utvecklingen å den andra sidan. En viktig skillnad är att den förra oljepris­stegringen sammanföll med en ekonomisk överhettning i industriländerna. Kapacilelsutnytljandet var högt och investeringarna och lageruppbyggna­den var typiska för slutfasen i en konjunkturuppgång. Oljeprishöjningarna bidrog därför lill atl underblåsa en redan tidigare krafiig inflationsutveck­ling. När omsvängningen sedan kom samverkade den efterfrågedämpande effekten av oljeprishöjningarna med den samtidiga nedgången för lager och fasta investeringar.

De senaste oljeprishojningarna har ocksä kommit i en uppgängsfas i industriländernas konjunkturutveckling. Kapacitetsulnyttjandet är emel­lertid forlfarande relativt lågl. Investerings- och lagerkonjunkluren befann sig också i varje fall i det europeiska OECD långl ifrån ett naturligt omslag. Vi kan nu också konstatera atl konjunkturuppgången har fortsatt under slutet av 1979 och början av 1980,

När del gäller inflationsutvecklingen förefaller del nu som om prishöj­ningarna på olja och andra råvaror denna gäng inte fär genomslag i löneök­ningar i samma omfattning som 1973-1974. Detta talar för att den nödvän­diga reallöneanpassningen denna gång kan åstadkommas vid en lägre infla­tionstakt än förra gången.

De faktorer som tagits upp här pekar mot atl den internationella kon­junkturnedgång vi har framför oss kan bli relativt dämpad. Varaktigheten kan däremoi förväntas bli ganska lång, I kalkylerna antas också att den uppgång som förutsatts vinna styrka under 1982 i varje fall till atl börja med blir relativt försiktig. Dessa bedömningar grundas pä flera faktorer.

Del mesta lyder på att nedgången i den amerikanska ekonomin kommer att få relativt lång varaktighet. Den strama penningpolitiken i Förenta staterna bedrivs i syfte att dämpa inflationstakten genom en recession. Den hittillsvarande utvecklingen tyder på all detta kan komma att bli en utdragen process. Inflationstrycket i ekonomin är fortfarande högl och den höga räntan som penningpolitiken givit upphov fill förefaller ännu så länge inte ha bidragit till att dämpa inflationsutvecklingen. För att fullfölja polili­ken och verkligen få ner den nuvarande höga inflationstakten till accep­tabla nivåer förefaller del därför rimligt alt anta alt det krävs en recession som varar flera kvartal, Svårighelerna ati få ned inflationen leder troligen fill en betydande försiktighet när det gäller aU åter stimulera ekonomin till en uppgång.

De bytesbalansunderskott som de senaste oljeprishöjningarna givit upp­hov till i OECD-området gör att många länder kommer att uppfatta bytes­balansen som en restriktion för den ekonomiska politiken. Detta i förening med önskemålet att nedbringa inflationstakten kan förväntas leda lill en mycket försiktig finans- och penningpolitik i de flesta industriländer under de närmasle åren.

Därtill kommer att risken för nya oljeprishöjningar lägger en ytterligare restriktion på OECD-ländernas ekonomiska politik.

Prop. 1979/80: 150

20

Tabell 1:7 Internationell utveckling 1980-1982

BNP. OECD Världshandel

Priser på bearbelade varor i inlernalionell handel

1980

1,3

4

10

1981

0,8

1982

3,3 6

Som framgår av tabell 1: 7 förulses att den försikliga ekonomiska politik som antagits leder till en dämpning av inflationstakten redan 1981. Vid den förra oljeprishöjningen följdes prisuppgången på indusirins råvaror- och insatsvaror av en uppgång i färdigvarupriserna och med en viss fördröjning också av en höjning av lönekostnaden per producerad enhel, vilkel ytterli­gare drev upp färdigvarupriserna. Vid den senaste oljeprishöjningen har den efterföljande lönekostnadsslegringen ännu så länge förblivit måttlig. Prisanlagandena i tabell 1:7 bygger på förutsättningen alt det inle blir några ytterligare lönestegringar som kompensation för de redan iniräffade oljeprishöjningarna samt ocksä på förutsättningen att det inte sker några ytterligare realprishöjningar på olja.

Den utveckling av de internationella lönekostnaderna som sålunda ligger bakom tabell 1:7 gör att löneantagandena blir av central belydelse för ulvecklingen för svensk del. Detla belyses av diagram 1:3 som anger utvecklingen av de svenska lönekostnaderna per producerad enhet tillsam-

Diagram 1:3 Lönekostnad per producerad enhet i industrin (manufactured unit la­bour costs) i Sverige och de sju stora OECD-länderna 19701979 i dollar.

Semi-logarilmisk skala

260 240 220 200 180 160

140 120

100

si'CHi(;[

D[. s 

II' 

SMinA iircn-i a.ndlrna

L

J

1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978  1979

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

Tabell 1:8 Priser 1980-1982

Procentuell ökning, svenska kr.

1980

1981

1982

all. 1

all. 11

all. 1

all. 11

all. 1

all. 

II

Konsumenlpriser 11,6 Exportpriser         10,3 Importpriser         12,6

12,6 10,9 12,6

6,7 3,6 6

9,4 6,4

7

6,1 4,4 5

7,8

7 7

mans med motsvarande utveckling för OECD-länderna. Där framgår alt de svenska lönekostnaderna steg relativt långsamt fram till 1974. Därefter steg emellertid de svenska lönekostnaderna betydligt kraftigare än de internationella under 1975 och 1976, vilket orsakade en mycket kraftig föriust av marknadsandelar för den svenska exporten. Denna utveckling bröts först i och med devalveringen 1977.

Den betydelse lönekostnadsutvecklingen kan väntas ha för utvecklingen i vår ekonoini under de närmaste åren gör del naturligt atl arbeta med två olika löneantaganden i kalkylerna. Det lägre alternativet innebär en ökning av lönekostnaden per producerad enhet i industrin som ligger i linje med den vi hade i Sverige under senare delen av 1950-talet och under 1960-talet. Under denna tid låg inflationstakten i genomsnitt kring 4%. Det högre alternativet ligger i linje med den nominella lönekostnadsstegringen vi hafl under senare delen av 1970-talet, dvs. efter kostnadskrisen. Utveckligen av löner, lönekostnad per producerad enhet i skyddad och konkurrensui­satt sektor samt konsumentprisindex sedan 1960 sammanfattas av tabell 1:9.

I båda alternativen förutsätts en klart långsammare utveckling i de offentliga utgifterna än hittills. 1 kalkylen fömtsätts att det är möjligt att väsentligt dämpa den kommunala konsumtionsutvecklingen. Den reala utvecklingen i offentlig sektor i alternativ I sammanfattas i nedanstående tablå, (Årlig procentuell volymförändring,)

1980

1981

1982

Slallig konsumtion

0,2

0,3

0,3

Statliga investeringar

7,3

-2,0

-2,0

Kommunal konsumtion

4,0

3,0

2,5

Kommunala investeringar

3,1

2,0

2,0

Kalkylresultat

Den lägre löneulvecklingen i alternativ I leder till att vår industri får ett bäitre konkurrensläge. Vidare kan vi förvänla oss att inflationstakten blir lägre.

Kostnadsutvecklingen för industrin i alternativ I ger uirymme för en vinstförbättring men också till en sänkning av relativpriserna och en mind-

Prop. 1979/80:150

-n

r i 00

rg C?

Ö

rg -

Ov O

O r-i

oo' r i

rj 

O

sD r-4

sO 

r' C

ri r-;

oo' ri

OO OO

ri rg 

' ''

sO OO OV 

'

>0 rr 

vD r*-!

rj _

- ri   OO u-i

3

S

os

C

"

t/)

~

E

f2 o

E

o

OJ

c:

E-

1) 

-o

.E 

«

>

o

*C

per s

ö

kn

per nhel

O.

t/5

T3 n -o 

«

 a.

o03

E

ö

nekoslna roduklivits 

ö

nekoslna roducerad

c 

.2

CTJ

«

O

c: c

Uh

Ua.-) Q.

_

Bilaga l.l    Reviderad nationalbudget

23

re appreciering såväl 1981 som 1982. Löneulvecklingen i allernaliv 

II

lämnar ej utrymme för relalivprissänkning, trots atl kronkursen i delta alternativ antagils oförändrad gentemoi korgen. 1 del svaga internationella konjunkturläge som antas råda 1981 resulterar antagandena i all vi i alter­nativ I får cn ökning av exporlvolymen med 3 1/2%, medan molsvarande ökning i alternativ 

II 

inskränker sig till 1,7%. Delta innebär en marknads-andelsvinsl i alternativ I 1981, att jämföra med någon andelsförlust i alternativ II. År 1982 antas den inlernalionella konjunkturuppgången ge en ökning av väridshandeln med 6 %. 1 alternativ I fortsätter svensk exportin­dustri att vinna marknadsandelar. Det blir därför möjligt alt detta år öka exporten med 7,7% i alternativ 1, medan motsvarande ökning blir 5,7% i alternativ 1).

I alternativ I är genom den bättre exorlulvecklingen efterfrågan på industriprodukter högre. Därtill kommer atl vinsllägel är bättre. Som en tredje positiv faktor för indusiriulvecklingen tillkommer den lägre infta-tionstaklen i alternativ I. Dessa faktorer verkar för en bättre utveckling av industriinvesteringarna. Industriinvesteringarna ökar i alternativ 1 med 5 % 1981 och med 10% 1982. Motsvarande lal för allernaliv 

II 

är -7% 1981 och 4-3% 1982. Dessa skillnader avspeglar sig ocksä i en väsentligt högre BNP-tillväxt. Sålunda ökar BNP med 2,2% 1981 och 3,1% 1982 i alterna­tiv I. I alternafiv 

II 

inskränker sig BNP-ökningen 1981 till 1 1/2% och 1982 fill 1,9%,

Den högre aktivitetsnivån i alternativ I leder till all vi i delta alternativ kan räkna med en bättre sysselsättningsutveckling. Hur stor skillnaden i arbetslöshet kommer alt bli mellan alternativen är en mycket svårbedöm­bar fråga. Detta beror bl, a. på vilket arbetskraftsutbud vi kan räkna med i alternativen och på vilka skillnader i produktivitetsutveckling som vi får. År 1982 är BNP i alternativ 1 1,9% slörre än i alternativ 

II. 

Om vi antar atl produktivitetsutveckling och arbetskraftsutbud är desamma i båda alterna­tiven skulle detta leda lill atl antalet arbetslösa i alternativ 

II 

skulle vara 80000 fler än i alternativ I. 1 kalkylen har emellerlid förutsatts att produkti­viteten skiljer sig åt mellan alternativen så att den lägre aktivitetsnivån i alternativ ll huvudsakligen slår ut i en lägre produktivitetsutveckling. Della ligger i linje med ulvecklingen under den senasle konjunkturned­gången. Den låga produktivitetsutveckling som vi då såg var emellertid i hög grad ett resultat av den stora satsningen på arbetsmarknadspolitik och industripolitik som då fördes.

Bytesbalansutveklingen i de båda alternativen påverkas dels av skillna­den i konkurrenskraft och dels av skillnaden i ekonomisk aktivitet. Den bättre konkurrenskraften i alternativ 1 bidrar till en högre export och möjliggör en tillbakahållen import i detta alternativ. På importsidan ulgör emellertid den högre aktivitetsnivån i alternativ 1 en motverkande faktor. Slutresultatet av detta för importens del blir en ungefår lika stor ökning i båda alternativen. Därmed slår skillnaden i export mellan de båda alterna-

Prop. 1979/80: 150

24

Tabell 

I: 

10 Försörjningsbalans 1980-1982

Ärlig procenluell volymförändring

All. 1

Alt. 11

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Prival konsumlion

1,7

0.5

1,0

1,7

0,5

0,5

Offenllig konsumtion

2,8

2,2

1,9

2,8

2,2

1,9

Bruttoinvestering

5,5

3,0

3,8

5,5

2,3

2,7

Lagerinveslering'

0,7

0,1

-0,1

0,7

0,2

-0,2

Exporl av varor och tjänster

5,8

3,6

7,8

5,4

1,7

5,7

därav: varor

6,0

3,5

7,7

5,6

1,7

5,7

Imporl av varor och tjänsler

5,1

1,9

3,7

5,6

1,9

3,4

därav: varor

5,3

1,9

3,9

5,6

1,9

3,4

BNP

3,7

2,2

3,1

3,5

1,5

1,9

Lagerinvesleringar i procenl av föregående års BNP.

liven ut i en bättre bytesbalanstuveckling i alternativ I. Slutårel beräknas bytesbalansunderskotlet i alternativ 1 uppgå till 13,3 miljarder kr., medan motsvarande siffra för alternativ II är 19,6 miljarder kr, I alternativ I har också en bättre grund lagts till fortsatta förbättringar av bytesbalansen.

Kalkylresultaten sammanfattas i en försörjningsbalans för de båda alter­nativen som presenteras i tabell 1: 10.

Diagram 1:4 Investeringskvoten i industrin' 19631982

Procent, 1975 års priser

20

18

16

12

10

[\

y]

A

r

\

\                               Alt. 1

i

\         yr

r

1

\         /v

\

\-. 

r

Alt. 

II

1  I   I

1963

65

IIII______ L

llllll

67

69

71

73

75

77

79

81

' Bruttoinvesteringar inom gruvor och tillverkningsindustri som andel av föräd­lingsvärdet.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

25

För atl kunna avveckla budgetunderskollel vid full syselssättning med bibehållande av våra långsiktiga tillväxtmöjligheter är det, som utvecklas närmare i avsnitt 1.5, nödvändigl med en krafiig uppgång i investeringarna. Kravet atl förbättra bylesbalansen gör en uppgång i industriinvestering­arna specielll angelägen.

Diagram 1: 4 anger investeringarnas andel av industrins förädlingsvärde sedan början av 1960-talet. Av diagrammet framgår att denna andel 1979 ligger långt under vad som varit normalt under tidsperioden. För att bära upp en utbyggnad av industrisektorn som krävs för all eliminera del slruklurella underskottet i den svenska bytesbalansen mäste investerings-andelen i varje fall normaliseras. Av diagrammet framgår att utvecklingen i altemativ I innebär en återgång mot mera normala värden, medan alterna­tiv 

II

leder till att investeringsandelen ligger kvar på en otillräckligt låg nivå. En sådan utveckling kommer med nödvändighet alt leda lill en kraftig begränsning av kapaciletstillväxten inom industrin. Detla skulle försvåra eller omöjliggöra en lösning av våra externa balansproblem genom en utbyggnad av konkurrensutsatt sektor. 1 ett sådant fall skulle ingen annan utväg återstå än att uppnå balans i utrikeshandeln genom alt dra ner på aktiviteten i den svenska ekonomin. Därmed blir alternativ 

II 

omöjligt att förena med full sysselsättning.

Kraven på en ökad kapitalbildning belyses också i diagram 1:5 som anger BNP-ökningen och dess användning under 1960- och 1970-talen samt under perioden 19791982 enligt de båda allernaliven. Stapelns höjd anger ökningen av BNP, dvs. ökningen av vår samlade produktion. I stapeln anges hur stor del av produktionsökningen som används till offentlig eller privat konsumtion. Återstoden utgör vär kapitalbildning, som utgörs av

Diagram 1:5 BNP:s ökning och dess användning 19601982

Milj. kr., 1975 års priser. Genomsniltlig årlig förändring

BNP + 9 200

BNP + 9300

Kap 

I TAL-BI LDNl It

+ 2 600

Kapital­bildning 

+ 5 700

BNP + 7000

Kapital-

BILBIIK

+ 3 700

Offentlig konsumtion 

+ 2600

EfJP

Offentlig konsumtion 

+ 2300

Privat konsumtion 

+ 1000

Off.

KONS, 

+ 1900

Off.kdns. 

+ 1900

Privat

KONSUMTlOt-l

+ 2300

Priv.kons. 

+ 1700

Priv.kons. 

+ 1400

1960-1970

1970-1979

1979-1982 Alt, 1

1979-1982

ftLT,   Il

Prop. 1979/80: 150

26

reala invesleringar saml netloförändringar i vär ställning genemot utlandet. I jämförelsen mellan 1960-talel och 1970-lalel framgår all tillväxten försva­gats kraftigt. Under 1960-talet användes vidare nära nog 1/3 av tillväxten till ökad kapitalbildning. Under 1970-lalet gick i stor sell hela BNP-ökning­en lill ökad privat och offenllig konsumlion. För all undvika en situation med myckel låg lillväxl är del nödvändigl all under 1980-talel läla kapital­bildningen la huvuddelen av vår produktionsökning i anspråk. Kapitalbild­ningen i alternativ 

II 

är därför otillräcklig i elt längre perspektiv.

Diagrammet belyser också del faklum att det är kravel på ökad kapital­bildning som nödvändiggör en dämpning av ökningen i privat och offentlig konsumtion. Som framgår av diagrammet lar den offenlliga konsumtions-ökningen merparten av konsumtionsutrymmel. Den privata konsumtions-ökningen har bringats ned till en nivå som knappast tillåter några ökningar av reallönen efter skalt.

Antagandena om den internationella prisutvecklingen sammanfattades i tabell 1:7. Den inhemska utvecklingen av konsumentpriser saml exporl-och imporlpriser i svenska kronor anges i tabell 1: 8. Den dämpade löneut­vecklingen i alternativ I möjliggör en relativt snabb uppbromsning av prisökningarna. En förutsätlning för denna dämpning i inflationstakten är att det är möjligt att föra en aktiv apprecieringspolitik som möjliggör en dämpning av export- och importpriser i svenska kronor. Denna apprecie­ring är nödvändig för att vi skall kunna uppnå en inhemsk inflationstakt som ligger under den anlagna internationella inflationen. Utan appreci­ering får vi snabbare ökning av export- och imporlpriser i alternativ I. Detta verkar uppdrivande på prisnivån därigenom att de högre importpri­serna pressar upp de inhemska kostnaderna samtidigt som de högre ex­portpriserna leder till en vinstuppgäng som verkar inflationsdrivande.

Det bör slå klarl av kalkylerna all del inte är möjligt att bedriva en apprecieringspolitik för att dämpa inflationen i alternativ 

II. 

En sådan politik skulle vad exportpriserna beträffar leda aniingen till höjda priser pä svenska varor i utländsk valuta eller till en sammanpressning av vinstni­våerna i den konkurrensutsatla seklorn, vilket ger försämrad konkurrens­kraft för svensk industri. Lägre importpriser som apprecieringen skulle ge upphov till ger en ytterligare försiärkning av köpkraften. Detla lenderar alt driva upp den privata konsumtionen. En appreciering i alternativ 

II 

skulle alltså försvaga vår bytesbalans såväl från exporlsidan som från importsi­dan.

Avslutningsvis måste konstateras att vår bytesbalansposition gör en apprecieringspolitik svår även i alternativ I, För att apprecieringspolitiken skall bli lyckosam krävs därför alt den dämpade löneutvecklingen och begränsningen av de ofTentliga utgifterna skapar en internationell trovär­dighet för en uppskrivning av kronan trots våra stora bytesbalansunder-skon. Av löneantagandena och tabell 1:8 framgår att reallönerna före skatt i

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

27

alternativ 

II 

ökar något 1981 och 1982, medan de är i stort sett oförändrade i allernaliv 1. Delta skall ses mol bakgrund av att alternativ I innebären återgång mol balans i den svenska ekonomin. Ulvecklingen av reallön före skatt i allernaliv I är sålunda en nödvändig del av den anpassning som krävs. Detta belyses av diagram 1:6 som anger utvecklingen av reallön inkl. socialförsäkringsavgift och produktiviteten per sysselsatt under 1970-talel. I ett längre perspektiv är del inle möjligt all öka den reala ersällning­en till arbetskraften väsenlligl snabbare än produktiviteten per sysselsatt. Skall vi nå balans i den svenska ekonomin under 1980-talet krävs alt gapei mellan reallönekurvan och produktivitetskurvan minskas kraftigt. Av dia­grammet (1:6) framgår atl en sädan utveckling åsladkommes i allernaliv 1. medan alternativ 11 inte medför någon förbättring i detta avseende.

Diagram 1:6 Bruttoreall

ö

ner och Ju.sterad produktivitet 1970

1982'

Index 1970= 100

120

110 -

100

All.   

II

/     Ri(ll[f[]f(F:ALLlt.\Llf-

Air. 1

_            

   '""""                                              JUGITRAD  rRflOUKIlV! lEl *

Alt. 1

-"                          \_-""

Tl

»

-

"     Alt.  

II

I___ I___ \___ \___ \___ \___ I___ lllllll

1970    1971   1972     1973   1974    1975    1976   1977    1978   1979    1980    1981   1982

' 1970-1979 faklisk utveckling

1979-1982 enligt RNB 1980    ..... alt 1

------------ all 

II

' Summa löner och kollektiva avgifier per sysselsatt. Deflateringen lill fasla priser har gjorts med implicitprisindex för privat konsumtion.

' BrultonaUonalprodukt (BNI) i fasta priser per sysselsatt BNI = BNP justerad för lerms-of-tradeeffekter och för netlofaktorinkomster från utlandet.

Prop. 1979/80:150

28

1.5 Budgetunderskottet och sparbalansen

Budgetunderskottet har under de senaste åren utvecklats på ell säll som i Sverige saknar motsvarighet under efterkrigstiden. Detta hänger i hög grad samman med den balansbrist som uppställ i vår ekonomi under 1970-talel. Det förtjänar att påpekas att utvecklingen inle är unik för Sverige, ehuru den är mest markerad i vårt land. De flesla industriländer har emellertid haft mycket krafiiga budgetunderskott under 1970-talet. Detta gäller även för länder som klarat 1970-talet med en god exlern balansposi­tion, såsom Japan och Förbundsrepubliken Tyskland.

Budgetunderskottet har mekaniskt selt uppstått därigenom atl statens inkomstutveckling varit exceptionellt svag under de senasle åren, 1 reala termer sjönk inkomsterna 1977 och 1978. Den svaga inkomstutvecklingen kan i sin tur förklaras dels av atl vi sammantaget knappasl hafl några skattehöjningar under perioden samt av att ulvecklingen av statens skal­leunderlag varit svag 1977 och 1978. Detta sammanhänger i sin tur med den uppbromsning av reallöneutveckling och privat konsumtion som, efter överbryggningsåren var nödvändig för att återföra den svenska ekonomin till balans. Begränsar vi synfältet lill statens inkomster och utgifter har vi alltså under de senaste åren haft en utgiftsexpansion i den offentliga sektorn som ej har finansierats med skatteökningar, därigenom har vi fått ett växande budgetunderskott.

Man kan emellertid inle av detta dra slutsatsen att det slora budgetun­derskottet beror pä en underlåtenhet all höja skatterna i lakl med en fortgående utgiftsexpansion. Grunderna till utvecklingen är i stället att söka i de balansbrister som vi fått i ekonomin under 1970-lalet och framför allt i samband med överbryggningspolitiken och kostnadskrisen 1975 och 1976. De viktigaste bakomliggande faktorerna är sålunda vår svaga bytes­balansposiiion, låga investeringar i den privata sektorn samt strukturprob­lem i den konkurrensutsatta sektorn. Med en viss generalisering kan man säga att det är ambitionen atl trots dessa balansbrister i ekonomin bibehål­la den fulla sysselsättningen som drivit fram budgelunderskottet. Därav följer också att om vi vill avveckla budgetunderskottet ulan en sysselsätt­ningskris så måste detta vid bibehållet sparande i privat sektor ske inom ramen för en ekonomisk-politisk strategi där också övriga balansbrister avvecklas.

För att närmare illustrera detta resonemang är det lämpligt atl ta sparba­lansen som utgångspunkt. Det finansiella sparandet för en viss sektor ulgör skillnaden mellan sektorns totala intäkter och dess totala utgifler. Summan av del finansiella sparandet i samtliga inhemska sektorer är lika med skillnaden mellan de inkomster som genereras inom landet och landets totala utgifter. Denna skillnad är definitionsmässigt lika med bylesbalans­underskottet.

Av sparbalansen under 1970-talet (se tabell l:.l 1) framgår alt det finan-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

29

Tabell I: 11 Finansiellt sparande som andel av BNP 1968-1979

1968

1969

1970

1971

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979

Finansielll sparande

Slal

0,4

0,8

1,9

2,3

0,1

-0,6

-2,2

-0,2

1,4

-1.9

-4,8

-6,4

Kommun

-0,3

-0,3

-1,3

-1,0

0.2

0,4

-Ö!2

-0,9

-0,9

-0.5

0,9

0,6

Socialförsäkrings-

seklorn

4.2

4,3

4,3

4,6

4,9

4,6

4,4

4.1

4,5

4.3

3,7

3,4

Hushåll

1.7

1,8

2.0

3,1

2.1

2,7

4.2

4,8

3,5

5.1

5,3

4,8

Bosläder

-4,6

-4,5

-3,8

-3,8

-3,8

-3,4

-2,6

-2,6

-2,3

-2.1

-3,1

-3,0

Företag

-1,4

-2,4

-3.9

-4,7

-2,8

-1,2

-5,1

-7,6

-9.6

-9.1

-3,8

-1,3

Tolall (= byles-

balansen)

0,0

-0,3

-0.8

0,5

0,7

2,5

-1,5

-2,4

-3,4

-4,2

-1,7

-1,9

siella sparandel utanför den offentliga sektorn har ökat kraftigt samlidigt som bytesbalansunderskotlet har vuxit från -0,8% av BNP till -1,9% av BNP. Den offentliga seklorns fmasiella sparande har minskal med 8 pro­centenheter. Den offenlliga sektorn utgörs i sin tur av socialförsäkrings­sektorn, kommun och stal, där budgetunderskottet i princip motsvarar den statliga sektorns finansiella sparande plus den statliga upplåningen. Spa­randet i kommun och socialförsäkringssektorn har genomgålt myckel små förändringar mätt som andelar av BNP mellan 1976 och 1979. Förbättring­en för kommunernas del medför en sammanlagd uppgång för dessa båda sektorer med 1 procentenhet. Den krafiiga nedgången i offentligt sparande motsvaras därför av en ännu kraftigare nedgång i den statliga seklorns finansiella sparande. Ökningen av budgetunderskottet har varit ännu någol slörre än minskningen i statens finansiella sparande som följd av all den statliga utlåningen har ökat sin andel av BNP sedan 1976.

Det kan också vara instruktivt att se frågan i elt kortare tidsperspektiv. Man finner dä att den dramaliska ökningen i budgetunderskottet under åren efler 1977 motsvaras av en myckel kraftig uppgång i den privala sektorns finansiella sparande. Denna sammanhänger i sin tur med den normalisering av vinsterna som ägde rum efter 1977, Eftersom denna vinstuppgång skedde vid låg investeringsnivå kom den att slå ut i en kraftig förbällring av företagens finansiella sparande.

De förändringar i det finansiella sparandet som just beskrivits avspeglar balansbristerna i den svenska ekonomin.

Försämringen i bytesbalansen mellan 1976 och 1979 avspeglar att vi kommit i elt läge där vi har ett betydande strukturellt underskott i bytesba­lansen. Orsakerna till denna utveckling är flera, men de viktigaste är otvivelaktigt

(1)

pris- och kostnadskrisen 1975 från vars sviter vi ännu inle hämtat oss

(2)

försvagningen av viktiga svenska exportbranscher som varvsindu­strin och järn- och stålindustrin

(3)

terms-of-tradeföriusten i samband med oljeprisslegringarna 1973 och 1978-1979

Prop. 1979/80:150

30

För att förstå sambandet mellan en ökning i bylesbalansunderskoitel ä ena sidan och en ökning i budgelunderskottet å den andra sidan kan man erinra om att etl ökal bytesbalansunderskoll moisvarar en nedgång i net­toefterfrägan frän utlandet. Siaten har i omsorg om sysselsättningen mot­verkat denna nedgång genom all öka sin egen eflerträgan, vilkel innebär att gapet mellan ulgifter oeh inkomsler, dvs. budgetunderskottet, ökas. Alternativet på kort sikt till en sådan politik är att siaten inle ändrar sina inkomster eller utgifter. 1 detta fall motverkas försämringen i bytesbalans­underskotlet genom en åtstramning som måste gå ul över sysselsättningen.

De privata investeringarna ökade under 1979 och beräknas öka även under 1980. Fortfarande ligger emellerlid investeringarna på en sä låg nivå att de i ett längre perspekliv inte kan beräknas bära upp en BNP-tillväxt på 2,5 ä 3%. Speciellt angelägel är behovel av en investeringsökning i indu­strisektorn, där vi under en följd av år skulle behöva ha investerings­ökningar i storleksordningen 8 ä 10% per år för alt vi skall kunna klara en utbyggnad av industrisektorn som ger oss balans under 1980-talet.

De låga investeringar vi nu har innebär att dessas andel av BNP minskal i jämförelse med 1976. Då uppgick den privata seklorns investeringariiii 19,2% av BNP, medan de 1979 sjunkit till 14,6% av BNP. Däremoi har den privata sektorns bruttosparande som andel av BNP sell över hela 1970-lalet ökat något. Att bruttosparandet ökat samtidigt som investering­arna har gått ner innebär att det finansiella sparandet som definitionsmäs­sigt är skillanden mellan bruttosparande och reala investeringar gäll upp kraftigt.

Denna utveckling belyses närmare i diagram 1:7, som anger hur den konsoliderade privala sektorns' finansiella sparande framkommer som skillnaden mellan sektorns bruttosparande och sektorns bruttoinveste­ringar. Där framgår att brultosparandet under 1970-lalel har ökal med elt avbrott för 1975 och 1976. Nedgången under dessa år hängde samman med den dramatiska nedgången vi då hade i företagens vinster. Normalisering­en av förelagens vinster efler 1977 medförde en snabb uppgång i den privata sektorns bruttosparande 1978 och 1979. Samtidigt har investering­arna efter en uppgång 1974 och 1975 fallit under senare delen av 1970-talet.

Uppgången i finansiellt sparande i den privata sektorn under 1970-talet avspeglar alltså dels den uppgång i den privata sektorns bmttosparande som i ett längre perspektiv hänger samman med uppgången i hushållens sparande och dels den trendmässiga nedgång i den privata sektorns brut­toinvesteringar som vi haft under 1970-talet. Denna utveckling ger upphov till betydande bortfall i den toiala efterfrågan i ekonomin. Om inle della bortfall hade motverkats av en uppgång i den statliga nettoefterfrågan, dvs, ökade budgetunderskott, hade sysselsättningen fallit.

En annan balansbrisl i ekonomin som bidragit till alt driva upp budget­underskottet är branschkriserna inom industrin. Här är kopplingen till ' Hushållssektorn, företagssektorn och bostadssektorn.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

Diagram 1:7 Bruttosparande, bruttoinvesteringar och finansiellt sparande, som andel av BNP 1970-1979

(prival seklor inkl. bosiadssekiorn)

20

\,

_______ 

18

-

N                                               /                                            \_

16 14 12

--

--. ...A"""'"\     7

10

Bruttosparande                                                                                                           " 

          /

8

-

6

-

4

-

2 0

-

/------ 

- 2

-

Finaniielit sparande   r        ***n

__                                                                             

/

-4

--              v,.                               /

-6

                v   y

-8

-

\

±

1970       1971

1972

_L

J_

1973   1974   1975  1976

1977

±

1978  1979

sparbalans något mer komplicerad än i föregående fall. Det står emellertid klart att även i detta fall återfinns samma grundläggande mönster att en balansbrist i omsorg om sysselsättningen har parerats med en politik som medför ett ökat budgetunderskott.

Analysen har så långt belyst det nära sambandet mellan balansbristerna i det finansiella sparandet, sysselsältningsambitionen och budgetunderskol­lel. Detta samband är naturiiglvis ocksä centralt när det gäller atl analyse­ra möjligheterna att avveckla budgetunderskottet, Definitionsmässigt minskas budgelunderskottet genom atl gapet mellan statens inkomsler och utgifter minskas. Detta innebär emellertid också ett efterfrågebortfall i ekonomin. Detta kommer, om det inte kompenseras av efterfrågetillskott från andra delar av ekonomin, att leda till ökad arbetslöshet. Ett sätl på vilket en sådan kompensation kan ske är genom minskning av brultospa­randet i privat sektor, vilket skulle innebära en minskning i hushållens sparkvot och/eller en nedgång i företagsvinsterna. En sådan utveckling skulle omöjliggöra den investeringsuppgång som krävs för en rimlig lillväxl i ekonomin och en återgång till extern balans.

Det andra altemativet är att den finanspolitiska åtstramning som ett minskat budgetunderskott innebär motverkas av en uppgång i investering­arna i privat sektor, som ökar efterfrågan och minskar det finansiella

Prop. 1979/80:150

32

sparandet i denna. Vad som krävs för alt kunna avveckla budgetunder­skollel vid full sysselsättning och med bibehållande av våra långsiktiga tillväxtmöjligheter är alltså en exportledd tillväxt av den lyp som påbör­jades i treårskalkylens alternativ 1. Marginalerna för en lyckad politik i detta avseende är smä, och yllerligare ökningar av budgetunderskotten kan omöjliggöra den dämpning av infiationslaklen som ligger i alternativ 1. En fundamental svårighet när det gäller all klara en strategi av det slag som diskuterats här är det faklum att budgetunderskottet i sig självl har effekter pä ekonomin som förhindrar en exportledd tillväxt. Ell stort budgelunderskott lenderar atl verka uppdrivande pä inflation och ränte­läge, vilket i sin tur försvårar den nödvändiga invesleringsuppgången.

3   Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. 1.1

UTVECKLINGEN INOM OLIKA OMRÅDEN

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

35

2    Det internationella läget

2.1 Sammanfattande översikt

Utvecklingen 1979

Den ekonomiska utvecklingen 1979 präglades i hög grad av stegvisa och kraftiga höjningar av priset på olja. Dessa prishöjningar innebar för de oljeimporterande länderna en omedelbar försvagning av bytesbalanserna och en accentuering av inflationsproblemen. De föranledde dessutom en allmän åtstramning av den ekonomiska politiken i industriländerna. För att molverka de sekundära effekterna av oljeprishöjningarna pä pris- och lönebildningen valde man i de stora industriländerna att höja räntenivån och strama åt penningpolitiken. Även finanspolitiken fick generellt setl en mer restriktiv inriktning. Den efterfrågedämpande effekten av oljeprishoj­ningarna och den ekonomisk-politiska åtstramningen fick emellertid en­dast begränsad inverkan på konjunkturtorioppet under Qolåret. 1 själva

Tabell 2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissa OECD-länder 1977-Arlig procenluell förändring

1980

Andel av

1977

1978

1979

1980=

OECD-om-

rådets to-

tala BNP

(%)'

De sju stora länderna

Förenia staterna

35,8

4,9

4,4

2,3

-1    -

0

Japan

16,7

5,4

5,6

6,1

3,5-

4,5

Förbundsrep. Tyskland

10,9

2,6

3,5

4,4

1,5-

2.5

Frankrike

8,0

3,0

3,3

3,7

1,5-

2,5

Slorbrilannien

5,3

2,0

3,3

0,8

-3   -

_->

Italien

4,1

2,0

2,6

4,5

1,5-

2,5

Canada

3,5

2,7

3,4

3,0

0,5-

1,5

Norden

Danmark

1,0

1,9

1,0

3,0

-1    -

0

Finland

0,6

0,7

1.4

6.6

3,5-

4,5

Norge

0,7

3,6

3,5

3,7

3,5-

4.5

Sverige

1,5

-2,5

2,4

3.8

3,7

Vissa andra OECD-länder

Belgien

1,6

1,2

2,5

3,0

1,5-

2,5

Nederländerna

2,2

2,3

2,4

3,3

1,5-

2,*;

Schweiz

1,5

2,7

0,2

0,3

1,5-

2,5

Österrike

1,0

3,7

1,5

5,3

2   -

3

OECD-Europa

41,8

2,3

3,0

3,3

ca 1,5-

-2

OECD-totalt

100,0

3,7

3,9

3,4

ca 1    -

-1,5

' 1978 års priser och växelkurser,

" Ekonomidepartementets bedömningar.

Källa: OECD.

Prop. 1979/80:150

36

verket kan man i utvecklingen 1979 finna drag som är kännetecknande för en högkonjunkturfas. Således registrerades en klar förstärkning av investeringsaktiviteten inom näringslivel, industriproduktionen accelere­rade och världshandeln ökade kraftigt.

Den förhållandevis gynnsamma utvecklingen av efterfrågan och produk­lion höll i sig också under senare delen av året såväl i Förenta staterna som i Västeuropa och Japan. Den recession i den amerikanska ekonomin som många bedömare förutsett inträffade således ej. Visserligen försvagades konjunkturen i jämförelse med föregående år, men ändå kunde en lillväxl på nära 2,5% uppnås. En negativ utveckling under det andra kvartalet följdes av positiv tillväxt resten av året. En avgörande faktor för den fortsatta ökningen av den privata konsumtionen var dock en nedgång i sparkvoten till en historiskt setl mycket låg nivå. Dessutom förvärrades inflationen starkt under loppet av året.

1 Västeuropa ökade tillväxttakten oväntat mellan första och andra halv­året i fjol. En drivande faktor bakom denna utveckling var den slarka uppgången i näringslivels fasta investeringar, Ocksä investeringarna i lager spelade en stor roll. Ett annat dominerande drag i den västeuropeiska utvecklingen var den snabba uppgången av handeln. De fyra stora län­derna i Västemropa uppvisade samtliga ökningstal för importen i närheten av 10%. Särskilt positivt utvecklade sig konjunkturen i Förbundsrepubli­ken Tyskland, där totalproduktionen ökade med ca 4,5 %. I Frankrike var efterfrågan svag under det första halvåret, men ökade sedan markant. Utvecklingen i den brittiska ekonomin avvek från den allmänna trenden. Här ledde den nylillträdda regeringens åtstramning av den ekonomiska poliliken till en avsevärd försvagning i utvecklingen. Delta drog ned den genomsnittliga tillväxten i Västeuropa till ca 3,5%, Tillväxten i våra nor­diska grannländer var högre än detta genomsnitt. Finland gynnades av en hög efterfrågan på sina exportprodukter och uppnådde med ca 6,5 % den högsta tillväxten inom OECD-området, I Norge bidrog oljesektorn till en stabil efterfrågeutveckling, medan konjunkturen i Danmark dämpades un­der loppet av årel lill följd av den åtstramning som föranleddes av pro­blemen med den externa balansen,

1 Japan ökade totalproduktionen med ca 6% 1979. En omsvängning av efterfrågans sammansättning ägde här rum under loppet av året. Till en början genererades tillväxten främst av den inhemska efterfrågan. När denna sedan mattades av under andra halvåret, tog utrikeshandeln vid som den drivande faktorn i utvecklingen.

Totalt sett registrerades en tillväxt i OECD-området i närheten av 3,5 % förra året, DeUa kan förefalla högt sett i relation till den köpkraftsindrag­ning som oljeprishöjningen innebar. Serien av prishöjningar inleddes redan i december 1978 då oljeproducenterna sökte kompensera sig för den ned­gång i realpriset som inträffat sedan 1974, Det produktionsbortfall som uppstod under våren i samband med revolutionen i Iran utlöste nya pris-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

37

stegringar. Bortfallet i Iran kompenserades dock relaiivi snabbi av andra producenter, I efterhand kan man konslalera atl OPEC:s produklion fak­tiskt ökade med ca 4% förra årel. Oron för en direkt bristsituation drev emellertid de oljeimporterande länderna alt bygga upp sina lager. Härige­nom hölls efterfrågan uppe, vilket möjliggjorde nya prishöjningar andra halvåret 1979. Under en period av drygt ett år fördubblades därmed ol­jepriserna. Den ökning av oljeräkningen för OECD-länderna som uppstod beräknas vara lika stor i förhållande till lotala BNP som efler prishöjning­arna 1973-1974. Effekten härav gör sig gällande både under 1979 och 1980, För 1979 uppgick ökningen av importprisema på olja lill drygt 35%.

Samtidigt med oljepriserna började också prisulvecklingen för övriga råvaror atl accelerera. Den försämring av bytesförhållandet för industri­länderna som skedde, drev på den inhemska inflationstakten. Mot denna bakgmnd ägde en allt kraftigare åtstramning av penningpolitiken rum i flertalel länder. I Förenta staterna höjdes diskontot till en historisk rekord­nivå och de korta räntorna sköt i höjden. Därmed bestod den räntediffe­rens gentemot andra större länder, vilken ansågs nödvändig för dollarns stabilitet. Vid sidan av strävan att dämpa inflationen var hänsynen till valutakursen av slor belydelse också i andra länder. 1 linje med den penningpolitiska åtstramningen i Förbundsrepubliken Tyskland skedde en allmän höjning av räntenivån i de länder som är knutna till det Europeiska Monetära System - EMS.

Den finanspolitiska hållningen i de större länderna under 1979 kan be­skrivas som avvaktande, I Förbundsrepubliken Tyskland behöll politiken sin efterfrågestödjande inriktning, även om höjningen av mervärdeskatten från halvårsskiftet innebar en viss dämpning, I Japan däremot minskade de tillväxtbefrämjande impulserna från budgeten kraftigt i förhållande till föregående år, Ocksä i Förenta staterna präglades budgetpolitiken av ökad restriktivitet. Bland de stora länderna var det emellertid endast i Storbri­tannien som en klar omläggning mot åtstramning genomfördes. Denna fick också en tydlig effekt på efterfrågeutvecklingen redan under andra halv­året 1979,

En av de främsta orsakerna till att konjunkturen i industriländerna kunde hållas uppe även under senare delen av 1979 var den gynnsamma utvecklingen av näringslivets fasta investeringar. Konjunkturförloppet allt sedan 1973 hade kännetecknats av en mycket svag tillväxt i de fasta investeringarna, också sett i relation till den allmänna efterfrågeutveckling­en. Detta medförde att kapacitetsutnyttjandet efterhand ökade starkt, var­vid behovet av nyinvesleringar blev alll slörre. En annan viklig faktor var den förbättring av företagens finansiella ställning som hade ägt mm. I flertalet länder ökade företagens vinster under 1978 och 1979. De ökade produktionskostnaderna till följd av oljeprishöjningarna kunde i hög grad kompenseras genom stigande försäljningspriser. Däremot var lönernas ökningstakt i stort sett oförändrad.

Prop. 1979/80:150

38

Del faktum atl inflationstakten tilltog medan löneulvecklingen generelll sett ej visade någon motsvarande uppgång medförde all hushällens reala köpkraft dämpades. Den privata konsumtionen hölls emellertid uppe ge­nom att sparkvoten föll lillbaka. En sådan utveckling var särskilt uttalad i Förenta staterna, men liknande tendenser kunde registreras i flertalet länder i Västeuropa mot slutet av 1979. En temporär nedgång i sparkvoten för att vidmaklhålla konsumtionsnivån var ett beteende som kunde obser­veras hos hushållen också efter oljeprishöjningarna 1973-1974.

En särskilt positiv aspekt av konjukturutvecklingen 1979 var ökningen av den internationella handeln. OECD-ländernas internhandei sleg med hela 9%. Expansionen av handeln var således tre gånger sä snabb som uppgången i totalproduktionen, vilket måste betecknas som ett anmärk­ningsvärt resultat sett i elt historiskt perspektiv. En faktor som i viss utsträckning kan förklara denna utveckling var de kraftiga lagerrörelserna i Västeuropa, I länder som Förbundsrepubliken Tyskland, Frankrike och Italien bidrog lageruppbyggnaden lill efterfrågans ökning med uppemot 1,5 procentenheter i årstakt under andra halvåret. Dessa lagerrörelser hade till en del en spekulativ karaklär i samband med prisuppgången på olja och andra råvaror.

En faktor som spelade stor roll för den avsevärda uppgången i OECD-ländernas internhandel i jämförelse med handeln med övriga länderområ­den var industriprodukternas slora betydelse. Detta i sin tur samman­hängde med investeringarnas dominerande roll i efterfrågeutvecklingen. Ökningen i industriproduktionen uppgick lill ca 5% och översieg sålunda uppgången i totalproduktionen.

Inom gruppen av industriländer skedde betydande omsvängningar då del gällde handelns volymutveckling. Apprecieringen av yenen under 1978 och fallet i den amerikanska dollarn under samma period hade inneburit kraftiga förskjutningar i dessa länders relativa konkurrenskraftsposition. Detta tog sig uttryck i en negativ utveckling av den reala exlernbalansen i Japan och en motsatt utveckling i Förenta staterna under 1979, Även i nominella lermer försvagades den japanska utrikesbalansen, medan den amerikanska bytesbalansen förbättrades. Utvecklingen på bytesbalansom­rådet dominerades emellertid av förskjutningarna på global nivå till följd av oljeprishöjningarna. Från nära jämvikt 1978 ökade OPEC-ländernas över­skott till nära 65 miljarder dollar förra året. Spegelbilden av denna ökning var en försvagning i OECD-ländernas samlade bytesbalans med 40 mil­jarder dollar till ett underskott i storieksordningen 30 miljarder. Också de icke oljeproducerande u-ländernas bytesbalanser försvagades kraftigt.

Även om bytesbalansutvecklingen för OECD-länderna var dramatisk i förhållande till OPEC, gick dock tendensen mellan de större induslrilän­derna i riktning mot en utjämning. Inverkan på valutakurserna blev därför begränsad. I stället var del här andra faktorer som kom att spela en avgörande roll; främst inflationsutvecklingen och inriktningen av penning-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

39

labell 2: 2 Bytesbalan.sulvccklingen i vissa länder 19761979

Miljarder dollar

1976

1977

1978

1979

Förenia slalerna

4,3

-14.1

-13.9

0.5

Japan

3.7

10.9

16,5

- 9

Förbundsrep. Tyskland

3,4

4,2

8,8

-  

Nederländerna

2,7

0,2

-   1.2

- 0.5

Schweiz

3.5

3,4

4.4

3

Frankrike

- 6,1

- 3.3

3,9

2

Slorbrilannien

- 2,0

0,5

2.0

-  6

Italien

- 2,8

2,5

6,4

.i

Canada

3,8

- 4,0

- 4.6

- 4,5

Belgien-Luxemburg

- 0,1

- 0,7

- 0,9

- 2.5

Övriga OECD

-21,5

-25,1

-12,2

-17

OECD-lolall

-18,7

-25,5

9,2

-30.5

OPEC-länderna

39,3

290

5.0

65

Icke oljeproducerande

ulvecklingsländer

-26,5

-23,0

-35.3

-32

Källor: OECD och ekonomidepartemenlels bedömningar.

politiken. En snabbt tilltagande inflation i Japan och en i förhållande till andra länder låg räntenivå skapade ett avsevärl nedåiriktat tryck på yenen. Den effektiva deprecieringen 1979 kom att uppgå till hela 20%. Bland övriga stora länder noterades den största förändringen i Storbritannien, där pundets värde ökade med ca 7% förra året. Pundels slyrka, den höga inflationstakten till trots, torde sammanhänga med Storbritanniens ställ­ning som oljeproducent i en tid av allmän osäkerhel kring oljeförsörjning­en. Dollarns effektiva kurs var i slort sett oförändrad under 1979. En minskning i värde gentemot de europeiska valutorna uppvägdes av en förstärkning gentemot yenen. Dollarns stabilitet, vilken i hög grad var avhängig av penningpolitikens restriktiva utformning, fick stor belydelse för det lugn som rådde på valutamarknaderna. Utvecklingen inom del nya Europeiska Monetära Systemet - EMS, som trädde i kraft i mars 1979, gynnades av dollarns stabilitet. Trots avsevärda skillnader i inflationstakt mellan de deltagande ländema kunde spänningarna inom systemet kontrol­leras. Vid två tillfällen under hösten ändrades kurspariteterna. 1 seplember skrevs D-marken upp, medan den danska kronan och belgiska francen devalverades, I november devalverades sedan den danska kronan ytterli­gare. Dessa justeringar skedde utan att någon större oro uppstod på valuta­marknaderna.

Ökningen i inflationstakt inom OECD-området mol slutet av 1979 var förenad med en vidgning av differenserna i prisslegringslakt mellan olika länder. Detta sammanhänger i betydande grad med sammansättningen i ländernas handel och därav förorsakade skillnader i utvecklingen av bytes­förhållandet. Styckekostnaden i Japans import ökade t, ex. med nära 75 %, medan motsvarande siffra för den västtyska importen stannade under 20%. Försämringen av bytesförhållandet var den klart viktigaste orsaken bakom den tilltagande inflationen i OECD-länderna. För helåret  1979

Prop. 1979/80:150

40

Tabell 2: 3 Konsumentprisernas utveckling 19761980

Årlig procenluell förändring

1976

1977

1978

1979

febr. 1979 febr. 1980

Förenia staterna

5,8

6,5

7,7

11,3

14.1

Japan

9,3

8,1

3,8

3,6

8.0

Förbundsrep. Tyskland

4,5

3,9

2,6

4.1

5,6

Nederländerna

8,8

6,4

4,1

4,2

6,0

Schweiz

1,7

1,3

1,1

3,6

4.1

Frankrike

9.6

9,4

9,1

10,8

13,4

Storbritannien

16,5

15,9

8,3

13,4

19,1

Italien

16,8

17,0

12,1

14,8

20,8

Canada

7,5

8,0

9,0

9.1

9,4

Belgien

9,2

7,1

4,5

4.5

6,4

Öslerrike

7.3

5,5

3,6

3,7

5,4

Sverige

10.1

11.5

10.1

7.2

13.5

Norge

9,1

9,1

8,1

4,8

7.4

Finland

14,4

12.2

7,8

7,5

9,3

Danmark

9,0

11.1

10,0

9,6

13,3

OECD-lolall

8,0

8,7

6.9

10,1

13,1

OECD-Europa

9,6

11,0

6.9

10,9

14,5

Källa: OECD.

noterades en uppgång i konsumentpriserna med ca 8% men under loppet av året uppgick ökningen till ca 12%. Sammanfattningsvis kan man således konstatera att den internationella bilden vid utgången av 1979 präglades av tilltagande inflationsutveckling, men fortsalt positiv tillväxt.

Utsikter för 1980

Industriländerna står sannolikt inför en klar konjunkturnedgång 1980. Vis­serligen visade statistiken för de inledande månaderna av året på en fort­satt posiliv utveckling, men de depressiva tendenserna väntas så småning­om ta överhand. Köpkraftsindragningen via de höjda oljepriserna beräknas vara av samma storleksordning som under perioden 1973-1974 och den största effekten härav förutses göra sig gällande innevarande år. Härtill kommer atl inriktningen av den ekonomiska politiken genomgående måste betecknas som klart restriktiv. Hitintills har hushållen i flertalet länder upprätthållit sin konsumlion genom att minska sparandet. Dessulom har lageruppbyggnaden gett etl betydande bidrag till efterfrågan och den gynn­samma trenden i näringslivets investeringar har generellt fortgått. En om­svängning i dessa avseenden är dock att vänta, varvid eflerfrågan dämpas kraftigt.

Oljepriserna har fortsatt att stiga i början av 1980. Därmed kan det genomsnittliga priset på importerad olja till OECD-länderna beräknas överstiga fjolårets nivå med nära 65 % även om man antar att realpriset blir oförändrat under resten av året. Vid inledningen av året präglades markna­den av relativt god tillgång på olja. OECD-ländernas efterfrågan på OPEC-olja bedöms gå ned till följd av den förutsedda dämpningen i den ekonomis­ka aktiviteten, sparåtgärder och stigande oljeproduktion inom OECD.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

41

Dessulom befinner sig lagren på en myckel hög nivå efter den krafiiga uppbyggnaden mot slulel av förra året, Detla är faktorer som skulle tala för en lugnare prisutveckling. Å andra sidan utgör förutsedda efterfråge- och ulbudsförhällanden elt klart bekymmer på något längre sikl. Vid en åter­gång lill en gynnsam tillväxt i OECD-länderna skulle lägel på oljemarkna­den snabbi förändras.

Ökningen av OECD-ländernas kostnader för oljeimporten mellan 1978 och 1980 uppgår till över 2% av deras samlade BNP. Den depressiva effekten härav är dock svår att uppskatta beroende pä osäkerheten kring OPEC-ländernas möjligheter atl omvandla de ökade oljeintäkterna i efter­frågan pä industriländernas produkler. Stora investeringar i infrastruktur under senare år kan bedömas ha ökat absorptionsförmågan i hög grad. Politiska och sociala överväganden, samt oron för en tilllagande inflation, kan å andra sidan verka återhållande pä utvecklingen i OPEC-länderna. För 1980 kan man förutse att deras import visar en ökning i storieksord­ningen 20%. Även vid en sådan kraftig uppgång skulle emellertid områdets samlade bytesbalans iroligen ge ett överskott på bortåt 100 miljarder dollar gentemot övriga världen, varvid den neddragande effekten på den interna­tionella konjunkturutvecklingen blir avsevärd. Härtill kommer att de infla­tionsimpulser som oljeprishöjningarna ger upphov till tvingar industrilän­derna att föra en restriktiv ekonomisk politik, vilket ytterligare dämpar utsikterna för den reala tillväxten.

Den allmänna åtstramningen av penningpolitiken har fortsatt de första månaderna i år. I Förenta staterna har diskontot höjts till en rekordnivå av 13% och i samband med elt omfattande åtstramningspaket minskades tillgången på krediter genom kraftiga ökningar av reservkraven. Diskonto­höjningar genomfördes också av Förbundsrepubliken Tyskland och av Japan, samlidigt som de målsalta gränserna för penningmängdens expan­sion sänktes. Det skall i detla sammanhang påpekas att en uppgång av inflationstakten medför en real dämpning av penningmängdens utveckling också i länder där gränserna hålls oförändrade. Åtstramningen i de slora länderna följdes av diskontohöjningar och ökad restriktivilel även i flerta­let mindre industriländer. Hänsynen till växelkursen tvingar många av dessa alt föra en räntepolitik, vilken i stort sell följer den i de stora länderna. Nuvarande strama inriktning av penningpolitiken kan antas bli bestående under huvuddelen av 1980. Huvudmålsättningen med denna politik är atl hejda inflationsutvecklingen, och några snabba framgångar är här ej all förutse. En viss nedgång i den höga räntenivån är dock nalurligl och med att konjunkturen mattats av.

Finanspolitiken präglas f, n. generellt av en betydande restriktivitet. Många länder har som uttalad målsättning atl begränsa underskotten i sina offentliga budgeter. Särskilt stram är poliliken i Förenta staterna och i Storbritannien. De senaste nedskärningarna i den amerikanska federala budgeten för 1980/81 innebär i kombination med annonserade avgiftshöj-

Prop. 1979/80:150

42

ningar all balans förulses kunna uppnås. Också utgifterna i den budget som utlöper i september i år har skurils ned. Dessa åtgärder får därmed bety­dande dämpande effekter på konjunkturen både i år och 1981. Den brittis­ka budgetpolitiken präglas sedan mitten av 1979 av strävan att reducera den offentliga sektorns relaliva storlek. Den omedelbara effekten härav blir en negativ inverkan på efterfrågeutvecklingen. Den budget som pre­senterats i Japan för perioden fr. o. m. april i år har en stram inriktning. De uigiftshöjningar som där förulses är de lägsta på över tjugo år. Också i Förbundsrepubliken Tyskland planeras finanspolitiken bli avsevärt mindre konjunkturstödjandc 1980 i jämförelse med föregående år. Bland de slora länderna är del endast i Italien som en expansiv budgel har presenterats,

Mol bakgrund av åtstramningen i den ekonomiska politiken och de kraftiga oljeprishöjningarna blir en allmän konjunkturnedgång mycket svår atl undvika. Eftersom en sådan negativ utveckling emellertid ännu ej kan avläsas i den tillgängliga statistiken, är tidpunkten för en avmattning svär att förutsäga. Hushållens reala köpkraft har redan påverkats negalivi av uppgången i inflationstakt. Kulmen i inflationsutvecklingen väntas inträffa innevarande halvår i samband med att oljeprishöjningarna fullt ut slår igenom i konsumenlledel. Därefler är en avmattning sannolik. I genom­snitl för OECD-området förutses en ökning av konsumentpriserna med ca 10% 1980. En viss uppgång i löneökningslakten är att räkna med, men detta väntas ej kunna kompensera helt för den tilltagande inflationen. Tendenserna för löneutvecklingen i de tre största länderna - Förenta staterna. Japan och Förbundsrepubliken Tyskland - tyder påförhällande-vis mättliga löneökningar. Den nuvarande generellt låga nivån för sparkvo­ten i flertalet länder vänlas ej kunna bli bestående. En återgång till elt högre sparande är således alt räkna med, varvid konsumtionsutvecklingen skulle dämpas kraftigt.

Om offentlig efterfrågan och prival konsumtion faller tillbaka, är en fortsättning av den gynnsamma trenden för näringslivets investeringar ej sannolik. Även om investeringarna blir den efterfrågekomponent som vi­sar den starkaste utvecklingen 1980, är ändå en successiv avmattning att räkna med. Av den förutsedda försämringen i OECD-ländernas bytesför­hållande väntas en proportionellt sett mindre del falla på näringslivet, varför vinstutvecklingen skulle bli fortsatt relativt gynnsam. Å andra sidan inverkar det strama kreditläget och den mycket höga räntenivån starkt dämpande på investeringsaktiviteten.

De höga finansieringskostnaderna verkar också bromsande på lagerul­vecklingen. I linje med den allmänna nedgången i efterfrågan förutses en klar omsvängning i lagerrörelserna under 1980, För OECD-området totalt sett är därför ett bortfall i efterfrågan att räkna med från lagren. Denna utveckling väntas bli särskilt markerad i Västeuropa, där lageromslaget kan komma att innebära ett efterfrågebortfall på uppemot en procentenhet. I Japan däremot bedöms lagernivån f, n, vara relativt låg, varför den negativa effekten iroligen blir mer begränsad.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

43

Lageruppbyggnaden under fjolåret fick stor betydelse för uppsvinget i den inlernationella handeln. I år vänlas en svag lagemtveekling i förening med en allmän avmallning i den ekonomiska aktiviteten leda till en klar dämpning av världshandeln, OECD-ländernas inlernhandel bedöms öka med drygl 3%. Även exporten till de icke-oljeproducerande u-länderna väntas utvecklas långsamt. De stora bytesbalansunderskotten för denna grupp av länder förutses inverka hämmande pä deras importförmåga. Exporten till OPEC-länderna däremot kommer troligen atl öka myckel starkt. Därmed är ett positivt bidrag från den reala utrikeshandeln att räkna med för flertalet OECD-länder,

Prisutvecklingen för varor i internalionell handel förutses accelerera 1980, OECD-ländernas exportpriser väntas visa en uppgång i linje med den genomsnittliga inhemska inflationstakten, eller med ca 10%. Importpri­sema ökar emellertid sannolikt ännu snabbare, I och med att huvudeffek­ten av tidigare oljeprisslegringar gör sig gällande på importprisema inneva­rande år är en ökning av dessa med bortåt 18% att vänta. Den ytterligare försämring av OECD-ländemas bytesförhållande som således inträffar medför en fortsatt försvagning av den samlade bytesbalansen, Totall kan underskottet komma att uppgå till mer än 60 miljarder dollar. Japan, Förbundsrepubliken Tyskland, Canada och flera av de mindre industrilän­derna förulses uppvisa slora underskott. Försämringen av bytesbalanserna i de övriga stora länderna i Västeuropa väntas däremot bli begränsad och i Förenta staterna motverkas de stigande kostnaderna för oljeimporten av en gynnsam exportutveckling.

Den bild av den ekonomiska utvecklingen 1980 som här skisserats leder fram lill ett antagande om en genomsnittlig tillväxt i OECD-länderna pä över 1 %. Även om prognosen frän preliminär nationalbudget således står sig, har bedömningen av utvecklingen under loppet av årel förändrats. Tillväxten mot slutet av 1979 och de inledande månaderna i år var starkare än väntat. Ä andra sidan har nya depressiva faktorer i form av ytterligare oljeprishöjningar och ekonomiskt-politiskt åtstramande åtgärder tillkom­mit, varför man nu kan vänta en kraftigare nedgång äv efterfrågeutveck­lingen under loppet av 1980.

1 Förenta staterna förutses en minskning av totalproduktionen i år. Det åtgärdspaket som framlades i mars får kraftiga konjunkturdämpande effek­ter i ett läge då flera faktorer redan talar för en nedgång. En minskning av brullonalionalproduklen med ca 0,5 % förulses för 1980, 1 Västeuropa ler sig situationen f, n, något ljusare, men även här är en successiv avmattning och en stagnerande produktionsutveckling att räkna med. Totalt förutses en tillväxt i storieksordningen 1,5%. Inom detta genomsnitt ryms progno­sen om en uppgång med ca 2 % i Förbundsrepubliken Tyskland och Frank­rike och en minskning i den brittiska totalproduktionen med ca 2.5%. Den högsia tillväxten bland de stora industriländerna förutses i Japan, En gynnsam exportutveckling bedöms här bidra till en ökning i bruttonational-

Prop. 1979/80:150

44

produkten med ca 4%. 1 våra nordiska grannländer väntas Finland och Norge uppvisa en relativt gynnsam utveckling, med tillväxttal i storleks­ordningen 4%. I Danmark däremot är en nedgång i bruttonationalproduk­ten sannolik i år.

Den nedåtriktade trenden i konjunkturutvecklingen under loppet av 1980 innebär risker för en snabbi ökande arbetslöshet. Redan i dagsläget är ca 17 miljoner människor i OECD-länderna utan arbete. Med den förutsedda svaga produktionsutvecklingen måste man räkna med att arbetslösheten kan komma att översliga 19 miljoner vid årets slul. Inflationen bedöms minska under loppet av 1980, men taklen i prisstegringarna är sannolikt fortfarande otillfredsställande hög vid slutet av året. Vid ingången till 1981 skulle därmed den ekonomiska situationen i industriländerna präglas av allmänt svag efterfrågan, slor arbetslöshet, hög inflationstakt och fortsatta underskott i bytesbalanserna,

2.2 Länderöversikter

Förenta staterna

Totalproduktionen i den amerikanska ekonomin ökade med knappt 2,5% 1979 att jämföra med ca 4,5% året innan. Även om konjunkturen således försvagades, var utvecklingen under loppet av året bättre än de fiesia bedömare vänlat, 1 slället för den successiva avmattning som all­mänt fömtsågs var tillväxttakten jämn mellan de båda halvåren 1979, I själva verkel förslärkles utvecklingen under senare delen av året om man ser lill den slutliga inhemska efterfrågan; ett fall i sparkvoten bidrog till att upprätthålla tillväxten i den privata konsumtionen samtidigt som investe­ringsverksamheten tilltog inom näringslivet. Denna uppgång motverkades dock genom en kraftigt neddragande effekl från lagerrörelserna.

Parallellt med den försatta tillväxten i efterfrågan accelererade inflatio­nen. Genomsnittligt för 1979 uppgick ökningen i konsumentpriserna till 9%, men under loppet av året nådde inflationslakten över 13%. Inflatio­nen kom därmed att utgöra det dominerande problemet för den ekonomis­ka poliliken. Till en del kan den oförmånliga utvecklingen förklaras av de tilltagande flaskhalsproblemen och överhettningstendenserna i samband med den utdragna perioden av obruten expansion alltsedan 1975. Den svaga produktivitetsutvecklingen kan ses som etl tecken härpå, även om strukturella faktorer också spelar in. En annan avgörande faktor var givet­vis fördubblingen av oljepriserna och den snabba prisuppgången även för övriga råvaror. Lönekostnaderna däremot verkade snarare återhållande på priserna. Uppgången i lönerna stannade vid ca 8 %.

Uppbromsningen i lönestegringstakten och accelereringen av inflationen medförde att realinkomsterna utvecklades negativt mot slutet av året, Sparkvoten sjönk dock från en redan låg nivå och uppgick i december till endast ca 3%. Härigenom kunde den privata konsumtionen öka med ca

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

45

2,5%. Nedgången i sparkvoten låter sig ej enkell förklaras med ulgångs­punkl från tidigare ertarenheter. Strukturella och instilulionella faktorer säsom demografiska förändringar och kreditsystemets utveckling har an­getts som förklaringsgrunder. Den höga konsumlionsviljan kan ocksä ses som en anpassning från konsumenternas sida till en högre inflationstakt.

För andra året i följd uppvisade näringslivels investeringar undantaget bostadsbyggandet en klart gynnsam utveckling. 1 genomsnitl för året nåddes en ökning i närheten av 6%. Detta kan synas förvånande mol bakgrund av de allmänna farhågorna för en snar recession. De främsla orsakerna till den oväntat positiva utvecklingen torde vara det förbätlrade vinsllägel och behovet att bygga ut kapaciteten vilken tidigare under uppgångsfasen minskat i förhållande till produktionen. Det kan sålunda i efterhand konstateras att den allt stramare penningpolitiken under 1979 fick eU myckel begränsai genomslag då det gällde näringslivets investe­ringar. Däremot tycks bostadsbyggandet ha påverkals av uppgången i de långa räntorna. Den tidigare mycket slarka tillväxten av bosiadsinvesleringarna ersattes av ett fall på ca 6% 1979, Härigenom begränsades ökningen i de totala fasta investeringarna till drygt 2%,

Lagerrörelserna medförde elt visst negativt bortfall i efterfrågan under 1979. Utvecklingen var dock oregelbunden under året. Det andra kvartalet skedde en kraftig sannolikt ofrivillig uppgång i samband med atl den slutliga eflerfrågan drastiskt föll lillbaka. En avveckling inleddes sedan del Iredje kvartalet samtidigt som den slulliga eflerfrågan åler växte i styrka. Nedgången i lagerhållningen sett i relation till försäljningen fortsatte sedan mot slutet av året om än i etl lugnare tempo.

Den reala utrikesbalansen lämnade ett positivt bidrag lill efterfrågan om ca en halv procentenhet under 1979. De konkurrensfördelar som tidigare vunnits genom dollarkursens nedgång gav utslag i en stabil exportutveck­ling. Exporten ökade sålunda med över 10% samtidigt som imporltillväx­ten stannade vid ca 4 %. Denna skillnad i volymutveckling visade sig även i bylesbalansen. Trots att oljeräkningen ökade med över 30 miljarder dollar till ca 90 miljarder förbättrades bytesbalansen. Från ett underskott på ca 14 miljarder dollar året innan skedde en omsvängning till etl svagl överskott 1979,

Förbättringen av externbalansen underlättade strävandena att förhindra en ytterligare nedgång i dollarkursen. 1 jämförelse med tidigare år var också dollarkursen stabilare under 1979. Avgörande härför bedöms den belydande räntedifferensen gentemot övriga viktigare länder ha varit. Den höga väntenivån och den successiva åtstrammi\gen av penningpolitiken motiverades även av den tilltagande inflationen. I oktober 1979 genomför­des en betydande omläggning av penningpolitiken. I stället för den tidigare fokuseringen till räntenivån inriktades penningpolitiken på kontrollen av kreditvolymens expansion. Dessa åtgärder bidrog till att pressa upp ränte­läget ytterligare. Mot bakgrund av de alltmer försämrade utsikterna beträf-

Prop. 1979/80: 150

46

fande inflalionen framlades ett omfattande åtslramningspakel i mars i år. Särskilda reservkrav infördes eller höjdes dä det gällde vissa typer av krediter, främst utlåning för konsumtionsändamål. Huvudvikten i paketel läg dock på finanspolitiska åtgärder. Redan budgeten för 1979/1980 har en försiktigt restriktiv inrikining. Utgifterna beräknas visseriigen öka realt med knappl 2% räknat för innevarande kalenderår, men den expansiva effekten härav motverkas av ökade skatteintäkter som en konsekvens av inflationen. Den budget som presenterades i januari och som träder i kraft i oktober i år innebar en ytterligare åtstramning. Bortsett från försvarsansla­get förutsägs endast mycket begränsade utgiftsökningar. Inom ramen för det i mars presenterade ålgärdspaketel skars utgifterna ned yllerligare i en omfattning av ca 13 miljarder dollar. Samtidigt vidtogs åtgärder för atl öka iniäklema, bl, a, en särskild importavgift på olja.

Köpkraftsindragningen via oljeprishöjningen och den federala budgetpo­litiken får en avsevärt dämpande effekt på konkunkturutvecklingen 1980. En ytteriigare uppgång i inflationstakten till följd av oljeprishöjningarna har ägt rum under de första månaderna i år. Även om inflationen skulle mattas av mot årets slut, måste man räkna med en genomsnittlig ökning på över 10%. Löneökningarna kan förutses bli av ungefär samma storieksord­ning, eller något lägre. Den största osäkerhetsfaktorn när det gäller att förutse konsumtionsutvecklingen är hushällens sparbeteende. Svårigheten att förklara den nedgång av sparkvoten som ägt rum, medför ocksä atl dess framtida utveckling är besvärlig att förutsäga. Strukturella faktorer be­döms hålla sparkvoten nere, men den konjunkturella utveckhngen torde peka i riklning mot en uppgång. En återgång lill en nivå pä ca 5 %, skulle innebära en negativ eller stagnerande utveckling av den privata konsum­tionen,

Däremoi väntas en fortsalt gynnsam lillväxl av näringslivets investering­ar under första hälften av 1980, Efter hand förutses dock en negativ utveckling i linje med den allmänna konjunkturdämpningen och det strama lägel pä kreditmarknaden. För 1980 i genomsnitt förutses en stagnerad utveckling av näringslivets investeringar. När det gäller bostadsbyggandet är en ytterligare nedgång att vänta. Enligt de indikatorer som nu föreligger kan bostadsbyggandet komma att visa en minskning i storieksordningen 15% eller mer. Sammantaget för de fasta investeringarna skulle detta innebära en tillbakagång med ca 4,5%.

Den lageravveckling som inleddes under senare delen av 1979 bedöms fortsätta under innevarande år. Den förhållandevis låga lagernivån vid utgången av fjolåret talar dock för all den neddragande effeklen på efter­frågan blir begränsad, Elt bortfall om drygt en halv procentenhet torde dock vara att räkna med. Ett positivt bidrag är däremot att fömtse från utrikeshandeln. Relativt andra länder förutses den inhemska efterfrågan bli svagare i Förenta staterna. Dessutom kan ytteriigare marknadsandelar komma att vinnas genom att fördelen i konkurrenshänseende beslår. Även

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

47

om inflationstakten ökat, har dock uppgången i exportpriserna hållits tillbaka. Mot bakgrund härav förutses eU tillskoll till efterfrågan från den reala utrikesbalansen i storieksordningen en halv procentenhet.

Den ekonomiska politiken är f. n. i första hand inriktad på atl nedbringa den höga inflationstakten. Den nedgång i efterfrågan som förutses för innevarande år betraktas därför sannolikt ej enbart negativt från ekono­misk-politisk synpunkt. En dämpning av efterfrågan skulle sannolikl i hög grad underiätta kampen mot inflationen. En omprioritering av de eko­nomisk-politiska målsättningarna efler hand som konjunkturen försvagas kan dock ej uteslutas. Den skarpa nedgång i efterfrågan som förutses mellan försia och andra halvåret i år talar för en snabb ökning av antalet arbetslösa. Vid slutet av 1980 förutses arbetslösheten uppgå till väl över 7%, En sådan utveckling skulle kunna föranleda en omläggning av politi­ken i en mer efterfrågestödjande riktning. Det är emellertid ej sannolikt att en sådan omläggning skulle påverka konjunkturutvecklingen förrän under nästkommande år. Mot denna bakgrund förutses en minskning i den ameri­kanska totalproduktionen 1980 med ca 0,5 %,

Japan

Den ekonomiska ulvecklingen i Japan under 1979 kännetecknades av en gynnsam inhemsk efterfrågeutveckling, tilltagande inflationsimpulser frän omväriden och en starkt försämrad extern balans.

De fasta investeringarna utgjorde den främsta drivkraften bakom tillväx­ten i den inhemska efterfrågan. Totalt registrerades en uppgång med drygt 9%. Särskilt positiv var utvecklingen av näringslivets invesleringar. De stimulerades av det tidigare goda vinstläget, den stigande efterfrågan och eU allmänt högt kapacitetsutnyttjande. Den ökning på ca 17% som upp­nåddes innebar en återgång till de tillväxttal som var gällande före oljekri­sen 1973. Ulvecklingen av de offentliga investeringarna var däremot åter­hållen, och för bosiadsinvesleringarna skedde en direkt nedgång efter den snabba expansion som ägt rum året innan.

Också den privata konsumtionen bidrog starkt till efterfrågeökningen. Detta förklaras i hög grad av förstärkningen i hushållens reala disponibla inkomster. Den genomsnittliga uppgången i konsumentpriserna begränsa­des till ca 3,5%, Trots de måttliga nominella lönestegringarna uppnåddes härigenom en betydande ökning av hushållens reala köpkraft, och den privata konsumtionen kunde stiga med ca 6%, Till detta kom en ökning av de offentliga utgifterna för konsumiionsändamål med drygt 5 %, Tillväxten i den slutliga inhemska efterfrågan verkade pådrivande på investeringarna i lager. Del posiliva bidragel lill eflerfrågan från lagersidan uppgick till ca 0,5%.

Den låga inflationstakten, mätt i konsumentledet, var etl resultat i första hand av den måttliga löneuppgörelsen och de avsevärda produktivitets­vinster som uppnåddes. Däremot uppstod kraftiga prispådrivande impul-

Prop. 1979/80: 150

48

ser via importen. Med det myckel stora beroendet av importerad energi och importerade råvaror, drabbades Japan givetvis hårt av prisstegringar­na pä olja och andra råvaror. Till delta kom att bytesförhållandet försäm­rades till följd av yenens fortgående depreciering allt ifrån slutet av 1978,1 effektiva lermer sjönk yenens värde med ca 20% 1979. Dessa faktorer ledde till en kraftig acceleration av partihandelspriserna. Under loppet av ärel ökade dessa med över 17%. Också konsumentprisernas ökningslakl tilltog mol sluiet av 1979, men genomslaget har hittills varit begränsai.

De ökade oljepriserna fick dramatiska konsekvenser även för den ex­terna balansen. 1 och med atl kostnaderna för oljeimporten i stort selt fördubblades, kom oljenoian alt uigöra hela 45% av det lotala importvär­det. Bytesbalansen svängde om från ett överskott på över 16 miljarder dollar året innan till ett underskott på ca 9 miljarder 1979. Denna omkast­ning förklaras inte enbart av försämringen i bytesförhållandet, utan berod­de också på handelns volymutveckling. Den goda inhemska efterfrågelill­växten, effekterna av yenapprecieringen under 1978, frivilliga exportbe­gränsningar och särskilda åtgärder för att öka importen, medförde att exportutvecklingen var återhållen, medan importen steg myckel snabbt. Den neddragande effekten härav på produktionstillväxten var betydande. Den inhemska efterfrågan steg med nära 8%, men efterfrågebortfallet från utrikeshandelssidan begränsade ökningen i BNP 1979 till ca 6%.

Den positiva trenden i konjunkturutvecklingen bestod således under hela 1979, För det Qärde kvartalet registrerades en tillväxt på över 5% i årstakt och industriproduktionen låg i december 8% över nivån motsva­rande månad året innan. Emellertid skedde en viss förskjutning i efterfrå­gans inriktning mot slutet av året. Exporten uppvisade åter höga tillväxt­tal, medan den inhemska efterfrågan mattades något. Särskilt den privata konsumtionen utvecklades svagt under det fjärde kvartalet. Däremoi fort­satte den krafiiga expansionen av näringslivels investeringar. De framåt­blickande konjunkturindikatorerna visade vid början av 1980 på att denna trend skulle bestå. Förtroendeklimatet inom näringslivet var gott, men undersökningar av hushållens inköpsplaner pekade på en mer försiktig attityd. Det senare förklaras i hög grad av oron inför den tilllagande inflationsutvecklingen.

Strävan atl hålla tillbaka prisstegringstakten blev bestämmande för ut­formningen av den ekonomiska politiken vid inledningen av 1980. För en stram inriktning av politiken talade också den underliggande styrkan i efterfrågeutvecklingen och det väntade positiva bidraget från utrikes­handeln i och med aU exporten började stiga snabbare än importen. Yen­ens fall under 1979 hade varil så kraftig att den bedömdes ha medfört en avsevärd förbättring av den japanska konkurrenskraften. Å andra sidan innebar en sjunkande yen-kurs ökade svårigheter då det gällde att stabili­sera prisutvecklingen. Vid inledningen av 1980 stramades därför penning­politiken åt och ränteläget höjdes successivt. Samtidigt förekom omfat­tande interventioner för att stödja yen-kursen.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

49

Finanspolitiken så som den presenterats inför budgetårel 1980/81 haren restriktiv ulformning. Delta moiiveras inle enbari med sirävan all bromsa inflationen, utan också med nödvändigheten alt begränsa de stora under­skotlen i den slalliga budgeien. Till följd av den ökade inflalionen beräknas de slalliga inkomsterna sliga kraftigt. Ökningen pä ulgiftssidan däremoi planeras bli den lägsla pä över ijugo är. Särskili hårt drabbas ulgifterna för offentliga arbeten, vilka planeras hållas oförändrade i nominella lal. Bud­geten innebär sålunda en avsevärd åtstramning i förhållande lill 1979. Emellerlid medför en eftersliipning av utgifter frän del budgetår som avslu­tas den sista mars i år att såväl den offentliga konsumtionen som de offentliga investeringarna kan beräknas öka med ca 2 % under kalenderåret 1980. Nägon snar uppmjukning av den strama finanspolitiken är ej atl räkna med. Penningpolitiken torde också komma all behålla sin restriktiva prägel under huvuddelen av 1980,

Den privata konsumtionens tillväxt blir i hög grad beroende av utveck­lingen i inflalionen. Med den eftersläpning som vanligen gäller mellan förändringar i partihandelspriserna och i konsumentpriserna, kan man vänta att de senare visar en accelererad ökningstakt under försia hälften av 1980. Sedan de ulifrån kommande prisimpulserna slagit igenom, förutses åler en lugnare inflationstakt. Härför lalar i första hand den väntade gynnsamma produklivitelsulvecklingen och förutsedda relativt måttliga löneökningar. De avtalsförhandlingar som inletts under våren pekar i rikl­ning mot lönestegringar i storleksordningen 8%. De genomsnittliga pris­stegringarna i konsumentledet är svåra att bedöma, men kan vänlas uppgå till ca 7%. Utrymmet för en ökning av den privata konsumtionen skulle därmed bli relativt begränsat. Med en viss tillbakagång av sparkvoten, kan en konsumtionsuppgång med ca 2% förutses.

Medan den privata konsumtionen således mattas av kraftigt, bedöms de privala invesleringama också under 1980 uigöra etl drivande elemenl i konjunkturutvecklingen. Visseriigen minskar avsättningsmöjligheterna på hemmamarknaden, men utsikterna till en förbättrad exportutveckling bi­drar lill att upprätthålla förlroendeklimaiet inom näringslivet. Även om vinstläget förutses försämras något i jämförelse med 1979, talar etl beslå­ende högt kapacitetsutnyttjande för en god investeringsverksamhet. En tillväxt i näringslivels invesleringar med över 6% kan därför ställas i utsikt. 1 oeh med atl de offentliga investeringarna liksom bostadsbyggan­det ökar långsammare, begränsas uppgången i de lotala fasta investeringar­na till ca 4%.

Den nuvarande lagersituationen ställd i relation till den förvänlade för­säljningen, talar inle för alt någon drastisk anpassning av lagernivån skulle komma att ske. Man kan därför anta att lagerinvesteringarna i stort sett blir neutrala i förhållande till den totala efterfrågan. Därmed förutses en ökning av den inhemska efterfrågan med ca 2,5%, Den externa sektorn väntas emellertid lämna ett stort nettobidrag till den totala efterfrågan, varför 

4    Rik.sdagen 1979180. I saml. Nr 150. BU. l.l

Prop. 1979/80: 150

50

brullonalionalproduklen skulle komma alt öka med bortåt 4% innevaran­de år.

Förbättringen av den reala utrikeshandelsbalansen förklaras till största delen av den förstärkta konkurrenskraften. Yenens depreciering under 1979 i kombination med en snabb produktivitetsutveckling och i internalio­nell jämförelse långsamma lönestegringar bedöms leda till atl Japan i år väntas uppnå avsevärda vinsler av marknadsandelar. Ä andra sidan blir marknadstillväxten begränsad i och med den ogynnsamma ulvecklingen av den inlernationella konjunkturen. Beiräffande den exierna balansen i nominella termer bedöms förbättringen inte bli lika markerad. De kvardrö­jande effekterna av oljeprisstegringarna medför att den japanska bytesba­lansen sannolikl försvagas yllerligare under 1980.

Den lillväxl pä ca 4% som förulses för den japanska ekonomin ter sig gynnsam i jämförelse med flertalet industriländer. Nägon kraftig ökning av arbetslösheten torde ej vara att befara vid en tillväxt i denna storleksord­ning. Ser man till konjunkturutvecklingen under loppet av årel, gör sig motsatta inflytanden gällande. En successiv dämpning av inflationen skul­le kunna leda till en förstärkning av den privala konsumtionen mot slutet av ärel. Ä andra sidan vänlas investeringsverksamheten vara livligast under årets första hälft och effekterna av den ekonomiska politiken torde efter hand bli mer äierhällande på efterfrågeutvecklingen. Sammantaget kan man förutse att tillväxttakten avlar något under senare delen av 1980.

Förbundsrepubliken Tyskland

Den västtyska konjunkturen utvecklades klart gynnsamt under 1979 både jämfört med andra industriländer och med tidigare år. Den lolala produktionen steg med nära 4,5%, varvid arbetslösheten kunde ned­bringas avsevärl trots en snabb tillströmning till arbetskraften. De privata investeringarna och lagerrörelserna var de viktigaste drivkrafterna i den posiliva utvecklingen. Dessulom gav finanspolitiken etl betydelsefullt stöd lill eflerfrågan både via ökade utgifter och en sänkning av de direkta skatterna.

Ett flertal faktorer bidrog lill atl stimulera investeringsverksamheten. Den tidigare försiktigheten hos förelagen har medförl all kapacitetsbe­gränsningar i allt slörre utsträckning börjat göra sig gällande. Vidare var likviditetsläget inom näringslivel gott, vilket sammanhängande med den gynnsamma vinstutvecklingen. Företagen var därför mindre känsliga för den restriktivitet som präglade penningpolitiken. Ökningen i näringslivels fasta investeringar uppgick till ca 10% 1979. Dessutom fortgick den goda konjunkturen inom bostadsbyggandet, varvid en volymuppgång på nära 7% kunde noteras. De offentliga investeringarna steg med över 6% och de totala investeringarna med ca 8.5 %.

Del posiliva bidraget från lagersidan svarade för nästan en tredjedel av den totala efterfrågeökningen. Till en del förklaras detla av att lagernivån

Bilaga l.l    Reviderad nationalbudget

51

var förhållandevis låg dä uppgången i eflerträgan inleddes. Dessutom fick lagerinvesleringarna mol sluiet av 1979 i hög grad en spekulativ karaktär i samband med de prisstegringar som kunde förutses i försia hand för råvaror.

Medan näringslivet präglades av optimism, visade konsumenterna en mer försiktig attityd. Den privata konsumtionen utvecklades klarl svagare än övriga efterfrågekomponenter och ökningen stannade under 3 %. Ändå var förutsättningarna för den privata konsumtionen klart gynnsamma. Realinkomsterna ökade med mer än 3% och dessulom gav de skattesänk­ningar som genomfördes elt väsentligt bidrag till hushållens köpkraft. Konsumenterna valde emellerlid atl låla en belydande del av inkomstök­ningarna gå till sparande, varvid den genomsnittliga sparkvoten sleg.

Den västtyska exporten uppvisade en ökning med nära 6% 1979. Detta återspeglar till slor del den gynnsamma konjunkturutvecklingen i flera viktiga avnämarländer, men hänför sig i viss mån även till marknadsan­delsvinster. D-markens effektiva appreciering var förhållandevis begrän­sad allt sedan hösten 1978 och de valulastabiliserande ålgärder som då genomfördes i Förenta staterna. Dessutom innebar den inhemska kost­nadsutvecklingen att konkurrenskraften förbättrades. En ökning av pro­duktiviteten inom näringslivet med nära 4% i kombinalion med måttliga löneökningar medförde att kostnaderna per producerad enhet steg lång­samt sett i en internationell jämförelse. De höjda oljepriserna innebar emellertid en kraftigt pådrivande effekt på inflationsutvecklingen. Konsu­mentprisernas ökningslakt uppgick till ca 5% vid slutet av 1979 jämfört med endast ca 3% året innan. Om man rensar statistiken frän de direkla effekterna av oljeprisstegringarna och höjningen av mervärdeskatten från halvårsskiftet, finner man emellertid all prisutvecklingen var mer återhål­len under 1979 än föregående år.

Samtidigt som exporten utvecklades gynnsamt, steg också imporlen i en snabb takt. För 1979 uppgick ökningen till hela 10%. Skillnaden i tillväxt­takt mellan exporl och imporl förklaras huvudsakligen av del högre rela­tiva efterfrågetrycket i den västtyska ekonomin och av den kraftiga lager­uppbyggnaden. Dessa faktorer resulterade i etl efterfrågebortfall från utri­keshandeln i storleksordningen en procentenhet. Också i nominella lermer registrerades en kraftig försvagning av utrikesbetalningarna. Bytesbalan­sen svängde om från etl överskott på nära 9 miljarder dollar 1978 till elt underskott på ca 5 miljarder 1979. Förutom skillnaden i utvecklingstakt för import och exporl berodde delta givelvis på de kraftigt fördyrade kostna­derna för oljeimporten.

Vid inledningen av 1980 pekade flertalet konjunkturindikalorer på en positiv utveckling. Industriproduktionen ökade stadigt och sysselsätt­ningsläget fortsatte att förbättras. Förtroendeklimatet inom näringslivet höll sig på en hög nivå och orderingången kunde fortfarande betraktas som gynnsam. Mot denna underliggande styrka i konjunkturutvecklingen måste

Prop. 1979/80: 150

52

man slälla de särskilda fakiorer vilka lalar för en markanl avmallning i tillväxten.

1 motsats till del föregående året väntas den ekonomiska politiken under 1980 få en klart återhållande inverkan på efterfrågan. Taklen i utgifts­ökningarna mattas av betydligt, särskilt för de offenlliga investeringarna. Vissa skattelättnader genomförs visserligen för företagen, men ä andra sidan innebär de ökade skalteinläklerna lill följd av den stigande inflalio­nen all en klar åtstramning äger rum. Reslrikiiviielen är särskilt lydlig då del gäller penningpolitiken. Diskontot har höjts under våren och den målsalta ökningen av penningmängden har satts lägre än föregående år. Denna åtstramning syflar framför allt till atl begränsa de sekundära inflationseffekterna av oljeprisstegringarna. Sannolikt kommer kredit­marknaden atl hållas relativt stram under huvuddelen av året och en eventuell uppmjukning i samband med att den allmänna konjunkturen försämras torde endast få begränsade effekter under 1980.

Hushållens reala disponibla inkomster vänlas försvagas under inneva­rande år. Något tillskott via skattesänkningar är ej förutsedda, och den genomsnittliga inflationstakten mätt i konsumentledet kan komma atl upp­gå till över 5%. Denna prognos för prisutvecklingen kan betecknas som optimistisk eftersom den innebär att inflationen mattas av under loppet av året. Elt belydande osäkerhetsmoment utgör lönestegringarna. Uppgång­en i inflationstakt och den gynnsamma vinstutvecklingen skulle lala för all lönlagarna söker kompensera sig. Ä andra sidan kan det vara svårl att genomdriva höga lönekrav om man bedömer sig stå inför en lågkonjunktur. Vid ett antagande att löneökningarna begränsar sig till den nivå på 7 % som regeringen definierat som den högsta möjliga förenlig med samhällsekono­misk balans, stiger realinkomsterna med ca 2%. Med oförändrad sparkvot skulle då den privata konsumtionen visa en ökning i samma storleksord­ning.

Utvecklingen av de fasta investeringarna ter sig särskilt svår alt förutsä­ga. De undersökningar av företagens investeringsplaner som nyligen ut­förts ger en överraskande positiv bild ställt i relation lill den strama penningpolitiken och den väntade nedgången i efterfrågan såväl inom landel som på de utländska marknaderna. Mot denna bakgrund kan man vänta att investeringsverksamheten håller i sig ännu en tid för att sedan mattas av kraftigt under senare delen av året. I genomsnitt för 1980 förutses en uppgång i storleksordningen 8%. Volymen av planerade byg­gen är f. n, så stor att den garanterar en hög aktivitetsnivå åtminstone under årets första hälft. Därefter kan man räkna med att det strama kreditläget och den försvagade köpkraften hos hushållen tar sig uttryck i en klar nedgång. För hela 1980 förutses en tillväxt på ca 6% för bostads-investeringarna. Med den planerade långsamma ökningstakten i de offent­liga investeringarna, skulle de totala fasta investeringarna öka med bortåt 6%.     .

Bilaga l.l    Reviderad nationalbudget

53

Medan lagerrörefserna under 1979 utgjorde den främsta drivkraften i efterfrågeutvecklingen, är ell motsatt förlopp all räkna med för innevaran­de år. Den lageruppbyggnad av spekulativ karaktär som skedde under 1979 och inledningen av 1980 torde ej komma atl forlgå. Den långsammare allmänna efterfrågeutvecklingen lalar för en omsvängning i lagersitua­tionen. Ett bortfall från den toiala efterfrågan med ca en procentenhet kan därför förutses frän lagerrörelserna under 1980.

Sammantaget innebär ovanstående överväganden en uppgång i den lo­lala inhemska efterfrågan med 1,5 ä 2%. Med ett visst posilivi bidrag från utrikeshandelssidan skulle ökningen i bruttonationalprodukten nå upp lill ca 2 %. Exporten kan visserligen förväntas dämpas under 1980, men samti­digt förutses en ännu mer markerad avmattning av imporlen. Det västtyska näringslivels förbättrade konkurrenskrafi bedöms lägga grunden härför. Den i internationell jämförelse långsamma ökningen av produktionskost­naderna vänlas fortgå under 1980. Vid antagandet om oförändrade växel­kurser kan man därför förulse all det västtyska näringslivet vinner mark­nadsandelar bäde på den inhemska och den utländska marknaden. Denna utveckling får emellertid endast begränsad effekt för bytesbalansen. I och med de kraftigl siigande kosinaderna för oljeimporten, kan man räkna med ett mycket storl underskoll i utrikesbetalningarna för 1980.

Den tillväxt på 2% som här antagits skulle innebära en viss om än begränsad försämring av arbetsmarknadsläget i jämförelse med föregående år. Del bör dock framhållas all utvecklingen under loppet av årel kan väntas innebära en avsevärd konjunkturförsvagning, varför en klar ökning av arbetslösheten mot slutet av 1980 kan förutses. Både tendenserna beträffande den privala konsumtionen och investeringarna talar för en sådan nedåtgående trend. Mot slutet av 1980 måste man därför räkna med en allmänt svag konjunktursituation i den västtyska ekonomin.

Frankrike

Den ekonomiska aktiviteten i Frankrike förstärktes mellan försia och andra halvåret 1979. Efter flera år av utpräglad försiktighet hos företagen, sköt näringslivets invesleringar fart under senare delen av årel. Lagerupp­byggnaden gav samtidigt ett allt större bidrag till BNP-tillväxten, vilket delvis sammanhängde med den ökade oljelagringen. Dessutom förbättra­des exporten i takt med den gynnsammare utvecklingen av världshandeln. Den privata konsumtionen däremot mattades av under loppet av året lill följd av den accelererande inflationen. Sammanlaget steg totalproduk­tionen 1979 med bortåt 4%.

Försvagningen av den privata konsumtionen förklaras hell av den lång­sammare utvecklingen av de reala disponibla inkomsterna. Ökningen var endasl ca 1,5 % 1979 i jämförelse med nära 4,5 % årel innan. De nominella lönehöjningarna var återhållna, medan inflationen accelererade. I slutet av året låg priserna hela 13% över nivån året innan. Uppgången i inflations-

Prop. 1979/80: 150

54

lakl berodde givelvis i myckel hög grad pä de siigande oljepriserna. Men även inhemska fakiorer såsom höjningar av offenlliga avgifier oeh frisläp-pandel av regleringen för induslriella priser bedöms ha spelat in. Hushål­lens köpkraft försvagades ocksä av de särskilda höjningarna av socialför­säkringsavgifierna som förelogs. Hushällen reagerade på dämpningen i köpkraften genom all minska sparkvolen och denna sjönk med ca en procenlenhel under loppet av året. Härigenom kunde en ökning av den privala konsumtionen i storleksordningen 3%' uppnås.

Uppgången i invesleringsaklivileien under 1979 kan ses som en följd av behovet av kapacitetsutvidgande invesleringar efler en följd av år då den produktiva kapaciteten siadigt minskal i förhållande till efterfrågan oeh produktion. Andra faktorer som spelade in var återhämtningen i förelagens vinsler och den relativt goda tillgången på krediter. Näringslivels investe­ringar sleg med ca 2,5 % 1979 och huvuddelen av denna uppgång ägde rum under ärels senare del. Bostadsbyggandet återhämtade sig klart från den låga nivå som varil gällande under 1978 och inledningen av 1979. De offentliga investeringarna däremot expanderade i en jämn lakl av nära 6% under båda halvåren 1979. Tolall förde fasla investeringarna registrerades en ökning med ca 3.5%. Tillskottet lill eftertVågan från lagerulvecklingen beräknas för 1979 lill över en procentenhet.

Även om lönerna kan sägas ha ökat långsamt i förhållande till prisul­vecklingen, var uppgången stor i förhållande till utvecklingen i andra länder. Dessulom var produktivitetsökningen måttlig och francen appre-cierade något i effektiva lermer under 1979. Mol denna bakgrund var utvecklingen av den franska exporten ovänlat gynnsam och vissa vinster av marknadsandelar kunde uppnås. Exporten visade en uppgång med ca 8,5 %. Importen sleg emellertid ännu snabbare, eller med nära 11 %. varför den reala externbalansen kom atl påverka eflerfrågeulvecklingen negativt. I nominella termer skedde också en försvagning av utrikesbalansen, främsl till följd av oljeprisstegringarna. Bytesbalansen fortsatte dock alt visa överskott för 1979.

Den ekonomiska politiken under 1979 kan beskrivas som försiktigt re­striktiv. Särskilt höjningarna av socialförsäkringsavgifierna fick en bely­dande återhållande effekl på efterfrågeutvecklingen. Ä andra sidan gavs expansiva impulser till efterfrågan via den offentliga sektorns investering­ar, Dessulom blev den faktiska inriktningen av penningpolitiken avsevärt mindre restriktiv än planerat. För 1980 bedöms den finanspolitiska ulform­ningen bli i slort sett neutral med avseende på den toiala efterfrågan. Det statliga budgetunderskottet planeras bli lägre än ulfallet för 1979. men erfarenhetsmässigt brukar underskottet bli slörre än ursprungligen avseit. När det gäller penningpolitiken kan man räkna med en viss skärpning. Ränteläget har höjts under senare tid, vilkel i hög grad är atl betrakta som en anpassning till den högre internationella räntenivån. Vidare har man beslutat att utöka den kvantitativa kontrollen över kreditmarknaden, var-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

55

igenom en avsevärd inskränkning i kredilvolymens expansion är all förul­se.

Vid årsskiftet 1979/1980 skedde yllerligaie extra inbeialningar från hus­hållen till socialförsäkringssystemet. Dessa i kombination med den acce­lererande inflalionen bedöms innebära atl konsumenternas reala köpkraft dämpas ännu någol i jämförelse med andra halvårel i fjol. Möjlighelen alt upprätthålla taklen i konsumtionsökningen med en fortsatt sänkning av sparkvolen lorde vara begränsade. Man måste därför räkna med all ul­vecklingen av den privata konsumtionen försvagas ytterligare första halv­året i år. Man kan förmoda att lönestegringarna blir något högre i år jämförl med 1979, men detta väntas inte fulll ut kunna kompensera för uppgången i inflationstakt. Sammantaget förutses den privala konsumtionen öka med uppemot 2%.

Investeringsaktiviteten var fortfarande stabil i början av 1980. Troligen existerar ännu ett belydande behov hos företagen atl bygga ut kapaciteten. Å andra sidan talar försvagningen av den inhemska efterfrågan oeh det alll dystrare internationella ekonomiska klimatet för atl man inom näringslivel äter skulle visa en mer försiktig attityd. Den förutsedda åtstramningen av kreditmarknaden och de alll högre lånekostnaderna bedöms också inverka negaiivt på näringslivets investeringar. För helåret 1980 kan en ökning med ca 1 % förutses, vilket skulle innebära en mycket svag utveckling under loppet av året. En motsvarande utvecklingstakt väntas för bostadsbyggan­det, där såväl lägel på kreditmarknaden som försvagningen av hushållens köpkraft talar för en dämpning. Expansionen av de offentliga investering­arna planeras dock forlgå i ungefär oförändrad takt. Härigenom skulle en sammantagen uppgång i de fasta investeringarna med mellan 3 och 4% kunna ställas i utsikt.

Lagerförändringen väntas bli den efterfrågekomponent som mesl drama­tiskt påverkar konjunkturutvecklingen under 1980. Lagernivån är Iroligen alltför hög i förhållande lill den väntade utvecklingen av försäljningen, varför en betydande anpassning skulle bli nödvändig. Svårigheterna att finansiera lagerhållningen kan också vänlas bidra till en avveckling. Man kan därtor vänla att lagerrörelserna kommer atl innebära ett bortfall från den lotala efterfrågan med åtminstone en procentenhet.

Till skillnad från under 1979 bedöms den externa balansen ej inverka negativt på eflerfrågan innevarande år. Möjligen är en viss posliv effekl atl räkna med. Exportens ökningstakt kan visserligen förulses i stort selt halveras, men erfarenhetsmässigt dämpas den franska importen mer än andra länders imporl vid en given tillbakagäng i den inhemska eftertVågeui-vecklingen. En snabbare ökning i exporten än i imporlen skulle dessutom motverka den försvagning i bytesbalansen som sker till följd av den väx­ande oljeräkningen. Ändå måste man räkna med alt bylesbalansen svänger om till underskott under 1980,

Ovanstående överväganden leder fram till elt antagande om en ökning

Prop. 1979/80: 150

56

av brullonalionalproduklen med inemol 2% 1980. Huvuddelen av denna produktionsökning hänför sig lill effekler av den slarka ulvecklingen mol slutet av 1979 saml lill de produklionsresultai som näs under inledningen av 1980. Således förväntas en klart försämrad konjunkturutveckling i Frankrike under loppet av innevarande år. För sysselsältningen förutses della fä allvarliga konsekvenser. Arbelslöshelen kan komma all sliga lill uppemot 7% mol slulel av 1980.

Storbritannien

Trols en relativt god utveckling av den inhemska efterfrågan 1979 stannade ökningen av BNP under I %. Den uppgång i den privata konsumtionen med ca 4% som skedde fick endast begränsad inverkan pä produklionen inom landet. I stället kom den ökade efterfrågan i hög grad att riktas mot utlandet, varvid importen sleg med över 11 %, Detta förlopp berodde framför allt pä del brittiska näringslivels försvagade konkurrenskraft i samband med den försämrade inhemska pris- och koslnadsulvecklingen.

Takten i lönestegringarna accelererade stadigt 1979 och under loppet av året noterades en uppgång med nära 19 % vilkel innebar ökningar i stor­leksordningen 15% för årsgenomsnittet. Också inflationstakten tilltog un­der loppet av året, men den genomsnittliga uppgången stannade här vid ca 12%. Således sleg de reala inkomslerna avsevärt och köpkraften stärktes ytterligare via nettot av skatter och transfereringar från den offentliga sektorn. Sparkvoten ökade emellertid, vartör expansionen i den privala konsumtionen understeg uppgången i de reala disponibla inkomsterna. Ser man till konsumtionens utveckling under loppet av 1979, påverkas bilden på ell avgörande säll av den höjning av mervärdeskatten som förelogs vid halvårsskiftet. Försäljningen sleg dramatiskt under det andra kvartalet för all sedan falla lika krafligl under det tredje. Höjningen av de indirekla skatterna påverkade givelvis ocksä prisulvecklingen. De omedelbara ef­feklerna beräknas ha adderat 3,5 procentenheter till inflationstakten under 1979. Dessulom påverkades inflalionen av de krafiiga prisuppgångarna på olja och andra råvaror.

Försämringen av konkurrenskraften tog sig ej enbart ultryck i atl kon­sumiionsökningen främst ledde till en krafiig importuppgäng. Förlorade marknadsandelar även inlernalionellt resulterade i atl exporten utveck­lades mycket svagl. Skillnaden mellan ökningslaklen för exporl och import innebar ett bortfall i den totala efterfrågan med hela 2,5 procenlenheler. Även nominellt försvagades externbalansen och trots de krafligl ökade intäkterna från oljeproduktionen svängde bylesbalansen om från etl bety­dande överskott till ett underskott på nära 6 miljarder dollar. Trots denna försvagning och trols försämringen i inflationsutvecklingen var pundet tidvis utsatt för etl kraftigl uppålriklat tryck. Under loppet av 1979 skedde en appreciering i effektiva termer med ca 7%. Delta berodde delvis på det höga ränteläget, delvis på förtroendet för pundet i samhand med Stor-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

57

brilanniens ställning som o|ieprodiicenl. Del kan vidare observeras all del avskaffande av valularegleringen som genomfördes i ell par sleg under 1979 inle resulterade i del kapilalulflöde som vissa bedömare befarat. I slället skedde en ökning av valutareserven med mer än en miljard pund.

Apprecieringen av pundet, de ökade enerjii- och råvarupriserna saml accelereringen i löiiesiegringsiakien innebar en krafiig press på företagens vinster. Den positiva utvecklingen av näringslivets invesleringar som in­letts 1978 bröts drastiskt. De privala investeringarna utanför bostadsbyg­gandet föll lillbaka med 3 %. För bostadsbyggandet skedde en utomordent­ligt kraftig nedgång. I och med en minskning med ca 15% låg bostadsbyg­gandet på den lägsla nivån på mer än 20 är. Vidare fick strävandena all nedbringa de offentliga utgifterna en särskilt stor inverkan på investerings­sidan. En nedgång med 5 % inträffade här. Sammanlaget minskade de fasla investeringarna med över 4%. Investeringarna i lager ul vecklades däremot positivi, vilket sannolikt sammanhänger med uppgången i den privata konsumtionen.

Problemen med den tilltagande inflaiionslaklen, den försämrade konkur­renskraften och den snabba importpenelreringen föranledde den nylill­trädda regeringen till en markanl omläggning av den ekonomiska poliliken. Enligt regeringens analys hänför sig problemen huvudsakligen lill svaghe­ter på ulbudssidan i ekonomin. För all komma lill rätta med dessa ämnar man föra en politik som skall ge marknadskrafterna större genomslags­krafl. Den ekonomiska poliliken skall vidare skapa förbällrade förulsält­ningar för en sundare utveckling inom näringslivel genom alt begränsa inflationstakten. De medel som härvid tillgrips är främsl en stram finans-och penningpolitik. Elt annat viktigt inslag i politiken är strävan atl hejda den offentliga seklorns expansion och över huvud laget begränsa det slatliga inflytandet över ekonomin.

Budgeien som presenterades ijuni 1979 innehöll en krafiig omläggning från direkl lill indirekl beskattning. Inkomsiskalten sänkles lill en beräk­ nad koslnad för statskassan av drygl 4 miljarder pund. Ökningen av mer­värdeskalten bedömdes dock ge ökade inkomsler i storleksordningen 4,7 miljarder. 1 kombination med de nedskärningar av de offentliga ulgifterna för perioden l.o.m. april 1980 som beslutades, fick dessa ålgärder en restriktiv nettoeffekt på konjunkturutvecklingen. En yUeriigare skärpning av den allmänna ekonomiska poliliken skedde under hösten dä kredilmark­naden blev föremål för en omfattande åtstramning. Den budget för peri­oden 1981/82 som presenterades i mars i år innebär en fortsättning på den tidigare inslagna vägen. Sålunda sker en ytterligare åtstramning i form av avgiftshöjningar och nedskärningar av utgifter. Samtidigt framlades rege­ringens plan för de offentliga utgifterna till och med 1983/84. Där förulses en minskning av utgifterna med i genomsnitt I % per år i reala lermer. Vidare behåller penningpolitiken sin restriktiva utformning. Målsättningen är alt hejda inflationen genom atl begränsa penningmängdens tillväxt.

Prop. 1979/80: 150

58

Mol bakgrund av den strama inriktningen av den ekonomiska poliliken och ep förutsedd uppgång i inflaiionslaklen är en svag utveckling av de reala disponibla inkomslema all förulse. Visseriigen är en yllerligare upp­gång i de nominella lönernas ökningslakl sannolik, men konsument­priserna lorde komma atl stiga ännu kraftigare. I genomsnitl för årel är en infialion i storleksordningen 18% all räkna med och löneökningarna vän­las bli något lägre. Även med en viss sänkning av sparkvolen förulses därför en i slort setl stagnerande utveckling för den privala konsumtionen.

Avmattningen i den privala konsumtionen och del försämrade inlerna­tionella konjunkturläget gör ulsiklerna för näringslivets investeringar myc­ket dystra. Den fortsatla stegringen i produktionskostnaderna samiidigi som möjligheterna all öka priserna starki begränsas av de försämrade avsättningsmöjligheterna innebär en fortgående krafiig press på vinsterna. Mol denna bakgrund förutses en direkl nedgång i näringslivets inveslering­ar med ca 4%, Del kan emellerlid ej uteslutas att ulfallel blir nägol mer negativt. Dessutom förulses nedgången i bosiadsbyggandel fortsätta. Ett mycket storl fall i de offentliga investeringarna förefaller sannolikl. Erfa­renheter från tidigare är visar atl restriktivitelen i de slalliga ulgifterna i försia hand drabbar investeringarna. Sammantaget innebär dessa antagan­den en nedgång i de lästa investeringarna med ca 5%. Därmed skulle investeringarna bli den främsla neddragande faktorn i den ekonomiska ulvecklingen 1980. Också lagerinvesleringarna förutses fä en neddragande effekl. Storleken på denna är svår att förulse, men skulle kunna uppskattas till drygt en procentenhet.

Sammantaget innebär den prognos för den inhemska efterfrågan som skisserats ovan en nedgång med mellan 2 och 3 %. Ej heller utrikeshandeln vänlas utgöra nägol expansivi inslag. All en fortsall försämring av konkur­renskraften kommer atl leda lill ytterligare förluster av marknadsandelar torde slå klart, men omfattningen av dessa förlusler är svåra all bedöma. En ökning av exporten med 1 å 2 % kan betraktas som en sannolik utveck­ling. Också importen väntas visa en ökning i denna storleksordning, varför nettoeffekten på den totala efterfrågan förutses bli i stort selt neutral. Det bör påpekas att utrikeshandeln skulle ge ett betydligt sämre resullal om man ej räknade med den ökade oljeproduktionen, vilken innebär att Stor­britannien i stort sett är självförsörjande 1980. De ökade intäkterna från oljeseklorn är också den viktigaste orsaken till atl bytesbalansen förutses förbättras under innevarande år.

Vid en bedömning av produktionsutvecklingen 1980 måsle effeklerna av den omfattande stålstrejken vägas in. Den kan antas ha inneburil en försämring av förtroendeklimatet både hos hushållen och inom näringsli­vet. Härtill kommer det direkla produktionsbortfall som strejken gav upp­hov till. Detta torde endasl till en del kunna återhämtas i ett senare skede.

Sammantaget förutses en minskning av den brittiska totalproduktionen i storieksordningen 2,5% 1980. En starkare utveckling av den privata kon-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

59

sumlionen kan ej uteslutas. En sädan skulle emellertid sannolikt vara förenad med en svagare real ulrikesbalans och eventuellt en kraftigare nedgång i näringslivets investeringar. Den nedgång i produklionen som förutses, innebär också en direkl minskning av sysselsätlningen. varför en avsevärd ökning av arbelslöshelen är alt vänla. En uppgång lill ca 7% under 1980 kan ej uteslutas.

Dunmark

Den ekonomiska aktiviteten hölls relativt väl uppe under 1979. Brutto­nationalprodukten ökade med ca 3%, att jämföra med ca I % 1978. Detta var främst en följd av den slarka exportutvecklingen, särskilt under första halvåret. Den offentliga sektorn bidrog genom en främst till andra halvårel förlagd konsumtion. Sysselsättningen i den offentliga sektorn steg då snabbt. Samtidigt uppmuntrades förtidspensionering, vilkel började ge ulslag. Lägel på arbetsmarknaden förbättrades avsevärt under året. Ande­len arbelslösa var i genomsnitt 5.5% mol ca 7%j 1978. Även den privata konsumtionen var siarkare än väntat och ökade med ca 2%. Hushållens köplust stimulerades av löneökningarna, som belalades ut under andra halvåret. Dessutom drogs sparandet ned.

På utrikessidan blev situationen sämre under 1979. Den siarkt import­beroende danska ekonomin drabbades hårt av prishöjningarna på olja och andra råvaror. Fem ä sex miljarder av bylesbalansunderskottet 1979 anses hänförliga till de ökade oljepriserna. Bytesförhållandet försämrades kraf­ligl. Den inhemska efterfrågan, särskilt under andra halvårel 1979, gav samlidigt ökade importimpulser. Imporlen steg med ca 7% i volym. Trots atl exporten ökade med ca 8% i volym blev det negativa handelsbalanssal­dot ca 6 miljarder dkr. större under året. eller ca 21 miljarder 1979. Vidare ökade ränteutbetalningarna på den utländska skuldsättningen varför bytes­balansunderskottet fördubblades jämfört med 1978 till ca 16 miljarder.

De fasla bruttoinvesteringarna minskade totalt sett: företagens satsning­ar i anläggningar och utrustning liksom bostadssektorns investeringar. Den under året allt stramare penningpolitiken log sig utiryck i bl. a. svårigheter atl få krediler och ökade kosinader för dem som gavs: företagen uppmana­des alt ta upp län utomlands, hushållens möjlighel atl få krediter var beskuren.

De allmänna utsikterna för den danska ekonomin 1980 präglas av den förutspådda konjunkturnedgången utomlands. Den avtagande inlernalio­nella aktiviteten päverkar avsättningsmöjligheterna för den danska export­industrin. De försämrade exportulsikterna väntas bli särskilt märkbara i EG-länderna. Till den relativt svaga internationella konjunkturen kommer effekterna av de i december beslutade ekonomisk-politiska restriktio­nerna, som sannolikt dämpar aktiviteten. De huvudsakliga ingredienserna var en höjning av vissa direkta personliga såväl som företagsskatter samt en specialskatt på jordbruket. Priskonlroll gäller t. o. m. februari 1981. Den

Prop. 1979/80: 150

60

aulomaliska indexeringen har modifierats, bl.a, genom atl energiprishöj­ningarna har rensats ul ur konsumentprisindex när lönejusteringarna skall göras. Över den offentliga budgeien har besparingar om ca 2,5 miljarder dkr. aviserats för 1980 och ytterligare ca 2.2 miljarder 1981. På den kom­munala sidan beräknas besparingarna för 1981 till 3.6 miljarder. Åtgärder­na kommer, enligt planerna, att särskilt drabba den sociala seklorn.

Den genomsnitlliga prisökningen i konsumenlledel var ca 9,5%) 1979; takten accelererade mot slutet av årel och låg andra halvåret 1979 på ca 15% i årstakt. Trols prisövervakningen antas takten öka 1980: devalve­ringarnas fulla effekt på den interna prisutvecklingen väntas under första delen av innevarande år. Dessulom förutses energiprishöjningarna slå igenom. Konsumentprisökningarna kan komma alt öka med ca 12% 1980.

Löneulvecklingen under ärel påverkas som nämnls bl. a. av all lönerna inte längre automatiskt justeras upp på basis av konsumenlprisökningarna. Under våren 1980 bortfaller sålunda minsl tre sådana justeringar, s.k. dyrtidsporlioner. Lokala förhandlingar kan dock till viss del kompensera. Den genomsnittliga årslöneökningen för samtliga anställda anges lill ca 9%. Den skärpta inkomstbeskattningen och de prisutsikter som angivits, bör leda till atl hushållens konsumtionseflerfrågan avlar. För en minskning i den privala konsumtionen, med ca 3 %, talar också den fortsatt restriktiva kreditmarknaden. Del är vidare tveksamt om sparandet kan utgöra buffert. I tider med låg ekonomisk aktivitet och risk för arbetslöshet brukar spar-benägenheten öka. Danmark ger å andra sidan fullgod ersättning till den arbetslöse, varför genomslagslagskraften på konsumtionen kan komma all utebli.

Investeringarna både i ulrustning, maskiner och anläggningar ser av flera skäl ut att minska - de höjda skatterna, räntehöjningarna samt det sämre vinstlägel talar för fortsatt försiktighet hos förelagen. Mot slutet av året väntas denna nedgång bli ännu mer markerad. Vidare förutses krafiiga minskningar i den offentliga sektorns investeringar. Sammantaget antas en svag inhemsk efterfrågan, allt mer så mot årets slul. Därmed skulle ijol­årets imporiexpansion vändas i en minskning om ca 5 % 1980. Omslaget på imporlsidan kommer sannolikt att förstärkas av att lagren minskar under året. Detta gäller främst lagren av importerade råvaror och halvfabrikat.

Exportutvecklingen vänlas ge en positiv lillväxiimpuls också 1980, främsl via industrins avsättningsmöjligheter. Ökningen för den samlade exporten antas bli ca 5 %. Kronans effektiva devalvering med 9% 1979 kan till en del kompensera för de kostnadsfördyringar, som l.ex. löneavtalen och oljeprishöjningarna medför. Prisutvecklingen i utrikeshandeln blir san­nolikt fortsatt ofördelaktig for Danmarks del. Bytesförhållandet beräknas bli försämrat med ca 3%; imporlprisökningarna på olja väger tungt härvid­lag. Till denna förväntade negaliva utveckling kommer Danmarks ökande ränteutbetalningar, vilka kan uppskattas till ca 9 miljarder 1980. Trots vikande inhemsk efterfrågan och förslärkt handelsbalans verkar det sanno­likt att bytesbalanssaldol blir ännu mer negativt 1980.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

61

Den under 1979 relativt livliga industriproduktionen avlar sannolikt un­der loppet av året. Totalproduktionen lorde med de ovan gjorda övervä­gandena avla med ca 1% 1980. Lägel pä arbeismarknaden kan därtör återigen förvärras. Andelen arbetslösa antas komma att överstiga 7%. Samtidigt har industrin svärl atl rekrytera personal.

Regeringen presenterade i början av april ell ekonomiskt åtslramnings­pakel som, om det genomförs, innebär att realinkomsten minskar med 5% 1980 och med 1,5 ä 2% de nästföljande åren. Avgifterna på el, olja och bensin höjs och en särskild statlig fastighetsskatt aviseras. Slalens inkoms­ter beräknas öka med 5 miljarder dkr. 1981. På utgiftssidan tillkommer ca 4,5 miljarder 1981-1983 fören sysselsättningsplan.

Finland

Totalproduktionen ökade med 6,6% 1979, vilkel var klarl snabbare än genomsnittet för övriga industriländer. Uppgängsfasen, som också innefat­tar 1978, startade emellertid från en mycket låg nivå i sluiet av 1977. Den starka tillväxten ledde till ökad sysselsättning; härtill bidrog de arbets­marknadspolitiska ålgärder, som under året sattes in bl.a. för att minska arbetslösheten hos de unga. Trots att läget pä arbetsmarknaden blev vä­sentligl bättre 1979, andelen ulan arbete understeg i genomsnitt 6%, kvar­slår obalanser: vissa regioner har en dubbelt så hög arbetslöshetsandel som genomsnittet, ungdomarna är generelll sell värre utsatta. Samiidigi är det brist på arbetskraft i några branscher.

De realt disponibla inkomsterna steg med 4% 1979. Hushållens ökade köpkraft tycks främst ha resulterat i inköp av varaktiga konsumtionspro­dukter. Dessutom steg sparkvoten något. Företagens behov av att investe­ra blev större efter hand som kapacitetsutnytijandet steg. Det mesl dyna­miska inslaget var skogsindustrins satsning på maskiner och utrustning. Den starka efterfrågan från både konsumenter och producenier speglas i en importuppgång på ca 17%, elt markant omslag från 1978 då import voly­men sjönk med 3 %,

Industriproduktionens tillväxtlakl accelererade under årel. Skogsindu­strin var fortsatt expansiv. Den finska induslrin gynnades av efterfrågans inriktning ulomlands. Dessutom kunde pris- och kostnadsutvecklingen hållas lägre än i konkurrentländerna. Exporten utvecklades därmed ånyo starkt. Den livliga inhemska efterfrågan och den drygl 2 miljarder dyrare oljenotan resulterade i att handelsbalansens saldo slog om i etl underskot! på 615 milj. mark. 1978 noterades ett överskott om 2.9 miljarder. Likaså vände bytesbalansen lill ett underskott om 2,3 miljarder frän ett överskott 1978 på ca 3 miljarder. Samtidigt minskade Finlands utländska nettoskuld uttryckt i finska mark till följd av valutakursjusteringarna under 1979 lill 24,5 miljarder. Detla, i förening med den snabba BNP-tillväxten gjorde atl den ulländska nettoskuldens andel av bruttonationalprodukten gick ned från 20% till 15% 1979,

Prop. 1979/80: 150

62

Expansionen i den finska ekonomin forlsalie under försia kvartalet 1980. Konjunkturcykeln var då i en uppålgående fas: kapacilelsutnytljan­det var överlag högt. 87% vid utgången av 1979, färdigvarulagren var små. Industriproduktionen torde öka med ca 5% 1980 med metallindustrin som etl av de mest dynamiska inslagen. Lageruppbyggnaden antas ge etl fort­sall positivt bidrag lill den totala tillväxten. BNP-ökningen antas bli god för året som helhet, uppemot 5%. Läget på arbeismarknaden kan därmed fortsätta alt förbättras. En avmattning förutses mot slulel av 1980. Expan­sionen i den inhemska efterfrågan vänlas avta efter hand. Denna utveck­ling ser ut atl ske samtidigt som del internationella konjunkturiägei däm­pas.

Prognoserna för pris- och kostnadsökningarna är osäkra. Löneförhand­lingarna för de nya avtal, som skall gälla från den 1 mars 1980, förs pä förbundsnivå. Lönekraven är generelll setl tvåsiffriga. Till detta osäker­hetsmoment för pris- och kostnadsutvecklingen kommer ovissheten vad gäller oljepriserna och deras genomslagskraft. Fjolårets ökningslakt i kon­sumentprisledet, 7,5%, kan därtor komma atl överskridas med 3 ä 4 procentenheter inkl. uppjusteringen av marken med 2% i sluiet av mars. Utrymmel för en ökning av hushållens realt disponibla inkomster antas bli betydligt mindre än 1979. Detta skulle, vid oförändrat sparande, medföra en inle fullt sä slark privat konsumtion. För detta talar även att penningpo­litiken väntas förbli stram 1980, särskilt vad gäller konsumtionskrediter.

Trots diskonlohöjningarna i november 1979 och i mars 1980, antas de privata investeringarna öka snabbare än i fjol eller med ca 8%. Företagen bör ha behov av nyanskaffningar, då många redan nu utnyttjar all sin kapacitet. Företagens finansiella ställning stärktes dessulom allmänl sett under 1979, Regeringen har också beslutat all dels förlänga momsbefriel­sen för industrianläggningar, dels all reducera momsen pä maskiner och ulrustning. I prognosen om en 5-procenlig tillväxt för den toiala inhemska eflerfrågan ryms en uppgång på ca 3% för den offentliga konsumtionen. Den offentliga sektorns lotala inverkan på den inhemska efterfrågan väntas bli neutral eller möjligen någol litet stimulerande.

Importen kan, med utgångspunkt i ovanstående överväganden förutsät­tas bli fortsatt snabb, en ökning på ca 8 % för 1980 anges. Samtidigt som en viss avmallning kan väntas i den inhemska efterfrågan, är den inlernatio­nella konjunkturcykeln nedåtriktad. Exporlutsiklerna som pekar mot en ökning om ca 5%, är inle lika gynnsamma för Finland som under de tre närmasl föregäende åren. Stora delar av exportindustrin gär redan nu för fullt och kan inte på kort sikt öka sin produktionsvolym. Företagens relativa konkurrensposition väntas inte förändras nämnvärt. Beslutet atl vidga ramen för markens index ger större möjlighet alt anpassa kursen bäde uppåt och nedåt. En uppskrivning, inom ramen, med 2% gjordes den 25 mars 1980, Därmed har den finska marken effekiivt revalverats med 4,6% under de senaste 12 månaderna. Importpriserna vänlas stiga snab-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

63

hare än exportpriserna så alt bylesförhållandet försämras med ca 4%. Därmed kan bylesbalansen komma all försvagas med ca 4 miljarder mark jämförl med 1979.

.Norge

Den ekonomiska aktiviteten i Norge hölls totalt sett väl uppe under 1979. Brullonalionalproduklen ökade med ca 3,5 %, jämfört med 3% 1978. Lägel på arbetsmarknaden förbättrades under året. Mol sluiet av året uppträdde emellertid nedälgäende lendenser i ekonomin: ökningslaklen i den traditionella exporten minskade lill följd av de vikande konjunkturerna utomlands. DeUa ser ul all ha dämpat de ulländska lagerinköpen av de mycket konjunkturkänsliga norska varorna. Samiidigi ökade emellerlid investeringarna, men utan alt slä nämnvärt igenom i ökad industriproduk­tion. Del av regeringen uppställda riktmärket för prisökningarna i konsu­menlledel. 4%, överskreds med nästan en procentenhet. Hushållens realt disponibla inkomster torde därmed ha stagnerat. Konsumentefterfrågan utvecklades nägot starkare än väntal. ökningen blev ca 2% 1979. Sparan­det sjönk under ärel lillbaka lill en mer normal nivå 1979, efter den rekordhöga sparkvolen 1978. Samtidigt som det tycks ha funnils ell upp­dämt köpbehov, var det fortsall svårt att lånefinansiera inköpen.

De fasla investeringarna minskade totalt sett ocksä 1979. om än i lägre takt. Utvecklingen vad gäller industriinvesteringarna vände emellertid uppåt under årel. Sammantaget uigjorde sålunda den inhemska eflerfrågan exkl. lagerrörelserna ett negaiivt inslag.

Den ekonomiska politiken, med inrikining på att återställa exlern ba­lans, den för norsk exporl gynnsamma efterfrågesammansättningen saml bidragel frän oljeseklorn har lett till att de slora bytesbalansunderskotten från 1977 och 1978 har kunnal dras ned. Utrikesekonomin utvecklades på det hela tagel gynnsamt 1979. Oljesektorn svarade för etl väsentligl bidrag i form av exportintäkter. Den Iradilionella exportens ökning uppgick lill ca 10%, trots den mot slutet av årel avlagande trenden. Industrins konkur­rensförmåga förbättrades kraftigt under det 15 månader långa pris- och inkomststoppel (från 12 seplember 1978 t.o.m. 31 december 1979). Men den relativa konkurrenskraften beräknas forlfarande vara mellan 10 och 15% sämre än i början av 1970-lalet. Bytesförhållandet ser ut atl ha förbättrats med ca 3 %. På importsidan vändes trenden markant frän 1978, då volymen sjönk med 13,5%. Importen tilltog under loppet av året, till slor del en följd av att lagren började fyllas på. Men ökningen blev ändå totall sett bara ca I %. Inslaget av Iradilionella importprodukter vägde tungt. Trols ökande ränteutbetalningar och transfereringar minskade så­lunda bylesbalansunderskottet med över 3 miljarder nkr. 1979.

Osäkerheten beträffande den inlernationella konjunkturen gäller främst avmatlningens varaktighet och djup. Det är emellerlid lämligen säkert att tillväxttakten pä de traditionella norska exportmarknaderna, som 1979

Prop. 1979/80:150

64

uppgick lill ca 10%, blir avsevärt lägre 1980, eller ca 2%. Ulsiklerna för exportindustrin är svåra atl klarlägga också med lanke på de pågående löneförhandlingarna, Förulom den egenlliga löneuppgörelsen finns del anledning att särskilt beakla löneglidningarna; under pris- och inkomst­stoppel var dessa så gotl som obefintliga. Indslrins konkurrensförmåga torde inte utvecklas lika gynnsamt som under 1978/79. Prognoserna för varuexporten pekar mot en ökning på ca 2%. Energikrävande exporlpro-duklion kan förvänlas klara sig bra. Inkomslema från försäljningen av råolja och naturgas förutses bli väsentligl slörre än 1979. Den samlade exporten beräknas därmed öka med 4 ä 5%.

Resultatet av löneavtalen kommer också ati vara styrande för hushållens köpkraft. Den totala lönekostnadsökningen pä den privala sidan beräknas bli ca 8 % 1980, varav det generella påslaget 5 %. För den offentliga sektorn väntas ett totalt sett något dyrare avtal. Till detta kommer effekterna av jordbruksavtalet, som ännu inte är klarl. Staten har presenieral ell paket på totalt 1,4 miljarder nkr. som ett led i uppgörelsen. De viktigaste ingredi­enserna är en ökning av barnbidraget saml en generell skatlelälinad med I procenlenhel per den I juli 1980. Konsumentpriserna kan komma atl stiga med ca 8% 1980. Impulserna från utlandet förblir sannolikl belydande. När prisstoppet upphävdes vid årsskiftet 1979/80 framträdde ocksä ett starkt underliggande inhemskt prislryck. Av vikt förden privata konsum­tionen blir även ulvecklingen av sparandet. Likviditeten tycks f.n. vara relativt god och på banktillgodohavanden kan man förvänla en posiliv realränta. Att lånefinansiera inköpen är sä gott som omöjligt i det nuvaran­de strama kreditläget. Eftersom hushållens konsumtion i storl sett legal på samma nivå som 1978, bör del finnas ett uppdämt köpbehov. Vidare är sysselsätlningsläget gott i Norge, varför försiktighet av arbelsmarknads­skäl ej synes påkallad. Sammanlaget kan man därför anta att hushållens inköp ökar något snabbare än 1979.

Ökningen i den offenlliga sektorns konsumtion, främst inom försvarei. beräknas till ca 6%, mot ca 2,5% 1979. Den inhemska efterfrågan vänlas även få tillväxtimpulser från investeringssidan. Med induslrisatsningarna som del mesl dynamiska inslaget, förutses ett omslag så att de fasta bmttoinvesteringarna totalt sett stiger med ca 3 %. Den totalt sell starkare inhemska efterfrågan torde inte helt speglas i en ökad importvolym. Impor­ten väntas dock öka något snabbare än 1979. med ca 2%, men den inhemska produktionen antas förbli konkurrenskraftig.

Den externa balansen bör därmed komma att stärkas yllerligare 1980. Handelsbalansen väntas bli starki posiliv, kanske upp emot 16 miljarder nkr. Den för Norge gynnsamma utvecklingen av bytesförhållandet, främsl som en följd av oljeprishojningarna. väger lungt härvidlag. Upplåningspoli­tiken syflar lill att sä snart som möjligt nå nolltillväxt i den utländska nettoupplåningen. Ränteutbetalningarna beräknas ändå dra några mil­jarder mer än 1979. Bytesbalansen för 1980 bör ändå ge elt positivt saldo på inemot 5 miljarder.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

65

Totaltillväxten kan med de gjorda övervägandena bli nägot snabbare än 1979. En BNP-ökning på ca 4% ter sig rimlig. Oljeseklorns bidrag vänlas öka jämfört med året innan. Sysselsättningslägel förulses bestå, andelen arbetslösa kommer sannolikt inte att överstiga 2%.

5   Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bd. 1.1

Prop. 1979/80:150

66

3    Utrikeshandeln

3.1 Exporten

Utvecklingen 1979

Den slarka utvecklingen av den ekonomiska aktiviteten i OECD-län­derna under senare delen av 1979 åtföljdes av en mycket betydande ökning av dessa länders import. Marknadstillväxten för den svenska exporten av bearbetade varor till OECD-området beräknas nu ha uppgåll till 10-11 % 1978-1979, vilket är ca 2 procentenheter mer än vad som förulsågs så sent som i den preliminära nationalbudgeten. Efter smärre andelsvinster i OECD-områdel första halvåret 1979 kom exporten av bearbetade varor emellertid att under andra halvåret visa en något mindre expansiv utveck­ling än den internationella efterfrågan. Exporttillväxten vad avser bearbe­tade varor till OECD-området kom härigenom att för helåret stanna vid ca 9 1/2% med följd att den i PNB emotsedda mindre andelsvinsten uteblev.' En förhållandevis gynnsam andelsutveckling för exporten av verkstads­produkter exkl. fartyg synes ha sammanfallit med betydande andelsförlus­ter för varugruppen övriga industriprodukter. Denna utveckling lyder på att volymeffekterna från den kraftiga sänkningen av exportens relaliva pris hösten 1977 nu till fullo ebbat ut ifråga om övriga industriprodukter medan de fortfarande kan vara av en viss storlek ifråga om verkstadsprodukter. Det senare motsägs emellertid i viss mån av del faktum att exporten lill utvecklingsländerna - vilken till allra största delen består av just verk­stadsprodukler - likaledes fick vidkännas belydande minskningar av marknadsandelarna under andra halvåret 1979.

Den svenska exportens marknadsandelsförlusler under andra halvåret 1979 kan ha varit en följd av den icke obelydliga höjning av exportens relativa pris som synes ha skett under loppet av 1979. Relativprishöjning­en, vilken för helåret beräknas ha uppgått till ca 3%, skedde med uigång från de vid en internationell jämförelse starkt nedpressade vinstmarginaler som 1978 var rådande i den svenska exportindustrin. De allt mer försiktigt

' I tabell 3:1 visas ulvecklingen av exportens marknadsandelar och relativpris. Nu gäller atl Sverige irendmässigt gör en volymmässig andelsföriust kring I % per är, vilken förmodas vara utslag av systematiska mätfel. Konjunklurinstitulel deflaterar nämligen exportvärdet med Laspeyres' enhetsvärdeindex medan de enhelsvärdein-dex som används för all deflatera de olika OECD-ländernas respeklive importvär­den i allmänhet är Paasche-index (eller i några fall Fischer-index). Om den svenska exporten också deflateras med Paasche enhetsvärdeindex så visar del sig au volym­tillväxten i genomsnitl blir ca I 1/2 procentenhet större per är än då Laspeyres' indexformel används. I diagram 3:1 återges ulvecklingen av exportens marknadsan­delar och relativpris efter korrigering för den historiska trenden. Del som fortsätt­ningsvis sägs om ulvecklingen av exportens marknadsandelar och relativpris i delta avsnitt syftar emellertid på tal vilka ej korrigerats för den trendmässiga ökningen av relativpriset.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

67

Diagram 3:1 Marknadsandelar och relativa priser för Sveriges export av bearbetade varor till OECD-länderna 1969-1980

Säsongrensade halvärsdata. Index 1970= 100

Marknadsandel,

/

/A       l

ö

pande priser

A

luu

95

-X/j

{

\,

[N

/

\

K

90 85

x.

\

"T"

80

105

r-V

\/larkn vfolym

adsanc

el.

100

-

/"

V y\

k

90 85 80

-

"

\

\y

115

110 -

105

100

1969     1970    1971     1972    1973    1974     1975    1976     1977    1978    1979    1980

Anm. Relativpriser har angivits med avdrag för en sedan länge konstaterad historisk trend - molsvarande en ökning på ca 0,5% per halvår - som kan vara utslag av systematiska mätfel. I motsvarande grad har marknadsandelen i volym justerats så all den multiplicerad med del juslerade relalivprisel är lika med marknadsandelen i löpande priser. Se också anm. lill labell 3:1.

/Cfl/Za.-Se tabell 3:1.

hållna bedömningar av världsekonomins utveckling under det närmaste året som från skilda håll lades fram under andra halvåret 1979 kan också ha medfört att många företag såg det som alltför riskfyllt att nyrekrytera arbelskraft och dra upp produktionen i fullt den utsträckning som den

Prop. 1979/80:150

68

Tabell 3: I Sveriges export av bearbetade varor (exkl. fartyg)' tiil OECD-området 1972-1980

Procentuella förändringar

1971-

1972-

1973-

1974-

1975-

1976-

1977-

1978-

1979-

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

Löpande priser. Skr.

Marknad

12

25,5

27,5

- 0,5

19.5

17

20,5

18,5

15

Marknadsandel

_'}

-0,5

0

3

-6,5

-4,5

-1,5

2

0

Export

10

24,5

27

2,5

11,5

11,5

19

21

15,5

Volym

Marknad

9

16

4,5

- 6

13

3,5

5

10,5

5

Marknadsandel

-4

0,5

0

- 8

-9,5

-1,5

3

-1

-1

Export

4,5

17

4,5

-13,5

2

1,5

8

9,5

4

Pris (enhetsvärde). Skr.

Marknad

2,5

8

22

6

6

13

15

7

9,5

Relativpris

2,5

-1

0

11,5

3

-3

-4,5

3

1

Export

5,5

6,5

21,5

18,5

9

10

10

10,5

11

' SITC 5-8, exkl. 68. 793.

 Utom Australien, Nya Zeeland, Grekland, Irland, Island, Portugal, Spanien och Turkiet.

Anm. Begreppel "marknad" avser importförändringen för de olika länderna sammanvägda med deras andelar i Sveriges export. Härigenom elimineras eventuella förmånliga eller oförmånliga effekter av exportens strukturella ländersammansätlning. Marknadens pris avser del implicit beräknade mellan marknad i löpande priser och i volym.

Källor: FN, utrikeshandelsstatistik frän OECD, nationella statistikproducenter, statistiska centralbyrån samt beräkningar och bedömningar inom konjunklurinslitulet.

inlernationella efterfrågeutvecklingen kortsiktigt kunde antas medge. Den oförutsett livliga internationella eflerfrågan under senare delen av 1979 skulle alltså snarare ha ulnyttjats till att återställa vinstmarginalerna än till att öka försäljningsvolymerna.

Den expansiva utvecklingen av råvaruexporten 1978, då en volymtill­växt med ca 10% kunde noteras, följdes av en mer dämpad utveckling under 1979. Den prognos för det värdemässiga utfallet 1979 som gavs i PNB kom emellertid att överträffas med ca I miljard kr, främst till följd av att exporten av petroleumprodukter oförutsett kom att öka mycket kraftigl under senare delen av 1979. Den totala exporten, exkl, fartygsexporten, beräknas volymmässigt ha ökat med 8% 1979. Räknat inkl, fartygsexpor­ten, vilken ånyo sjönk kraftigt, blev exporttillväxten nägot lägre eller drygt 6 1/2% (drygt 8 1/4% i nationalräkenskaperna).

Utsikterna för 1980

Den ekonomiska utvecklingen i OECD-länderna bedöms komma alt undergå en betydande försvagning under loppet av 1980. Den starka im­porttillväxten under senare delen av 1979 antas följaktligen komma aU dämpas och för andra halvåret 1980 förutses en mycket svag utveckling av importen. Även om importtillväxlen bromsas upp kraftigt under loppet av 1980 så kan den med hänsyn till den utvecklingstakt som rådde vid årsskif-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

69

Tabell 3: 2 Sveriges export av bearbetade varor (exkl, fartyg)' till olika länderområden 1974-1980

Export till

Procenluell volymförändring

Andel av

lolal­summan

1973-

1974-

1975-

1976-

1977-

1978-

1979-

1974

1975

1976

1977

1978

1979

1980

1979,% prognos

OECD-länderna-

4,6

-13,3

2,2

1.7

8,1

9.5

4,2

75

Övriga länder

27,8

1,7

- 8,0

- 4,3

9,1

6,6

7,9

25

därav: Osteuropa och Kina

34,6

12,4

-18.2

-12,7

4,5

-2,5

4.0

5

OPEC-länderna

39,6

60,2

21,2

- 9,5

23,6

3.0

20,0

6

Andra länder

23,8

-11,6

-12,1

1,3

5,4

14,3

5.0

14

Summa

9,6

- 9,5

- 0.7

0,1

8,3

8,8

5,2

100

' SITC5-8, exkl. 68,793.

 Utom Australien, Nya Zeeland, Grekland, Irland, Island, Portugal, Spanien och Turkiet.

' Qatar, Förenade Arabemiraten, Saudiarabien, Kuwail, Irak, Iran, Indonesien, Venezuela, Libyen, Algeriel

och Nigeria.

Affl/tor.-Statistiska centralbyrån samt beräkningar och bedömningar inom konjunkturinslilutel.

let likväl antas bli förhållandevis betydande för helåret - enligt här gjorda bedömning drygt 5 % ifråga om bearbetade varor. Den svenska exportens stmkturella ländersammansätlning synes komma att verka i storl sett neutralt med avseende på marknadstillväxten 1980. Importen väntas vis­serligen stagnera eller till och med sjunka något i Storbritannien och Danmark, vilka båda väger jämförelsevis tungt i den svenska exporten, men samtidigt motses en fortsatt hög importtillväxt i Finland och Norge -två länder som likaledes har betydligt högre vikttal i Sveriges export än i OECD-ländernas import.

Det senaste årets kraftiga prishöjningar på råolja och petroleumpro­dukter kan beräknas fortsätta att driva upp priserna på bearbetade varor i internationell handel under första halvåret 1980. Effekterna på prissteg­ringen 1980 torde vidare förstärkas därigenom att priserna pä olika former av inom OECD-området producerad energi med viss eftersläpning följer oljeprisets utveckling. Del synes också vara realistiskt aU räkna med en viss ökning av löneslegringstakten 1979-1980 mot bakgrund av den kraf­tiga och i stor utsträckning ofömtsedda ökningen av prisstegringstakten 1979 och de senaste årens förhållandevis expansiva utveckling av företa­gens vinster i OECD-området. Den i exportberäkningen förutsedda kon­junkturavmattningen i OECD-området kan å andra sidan väntas medföra en dämpning av den prisuppdrivande verkan som 1979 utgick från efterfrå­gesidan. Världsmarknadspriserna på bearbetade varor - mätt i genom­snittlig nationell valuta - bedöms sammanfattningsvis öka med ca 10 1/2 % 1979-1980 med en viss uppbromsning under loppet av året. Om de pro­gnoserade exportprisökningarna i de olika OECD-länderna sammanvägs med elt viktsysiem som avspeglar de olika ländernas betydelse som kon­kurrenter till Sverige blir den internationella prisstegringen något lägre eller ca 9 3/4%. Under förutsättning av oförändrade växelkurser från prognostillfället blir prisprognosen densamma uttryckt i kronor - ca

Prop. 1979/80:150

70

9 3/4% vilket innebär en uppjustering med 2 procentenheter av den prisprognos som gjordes i PNB. Dels har ökningen av världsmarknadspri­serna mätt i nationella valutor bedömts bli drygt 1 procentenhet större än i PNB till följd av nya antaganden om prisutvecklingen på råolja och petro­leumprodukter 1979- 1980, dels har kronan undergått en smärre deprecie­ring mellan de båda prognostillfällena.

Med en internationellt sett myckel dämpad lönekostnadsökning och en icke obetydlig höjning av exportens relaliva pris på bearbetade varor så bör de svenska företagens relativa vinstmarginaler ha ökat avsevärt under 1979 - dock från en myckel låg nivå 1978. Del allra mest akuta behovet av lönsamhetsförbättring torde därmed ha tillgodosetts. De svenska ex­portpriserna beräknas nu komma att öka i samma takt som världsmark­nadspriserna under loppet av 1980. För helåret 1980 skulle prisuppgången därmed bli ca 10 3/4% och relativprishöjningen stanna vid ca 1 %. Kalky­len baseras på antagandet atl de sammanlagda timlönekostnaderna ökar med ca 11 % 1979-1980, vilkel torde vara i nivå med utvecklingen i våra konkurrentländer. Produktivitetstillväxten i de delar av industrin som pro­ducerar bearbetade varor för export bedöms - som elt genomsnitt - bli ca 4 1/2% och lönekostnadsökningen per enhet följaktligen kring 6 1/2%, Inkl. ökade kostnader för insatsvaror och bränslen skulle den totala kost­nadsökningen därmed komma att uppgå till ca 9% och sålunda medge en begränsad marginalförbättring.'

Den höjning av exportens relativpris som beräknas ha ägt mm under 1979 kan som tidigare nämnts ha varil en bidragande orsak till den svaga utvecklingen av exportens marknadsandelar under senare delen av 1979. Man kan naturiiglvis inte utesluta risken för ytterligare andelsförluster under 1980. Samtidigt finns det anledning tro att den internationella efter­frågan 1980 till stor del kommer att vara inriktad på produkter vilka - vid en inlernationell jämförelse - väger lungl i den svenska exporten. Den förutsedda konjunkturavmattningen vänlas nämligen - åtminstone under större delen av 1980 drabba konsumtionen betydligt hårdare än investe­ringarna och investeringsvaror väger tyngre i den svenska exporten än i OECD-ländernas import. Av stor betydelse är utvecklingen i Finland och Norge. I Finland motses en fortsatt stark återhämtning av maskininveste­ringarna 1980 och i Norge förefaller de senaste årens svaga investeringsut­veckling komma att förbytas i en betydande uppgång. Sammanfattningsvis räknas inte med några förändringar av Sveriges marknadsandelar i OECD-området under 1980. Den andelsföriust på I % som anges i tabell 3:1 är helt en följd av den svaga utvecklingen under senare delen av 1979. Med en

' Den totala kostnadsökningen för hela lillverkningsinduslrin bedöms i kapilel 8 bli mer än 11 % 1980. Det faktum att kostnadsökningen för hela induslrin sålunda antas bli drygt 2 procentenheter högre än för de delar av industrin som producerar bearbelade varor för export beror framför alll på de mycket krafiiga koslnadsök­ningar som förutses inom massaindusirin och peiroleumraffinaderierna.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

71

Tabell 3:3 Världsmarknadspriserna (enhetsvärdeindex) för bearbetade varor 19721980

1970 = 100

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

US dollar

113

133

162

182

183

199

230

260

285

Genomsnittliga nationella

valutor

103

110

136

149

158

167

174

188

208

Svenska kronor

105

113

140

147

154

172

201

216

236

Källor: FN samt beräkningar och bedömningar inom konjunklurinslitulet.

marknadstillväxt på drygt 5 % och en andelsföriust kring 1 % så bedöms exporten av bearbetade varor till OECD-länderna komma att öka med drygt 4% 1979-1980,

För exporten till länderna utanför OECD-området väntas ökningen bli betydligt större - ca 8%, Att så bedöms bli fallet kan helt återföras på den emotsedda utvecklingen av OPEC-ländernas import. De ökade oljein­komsterna väntas nämligen medföra att OPEC-ländernas import ånyo ökar mycket kraftigt - i storleksordningen 20% - efter en svag utveckling under 1978 och en av den politiska utvecklingen i Iran delvis betingad kraftig neddragning 1979. Den förhållandevis starka importtillväxten i så­väl de icke-oljeproducerande utvecklingsländerna som statshandelslän­derna 1979 ca 8 % - antas däremot komma att följas av en mera dämpad utveckling 1980. Någon andelsförändring i dessa ländergrupper tagna till­sammans bedöms inte uppkomma 1980. Möjligen kan det bli svårt att försvara de båda senaste årens mycket kraftiga andelsvinster i OPEC-området eftersom dessa andelsvinster i stor utsträckning varit en följd av några få, mycket stora exportleveranser.

Den svenska exporten av bearbetade varor exkl. fartyg till samtliga länderområden har med här gjorda antaganden beräknals öka med drygl 5 % 1980, Det förtjänar påpekas att prognosen bygger på antagandet om en visserligen dämpad men dock förhållandevis hygglig internationell efterfrå­getillväxl (och därmed svensk exporttillväxt) under första delen av 1980, vilket bl. a. fått stöd i konjunkturinstitutets konjunklurbarometer för första kvartalet 1980. Detla anlagande synes ej helt ligga i linje med den bedöm­ning av den internationella ulvecklingen som redogjorts för i kapitel 2, När det gäller andra halvåret 1980 fömtses däremot - liksom i kapitel 2 - en mycket svag utveckling av den inlernationella efterfrågan.

Den dämpade utvecklingen av råvaruexporten 1979 var främst en följd av utbudsbegränsningar i fråga om massa och trävaror. Även om rävaruex­portens marknadstillväxt bromsas upp under 1980 så torde åtminstone för större delen av året utbudsbegränsningar ånyo komma att utgöra den viktigaste återhållande faktorn, Rävaruexportens tillväxt har under dessa omständigheter bedömts inskränka sig till ca 2 1/2% under 1979-1980.

Prop. 1979/80:150

72

Diagram 3:2 Exportutvecklingen, totalt och för vissa varugrupper 19731980

Milj. kr., 1975 års priser. Säsongrensade halvårsdata. Log. skala

4000 38000 3M0OO 30000

Total export

40000 36000 32000

Export exkl. fartyg

r\

i

Si

18000

Verkstadsprodukter, - fartyg

exkl

A

.-

16000 14000

12000

_         Zk                          

/         

v

y

C

10000

_ 

3400 3000 2500

2?00

J

ä

rn och st

å

y'

y

 \

{

A

{

V.1

j

aeoQ

1_J__ I   I   i

J__ \_ L

J__ \_ I

1973 1974 1975 1976 1977 197B 1979 1380

1973 197H 1975 1976 1977 1=78 197a 1980

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

73

Tabell 3:4 Exportutvecklingen för olika varugrupper 19781980

Exportv

'ärde, milj

I. kr.

Årlig procentuell förändring

Volym                                Pris (enhetsvärd

1978

1979

1980

le)

1978

1979

1980

1978

1979

1980

Jordbruksprodukier

och fisk

1 100

1385

1451

- 5,2

20.1

- 3,0

16,8

4,8

8,0

Skogsbruksprodukter

166

156

187

- 5,6

- 2.2

0,0

3,2

-3,8

20.0

Mineraliska produkter

1872

2644

3 365

5,9

31.7

1,0

- 6,4

7,3

26,0

därav: järnmalm

1299

1620

2115

12,4

27.0

2,0

-11,7

-1,7

28,0

Industriprodukter exkl.

fartyg

91257

110600

130017

9,3

7,4

4,8

8,2

12,8

12,1

därav:

livsmedelsprodukter

1703

2013

2212

2,6

9,7

3,0

12,3

7,7

6,7

trävaror

4400

5 127

6045

11,9

1,7

0,0

2,3

14,6

17,9

massa

5220

5 771

6933

18,8

- 9,9

- 3,2

-11,1

22,7

24,1

papper och papp

6779

8 368

9830

15,1

10,1

3,5

2,7

12,1

13,5

pelroleumprodukler

1542

3034

4268

21,3

16,1

25.0

6,4

69,4

12,5

järn och stål

7646

9261

10943

12,5

5,7

5,5

8,2

14,6

12,0

ickejärnmetaller

2110

2762

3 465

11,2

0,9

2,0

8,8

29,7

23,0

verkstadsprodukter

exkl. fartyg

44480

53079

61771

7,7

9,4

5,7

11,2

9,0

10,1

övriga industri-

produkter inkl.

elektrisk ström

17378

21 183

24 550

6,0

8,4

4,3

10,9

12,3

11,1

Export exkl. fartyg

94 394

114784

135020

9,0

8,0

4,6

7,9

12,6

12,4

Fartyg

3811

3 246

3 245

-41,8

-26,8

-13,1

19,7

16,4

15,0

Total export

98205

118030

138265

5,5

6,6

4,1

8,7

12,7

12,5

Bearbetade varor exkl.

fartyg'

76006

91505

106667

8,7

8,9

5,2

10,0

10,6

10,8

Råvaror

18391

23 278

28353

10.2

4,5

2,6

0,4

21,1

18,7

Total export enligt

nationalräkenskaper-

nas beräknings-

metoder, alt.

II

98205

118030

138 265

7,8

8,4

5,6

6,4

10,9

10,9

Total export enligt

nationalräkenskaper-

nas beräknings-

metoder, alt. I

98205

118030

138069

7,8

8,4

6,0

6,4

10,9

10,4

' Papper och papp, järn och stål, verkstadsprodukter samt övriga industriprodukter utom elektrisk ström.  Export exkl. fartyg minus de i not 1 nämnda varugrupperna.

' 1 nationalräkenskaperna deflateras exportvärdet med Paasche enhetsvärdeindex vilket alltså ger Laspeyres' volymindex. 1 tabell 3:4 i övrigt återges prisindex Laspeyres och volymindex Paasche. Nationalräkenskaper­nas uppgifter om den totala exportvolymens förändringar visar därigenom regelmässigt en mera posiliv volymutveckling.

Anm. 1979 års exportvärden enligt utrikeshandelsstatistiken. Uppgifterna för 1980 avser prognoser. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Liksom i PNB har konjunkturinsliluiet wl en alternativ exportkalkyl baserad på en ökning av timlönekostnaderna med över 8 % i stället för ca 11 %. Med den lägre ökningen av timlönekoslnaderna har exporttillväxten vad avser bearbetade varor beräknals bli något högre - drygt 5 1/2 % i stället för drygl 5%,' Det faktum atl skillnaden mellan de båda allernali-

' En mer detaljerad redogörelse för hur skillnaden mellan alternativen kalkyltek-niskt beaklas återfmns i den preliminära nationalbudgeten.

Prop. 1979/80:150

74

ven blir så liten sammanhänger med den svenska exportens relativt starka följsamhet gentemoi världsmarknadspriserna. För råvarorna torde följ­samheten vara i det närmaste total. Med beaktande därav och med hänsyn till de nämnda begränsningarna på ulbudssidan så blir prognosen för råvaruexporten densamma i de båda alternativen för kostnadsutveckling­en. Det kan dock förtjäna påpekas att lönsamhetsutvecklingen i exportin­dustrin blir bättre i det lägre än i det högre kostnadsalternativet, vilket på sikl kan antas verka befrämjande på exportindustrins konkurrenskraft och expansionsmöjligheter.

Sammanfattningsvis beräknas - i det högre alternativet för kostnadsut­vecklingen - den totala exporten växa med drygl 4% 1980 (drygt 5 1/2% i nationalräkenskapstermer). I den alternativa exportkalkylen blir ökningen något större - ca 4 1/2% (ca 6% i nationalräkenskapstermer).

3.2 Importen

Volymutvecklingen under 1979

Sveriges totala varuimport ökade med knappt 13 1/2 % i volym 1978-1979. Enligt nationalräkenskaperna - där ett Paasche enhetsvärdeindex används i deflateringen av importvärdel blev motsvarande ökning drygl 15 %, Räknat exkl, fartyg visade importen en ökning med knappt 13 3/4 % enligt den förra metoden.

Importvolymen (exkl, fartyg), som föll successivt från första halvåret 1977 till försia halvåret 1978, började åter att öka andra halvåret 1978, då tillväxten blev 4,2 % (i halvårstakt). Ökningen förstärktes både första halvåret (7,3 %) och andra halvåret 1979 (7,8 %) säsongrensat sett. Även Qärde kvartalet 1979 registrerades en fortsatt stark ökning (7,2 %).

Den totala importvolymlillväxten 1978-1979 bestod huvudsakligen av en kraftigt ökad införsel av bearbetade varor. Importen av dessa steg med ca 14 % till en volym strax under 1976 års nivå. Starka ökningar registrera­des inom varugrupperna järn och stål, verkstadsprodukter och övriga industriprodukter. Som framgår av tabell 3: 5 ökade importvolymen på de tunga grupperna verkstadsprodukter och övriga industriprodukter med ca 14 % resp. ca 13 % 1979. En väsentlig del av denna ökade eflerfrågan på import av bearbetade varor kan återföras på maskininvesteringar, vilka steg med närmare 12 %. En annan viktig förklaring till importtillväxten 1979 var det positiva omslag som skedde i lagerinvesteringarnas utveck­ling. 1 synnerhet gällde delta med avseende på industrins insalslager, som har ell myckel högt imporlinnehåll, och lagren inom parti- och detaljhan­deln.

Den ökade privata vamkonsumtionen har likaledes bidragit till en ökad import 1979. Efter att ha minskat både 1977 och 1978 ökade den privata vamkonsumtionen 1979 med knappt 3 %. En ökning regislerades för inkö­pen av nya bilar samtidigt som importen av personbilar ökade med ca 19 1/2 % i volym (ca 23 % i antal) efter att ha minskat i flera år.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

75

1 samband med den slarka ökningen av importens volym 1979 sleg importens andel i BNP från det förhållandevis låga värdet på 24 1/2 % 1978 till drygt 27 % 1979. Dessa variationer i importens andel påverkas av förändringar i BNP:s sammansättning. Troligen har också relativprisförän­dringar medverkat. Enligt nu föreliggande kalkyler steg importprisema på den tunga delgruppen verkstadsprodukler exkl. fartyg med drygt 6 % 1979. Samtidigt steg producentpriserna på svenska verkstadsprodukler med drygt 8 %. Denna förändring av relativpriset har sannolikt bidragil till att en del av den inhemska verkstadsproduktionen har ersatts med imporl. Sammantaget ökade importen av verkstadsprodukter med drygt 14 %.

Den ökade importandelen i BNP av bearbetade varor har också medförl ett relativt sett minskat behov av råvaror och vissa insatsvaror. Medan importen av bearbetade varor exkl. livsmedelsprodukter och fartyg ökade med drygt 14 1/4 %, ökade importen av råvaror med drygt 12 1/2 %, Om man ser på delgmppen råvaror exkl. petroleumprodukter blir volymök­ningen endast 9,4 %. När det gäller petroleumprodukter har företagen haft särskilda skäl atl påskynda sina inköp, däribland även prisspekulativa sådana.

Jämsides med det relativt minskade behovet av import av råvaror 1979, registrerades en kraftig ökning av importpriserna för vissa råvarugrupper. Priset på ickejärnmetaller ökade med ca 25 1/2 % och på mineraliska pro­dukler med drygt 32 %. Dessa prishöjningar, som skedde huvudsakligen under andra och tredje kvartalen, har åtföljts av endast måttliga importvo-lymminskningar mellan första och andra halvåren 1979. Importen av icke­järnmetaller minskade sålunda med knappt 5 %. Mineraliska produkter, som till drygt 80 % består av råolja, ökade med drygt 19 %, Den starka ökningen av råoljeimporten var emellertid i huvudsak grundad på försörj­ningsmässiga motiv.

Prisutvecklingen under 1979

Enligt konjunkturinslitutets beräkningsmetod steg prisindex för totala importen med knappt 16 1/2 % 1979. Molsvarande ökning för 1978 var knappt 11 1/4 %. (Enligt nationalräkenskaperna blev ökningen 1979 drygt 141/2 % och 1978 drygt 101/2 %,) Prisuppgången 1978 kan till stor del återföras på deprecieringen av den svenska kronan under 1977. Prissteg­ringen 1979 berodde till stor del på de kraftiga prishöjningarna på oljemark­naden, både vad gäller råolja och petroleumprodukter. Under loppet av 1979 ökade importpriset på råolja med ca 64 %, Samiidigi sleg importpriset på petroleumprodukter med hela 102 %, Genomsnittsnivån för prisindex 1979 för råolja och pelroleumprodukler beräknas ligga drygl 35 % resp, drygt 78 % över genomsnittet 1978,

Att importprisstegringstakten på petroleumprodukter blev betydligt snabbare än på råolja beror på att prissättningen på dessa produkter i så hög grad styrdes av spotmarknadspriserna under året. En utjämning av

Prop. 1979/80:150

76

olikheten mellan råolje- och produktpriser synes dock ha skett fjärde kvartalet 1979 och första kvartalet 1980. Spotmarknadspriserna och im­portpriserna på petroleumprodukter sjönk samtidigt som de officiella råol­jepriserna steg. Spotmarknadspriserna på råolja ligger nu i närheten av och i enslaka fall under konlraktspris, efler det atl OPEC-länderna genomförde nya prishöjningar strax före och efter Caracas-mötet i december 1979.

De prishöjningar på råolja, som skedde i samband med Caracas-mötet, slog igenom på de svenska importpriserna först under första kvartalet 1980. Utvecklingen av importpriserna mellan tredje och Ijärde kvartalen 1979 hade dessförinnan varit tämligen svag, 6 %. Ökningen mellan fjärde kvartalet 1979 och första kvartalet 1980 torde däremot blivit omkring 25 %.

Utsikter för 1980

Totala imporlen förutses 1980 fortsätta att öka om än i betydligt lägre takt än under 1979. Tillväxten väntas stanna vid drygt 2 %, vilket motsva­rar en ökning på ca 3 3/4 %' i nationalräkenskaperna. Den kraftiga upp­bromsningen av importtillväxten beror delvis på den försvagning av ex­porttillväxten som väntas inträffa under loppet av 1980. För den inhemska privata vamkonsumtionen förutses likaledes svagare ökning 1980. Maskin­investeringarna (exkl. fartygsimport) däremot väntas öka med ca 12 1/2 % och kommer därigenom alt ge ett betydande bidrag till importuppgången av bearbetade varor. Sammantaget väntas imporlen av bearbetade varor (exkl. livsmedelsprodukter) öka med 6,9 % 1979-1980.

Enligt det högre kostnadsalternativet skulle priset på importerade bear­betade varor (exkl- livsmedelsprodukter) relativt inhemskt producerade bearbetade varor del s. k. relativpriset bli i stort selt oförändrat 1980 jämfört med 1979." Importens andel i BNP fömtses också bli oförändrad. För råvaruimporten väntas en stark ökning 1980, i synnerhet för vamgrup-pen mineraliska produkter. Importen av råolja beräknas stiga med drygt 22 % i samband med att ytteriigare raffinaderikapacitet tagits i bruk. Den högre raffinaderiproduktionen under 1980 väntas leda till en minskning av importen av petroleumprodukter med närmare 26 1/2 %. Sammantaget beräknas den svenska nettoimporten av oljeprodukter sjunka med ca 5 % mätt i ton, främst på grund av återgång till normal medeltemperatur. Det tak för nettoimporten på 30 milj. ton som fastställdes inom lEA i december 1979 kommer därmed att underskridas med god marginal.

' Konjunkturinstitutet har gjort två alternativa beräkningar av den svenska arbets­kraftskostnadsutvecklingen 1980. 1 tabell 3:5 och i texten redovisas det högre kostnadsalternativet, som innebär en ökning i de lotala lönekostnaderna per timme på 11%. Enligt del lägre alternativet, som Innebär en limlönekostnadsökning pä 8 1/2 %, skulle toiala imporlen öka med 3,7 % i stället för 3,8 % och importen av bearbetade varor inkl, livsmedelsprodukter med 6,3 % i slället för 6,5 %, Skillnaden hänförs till en lägre tillväxt av den privata konsumtionen, delvis motverkat av en högre exporttillväxt och en något lägre lagerökning i handeln. ' Enligt det lägre kostnadsalternativet skulle importens relativpris öka med ca 0,7 procentenheter.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

77

Prissiegringstakten för imporlen vänlas avta under loppet av 1980. För helåret 1980 beräknas prisindex för totala imporlen öka med knappt 14 1/2 % jämfört med 1979, Bearbetade varor inkl. livsmedelsprodukler vänlas öka med 10 1/2 %, Enligt nationalräkenskapernas metod blir ök­ningen i prisindex för lolala importen drygt 12 1/2 %.

Imporlprisel på råolja vänlas öka med drygt 50 % mellan årsgenomsnit­ten 1979-1980. Utöver de prishöjningar som skedde kring årsskiftet antas prisstegringen under resten av 1980 bli förhållandevis måttlig, beroende på den dämpade internationella efterfrågan. Imporlprisel på petroleumpro-

Tabeli 3:5 Importutveckling för olika varugrupper 19781980

Importvärde, milj.

kr.

Årlig procenluell förändring

1978

1979

1980

Volym

Pris (er

ihelsvärde)

1978

1979

1980

1978

1979

1980

Jordbruks-, skogs-

bruksprodukter och

fisk

4 941

5 368

5 386

1,6

6,9

- 8,7

-0,6

1,7

9,9

Mineraliska produkter

8899

12301

21282

9,9

4,6

18,6

1,8

32,1

45,8

därav: råolja

7211

9977

I87II

9,7

2,4

22,1

0,6

35,1

53,6

Industriprodukter

exkl. elström

och fartyg

77 479

102 853

115 274

- 7,9

15,1

1.2

12,4

15,3

10,9

därav:

trävaror, massa

samt papper och

papp

436

632

751

- 3,8

33,1

10,0

4,4

9,0

8,0

petroleumprodukter

7346

15895

13 129

-19,7

21,7

-26,4

5,3

77,8

12,2

järn och stål

4 366

5 875

7231

5,0

17,1

9,4

11,0

14,9

12,5

ickejärnmetaller

2 352

3311

3 727

2,8

12,2

- 5,0

8,7

25,5

18,5

verkstadsprodukter

exkl. fartyg

32 546

39472

46209

- 9,9

14,2

7,6

15,6

6,2

8,8

övriga industri-

produkter inkl.

livsmedelsproduk-

ler och träfiber-

plattor

30433

37668

44 227

- 4,7

13,1

5,0

11,6

9,5

11,8

Elektrisk ström

147

401

312

-27,4

125,1

-30,0

8,1

20,7

11,0

Imporl exkl. fartyg

91466

120923

142 254

- 6,0

13,8

2,8

10,7

16,2

14,4

Fartyg

1252

1420

770

-59,9

-14,6

-52,3

31,6

32,8

13,7

Total import

92 718

122 343

143024

- 7,6

13,4

2,2

11,2

16,4

14,4

Bearbetade varor

inkl. livsmedels-

produkter exkl.

fartyg

67 429

83196

97876

- 6,5

13,9

6,5

13,1

8,3

10,5

Total import enligt

nationalräkenskaper-

nas beräknings-

metoder, alt. 

II

92718

122343

143024

- 7,0

15,2

3,8

10,5

14,6

12,6

Total import enligt

nationalräkenskaper-

nas beräknings-

metoder, alt. I

92718

122343

142820

- 7,0

15,2

3,7

10,5

14,6

12,6

Källor: Konjunkturinslilutel och statistiska cenlralbyrån.

Prop. 1979/80:150

78

dukter beräknas öka med drygt 12 % 1980. Ökningen beror till slor del på den höga nivå som uppnåtts i början på 1980. Under resten av året väntas importpriset på petroleumprodukter minska någol. Även imporlprisul-vecklingen för ickejärnmetaller väntas på grund av den höga nivån i början av året ge upphov till en betydande imporlprisökning helårsvis.

3.3 Betalningsbalansen

Bylesbalansen för varor, ijänster och transfereringar visar för 1979 ell negaiivt saldo på ca 

II 

miljarder kr. (se tablån nedan). Utfallet av bytesba­lansen för 1979 - liksom för tidigare år - är dock forlfarande osäkeri. Osäkerheten gäller främst storleken av den underskattning i ijänslenellot som föreligger i den nuvarande statistiken. Betalningsbalansdelegationen har, efter att ha granskat nu tillgängligt material, bedömi att denna under­skattning är av storleksordningen 8 miljarder kr. 1979 samt all underskatt­ningen vuxit med 900 milj. kr. per år under de senasle åren.'

Nu föreliggande bedömning av storleken på underskattningen av Ijäns­lenellot i bytesbalansen överensstämmer i stort med den bedömning som framlades i PNB 1980. Där angavs en korrigeringsposl för 1979 på 9 miljarder kr. Närmare I miljard kr, härav hänförde sig lill en korrigering av handelsbalansen beroende på ofullständig redovisning av bl, a. rabatter och provisioner i den löpande utrikeshandelsstatistiken. Denna kalkyl byggde på en preliminär bearbetning av en undersökning avseende varu­handeln, den s. k. tullenkäten. Nu föreliggande definitiva uppgifter från tullenkäten visar att överskattningen av import- resp. exportvärdena i den löpande utrikeshandelssiatistiken för undersökningsåret 1978 var av prak­tiskt taget samma slorlek. Nägon korrigering för överskaliningen av im­port- och exportvärdena i handelsbalansen har därför ej lagts in i bytesba­lansen denna gång.

Milj. kr., löpande priser

1977

1978

1979

1980 prognos

Alt. 1

All. 11

Handelsbalans

-4 598

5 487

- 4313

- 4 751

- 4 759

Korrigering av handel

sslatisliken

(enligi labell 3:6)

-   321

-   308

-    334

-     516

-    516

Tjänsiebalans

-4 316

-4 165

- 5 008

- 5 742

- 5 742

Transfereringsbalans

-6 520

-8 143

- 9 309

-12 430

-12 4.30

Korrigeringsposl

6 200

7 100

8000

8900

8900

Bytesbalans

-9555

-     29

-10964

-14 539

-14 547

Kapilalbalans

12131

5 367

9760

Tilldelade SDR

-

-

258

Restpost

2507

-2276

-  1632

Valutareservens transaktions-

förändring

5 083

3 062

- 2 578

' 1 nalionalräkenskaperna redovisas fortfarande en myckel låg och konslani korri­geringspost - 800 milj. kr. Den bylesbalans som svarar mol nationalräkenskaperna redovisas i tabell 3: 6.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

79

Tabell 3:6 Betalningsbalans 1976-1980

Milj. kr., löpande priser

1976

1977

1978

1979       1980 prognos

Alt. 1"

Alt. ir

- 516

 3 792

-

5060

-

4 474

800

-  4 355

-    799

Exporl av varor, fob' Import av varor, cif

Handelsbalans

Korrigering av handelsstalisli-

ken-

Sjöfartsnetio

Resevaluta, netto

Övriga Ijänsler, netto

Korrigeringsposl

Bylesbalans för varor och ijäns­ter

Transfereringar, netto därav: räntor och utdelningar

Bytesbalans för varor, ijänsler och transfereringar''

98205 92718

138069 142 820

118030 122 343

80195     85 624 85 300    90 222

4313  - 4751

- 5105 - 4598  5487

334 3622 4635 3995

800

92 - 321

- 308

3181  2751

3113

3 169 - 3 579

- 3904

2 871 - 3 488

- 3 374

800   800

800

7 256 - 8435

1814

(-9251)-

6520 - 8 143 2081 - 3089

-

8855     -10 209

-

9309     -12430 -3 791     - 6128

-11611  -14955 - 6329      (-7437)'     -18164     -22639

138 265 143 024

- 4759

- 516

3 792

-

5 060

-

4 474

800

-10217

-12 430

-  6 128

-22647

Kapitalbalans

3911

12131

5 367

Tilldelade SDR

-

-

-

Restpost

5074

7907

4024

Valutareservens transaktions-

f

ö

r

ä

ndring

-  2626

5083

3062

F

ö

r

ä

ndring p

å

 grund av kurs-

r

ö

relser

486

932 -

-   1356

Valutareservens toiala f

ö

r

ä

nd-

ring

- 2 140

6015

1706

(6475)'

9760

258 5 568

2578

591

3 169

' Enligt handelsstatistiken. Ell nyll redovisningssyslem för utrikeshandeln har införts fr.o.m. 1977. 1 syfte all öka jämförbarheten mellan 1976 och 1977 har statistiska centralbyrån numera ulfört en beräkning av utrikeshandeln för 1976 enligt del nya redovisningssystemet. Della har resulterat i uppjuslering av importvär­del 1976 med I 300 milj. kr. Därmed torde jämförbarhet råda mellan 1976 och efterföljande år medan jämförbarheten mellan 1976 och tidigare år är mera begränsad.

" Nettot av återulförsel och återinförsel. korrigering av SAS' flygplansimport, i ullandel direkilandad fisk, nettoimport av icke monetärt guld samt rabatter och koncernbidrag i samband med oljeimport. ' Överensstämmer med saldol mellan import och export av varor och ijänsler i nationalräkenskapernas försöriningsbalans borisett från atl korrigeringsposlen endasl med halva beloppel ingår i försörjningsbalan­sen. Den resterande hälften korrigerar i nationalräkenskaperna transfereringarna. '' Överensslämmer med riksbankens bylesbalansbegrepp.

' 1 slutet av juni 1978 beslöt statsmakterna att efterskänka en rad tidigare givna krediler lill u-länder lill ett värde av en dryg miljard kr. Denna transaktion får konsekvenser för såväl transfereringsneltol som kapilalba-lansen såtillvida att den senare förstärks med samma belopp. Formelll belastar hela detta belopp 1978 års bytesbalans, ehuru del redan vid utbetalningen av ifrågavarande krediter torde ha siäll klar! att dessa till slörsia delen skulle komma alt efterskänkas. I realiteten har Iransfereringsnellot därmed felperiodiserats. 1 huvudkolumnen ovan redovisas transfereringsnetlo, bylesbalanssaldo och kapilalbalans exkl. den genomför­da avskrivningen av u-landskrediter. '' All. 1 och II refererar till del lägre resp. högre löneanlagandel. se vidare kapilel 6.

Anm. En enkätundersökning, utförd av siaiisiiska cenlralbyrån, avseende exporten av ijänsler och vissa transfereringar, visar att dessa underskattas i lidigare statistik. Vilka konsekvenser en korrigering på grund av denna underskattning får för betalningsbalansen framgår av lablå i texten.

Källor: Konjunkturinstitutet och riksbanken.

Prop. 1979/80:150

80

Jämfört med 1978 försämrades bylesbalansen med 11 miljarder kr. För­sämringen ligger huvudsakligen - men inle i sin helhet - på handelsbalan­sen. Även tjänste- och transfercringsbalansen utvecklades negativt. Kapi­taltransaktionerna beräknas 1979 ha givit upphov lill en netlokapitalimport på 9,8 miljarder kr., innebärande en förstärkning av kapiialbalansen med 4,4 miljarder kr. jämfört med 1978. Valutareserven slutligen beräknas ha minskat med 2,6 miljarder kr. mätt i transaktionsvärde.

Prognoserna för 1980 ger en ytterligare försvagning av såväl handelsba­lans som tjänste- och iransfereringsbalans. Förutsatt en korrigeringspost pä 8,9 miljarder kr. kan underskottet i bytesbalansen väntas uppgå till närmare 15 miljarder kr.

Handelsbalansen

Det överskott pä cirka 5,5 miljarder kr. som handelsbalansen uppvisade 1978 vändes i elt underskott på knappt 4,5 miljarder kr. 1979. Försämring­en av handelsbalansen med närmare 10 miljarder kr. kom beloppsmässigt att nästan helt överensstämma med ökningen av underskottet i handeln med råolja och petroleumprodukter. Handeln med övriga varuslag gav alltså ett från 1978 oförändrat överskott. En betydande förbättring av bytesförhållandet för dessa varuslag kom härvid att sammanfalla med en mycket kraftig volymtillväxt för importen och en i jämförelse därmed mer dämpad utveckling av exporlvolymen. Begränsningar pä utbudssidan i fråga om råvaruexporten kan bara till en mindre del förklara denna skillnad i volymutveckling. För varugruppen bearbetade varor exkl. fartyg blev importtillväxten drygt 14 % i volym medan exporttillväxten inskränkte sig till knappt 9 %. Under andra halvårel 1979 synes exportindustrin ha åsam­kats inte obetydliga andelsförluster såväl i OECD-området som i övriga ländergrupper. Dessa andelsförluster kan antas sammanhänga med den mindre försikliga prispolilik som de svenska företagen förefaller ha bedri­vit under 1979. En indikation på en sådan i jämförelse med konkurrenterna mindre försiktig prispolitik ligger däruti att bytesförhållandet för bearbeta­de varor steg med ca 2 % (för verkstadsprodukter exkl. fartyg med 2,7 %).

Underskottet i handeln med råolja och petroleumprodukter bedöms öka med ytterligare ca 4,5 miljarder kr. till ca 27,5 miljarder kr. 1980. Trots denna påfrestning väntas underskottet i handelsbalansen öka endast mått­ligt 1979-1980 eller med ca 0,5 miljard kr. till något mindre än 5 miljarder kr. I motsats till utvecklingen 1978-1979 fömtses - såväl vad gäller priser som volymer - en tämligen parallell utveckling av exporten och importen av bearbetade varor exkl, fartyg. Överskottet i handeln med denna varu­grupp ca 14 miljarder kr. 1979 - skulle härigenom öka med ca I miljard kr. Kraftiga prisstegringar på råvaruexporten exkl. petroleumprodukter

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

81

beräknas vidare medverka till en belydande ökning av överskottet i han­deln med dessa varor.

Tjänste- och transfereringsbalansen

Den förbättring av det internationella fraktmarknadslägel som kunde skönjas under sommaren 1978 fortsatie under höslen och fraktmarknaden utvecklades våren 1979 under påtaglig inverkan av den dramaliska ulveck­lingen på oljemarknaden som bl. a. yttrade sig i en stegring av lonnagebe-hovet ställt i relation lill de faktiskt fraktade kvantiteterna. Även under sommaren och hösten 1979 fortsatte höjningen av fraktsatserna och dessa nådde en för senare år hög nivå. För Sveriges del innebar della bl.a, alt andelen upplagda fartyg, som den I oktober 1978 utgjorde 34 % av lolala handelsflottan, sjönk successivt. Den I oktober 1979 var praktiskt tagel inga fartyg längre upplagda och någon förändring härvidlag skedde inle under årels sista kvartal. Samtidigt var emellertid exporten av begagnade fartyg fortfarande stor och handelsftottan fortsatte atl krympa. Räknal i bmUoton var minskningen 1978-1979 hela 22 %. Trots detla har dock, den successiva höjningen av fraktsatserna, enligt ännu mycket preliminära beräkningar, fått till följd att sjöfartsnetlot ökat med omkring 500 milj. kr. mellan 1978 och 1979 (se tabell 3: 6).

Enligt den bedömning av den internationella utvecklingen som framgår av kapitel 2 väntas ytteriigare en viss tillväxt i väridshandeln 1979-1980. Det är därmed troligt atl fraktsatserna kan bibehållas på en relativt hög nivå. Sjöfartsnettot i löpande priser kan under sådana förutsättningar väntas öka nägot ocksä i år.

Bruttoutflödet av resevaluta fortsatte att öka under 1979, drygt 1 miljard kr, eller 17 % jämfört med 1978 i löpande priser. Trots att kostnadssteg­ringarna i de för svenskt vidkommande vikligare turistländerna samlidigt varit förhållandevis kraftiga innebär delta också en volymökning på ca 5%.

För tredje året i följd beräknas inflödet av resevaluta 1979 ha utvecklats kraftigare än genomsnittet tidigare under 1970-talet. Räknal i fasta priser blev ökningen för 1976-1977 ca 17 %, för 1977-1978 ca 10,5 % och för 1978-1979,6,5%.

Sammantaget ger kalkylerna ett nettoutflöde av resevaluta 1979 på ca 4600 milj. kr. i löpande priser, vilket betyder en ökning med 700 milj. kr. jämfört med 1978.

Prognosen för 1980 grundas på antagandet att någon volymmässig för­ändring av bruftoutflödet inte kommer att ske medan inflödet fortsätteratt öka. Detta leder till ett beräknat resevalutanetto på ca 5050 milj. kr. i löpande priser.

Posten övriga tjänster i tabell 3:6 ger en ofullständig redovisning av tjänsteutbytet med utlandet. Huvuddelen av den korrigering av bytesba­lansen som återfinns i tablån i inledningen till avsnittet 3,3, berör denna post,

6   Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. l.l

Prop. 1979/80:150

82

Nettot av tran.sfereringarna till och frän utlandet kalkyleras lill -9 300 milj. kr. 1979 och lill -12400 milj. kr. 1980, vilkel båda åren innebär ytteriigare tillväxt i negativ riktning, Gåvobisländet lill u-länderna tillsam­mans med räntebetalningarna i samband med den på senare år mycket omfattande upplåningen utomlands betyder mest för postens utveckling. Prognosen för 1980 är starkt påverkad av nuvarande högt uppdrivna ränte­läge för utlandslän. Även vad belräffar räntebetalningar torde man fä räkna med bristande täckning i statistiken av inflödessidan.

Kapitalbalansen

Kapitaltransaktionerna med utlandet beräknas för 1979 ha givit upphov till en nettokapitalimport på 9,8 miljarder kr. Kapitalbalansen har därige­nom förstärkts med 4,4 miljarder kr. gentemot 1978. Som framgår av tabell 3: 7 utgör uppgången i statens långfristiga upplåning den främsta förkla­ringen. I motsatt riktning verkade huvudsakligen den privata långfristiga upplåningen som sjunkit kraftigt, en återverkan av den höga likviditet som byggis upp inom den svenska ekonomin. Även det låga ränteläget i Sverige relativt omvärlden torde ha verkat återhållande på företagens utländska nettoupplåning. Med hänsyn till det slora bytesbalansunderskoll som för­utses för 1980 får man räkna med fortsatt nettokapitalimport i avsevärd omfattning.

Valutareserven beräknas 1979 totalt ha minskat med 3 200 milj. kr. Förändringen till följd av kursrörelsen beräknas samtidigt ha uppgått till -600 milj. kr, och valutareserven mätt i transaktionsvärde skulle därmed ha minskat 2 600 milj, kr.

Tabell 3:7 Kapitaltransaktioner, netto 1978-1979

Milj. kr.

1979

Förändring 1978-1979

Bankerna

7686

2 76/

Staten och riksbanken

9291

8460

Långfristig upplåning Övrigt

8688 603

7651 809'

Kommuner

105

-   415

Övriga seklorer

-7322

-6413

Direkla investeringar Långfrislig upplåning Handelskrediter för fartyg/flygplan övriga långfristiga kapilallransaklioner Korlfrislig upplåning för finansiering

-1 703

-1849

108

-   647

-      120

 -2051

409

-         308

av exporl och imporl

Övriga kortfristiga kapitaliransakiioner

-3331 100

-3 549 -   794

Kapilalbalans

9 760

4393

' Av svenska staten efterskänkta u-krediler på ea  l.l miljarder kr.  1978 har ej

inräknals.

Anm. Vid årsskiflet 1978/1979 Irädde en regeländring i krafl som påverkar poslerna

"Bankerna" och "Kortfristig upplåning för finansiering av export och import".

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

83

4   Produktionen

4.1     Sammanfattning av industriproduktionens utveckling

Tillväxten i industriproduktionen sedan bollenpunkten vid millen av 1978 har varit hög och förhållandevis jämn. Produklionen tycks ändock först mot sluiet av 1979 ha nåll ungefär upp till de lidigare toppnotering­arna från början av 1975. Uppgången 1978-1979 kom enligt statistiska centralbyråns produktionsberäkningar att uppgå till ca 61/2%. Därvid skulle produktionstillväxten inom verkstadsindustrin uppgått lill hela 10% och inom övrigsektorn till 4 1/2%. De kalkyler som gjorts inom konjunk­turinstitutet och som grundats på beräkningar av efterfrågevariablernas utveckling ger för de nämnda branscherna lägre ökningstal - ca 8 resp. ca 3%. Med dessa beräkningar skulle ökningen av industriproduktionen 1978- 1979 totalt sett ha blivit drygt en procentenhet lägre dvs. stannat vid ca 5 1/2%,

Drivkraften bakom industriproduktionens ökning under 1979 utgjordes delvis av en fortsaU förbättrad exportefterfrågan men framför allt av om­slaget till en ökning av hemmaeflerfrågan i form av konsumlion och inves­teringar. Dessutom dämpades takten i lageravvecklingen väsentligt.

Produktionstillväxten 1980 har enligt konjunkturbarometern dämpats första kvartalet jämfört med fjolåret och planerna för återstoden av året pekar på en fortsatt långsam ökningstakt. Sammantaget för industrin för­utses en produktionsökning om ca 4 1/2% 1979-1980. Härvid förväntas främst den inhemska efterfrågan för konsumtion och invesleringar fortsät­ta öka varvid man dock får räkna med en dämpning av ökningstakten. För exportefterfrågan förutses likaledes en lägre tillväxt. Produktionsökning­arna vänlas bli betydande inom gruvorna, petroleumraffinaderierna, stål­verken och verkstadsindustrin. Neddragningen av produktionen inom varvsindustrin fortsätter.

Produktionsprognoserna är i första hand knutna till del högre av de tvä timlönekostnadsalternaliven som institutet tagit fram. Enligt del lägre lönekostnadsalternativel förutses privata konsumtionen 1980 bli något läg­re, exporten något högre och importen något lägre än i det förra alternati­vet. Nettoeffekten härav på efterfrågan riktad mol industrin bedöms hår­igenom bli ytterst marginell. Industriproduktionsprognosen blir sålunda densamma för bägge alternativen och i konsekvens härmed också lager­prognoserna. Om perspektivet utsträcks bortom det innevarande årel har naturligtvis olika utfall vad gäller den svenska lönekosinadsutvecklingen betydande effekter på efterfrågan av svenska industriprodukter.

4.2      Utvecklingen inom olika delbranscher

Brytningen av svenskör/jmo/w steg under 1979 för första gången på fem år. Bakom denna återhämtning ligger framförallt en gynnsam efterfrågeut-

Prop. 1979/80: 150

84

veckling från utlandet som begynle i början på 1978 och som alllsedan dess har hållit i sig. Under 1979 fortsatie sålunda exporten alt stiga i snabb takt och leveransökningen blev knappt 27% 1978-1979 så att utförseln kom aU uppgå lill nästan 27 milj. ton. Flera samverkande faktorer har bidragil till denna accelererande leveranslillväxt.

1 början på 1979 begränsades det globala ulbudel något av omfattande översvämningar kring de brasilianska gruvorna vilket gynnade de svenska malmleveranlörerna. Av större betydelse var dock uppgången i den inter­nationella stålkonjunkturen, de siigande fraklpriserna saml all mellaneuro-peiska köpare uppenbariigen har börjat betrakta svensk såväl lägfosfor-som fosformalm som konkurrensduglig i prishänseende. Exportprisindex sjönk ca 1 1/2% mellan helårsgenomsnitten 1978-1979. Leverenserna lill den förhållandevis begränsade hemmamarknaden steg 1979.

Den goda efterfrågeutvecklingen möjliggjorde sålunda att brytningen av järnmalm återigen kunde ökas och tillväxten uppgick till ca 24% 1978-1979 - upp till en kvantitet av drygt 26 1/2 milj. ton. Det fördelaktiga avsältningsläget medförde att en stor del av leveranserna fick tas från lager och härigenom har pä knappl tvä år de tidigare rekordstora malmlagren dragits ned lill en nivå som t. o. m. någol understiger den normala.

Ännu under första kvartalet 1980 har man inle kunnat märka någon

Tabell 4: 1 Industriproduktionens utveckling 1977-1980

Årlig procentuell volymförändring

SNl

1977

1978

1979

1980

def

prel.

prel.

prognos

2

Gruvor och mineralbrotl

-14,6

- 9.3

15,3

11.0

2301

Järnmalmsgruvor

-19,4

-15,5

23,9

12,5

2302

Ickejärnmalmsgruvor

0,0

20,1

2,7

11,0

210,220,290

Övriga gruvor och mineral-

brott

1,2

- 9,8

-11,0

0,0

3

Tillverkningsindustrin

- 4.9

1.3

5,2

4.3

33111

Sågverk'

- 5,0

6,1

3,9

5,0

34111

Massaindustri

-13,4

12,1

3,4

1,5

34112

Pappers- och pappindustri

-  1,0

12,5

9,8

4,5

353,354

Petroleumraffinaderier m. m.

- 5,2

5,6

4,8

16,8

371

Jäm- och stålverk'

-10,6

1,7

7,4

6,0

372

Ickejärnmetallverk

-   1,4

2,0

- 3,1

3,0

38 ./.3841

Verkstadsindustri exkl. varv

- 4,0

0,0

8,0

6,0

3841

Varv"

-16,4

-21,0

-12,4

-8,0

3 resterande

Övrig industrisektor'

- 3,8

2,5

3,0

2,7

2,3

Hela industrin

- 5,1

1,0

5,4

4,4

' Inkl, hyvlerier och träimpregneringsverk.

 Inkl. smörimedels-, asfalt- och kolproduktinduslri,

' Inkl, ferrolegeringsverk,

* Inkl, båtbyggerier,

' Omfallar nu även livsmedelsindustri och träfiberplattindusiri, se not sid. 92.

Anm. Beräknat utfall för verkstadsindustrin och övrigsektorn 1978 och 1979 enligt

konjunkturinstitutet.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

85

avmattning i den europeiska slålkonjunkluren. I Förbundsrepubliken Tyskland är investeringsaktiviteten alltjämt hög vilket medför en fortsatt god stålefterfrågan och ett liknande mönster kan skönjas i Belgien. Ett upphörande av stålproducenternas lagerpåfyllning, ökad konkurrens från Japan saml försvagade avsättningsmöjligheter i Förenta staterna är dock faktorer som kan inverka dämpande på stålproduktionen i Europa. Leve­ransutvecklingen för svensk järnmalm synes bli god åtminstone under första halvåret 1980. Detta har stöd i årels två första månaders exportleve­ranser samt därtill att orderingången ännu i mars är fortsatt mycket till­fredsställande. För produkten pellets kan man notera en ännu svag utlandseflerfrågan, medan däremot såväl lågfosfor- som fosformalmen f. n. går myckel bra. För sisinämnda produkter låg man i början på året nära kapacitetstaket. Med antagande om en nägot försvagad eflerträgan under andra halvåret 1980 lorde sålunda exporlvolymen öka ett par procent 1979-1980, Förhandlingarna om 1980 års malmpriser är till slörsia delen avslutade och med beaktande av att en del malmleveranser i början på året är kontrakterade till förra årets priser torde exportprisökningen 1979- 1980 stanna vid ca 28%. Mol bakgrund av ovanslående efterfrågebild samt att en begränsad lageruppbyggnad av vissa malmkvaliteter förutses, uppskat­tas brytningen av svensk järnmalm öka med ca 12 1/2% 1979-1980.

Trots en god efterfrågebild såväl i Nordamerika som i Västeuropa under 1979, medförde de svenska sågverkens svårigheter att höja produktionsvo­lymen att trävaruexporten endast ökade med knappl 2% 1978-1979. Bety­dande marknadsandelar förlorades härigenom på traditionella svenska ex­portmarknader, vilka till avgörande del synes ha erövrats av finska träva-mexportörer. Svårigheterna att höja sågverksutbudet på flera håll, för­utom i Sverige, medförde all marknadsbilden alltmer kom att präglas av tydliga tecken lill efterfrågeöverskott. Trävampriserna höjdes också i allt snabbare lakl under loppet av 1979. Räknal helårsvis blev den svenska exportprishöjningen 14,5% 1978-1979.

Svårigheterna att öka leveranserna har sin grund i den brist på sågtim­mer som alltsedan våren 1978 inskränkt den svenska sågverksproduk­tionen. Denna råvarubrist kvarstod också i allt väsentligt under 1979 och medgav endast en produktionsökning med knappt 5% 1978-1979. Trots en endast måttlig leveransökning kunde denna produktionshöjning inte förhindra att en ytteriigare kraftig avtappning av sågverkens färdigvarula­ger skedde.

Mot bakgrund av den svaga utveckling av byggnadsinvesteringarna som väntas i Västeuropa under 1980 kan trävamförbmkningen förutses förbli fortsall måttlig under innevarande år. Balansen på marknaden under åter­stoden av 1980 synes emellerlid i hög grad komma atl bero på vissa, i sammanhanget betydande, länders möjligheter att höja sågverksleveran­serna till Västeuropa, Framför allt gäller detla de kanadensiska Irävamex-portörerna, Förbmkningen av trävaror har fallit i Förenta staterna under

Prop. 1979/80:150

86

1979 och kan vänlas fortsätta alt falla även under 1980. En nedgång av trävaruförbrukningen i Förenta staterna medför normall en skärpning av den kanadensiska konkurrensen i Västeuropa. 1 är synes emellerlid den sedan en tid sjunkande produktionen inom den amerikanska sågverksin­dustrin, samt en i övrigl gynnsam lagersituation för trävaror, ha skapat vissa förutsättningar för att ell mer påtagligt konkurrenstryck i Västeuropa inte skall bli märkbart förrän under senare delen av 1980.

Mot bakgrund av dessa förutsättningar har de svenska exportpriserna bedömts kunna höjas med i genomsnitt ca 18% 1979-1980. Prognosen över exporten i volym torde även vid detta tillfälle få göras från utbudssi­dan, då bristen på sågtimmer under 1980 kan väntas lägga sådana hinder i vägen att någon väsentlig produktionsökning ej kan genomföras. Ytteriiga­re fortsatta uttag ur sågverkens kraftigt nedskurna lager har ej ansetts möjligt att genomföra under 1980. Här har räknats med en höjning av produktionsvolymen med ca 5% 1979-1980, vilkel är liktydigt med ett bibehållande av den produktionslakl som uppnåddes under fjolårets sista månader. En sådan produktionsökning medger en i stort sett oförändrad trävaruexport 1979-1980,

Efter en god ökningslakt redan under 1978 höjdes förbrukningstillväxten ytteriigare för papper och papp under 1979 i Västeuropa, Med ett dessut­om så gotl som fullt kapacitetsutnyttjande i den kontinentala pappersin­dustrin, i kombination med begränsade köparlager, förstärktes marknads­läget väsentligt jämfört med 1978, I synnerhet kom detta till uttryck på prissidan där en successiv åtstramning inleddes redan under sista kvartalet 1978 för att sedan tillta under 1979. Mot denna bakgrund kom de svenska exportpriserna att höjas med drygt 12% 19781979. I volym höjdes expor­ten med 10,5%.

Försiärkningen av efterfrågeläget, såväl på exportmarknaden som pä den inhemska marknaden, motiverade en fortsatt uppdragning av produk­tionsvolymen under 1979. Räknat helärsvis höjdes produktionen med drygt 9% 1978- 1979, samlidigt som färdigvarulagren bibehölls oförändra­de.

Bedömningarna över den allmänna ekonomiska utvecklingen i Västeu­ropa under 1980 indikerar en något lägre förbrukningstillväxt för papper jämfört med 1979. Vad beträffar den nordamerikanska pappersindustrin så hölls produklion och eflerfrågan väl uppe ännu under de sisla månaderna av 1979. Rapporter om god ordertäckning och bedömningar om små pap­perslager i Förenta staterna talar för att konkurrensen från nordameri­kanska tillverkare, trots den avmattning av det amerikanska konjunkturlä­get som väntas under 1980, inte kommer att leda till någon påtaglig för­svagning av marknadsläget i Västeuropa under 1980.

Den svenska exporten av papper och papp har bedömts kunna höjas ytterligare med drygt 3 % 1979-1980, Med tanke på de omfattande prishöj­ningar som genomförts på pappersmassa under 1979 och försia halvårel

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

87

1980 väntas även prisutvecklingen på papper bli fortsatt stark under 1980. Här har räknats med en ökning av de svenska exportpriserna med ea 13-14% 1979-1980.

Den bedömda leveransutvecklingen väntas vid i stort sett oförändrad nivå på brukens lagerhållning, leda lill en produktionsökning med knappl 5% 1979-1980.

Den goda tillväxten i Västeuropas pappersindustrier medförde att för­bmkningen av pappersmassa fortsatte all höjas under 1979. En hög mas­saefterfrågan i Förenta staterna samt produkiionsstörningar bland tillver­kare i såväl Nordamerika som Skandinavien, förstärkte ytterligare mark­nadsbilden 1979 jämfört med den betydligt kärvare situationen under 1978. Massapriserna kunde därför höjas successivt under 1979. De svenska exportpriserna justerades upp med i genomsnitt ca 23 % 1978-1979.

I volym utvecklades massaexporten emellertid svagare under loppet av 1979, delvis beroende på den nedbantning av produktionskapaciteten inom cellulosaindustrin som blev märkbar under fjolåret. En krafiig neddragning av massalagren skedde dessutom under 1978, vilket omöjliggjorde en fort­satt höjning av leveranserna 1979 genom ytterligare lagerultag. Exporten av pappersmassa föll härigenom med knappt 10% 1978- 1979.

Produktionen kom under senare delen av 1979 upp i närheten av full utnyttjandegrad av produktionskapaciteten, vilkel dock till väsentlig del var en följd av de nedläggningar av driflskapacilet som genomförls. Hel­ärsvis ökade dock massatillverkningen med drygt 3% 1978-1979. En fortsatt mindre avtappning av massalagren under 1979 kunde trots den fallande leveransutvecklingen inte förhindras.

Trots bedömningarna om en svagare förbrukningsutveckling för pap­persmassa under 1980 jämfört med 1979, talar flera faktorer för att det starka marknadsläget för avsalumassa har goda förutsättningar att bibehål­las under större delen av 1980, 1 Västeuropa upplever f. n, flera betydande massaproducerande länder svårigheter med att höja produktionen, till stor del som en följd av en besvärande råvarusitualion. Förbrukningen i Fören­ta staterna har dessutom hållits uppe förvånansvärt väl. Mycket pekar dock på att förbmkningsutvecklingen blir svagare i Nordamerika under 1980 jämfört med 1979. En försämring av den nordamerikanska efterfrågan medför vanligen ett ökat nordamerikanskt konkurrenstryck i Västeuropa, Den gynnsamma lagerbilden i den nordamerikanska skogsindustrin talar emellertid för att även om massaförbrukningen dämpas, bör ett omedelbart utbudstryck kunna undvikas, då en viss påfyllnad av de små massalagren kan väntas.

Mot bakgmnd av här gjorda bedömningar över marknadsutvecklingen 1980 har de svenska exportpriserna antagils stiga med ca 24 % 1979-1980, vilket skulle innebära en utplåning av prisutvecklingen under andra halv­året 1980.

Då någon ny produktionskapacitet inte är planerad atl tas i drift under

Prop. 1979/80:150

88

1980, begränsas den möjliga exportvolymutvecklingen av den produktions-takt som uppnåddes under fjärde kvartalet 1979, vilken låg nära kapacitets-taket för industrin. Massalagren har avtappats så pass mycket att fortsatta uttag under 1980 inle synes realistiskt att räkna med. En produktionsut­veckling som innebär en utplåning fr. o. m. fjärde kvartalet 1979 ger helårs­vis räknat en höjning av massatillverkningen med ca I % 1979-1980. Detta kvariämnar för export 1980 en kvantitet som understiger 1979 års export-volym med 3 ä 4%.

För skogsbruket beräknas den ovan redovisade produktionsutveckling­en inom skogsindustrierna ha krävt en ökning av den lolala rundvirkesför­brukningen med drygt 4 % 1978-1979. (Se tabell 4: 2.)

Utrikeshandeln med rundvirke gav en stark importökning, vilket vid en i stort sett oförändrad export, innebar etl drygt trefaldigande av nettoimpor­ten av rundvirke 1978-1979.

En fortsatt och accelererad avtappning av rundvirkeslagren skedde un­der 1979. Förbrukningsökningen tillgodosågs därigenom ånyo huvudsakli­gen genom fortsatta uttag av mndvirkeslagren, vilka vid årsskiflet var reducerade till historiskt selt rekordlåga nivåer. Den avverkade volymen 1979 kom att i stort sett motsvara vad som avverkades under 1978.

Produktionsprognoserna för skogsindustrierna beräknas kräva en ök­ning av rundvirkesförbrukningen med ca 4 % 1979-1980. Då rundvirkes­lagren avtappats så pass kraftigt under tre år i rad att ytteriigare lagerned­dragningar under 1980 inle bedömts möjliga att genomföra, erfordras en

Tabell 4:2 Försörjningsbalans för rundvirke 1979-1980

Fast mått utan bark (barr- och lövträ)

1000 kbm

Förändring

från

föregående

år, % resp.

1978

1000 kbm

1979

1980

prel.

prel.

prognos

Produklion

46100

2,0

17,5

sågtimmer

22530

0,0

7,0

massa- och boardved

21470

-      5,0

30,5

övrigl rundvirke

2 100

10,0

9,0

Import

1350

85,0

12,0

Summa tillgång

47450

0,5

17,5

Exporl

860

-       1,5

0,0

Lagerförändring

-4 160

-    1935

6095

Förbrukning

50750

4,5

4,0

sågtimmer

22900

3,0

4,5

massa- och boardved

25 780

5,5

3,5

övrigt rundvirke

2070

9,0

9,0

Summa användning

47450

0,5

17,5

Källa: Konjunkturinstitutet.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

89

avverkningsökning som i stort sett kompenserar för såväl bortfallet av ytteriigare leveranser från lager som för höjningen av förbrukningen under 1980. Vid en fortsatt stark ökning av rundvirkesimporten méd ca 12 % och oförändrad export, framkommer ett ökat avverkningsbehov om ca 17-18% 1979-1980.

Järn- och stålverkens konjunkturläge förbättrades ytterligare under 1979, För specialstålet fortsatie såväl orderingång som orderstockar att stiga i relativt snabb takt. Även för handelsslålel noteras en ökning av orderingången 1979, men denna har skett från en förhållandevis lägre nivå. Jämfört med vad som redovisades vid den senaste stålboomen 1973/1974 är orderslockarna genomgående små. Delta framslår som desto mera påfal­lande med tanke på den kraftigt förbättrade leveransutvecklingen under 1979.

Exportleveranserna av handelsfärdigt järn och stål ökade starkt under 1979, ca 8 % i lon räknat. De ökade leveranserna hänförde sig i första hand till vissa västeuropeiska stater utanför EG och till en del utomeuropeiska länder. De senares ökande betydelse som marknader för vår export be­fästes härigenom ytterligare. Till vår traditionella huvudmarknad EG har nämligen leveransökningen sedan 1977 varit mera måttlig. I viss mån kan denna utveckling förklaras av de stabiliseringsåtgärder som EG vidtagit under 1978 och 1979 för att stärka den inhemska stålproduktionen. I ännu högre grad sammanhänger emellertid exportutvecklingen till EG med dess slålkonsumlion under senare år. Visseriigen beräknas preliminärt EG:s stålförbrukning ha ökat under 1979, men såväl under 1977 som under 1978 minskade den och förbrukningsnivån var 1979 forlfarande avsevärt lägre än under 1973. Den svaga utvecklingen i EG, totalt sett, har i viss mån uppvägts av en stigande stålförbrukning i främst utvecklingsländerna. De svenska stålföretagen har sålunda kunnat finna viss avsättning för sina produkter på en marknad som är stadigt växande. Som en följd härav kom den svenska stålexporten aU öka med 5,7% i volym 1978-1979. Det förbätlrade avsättningsläget lillsammans med kraftigt stigande metallpriser oeh oljepriser medförde att stålpriserna steg mycket kraftigt under 1979. Prisökningen 1978-1979 uppgick till 14,6 %.

Även på hemmamarknaden har leveranserna ökat lill följd av stigande förbrukning inom flertalet slålkonsumerande branscher. Varvens stålför-bmkning har dock fortsatt att minska för femte året i följd. Fortsatta lagerneddragningar inom såväl grossist- som förbrukarleden verkade ock­så något dämpande på leveransutvecklingen. Produktions- och importtill­växten blev likafullt betydande, ca 7,5 % resp. 17 % i volym 1978-1979. För den svenska stålindustrin innebar detta en viss ytteriigare föriust av marknadsandelar på hemmamarknaden. Samtidigt minskade stålverkens lagerhållning ytterligare någol.

Orderläget för järn- och stålverken synes ännu i början av 1980 vara slarki och enligt den enkäl som insamlats av statistiska centralbyrån i'

Prop. 1979/80:150

90

februari, är företagens exportförväntningar 1980 klart uppåtrikiade. Före­tagen räknar med en värdemässig ökning av exporten 1979-1980 på ca

19      % och är inställda pä en fortsatt expansion främst vad gäller vissa

utomeuropeiska länder. Mot denna bakgrund har den svenska exportvoly­

men för 1980 antagits öka med 5,5 %. Exportpriserna på järn och stål har

samtidigt antagits stiga med 12 %.

Även på hemmamarknaden väntas leveransulvecklingen bli gynnsam­mare. Inom flertalet slålkonsumerande branscher förulses således en fort­satt tillväxt samtidigt som stållagren väntas stiga inom såväl grossist- som förbrukarleden. Den kraftiga importlillväxten 1979 förutses komma att dämpas men blir ändå betydande. Här har kalkylerats med en ökning på ca 9,5 % i volym 1979-1980. Produktionen skulle därmed kunna öka med omkring 6 % förutsatt en viss lagerpåfyllnad hos järn- och stålverken.

Verkstadsindustrins efterfrägeläge förbättrades väsentligt under 1979. Ordertillväxten var betydande redan i början av året då en vändning uppåt i hemmaorderingången kom att ske, samtidigt som exportefterfrågan fort­satte att växa. En viss försvagning av orderingången kom emellertid lill stånd mot slutet av året. Försvagningen i orderflödet drabbade i huvudsak transportmedelssektorn och kom där all gälla både export- och hemmaor­deringången. Verkstadsindustrins orderstockar fortsatte dock att växa även fjärde kvartalet. De var vid årsskiftet 1979/1980 i volym räknat drygt

20      % högre än hösten 1977 den tidigare bottenpunkten. Trots tillväxten

ansåg ännu i december en relativt stor andel företag orderstockarna vara

för små.

Exportuppgången blev under dessa förhållanden betydande. Volymök­ningen kom atl uppgå lill 9 1/2 % 1978- 1979 med en viss avsaklning mol slutet av året. Beräkningarna tyder på att de svenska verkstadsproduk­terna kunnal öka sina marknadsandelar i åtminstone OECD-ländernas imporl. Effeklerna av sänkningen av de relativa exportpriserna i samband med devalveringarna 1977 gjorde sig således ännu gällande. Relativpri­serna steg dock under 1979. Höjningen av exportprisindex blev 9 % 1978-1979, vilket var ett par procent mer än konkurrenternas prishöjningar.

Den inhemska leveransuppgången var framför allt en följd av ett omslag lill ökning av den slutliga efterfrågan för konsumtion och investeringar. Särskilt gäller detta maskininvesteringarna men också tillväxten i den privata konsumtionen av verkstadsprodukter blev påtaglig 1978-1979. Till detta kommer en betydande och delvis oönskad ökning av lagren i han­deln. Vad gäller förbmkningen av verkstadsprodukler som insatsvaror kom åter en ökning till stånd totalt sett. Industrins förbmkning sjönk dock ännu något till följd av en fortsalt minskning av fartygsproduktionen, medan förbmkningen inom byggnadsverksamheten och tjänstesektorerna steg. Verkstadsindustrins egna färdigvamlager fortsatte att minska i hög takt men ett omslag till en ökning kom till stånd för både lagren av

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

91

Tabell 4:3 Försörjningsbalans för verkstadsprodukter exkl, fartyg 1978-1980

1975 års producentpriser

Milj. kr.

Förändring

frän

föregående

år, % resp.

1978

milj. kr.

1979

1980

prel.

prognos

Produktion'

44620

7.3

5,8

Imporl

23 040

14,2

7,6

Summa tillgäng

67660

9,7

6,0

Offentlig konsumlion

3610

2,5

9,1

Prival konsumlion

6 830

4,5

3,6

Investeringar

16910

3,8

10,8

Exporl

31 190

9,4

5,7

Lagerförändring i industrin

(milj. kr.)

-1230

1480

280

Lagerförändring i handeln

(milj. kr.)

-600

940

-210

Varuinsats

10950

1,3

2,6

industri

3 820

-   0,7

0,7

byggnadsverksamhet

5 340

2,4

3,6

övrigt

1790

2,3

3,3

Summa användning

67 660

9,7

6,0

' Produktionen framkommer som saldol i balansen och avviker frän statistiska centralbyråns årsberäkningar över produktionsutvecklingen. Försörjningsbalansens produktionsförändring för prognosperioden korrigeras därför i enlighel med mönst­ret för tidigare avvikelser. Källa: Konjunkturinstitutet.

insatsvaror och varor i arbete. Den snabba avvecklingen av färdigvarorna hade vid årsskiftet i stort sett återfört lagernivån till den normala.

Denna inhemska efterfrågeexpansion kom i betydande utsträckning att riklas mot utlandet - imporltillväxten blev hela 14 % 1978-1979. Produk­tionsuppgången blev ändock betydande. Den har här beräknats till ca 8 % vilket är ett par procent lägre än i statistiska centralbyråns produk­tionsberäkningar.

Den lidigare nämnda efterfrågeförsvagningen strax före årsskiftet har av konjunkturbarometern atl döma förbytls i en ökning av orderingången. Den är mest uttalad vad gäller exportmarknaderna. Exportprognosen för hela 1980 har gjorts dels med stöd av institutels kalkyler över marknadstill­växt och andelsutveckling för hela gruppen bearbetade varor, dels med stöd av den sedvanliga exporlenkäten. Exportvolymen har bedömts kunna öka omkring 6 % 1979-1980 med en avsaktande tillväxt andra halvåret. Prognosen innebär en viss fortsatt ökning av de svenska marknadsande­larna och bygger på ett antagande att prisuppgången för svenska verk­stadsprodukter på världsmarknaden i stort selt blir densamma som för konkurrenterna under loppet av 1980. Exportprisindex skulle därvid kom­ma aU öka ca 10% 1979-1980.

Prop. 1979/80:150

92

Tabell 4:4 Försörjningsbalans för övrig indu.strisektor 19781980 1975 års producentpriser

Milj. kr.

Förändring

från

föregående

år, % resp.

1978

milj. kr.

1979

1980

prel.

prognos

Produktion'

53 530

3,1

2,3

Imporl

23 800

13,1

5,0

Summa tillgång

77 330

6,1

3,2

Offentlig konsumtion

6110

4,4

4,3

Prival konsumtion

32 770

3,0

2,0

Investeringar

820

3,8

10,8

Export

14 640

8,3

4,3

Lagerförändring i industrin

(milj. kr.)

-IIO

15

590

Lagerförändring i handeln

(milj. kr.)

-740

1370

-590

Varuinsats

23 840

3.6

3,7

industri

5 880

6,5

4,7

byggnadsverksamhet

8 290

2,4

3,6

övriga sektorer

9670

3,0

3,3

Summa användning

77330

6,1

3,2

' Produktionen framkommer som saldol i balansen och avviker från statistiska centralbyråns årsberäkningar över produktionsutvecklingen. Försörjningsbalansens produktionsförändring för prognosperioden korrigeras därför i enlighet med mönst­ret för tidigare avvikelser. Källa: Konjunkturinstitutet.

På hemmamarknaden väntas en inhemsk efterfrågetillväxl (inkl. lager) på ca 7 % 1979-1980 vilket är 3 procentenheter lägre än 1978-1979. Prognosen bygger främst på en kraftig ökning av investeringsefterfrågan och militärutgifterna. Tillskottet lill efterfrågan från lagren vänlas bli ringa, trots alt lagerneddragingen av färdigvarulagren väntas upphöra under lop­pet av året.

Den förhållandevis goda efterfrågeutvecklingen beräknas generera en ökning av imporlvolymen med ca 7 1/2 % 1979- 1980 medan produktionen förutses öka ca 6 %.

Industribranscherna inom den heterogena övrigsektorn' producerar hu­vudsakligen färdigvaror vilka till övervägande del finner avsättning på den inhemska marknaden och till en mindre del avsätts på exportmarknaderna.

' Sektorn omfattar livsmedelsindustri inkl. dryckesvaru- och tobaksinduslri (SNl 31), textil-, beklädnads-, läder- och lädervaruindustri (SNl 32), trähus- och bygg­nadssnickeriindustri, möbelindustri saml övrig trävaruindustri utom sågverk (SNl 33 exkl. 33111), träfiberplaltindustri (SNl 34113), pappers- och pappförpackningsin­dustri (SNl 3412), övrig pappers- och pappvaruindustri (SNl 3419), grafisk industri (SNl 342), kemisk industri, gummivaru-, plast- och plastvaruindustri (SNl 351, 352, 355, 356), jord- och slenvaruindusiri (SNl 36) samt annan tillverkningsindustri (SNl 39).

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

93

Till största delen går de inhemska leveranserna ål lill privat konsumtion.

Den förbättring av avsättningsläget för övrigvaror på exportmarknader­na som tog sin början under 1978 fortsatte även under 1979 och framför alll under årets tre första kvarlal. Marknadstillväxten beräknas ha varit syn­nerligen god inom OECD-områdel inom vilket övrigvaruexporlen huvud­sakligen finner avsättning. Trots alt exporten därmed ökade markanl un­der året synes dock övrigvarorna ha fätl vidkännas andelsförluster, huvud­sakligen på viktiga marknader såsom Norge och Danmark. Däremoi uppvi­sar exporten till Finland samt flertalet EG-länder god tillväxt och ytterliga­re andelsvinster har sannolikt inhämtats på ftera för övrigsektorn mindre betydande marknader inom EG. Sammantaget ökade övrigsekiorns ex­portvolym drygt 8 % 1978- 1979. Exportpriserna sleg under samma period ca 12 1/2 %. Hemmamarknaden utvecklades relativt starkt då den privata konsumtionen av övrigvaror åter sleg och ökningen var belydande. Dess­utom ökade förbrukningen av övrigvaror i form av insalsleveranser -framför allt inom tillverkningsindustrin. Vidare bidrog det kraftigt posiliva lageromslaget inom detaljhandelsledet lill en markant efterfrågeökning på övrigvaror under 1979. Imporlen återtog emellertid marknadsandelar un­der 1979 och införseln av övrigvaror steg med drygl 13 %. En belydande neddragning av övrigseklons färdigvarulager företogs under första halvåret och med en begynnande svag uppbyggnad av lagren mol sluiet av året synes lagersituationen således ha normaliserats. Produktionen inom övrig­sekiorn ökade under sådana förhållanden med ca 3 % 1978-1979.

Efterfrågeläget för övrigsekiorn kan vänlas ytteriigare förbättras något under 1980. Med i stort sett oförändrade marknadsandelar på exportmark­naderna samt en fortsatt hygglig tillväxt under första halvårel på de vikti­gaste utlandsmarknaderna kan exporlvolymen sålunda förväntas stiga drygl 4 % 1979-1980. Hemmamarknaden beräknas vidare ulvecklas gynn­samt då den privata konsumtionen av varor vänlas sliga med ca 2 %. Dessutom väntas förbrukningen av övrigvaror inom såväl tillverkningsin­dustrin som byggnadsverksamheten öka i relativt belydande omfattning. Genom en viss uppbyggnad av övrigsektorns färdigvarulager kan ett bety­dande positivt lageromslag väntas.

Den prognoserade goda inhemska efterfrågeutvecklingen beräknas leda till alt importen ökar med ca 5 %. Med hänsyn tagen till att den insatsvam-förbmkande industrins lageromslag torde representera ett, i förhållandevis hög grad, hemmamarknadsinriktat efterfrågetillskott kan produktionsök­ningen inom övrigsektorn beräknas till ca 2 1/2 % 1979- 1980.

4.3 Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

Som redovisats i kapitel 1 uppskattas bruttonationalproduktens volym­tillväxt mäU från användningssidan till 3,8 % mellan 1978 och 1979. BNP-tillväxten beräknad ifrån produktionssidan ger samma siffra. Produktions-

Prop. 1979/80:150

94

tillväxten förklaras av alt såväl konsumtion som investeringsefterfrågan ökade kraftigl. Varuexportens volymökning 19781979 uppskattas till 8,4 % medan importen beräknas ha ökal med 15,2 %.

Preliminära beräkningar av produktionsutvecklingen inom olika närings­grenar 1979 och prognoser för 1980 redovisas i nedanstående lablå. Be­dömningarna grundar sig pä ekonomidepartementets prognoser för den internationella - och den inhemska utvecklingen. På vissa punkter innebär dessa en avvikelse från konjunkturinstitutets prognoser. Motiven för dessa avvikelser har närmare redovisats i kapitel I.

Produktionen inom Jordbruket beräknas enligt statens jordbruksnämnd ha ökal med ca 2,5 % i volym mellan 1978 och 1979. Under 1980 väntas en produktionsökning i jordbruket på näslan 4 %. Vegetabilieproduktionen förulses öka med 5,5 % och animalieproduktionen med 1,5 %

Skogsbrukets bidrag till bruttonationalprodukten minskade något i fjol. För 1980 förulses en ökning på 5 %. Råvarubristen inom skogsindustrin var myckel besvärlig under 1979 vilkel bl. a. innebar alt de svenska sågver­ken inte kunde öka sin export så mycket som man kunnat med hänsyn till efterfrågan.

Preliminära beräkningar visar att den lotala industriproduktionen ökade med 5.4% 19781979. Produktionsökningen var speciellt kraftig inom järnmalmsgmvorna, pappersindustrin och verkstadsindustrin. Kalkylerna för 1980 innebär en ökning för hela induslrin med ca 4,5 %. Hänsyn har därvid tagits till de effekter pä produktionen som följer av prognosavvi­kelser mellan ekonomidepartementet och konjunkturinstitutet. Ökningar förutses för praktiskt taget samtliga delbranscher, endast varven väntas fortsätta atl dra ned sin produktion.

Prognosen för elsektorn bygger på bedömningar som gjorls av statens industriverk. Mol bakgrund av den ökande industriproduktionen, en fort­satt ökad elanvändning inom hushållen m.m. vänlas produktionen öka med 6,5 % 1980.

Sammantaget vänlas produktionen inom byggnadsverksamheten öka med 3 % 1980. Investeringarna i byggnader och anläggningar förutses totalt stiga med knappl 3 %. Därav väntas investeringarna i permanenta bostäder öka med 2,5 %, För 1980 förutses en igångsättning av ca 57 000 lägenheler varv 39000 i småhus. Indusirins byggnadsinvesteringar som minskat mycket kraftigt sedan början av 1975 väntas öka med 13 % mellan 1979 och 1980.

Till följd av att såväl den privata konsumtionen som investeringsverk­samheten ökade ganska kraftigt 1979 ökade produktionen inom den privata tjänstesektorn med drygt 3%. Då bl.a. den privata konsumtionens ökningstakt väntas avta 1980 förutses också tjänsteproduktionen öka något långsammare.

Ökningen av den offentliga tjänsteproduktionen 19781979 uppskattas till 4 %. Kommunerna ökade med 4,5 % medan statens produktion steg

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

95

med 2,5 %. I kapilel 9 ges en detaljerad beskrivning av den väntade utvecklingen inom den offentliga seklorn. Sammanlaget innebär dessa kalkyler att produktionen inom den offenlliga sektorn väntas öka med 3 % i år. Siaten förutses öka med knappt 1 % och kommunerna med 3,7 %.

Mot bakgrund av ovan redovisade prognoser för olika näringsgrenar skulle bruttonationalprodukten mätt från produktionssidan öka med 3,6 %. Bruttonationalprodukten kalkylerad från användningssidan visar en tillväxt på 3,7 %>.

Jordbruk

Skogsbruk

Industri

Elkraftproduktion m. m.

Byggnadsverksamhei

Summa varu- och kraflproduklion

Privata tjänster Offentliga tjänsler

Summa tjänsteproduktion

Tolal produklion

Andel av

Procentu

ell föränd-

tolal pro-

ring i produktions-

duklion, %

volymen

1979

1979

1980

2,4

2,7

3,9

2,1

-0,7

5,0

29,6

5,4

4,4

2,8

1,4

6,5

7,5

2,5

3,0

44,4

4,2

4,3

33,3

3,1

3,0

22,3

4,0

3,0

55,6

3,4

3,0

100

3,8

3,6

Prop. 1979/80:150

96

5    Arbetsmarknaden

5.1  Läget på arbetsmarknaden under 1979 och början av 1980

Sammanfattning

Den förbättring av läget på arbetsmarknaden som inleddes i mitten av 1978 har successivt förstärkts under loppet av 1979 och början av 1980, Sysselsättningen har ökat påtagligt, arbetslösheten har minskat och anlalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder har kunnal nedbringas. Bak­om denna utveckling ligger flera faktorer. Industrisysselsätlningen har efler flera års minskning äter böljat öka, sysselsättningen inom den privala tjänstesektorn ökar igen. Den offentliga sektorn, i försia hand kommuner­na, fortsäller att expandera kraftigt.

Arbetskraftsulbud

Utbudet av arbetskraft bestäms av den inhemska befolkningsutveckling­en, in- och utvandringen samt utvecklingen av förvärvsfrekvensen hos olika befolkningsgrupper. Med förvärvsfrekvens avses andelen av en be­folkningskategori som tillhör arbetskraften, aniingen som sysselsatt eller som arbetslös. Förändringar i förvärvsfrekvensen är den mest betydelse­fulla faktorn för arbetskraftsutbudets utveckling. Under senare år har nämligen folkökningen närmast stagnerat. Under 1979 ökade folkmängden med ca 20000 personer, varav nettoinvandringen bidrog med ca 13 500 personer.

Utvecklingen av förvärvsfrekvenserna i olika åldersgrupper redovisas i tabell 5:1. Kvinnorna har ökat sitt deltagande i arbetslivet under hela 1970-talet. Ökningen under Qoläret var något kraftigare än under de närmast föregående åren, sannolikt hänger detta samman med del förbällrade ar­betsmarknadsläget. Framförallt är det kvinnor i åldersgruppen 24-54 år vars relativa arbetskraftstal ökat. Även bland männen har förvärvsfrek­vensen ökat något, efter att ha minskat under flera år. Ökningen hänför sig

Tabell 5:1 Relativa arbetskraftstal 1970, 1973-1979

Årsmedellal (16-74 år)

1970

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979

Män

80,6

79,5

79,7

80,0

79,5

78,6

78,3

78,5

därav:     16-

-24 år

67,3

67,9

70,5

72,4

72,9

71,9

70,8

71,8

25-

-54 år

95,1

94,3

94,5

95,2

95,7

95.5

95,3

95,3

55-

-74 år

62,8

58,3

56,6

55,4

52,8

50,8

50,4

50,4

Kvinnor

52,8

55,2

57,1

59,2

60,0

61,1

62,2

63,5

därav:     16-

-24 år

58,9

60,1

63,5

66,1

67,7

68,0

68,1

69,7

25-

-54 är

64,5

68,9

71,3

74,2

75,6

77,5

79,3

81,1

55-

-74 år

29,0

28,9

28,9

29,7

29,9

30,1

30,6

30,9

Samtliga

66,7

67,3

68,4

69,6

69,8

69,9

70,2

71,0

Källa: Statistiska cenlralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

97

helt till åldersgruppen 1824 år. Sammantaget ökade förvärvsfrekvensen med 0,8 procentenheter mellan 1978 och 1979 efter att tidigare ha legat relativt konstant under etl par år.

Utvecklingen av antalet personer i arbetskraften illustreras i diagram 5:1, Under fjärde kvartalet 1979 var antalet personer i arbetskraften 76000 större än under motsvarande kvartal 1978, en ökning med 1,9%, Ökningen mellan Qärde kvartalen 1978-1979 är den näst största under 1970-talet, Totalt ökade antalet personer i arbetskraften med 1,3% under 1979.

Arbetskraftsutbudet räknat i timmar ökade under 1979 med 0,7%. Skill­naden i utveckling mellan utbudet mätt i timman och i antal personer förklaras av att antalet arbetade timmar per sysselsatt minskat någol under 1979. Detta sammanhänger med flera olika faktorer. Den ökade andelen kvinnor i arbetskraften sänker det genomsnittliga timulbudet eftersom kvinnorna har kortare medelarbetstid än männen. Denna effekt uppskattas till 0,1 % för 1979. Dessutom påverkas timulbudet av förändringar i lång-tidsfrånvaron, l.ex. på grund av sjukdom, värnplikt, studier m. m. Under 1979 beräknas längtidsfränvaron ha minskat timulbudet med 0,5%. Effek­ten av längtidsfränvaron har de senaste åren varieral mellan 0,2 % och 0,7%.

Diagram 5:1 Arbetskraft och sysselsättning 19741980

Milj. personer. Säsongrensade mänadsdata. 3 månaders glidande genomsnitl

1974

1975

1976

1977

1978

Källor: Konjunklurinstitulet och statistiska centralbyrån. 7   Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bd. 1.1

1979

1980

Prop. 1979/80:150

98

Arbelskrafl seflerjrågan

Som indikatorer på arbetskraflsefterfrägans utveckling kan man använ­da dels statistiken över nyanmälda och kvarstående lediga platser hos arbetsförmedlingarna, dels andelen förelag som uppgivit brist på olika kaiegorier arbetskraft i konjunkturinstitutets kvarlalsvisa baromcterunder­sökningar. Självfallel ulgör också sysselsättningsutvecklingen elt mått pä arbetskraftsefterirågan.

Den uppgång i antalet nyanmälda lediga platser som inleddes under 1978 fortsatte under 1979, I genomsnitl nyanmäldes 65 000 lediga platser varje månad under 1979, vilket var ca 10000 fler än under 1978. Analysen av serierna över lediga platser försvåras emellertid av den anmälningsplikt som successivt införts i olika delar av landet.

1 diagram 5:2 redovisas utvecklingen av antalet kvarsläende lediga platser på lolalnivå och för fyra delsekiorer. Antalet kvarstående lediga platser ger en indikation på den icke lillgodosedda efterfrågan på arbets­kraft. Även om jämförelser försvåras av den ovannämnda utvidgningen av den allmänna platsanmälan står del klart att anlalet kvarstående lediga platser ökat kraftigt sedan mitten av 1978. Uppgången var särskilt stark under första halvåret 1979. Det totala antalet kvarstående lediga platser

Diagram 5:2 Vid arbetsförmedlingarna kvarstående lediga platser 19741980

Säsongrensade månadsdata. Log. skala

1974

1975

1976

1977

'   1978

1979

1980

Anm. Delbranscherna summerar sig inle till lolalen då vissa branscher uleslulils. Källa: Arbetsmarknadsstyrelsen.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

99

varunder sista kvartalet 1979 ca 42 000, vilkel innebaren ökning med mer än 50% sedan sisla kvartalet 1978. Antalet platser inom lillverkningsindu­slrin fördubblades under samma lid och uppgick till närmare 12 000 under sista kvartalet 1979. Inom byggnadsverksamheten ökade under samma period antalet kvarstående platser från 1 300 lill 3 500.

1 tabell 5:2 redovisas bristen på yrkesarbetare inom olika branscher enligt konjunkturinstitutets kvartalsvisa barometerundersökningar. Även dessa undersökningar visar att efterfrågan pä arbelskraft förstärktes mar­kant under 1979. Uppgången var särskilt slark under de första kvartalen 1979, men mattades någol under fjärde kvartalet. Inom byggnadsverksam­heten noterades stigande bristtal under hela året, även om uppgången även här mattades under sista kvartalet. Den betydande brislen pä byggnadsar­betare har bl. a. haft till följd atl byggandet av bostadslägenheter försenats.

Tabell 5:2 Andelen företag som uppgivit brist på arbetskraft 1978-1980

Procentuell andel ja-svar

1978

1979

1980

1 kv

2kv

.3kv

. 4kv.

1 kv

.2kv

.3 kV

.4kv.

1 kv.

Brisl på yrkesarbetare

Totala industrin

16

18

21

22

28

39

41

41

43

Trävaruindustri

29

31

35

32

31

44

42

38

47

Massa-, pappers- och

grafisk industri

7

10

9

12

12

23

21

18

23

Järn-, släl- och

metallverk

11

6

9

17

29

45

44

37

38

Verkstadsindustri

16

19

23

25

31

42

46

51

50

Varvsindustri

13

12

16

5

30

42

54

56

53

Brisl på byggnads- och

anläggningsarbetare

Betongarbetare

1

13

10

21

'2

47

49

59

45

Träarbelare

8

23

33

35

32

69

75

76

68

Murare

1

15

4

8

5

33

49

43

34

ä//a,-Konjunkturinstitutet.

Sysselsättningen

Den totala sysselsättningen ökade med 65 000 personer eller 1,6% mel­lan 1978 och 1979. Detla var en avsevärt större ökning än under föregående år. Som framgår av tabell 5:3 gäller ökningen såväl heltids- som deltidssys­selsalta, såväl män som kvinnor. Huvuddelen av sysselsäUningsökningen föll på kvinnorna.

Sysselsättningsutvecklingen fördelad på näringsgrenar framgår av tabell 5:4. De tjänsieproducerande näringsgrenarna fortsatte atl öka sin syssel­sättning under 1979. Antalet anställda i kommunerna ökade liksom under de närmast föregående åren kraftigast, med närmare 50000 personer eller ca 5,5%. 1 den privata tjänstesektorn, som är den sysselsältningsmässigt största sektorn med merän 1,3 milj. anställda, ökade sysselsätlningen med-

Prop. 1979/80:150

100

Tabell 5:3 Sysselsättningsutvecklingen 1974-1979

Medeltal sysselsatta, 1 OOO-lal

1974

1975

1976

1977

1978

1979

Sysselsalla

3 963

4062

4 088

4099

4 115

4 180

män

2316

2 342

2 337

2 314

2 297

2 315

kvinnor

1647

1720

1751

1785

1818

1865

Heltidssysselsatta

(mer är 35 lim/v)

3 282

3 313

3 239

3 191

3 152

3 169

Deltidssysselsalta

(20-34 lim/v)

465

521

603

659

710

766

Dellidssysselsalta

(1-19 tim/v)

216

228

246

249

253

245

Källa: Siaiisiiska centralbyrån.

Tabell 5:4 Sysselsättningen inom olika näringsgrenar 19771979

1979

Procenluell förändring

Anlal syssel-

1977-

1978

1978-1979

salla, 1 OOO-tal

Antal

Antal

Anlal

Antal

syssel-

arbets-

syssel-

arbels-

satta

timmar

salla

limmar

Jordbruk och fiske

191

-1,0

-5,2

-  1,7

-   1,4

Skogsbruk

51

2,1

-4,8

- 10,5

-11,1

Gruvor och tillverk-

ningsindustri

973

-3,2

-5.4

- 0,5

-   1,6

El-, gas-, vallen-

och värmeverk

30

0

-1,9

4,2

1,8

Byggnadsverksamhei

309

-3,9

-6,8

- 2,0

-   1.8

Privata tjänster'

1 354

-0,2

-1.8

1.1

0,8

Staten

316

2,0

-0,7

2,8

2,4

Kommuner

941

6,2

4,0

5,4

4,5

Summa

4 164

0,3

-2,3

1,3

0,5

Korrigeringsposl

56

0,1

0,1

0,2

0,2

Tolall

4221

0,4

-2,2

1,5

0,7

' Handel, restaurang- och hotellrörelse, samfärdsel, bank- och försäkringsinstitul, fastighetsförvaltning m. m.

- Den korrigerade sysselsättningsutvecklingen fås från arbelskraflsundersökning­arna korrigerade för kalendariska effekler m, m. för att överensstämma med natio­nalräkenskapernas definitioner. På senare år har förelegat en ganska stor diskrepans mellan sysselsättningen summerad över de olika näringsgrenarna och arbels­kraflsundersökningarna.

Källa: Siaiisiiska centralbyrån.

ca 15000 personer. Inom den statliga sektorn ökade sysselsättningen med ca 9000 personer.

Sysselsättningen inom industrin, som minskat sedan 1975, började öka igen under andra kvartalet 1979. Ökningen startade dock från en mycket låg nivå, trots en ökning mellan första och fjärde kvartalen 1979 med ca 12000 personer var den genomsnittliga industrisysselsätlningen något läg­re än under 1978.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

101

Arbetslöshet och arbetsmarknadspolitik

Uppgången i arbetslösheten bröts i milten av 1978 och har därefter avtagit (tabell 5:5). Antalet arbetslö.sa enligt arbetskraftsundersökningama uppgick under 1979 till i genomsnitt 88000 personer, atl jämföra med 94000 personer under 1978. Den betydande minskning av arbetslösheten som ägde rum under andra halvåret 1979 har fortsatt in i 1980. Det relativa arbetslöshetstalet (antalet arbetslösa i procent av arbetskraften) sjönk frän 2,1% till 1,8% mellan 1979 och 1980. Förbättringen var särskilt påtaglig för ungdomar och kvinnor.

Tabell 5:5 Arbetslösheten 1977-1979

Års- och kvartalsmedeltal, I OOO-tal (16-74 år)

1977

1978

1979

1979

1 kV.

2kv,

3kv.

4kv.

Arbetslösa, totalt

75

94

88

100

85

93

76

16-24 år

30

38

35

34

34

42

30

25-54 år

36

44

40

49

37

39

37

55-64 år

9

12

13

17

14

12

9

Storstadslän

23

27

26

29

27

26

22

Skogslän

23

28

26

28

25

27

26

Övriga län

29

39

36

43

33

40

29

Medelantal veckor

i arbetslöshet

15

16

17

17

17

15

17

Relativa arbetslöshetstal

(arbetslösa i procenl

av arbetskraften)

Totalt

1,8

2,2

2,1

2,4

2.0

2,1

1,8

16-24 år

4,4

5,5

5,0

5,2

4,8

5,6

4,3

25-54 år

1,3

1,6

1,4

1,7

1,3

1,4

1,3

55-64 år

1,3

1,9

2,0

2,5

1,9

1,6

1,4

Män

1,5

2,1

1,9

2,2'

1.8

1,8

1,6

Kvinnor

2,2

2,4

2,3

2,5

2,2

2,6

2,0

Källa: Statistiska centralbyrån.

Den regionala fördelningen har inle förändrals nämnvärt under 1979, arbetslösheten har minskat i såväl storstadslän som skogslän och övriga län. 1 skogslänen var under 1979 i genomsniu 3% av arbetskraften arbets­lösa, i storstadslänen 1,6%,

Statistiken över antalet arbetslösa kassamedlemmar visar samma möns­ter som arbetskraftsundersökningarna, arbetslöshetens ökning bröts under 1978 och har under 1979 vänts i en nedgång.

Genom det förbättrade läget på arbetsmarknaden under 1979 har antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder kunnat nedbringas (tabell 5:6). Minskningen är hänföriig till utbildning i företagen av permitte­ringshotad personal, den s, k, 25-kronan, vilken som mest omfattade 55 000 personer tredje kvartalet 1977 men som nu näslan helt upphört. Övrig arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbelen och ändra arbetsmarknads­politiska åtgärder har fortsatt a« öka i omfattning under 1979, Antalet

Prop. 1979/80: 150

102

Diagram 5:3 Arbetslösa enligt AKU, arbetslösa kassamedlemmar och kvarstående lediga platser 1974-1980

Säsongrensade månadsdata

1974

1975

1976

1977

1978

1979

1980

AiTäZ/o/-; Arbetsmarknadsstyrelsen, konjunkturinstitutet och statistiska cenlralbyrån.

Tabell 5:6 Antal personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder 19751979 Månadsmedeltal. I OOO-tal

1975

1976

1977

1978

1979

Arbetsmarknadsutbildrting

36

därav: 25-kronan

. .

Beredskapsarbeie

17

Arkivarbete

15

Skyddal och halvskyddai

arbele m. m.

27

95

Totall

42

86

78

58

41

29

4

27

29

45

48

15

15

15

16

29

28

29

31

13

158

167

153

Källa: Arbetsmarknadsstyrelsen.

beredskapsarbeten har dock minskat mot slutet av året, även om årsge­nomsnittet är slörre än föregående år. Minskningen har fortsalt in på 1980. Sålunda var antalet personer i beredskapsarbeten i februari 1980 knappt 40000, att jämföra med drygt 60000 eU år tidigare.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

103

Tabell 5: 7 Antal personer berörda av varsel om personalinskränkningar (uppsägning­ar och permitteringar) 19751980

1975

1976

1977

1978

1979

1979 jan-feb

1980 jan-feb

Industri

15 922

22 996

49 583

39316

14 373

3 206

3 787

därav: verkstads-

industri

3 755

7 708

26967

18391

6851

1323

902

Brancher ulanför

industrin

7871

11027

18638

18 735

11966

2259

1513

Totall

23793

34023

68221

58051

26 339

5465

5300

Källa: Arbetsmarknadsstyrelsen.

5.2 Arbetsmarknaden under 1980

Arbetskraftsutbud

Till grund för prognosen för arbelskraftsulbudet ligger elt antagande att befolkningen i åldern 16-74 år kommer atl öka med 0,4% mellan 1979 och 1980. Detta antagande inkluderar en väntad netloinvandring på 17000 personer 1980, vilket innebären viss ökning jämfört med 1979. Det relativa arbetskraftstalet förutses totalt öka med 0,7 procentenheter sä att i medel­tal 71,6% av befolkningen i de aktiva åldrarna skulle befinna sig i arbets­kraften under 1980. För de gifta kvinnorna väntas en ökning av det relativa arbetskraftstalet med 1,6 procentenheter och för de icke gifla kvinnorna en ökning med 0,7 procentenheter. För männens del förutses en obetydlig ökning.

Dessa antaganden om befolkningstillväxt och relativa arbetskraftstal innebär atl arbelskraftsulbudet skulle öka med ca 50000 personer eller med 1,2 % mellan 1979 och 1980. Utbudet mätt i timmar förutses öka med 0,6% 1979-1980. Några av de effekter som drar ned limutbudet är den könsmässiga förändringen av arbetskraftens sammansättning, utvidgning­en av delpensioneringen, ökad ledighet för småbarnsföräldrar m, m.

Produktion, produktivitet och sysselsättning 1980

I detta avsnitt redovisas prognoserna för produktions- och produktivi­tetsutvecklingen inom olika näringsgrenar. Ulifrån dessa bedömningar erhålls efterfrågan på arbetskraft uttryckt i timmar. Genom atl ställa ut­budsprognosen mot efterfrågekalkylen kan man få en uppfattning om sys­selsättning och arbetslöshet under 1980.

Prop. 1979/80:150

104

Tabell 5: 8 Produktivitetsutvecklingen inom olika näringsgrenar 1973-

Årlig procenluell förändring

1979

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979

Jordbruk, fiske

-7,7

18,7

-1,4

4,0

0,2

8,4

2,5

Skogsbruk

12,8

-5,2

0,2

-4.0

0,6

3,5

11,7

Gruvor och tillverkningsindustri

7,5

3,5

-1,9

0,5

-2,4

5,9

7,0

El-, gas- och vattenverk

9,4

-2,6

11,2

6,2

1,2

13,4

-0,4

Byggnadsindustri

-2,3

1.1

7,1

-1,4

0,0

12,8

4,4

Privala Ijänster

5,1

5,8

-1,7

1,4

0,5

3,8

2,3

Offenlliga Ijänster

-0,1

-0,5

0,3

0,3

0,4

0,4

0,1

Totalt

4,1

3,3

-0,6

0,7

-0,6

4,5

3,2

Källa: Statistiska centralbyrån.

Produktiviteten (mätt som produktion per arbetad timme) ökade snabbt under 1960-talet. Inom industrin läg ökningen då på ca 7% per år. Under 1970-talet har en förändring skett mot en klarl lägre ökningstakt. Den mycket svaga produktivitetsutvecklingen inom industrin 1975-1977 (tabell 5:8) sammanhänger bl.a. också med den inriktning som arbetsmarknads­politiken och i viss mån industripolitiken haft.

Ett inslag i denna har varit att förmå företagen att i viss utsträckning hålla kvar de anslällda i förelagen även när efterfrågan minskar. Den lägre produktivitetstillväxten totalt i samhällsekonomin beror på flera faktorer. Bl. a. riktar sig nu en relativt större del av den samlade efterfrågan mot de tjänsieproducerande näringsgrenarna som definitionsmässigt redovisar en lägre produktivitetsökning än de vamproducerande seklorerna.

Den klara förbättring av konjunkturiägei som ägt rum under 1978 och 1979 väntas komma att dämpas under 1980. Den totala produktionen beräknas öka med ca 3,5% mellan 1979 och 1980 (tabell 5:9), vilket innebär en någol lägre ökningstakt än under närmasl föregående år, då ökningstakten uppgick till ca 4%.

Tabell 5:9 Produktion, produktivitet och sysselsättning 1980

Årlig procenluell förändring avrundad lill haWa och hela procentenheter

Produktion       Produktivitet

Sysselsättning (timmar)

Jordbruk, fiske

4

6,5

-2,5

Skogsbruk

5

8

-3

Gruvor och tillverkningsindustri

4,5

4,5

-0,5

El-, gas- och vattenverk

6,5

6

0,5

Byggnadsindustri

3

3

0

Privata tjänster'

3

2

0,5

Offentliga tjänster

3

0

3

Totalt

3,5

2,5

1

' Handel, restaurant- och holellverksamhel, samfärdsel, banker och fastighetsför­valtning m, m.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

105

Industriproduktionen beräknas öka med ca 4,5% 1980. Produktiviteten steg mycket kraftigt under 1979, och antas fortsätta att stiga om än i lugnare takt. Huvuddelen av den produktivitetsreserv som byggdes upp i industrin 1975-1977 kan därför nu antas vara i stort sett inhämtad.

Produktionen inom byggnadsverksamheten väntas öka med ca 3 % un­der 1980. Bakom denna prognos ligger bl. a. ett antagande om en igång­sättning av 57000 lägenheler under året. Den privata tjänstesektorns pro­duktion förutses under 1980 öka med ca 3 %.

En schablonmässig översältning av den redovisade sysselsättningsut­vecklingen i timmar lill antal sysselsatta personer visar all sysselsättningen inom jord- och skogsbmkel kommer att minska med ett par tusen personer under 1980, För industrins del innebär beräkningarna en i stort sett oför­ändrad sysselsättning räknat mellan årsgenomsnitten. Sysselsättningen inom byggnadsverksamheten väntas öka med något tusental personer.

För den privata tjänstesektorn, som är den sysselsältningsmässigt störs­ta näringsgrenen, förutses en sysselsättningsökning om ca 15 000 personer mellan 1979 och 1980, Den offentliga sektorn väntas fortsätta att öka sin sysselsättning kraftigt under 1980. För kommunerna beräknas en syssel­sättningsökning om ca 40000 personer, vid utgången av 1980 kommer därigenom kommunerna att sysselsätta mer än 1000000 personer. Den statliga sysselsättningen antas komma att öka med inemot 5000 personer under 1980,

Diagram 5:4 Inrikes flyttning över länsgräns 1961 1979

1 OOO-tal

230

220

/-I

rv

210 200 190

/

.-= A

r

--

J

A .

CTx

""

r

\

180

\

170 160

\

\

n/

150 140

130

1    1    i

1

1_ \ 

1    1

i

_,i

1

1 I I

69

71

73

79

75

77

1961

63

65

67

Källa: Siaiisiiska centralbyrån.

Prop. 1979/80:150

106

Utbuds- och efterfrägeprognoserna pekar sammanlagna på en fortsatt förbällring av sysselsättningsläget under 1980 och en ytterligare minskning av den öppna arbetslösheten. När arbetskraflsefterfrågan nu ökar bör det därför finnas goda förutsättningar all fortsätta att successivt minska anta­let personer i beredskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning. För att den ovan redovisade produktionsökningen inom induslrin skall kunna förverk­ligas utan atl en inflationsdrivande brist på vissa personalkategorier upp­står, kommer sannolikt atl krävas att såväl den yrkesmässiga som geogra­fiska rörligheten ökar. Som framgår av diagram 5:4 har den regionala omflyttningen de senasle åren minskat till en historiskt sett mycket låg nivå.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

107

6   De enskilda konsuinenterna.s ekonomi

6.1 Sammanfattning

Inkomst- och prisutvecklingen 1978-1979 innebar för hushållens del att köpkraften realt sett ökade med drygl 2,5%, Dessförinnan hade realin­komsten från 1977 till 1978 sjunkit med 1,5% (tabell 6:1). Utvecklingen under 1979 resulterade således i att hushållen dels inhämtade 1978 års inkomstminskning, dels erhöll ytteriigare någon procent i inkomsttillskott utöver 1977 års nivå. Reallönesumman efter skatt ökade 1978-1979 med drygt 2% efter den kraftiga minskningen med ca 3 1/2%) 1977-1978' (tabell 6:5). Ungefär hälften av ökningen 1979 i de realt disponibla inkoms­terna efter skatt tillföll löntagarna. En nästan lika stor andel av realin­komstökningen beräknas ha fallit på pensionsinkomsterna.

Jämfört med inkomstberäkningarna för 1979 i den preliminära national­budgeten (PNB) har realinkomstökningen reviderats upp närmare en pro­centenhet. Ungefär hälften därav är ändringar av beräkningarna i löpande priser för såväl 1978 som 1979, främst rörande betalningarna lill resp. från den offenlhga seklorn. Resterande del av uppjusteringen av realinkomst­ökningen beror på att prisökningstalet för privat konsumtion enligt natio­nalräkenskapernas helårskalkyl blev 0,4 procenlenheler lägre än vad som antogs i PNB.

Prognosen för hushållsinkomsterna 1980 utgår från alternativa antagan­den om ökningen av den utbetalda lönesumman, nämligen 8,5 resp. 11,3%. Alternativen överensstämmer med dem som presenterades i PNB frånsett atl nya beräkningar föreligger för löneglidningen 1979 och för effekterna på lönenivån 1979 resp. 1980 av avtalen om förtjänst- och löneuivecklingsga-rantier (se avsnitt 6.2). De enskilda företagarnas inkomster förutsätts vari­era i de två alternativen. Inkomstöverföringama till hushållen förulses öka med omkring 15 1/2% 1980 mot 12 1/2% 1979, bl.a. till följd av att den förväntade högre prisstegringstakten 1980 höjer pensionsbeloppen. Skat­teinbetalningarna beräknas visa förhållandevis större skillnad mellan de båda alternativen än det totala inkomstunderlagel bestående av löner, pensioner och beskattade förmåner. Skatte- och avgiflsinbetalningarna beräknas öka 8% resp. 11 1/2%, medan ökningen i det totala inkomst-underiaget kalkyleras till 10% och 12 1/4% i det lägre resp, högre löneal­ternativet.

I löpande priser beräknas den disponibla inkomsten 1979-1980 öka med 12 1/2% enligt det lägre och 13 3/4 enligt det högre alternativet. Impli-

' Femte semesterveckan innebar dock en standardhöjning 1978 som inte kommer till synes i inkomstberäkningarna.

Prop. 1979/80:150

108

Tabell 6:1 Hushålissektorns inkomster och utgifter 1978-1980'

Milj. kr.

Procentuell förändring från

föregående år

1978

1979

1978

1979

1980 prognos

alt. 1

all. 

II

Löpande priser

1 Faklorinkomsler

239258

259 254

8,1

8,4

8,5

11.1

Egenlliga löner'

207860

226839

9,2

9,1

8,4

11,2

därav: lönesumma

200388

218865

8,6

9,2

8,5

11,3

Enskilda företagares

inkomster

15083

15 882

5,6

5,3

10,4

12,2

Övriga faktorinkomster

16315

16533

-1,6

1,3

8,5

8,5

2 Inkomstöverföringar till

hushåll

80963

91035

16,5

12,4

15,1

15,6

3 Direkta skatter, avgifter m. m.

96797

106765

13,4

10,3

8,0

11,4

därav: prel. A-skatt

82705

91675

15,4

10,8

7,7

11,5

4 Nettoinbetalningar till det

offentliga (3-2)

15 834

15 730

0,0

-0,7

-33,0

-12,6

5 Räntor och utdelningar, netto"

4 252

5 838

8,5

37,3

64,0

63,9

6 Övriga transfereringsinkoms-

ter och -utgifter, netlo

1110

1613

13,8

45,3

0

l.l

7 Disponibel inkomst

(1-1-2-3-1-5-1-6)

228786

250975

8,8

9,7

12,4

13,7

8 Privat konsumtion

207 216

226816

9,7

9,5

13,0

13,9

9 Sparande (7-8)'

21570

24 159

0,7

12,0

6,2

12,3

10 Sparkvot (9: 7)

9,4

9,6

-0,9

0,2

- 0,5

- 0,1

1975 års priser

11 Disponibel inkomst

169245

173 589

-1,5

2,6

0,8

1,6

12 Privat konsumtion

153 295

156883

-0,7

2,3

1,4

1,7

13 Implicitprisindex för total

privat konsumtion (1975= 100)

135,18

144,58

10,4

7,0

11,5

11,9

' Hushållssektorn inkluderar, förutom hushållen, de s. k. ideella organisationerna som betjänar hushållen och som inte helt eller huvudsakligen finansieras och kontrolleras av offentliga sektom. Hit räknas arbetstagaror­ganisationer, folkbildningsverksamheten, nykterhetsrörelsen, idroltsorganisalioner. Röda korset m. m. sarnt ej statsbidragssberättigade sjukhem, barnhem, barnkolonier, semesterhem. Utöver löntagarhushäll ingår hushåll som äger personliga företag, dvs. som erhåller sin huvudsakliga inkomst från rörelse,  Arbetsgivaravgifter till socialförsäkring, fondavsättning för PRI och andra privata fonder och stiftelser inom icke finansiella företag samt tillräknade pensionsavgifter för statliga och kommunala myndigheter och kom­munala affärsverk är ej medtagna som löneförmåner i denna post. ' Kontant utbetald lönesumma samt arbetsgivaravgifter till privat försäkring. * Inkl. räntor på privata försäkringsfonder (exkl. skadeförsäkring).

' Inkl. privat försäkringssparande. Detta uppgick 1978 till 9596 milj. kr. Det beräknas 1979 uppgå till 10743 milj, kr, och 1980 till ca 11 850 milj. kr. (alt. I) resp. 11 900 milj. kr. (alt. II). '' Förändring mätt i procentenheter.

Anm. Alt. I och alt. 

II 

motsvarar del lägre resp. det högre alternativet för avtalsut­fallel. Se löneavsnitt 6.2.

Källor: Konjunklurinstitulel och statistiska centralbyrån.

citprisindex för privat konsumtion beräknas stiga 11 1/2% alternativt 12%. Den realt disponibla inkomsten skulle därmed öka med 3/4 och 1 1/2% i resp. alternafiv.

Reallönesumman efter skatt kalkyleras minska 1980 med 1 1/2% i det lägre och 1/2% i det högre lönealternalivet (tabell 6:5), Pensionsinkoms­terna fortsätter att öka realt efter skatt. Driftsöverskott samt övriga faktor-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

109

och kapitalinkomster ökar kraftigt 1980 enligt de kalkyler som framgår i tabellen. Vid bedömning av dessa siffror bör dock beaklas alt såväl preli­minär statistik som prognoser över driftsöverskotten erfarenhetsmässigt visar stor osäkerhet. I nämnda inkomster ingår dessutom definitionsmäs­sigt nationalräkenskapernas tillräknade driftsöverskoti pä egna hem saml ränteinkomster på vissa försäkringsfonder, som inle påverkar hushållens faktiska köpkraft.

Konsumentprisökningen från december 1978 till december 1979 (lång­tidsindex) uppgick till 9,7%. Mellan genomsnittslägena för kalenderåren 1978 och 1979 blev uppgången 7,2%, vilket var det tal som förutsågs i PNB. Prisökningstalet för den privata konsumtionen - den implicila pris­uppgången - antogs i PNB med beaktande av utvecklingen för de tre första kvartalen 1979 enligt de kvartalsvisa nationalräkenskaperna bli 7,4%. Enligt nu föreliggande helårsräkenskaper steg implicitprisindex nå­got mindre, 7,0%.

Prognosen för utvecklingen av konsumentprisindex december 1979-december 1980 resulterar i en ökning med 9 1/2% i del lägre lönekostnads­alternativet och 10 1/2 med de högre lönekoslnaderna. Delta är en uppjus­tering av prognosen i PNB med ca 2 1/2 procentenheter av båda alternati­ven, främst på grund av uppreviderad importprisprognos och högre bo­stadskostnader bl.a. som följd av diskontohöjningen i januari. Prisupp­gången räknat som höjning mellan genomsnittslagen för konsumentpris­index 1979 och 1980 skattas till 12 1/4 alternativt 12 3/4%. Implicitprisin­dex beräknas uppvisa en lägre prisslegringslakt, eller med 11 1/2 resp. 12%. Konsumtionssammansättningen har nämligen antagits skifta från varugrupper med stor prisstegring till sädana med lägre prisstegring, något som starkare inverkar på implicitprisutvecklingen.

Den prisstegring som hittills ägt rum ligger mer i linje med det högre än det lägre alternativet. Detta kan sägas innebära att den prisuppgång som är förenlig med det lägre alternativet har sin tyngdpunkt mer i början av årel än det högre alternalivel har. Därav följer alt årsgenomsnitten visar mindre skillnad än utvecklingen under loppet av året.

Den privata konsumtionen ökade 1978-1979 i volym med 2,3 %, samma helårsutveckling som förutsades i PNB. Sparkvolen steg svagt till 9,6%.

Konsumtionsprognosen har gjorts med utgångspunkt från de två alterna­tiven för realinkomstulvecklingen, 3/4 resp. I 1/2% ökning. Som framgår av diagram. 6:1 låg sparkvoten 1979 på en alltjämt mycket hög nivå. Svårigheten att förutsäga sparkvotens utveckling gör konsumtionsprogno­sen osäker. Här har antagils att sparkvoten kommer att minska någol 1980, ca 0,5 procentenheter med den lägre inkomstökningen och mycket svagt, någon tiondels procentenhet i det högre inkomstalternativet. Konsum­tionsvolymen beräknas därmed öka knappl 1 1/2% i del lägre och 1 3/4% i det högre alternativet. Den positiva utvecklingen av detaljhandelns försälj­ning under årets första månader ligger i och för sig väl i linje med dessa prognoser.

Prop. 1979/80: 150

110

Diagram6:l Sparkvoten 1964-1980

Sparandel i procenl av disponibel inkomsi. Helårsdala

_L

L

J__ L

J__ I_ L

80

1964

66

68

70

72

74

76

78

Källor: Konjunkturinslilutel och statistiska centralbyrån.

Tabell 6: 2 Löneutveckling 1969-

Arlig procenluell förändring

1980 samt arbetskraftskostnader f

ö

r industriarbetare

Totalt

Industriarbetare

Avtal

Löneglid-

Summa

Avtal         Löneglid-

Timför-

Sociala

Timkostnad'

ning

ning

tjänst

kosinader

1

2

3 = (l-)-2)

4                5

6 = (4-F5)

7

8

1969

4,5

2,3

6,8

4,7           4,5

9,2

1,4

10,7

1970

5,5

3,6

9,1

4.5           7,1

11,6

0,7

12,4

1971

7,1

2,8

9,9

5,1            5,4=

10,5

1,2

11,8

1972

8,9

1,9

10,8

8,6           3,0=

11,6

0,5

12,2

1973

5,5

2,0

7,5

4,1            4,0

8,1

3,1

11,5

1974

7,4

3,0

10,4

5,0           6,8

11,8

5,1

17,5

1975

12,9

2,1

15,0

10,5           7.5

18,0

3,7

22,4

1976

10,4

2,4

12,8

7,9           5,4

13,3

3,1

16,8

1977

7,5

3,6

11.1

3,7           3,5

7,2

3,4

10,8

1978

8,0'

2,7

10,7

4,8           3,2

8,0

-0,7

10.7'

1979

5,8

2,6

8,4

3,7           3,6

7,3

0,4

7,7

1980 prog.

All. I

4,8

2,7

7,5

0,8

Alt. 11

7,6-

2,7

10,3

0,8

' Timförtjänslen och de sociala kosinaderna i indexform multiplicerade med varandra.

= Enligt lönesummeberäkningarna. Förtjänsisialisliken visar 4,9 för 1971 och 4,3 för 1972.

 Inkl. koslnad för femle semeslerveckan.

 Därav 0,5 i retroaktiva utbetalningar som koslnadsmässigi hänför sig lill Ijärde kvartalet 1979.

Anm. Kol. 1 -3 baserar sig pä lönesummeslalislik medan uppgiflerna för induslriar­belare (kol. 4-8) grundar sig på förtjänststalislik ulom för 1971 och 1972.

Anm. Ang. all. 1 och all 11 se labell 6: 1.

Källor: Konjunklurinstitulel och siaiisiiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

III

6.2 Löner

Lönesumman för samtliga anslällda beräknas ha ökal 9,2% 1978-1979. Härav kalkyleras löneglidningen ha bidragil med 2,6 procentenheter me­dan avtalskomponentens bidrag skattas till 5,8 procenlenheler (exkl. pris-och förtjänstutvecklingsgaranlierna som utbetalades först 1980). Den öka­de sysselsättningen gav ett positivt bidrag på 0,7 procentenheter till löne­summeutvecklingen 1978-1979.

Industriarbetarnas timförtjänsler steg 1978-1979 med 7,3% (inkl. retro­aktiva utbetalningar till följd av lokala avtal fr. o. m. 1979-02-01 men exkl. retroaktiva ersättningar till följd av pris- och förijänslutvecklingsgaran-tierna fr. o. m. 1979-11-01), varav avtalslöneökningar och löneglidning be­räknas ha svarat för ungefär hälften vardera. Ökade sociala avgifter beräk­nas ha dragit upp timkostnaderna för industriarbetare med 0,4% så att totala arbetskraftskostnaderna för industriarbetare därmed steg 7,7% mel­lan 1978 och 1979 (se tabell 6:2).

Beiräffande den tolall utbetalda lönesummans ökning 1979- 1980 kalky­leras med två alternativa utfall. De båda alternativen överensstämmer i stort med dem som presenterades i den preliminära nationalbudgeten. Räkneexemplen skiljer sig dock nägot frän dem i PNB beroende på dels att nya beräkningar nu föreligger för effekterna på lönenivån av avtalen för förtjänst- och löneutvecklingsgaranti, dels atl dessa avtalslönehöjningar ej

-  såsom antogs i PNB - hann leda till höjd löneutbetalning förrän efter

årsskiftet 1979/1980. Därtill påverkas kalkylerna av atl löneglidningen

1978-1979 blev något högre än vad som prognoserades i PNB. I del lägre

alternativet räknas nu med en total lönesummeökning 1980 på 8,5% jäm­

fört med lolalt utbetald lönesumma 1979, medan det högre alternativet

slutar på en ökning av den totalt utbetalade lönesumman med 11,3%

1979-1980. Bägge alternativen inbegriper ett beräknat positivi bidrag på

0,9% från sysselsätlningskomponenten.

Båda dessa kalkyler för lönesummeökningen 1979-1980 innefattar för 1980 en komponent retroaktiva löneutbetalningar och engångsersättningar som koslnadsmässigi hänför sig till fjärde kvartalet 1979. Utbetalningar av dessa belopp skedde som nyss nämnls första kvartalet 1980 och beräknas

-  för båda alternativen - bidraga med ca I % till ökningen av den totala

lönesumman 1979-1980. Överskjutande avtal och effekten av förtjänsl-

och prisulvecklingsgarantierna kalkyleras i de båda alternativen ta 2,8

procentenheter av ökningsutrymmet 1979-1980 i anspråk. Löneglidningen

har i båda alternativen satts till 2,7%. Den lotala förljänsiutvecklingen

(inkl. pris- och förtjänstutvecklingsgarantierna) skulle dårmed bli 7,5 resp,

10,3% 1979-1980 jämfört med utbetald lön 1979.

Till följd av ökade sociala avgifter beräknas timkostnaderna 1979- 1980 stiga med ca 1 procentenhet utöver timlönehöjningen. 1980 höjs avgifterna till ATP, delpensionsförsäkringen, arbetsskadeförsäkringen samt barnom-

Prop. 1979/80:150

112

sorgen. Vidare tillkommer på den privata sidan smärre höjningar för til­läggspensioneringen.

6.3 Hushållens disponibla inkomster

Hushällens disponibla inkomsler ökade med 9,7% från 1978 till 1979. Prisökningstalet för konsumtionsutgifterna uppgick enligt nationalräken­skapernas helårsberäkningar till 7,0%. Realt ökade således de disponibla inkomslerna med 2,6%.

De lotala faktorinkomsterna beräknas ha ökat med 8,4% 1979 i löpande priser räknat. Som redovisas i avsnitt 6.2 kalkyleras lönesumman, vilken utgör den övervägande delen av faktorinkomsterna, ha ökal 9,2% (före skalt). Lönesummeökningen 1979 har därmed - till följd av gynnsammare sysselsättningsutveckling - blivil slörre 1978-1979 än 1977-1978.

De enskilda förelagarnas inkomsler ökade ungefär lika mycket 1979 som året innan dvs, ca 5 1/2%, Inkomsterna från jordbruk och skogsbruk sjönk. Nedgången uppvägdes emellertid totall sett av ökade driftsöver­skott för övriga företagare.

Tabell 6:3 Inkomstöverföringar till hushåll 1976-1980

Milj. kr., löpande priser

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

alt. 1

alt. 

II

Egentliga inkomsiöverföringar

14973

17 385

19546

21822

24072

24072

därav: barnbidrag

3 231

3461

3 964

4422

4 885

4 885

bostadsbidrag slalligl och

slalskommunall'

1718

2 102

2 141

2263

2 544

2544

studiebidrag

707

677

1 129

1 180

1231

1231

arbetsmarknadsutbildning

782

1349

1831

2042

2010

2010

pensioner från slal och

kommun

2 404

2615

2 848

3112

3 336

3 336

övrigt

6131

7181

7 633

8803

10066

10066

Socialförsäkringsulfall

42969

52131

61417

69213

80 711

81124

därav; folkpensioner'

18 788

22448

25 653

28498

32 779

32 828

ATP

6913

9688

12337

15072

18756

18756

delpension

74

412

687

890

1085

1085

sjukförsäkring

15 693

17 5.34

19865

21456

24464

24813

arbetslöshetsförsäkring

872

1 197

1798

1974

2027

2027

arbetsskadeförsäkring

477

.581

719

904

1 140

1 145

lönegarantifond

97

214

300

361

396

406

övrigt

55

57

58

58

64

64

Inkomstöverföringar till hushåll

57942

69516

80963

91035

104783

105 196

' Kommunala bostadsbidrag till pensionärer redovisas under posten folkpensioner. = Inkl. läkemedelsrabalter.

Anm. Ang. alt. I och alt. Il se tabell 6: 

I.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

113

Övriga faklorinkomsler, inkl. det tillräknade driftsöverskoltet från egna­hem, var i del närmasle oförändrade 1979 jämförl med 1978.

Prognoserna för 1980 ulgår från två alternativ belräftande lönesummeut­vecklingen, nämligen 8,5 resp, 11,3% (se avsnitt 6.2). Ökningen av de enskilda företagarnas inkomster skattas i de tvä alternativen till 10 1/2 resp, drygt 12%, Jordbruksinkomsterna förutses bli ungefär lika stora 1980 som i fjol. För skogsbrukets del väntas en kraftig ökning främst på grund av stigande priser. Anlalet rörelseidkare ulanför jordbruk och skogsbruk har stigit de senaste åren och förulses stiga även under 1980. Detta bidrar till en fortsatt relativt kraftig ökningstakt för övriga rörelseinkomster. Som följd bl. a. av ränteeffekter på det tillräknade driftsöverskoltet för egnahem uppskattas övriga faklorinkomsler stiga mer i år än förra året.

Med dessa förutsättningar kan tillväxten i de lotala faktorinkomsterna mellan 1979 och 1980 beräknas till närmare 8,5 % i del lägre och 11 % i det högre lönesummealternativel.

Tabell 6:3 ger en delaljredovisning av inkomstöverföringama till hushål­len från det offentliga. Inkomstöverföringama beräknas ha ökat 12 1/2% 1978-1979. De egentliga inkomstöverföringama, dvs. transfereringarna till hushållen från stat och kommun exkl. socialförsäkring, steg knappt 12% 1978-1979, ungefär en procentenhet mindre än föregående är. Ersätt­ningen till deltagare i arbetsmarknadsutbildning ökade närmare 12%, vilket är avsevärt mindre än under 1976- 1978. Till följd av höjt bidragsbe­lopp ökade även barnbidragen närmare 12% trols all antalet bidragsberät­tigade barn fortsatte att sjunka. Utbetalningarna av studiebidrag steg mått­ligt efter den synneriigen kraftiga ökningen 1978. Bostadsbidragen som ökade obetydligt 1978, steg något mer 1979 bl.a. pä grund av höjda bi­dragsbelopp. Ökningstakten för socialförsäkringsulfallen sjönk 1979 lill knappt 13%, bl.a, beroende på en långsammare tillväxt av såväl ATP-utbetalningarna som övriga pensioner. Utbetalningarna från arbetslöshets­försäkringen ökade med endast 10% 1979 mot 50% föregående år. Även sjukförsäkringsutfallen visade en lägre ökningslakl än tidigare.

Inkomstöverföringarna lill hushållen 1980 har skallats med ledning av gällande prognoser och antaganden angående löneutveckling, prisstegring, befolkningsutveckling m. m. samt beslutade och föreslagna ändringar i bidragsregler. Totalt ger prognoserna för 1980 en något större ökning av inkomstöverföringarna från det offentliga än 1979. De egentliga inkomst­överföringarna förutses i båda alternativen öka drygt 10%. Höjningen av det allmänna barnbidraget med 300 kr från den 1 januari gör att utbetal­ningarna av barnbidrag kan beräknas öka nästan lika mycket som 1979. Med de beslutade höjningarna av bidragsbelopp och övre hyresgränser kalkyleras bostadsbidragen åter öka relativt kraftigl. Utbetalningarna till dem som deltar i arbetsmarknadsutbildning väntas stagnera och studiebi­dragen förutses stiga i endast långsam takt. När det gäller socialförsäk­ringsutfallen beräknas pensionerna stiga mer 1980 än 1979, omkring 

8    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. l.l

Prop. 1979/80:150

114

18 1/2 %c mol 15% för de samlade pensionsuibetalningarna 1979, Den högre ökningstakten beror till stor del på den automatiska värdesäkringen av pensionerna. Sjukförsäkringsutbelalningarna inkl. den under 1980 ut­byggda föräldraförsäkringen, väntas stiga med 14 resp. 15 1/2% i de två alternativen mot 8% 1979. Utbetalningama till arbelslösa kalkyleras öka ca 3%. Totalt skulle därmed socialförsäkringsulbetalningarna öka med 16 1/2 och 17 1/4%c i det lägre resp. högre lönealternativet, vilkel är 4 resp. 4 1/2 procentenheter mer än fjolårets ökning.

Hushällens inbetalningar till stat och kommun av skatter, avgifter rn. m. (se tabell 6:4) ökade 10 1/4 % 1978- 1979. Inbetalningarna av preliminär A-skati var enligt den preliminära helärsstatistiken ca 850 milj. kr. lägre än vad som fömlsatles i den preliminära nationalbudgeten (PNB). I PNB-prognosen över utbetald lönesumma 1979 inkluderades de förtjänst- och löneutvecklingsgarantier som under vissa förutsättningar skulle utfalla fr.o.m. 1 november. Avtal om dessa garantier slöts i december 1979. Utbetalningarna (ca en miljard kr.) kom dock atl ske först i början av 1980 (se avsnitt 6.2). Den skatt som drogs pä dessa belopp redovisas givetvis också under 1980, vilket förklarar en del av nedjusteringen av 1979 års prognoserade skatteinbetalningar.

Slutskatteregleringen, dvs. skillnaden under ett kalenderår mellan å ena sidan inbetalning av fyllnadsskatt och kvarskatl och å andra sidan återbä­ringen till hushållen av överskjutande skatt, blev 300 milj. kr. lägre 1979 än 1978.

Tabell 6:4 Hushållens direkta skatter och avgifter 1976-1980

Milj. kr., löpande priser

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

alt. 1

all. 11

1 Prel. A-skatt

65 568

71660

82705

91675

98 772

102 229

2 Prel. B-skatl

5 801

6755

7 194

7932

8405

8 560

3 Fyllnadsskatt

3 787

3 729

4 289

4 564

4 516

4516

4 Kvarskatl'

2 286

2619

2 632

2888

3 105

3 105

5 (iverskjutande

skaU

-4 331

-5 131

-5811

-6636

-6 738

-6738

6 Slutskallereglering(3H-4+5)

1742

1217

1 110

816

883

883

7 Övriga skaller

och

avgifier

4 685

5712

5 788

6342

7 265

7 265

8 Summa (1-1-2-1-6-1-7)

77796

85344

96 797

106765

115325

118937

därav: socialförsäkringspremier

1965

2 347

2 508

2877

3079

3079

Influtna delen.

Anm. Kvarskatlen avser inkomsien två år tidigare, medan fyllnadsskatten och överskjulande skatten avser inkomsten etl år lidigare. Ang. all. 1 och all. 11 se labell 6: 1.

Källor: Konjunkturinstitutet, riksrevisionsverkei och siaiisiiska cenlralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

115

Beträffande skatteullaget 1980 har riksrevisionsverket beräknai att om­läggningen i den statliga beskattningen' skulle sänka inbetalningarna av preliminär A-skall 1980 med ca 2,6 miljarder kr., räknal på del högre lönealternativet. Indexregleringen av såväl skatteskala som särskild skat­tereduktion kalkyleras innebära all skalteultagel med ca 4 miljarder kr. understiger etl beräknat uttag enligt 1979 års skatteskala. Den toiala effek­ten av ändrade skatteregler skulle alltså i det högre altemativet uppgå till 6.6 miljarder kr. jämförl med ett beräknai uttag enligt 1979 års regler. Med den lägre lönesumman kan reformeffeklen myckel överslagsmässigi beräk­nas bli ca 1/4 miljard kr. lägre. Den sammantagna effekten på inbetalning­arna av preliminär A-skatt 1980 av sänkt statsskatt, inkl. ändrade grundav­drag, höjd kommunal utdebitering (en höjning med 7 öre) och slörre in­komstunderlag blir en ökning med 7 3/4 resp. 11 1/2%. Det sammanlagda inkomstunderlaget, bestående av löner, beskattade förmåner och pen­sioner har därvid beräknats öka med 10 och 12 1/4% i resp. alternativ.

För B-skatten sker huvuddelen av preliminärdebiteringen på basis av inkomsi och slutlig debitering två år tidigare. Enskilda företagare har fr. o. m. inkomståret 1980 större möjligheter alt göra avsättningar till resul­tatutjämningsfonder m. m. Av denna anledning har förutsatts atl B-skalte-betalarna i något större utsträckning än tidigare begär jämkning av den debiterade skatten och i samband därmed anpassar skatten till inkomstför­hållandena under del löpande året.

Slutskatteregleringen, dvs. det för hushällen totalt setl negativa nettot mellan fyllnadsbetalningar plus kvarskatl och återbetalningarna av över­skjutande skatt, kalkyleras bli närmare 70 milj. kr, slörre 1980 än 1979. Totall skulle därmed hushållens inbetalningar till del offentliga öka i det lägre alternativet med 8 och i del högre alternativet med 11 1/2 %.

Ovan redovisade beräkningar resulterar sammantagna i en ökning av hushållens disponibla inkomsler i löpande priser med 12 1/2% i det lägre och 13 3/4% i det högre alternativet. Ökningen i implicitprisindex har skattats lill 11 1/2% resp. knappt 12% (se avsnitt 6.3) och realinkomst­ökningen 1980 skulle därmed bli 3/4 resp. drygl I 1/2%.

Ulvecklingen av de olika posterna i den realt disponibla inkomsten efter det att skatteinbetalningarna dragits från resp. inkomstslag redovisas i tabell 6:5. Det bör understrykas att det statistiska underlaget är bristfälligt och atl redovisningen i labellen endasl ger en grov indikation på den reala utvecklingen för olika inkomstslag efter skatl och på inkomstposternas relativa belydelse för den totala ökningen av realinkomsten.

Tabell 6:5 bygger på överslagsmässiga kalkyler över fördelningen av A-och B-skatteuitagen - däribland även skatl på kapitalinkomster m. m. -

' För en kortfattad redovisning av skalteomläggningarna 1980 se avsnill 6.3 i den preliminära nationalbudgeten 1980.

Prop. 1979/80:150

Tabell 6: 5 Realinkomstutveckling efter skatt 1977-1980

1975 ärs priser

Förändring i real

inkomsien, %

Bidrag

lill disponibelinkomslutveck-

lingen.

procentenheter

1977

1978

1979

1980 prognos

1977

1978

1979

1980 prognos

all. 1

all. 11

all. 1         alt. 

II

Löner

1

-3 1/2

2

-1 1/2

-1/2

1/2

-2

1

-1

0

Driftsöverskoti

-8 1/2

1/2

-8

6 1/2

7 1/2

-1/2

0

0

0

0

Övriga faktor- och

kapitalinkomster.

nello'

1 1/2

-9

1 1/2

10

10

0

-1

0

1

1

Pensioner

8 1/2

2 1/2

5 1/2

4 1/2

4

1

1/2

1

1

1/2

Beskattade sociala

förmåner

7 1/2

4 1/2

2

-1

0

1/2

0

0

0

0

övriga inkomstöver-

föringar, netlo

2 1/2

10

4 1/2

1/2

0

1/2

1

1/2

0

0

Disponibel inkomst

2

-11/2

21/2

1

11/2

2

-11/2

21/2

1

11/2

' Inkl. nationalräkenskapens s. k. restposter i inkomstberäkningarna.

Sjukpenning och föräldrapenning, ulbelalningar frän arbelslöshels- och arbelsskadeförsäkring och lönega­rantifond samt vissa bidrag i samband med arbeismarknadsulbildning.

Anm. Ang. all. I och alt. 11 se tabell 6: 1.

Källor: Konjunkturinsliluiet, riksrevisionsverkei och statistiska centralbyrån.

på inkomstslagen löner, förelagarinkomster, pensioner och beskattade förmåner. Som framhållits ovan har omräkningen frän belopp i löpande priser till belopp i fasta priser gjorts med hjälp av prisökningstalet förtotal privat konsumtion (implicitprisindex, se avsnitt 6.3). I implicitprisindex återspeglas förskjutningar i konsumtionens sammansättning mellan 1979 och 1980. I denna index påverkas dessutom utgifterna för boendet i egna­hem inte lika direkl av diskontoändringar som i konsumentprisindex.

Den reala löneinkomsten slog om i sin utveckling frän en kraftig minsk­ning 1978 lill en ökning 1979 med drygt 2% efter skatt. Löntagarhushållens inkomster lolalt torde också ha förstärkts något genom att de beskattade sociala förmånerna ökade. En starkare ökning noterades för pensionsin­komsterna, som realt efter skall beräknas ha ökat 5 1/2%.

Tillväxten i den realt disponibla inkomsten 1979-1980 beräknas bli något mindre än vad som förutsades i PNB. Prisstegringen enligt impli­citprisindex är enligt föreliggande prognos drygt 2 procentenheter högre än motsvarande prisprognos i PNB. Eftersom inkomsterna i löpande priser reviderats upp blir nedjusteringen i realinkomsten inte lika stor. Vissa faktor- och kapitalinkomster har höjts på grund av diskontohöjningen i januari. Prognoserna för driftsöverskotten från enskilda förelag har juste­rats upp, dels till följd av förväntade högre priser (skogsbruk, övrig rörel­se), dels med beaktande av ny statistik för tidigare år (övrig rörelse, jordbmk). Erfarenhetsmässigt är såväl preliminär statistik som prognoser

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

117

över utvecklingen av driftsöverskott och övriga faklorinkomsler myckel osäkra.

Enligt det lägre alternativet för 1979-1980 skulle reallönesumman efler skatt minska med ca I 1/2% och de beskaltade sociala förmånerna med ungefär 1 %. Det högre löneallernalivel ger en svag minskning av den reala löneinkomsten. Nägon real förstärkning av de beskattade sociala förmå­nerna är inte heller i detta alternativ all vänta. Pensionsinkomslerna - som realt efter skatt ökar med ca 4% i båda alternativen - beräknas bidra med omkring hälften av den totala disponibeiinkomstökningen på knappt I % enligt det lägre lönealternativet resp. 1/3 av ökningen på 1 1/2% enligt det högre löneallernativet.

Enligt tabell 6:5 skulle övriga faktor- och kapitalinkomster lämna posi­tiva bidrag till realinkomstökningen. Definitionsmässigt ingår i dessa in­komster, som tidigare nämnts, det tillräknade driftsöverskottel frän egna­hem. Della molsvaras i konsumlionskalkylen av tillräknade ökade ulgifter för egnahemsboendet. Som inledningsvis framhållits har skatten på kapi­talinkomsterna inte kunnat brytas ut ur den preliminära A- och B-skatten resp. ur slutskatteregleringen. Kapilalinkomstbeskaltningen reducerar därför i föreliggande beräkning inkomstslagen löner, driftsöverskott, pen­sioner och övriga förmåner och inle de faktor- och kapitalinkomster som den avser.

6.4 Konsumentpriserna

Från december 1978 till december 1979 steg konsumentprisindex med 9,7 %o enligt långtidsindex. Detta var drygt 2 procentenheter mer än under 1978 då prisuppgången var 7,5%. Nettoprisindex som visar konsument­prisutvecklingen med avdrag för indirekta skatter och tillägg för subven­tioner steg under 1979 med 10,0%.

I tabell 6:6 redovisas prisutvecklingen för delgrupper i konsumentprisin­dex. Som framgår därav har de kraftiga prishöjningarna på bränsle och drivmedel påverkat totalindex med 1,8 procentenheter. Enbart eldningsol­jan som ingår i denna grupp har ökat med över 60% i pris och bidrog med hela 1,1 procentenheter till den totala konsumentprisuppgången. De skatte- och prishöjningar på bensin och eldningsolja som ägde rum i slutet av december 1979 är inte medräknade här eftersom de påverkat konsu­mentprisindex först i januari 1980. Även bostadsposten (exkl. bränsle och lyse) har ökat mer än normall. Av de 2,3% som utgör bostadspostens bidrag till uppgången i totalindex så är ca 1 procentenhet att hänföra till de tre diskontohöjningar på sammanlagt 2,5 % (från 6,5 % till 9,0%) som ägde rum under andra halvåret 1979. Dessa har påverkat räntekostnaderna för egnahem som ingår i bostadsposten. De totala kostnaderna för egnahem steg med drygt 20% 1979, till skillnad frän 1978 dä egnahemskostnaderna sjönk med knappt 1 %. Av den höga prisökningen på alkohol och tobak.

Prop. 1979/80:150

Tabell 6:6 Konsumentprisindex december 1978december 1979

Väg-

Procenluell

Inverkan

Procenluell

nings-

förändring

på lolal-

andel av

tal

dec. 1978-dec. 1979

index

totala ök­ningen

Tolall

1 000,0

9,7

9,7

100,0

Samiliga varor

653,0

9,7

6,3

65,5

Livsmedel

210.0

6,0

1,3

12,9

Alkohol och tobak

77,0

12,1

0,9

9,6

Bränsle och drivmedel'

58,5

31,0

1,8

18,7

Kläder och skor

78,5

5,2

0,4

4.2

Övriga icke varaktiga varor

69,0

8,9

0,6

6,4

Varaktiga varor

160,0

8,3

1,3

13,7

Samtliga Ijänster

347,0

9,7

3,4

34,5

Bostad

172,0

13,4

2,3

23,7

Övriga privala Ijänsler

94,0

7,6

0,7

7,4

Offentliga tjänsler

81,0

4,2

0,4

3,4

' Exkl. kokgas och elström, vilka ingår i offenlliga Ijänsler. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

drygt 12%, så kan nästan hela uppgången hänföras till punktskattehöjning­arna på dessa varor i oktober.

Livsmedelspriserna steg under 1979 med 6,0% och bidrog därmed med 1,3 procentenheter till den totala prisökningen. Priserna på de livsmedel som påverkas av jordbruksregleringen steg med närmare 7 % och övriga livsmedel med 4,7%. Prisökningarna för offentliga tjänsler var endast 4,2% och var därmed betydligt lägre än de två föregående åren.

1 tabell 6:7 redovisas prisindexhöjningen 1979 liksom den prognoserade höjningen för 1980 med uppdelning på olika prishöjande komponenter. Av den totala ökningen i konsumentpriserna på 9,7% under loppet av perio-

Tabeli6:7 Konsumentprisförändringen 19651980 uppdelad på komponenter

Långlidsindex-dec. -dec.

1965-

-1970

1970-

-1975

1976

1977

1978

1979

1980

Tolalt Per år

Totall  

alt. I

alt.Il

Konsumenlprisnivåns procen-

tuella uppgång, tolall

23,5

4,3

48,7

8,3

9,4

12,8

7,5

9,7

9,5

10,4

därav hänförs lill:

ändring i indirekta skaller

4,2

0,8

6,0

1.2

-

2,6

0,5

0,7

0,7

0,7

automatiska effekter av indi-

rekta värdeskaller

0,9

0,2

3,7

0,7

0.9

1,2

0,8

0,8

0,6

0,8

ändring av internationellt

bestämda priser

2,3

0,5

14,2

2.7

2.4

3,8

1,8

3.9

3,9

3,9

ändring av jordbrukspriser

1,0

0,2

2,2

0,4

0,4

0,6

0,5

0,4

0,7

0,8

ändring av bostadsprissätlning 5,0

1,0

5,9

1,1

2,3

1,6

l.l

2,3

1,9

1,9

ändring i diverse taxor

1,6

0,3

2,2

0,4

0,1

0,7

0,6

0,2

0,4

0,4

trendavvikelse i priserna på

färskvaror

-

0,8

0,2

-0,3

-0,1

0.3

-0,2

-

-

restfaklor

8,5

1,6

13,7

2,6

3,6

2,4

1,9

1,6

1,3

1,9

Anm. Ang. all I och alt. 

II 

se tabell 6:

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

119

den december 1978-december 1979 beräknas restfaktorn, som innefattar lönekostnadsökningarnas genomslag inom de från internationell konkur­rens skyddade näringsgrenarna ha svarat för 1,6 procentenheter. Delta värde var betydligt lägre än genomsnittet under 1970-lalet, vilkel främst lorde förklaras av all lönekostnadsökningen 1979 likaså var lägre än under den föregående 10-ärs perioden.

Utvecklingen av internationellt bestämda priser beräknas ha bidragit till konsumentprisökningen under loppet av 1979 med nästan 4 procentenhe­ter. Importprisernas genomslag i den svenska prisnivån har dock fördröjts genom prisreglering på bensin och olja. Hade den prisuppgång på råolja och petroleumprodukter som framträtt i importstatistiken tillätits atl ome­delbart slå igenom på de svenska konsumentpriserna skulle ytteriigare ca 1,5 procentenheter ha tillskrivits den internationella prisfaktorn. Som framgår av diagram 6:2 var de kvartalsvisa förändringarna i konsument­prisindex, uppräknade i årstakt ännu under 1979 lägre för Sverige än för genomsnittet av övriga europeiska OECD-länder,

Årsgenomsnittet för konsumentprisindex 1979 läg 7,2% över motsva­rande genomsnitt för 1978. Vid beräkningen av implicitprisindex för den totala privata konsumtionen enligt nationalräkenskapernas kalkyler fram­kommer en något svagare genomsnittlig prisökning, 7,0%.

Diagram 6:2 Konsumentprisindex 19751979

Kvartalsvisa förändringar uppräknade lill årstakt

Sverige

40 35 30 25

20   f 15 10 5

O -5 -10

-

      OECD Europa

*

     Forbundirepublllten Tyikland

1975

1975

1977

1978

1979

Källor: Statistiska centralbyrån, Main economic indicators. Bank for Inlernalional settlemenis - press review, Wirtschaft und Statistik saml Monthly report of the Deutsche Bundesbank.

Prop. 1979/80:150

120

Prisutsikter för 1980

Från december 1979 lill februari 1980' har konsumentprisindex sligil 5,1%. Molsvarande månader 1979 var uppgången endasl 1,6%. Höjd energibeskattning den 18 december (olja, bensin) och I januari (elström) svarade för 0,7 procentenheter av den lolala prisuppgängen hittills i år. Däruiöver har de höjda priserna på olja och bensin haft en direkl uppdra­gande effekt med 0,8 procentenheter pä lolala prisnivån. De indirekla effekterna av oljeprishöjningarna slår delvis igenom i konsumentprisnivån med avsevärd fördröjning. Bosladsposten exkl. bränsle och lyse har bidra­git till totala prisökningen med en procenlenhel, varav 0,4 berodde på den direkta ökningen av egnahemskostnaderna till följd av diskontohöjningen den 18 januari. Utlösningen av jordbruksavtalet medförde att konsu­mentprisindex steg med 0,4 procentenheter. Den anmärkningsvärt starka prisstegringen pä guld- och silvervaror drog upp totalindex med ca 0,5 procentenheter. Toiala indexhöjningen under tolvmånadersperioden feb­ruari 1979-februari 1980 var 13,5%-. För varor var uppgången 13,8% och förtjänster 12,8 %p.

Bedömningen av prisulsikterna 1980 grundas på de i tabell 6:7 redovi­sade prisslegringskomponenterna. Dessa bygger på tillgängliga prognoser och antaganden om utvecklingen av arbetskraftskostnader, importpriser m. m. samt förutsätter oförändrat diskonto, oförändrade växelkurser och oförändrade skatter räknat från prognostidpunkten.

Med utgångspunkt från de allernaliva lönekalkyler som gjorts har de genomsnittliga kostnaderna per arbetstimme för samtliga anställda beräk­nats öka med 8,1 resp. 10,9%. Lönekostnadernas genomslag i priserna inom de för internationell konkurrens skyddade områdena har för 1980 antagits få ett normalt värde. Härtill har i prognosen lagts en viss åter­hämtning av marginalerna. De priskomponenter som innefattas i restfak­torn (inkl. diverse taxor) väntas under dessa förutsättningar bidra lill ökning av konsumentprisindex med 1,7 resp. 2,3 procentenheter i de två alternativen. Restfaktorn (inkl. taxor) skulle 1980 i det högre alternativet bli slörre än under 1979 men mindre ån genomsnittet för 1970-talet.

Bedömningen av prisstegringen på inhemska jordbruksprodukter utgår från att subventioneringen inte utökas ytteriigare. Med tanke bl.a. på jordbrukels förväntade kostnadsutveckling första halvåret 1980 har inver­kan på toiala konsumentprisindex av höjda jordbrukspriser satts till 0,7 och 0,8 procentenheter i det lägre resp. högre alternativet.

' Mätperiod 6-12 december resp. 11-17 februari.

 Procenluell höjning enligt SCB:s officiella indexserie. Jämförelse av indexserien över årsskiftet påverkas av därvid genomförda metod- och vikljusteringar. Om index hade räknats utan melod- och vikljusleringar skulle uppgången i slällei ha blivil 13,6%.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

121

I prognosen över bostadsprissättningen har antagits atl kallhyrorna höjs ca 9 %'. Totala bidraget frän bostadsposten inkl. kostnader för egnahem har beräknats till 1,9 procentenheter'.

Ändringen av de inlernationellt bestämda priserna har kalkylerats under antagande av att det sker en viss neddragning av de höga importpriserna för petroleumprodukter från början av 1980, medan råoljepriset förutses öka ca 35 % under loppet av året. Konsumenlprisprognosen förutsälter att priserna på den svenska marknaden även påverkas av eftersläpande effek­ter av den internationella oljeprisstegringen 1979. Dessa eftersläpande effekter beräknas dra upp den totala konsumentprisnivån med 1 1/2 pro­centenhet. Prisstegringen i övrigt till följd av ökade importpriser uppskat­tas bli ungefär lika stor 1980 som 1979. Totalt skulle därmed den internatio­nella prisfaktorn inkl, de eftersläpande effekterna bidra till en ökning av konsumentprisindex med 3,9 procentenheter under loppet av 1980.

Tillfällighetsbetonade prisförändringar på vissa färskvaror som grönsa­ker, fisk m. m. är svära att förutse. Som framgår av tabell 6:7 har trendav­vikelsen i dessa poster selt över en längre period i det närmaste utjämnats och bidraget har i prognosen satts till noll.

Totalprognosen för konsumentprisindex under loppet av 1980 visar i de två lönekostnadsalternativen en ökning med 9,5 resp. 10,4%. Detta inne­bär en uppjustering av prognoserna i den preliminära nationalbudgeten med ca 2,5 procentenheter, varav 1,2 procentenheter beror på den uppre­viderade importprisprognosen beiräffande råolja och petroleumprodukter och 0,5 på övriga importpriser. Bidraget från bosladsposten har räknats upp med 0,7 procentenheter bl. a. till följd av diskontohöjningen i januari. Mellan genomsnittslägena för kalenderåren 1979 och 1980 uppskattas för­ändringen i konsumentprisindex till 12,2 resp. 12,7%. Implicitprisindex för total privat konsumtion påverkas till skillnad mot konsumentprisindex av förändringar i konsumtionens sammansättning mellan 1979 och 1980. Kon­sumtionen antas förskjutas från varugrupper med stora prisstegringar till grupper med lägre prisstegring - förmodligen i särskilt hög grad beträffan­de varor som guld och bensin när prisstegringslakten är så stark som den hittills registrerade. Prisförändringstalel för total privat konsumtion, som tillämpas vid realinkomstkalkylerna, uppskattas därför 1979-1980 sliga icke obetydligt mindre än genomsnittet för konsumentprisindex. Ökningen i implicitprisindex har beräknats lill 11,5 och 11,9% i de två lönekost­nadsalternativen, vilket är en upprevidering med drygt tvä procentenheter jämfört med den preliminära nationalbudgeten.

' Varje procentenhets ändring av hyrorna utöver antagandel påverkar konsument­prisprognosen med ungefär en tiondels procenlenhel. En procentenhets höjning av diskonlol drar direkl upp priserna med 0,4 procenlenheler pä grund av den beräkna­de effeklen på egnahemskostnaderna i konsumentprisindex.

Prop. 1979/80:150

122

6.5 Den privata konsumtionen

Den privala konsumtionen beräknas ha ökat med 2,3% i volym 1979, vilkel sammanfaller med vad som angavs i PNB 1980, Konsumlionsvoly-men växte sålunda återigen 1979 efter att ha minskat under de tvä föregå­ende åren och kom därigenom att ligga knappt 0,8 procentenheter över 1976 års nivå. Halvårsdata visar alt konsumtionen steg med 3 1/2% första halvåret 1979 jämfört med första halvåret 1978. Ökningslaklen dämpades emellertid markant första halvåret 1979 - 1,2% - och helärssiffran stan­nade därmed vid 2,3 %. Hushällens disponibla inkomster ökade med 2,6% i fasta priser 1979 främst beroende på lönesummans och pensionernas positiva utveckling under året.

Sparkvoten beräknas ha ökat marginellt 1979 och låg därmed på en fortsaU hög nivå. Konsumlionsuppgången 1979 var större för varor än för tjänster; speciellt markant var uppgången för varaktiga varor vilka steg med närmare 5%. Nyinköpen av bilar ökade igen, drygt 7%, efter att ha minskal kraftigt under de två föregående åren. Bilkonsumtionen 1979 var dock fortfarande drygt 30% lägre än 1976. Livsmedelskonsumtionen öka­de med 2,4%; detta är första gången på 1970-talet som man noterat en högre ökningstakt för livsmedelskonsumtionen än för den toiala konsum­tionen.

Diagram 6:3 Hushållens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter 19681980

Miljarder kr., 1975 års priser. Säsongrensade halvårsdata. Log. skala

88 82 76

-

Kl

p/'

 st*-

i

M

/

y

Disponibel inkomst

X

IU

/I

.r

64 58

f

v

'rivat

ntion

J___ L

J___ I     1

1968     1969    1970    1971     1972    1973    1974     1975     1976    1977    1978    1979    1980 

Källor: Konjunkturinslilutel och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

123

Tabell 6:8 Hushållens konsumtionsutveckling 1970-1979

Milj. kr.

Andel av

Procenli

uell föränd

ring. 1975

ärs priser

1979,

tolal

löpande

konsum-

1970-

1976

1977

1978

1979

priser

tion

1975'

1 Varor

149501

65,9

1,9

4,9

-  1,9

-   1,3

2,9

1.1 Varakliga varor

21205

9,3

4,6

8.6

- 8,8

- 8,2

4.9

1.1.1  Bilar

6617

2,9

5,7

9,6

-23.3

-16,3

7.2

1.1.2 Övriga

14588

6,4

4,0

8,0

- 0,1

- 4,5

4,0

1.2 Delvis varaktiga varor

32597

14,4

2,3

4,8

2,1

- 0,9

3,8

1.3 Icke varaktiga varor

95 699

42,2

1,1

4,0

-  1,5

0,2

2,0

1,3.1 Livsmedel

56892

25,1

1,0

3,1

- 2,9

- 0,2

2,4

1.3,2 Övriga

38807

17,1

1,2

5,6

0,9

0,9

1,5

2 Tjänster

72 338

31,9

2,3

1,6

1,7

1,8

1,3

2.1 Bostäder

35983

15,9

2,2

1,5

1,3

1,2

1,0

2.2 Övriga

36355

16,0

2,3

1,6

2,2

2,4

1.6

3 Summa inhemsk konsumtion

221839

97,8

2,0

3,9

- 0,8

- 0,4

2,4

4 Turistulgifter, nelto

4977

2,2

-2,2

12,7

- 2,9

-15,0

1,4

5 Hushällens totala konsumtion

226816

100,0

1,9

4,0

- 0,9

- 0,7

2,3

6 Hushållens disponibla inkomsler

250975

3,0

2,2

2,1

-  1,5

2.6

'Årstakt.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska cenlralbyrån.

För 1980 baseras konsumtionsprognosen på de angivna två löneallerna­tiven som ger en ökning av den disponibla inkomsten i reala termer med 0,8% i det lägre alternativet och 1,6 i det högre. För 1980 har förutsatts en mycket svag nedgång i hushållens sparkvot i det högre alternativet men en någol starkare i det lägre. I det lägre inkomstalternativet skulle konsum­tionen i så fall öka med 1,4 % och i det högre med 1,7 %,

Den 27 mars framlade regeringen förslag till åtgärder för att underlätta den pågående avtalsrörelsen. Allmänt prisstopp infördes t. o. m, 9 maj 1980 med 26 mars som prisstoppsdag. Dessutom förklarade sig regeringen be­redd att - under förutsättning att arbetsmarknadens parter träffar avtal på i stort sell oförändrade villkor - vidta följande åtgärder för tiden intill årels slut,

1

förlänga prisstoppet

2

föreslå riksdagen att införa allmänl hyres- och arrendestopp

3

föreslå riksdagen att höja den särskilda skattereduktionen i inkomst­skikten ca 40000-ca 80000 kr, med högst 500 kr,

4

föreslå riksdagen att införa skyldighet för företagen att avsätta 25 % av vinsterna över en viss nivå till särskild investeringsfond

5

hindra höjning av slatliga taxor. Samtidigt förutsätts att kommunerna inte höjer de taxor som inte omfattas av allmänl prisstopp

Prop. 1979/80:150

124

6 hindra ersättning enligt jordbruksavtalet fram till prissloppets införan­de att slä igenom på konsumentpriserna. Nägon kompensalion lill jordbruket utgår inle under den lid som prisstoppet gäller.

Konjunkturinstitutets beräkningar och prognoser över hushällens in­komsler och utgifter - sådana dessa kalkyler redovisas i det föregäende -hade i storl sett färdigställts när regeringens program framlades. Förslagen enligt ovan är inte så preciserade att de ger underlag för sedvanliga beräk­ningar och är dessutom villkorliga. Institutet har dock gjort en överslags­kalkyl under starkt förenklade förutsättningar över hur mycket ulfallet -på kort sikl - skulle kunna skilja sig från det i kapitlet redovisade lågaller-nativet. Lönesummeökningen har därvid antagits bli densamma som i lågallernativet, vilket innebär att den förutsatta lillkommande avtalslöne­höjningen inte i påfallande slor grad skulle avvika från de villkor som regeringen angett för sina åtgärder.

På korl sikt är del främst pris- och hyresstoppet samt skattesänkningen som får direkta effekter på hushållens disponibla realinkomster. 1 det följande redovisas de antaganden och kalkyler som gjorts beträffande priser och skatteinbetalningar.

Prisstegringen från mars lill och med december beräknas uppgå till ca 2,5%, trots pris- och hyresstopp. Vissa färskvaror är undantagna från prisstoppet. Bostadskostnaderna beräknas öka till följd av ränleglidningen för egna hem. Vidare förulsälts att koslnadsökningar till följd av höjda importpriser i stort sett kommer att tillåtas slå igenom på inhemska prisni­vån fast med slörre fördröjning. Ökade lönekostnader förutses däremot inle få höja prisnivån. Konsumentprisindex skulle därmed stiga drygt 8% från december 1979 lill december 1980. Genomsnittsnivån 1980 beräknas ligga 

II 

3/4% över 1979 ärs nivå, vilket är 1/2 procentenhet mindre än enligt kalkylen för alternativ I. Även prisökningstalet för den privata konsumtionen skulle bli 1/2 procentenhet lägre än i lågalternativet.

Höjningen av den särskilda skattereduktionen minskar hushållens sam­manlagda skatteinbetalningar med ett belopp som grovt angivits till 900 milj. kr. Detta utgör ungefär 0,4 procentenheter av den totala disponibla inkomsten. Den lägre prisstegringslakten jämfört med altemativ I gör att även rörelseöverskott och pensioner beräknas bli lägre. Samtidigt minskar också skatteavdragen på dessa inkomstslag.

Sammantaget ger denna överslagsmässiga kalkyl över utfallet vid alter­nativ 1 med regeringens förslag en ökning av den realt disponibla inkoms­ten med ca 1,5% att jämföra med 0,8% enligt altemativ I utan regerings­förslaget resp, 1.6% enligt alternativ 

II, 

En ökning i konsumtionsvolymen med drygt 1,5% syns väl förenligt med det nya inkomstallernativet.

Åtgärderna kalkyleras medföra att ulvecklingen av reallönesumman ef­ter skatl blir ca en procentenhet mer positiv än i lågalternativet. Fortfaran­de drabbas dock löntagarna som kollekliv av en reallöneminskning. Ut­vecklingen av övriga inkomstslag - utom driftsöverskotten - blir realt

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

125

efter skatl likaledes mer positiv än enligt altemativ I. Beträffande lönesum­man och de beskattade sociala förmånerna, vilka i sin utveckling i högre grad än övriga inkomster följer lönerna, skulle alternativ II på kort sikl ge ett något mera gynnsamt utfall än alternativ 1 inklusive regeringsförslaget.

Prop. 1979/80: 150

126

7    Investeringar

7.1 Sammanfattning av investeringsutvccklingen 1979 samt prognoser för 1980

Investeringarna ökade totalt med 5 1/2% i volym 1979, efter all ha minskat under 1976-1978 med sammanlagi 10%. Frånräknas investering­arna i handelsflottan stannade uppgången 1979 vid 2 1/2%, varvid maskin­investeringarna sleg med 4% - inkl. handelsflolian blev ökningen för deras del 11 %.

Byggnadsinvesteringarna steg med 2% 1979. Byggsektorn har under loppet av 1979 fått vidkännas en alltmer besvärande brist på arbetskraft, vilket sannolikt hållit tillbaka byggnadsproduktionen. Inom kommunerna har man t, ex, inte kunnat genomföra de expansiva utbyggnadsplaner som förelegat, utan man har i stället successivt fått skjuta dessa framåt i tiden. Till följd därav blev de kommunala myndigheternas byggnadsinvesteringar oförändrade 1978-1979, medan däremot de statliga myndigheternas bygg­nadsinvesteringar steg med 4%. Näringslivets byggnadsinvesteringar (exkl. bostäder) ökade med 2% - den fortsatta minskningen av industrins byggnadsinvesteringar motvägdes mer än väl av ökningen inom framför allt handel och övrigt näringsliv. Bosiadsinvesleringarna sleg med 2 1/2% 1979 - helt och hållet hänförligt till fortsatt expanderande ombyggnadsin­vesteringar. Nybyggnadsinvesteringarna minskade nämligen med 1 % 1979 - likaså sjönk igångsättningen frän drygt 57 000 lägenheter 1978 till 56000 lägenheter. Nedgången var såväl vad gäller investeringar som igångsätt­ning hänförlig till småhusen, medan däremot produktionen av flerbostads­hus fortsatte att stiga under 1979.

Näringslivets maskininvesteringar (exkl. handelsflottan) steg med 3 1/2% 1979, hänförligt till uppdragningar inom framför allt handel och industri. Industrins maskininvesteringar vände uppåt underförstå halvåret 1979, men föll åler lillbaka under andra halvåret, varför uppgången 1978-1979 stannade vid 4%, De offentliga myndigheternas maskininköp steg med 8% 1979, med en starkare ökning för de kommunala myndigheterna än för de statliga.

Kalkylerna för 1980 baserar sig i huvudsak på enkäler från näringslivel och de statliga och kommunala myndigheterna. Som framgår av kapitel 6 om de enskilda konsumenternas ekonomi har tvä beräkningsalternativ framlagts för lönekostnadernas utveckling 1980. Prisutvecklingen för in­vesteringsvaror blir givetvis beroende av lönekostnaderna inom landet och därmed har även två alternativ utarbetats för investeringsvarupriserna på basis av de två lönekostnadsalternativen. Skillnaden mellan de två prisbe­räkningarna för investeringsvaror ligger totalt på drygt I %, med en slörre skillnad på byggnadssidan än på maskinsidan.

Vid utarbetandet av investeringsprognosen för den offenlliga sektorn

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

127

Tabell 7:1 Fasta bruttoinvesteringar 19761980 efter kapitallyp och näring.sgren

Milj. kr.

Ärlig procenluell förändring.

1975 års prise

:r

1979, löpande

1976

1977

1978

1979

1980

priser

prognos

Byggnader och anläggningar

Permanenla bosläder

22 502

-8,8

- 2,0

17,9

2,4

2,5

Nybyggnad

17 203

-9,4

- 4,2

10,3

-   1,0

1,3

Näringsliv exkl. bosläder

18781

-0,9

- 7,9

- 9.9

2,0

5,0

Privat jordbruk, skogsbruk

och fiske

1 110

6,8

2,4

5.3

9,4

2,1

Induslri

3195

-6,?

-16,8

-27,5

-10,8

13,0

Handel m. m.

2691

11,1

- 8,7

-11,2

3,9

11.1

Offenlliga affärsverk

6003

1,5

- 6,2

- 5,6

- 0,1

3,6

Övrigl näringsliv

5 782

-5,3

-  1,5

-  1,3

11.1

-0,1

Offenlliga myndigheler inkl. i

nililära'

12051

-5,6

7,2

1,5

0,9

0,5

Summa

53334

-4.6

- 2,6

2,0

1,9

2,9

Summa exkl. vägar

49821

-4,6

- 2,0

1,5

1,9

3,7

Maskiner m. m.

Näringsliv

.10072

4,2

- 4.2

-17,7

10,8

10,4

Prival jordbruk, skogsbruk och fiske

2 482

8,3

-10,3

-17,2

- 4,3

-8,7

Induslri

10214

2,9

-17,2

-19,4

3,9

15,7

Handel m. m.

6192

21,8

4.6

-15,0

16,1

8,5

Offenlliga affärsverk

3 173

1,2

0,7

0,3

- 0,5

22,3

Övrigl näringsliv

8011

-2,5

12.5

-23,0

26,0

6,9

Offenlliga myndigheter

2 782

6,9

13,2

1.5

8,1

3,8

Summa

32854

4,4

- 3,1

-16,3

10,5

9,8

Summa exkl. handelsflottan

31034

8,7

- 7,3

-12,5

3,8

10,8

Toidr'

Permanenta bostäder

22 502

-8,8

- 2,0

17,9

2,4

2,5

Näringsliv exkl. bostäder

49 187

2,3

- 5,5

-14,7

7,5

8,3

Prival jordbruk, skogsbruk och fiske

3 626

8,5

- 8,0

-11,6

0,7

-7,0

Industri

13 409

0,2

-17,1

-21,7

0,1

15,0

Handel m. m.

8883

17,6

- 0,4

-13,7

11,8

9,4

Offentliga affärsverk

9 176

1,4

- 4,0

- 3,6

- 0,2

10,0

Övrigt näringsliv

14093

-3,3

7,6

-15,4

20,2

4,5

Näringsliv exkl. bostäder och han-

delsflottan

47 367

5.0

- 8,3

-12,2

3,0

8,9

Offentliga myndigheler'

14833

-3,5

8,3

1,5

2,3

1,2

Summa

86522

-0,8

- 2,8

- 6,0

5,4

5,7

Summa exkl. handelsflottan

84 702

0,9

- 4,6

-  4,1

2,7

6,0

Inkl. offentliga väginvesteringar.  1 privat jordbruk osv. innefattas här avelsdjur och i övrigl näringsliv Iravhäslar m. m. Summan av byggnads-och maskininvesleringar överensslämmer därför ej med lolala investeringar. Källor: Konjunkturinstilutel och siaiisiiska centralbyrån.

räknar konjunkturinstitutet regelmässigt med atl prisutvecklingen för in­vesteringsvaror utövar inflytande pä den volymmässiga utvecklingen av eflerfrågan. De årsvisa budgetramarna är nämligen i allmänhet tämligen snävt fastlagda och angivna i nominella belopp, varför en skillnad i prisut­vecklingen på investeringsvaror sannolikt inverkar på den investeringsvo­lym som efterfrågas. För 1980 har emellertid inte utarbetats alternativa investeringsprognoser för den offentliga sektorn. Skälet härtill är att den

Prop. 1979/80:150

128

Tabell 7:2 Fasta bruttoinvesteringar 19761980 inom privat och offentlig sektor

Milj. kr.

Årlig procentuell förändring.

1979.

1975 ärs

priser

löpande

priser

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

Privata

inkl. bosläder

51321

-0,5

-4,2

-10,4

6,6

5,6

exkl. bostäder

33 7.S8

1,4

-5,0

-19,4

9,2

7,2

därav: exkl. handels-

flolian

31938

.2

-8,9

-16,1

2,6

8,0

Offentliga

inkl. bostäder

35 201

-1,3

-0,4

1,1

3,7

5,9

exkl. bosläder

30 262

0,8

-0,1

- 0,7

3,1

6,0

därav: slalliga

13 708

5,9

-9,3

2,7

4,7

9,5

kommunala

16 554

-3,5

8,6

- 3,3

1,9

3,1

Summa

inkl. bosläder

86 522

-0,8

-2,8

- 6,0

5,4

5,7

exkl. bostäder

64 020

l.l

-3,0

-11,3

6,3

6,6

Källor: Konjunkturinslilutel och statistiska cenlralbyrån.

arbetskraftsbrist inom byggsektorn som nu råder kan förväntas beslå även under större delen av 1980, De byggnadsinvesieringar som kan förverkli­gas 1980 begränsas därmed snarare av kapacitetsbrist än av finansiella restriktioner. Inom kommunerna torde man t. ex. få svårt alt förverkliga de expansiva investeringsplaner som föreligger för 1980, och som får ses mol bakgrunden av kommunernas för närvarande goda finansiella situation.

Det är svårt alt bedöma de kortsiktiga effekterna på näringslivets inves­leringsverksamhel av skilda lönekoslnadsallernaliv. Driftskostnadernas utveckling påverkas givetvis, vilket får omedelbara effekter på förelagens finansiella situation. Dessutom påverkas sannolikl även näringslivels in­vesteringsvolym av prisökningstaklen på investeringsvaror. Med hänsyn lill de komplicerade och i slor ulslräckning okända samband som här råder, har något försök att bedöma de samlade effekterna av skilda löne-kostnadsalternaliv på näringslivels investeringar ej gjorts. Det förefaller dock övervägande troligt att elt högre lönekostnadsalternativ dämpar in­vesteringsviljan jämförl med etl lägre alternativ. Med lanke på att de olika lönekostnadsalternativen visat sig ge upphov till trots allt tämligen små skillnader i kostnadsökning och vinstutveckling 1980 (se närmare kapitel 8) torde skillnaden i invesleringsutveckling under innevarande år inte bli av nämnvärd storlek.

Även under 1980 förutses byggnadsinvesteringarna hållas tillbaka av arbetskraftsbrist. De kommunala myndigheternas byggnadsinvesteringar förutses ändå stiga med 3 1/2% - vilket innebär en väsentlig nedjuslering av kommunernas planer enligt den enkät, som statistiska centralbyrån samlade in i februari. De statliga myndigheternas byggnadsinvesteringar förutses däremot minska med 7% 1980, Näringslivets byggnadsinveste-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

129

Diagram 7:1  Byggnads- och maskininvesteringar, totall och uppdelat ni 

»

t

»

/

»»

-

1971-1980

1975 års priser, Säsongrensade halvårsdata. Index 1970 = 100

100

By To

ggnader och an

ä

ggningar

t

ä

lt

100

y

=

\

-s>

r\

n

M

-y'

y

Pe

rmanenta bost

ä

der

"

ii

\

n;

h

Z'

A

f

;7

140

120

100

120

Maskiner m. m.

Totalt exkl. handelsflottan

r- 

1

r\

v\

H

r

N

1 

r-

/

N

ä

ringsliv, exkl. handelsflottan

100

140

120

100

80

N

ä

ringsliv

exkl. bosl

ä

der

120

-

100 80

J\

/S,

\

/

V

'X/

'"v

s

C'-

//

120

D

É

rav

Industr

/]

100

- .-*~-

M

1

1

K

80

V

f --

-'

'x

.--.

-1

\\

-'

/

\

XV

/

/ /

Offentliga

myndigheter,

inkl. milit

ä

ra

V

\

v

'"

"''1

~

-

_

,

v-

\

'"

X"

D

ä

rav:

Industr

y\

\

A i

/\

/

'

t 

/

K

/

\

\        /

'

/

\

1

/

k;

r

'

Offent

iga

myndighete

140

/I

/

"

120

A/

-/

rA

/

y

/

f~--

r

-j

...

z'

f

f

\

\j

r'

1

»

V

I    I    I__ \_ \______ L

1971 72    73   74   75   76    77    78    79   80

J        L

llllll

1971 72   73   74    75    76    77   78    79   80

Anm. I vaoe deldiagram är resp. total inlagd som en streckad kurva. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

9   Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. 1.1

Prop. 1979/80:150

130

ringar (exkl. bostäder) har kalkylerats sliga med 5% innevarande år. Därvid har industrins byggnadsinvesteringar förutsetts öka med 13%, vilket torde förutsätta en viss styrning av arbetskraftsresurserna lill indu­strin. Även handelns byggnadsinvesieringar förulses öka relativt slarki 1980, som en följd av etl ökal påbörjande av investeringsprojekt under

1979.   För 1980 har emellerlid kalkylerats med alt igångsättningen inom

handeln kommer atl hållas tillbaka av brist på arbetskraft. Det föreligger

för närvarande inte några indikationer på någon större ökning av bostads­

byggandet 1980 - trots det alltmer skärpta läget på bostadsmarknaden. Till

grund för kalkylerna över bosiadsinvesleringarna ligger ell anlagande om

en blygsam ökning av igångsättningen 1980 - till 57000 lägenheler - saml

ytterligare förlängda byggnadstider. Under dessa förutsättningar beräknas

nybyggnadsinvesieringarna öka drygt I % - liksom under 1979 helt och

hållet hänförligt till elt ökat byggande av flerbostadshus. Inberäknat om-

byggnadsinvesteringarna förutses bostadsbyggandet sliga med 2  1/2%

1980,   Sammantaget pekar kalkylerna för byggnadsinvesteringarna därmed

på en uppgång pä 3 % 1980.

Näringslivets maskininvesteringar (exkl. handelsflottan) har beräknats öka med 

II 

1/2% 1980. Till stor del är denna uppgång hänförlig till indu­strins maskininköp, vilka bedömts stiga med hela 16% 1980. Enligt statis­tiska centralbyråns senasle investeringsenkät i februari 1980 hade industri­företagen dels flyttat över en hel del investeringsprojekt från 1979 till 1980, dels också gjort betydande upprevideringar av investeringsplanerna för 1980 sedan i oktober 1979. De offentliga myndigheternas maskininveste­ringar förutses stiga med 4% 1980, och därmed beräknas investeringsupp­gången för totala maskininvesteringarna (exkl. handelsflottan) till knappt 11 %. Investeringarna i handelsflottan bedöms bli av ungefär samma stor­lek 1980 som 1979. Inberäknat även dessa investeringar skulle ökningen i maskininvesteringarna uppgå till knappt 10% 1980,

Därmed beräknas totala investeringarna stiga med ytterligare 5 1/2% 1980. Investeringskvoten - dvs. investeringarnas andel av BNP - har fallit varje år under perioden 1972-1978; från drygt 22% 1972 till knappt 19% 1978. Genom investeringsuppgången 1979 och den förutsedda ökning­en 1980, stiger investeringskvoten något under 1979 och 1980.

7.2 Investeringsutvecklingen inom olika områden

Bostäder

Bostadsinvesteringarna beräknas enligt preliminära kalkyler ha ökat med ytterligare 2 1/2% 1979, efter den mycket kraftiga expansionen under 1978. Hela uppgången är dock hänföriig till ombyggnadsinvesteringarna, vilka höjdes med 14% 1979. Denna expansion var baserad främst på projekt finansierade med bl, a, statliga ombyggnadslån. Ombyggnadsinves­teringarna i flerbostadshus steg med 27%, medan de i småhusen blev i

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

131

Tabell 7:3 Lägenheter i påbörjade och inflyllningsfärdjga bostadshus 19761980

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

Påbörjade'

Flerbostadshus

14 500

13 700

16 700

17 000

18 000

Småhus

42650

40250

40 550

39000

39000

Totalt

57150

53950

57 250

56000

57 000

Inflyttningsfärdiga

Flerbosladshus

I56.S0

14 150

13 550

15 600

16000

Småhus

40150

40 750

40 150

39900

39000

Totall

55800

54900

53700

55500

55000

' Etl bostadshus anses bli påbörjai den månad då grundbotlenbesiktning äger rum

och/eller de egentliga byggnadsarbetena påbörias.

 Dä minsl tre fjärdedelar av lägenheterna i etl bosladshus befinner sig i etl sådanl

skick att de kan tas i bruk anses husel vara inflytlningsfärdigt.

Anm. Samtliga siffror är för 1976-1978 avrundade till närmast hela femtiotal.

Källor: Konjunklurinslitulet och statistiska cenlralbyrån.

stort sett oförändrade. Nybyggnadsinvesteringarna beräknas ha sjunkit med 1 %, varvid småhusbyggandet föll med 3 % och investeringarna i flerbostadshus steg med 6%,

Påbörjandet av nya lägenheter föll från drygt 57000 1978 till omkring 56000 1979, Minskningen var helt och hållet hänföriig till igångsättningen av småhus, vilken sjönk från drygt 40000 lägenheter 1978 till 39000 lägen­heter 1979, Nedgången orsakades sannolikt till stor del av den brist på arbetskraft inom byggsektorn, som började uppträda under våren 1979 och som sedan förstärktes markant under loppet av året.

Antalet färdigställda lägenheler steg från knappt 54000 1978 till drygt 55 000 1979. Delta räckte dock inte för att förhindra en ytteriigare skärp­ning av lägel på bostadsmarknaden 1979. Bostadsstyrelsen genomförde i början av mars en enkät till samtliga kommuner angående bostadsmark­nadsläget 1979 och 1980. Liknande enkäter har genomförts vid motsvaran­de tidpunkt under de senaste åren. Kommunerna får bl.a. ange väntetid för alt erhålla bostad i kommunen och får därvid välja bland svarsalternati­ven; praktiskt taget genast; efter 3-4 månaders väntetid; efter lång vänte­tid. Anlalet kommuner som anger att det är "lång väntetid" har ökat påtagligt jämfört med svaren i föregående enkät - framför allt inom stor­stadsområdena, men även inom övriga kommuner. Andelen uppgår bland storstadskommunerna till 68% och bland övriga kommuner till 41 %.

För 1980 förutser över hälften av storstadskommunerna all det kommer att bli svårare alt erhålla bostad, medan endasl ett fålal storstadskom­muner anser att det blir lättare att erhålla bostad under 1980. Inom övriga delar av landet har ca 55 % av kommunerna svarat att del inle blir någon förändring, ca 30% av kommunerna anger att det skulle bli lättare all"

Prop. 1979/80: 150

132

erhålla boslad under 1980 och ca 15 % förutser ett svårare läge på bostads­marknaden 1980,

Den ansträngda siluationen på bostadsmarknaden förväntas emellertid inte leda till någon större uppdragning av bostadsbyggandet 1980. Många storstadskommuner har t. ex. stora problem vad gäller markförsörjningen och planeringen. Trots den stora efterfrågan är många kommuner ändå osäkra på uthyrningsmöjligheterna till den höga hyresnivå, som man be­räknar bli nödvändig i nyproduktionen - speciellt som man åtminstone i storstadskommunerna är hänvisade till att bygga ut i perifera områden. Dessutom tvekar kommunerna sannolikt inför de nödvändiga följdinves­ieringar - skolor, daghem, kommunikationer - som för lång lid framöver höjer de kommunala driftskostnaderna.

För 1980 har igångsättningen anlagits uppgå till 57 000 lägenheler -varvid påbörjandet av flerbostadshus förutses stiga till 18000, medan igångsättningen av småhus bedöms ligga kvar på samma nivå som under 1979 - 39000 lägenheler. Antalet färdigställda lägenheter beräknas till 55000 1980 - obetydligt lägre än under 1979; lill största delen beroende på nedgången i igångsättningen 1979. men också på att byggtiderna föriängts på grund av den rådande bristen på arbetskraft.

Med dessa förutsättningar angående igångsättning m.m. beräknas ny­byggnadsinvesteringarna stiga med drygt I % i volym 1979-1980, varvid investeringarna i flerbostadshus beräknas stiga med 9% medan däremot investeringarna i nybyggda småhus förutses minska ytterligare med 1 %.

Ombyggnadsinvesteringarna väntas fortsätta att expandera under 1980 med närmare 6% i volym. Därvid beräknas investeringarna i flerbo­stadshus sliga med drygt 10%, medan småhusinvesteringarna förutses bli i slort sett oförändrade. Det är främst ombyggnader med energisparslöd som väntas öka starkt. Detta främst till följd av att regeringen för budget-

Tabell 7:4 Ombyggnadsinvesteringar för bostäder 19781980

Milj. kr.

Åriig

procentuell

förändring.

1979,

1975 års priser

löpande

priser

1978

1979

1980 prognos

Med statligt stöd'

4675

56,6

14,5

5,4

1 form

av:     ombyggnadslån

3 425

56,6

22,0

3,4

energisparslöd

1 186

69,2

- 0,9

11,9

förbättringslån

64

-25,7

-20,2

-3,2

Utan statligt stöd'

624

28,0

7,4

-3,8

Totalt

5299

52,4

13,6

5,8

därav:

flerbostadshus

2916

75,1

27,0

10,4

småhus

2 383

35,4

0,5

0,1

' Med statligt slöd avses här statliga lån och bidrag. Källa: Konjunkturinstitutet.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

133

året 1980/81 föreslagit riksdagen en utökad ram om I 570 milj. kr. för lån och bidrag till energibesparande åtgärder. Motsvarande ram för innevaran­de budgetår uppgår till 1 175 milj. kr. Bostadsinvesteringarna skulle där­med totall sett stiga med drygt 2% i volym 1979- 1980.

Induslri

Industriinvesieringarna beräknas enligt statistiska centralbyråns enkät­undersökning i februari 1980 ha blivit oförändrade 1978-1979. Investering­arna steg visserligen under första halvåret 1979 från den rekordlåga nivån i slutet av 1978, men föll åler tillbaka under andra halvåret. Byggnadsinves­teringarna minskade med ytterligare 11% 1978-1979, och har därmed genom de senaste årens minskningar reducerats till hälften jämfört med toppnivån 1975. Maskininvesteringarna steg däremot med 4% 1978- 1979.

Företagen rapporterade i februarienkäten lägre investeringsbelopp för

1979    jämfört med uppgifterna i oktoberenkäten. Till slor del rör det sig om

investeringar som blivit framflyttade från 1979 till 1980. Dessutom har

företagen i stor utsträckning fyllt på sina investeringsplaner för 1980. De

nu aktuella investeringsplanerna anger en volymmässig uppgång på 16%

1980    - i november ängavs en ökning på 5%. Upprevideringar har skett

inom praktiskt taget samtliga branscher, men de är mest markerade inom

verkstadsindustri exkl. varv, gruvindustri, trävaruindustri samt kemisk

industri,

1 tabell 7:5 redovisas företagens planer för 1980 samt planer och utfall för några tidigare år. För de flesta år har februarienkäten överskattat det innevarande årels investeringar. Mönstret mellan planer och utfall vid tidigare konjunkturuppgångar tyder dock på att företagen då ofta under­skattar investeringarna. Undantaget utgörs framför allt av 1979, dä kapaci­tetsutnyttjande och vinstmarginaler åter började stiga, vilket inte hindrade att förelagens investeringsplaner från febmari 1979 kom att skäras ned väsentligt, Konjunklurförbättringen utgick då från en extremt låg nivå och den snabba uppgången i vinstmarginaler och kapacitetsutnyttjande visade

Tabell 7:5 Planerade och faktiska förändringar av industrins totala investeringar 19701980

Årlig procentuell förändring, 1975 års priser

1970     1971     1972     1973     1974     1975     1976    1977    1978    1979     1980

3

-4

2

3

4

-4

-14

-15

5

16

1

4

10

11

2

0

-17

-22

0

(15)

-2

8

8

8

-2

4

- 3

- 7

-5

(-1)

Planerat i februari

samma år'

8

Faktiskt inträffad förändring   4

Differens

-4

' Planerna är beräknade som kvoten mellan prognosårets enkätvärde och enkätårels ulfall. För planföränd­ringen 1979-1980 har använls det preliminära utfallet för 1979. Anm. Uppgiftema inom parenies är prognoserade. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1979/80:150

134

Diagram 7:2 Investeringar inom industrin, totalt och uppdelat p

å

 branscher 1973

1980

1975 års priser. Index 1975 = 100

110 100 90 80 70 60 50 40 30 20

Totalt

110

100

r\

90 80 70

A

r

_\

\

fcv.         y

V''

60

A

ä

rn-

och

st

å

Iver

\

s

1 1

\

1

1

1

\

r

Vi

/

v

Verkstadsmdustri, exkl. varv

110

100

.-1

-\

90

/

\

K                   1

/

80

/

\

/

\

70

i        /

\_'

60

130

Massa- och pappersindustri

120

A

110

100

90

i

/

1

\

- f\

r

\

80 70 60 50

7

-H

_ 

H

K

\

-

p-

Ö

vriga branscher

1973   74     75    76    77     78    79     80

I_ \_ \_ L

J__ \_ I

_L

L

J__ L

I

I      I      I

1973  74     75     76     77    78     79     80

Anm. De branschvisa prognoserna är något osäkrare än prognosen för totala indu­slrin. Investeringarna i bilar är inkluderade. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

sig inte räcka för att motivera företagen att ens bibehålla sina investerings­planer än mindre utöka dem. Tveksamheten om konjunkturutsikterna blev troligen också utbredd i samband med de upprepade oljeprishöj­ningarna under 1979.

För 1980 förutses industriproduktionen sliga med 4 1/2%, medan pro­duktivitetsökningen väntas bli väsenlligl lägre än under 1979. Därmed skulle kapacitetsutnyttjandet kunna stiga ytterligare något 1980, medan förändringen av vinstmarginalerna väntas bli obetydliga. (Se vidare kapitel 8, om industrins lönsamhet.) Konjunktumlsikterna förblir dessulom fort­satt osäkra, och det har därför ansetts motiverat med en försiktig lolkning

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

135

av industrins mycket expansiva investeringsplaner. En nedjuslering på I % har bedömts som rimlig, vilket innebär att företagen skulle i lägre grad än under 1979 justera ned sina investeringsplaner. Därmed skulle industriin­vesteringarna öka med 15% 1980. Byggnadsinvesteringarna har med led­ning av enkäten bedömis öka med 13% och maskininvesleringarna med 16%.

I diagram 7:2 redovisas investeringsutvecklingen för några i invesle-ringshänseende tungt vägande branscher. Branschuppgifterna för 1980 har schablonmässigt nedkorrigerats på samma sätt som för industrin som helhet. Med denna enkla metodik förmår man givetvis endasl grovt fånga de enskilda branschernas utveckling, men det kan ändå vara av intresse att notera de skillnader i utvecklingen som framträder för de olika industri­branscherna. Investeringarna inom järn- och stålverken ökade starkt 1979. Investeringarna inom verkstadsindustrin liksom inom gruppen övriga branscher förblev på i stort sett samma nivå 1979 som 1978. medan där­emot investeringarna inom massa- och pappersindustrin föll ytterligare. Även för 1980 förutses den starkaste investeringsökningen ske inom järn-och stålverken. Verkstadsindustrins investeringar förväntas accelerera 1980, och även inom gruppen övriga branscher förutses en viss uppgång. Däremot väntas investeringarna inom massa- och pappersindustrin på sin höjd bli av samma storlek som 1979.

Handel m. m.

De totala investeringarna inom gruppen handel m. m.' beräknas ha ökal med närmare 12 % mellan 1978 och 1979. Byggnadsinvesteringarna ökade 4 % medan maskininköpen steg med drygt 16 %.

Beräkningarna för 1979 och 1980 baseras på dels den av statistiska cenlralbyrån i februari genomförda enkätundersökningen inom handels-, bank- och försäkringsföretag, dels på uppgifter om totala kosinader och byggnadstider för påbörjade byggnadsprojekt inom gruppen privat handel, "VTB Inarbetandet av prognoser för byggnadsinvesteringarna har också utnyttjats de av SCB i november 1979 och februari 1980 utförda byggnads­inventeringarna samt arbetsmarknadsstyrelsens rapportering av beviljade igångsättningslillstånd.

Igångsättningen inom prival handel steg med 16% 1978-1979. Detla innebär alt igångsättningen under andra halvåret 1979 blev avsevärt större än vänlat - en ökning med 26 % jämfört med andra halvåret 1978. Vid bedömningen av påbörjandet under 1980 har beakiats bl.a. den troliga ökningen av den privata konsumtionen. Påbörjandet kommer dock sanno-

' Med investeringar inom gruppen handel m.m, avses investeringar i varuhandel, bank- och försäkrings verksamhet, leater, hotell, restauranger, lagerbyggnader samt fastighetsförvaltning.

Prop. 1979/80:150

136

likt atl hållas tillbaka av fortsatt brisl på arbelskraft och av att regeringen därför föreskrivii länsarbetsnämnderna större restriktivitet i lillslåndsgiv­ningen för oprioriterat byggande. Igångsättningen inom prival handel har därför bedömts komma att minska svagt eller med 3 % under 1980. Det höga påbörjandet under såväl 1979 som 1980 kommer ändå atl ge en kraftig tillväxt i de privata byggnadsinvesteringarna - ca 12 % från 1979 till 1980. De totala byggnadsinvesteringarna inom gruppen handel, dvs. inkl. slallig handel, beräknas komma att öka med 11 %.

Enkäten pekar på en minskning av maskininköpen under 1980. Mot bakgrund av lidigare års erfarenheter av förhållandet mellan planer och ulfall har en relativt kraftig uppjuslering ansetts motiverad även denna gång och maskininvesteringarna förutses sålunda öka med 8 1/2 %. Sam­manlaget skulle därmed de totala investeringarna inom gruppen handel m. m. öka med drygt 9 % mellan 1979 och 1980.

Handelsflottan

Investeringarna i handelsflottan, dvs. inköp av nybyggda fartyg från svenska och utländska varv minus nettoutförsel av begagnade fartyg, minskade kraftigt 1977-1978. Räknat i 1975 års priser blev minskningen drygt 1 miljard kr. och den därmed uppnådda investeringsnivån endast ca 130 milj. kr. Nettoutförseln av begagnade fartyg kom nära nog att fördubb­las under 1978 samtidigt som inköpen av nybyggda utländska fartyg mins­kade drastiskt. Leveranserna av svenskbyggda fartyg ökade däremot nå­got. Den svenska handelsflottan, räknat i antal fartyg och dödviktston, decimerades ytteriigare för tredje året i följd.

Investeringarna i handelsflottan

Milj. kr., 1975 års priser

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

Leveranser av nybyggda fartyg till svenska rederier

Netloulförsel av be­gagnade fartyg

Summa

1352

-1 135 217

2 089

-851 1238

1707

-1578 129

2 343

-765 1578

2363

-863 1500

Beräkningarna för 1979 bygger i huvudsak på två enkäter, en till svenska rederier angående deras beställningar hos utländska varv och en till de svenska varven. Den sistnämnda enkäten, som tidigare utförts av statis­tiska centralbyrån, är numera nedlagd och gjordes senast i mars 1979. Detla innebär atl det statistiska underlaget både vad gäller för utfallet under 1979 och för prognoserna är sämre än vanligt. Med ledning av enkäterna beräknas leveransvärdet av nybyggt tonnage 1978-1979 ha ökat med drygt 600 milj. kr. i 1975 års priser. Från de svenska varven betyder

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

137

Tabell 7:6 Statliga invesleringar 1978-1980

Milj. kr.        

Ä

rlig   procenluell   f

ö

r

ä

ndring,

1979,          1975 

ä

rs priser

l

ö

pande

priser

1978

1979

1980

prognos

Statliga affärsverk exkl. induslri

5450

-2,2

-0,3

16,9

Slatliga myndigheter inkl. mililära

4 337

11,6

4,8

-4,8

Slalliga företag (induslri m.m.)

3921

0,9

12.4

15,1

a investeringar totall

13708

2,7

4.7

9,5

byggnader

7 256

3,3

3,7

1,3

maskiner

6452

1,9

5,7

18,4

Källor: Konjunkturinstilulel och siaiisiiska cenlralbyrån.

detta en fördubbling av leveranserna medan nyinköpen av utländska fartyg beräknas ha minskal ytterligare något. En mycket svårbedömd post i kalkylerna över investeringarna i handelsflottan ulgörs av exporten av begagnat tonnage. Omstruktureringen och reduklionen av den svenska handelsflottan har under senare år (1976- 1978) lett lill en högre avyttring av begagnat tonnage än tidigare under 1970-talet, Delta har skett trots en extremt låg prisnivå på denna lyp av tonnage. För 1979 blev nelloulförseln av andrahandstonnage halverad gentemot 1978. Investeringarna i handels­flottan 1979 uppgick därmed till närmare 1 600 milj. kr, räknat i 1975 års priser.

För 1980 jämfört med 1979 ger beräkningarna i 1975 års priser ungefär oförändrat leveransvärde till de svenska rederierna, liksom för nelloulför­seln av begagnat tonnage. Sammanlaget blir således den troliga effekten på investeringarna i handelsflottan ungefär oförändrat utfall i jämförelse med 1979. Utiryck i 1975 års priser erhålls en investeringsnivå på 1 500 milj, kr. för 1980.

Statliga investeringar

De statliga investeringarna ökade med närmare 5% i volym mellan 1978 och 1979 enligt ännu preliminära beräkningar. Som framgår av tabell 7:6 sleg investeringsverksamheten inom myndigheter och företag' medan den blev oförändrad inom affärsverken. Byggnadsinvesteringarna ökade med knappt 4% och maskininvesteringarna med närmare 6%.

Beräkningarna grundar sig på enkäler som statistiska cenlralbyrån sam­lade in i febmari 1980 från statliga myndigheter, affärsverk och företag.

Investeringarna inom de statliga affärsverken blev i stort sett lika stora under 1979 som 1978 med en mindre förskjutning från maskin- lill bygg­nadsinvesteringar. Nedrevideringen av affärsverkens investeringar, som gjorts sedan den preliminära nationalbudgeten, förklaras av att en del

' De statliga företagens investeringar redovisas i tabell 7: I under industri, handel och övrigt näringsliv.

Prop. 1979/80:150

138

investeringar inom vallenfallsverket, slatensjärnvägar och televerket upp­skjutits. Jämförl med 1978 sleg ändå investeringarna inom televerket rela­tivt kraftigl samtidigt som de sjönk inom bl.a. vattenfallsverkel och luft­fartsverket.

Myndighelernas investeringar sleg med 5% mellan 1978 oeh 1979. Här­vid ökade byggnadsinvesteringarna, som väger tyngst, med 4% och maskininvesteringarna med 7,5%'. På byggnadssidan är det vägverket och försvarels fastighetsfond som svarar för ökningen.

De statliga företagen drog upp sina totala invesleringar med drygt 12% mellan 1978 och 1979. Växande maskininköp inom industriföretagen utgör den avgörande delen av ökningen.

Prognoserna för den statliga investeringsverksamheten under 1980 base­ras på de ovan nämnda enkäterna och utgår sålunda från bedömningar grundade på de enskilda verkens, myndigheternas och förelagens upp­gifter. Enkätsvaren för det andra halvårel 1980 frän affärsverk och myndig­heter bygger delvis på årets budgetproposition.

Affärsverkens invesleringar väntas öka med 17% från 1979 till 1980. Byggnadsinvesteringarna beräknas stiga med 8 % till följd av att bl. a. SJ:s och vattenfallsverkets byggande expanderar. Televerkets byggnadsverk­samhet väntas däremot minska jämfört med 1979. Vad beträffar maskiner och inventarier förutses investeringsvolymen 1980 bli av ungefär samma storlek som kalkylerades i den preliminära nationalbudgeten, vilket till följd av de nedre videringar av 1979 som tidigare nämnts resulterar i en 26%-ig ökning mellan 1979 och 1980. Del är främst planerna på fortsatt växande maskininköp inom televerket och en snabb ökning inom vattenfall som ligger till grund för denna utveckling.

De slatliga myndigheternas investeringar vänlas minska med 5% 1980. Nedgången ligger på byggnadssidan, där en reducering med drygl 7% förutses som en följd av minskat statligt vägbyggande. Maskininvestering­arna beräknas öka med 2%.

Prognosen för de slalliga företagens investeringar 1980 anger en fortsatt hög tillväxt - 15 %o i volym mellan 1979 och 1980.

De totala statliga byggnadsinvesteringarna beräknas sålunda komma att öka svagl eller med drygt I % under 1980. Maskininvesleringarna väntas öka något mer än 18%. Sammantaget skulle då de totala statliga investe­ringarna öka med 9 1/2% mellan 1979 och 1980.

Kommunala investeringar'

Den kommunala sektorns investeringar ökade enligt preliminära kal­kyler totah sett med 2% i volym 1978-1979. Byggnadsinvesteringarna beräknas därvid ha stigit med 1 1/2% och investeringarna i maskiner och

' 1 delta avsnitt redovisas de kommunala investeringarna exkl. bostäder och indu­stri.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

139

Tabell 7:7 Kommunala invesleringar 1978-1980

Milj. kr. 1979, löpande priser

Åriig procenluell förändi 1975 års priser

ring.

1978

1979

1980 prognos

Kommuner därav: affärsverk

myndigheler Landstingskommuner Övriga'

Summa

därav: byggnader maskiner

10593 3671 6922 3065 2 890

16548

13 799

2749

-7,1

-6,1

-7,7

9,6

1,1

-3,1

-3,6 -0,6

0,7 0,4 0,8 2,2 6,2

1,9

1,7 2,6

1,7 -0,1 2,7 6,3 4,6

3,1

2,7 4,9

' Häri innefaiias kommunägda förelag, församlingar m. m. Källor: Konjunklurinstitulel och statistiska centralbyrån.

inventarier med 2 1/2% (se tabell 7:7). Starkast synes expansionen har varil inom de kommunägda företagen.

Till grund för kalkylerna över invesleringsulvecklingen 1979 och 1980 ligger en av statistiska centralbyrån i februari insamlad enkät bland kom­muner och landstingskommuner, samt en enkät avseende vissa av de kommunägda företagen. Landstingskommunernas investeringsuppgifter i februarienkäten för det innevarande året brukar i allmänhet stämma väl överens med det utfall som senare redovisas. Kommunernas investeringar 1979 har dock på basis av tidigare erfarenheter nedjusterats, främst på maskinsidan.

Kommunernas och landstingskommunernas sammanlagda byggnadsin­vesteringar minskade med 1/2 % i volym 1978-1979. Därvid sjönk kommu­nernas byggnadsinvesteringar med I %, medan investeringsökningen inom landstingskommunerna begränsades lill 2 1/2%. Kommunernas uppgifter om den planerade respeklive realiserade byggaktiviielen inom kommuner­na 1979 har nu reviderats ned successivt i varje enkät sedan i februari 1979. Detta uppges främst vara en följd av förseningar av planerade byggnadsar­beten, vilket i sin tur bl. a. torde kunna förklaras av den tidigare nämnda bristen på byggnadsarbelare. På maskinsidan synes kommunernas och landslingskommuneras investeringar ha ökat med 9 1/2% i volym. Detla innebär att kommunernas och landstingskommunernas investeringar totalt seU steg med 1 % i volym 1978-1979.

Den kommunala investeringsaktiviteten är beroende av bl. a. utveckling­en av byggnadskostnader och prisutvecklingen i övrigt för investerings­varor liksom av tillgången på produktionsresurser inom byggsektorn. Ef­tersom de årsvisa budgetramarna i allmänhet lorde vara tämligen snävt fasflagda och angivna i nominella belopp kan prisutvecklingen normalt förmodas ha en rätt slark inverkan på invesleringsvolymen i kommunerna. 1 tabell 7:8 redovisas kommunernas och landstingskommunernas investe-

Prop. 1979/80:150

140

Tabell 7:8 Planerade och faktiska förändringar i kommunernas uch landstingskommunernas totala investeringar 1972-1980

Ärlig procenluell för;

ändring. 1975 års priser

1972       1973       1974

1975

1976

1977

1978

1979

1980

all. 1

alt. 11

Planeral i februari

året innan

-3-8-4           O            1           14           4            14         11           10        

Fakliskl inträffad

i

förändring

1          -10       -7          -2          -2            9-4               1           (3)          (3)        i

Differens

4         -2-3         -2         -3         -5         -8         -13       (-8)      (-7)       ;

Anm. De av kommunerna angivna investeringsplanerna har omräknals lill fasla priser på basis av prisutveck- I lingen för investeringsvaror. Vid faslprisberäkningarna av kommunernas planer för 1980 har använts konjunk­lurinstituieis två prognosaltemaliv för prisulvecklingen 1979-1980. Planerna redovisas i denna tabell som kvoten mellan prognosårets enkälvärde och föregäende års utfall i fasta priser. För planförändringen 1979-1980 har använts del preliminära ulfallel för 1979. Uppgiflerna inom parentes är prognoserade. Källor: Konjunkturinstilulel och statistiska centralbyrån.

ringsplaner för 1980 omräknade till procenluell volymförändring lillsam­mans med planer och faktiska förändringar för några tidigare är. De av kommunerna angivna investeringsplanerna omräknas alltså till investe­ringsbelopp i fasta priser. För 1980 används de inom konjunkturinstitutet kalkylerade alternativen för prisutvecklingen 1979-1980 av byggnads­priser resp, priser på maskiner och inventarier. De så omräknade investe­ringsplanerna bör sedan korrigeras med hänsyn lill mönstret för tidigare avvikelser mellan planer och utfall.

Kommunernas och landstingskommunernas sammanlagda investerings­planer för 1980 anger en betydande tillväxt av investeringarna - med 10% i volym vid konjunkturinstitutets högre prisutvecklingsalternativ för 1979-1980. Dessa höga investeringsplaner får ses mot bakgrund av den gynnsamma finansiella utvecklingen inom den kommunala sektorn under 1978 och 1979. Investeringsutvecklingen förefaller dock ha överskattats för såväl 1978 som 1979. Överskattningen 1978 var till stor del betingad av förseningar när det gäller genomförandel av pågående byggnadsarbelen samt igångsättningen av nya projekt. Under 1979 har förmodligen - som nämnls ovan - förseningar ägt mm på grund av den uppkomna bristen på arbetskraft. Det är troligt att arbetskraftsrestriklioner i minst lika hög grad som under 1979 kommer att verka i neddragande riktning vad gäller möjlig­heterna att realisera de mycket höga investeringsplanerna för 1980.

Kommunernas och landstingskommunernas investeringar väntas med dessa förutsättningar totalt setl sliga med närmare 3 % i volym 1979- 1980. Byggnadsinvesteringarna beräknas därvid öka med 2 1/2 % och inköpen av maskiner och inventarier med 3 1/2%. Landstingskommuneras investe­ringar förutses stiga med drygt 6%, medan kommunernas investeringsök­ning synes inskränka sig till 1 1/2%. Inkluderas de kommunägda företagen

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

141

och församlingarna kan den kommunala seklorns invesleringar lolall sell väntas sliga med 3% i volym.

7.3 Lagerinvesteringarna

Den senaste lageravvecklingsfasen i den svenska ekonomin, som inled­des kring halvårsskiftet 1977, avslutades under hösten 1979. Lagren kom nämligen att åter öka redan Qärde kvartalet 1979 vilkel var någol kvartal tidigare än vad som förutsågs i den preliminära nationalbudgeten. Lager-minskningen kom sålunda atl för hela 1979 stanna vid ca 600 milj. kr. i 1975 års priser. Skillnaden gentemot de preliminära beräkningarna är praktiskt laget helt hänförbar till handeln där en ansvällning av lagerstockarna kom att ske under fjärde kvartalet vilken endast delvis var förutsedd.

Inom industrin, exkl. varven, inleddes avvecklingen med insatsvarorna som började minska andra halvåret 1976. Nästkommande halvår minskade lagren av varor i arbete följda av en neddragning av färdigvarulagren andra halvåret 1977, Som framgår av vidstående diagram var fallet i lagersloc­karna mycket stort fram till första halvåret 1979 dä en tillväxt av lagren av insatsvaror och varor i arbete kom till stånd. Neddragningen av färdigvaru­lagren fortgick samtidigt i hög takt. Sammantaget blev minskningen ca 750 milj. kr. detta halvår. Fallet i färdigvarulagren avtog väsentligt under loppet av andra halvåret medan lagren av varor i arbele fortsatte att stiga. Insatsvarulagren däremot reducerades åter totalt sett till slor del genom oplanerade minskningar av råvarulagren i basindustrierna. Lagerminsk­ningen andra halvåret kom därmed att bli omkring 400 milj. kr. innebäran­de en minskning om ca 1,2 miljarder kr. för hela 1979. Lagerstockarna lorde därmed för induslrin i genomsnitt vara lämligen normala. Skogsindu­strin l.ex. betraktade emellertid sina insatsvarulager vid årsslutet som något för små medan verkstadsindustrin och övrigsekiorn ansåg sina fär­digvarulager som något för stora.

Med detta utgångsläge väntas industrins lager stiga endast långsamt under 1980. Prognosen omfallar för försia halvåret en relativt långsam ökning av lagren av insatsvaror och varor i arbete medan färdigvarulagren förutses dras upp först andra halvåret.

Varvens lager av varor i arbete (vilken där är den dominerande lagerty­pen) sjönk högst väsentligt under 1979. För 1980 väntas en fortsatt minsk­ning av dessa lager.

Handelslagren ökade som nämnts högst markant mot slutet av 1979. Alldeles särskilt gällde detta detaljhandeln (inkl. bilhandeln) där de kraftiga ökningarna dessutom var ofrivilliga. Andelen företag som anser lagren som för slora steg nämligen avsevärt inom detaljhandeln medan partihandels­lagren var i storl sell i balans. Handelslagren vänlas stiga något 1980 sammantaget sett.

Prop. 1979/80:150

142

Diagram 7:3 Totala indusirins lagervolymfor

ä

ndring 1967-1980'

Milj. kr., 1975 års priser. Säsongrensade halvårsdata

F

ä

rd

igvaror exkl.

k/arv

/\

2000

1000

0

/        \

1

r-

f                 

r

\A

,

f          

/

A

/

\

H

/

\                    

1000

--- 

V

\/y

2000

-

5000

-

Totalt exkl

varv

A

4000 3000

i

/\

/

\

/A

\                                       /

\

2000

1

                                    /

-A

/

\

/

y

y

/

\

/

0

--- /span>

/

\.

u\

\

y

/

\

/

\

1000

\

[

\     h

2000 3000

\j

1

.

.

1

\

1967           1969           1971           1973           1975           1977

1979

' Exkl. varvens lagervolymförändringar.

Anm. Fr.o.m. försia kvartalet 1972 redovisas lagerinvesteringarna enligt en ny metod, vilket stör jämförelser med tidigare perioder i obestämd omfattning. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

143

Tabell 7:9 Lagervolymförändringar totalt och efter näringsgrenar 19761980

Milj. kr., 1975 års priser

1976

1977

1978

1979

1980 prognos

Industri (inkl. el-, gas-.

värme- och vattenverk

5 573

-2 748

-4 761

-1555

1 115

därav: verkstadsindustri (exkl. varv)

2 2.-59

-   506

-1416

415

775

Detaljhandel (inkl. transporl-

medelshandel)

983

460

-   898

1 112

-   150

Partihandel

641

-   185

-     84

92

755

Jord- och skogsbruk

-    35

-   261

-   225

-   238

-   235

Summa

7162

-2734

-5968

-  589

1485

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Lagren i jord- och skogsbruk sjönk nägol 1979. De beräknas fortsätta att sjunka 1980 till följd av en förutsedd ökning av skogsavverkningarna innebärande en reducering av den outtagna skogstillväxten.

Sammantaget för alla näringsgrenar väntas lagren 1980 stiga ca 1,5 miljarder kr, i 1975 års priser efter minskningen på drygt 0,5 miljarder kr, 1979, Lagerinvesteringarna skulle därmed komma atl svara för ett positivt bidrag till efterfrågeutvecklingen 1979-1980 motsvarande ca 0,7% av BNP.

Prop. 1979/80:150

144

8    Industrins lönsamhet, kostnader och priser

8.1 Sammanfattande bedömning

1979 kan inte karaktäriseras som någol "övervinslår" för den svenska industrin. Troligtvis nådde lönsamhetslalen enligt de ftesla berakningssält inle upp till l.ex. genomsniltet för perioden 1970-1974, Dessutom var vinstläget säkerligen mer splittrat företag emellan än vad som var normalt under 1970-talets första hälft. Förbättringen av lönsamheten var emellerlid mycket betydande sedd i förhållande till det mycket svaga samlade resultat som industrin åstadkom 1978. Enligt statistiska centralbyrån uppgick de större industriföretagens bruilovinstmarginal - rörelseresullal före av­skrivning i procent av omsättningen - till 8,6% under 1979, en ökning från 1978 på 3 procentenheter. Under förulsältning att marginalförbällringen blev av samma storleksordning i industrin totalt kan man uppskatta att rörelseresultatet före avskrivning nästan fördubblades. En betydande del - grovt uppskattat kanske en fjärdedel - av ökningen utfördes av ökade realiserade prisstegringsvinster på förbrukningen av insatsvaror. Priserna på insalsvaror steg väsentligt starkare under loppet av 1979 än under loppet av 1978.

En parallell skattning av industrins driftsöverskott 1979 enligt national­räkenskapernas beräkningsmetodik, som gjorts med hjälp av beräknade förändringstal för producentpriser, lönekostnader och insatsvarukost­nader, visar även den på en avsevärd resultatförbättring. Bruttoöverskol-tet (före kapitalförslitning) i tillverkningsindustrin exkl. varv beräknas ha Stigit med ca 13 miljarder kr. 1978-1979.' Vid nationalräkenskapernas överskottsberäkningar är syftet att eliminera prisstegringsvinster, fastän man i praktiken sannolikt inte helt lyckas med detta. Överskottets ökning enligt den senast nämnda kalkylen innefatlar därför även den ett visst mått av ökade prisstegringsvinster på insatsvaror.

En viktig fråga är naturligtvis i vad mån industrins rörelseöverskott under 1979 nått en nivå som kan anses förenlig med industrins avkastnings­krav på längre sikt. Denna fräga kan inte fullständigt besvaras här men kan dock få viss belysning genom diagram 8:1. Brutlovinslmarginalerna har, både om de uppskattas med data enligt nationalräkenskaperna och enligt företagsstatistiken, nått upp i nivå med åtminstone vad som registrerades under lönsamhetssvackan 1971-1972,- Däremot är avståndet fortfarande

' Eftersom kapilalförslitningsbeloppet torde ha ökal rätt obetydligt, skulle därmed driftsöverskoltet (netto) ha stigii med nästan lika mycket, eller drygt 12 miljarder kr. säsom visas i tabell 8:1.

 Att den förstnämnda bruttomarginalen konsekvenl ligger några procentenheter högre än den sistnämnda kan bl. a. bero pä atl induslrislatistiken (på vilken national­räkenskapskalkylen i huvudsak bygger) inle läcker in alla typer av relevanla kostna­der.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

145

Diagram 8:1 Bruttomarginaler i totala industrin (inkl, gruvor och mineralbrott) enligt företagsstatistiken och enligt nationalräkenskaperna 1970-1979

Procenl

15 14 13 12 11

,

A

/ /

/

\

Brutto

ö

verikott i % av

produkt i on v ordel                                  *

[ notionalrdkenskopernal                   '

/ /

r 

..

y

r\

10 9 8

/

\

\

1

-

L/

/

\

/

ö

reiseresultal t

ö

re

/

Ovikrivning i % av

\

/

7

-

oms

ä

ttningen

\

f

6

1

(oretagsstaMstikenl

X

y

/

/

5 4

-

/

3 2

-

I_

1

L      1         1         l.l         1         1         1

1977       1978       1979

1970       1971        1972       1973       1974       1975       1976 

Källor: Konjunklurinslitulet och statistiska cenlralbyrån.

rätt stort till bruttomarginalerna under de goda vinståren 1973 och 1974. Vid jämförelser mellan 1979 och svackan 1971-1972 finns det också anled­ning ha i minnet all prisökningstakten på de ftesla varor var helt obetydlig 1971 och 1972 och att de realiserade prisstegringsvinsterna följaktligen var mycket små. Under 1979 var däremoi som nämnls prisstegringsvinsterna slora, vilket påverkade framför allt förelagsstatistikens bruttomarginal och till viss del även nationalräkenskapernas. Den renl operativa bruttomar­ginalen - med varuförbrukningen fulll konsekvenl värderad till äteran-skaffningspriser - var därför troligen fortfarande lägre 1979 jämfört med 1971 och 1972.

Den mest framlrädande faktorn bakom den positiva omsvängningen i lönsamhetsutvecklingen var att ökningen i lönekoslnaderna per produ­cerad enhet avtog starkt. Enligt nu föreliggande kalkyler skulle det kalen­derårsvis 1978-1979 rentav ha varit fråga om någon liten absolut nedgång i lönekoslnaderna per producerad enhel - jämför labell 8:3. Framför alll var detta en återspegling av att arbetskraftsproduktivitelen sleg mycket kraftigt, men också av att lönekostnaderna per timme ökade mycket mått­ligt jämfört med de närmast föregående åren. Uppgången i vinstmargina­lerna kunde sedan bli ett faktum därigenom att industriprodukternas ge­nomsnitlliga försäljningspriser Ivärlom ökade i en uppdragen takt - se tabell 8:2 - samtidigt som insatsvarukostnaderna sleg endast obetydligt mer än försäljningspriserna. För de mer stapelvambetonade produklerna, 10   Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bd. 1.1

Prop. 1979/80:150

146

Tabell 8: 1 Driftsöverskott i tillverkningsindustrin exkl. varv 1976-1980

1976

1977

1978

1979

1980

alt. 1

all. 11

Miljarder kr.

Massa-, papper- och pappers-

varuindustri

0,9

-1,1

-1,1

0,6

1 -1

1,9

Petroleumraffinaderier, m. m.

0,6

1,1

0,5

1,6

"Ct

1,1

Verkstadsindustri exkl. varv

5,3

2,1

1,9

6,1

7,9

1.1

Annan lillverkningsinduslri

exkl. varv

4,4

4,4

6.6

12,0

12,2

12.1

Tillverkningsindustri exkl. varv

11,2

6,5

8,0

20,3

23,3

22,7

Procent av förädlingsvärdet

Massa-, papper- och pappers-

varuindustri

12,7

-19.9

-17,9

7,4

20,7

18,1

Petroleumraffinaderier, m. m.

61,1

72,7

50,7

75,8

65,5

64,6

Verksladsinduslri exkl. varv

15,0

5,9

5,1

13,9

16,0

15.3

Annan tillverkningsindustri

exkl. varv

11,1

10,8

14,6

20,7

21.1

20,5

Tillverkningsindustri exkl. varv

13,6

7,9

8,9

19,0

19,6

18,7

Anm. Driflsöverskollel beräknat nello (med avdrag för kapilalförslilning) och med

tillägg av subventioner.

Källor: Konjunkturinstilulel och siaiisiiska centralbyrån.

däribland papper och massa, petroleumprodukter och metaller, höjdes prisökningstakten avsevärl medan priserna på verkstadsprodukler uppvi­sade en något försvagad ökningstakt. Verkstadsprodukternas kostnadsut­veckling var ä andra sidan särskilt förmånlig.

Vinslmarginalökningen synes ha ägt rum till priset av en viss höjning 1978-1979 av de svenska industriprodukternas priser i förhållande lill de internationella priserna. Med tanke på att företagen lorde vara medvetna om de risker för marknadsandelsförluster på exporl- och hemmamarkna­derna som en fortsatt relativ prishöjning skulle innebära, har i prognosen för utvecklingen 1979-1980 förutsatts att de svenska priserna inte tillåts stiga snabbare än världsmarknadspriserna. För möjligheten av en sådan mer försiktig prissättningspolitik talar också atl de mesl trängande beho­ven av vinstmarginalförbätlring nu tillgodosetls i en stor del av industrifö­retagen. Till följd av aU den inlernationella prisstegringen bedömis bli starkare 1979-1980 än 1978-1979 skulle den svenska industrins försälj­ningspriser knappast behöva öka långsammare 1979-1980 jämförl med 1978-1979 för att förutsäUningen om i huvudsak oförändrade relaUvpriser skulle uppfyllas.

Även vid elt mycket lågt utfall av årels avtalsförhandlingar förefaller en

sådan prisutveckling medföra att någon nämnvärd ytteriigare ökning av

industrins bruttovinstmarginaler inte kommer att äga rum  1979-1980.

Detla kan utläsas av tabell 8:2.' En viktig orsak härtill är alt produktivi-

' Lönekostnadsalternativen I och 

II 

som anges i tabellerna har definierats så atl alternativ I innebär en ökning i de lolala lönekostnaderna per timme pä 8,1%; allernaliv 

II,

som utgör beräkningsteknisk utgångspunkt, en ökning på 10,9%. Se vidare kapitel 6. En mer detaljerad redogörelse av hur skillnaden mellan alternativen kalkyl-tekniskt beaktats i prisberäkningarna ålerfinns i den preliminära nationalbud­geten, där i princip samma allernaliv användes.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

147

tetstillväxten beräknas bli klart lägre än 1978-1979. vilkel driver upp lönekosinadsutvecklingen per producerad enhel. Härtill kommer atl svensk industri - detta i likhei med flertalet andra länders industrier - får vidkännas fortsatt mycket stora och delvis accelererande kostnadsökning­ar för insalsvaror, bl. a. för råolja och oljeprodukter, saml för skogsråvara. Dessutom väntas de statliga driflssubventionerna minska. För tillverk­ningsindustrin exkl, varv bedöms detta medföra att ökningen i de lolala rörliga kostnaderna, räknat efter avdrag för subventioner, blir ungefär en halv procentenhet större än vad som anges i tabellen.

Av tabell 8:1 och diagram 8:2 framgår effekterna av de gjorda pris- och kostnadskalkylerna på industrins driftsöverskott (netto) under 1980. 1 be­räkningarna ingår avdrag för kapitalförslitning och tillägg av subventioner. Driftsöverskotleis andel av förädlingsvärdet beräknas ligga kvar på en ungefär oförändrad nivå 1979-1980; en marginell ökning vid det lägre kostnadsalternalivet och en marginell nedgång vid det högre. Petroleum-raffinaderiernas driftsöverskott har beräknals minska kraftigt varför lön­samhetsbilden ter sig en aning mer positiv för återstoden av induslrin. Särskilt gynnsamt beräknas driftsöverskottet komma att utvecklas i den starkt exportinriktade massa- och pappersindustrin. Även verkstadsindu­strin synes komma att uppvisa en fortsatt tydlig lönsamhelsförbättring kalenderårsvis 1979-1980.

Diagram 8:2 Driftsöverskottets och kapitalförslitningens andelar av förädlingsvärdet i

tillverkningsindustrin exkl. varv 19631980

Procent

35

30

25

15

10

-

i

(\

Irifts

ö

verskotl,

brutto

X"

r

-

v-7

1 \

\

f

-->

''

t

1

1 1

\        \

\         \

\

J

y

Drifts

ö

verskott, netlo      \

i

\ 

1      \

1

1

i-

........ ...... r"      i"'..... 

Kapitalf

ö

rslitning

1

J_ \_ L

J_ \_ L-J_ L

1964       1966       1968       1970       1972       1974        1976       1978       1980 

Anm. Prognos för 1980 enligt lönekostnadsalternativ 

II. 

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska cenlralbyrån.

Prop. 1979/80:150

148

8.2 Industriprodukternas prisutveckling

Fram till mitten av t970-talet var del regel att de svenska industripro­dukternas priser år för år sleg i någoriunda samma takt som världsmark­nadspriserna. De avvikelser som förekom var i allmänhet inle större än att de kunde förklaras av skillnader i vamsammansättning mellan den svenska oeh den utländska industrins produktion. Också produktionskostnadernas utveckling brukade ganska väl följa världsmarknadsprisernas. Denna sta­bilitet i pris- och kostnadsrelationer medförde att variationerna i industrins lönsamhel inle blev speciellt kraftiga. Pä senare år har utvecklings-mönstret varit betydligt mer ryckigt, vilket l.ex. diagram 8:2 ger tydliga besked om. Vinstmarginalerna har svängt kraftigt mellan åren och likaså har variationerna i relativpriset i förhållande till utlandet varit avsevärda (se t. ex, diagram 3:1 i kapitel 3),

Under 1979 höjde den svenska industrin av allt att döma sina försälj­ningspriser något mer än vad världsmarknadspriserna ökade. Detta kan tyckas anmärkningsvärt mot bakgrund av att de svenska produktionskost­naderna ökade klart långsammare än genomsnittligt i omvärlden. Förkla­ringen torde i främsta rummet vara den att industrin hade ett starkt behov av förbättrade vinstmarginaler efter de mycket svaga åren 1977 och 1978. Den nedgång i relativpris gentemot utlandet som under dessa båda år inträffade, räknat från toppnivån 1976, var delvis ett resultat av en ned­pressning av marginalerna låt vara att devalveringen av kronan under 1977 spelade den mest avgörande rollen. I nedanstående tablå illustreras pris- och kostnadsutvecklingen under senare år för den svenska verkstads­industrins del. De internationella priserna har härvid approximerats med importpriserna:

Index 1976 =100

1976

1977

1978

1979

Svenskl produktpris

jqq

9-7

92

9s

Imporlpris

Svensk produktionskosln.

jqq

jq]

9

Importpris

Svenskt produktpris

jqq

gg

y

99

Svensk produktionskosln.

Verkstadsindustrin hörde till de branscher där marginalförbättringen blev påtaglig 1978-1979, vilket framgår av tablåns nedersta rad och vidare av tabell 8:2. Det var här inte fråga om en acceleration i försäljningspriser­nas ökningslakt - prisuppgången på ca 8 % var tvärtemot en dryg procen­tenhet lägre än 1977-1978 - utan om en påtagligt lägre kostnadsökning. Massa- och pappersindustrin inregistrerade däremot en väsentligt siarkare prisuppgång 1978-1979 jämfört med 1977-1978, vilket utgjorde grunden för den starka marginalförbällringen. Särskilt kraftigt var prisomslaget

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

149

härvid för massan; priserna steg med över 20% atl jämföra med etl fall pä mer än 10% 1977-1978. Även inom ett ftertal andra induslribranscher var prishöjningarna betydande. De svenska peiroleumraffinaderierna höjde sålunda sina producentpriser med ungefär 35% 1978- 1979. Denna ökning var likafullt blygsam i jämförelse med vad som noterades på spotmarkna-derna för oljeprodukter; det kan nämnas atl de svenska importprisema ökade med i runt tal 80% 1978-1979. Bland de varor som produceras inom restbranschen annan tillverkningsindustri exkl. varv steg priserna på ke­miska produkter och metaller båda med närmare 20%. En återhållande faktor var dock prisuppgången på livsmedelsindustrins produkter, som stannade vid ca 4%.

Prognosen för industriprodukternas prisutveckling 19791980 har utar­betats under den övergripande förutsåtlningen atl inle ens vid etl relativt högt utfall för lönekostnadernas utveckling någon märkbar prisökning i

TabeU 8:2 Produktpriser och rörliga produktionskostnader i tillverkningsindustrin exkl. varv 1977-1980

Procentuella förändringar

1977-1978

1978-19

79   1979-1980

all. 1

alt. Il

Massa-, papper- och pappers-varuindustri

Produktpris

Röriig produktionskostnad

Marginal

1,4 0,8 0,6

14,2 6,9 6,8

16,0 11,0

4,5

16,0 12,1

3,5

Petroleumraffinaderier, m.m.

Produktpris

Rörlig produktionskostnad

Marginal

3,2 11,9

-7,8

34,4

25,6

7,0

30,0 40,2

-7,3

30,0 40,4 -7,4

Verkstadsindustri e.xkl. varv

Produktpris

Röriig produktionskostnad

Marginal

9,4

9,9

-0,5

8,2 4,3 3,7

7,7 6,5 1,1

9,0 8,1 0,8

Annan tillverkningsindustri exkl. varv

Produktpris

Rörlig produktionskostnad

Marginal

9,7 8,3 1.3

11,8

8,7 2,8

8,4

8,7

-0,3

9,6 10,1 -0,5

Tillverkningsindustri exkl. varv

Produktpris

Röriig produktionskostnad

Marginal

8,3 8,1 0,2

11,6

7,7 3,6

10,2 9,9 0,3

11,3

11,4

-0,1

Anm. Produktpris avser implicitprisindex för bruttoproduktionen, Röriig produk­tionskostnad avser förbrukning och löner, inkl. kollektiva avgifter och icke varuan-knutna indirekta skatter, per bruttoproduktionsenhet. Ä'ä//or.-Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1979/80:150

150

relalion till världsmarknadspriserna tillåts komma att inträffa.' Med den försvagade internationella efterfrågetillväxl som emotses skulle en ytterli­gare relativ prishöjning kunna medföra stora risker för en pålagligl försva­gad utveckling av industrins försäljningsvolym. Förelagen förmodas därför föra en försiktig prispolilik, även ifall kostnadsökningarna skulle bli så stora att någon ytterligare marginalförstärkning därigenom inle kan äga mm.

Som framgår av tabell 8:2 skulle del med denna förutsättning inte vid någol av alternativen för lönekostnadernas utveckling bli fråga om någon nämnvärd fortsatt marginalökning för industrin som helhel. Vid det högre lönekostnadsallernativet (alternativ 

II) 

har det totala produktionspriset beräknats öka med drygt 11%, ungefär lika myckel som ökningen i de totala rörliga produktionskostnaderna (prognosen för dessa redovisas i påföljande avsnitt). Marginalutvecklingen förden totala industrin påverkas negativt av en förutsedd relativt stor marginalminskning i petroleumraffi-naderierna; råoljeprisets starka uppgång väntas inte hell komma att mot­svaras av en uppgång i de svenska raffinaderiernas utförsäljningspriser. För massa- och pappersindustrins del har räknals med en forlsall slark ökning i försäljningspriserna, speciellt vad gäller massan. Branschen hör till dem i vilka en fortsaU försiärkning av vinstmarginalerna emotses 1979-1980. Också för verkstadsindustrin slutar kalkylerna på en viss ökning av vinstmarginalerna. För restgmppen annan tillverkningsindustri exkl. varv beräknas den prognoserade prisökningen däremot inte fullt räcka för att upprätthålla marginalerna. Denna branschgrupp drabbas hår­dare än verkstadsindustrin av bl. a. de emotsedda kostnadshöjningarna för petroleumprodukter och ålskilliga råvaror.

Vid det lägre lönekostnadsalternativet (alternativ I), med 8,1% lönekostnadsökning i stället för de 10,9% som antagits vid det högre har prisuppgången för den totala industrin, som framgår av tabell 8:2, beräk­nats bli ca I procentenhet lägre. Härvid har förutsatts att de hemmamark-nadsinriktade produkternas priser i högre grad än de exportinriktade an­passas till skillnaden i kostnadsutveckling. Eftersom skillnaden i total kostnadsutveckling beräknals bli 1,5 procentenheter mellan de två alterna­tiven, skulle därmed vinstmarginalernas utveckling bli ca en halv procent­enhet gynnsammare vid det lägre kostnadsalternativet än vid del högre.

Man kunde givetvis tänka sig att prisutvecklingen i mindre grad än vad som här antagits vore känslig för skillnaderna i kostnadsutveckling mellan alternativen. Skillnaderna i marginalutveckling skulle då självfallet bli större. Det kan nämnas att prisutvecklingen för bl, a, massa- och pap­persindustrin antagils bli helt oberoende av skillnaden i lönekostnader och alltså densamma i båda alternativen. Som ett annat extremfall kunde man i

' För exporten av bearbetade varor har (se kapitel 3) förutsatts en relativprishöjning på 1 % i det högre kostnadsalternativet (alt. 11). Denna höjning kan emellertid antas motsvara en långsiktig mätfelsbetingad trend och därmed inle vara "reell".

Bilaga 1.1    Reviderad national budget

151

stället fömlsälta att prisutvecklingen, även för exportvarorna, fullständigt följde olikheterna i lönekostnadsutveckling. Marginalerna skulle i så fall bli desamma i båda alternativen. En sådan prissättning skulle för övrigt kunna leda till en så myckel mer fördelaktig relativprisutveckling vid del lägre kostnadsalternativet att exportvolymerna och därmed kanske produktivi­teten påverkades i positiv riktning. Detta skulle i sin tur kunna bana väg för en på litet längre sikt mer återhållen kostnadsutveckling per producerad enhel, och en mer gynnsam lönsamhetsutveckling.

8.3 Industrins kostnadsutveckling

De rörliga produktionskostnaderna består, om man ser till tillverknings­industrin i dess helhet, till ungefär en tredjedel av löner och löneberoende avgifier, m. m. och till resterande tvä tredjedelar av insatsvaror och inköp­ta tjänster.' Den fasta kostnadsposten kapitalförslitning som mäter kostna­den för att utnyttja realkapital är jämfört med de röriiga kosinaderna liten; den motsvarar enligt nationalräkenskaperna ungefär 5% av de röriiga kostnaderna. I en kapitalinlensiv bransch som massa- och pappersindu­strin är kapitalförslitningen givetvis mer betydande, ca 10% jämfört med de rörliga kostnaderna. Räntor, patenlkostnader, inkomstskatter, m, m. betraktas i nationalräkenskaperna inte som kostnader ulan som in­komstomfördelningar. Från dessa poster bortses även här.

Lönekostnaderna

I diagram 8:3 visas utvecklingen av de två huvudkategorierna rörliga produktionskostnader. Av kurvan för indusirins lönekosinader per produ­cerad enhet framgår alt ökningstakten i dessa avtagit mycket påtagligt efler rekordhöjningen 1974-1975, Med ledning av nu föreliggande nationalrä­kenskaper för 1979 kan man beräkna atl en absolut nedgång i lönekostna­derna per producerad enhel på någon halvprocenl skulle ha ägl rum 1978-1979, Härvid beräknas produktiviteten ha ökat med så mycket som ca 8,5%- och timlönekostnaderna med omkring 8% (se tabel) 8:2). Särskilt gynnsam var produktivitets- och lönekostnadsutvecklingen i verkstadsin­dustrin, där lönekoslnaderna per producerad enhet synes ha fallit med ca 3,5% 1978-1979.

Produktivitetstillväxten 1979-1980 har beräknats bli klart lägre än 1978-1979 och komma atl stanna vid ca 4%, Även vid en förlängning av

' Med att en kostnad är röriig menas här att den pä korl sikt kan varieras i lakl med produktionsvolymen. Eftersom företagen har begränsade möjligheter att pä kort sikt variera arbetsstyrkans storlek, borde lönekostnaderna rätteligen kanske kallas "be­gränsat röriiga".

 Det bör här påpekas alt institutet vid sina beräkningar av industriproduktionen från efterfrågesidan kommit fram till att produktionslillväxlen kan ha varit lägre än vad som framgår av nationalräkenskaperna (se kapitel 4). Om detta är riktigt torde den bild av lönsamhetsutvecklingen inom industrin som tecknas i detta kapitel vara något överdrivet positiv för 19781979.

Prop. 1979/80:150

152

Diagram 8:3 Rörliga produktionskostnader i tillverkningsindustrin exkl. varv 1964-1980

Ärlig procentuell förändring

25

20

Pris p

å

 f

ö

rbrukning |\ av insatsprodukte

L

ö

nekostnader, m. m., per produ­cerad enhet

15

10

64

-J_ \_ I_ \_ \_ L

66

68

70

72

J_ \_ \_ L

76

78

80

Anm. Prognos för 1980 enligt lönekostnadsalternativ 

II. 

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska cenlralbyrån.

nu gällande centrala avtal på arbetsmarknaden innebär detta att industrins lönekostnader per producerad enhet åter ökar, med omkring 3%. Vid det lägre av de två räkneexempel som använts för timlönekostnadernas ökning (alternativ I) skulle lönekoslnaderna per producerad enhel sliga med ca 4% och vid det högre (alternativ 11) med inte fullt 7%,

Kostnaderna för insatsvaror

Medan industrins lönekostnader per producerad enhel som nämnls upp­hörde att stiga 19781979, ökade kostnaderna för insatsvaror i en accele­rerad takt, såsom framgår av diagram 8:3, Merparten av insatsvarorna utgörs i sig av industriprodukter och kurvan i diagrammet speglar därför i stor utsträckning industrins egna försäljningspriser. Exkluderar man den svenska industrins interna leveranser blir intrycket av en förstärkt ök­ningstakt i industrins insatskostnader 1978-1979 jämfört med 1977-1978 än mer markanl:

Procentuella f

ö

r

ä

ndringar fr

å

n f

ö

reg

å

ende 

å

r

1976

1977

1978

1979

1980

alt. I

alt. 

II

8,6

11,3

6,3

10,6

14,7

15,1

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

153

Tabell 8:3 Lönekostnader och produktivitet i tillverkningsindustrin exkl, varv 1977-1980

Procenluella förändringar

1977-1978   1978-1979   1979-1980

alt. 1

all. 11

Massa-, papper- och pappers-

varuindiislri

Lönekostnad per timme

17,2

7,9

8,1

10,9

Produkliviiel

14,6

10,0

3.5

3,5

Lönekostnad per produ­

cerad enhet

2,3

-1,9

4,4

7,1

Petroleumraffinaderier. m.m.

Lönekostnad per timme

19,1

7,9

8,1

10,9

Produktivitet

6,6

7,2

16,8

16,8

Lönekostnad per produ­

cerad enhel

11,7

0,7

-7,4

-5,1

Verksladsinduslri exkl. varv

Lönekostnad per timme

13,6

7,9

8,1

10,9

Produktivitet

3,9

11,7

4,9

4,9

Lönekostnad per produ­

cerad enhet

9,3

-3,4

3,1

5,7

Annan tillverkningsindustri

exkl. varv

Lönekostnad per timme

12,4

7,9

8,1

10,9

Produktivitet

5,6

6,2

2,5

2,5

Lönekostnad per produ­

cerad enhet

6,4

1,6

5,5

8,2

Tillverkningsindustri exkl. varv

Lönekostnad per timme

13,3

7,9

8,1

10,9

Produktivitet

6,1

8,4

3,9

3,9

Lönekostnad per produ­

cerad enhet

6,8

-0,5

4,0

6,7

Anm. Lönekostnad per timme avser löner, inkl. kollektiva avgifter och icke varu-anknulna indirekta skatter, per arbetad timme. Produktivitet avser bruttoproduk­tion i fasta priser per arbetad timme. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bakom den starka ökningen i insatsvarupriserna 1976-1977 låg till stor del devalveringen av kronan 1977 som verkade uppdragande pä prisut­vecklingen för importen. Devalveringen bidrog också till att driva upp insalsvarukostnadernas uppgång kalenderårsvis 1977-1978, vilken emel­lertid detla lill trols blev relativt blygsam. Ökningen 1978-1979 kunde framför allt återföras på aU importen av råolja och petroleumprodukter steg mycket kraftigt i pris, råoljan med ca 35 % och petroleumprodukterna med närmare 80%.

Vad beträffar utvecklingen 1979-1980 räknas som framgår av tabell 8:4 med en ökning i råoljans pris på nästan 55%, således mer än 1978-1979. Även priset på tjock eldningsolja (den oljeprodukt som industrin företrä­desvis använder), vänlas öka starki i pris 1979-1980, dock inle så myckel

Prop. 1979/80:150

154

Tabell 8:4 Priser på olika insatsprodukter 1977-1980

Procentuella förändringar

1977-1978

1978-1979

1979-

1980

all. 1

aU. 11

Sågtimmer

- 5,0

-1,4

11,6

11,6

Pappersved

-13,0

-5,2

15,0

15,0

Jordbruksprodukier

6,1

4,4

6,5

6,5

Mineraliska produkler

exkl. råolja

1,3

17.1

20,0

20,0

Råolja

0,6

35,1

53,6

53,6

Pappersmassa

-12.8

24,5

22,5

22,5

Papper och papp

6,8

7,6

13,5

13,5

Pappersvaror

6,4

9,7

13.5

13,5

Tjock eldningsolja

- 0,3

71,9

20,0

20,0

Verkstadsprodukler

11,3

7,1

7,7

8,6

Andra induslriprodukler

9,8

11,4

8,9

10,0

Övrigt (Ijänster, m.m.)

11.2

7,5

8,3

10,0

Källor: Konjunklurinstilutet, skogsslyrelsen och siaiisiiska cenlralbyrån.

som 1978-1979. Betydelsefull är vidare den starka uppgång i priserna på skogsråvara (sågtimmer och pappersved) som äger rum 1979-1980.

Genom att väga samman prisutvecklingstalen i tabell 8:4 med de andelar som produkterna upptar i industrins totala insatskostnader kan man skatta ökningen i de sistnämnda. Resultaten återges i tabell 8:5, För den totala industrin visar beräkningen på ytterligare någon acceleration i insatskosl-nadernas ökningstakt. Denna acceleration är hänförbar till massa- och pappersindustrins saml pelroleumraffinaderiernas insatsvarukostnader. För resten av induslrin blir resultatet en i jämförelse med 1978-1979 oförändrad eller någol dämpad ökningstakt.

Utvecklingen av de totala röriiga kostnaderna, lönekostnaderna och insatsvarukostnaderna sammantagna, har redovisals i tabell 8:2.

Tabell 8:5 Sammanvägda priser på insatsprodukter för tillverkningsindustrin exkl, varv 1977-1980

Procentuella förändringar

1977-

1978

1978-

-1979

1979-

1980

alt. I

alt. 11

Massa-, papper- och pappers-

varuinduslri

-0.4

11,2

13,5

14,1

Petroleumraffinaderier, m. m.

1,9

33,3

46,4

46,5

Verkstadsindustri exkl. varv

10,5

9,8

8,6

9,6

Annan tillverkningsindustri

exkl. varv

7.4

12,1

10,1

10,9

Tillverkningsindustri exkl. varv

7,1

12,3

12,9

13,7

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska cenlralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

155

Den 27 mars framlade regeringen förslag till åtgärder för alt underlätta den pågående avtalsrörelsen. Allmänl prisstopp infördes t. o. m. 9 maj 1980 med 26 mars som prisstoppsdag. Dessulom förklarade sig regeringen be­redd att - under förutsättning att arbetsmarknadens parter träffat avtal på i storl selt oförändrade villkor - vidta vissa åtgärder för tiden intill årets slut, däribland att förlänga prisstoppet. (Åtgärderna i övrigt redovisas i efterskrift till kapitel 6.)

De beräkningar av pris- och kostnadsutvecklingen för industrin som redovisats i det föregående hade slutförts när förslagen offentliggjordes. Regeringsutlalandet har tolkats så att en avlalsmässig lönehöjning i enlig­het med lönekoslnadsallernaliv I möjligen är förenlig med ett beslut om prisstopp under återstoden av 1980. Ett sådanl prisstopp skulle kunna innebära en mer återhållen pris- och marginalutveckling än vad som anla­gits vid kalkylerna i anslutning till kostnadsalternativ I, Det är dock att märka att inget förslag föreligger om att begränsa prisuppgången pä export­varor. Vidare torde kostnadsökningar för l.ex, importerade insatsvaror komma att få slå igenom på industriprodukternas hemmapriser, om än med tänkbar tidsfördröjning. En eventuell sänkning av vinstmarginalerna i in­dustrin vid ett förlängt prisstopp skulle i huvudsak föranledas av att kom­mande lönehöjningar inte tillåts slå igenom på priserna på de industripro­dukter som avsätts på hemmamarknaden. Redan den prognos som gjorts vid lönekostnadsalternativ 1, med mycket liten marginalökning kalender­årsvis 1979-1980, beräknas innebära en viss marginalsänkning under se­nare delen av 1980, Vinstmarginalerna synes nämligen ha stigit något under loppet av 1979 och kanske också under de första månaderna 1980, Ett eventuellt föriängt prisstopp kan mot bakgrund av nu nämnda syn­punkter förmodas ge upphov till ganska begränsade avvikelser i förhållan­de till de pris- och lönsamhetskalkyler för induslrin som utförts vid löne­kostnadsalternativ I. Givetvis berörs andra näringslivssektorer än indu­strin - handeln, transportsektorn, etc. - av ett prisstopp under återstoden av 1980, Lönsamhetsutvecklingen inom särskilt handeln kan i så fall bedö­mas påverkas mer negativt än den inom industrisektorn.

Prop. 1979/80:150

156

9    Den offentliga verksamheten

9.1  Allmänt

Den offentliga seklorns verksamhel har på olika sätt betydelse för ut­vecklingen inom samhällsekonomin i övrigl. Dels påverkar de offentliga ulgifter som avser konsumtion och investeringar direkt den totala efterfrå­gan i ekonomin, dels påverkar skatter och transfereringar inkomsterna för hushåll och företag. Därmed har den offentliga verksamhelen en indirekt inverkan på efterfrågeutvecklingen också inom den privala delen av eko­nomin. Härtill kommer den offentliga sektorns inflytande på ekonomin via kreditmarknaden, t. ex. budgetunderskottets finansiering och AP-fondens betydelse för utbudet på kapitalmarknaden. Effekterna via kreditmarkna­den berörs inte i detta kapitel utan tas upp i kapilel 10.

Den offenlliga verksamheten diskuteras i del följande med utgångspunkt från inkomst- och utgiftsöversikter för delseklorerna staten, kommunerna och socialförsäkringsseklorn saml för den offenlliga sektorn som helhel. Översikterna ger en viss belysning av den offentliga seklorns inverkan på samhällsekonomin. Avslutningsvis presenteras i avsnitt 9.6 vissa beräk­ningar av finanspolitikens effekter på samhällsekonomin under perioden 1974-1980,

9.2 Staten

Beräkningarna över statens inkomster och utgifter bygger på budgetut­fallet för budgetåret 1978/79 samt på riksrevisionsverkets budgetprognoser för 1979/80. För andra halvåret 1980 har kalkylerna gjorts med utgångs­punkt från det reviderade förslaget till statsbudget för budgetåret 1980/81.

Som framgår av nedanstående lablå har statsbudgetens underskott ökat kraftigt under senare är. Efter att ha legat på mellan 6 och 11 miljarder kr, under 1972- 1976, försämrades budgetunderskottet drastiskt och beräknas ha uppgått till ca 45 miljarder kr, 1979. En del av den beloppsmässiga försämringen under senare år är att hänföra till inflationens inverkan, men räknal som andel av BNP har budgetunderskottet ökat från 2 ä 4 % i början av 1970-talel till drygt 10% 1979.

Budgetsaido 1972-1979

Miljarder kr., löpande priser

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978     1979

Budgetsaido                     -6 Andel av BNP                    3

-6

2,5

-10

4

-11

4

-7 2

-18

5

-33     -45 8,5     10,5

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

157

Under perioden 1976-1979 har de statliga ulgifterna ökat i ungefär samma takt som tidigare under 1970-lalet, dvs. med omkring 15% per är i löpande priser, medan statsinkomsterna ökat med endasl 5% per år. Räknat i fasta priser minskade statsinkomsterna under 1977 och 1978. Under hela perioden 1976-1979 minskade statens inkomster med i genom­snitt 3,5% per år realt sett, medan statsutgifterna ökade med ca 5% i volym. Utgifterna deflaterade med BNP-deflalorn finns på sid. 168.

Delvis sammanhänger försämringen av budgetunderskottet under 1978 med det allmänna konjunkturläget i ekonomin. Den kraftiga konjunktur­nedgången har tenderat att minska statsinkomsterna samtidigt som utgif­terna varit större än vad de annars skulle ha blivit. Konjunklumppgången 1979 har visserligen medfört att statsinkomsterna har ökat nägol mer än

1978.   Utgifterna har dock ökat ännu snabbare. Det beror dels pä atl den

omstmkturering av det svenska näringslivet som sker med delvis statligt

deltagande har lett till stora ökningar av transfereringarna till företag, och

dels på att även arbetsmarknadspolitiken fortfarande har krävi omfattande

resurser. Delta har medfört att budgetunderskottet har vuxit även under

1979,   Budgetunderskottet vänlas fortsätta atl öka även under 1980 om än i

något långsammare takt. Det beror på alt utgifterna fortsätter att öka i

oförändrad takt. Nu är det dock inle transfereringar till företag som stär för

ökningen. Den ligger i slället huvudsakligen på räntor på statsskulden och

transferingar lill kommunerna. Inkomstsidan växer visserligen något snab­

bare 1979 men kommer inte upp i nivå med utgiftssidans ökning.

Den långsamma ulvecklingen av statens Inkomster sammanhänger bl, a, med de väsentliga omläggningar av skattesystemet som genomförts under senare år. De direkta skatterna beräknas dock öka med 13 % 1979, efter en minskning i nominella belopp under 1978. Denna utveckling förklaras bl. a. av atl ulbelalningarna av kommunalskattemedel, som är en avdragspost bland de direkta skatteinkomsterna i tabell 9: 1 ökade starkt 1978 för att sedan växa relativt måttligt 1979. Införandet av indexreglerade skatteska­lor samt vissa marginalskallelättnader medför dock alt inbetalningarna av preliminär skatl ökar långsammare 1979 än 1978.

Under 1980 medför de föreslagna marginalskatlesänkningarna slalsfi­nansiella kostnader på 2,8 miljarder kr. Inkl. effekterna av indexreglering­en skulle därmed statens skatteinkomster bli 7,2 miljarder kr. lägre än om

1979

års skatteskalor hade tillämpats. Statens direkta skatteinkomster beräknas öka med ca 9% 1980 i det lägre alternativet för ulfall i avtalsför­handlingarna 1980, I det högre löneallernativet skulle de direkta skatterna

1980

öka i ungefär samma omfattning som 1979,

Även de indirekta skatteinkomsterna har utvecklats långsami fram lill 1979, vilket främst sammanhänger med borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften 1978, Till de indirekla slalliga skatterna räknas nämli­gen vissa lagstadgade arbetsgivaravgifter, bl. a, den allmänna arbetsgivar­avgiften, barnomsorgsavgiften, arbetsmarknadsutbildningsavgiften, vux­enutbildningsavgiften samt vissa andra mindre arbetsgivaravgifter.

Prop. 1979/80:150

158

Tabell 9:1  Statens inkomster och utgifter 1978-

Exkl. sialen affärsverk och akliebolag

1980

Milj. kr

Förändring.

%

1978

1979

1980

1978-1979

1979-1980

Löpande priser

1        Inkomster

95689

103 570

117 000

8,(1

13,0

1.1     Direkta skaller

30 357

34 260

37420

13,0

9,0

1.2     Indirekta skaller

55 511

58 820

69 520

6,0

18,0

1.3     Övriga inkomster

9821

10490

10030

7.0

-4,5

2        Utgifter

120095

137 940

157 520

15,0

14,0

2.1     Transfereringar

81.345

95 250

110 100

17,0

15,5

2.1.1 Till hushåll

12291

13 820

15 240

12,5

10,5

2.1.2 Till socialförsäkringssektorn

11 580

11420

13 840

-1,5

21,0

2.1.3 Till kommuner

30083

.34 290

39 680

14,0

15,0

2.1.4 Till förelag

16480

2I2.S0

20560

29,0

-3,0

därav:    livsmedels- och

räntesubventioner

6678

7 180

8 560

7,5

19,0

industripoliliska

åtgärder

2 594

6900

3 700

166,0

-46,5

2.1.5 Till internalionell verksamhel

3415

4 170

4440

22,0

6,5

2.1.6 Ränleulgifter

7496

10 300

16 340

37,5

58,5

2.2     Konsumtion

32865

36900

40230

12,5

9,0

2.3     Realinvestering

3817

4 300

4 590

12,5

6,5

2.4     Korrektionspost

2068

1490

2 600

Finansielll sparande

Utlåning och andra finan­siella Iransaklioner därav:    industripoliliska åtgärder

Tolalsaido

5

1975 års priser

Konsumlion

Realinvestering

-34370

-40520

-24406

8316

11 120

14480

33,5

30,0

2212

2900

3 100

31,0

7,0

-32722

-45490

-55000

23 244 2938

23 800 3080

23 800 2930

2,5 5,0

0,0 -5,0

Anm. Redovisningen i tabell 9; I skiljer sig gentemoi både nationalräkenskaperna och budgeldepartementets beräkningar i budgetpropositionen. Genom bl. a. en annorlunda periodicering av skatteinkomsterna överens­stämmer ej budgetsaldot med vad som redovisas i nalionalräkenskaperna. Budgetsaldot överensstämmer däremot i stort sett med budgeldepartemenlets beräkningar. Nivän på såväl inkomsler som utgifler ligger emellerlid betydligt högre i budgeldepartementets beräkningar genom atl socialförsäkringsseklorn exkl. AP-fonden finns med både inkomst och ulgiftssidan. Källor: Ekonomidepartementet, konjunkturinslilutel, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

Inbetalningarna av mervärdeskatt, som svarat för ungegär hälften av de statliga indirekta skatterna, beräknas öka med 10% 1979 och med 18% 1980. Inbetalningarna av mervärdeskatt sammanhänger med den privata konsumtionens utveckling. Av betydelse för de indirekta skatteinkomster­nas utveckling 1980 är vidare de punktskattehöjningar som riksdagen be­slutat genomföra under slutet av 1979 och i början av 1980. Sålunda höjdes sprit- och tobaksskatten i slutet av oktober 1979. Vidare höjdes energiskatt

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

159

m. m. den 18 december 1979 med I öre för elenergi och 45 kr. per m"* för olja. För bensin var höjningen 30 öre per liter. För dieseldrivna fordon höjdes kilometerskatlen i molsvarande män. Dessutom höjdes fordons­skalten för vissa fordon. Höjningarna av fordonsskallen och kilometer­skatlen kunde dock av praktiska skäl träda i kraft först den I februari 1980. Sammanlaget innebär dessa punktskattehöjningar ökade statsinkomster på ca 4,5 miljarder kr, per är.

Mot bakgrund av bl.a. dessa punktskaltehöjningar väntas slalens in­komsler från indirekt skatt öka i betydligt snabbare takt under 1980 jämfört med tidigare år. Totalt sett beräknas ökningen uppgå till 18% 1979-1980 mot 6% 1978-1979.

Statens övriga inkomster kalkyleras minska 1980. Detta sammanhänger med en omläggning av bokföringen av de statliga myndigheternas arbetsgi­varavgifter (exkl. avgiften för ATP). Dessa avgifter har tidigare överförts till socialförsäkringssektorn först ijuni året efter avgiftsåret. Fr. o. m. 1 juli 1980 skall dessa överföringar ske löpande, vilket innebär att 1980 kommer att belastas dels med avgifterna för 1979 och dels med avgifterna för andra halvåret 1980. Budget-tekniskt redovisas detta som en minskad inkomst för staten. Samtidigt minskar emellertid på utgiftssidan statens bidrag lill socialförsäkringssektorn, beroende på att statsbidraget till folkpensione­ringskontot reduceras i samma mån som de statliga myndighelernas av­gifter ökar.

Sammantaget beräknas statens inkomster öka med 8% från 1978 till 1979. Under 1980 väntas statsinkomsterna öka i nägot snabbare takt, 13 % i det lägre löneallernativet. Med den snabbare ökningen av skatteunderlaget i det högre lönealternalivet skulle statsinkomsterna öka med ungefär 15 %.

Statens utgifter väntas fortsätta att växa i snabbare takt än inkomsterna. Ökningen i transferingarna till hushåUen beror främst på ökningar i utbe­talningar av bidragsförskott och sludiebidrag samt på de höjningar av del allmänna barnbidraget som genomförts både 1979 och 1980, Fr, o, m. den 1 januari 1979 höjdes barnbidraget med 240 kr, per barn och år. Samtidigt höjdes det statliga bostadsbidraget med 360 kr. per barn och är. Fr, o, m, den 1 januari 1980 höjdes barnbidraget med 300 kr, lill 2800 kr. per barn och år. Totalt sett beräknas de statliga transfereringarna till hushållen öka med 12,5% 1978-1979 och 10,5% 1979-1980,

Transfereringarna tUl företag inkluderar i enlighet med nationalräken­skapernas principer livsmedelssubventioner och räntebidrag till bostäder. Ränle- och livsmedelssubventionerna beräknas under 1980 uppgå till ca 8,5 miljarder kr,, en ökning med 19%, Som transferering lill företag räknas vidare bl, a. lagerstöd, presstöd, transportstöd, bidrag till SJ för icke lönsamma järnvägar och stöd till energibesparande investeringar. Det som framför alll förklarar den starka ökningen av transfereringarna lill företags­sektorn under senare år är emellertid de särskilda industripolitiska satsnin-

Prop. 1979/80:150

160

Tabell 9:2 Industripolitiska åtgärder 1976-1980

Milj. kr.

1976

1977

1978

1979

1980

Slalliga företag'

1887

1342

625

1340

Varvsindustri

556

1465

1638

5 340

Stålindustri

-

-

1770

1800

Skogsindustri

-

-

360

1390

Övriga branscher

-

-

413

630

Totalt

2443

2807

4806

10600

6000

därav:    transferering

420

1593

2.S94

6900

3 700

lån och aktieteckning

2023

1214

2212

3 700

2 300

Atmi. Statliga förelag omfaUar i huvudsak företag inom Statsföretag, l.ex. NJA,

LKAB, ASSI m.n.

Aa/tor.-Budgeldepartemenlet, industridepartementet och riksrevisionsverket.

garna på varvsindusirin, stålindustrin, skogsindustrin m, fl, branscher. Till stor del har ocksä de industripolitiska insatserna utgått i form av lån och aktieteckning. Denna del redovisas i labell 9: I under posten utlåning och andra finansiella transaktioner.

Som framgår av tabell 9: 2 uppgår genomförda eller beslutade industripo­litiska åtgärder fr, o. m. 1976 lill drygt 25 i. iljarder kr., varav närmare 60% i form av transfereringar och resten som lån och aktieteckning. Omkring 10 miljarder kr. avser satsningar på varvsindustrin under perioden 1976 1980. Merparten av de industripolitiska åtgärder som riklas till skogsindu­strin och stålindustrin har utgått i form av lån och aktieteckning. Utbetal­ningarna ökade kraftigt fram till 1979, då insatserna beräknas ha uppgått till 10,5 miljarder kr. Under 1980 minskar de industripolitiska insatserna påtagligt.

Transfereringarna till internationell verksamhet ulgörs huvudsakligen av gåvodelen i u-landsbiståndet. För 1980 beräknas gåvobiståndet uppgå till ea 4 miljarder kr. Inkl. krediter till utvecklingsländer beräknas u-landsbiståndet 1979 uppgå lill drygt 4,5 miljarder kr. Ränteutgifterna på statsskulden ökar f, n, mycket snabbt till följd av de snabbt ökande under­skotten i statsbudgeien och väntas under 1980 nä upp till över 16 miljarder kr.

Den statliga konsumtionen beräknas öka med 12,5 resp. 9% i löpande priser 1978-1979 resp. 1979-1980. I volym motsvarar detla en ökning på ca 2,5% under 1979. Uppgången förklaras till viss del av en tillfällig expansion av de mililära utgifterna för varaktiga varor. Den statliga syssel­sättningen beräknas ha ökat med 6500 personer under 1979, vilket är en dämpning jämfört med tidigare år. Under 1980 väntas den statliga syssel­sättningsökningen dämpas ytterligare till ca 4 000 personer. Volymmässigt förutses den statliga konsumtionen 1980 ligga på i storl sett samma nivå som 1979,

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

161

Invesieringsverksuinheien inom de slalliga myndigheterna beskrivs när­mare i kapitel 7. Efter en måulig volymlillväxl 1979 väntas de slalliga myndigheternas invesleringar minska med ca 5% 1980. främsl lill följd av minskat statligt vägbyggande.

Från 1978 lill 1979 skulle därmed statens budgetunderskott ha ökal med över 12 miljarder kr. och uppgå lill drygt 45 miljarder kr. 1979. Under 1980 beräknas budgetunderskollel öka ytterligare något, men försämringen blir inte lika kraftig som under lidigare år. Sålunda vänlas del slatliga budget­underskottet uppgå till ca 55 miljarder kr. i alternativet med lägre utfall i avtalsförhandlingarna. Vid det högre löneallernalivel beräknas budgelun­derskottet uppgå lili omkring 53 miljarder kr.

Stålens egen ullåning - bl.a. i industripoliiiski syfle - och övriga finansiella transaktioner har ökal kraftigt under 1978 och 1979. Trols minskade industripoliliska lån blir ökningen av de finansiella transaktio­nerna kraftig även under 1980. Orsaken är forlsaila ökningar på bl.a. bostadslänefonden saml en slark ökning av rörliga krediter för finansiering av statliga oljeinköp. Försämringen av statens finansiella sparande skulle därmed från 1979 till 1980 bli ca 6 miljarder kr.

9.3 Kommunerna

Ijuni 1978 träffades en överenskommelse mellan regeringen och de båda kommunförbunden om atl riktpunkten för den kommunala konsumtionens volymökning bör vara 3% per år 1979 och 1980. Inom denna ram skulle utbyggnaden av barnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård priorileras. Som en följd av överenskommelsen lämnade siaten ell särskilt bidrag lill primärkommuner och landsling 1979 om ca 980 milj. kr.

Riksdagen har i maj 1979 beslulal om en reformering av skalleutjäm­ningssyslemel. Beslutet innebären kraftig utbyggnad av skalleutjämning­en med början 1980. Del nya systemet lar slörre hänsyn lill olikheterna mellan enskilda kommuner och beaklar bl.a. ålderssammansättningens inverkan på kosinaderna. Vidare innebar beslulel en ökad enhellighel mellan kommunerna vad gäller bostadstilläggen till pensionärerna, atl vis­sa specialdestinerade statsbidrag avvecklas, saml all staten överiar kost­naderna för bidragsförskotten.

Staten har den I januari 1980 övertagit det finansiella ansvarei för de skyddade verkstäderna, vilka hiuills har drivits av landslingen och vissa primärkommuner. Regionala stiftelser har bildats med staten och lands­lingen som huvudmän. Närmare 25 000 kommunall anslällda berörs. I de beräkningar över den kommunala seklorns konsumlion, inkomster oeh utgifter som redovisas i denna nationalbudget har dessa stiftelser i sin helhet hänförts till den kommunala sektorn även 1980.

Liksom under tidigare år har statistiska centralbyrån under februari 1980 genomfört en enkät till kommunerna avseende de kommunala inkomsterna 

11    Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bd. l.l

Prop. 1979/80: 150

162

och utgifterna 1979 och 1980. Enkäten har legal lill grund för den bedöm­ning av den kommunala seklorns utveckling som redovisas i labell 9: 3.

Vad gäller skatter och slalsbidrag bygger redovisningen på uppgifter från riksrevisionsverkei oeh budgeldepartemenlet. Uppgifterna för 1978 och 1979 överensstämmer med nalionalräkenskaperna.

Skatteinkomsterna kommer 1980 all öka med ca 9%. Den höjning av inläktsschablonen vid beskaltning av småhus som genomfördes den I januari 1978 får effekt på kommunernas skatteinkomster 1980. Effeklen kan uppskattas till ca I % av skalleinkomsterna för vardera åren 1980 och 1981, motsvarande 700 milj. kr. Den kommunala utdebiteringen höjdes den 1 januari 1980 med 0,07 kr. lill 29,09 kr.

Statsbidragen förutses öka kraftigt under 1980, fiämst beroende på utbyggnaden av skatieuljämningssystemel. Ökningen av de lolala slalsbi­dragen uppskattas till drygt 15%. Bland de speciella statsbidragen ökar statsbidragen till barnomsorgen särskilt kraftigl. Statsbidragen motsvarar sammantagna närmare 30% av de kommunala utgifterna.

Kommunernas övriga inkomster har under 1979 och 1980 vuxit snabbare än statsbidragen och skatterna. Della sammanhänger bl. a. med atl räntein­komsterna ökat betydligt som följd av dels kommunernas myckel goda likviditet, dels den höjda räntenivån. Ränteinkomsterna förutses 1980 upp­gå till ca 3,5 miljarder kr.

Sammantaget beräknas kommunernas inkomsteröka med närmare 13% 1980, vilket innebär en någol snabbare ökning än 1979.

De samlade utgifterna väntas under 1980 öka med ca 14%, ungefär samma ökningstakt som 1979. Transfereringsutgifterna ökar nägot snab­bare än under de närmast föregående åren. Denna utveckling är helt hänförlig till de ökade ränteutgifterna som följl av de höjda uppläningsrän-torna. Övriga transfereringsutgifter ökar i stället långsammare än tidigare.

Den kommunala konsumtionen har de senasle åren expanderat mycket snabbi. Anlalel anställda i den kommunala sektorn ökade sålunda med närmare 25% under perioden 1975-1979. Under 1979 ökade sysselsätt­ningen med ca 50 000 personer och beräknas 1980 passera 1 000000 perso­ner. Konsumtionen beräknas ha ökat med 4,5% i volym mellan 1978 och 1979.

För 1980 förutses en viss dämpning av konsumtionens ökningslakt. Den bedömning av utvecklingen på arbetsmarknaden som redovisas i kapitel 5 innebär att behovet av kommunala beredskapsarbeten kommer atl vara mindre under 1980 än under 1979. Eftersom dessa arbelen ökade något i omfattning under 1979 innebär detta ett omslag i effekten pä den kommu­nala konsumtionen. Omslaget kan uppskattas till 0,5-1 % av konsumtions­volymen i neddragande riktning.

Lägel på arbetsmarknaden kan även i övrigt komma att verka dämpande på den kommunala expansionen. Den höga efterfrågan på arbetskraft som förutses gälla under 1980 torde göra det betydligt svårare för kommunerna

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

163

Tabell 9:3 Kommunernas inkomster och utgifter 19781980

Exkl. kommunala akliebolag och slifielser

Milj. kr

Förändring,

, %

1978

1979

1980

1978-1979

1979-1980

Löpande priser

1        Inkomsler

112280

125930

141360

12,0

12,5

l.l     Skaller

64 630

70 640

76 770

10.5

8,5

1.2     Slalsbidrag

.30083

34 300

.19 680

14.0

15.5

1.2.1  Allmånna slalsbidrag

671.S

7 3.S0

9630

9.5

31,0

1.2.2 Speciella slalsbidrag

23 368

269.S0

30050

15,5

11,5

1.3     Övriga inkomsler

17.567

20990

24910

19,5

18,5

2        Uigifier

108188

123080

140380

14,0

14,0

2.1     Transfereringar

15 542

17 470

19 820

12,5

13,5

2.1.1 Till hushållen

7 2.S2

8 000

8 840

10,5

10,5

2.1.2 Till socialförsäkringsseklorn

19.39

2 190

2 420

13,0

10,5

2.1.3 Till förelag

1822

2 150

24.S0

18,0

14,0

2.1.4 Ofördelai

4 529

5 130

6110

13,0

19,0

2.2     Konsumlion

79 428

90910

103 800

14,5

14,0

2.3     Realinvesteringar

13458

I4 6,S0

16 760

9,0

14,5

2.4     Nello av mark- och

faslighelsköp

-    240

50

0

Finansielll sparande enligi nalionalräkenskaperna (1-2)

4 092

2850

980

1975 års priser

Konsumlion

Realinveslering

.S4.341 9983

.S6 770 10050

59040 10330

4.5 0,5

4,0 3,0

Anm. Allmänna slalsbidrag omfattar skalleborlfallsbidrag. skalteutjämningsbidrag, särskilt bidrag till kom­munerna samt generelll bidrag lill kommuner och landsling 1978. Speciella slalsbidrag ulgår till bestämda verksamhetsområden. Källor: Ekonomidepartementet, konjunklurinslilulel, riksrevisionsverkei och slaslistiska cenlralbyrån.

atl under 1980 förverkliga en lika slor personalökning som under 1979. Den toiala kommunala konsumlionsvolymen beräknas sålunda öka med ca 4 % mellan 1979 och 1980. Det bör understrykas all dessa bedömningar själv­fallet är mycket osäkra. Detla belyses av de uppgifler från primärkommu­nerna och landslingen om vilken konsumtionsökning som kan förväntas mot bakgrund av budgeterna. Dessa uppgifter tyder på en snabbare volym­ökning, 4,5 ä 5 % 1980.

De kommunala myndigheternas och affärsverkens investeringar beräk­nas öka med ca 3% i volym 1980. Landstingens investeringsutveckling är betydligt mer expansiv än den som uppvisas av primärkommunerna. En närmare redogörelse för kommunernas investeringar lämnas i kapitel 7.

De redovisade beräkningarna över kommunernas inkomster och ulgifter pekar på ett betydande inkomstöverskolt under 1980. Det beräknas sålun­da uppgå lill ca 1 miljard kr. 1980. Den kommunala sektorns ekonomiska situation betecknas som mycket god, inte minsl med hänsyn till att de båda närmast föregående åren lämnade ännu slörre överskott.

Prop. 1979/80:150

164

Beräkningarna för 1980 bygger på de anlaganden om löner och priser som redovisas i kapilel 6. vilka innebär löneökningar om drygt 7% oeh prisökningar om ca 11.5% 1980. Om priser och löner i stället ulvecklas enligt det högre alternalivel blir den kommunala seklorns finansiella spa­rande lägre. Del bör vidare framhållas att beräkningarna gäller hela den kommunala seklorn. Enskilda primärkommuner och landsling kan få upp­leva underskott i sin verksamhet samiidigi som summan av de kommunala verksamhelerna ger överskoll. Utvecklingen kan också skilja sig ål mellan den primärkommunala och landslingskommunala seklorn.

9.4 Socialförsäkringssektorn

Socialförsäkringsseklorn är egentligen inle en självständig ekonomisk delsektor. Den är snarare en statistisk konstruktion som svarar mol inler­nalionell praxis. Socialförsäkringssektorn består av ett antal försäkrings­former inom det sociala områdel. Sektorn omfattar allmän sjukförsäkring, föräldraförsäkring, arbetsskadeförsäkring, arbetslöshetsförsäkring, folk­pensionering inkl. kommunala bostadstillägg till folkpensionärer, allmän tilläggspensionering, delpensionsförsäkring, frivillig pensionsförsäkring, lönegarantifond' och sjöfolkspensionering'. Alla dessa försäkringar finan­sieras hell eller delvis med avgifter. Arbelsgivarna svarar för den övervä­gande delen av avgifterna. Sjukförsäkringen, föräldraförsäkringen, arbets­löshetsförsäkringen och folkpensionerna finansieras ocksä i betydande utsträckning över slatsbudgelen. För bostadstilläggen till folkpensionärer bär dock kommunerna i huvudsak kostnadsansvaret.

Pensionsuibetalningarna utgör drygt 60% av de transfereringar till hus­håll som redovisas i tabell 9: 4. De beräknas öka med drygl 7 miljarder kr. 1980. Bakom denna ökning ligger, vid sidan av kompensation för prissteg­ringar, de förbättringar av pensionsförmånerna som riksdagen redan har beslutat om och den successiva ökningen av anlalel pensionärer med ATP. Folkpensionens grundbelopp är för ensamstående 95 % av basbeloppet och för pensionärspar 155%. Basbeloppet är i april 1980 14 900 kr. De folkpen­sionärer som saknar ATP eller har låga ATP-belopp är garanterade en årlig slandardökning på ca 4% genom åriiga ökningar av pensionstillskotten. Pensionstillskotten är f, n, 37% av basbeloppet och höjs den I juli 1980 till 41%.

Sedan juli 1976 har det varit möjligt för anställda mellan 60 och 65 år alt ta ut delpension. Vid en reducering av arbetstiden täcker delpensionsför­säkringen 65% av inkomstbortfallet. Denna möjlighet har kommit alt ut­nyttjas av ett stort och snabbt ökande antal personer, 1 mars 1980 hade

' Enligi den ändring av sektorns definiiion som statistiska cenlralbyrån genomförde i seplember 1978.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

165

Tabell 9:4 Socialförsäkringseklorns inkomster och utgifter 19781980 Löpande priser

Milj. kr.

Förändring. %

1978

1979

1980

1978- 1979

1979-1980

1   Inkomster

80 101

88210

103950

10,0

18,0

1.1

Avgifier

56442

62620

73 840

11,0

18,0

1.2

Bidrag frän Slal och kommun

13519

13620

16260

0.5

19.5

1.3

Ränteinkomster

10140

11970

13 850

18,0

15,5

2   Utgifter

65004

73230

85680

12,5

17,0

2.1

Transfereringar lill hushällen

6(417

69210

807(0

12,5

16,5

2.2

Övriga iransfereringar

1520

17.30

2 370

14,0

37,0

2.3

Konsumlion m.m.

2067

2290

2600

11,0

13.5

3     Finansielll sparande

15097     14980       18270      -1,0      22,0

Källor: Ekonomideparlemenll, konjunklurinslilulel och siaiisiiska cenlralbyrån.

drygt 52000 personer delpension. De allra flesta delpensionärer arbetar halvtid. Utbetalningarna beräknas 1980 uppgå till närmare I 100 milj. kr. Delpensionssystemet kommer fr.o.m, 1980 även att omfatta egenföreta­gare. Därigenom får bl. a. småföretagare, jordbrukare och fiskare möjlig­het till delpension.

Det samlade uttaget av arbetsgivaravgifter uppgick under 1979 till 34,1 % av avgiftsunderlaget. Det bör härvid observas alt avgiftsunderlaget är mindre än lönesumman och att underlaget varierar mellan olika arbetsgi-varkalegorier. 1979 utgjorde arbetsgivaravgifterna ca 27%' av lönesum­man. Den I januari 1980 höjdes ATP-avgiften med 0,25 procentenheter lill 12% av avgiftsunderlaget. Dessulom höjdes barnomsorgsavgiften med 0,3, delpensionsavgiften med 0,25 och avgiften till arbelsskadeförsäkringen med 0,35 procentenheter. Avgiftsuttaget uppgår därigenom 1980 till 35,2 % av avgiftsunderlaget. Avgifternas utveckling sedan 1971 framgår av nedan­stående lablå. Uppgiflerna i tablån avser genomsnitt för kalenderår.

Arbetsgivaravgifter

Procent av avgiftsunderiaget

1971

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979

1980

Socialförsäkringsavgifter Övriga i lag reglerade avgifter

Summa

13,7 2,0

15,7

13,9

2,1

16,0

14,0 4,1

18,1

18,3 4,1

22,4

22,6 4,1

26,7

26,0

4,7

30,7

29,0 5,8

34,7

30,7 3,0

33,7

31,7 2,4

34,1

32,6 2,6

35,2

Socialförsäkringssektorns inkomster ökar i snabbare takt 1980 än 1979, Detta sammanhänger främst med alt uppbörden av de statliga myndighe­ternas arbetsgivaravgifter läggs om den 1 juli 1980. Denna omläggning medför alt socialförsäkringssektorn under 1980 kommer atl tillföras av-

Prop. 1979/80: 150

166

gifter avseende tre halvår, motsvarande en lillfällig ökning av avgiftsin­komsterna med ca 2 miljarder kr.

Sektorns totala ulgifter beräknas ha ökal med 12,5 % 1979 och med 17% 1980. Det finansiella sparandel uppgick 1979 till ca 15 miljarder kr. och beräknas 1980 öka till drygl 18 miljarder kr.

9.5 Den totala olTentliga sektorn

Den offentliga seklorns konsumlion och invesleringar svarar för drygt 1/3 av bruttonationalprodukten. Den offentliga konsumtionen beräknas ha ökal med 4% från 1978 lill 1979, främsl lill föl.jd av den relativt kraftiga kommunala expansionen. Under 1980 förutses den offenlliga konsumtio­nens volymtillväxt bromsas upp påtagligt, ökningen beräknas uppgå till närmare 3 % 1979- 1980, Antalet anslällda beräknas fortsätta att öka rela­tivt kraftigt i kommunerna, medan den slalliga sysselsällningsökningen blir måttlig. 1979 uppgick antalet anställda i statliga och kommunala myn­digheter till I 263 000 personer, varav 315 000 personer i statliga myndighe­ter och 948 000 personer i kommunerna.

De offentliga myndigheternas investeringar ökade under 1979 med 2,5 % i volym. Uppgången i de kommunala myndighelernas invesleringar läg framför allt på landstingens fortsatta ulbyggnad av långtidssjukvärden. De statliga myndighelernas investeringar ökade med knappl 5% 1978-1979. Inför 1980 tyder de enkäler som insamlats pä en fortsatt ökning av inves­teringsvolymen i de offentliga myndigheterna. Ökningen är hell hänförlig till de expanderande kommunala investeringarna, medan däremot de stat­liga myndigheternas invesleringar väntas minska i volym 1980 med ca 5 %.

I labell 9: 5 ingår även invesleringar i kommunala och slalliga affärsverk och bolag. Inkl. dessa investeringar beräknas de lolala offentliga investe­ringarna öka med 2,5 % 1978-1979 och ca 6%. 1979-1980.

Tabell 9:5 Den offentliga sektorns konsumtion och investeringar 19781980

Milj. kr löpande 1979

priser

1980

Volymförändring. %

1978-

-1979

1979-1980

Statlig konsumtion

Socialförsäkringssektorns konsumlion Kommunal konsumtion

36 900

2 2.0

90910

402.30

2 550

103 800

2,5 3,5 4,5

0,0 3,5 4,0

Offenllig konsumlion

130060

146 580

4,0

3,0

Slallig investering'

Socialförsäkringssektorns investeringar Kommunala investeringar'

I3 67U

40

16550

16770

50

192.30

4,5 2,0

9,5 3,0

Offentliga invesleringar' därav; myndigheler

30 260

14800

36050

16 860

2,5

2,5

6,0 1,0

Summa offentlig seklor

160320

182640

3,5

3,5

' Inkl. affärsverk saml slalliga och kommunala bolag. exkl. bosladsinvesleringar

Källor: Ekonomidepartementel. konjunkturinstilutel, riksrevisionsverkei och statistiska cenlralbyrån.

Bilaga 1,1    Reviderad nationalbudget

167

Hela den offentliga seklorns efterfrågan i form av konsumlion och inves­teringar skulle därmed öka med 3,5% 1979. För 1980 förutses en likartad ökning.

1 labell 9:6 redovisas den offentliga seklorns inkomsler och ulgifter 197g_l9g0. Transaktionerna mellan de tre delseklorerna har eliminerats varför tabellen endasl visar transaktionerna mellan den offenlliga seklorn och samhällsekonomin i övrigt.

Fr.o.m. 1978 har hela den offentliga seklorn uppvisat sparandeunder­skott.

1978 uppgick underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande till ca 5 miljarder kr. Under 1979 beräknas underskollet ha ökal lill över 16 miljarder kr. Den fortgående försämringen av slalens finansiella sparande i kombinalion med stagnerande sparandeöverskotl i den allmänna pensions­fonden ligger bakom denna utveckling. Däremot var kommunernas finan­siella ställning god både 1978 och 1979.

Även under 1980 förutses ell överskott i den kommunala seklorns finan­siella sparande samtidigt som försämringen av den slalliga sektorns spa­randeunderskott blir förhållandevis måttlig jämförl med de närmast föregå­ende åren.

Totalt sett skulle den offentliga sektorns finansiella sparande försämras med nära 5 miljarder kr. och uppgå lill drygt 21 miljarder kr. 1980.

Tabell 9:6 Den totala offentliga sektorns inkomster och utgifler 1978-1980

Löpande priser

Milj. kr.

Förändring,

%

1978

1979

1980

1978-1979

1979-1980

1         Inkomster

243 118

268 260

304 220

10.5

13,5

1.1     Skatter

150498

163 720

183 730

9,0

12,0

1.2     Socialförsäkringsavgifter

56442

62 620

73 840

11,0

18,0

1.3     Övriga inkomsler

36 178

41920

46 650

16,0

11,5

2        Utgifter

248335

284 790

325 480

14,5

14,5

2.1     Transfereringar

114 872

134 200

1.54910

17,0

15,0

2.1.1 Till hushållen

80960

91 030

104 790

12,5

15,0

2.1.2 Till företag inkl. livsmedels-

och bostadssubventioner

18 302

23 390

23010

28,0

-1,5

2.1.3 Till internationell verksamhet

3415

4 170

4 440

22,0

6,5

2,1.4 Övriga transfereringar

12 195

15 610

22670

28,0

45.0

2.2     Konsumtion

114328

130060

146 580

14,0

12,5

2.3     Realinveslering

17 307

18990

21390

9,5

12,5

2.4     Korrigeringspost'

1828

1.S40

2600

3

Finansiellt sparande

-5217

-16540       -21260

4

Över statsbudgeten

finansierad utlåning

8316

11130

14480

' Inkl. netto av kommunala mark- och fastighetsköp. Källa: Ekonomidepartementet.

Prop. 1979/80:150

168

Den reala ulvecklingen av offentliga inkomsler och ulgifter, defialerade med BNP-deftatorn, framgår av nedanstående uppställning (åriig procen­luell volymförändring. Skillnaderna i förhällande lill den preliminära na­tionalbudgeten ligger främsl i all stålens ulgifter beräknas bli högre, i första hand vad avser transfereringar lill företag och socialförsäkringssek­torn saml ränteutgifter för slalsskulden. Socialförsäkringssektorns ulgifter har uppjusterats pga. pensionernas snabba ökning beroende på indexering­en.

1970-1979       1979-I9K0

Inkomster därav:     skaller

avgifter Uigifier därav:     suilen

SDCialförsakringssekloin

kommunerna

4.6

4,0

3.6

3.0

9.0

8.0

6,5

4,5

6.8

3,0

9.2

6.5

4.8

4.5

Den reala ulvecklingen av de lotala offenlliga iilgiflerna har hittills under 1970-talel ökal med 6 ä 7% per år. dvs. betydligt snabbare än BNP. De offenlliga utgifternas andel av BNP har sålunda ökal från 43% 1970 lill 65%) 1979. Under 1980 förulses de offentliga ulgifterna öka med 4.5%, vilket är betydligt långsammare än lidigare under 1970-talel.

Medan utgifternas andel av BNP stigii kraftigt under senare är har den s. k. skattekvoten, dvs, skatter och avgifter i relation lill BNP, varil i stort sett oförändrad. Under 1977 och 1978 minskade de statliga inkomslerna realt sett bl.a. lill följd av skalleomläggningen och borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften. Under 1979 och 1980 väntas de statliga inkomslerna äter öka volymmässigt. Sammanlaget skulle de offenlliga inkomsterna öka med 4% i volym 1979-1980.

9.6 Beräkning av finanspolitiska effekter

Under många år har en enkel modell använls i nalionalbudgelarbetel för atl belysa de samlade finanspolitiska effeklerna inte bara av statsbudge­tens förändringar, ulan även av förändringar i kommunernas och socialför­ säkringssektorns inkomsler och utgifler. Beräkningarna syftar till att bely­sa hur reala förändringar i de offentliga inkomster och utgifterna päverkar samhällsekonomin. Dessulom har särskilda beräkningar utförts för effek­terna av vissa ekonomisk-politiska åtgärder, l.ex. investeringsstimule-rande åtgärder, lagerstöd och industripolitiskt slöd i form av lån. Till den offentliga sektom i detta sammanhang räknas också investeringar i statliga och kommunala affärsverk och bolag. Som mått på den finanspolitiska effekten utnyttjas de reala förändringarna i procent av BNP i fasta priser. För närmare beskrivning av metodiken när del gäller de finanspoliliska effektberäkningarna kan hänvisas till de närmast föregående nalionalbud­gelerna.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

169

Förändringar i olika delposter av de offentliga inkomsterna och ulgif­terna ger olika effekter på samhällskonomin. Om del sker sammansätl-ningsförskjuiningar i den offenlliga seklorns ulgifter i riktning mol verk­samhet som har större påverkan pä samhällsekonomin i övrigt, blir den finanspolitiska effekten större än vad den annars skulle ha blivit. Genom alt göra anlaganden om bl. a. de marginella konsumtions- och importbenä­genheterna tas i modellen hänsyn till detta förhållanden. Till grund för effektberäkningarna ligger således bedömningar av dels importbenägenhe­terna för privat konsumtion samt för offenllig konsumlion och investering, dels hushållens konsumtionsbenägenhet för olika slags inkomster.

Det aktuella konjunkturläget liksom även eflerfrågeökningarnas sam­mansällning påverkar de marginella importbenägenheternas sloriek. För 1979 och 1980 har den marginella imporlbenägenhelen för prival konsum­tion förutsatts uppgå lill 0,35. Importbenägenheterna för offenllig konsum­tion och investering har uppskattats lill lägre tal än för privat konsumtion. Hushållens marginella konsumtionsbenägenhet för 1980 har i likhei med lidigare beräkningar förutsatts vara 0.7.

Med de anlaganden om import- och konsumtionsbenägenheter som re­dovisats ovan erhålls ur modellen värden pä etl anlal mulliplikatorer. Med tillämpning av dessa mulliplikatorer kan den totala effekten av förändring­ar i den offentliga seklorns verksamhel på bruttonationalprodukten räknas fram. För några av de viktigase variablerna redovisas multiplikatorerna för 1979 och 1980 nedan:

Byggnadsinvesteringar

1,5

Maskininvesleringar

1,2

Offenlliga löner

1,7

Övrig offenllig konsumlion

1,4

Permanenta transfereringar lill hushåll

0,9

Direkta skaller

-0.8

Indirekta skatter

-0.9

I tabell 9: 7 redovisas beräkningar över finanspolitiska effekter för åren 1974- 1980. Under 1978 beräknas den offentliga sektorn ha hafl en stimule­rande inverkan pä ekonomin molsvarande nära 3% av bruttonationalpro­dukten. Den expansiva effekten beräknas huvudsakligen komma från sta­ten. Den negativa effeklen 1978 för kommunerna sammanhänger främst med de slora utbetalningarna av kommunalskaltemedel samt höjningen av kommunalskatterna med i genomsnitt 1,86 kr, per skattekrona.

Under 1979 beräknas den offentliga sektorns verksamhel ha haft en mera expansiv effekt på ekonomin än under tidigare år. Detta återspeglar effekten av det försämrade finansiella sparandet i den offenlliga sektorn. Den finanspolitiska effekten frän staten beräknas ha blivit närmare en procentenhet lägre 1979 än under 1978, medan effekten av den kommunala sektorns inkomster och utgifter går från - I % till -i-1 % av BNP.

Prop. 1979/80:150

170

Tabell 9: 7 Finanspolitiska eflekter 1974-1980

Procenl av brullonalionalproduklen i fasla priser

1974

1975

1976

1977

1978

1979

1980

Siaten:   drekt effekl

0,0

0,3

0,2

-0,2

0.3

0,3

0,2

indirekl effekt

1,5

0,1

0,9

2,4

3.1

2,2

-0,7

Summa

1.5

0.4

/,/

2.2

3.4

2.5

-0.5

Kommunerna:   direkl effekl

0.4

0,5

0.5

0.9

0.8

0.8

0.8

indirekt effekl

0,6

0,6

-0,1

-0.7

-1,8

0,2

0,3

Summa

1.0

/,/

0.4

0.2

-l.o

l.o

l.l

Socialförsäkringsseklorn'

0.7

0,4

-0.2

0.4

0.5

0.3

-0.2

Toialt

3.2

1.9

1.3

2.8

2.9

3.8

0.4

' Inkl. allmänna pensionsfonden. Källa: Ekonomidepartemenlet.

Frågan om hur den offenlliga sektorns effekl på ekonomin i övrigl ska beräknas är svår att besvara både utifrån leoretiska och prakliska utgångs­punkter. Den beräkningsmelodik som här används innebär alt om de offentliga utgifterna och inkomslerna inte förändras realt setl frän den uppnådda nivån uppstår ingen finanspolitisk effekt. Även om den offent­liga sektorns finansiella sparande är oförändrad kan emellertid en finans­politisk effekt uppstå genom all det sker förskjulningar mellan olika typer av inkomster och utgifter. För 1980 tyder beräkningarna på alt den finans­politiska effekten från den offentliga sektorn skulle vara omkring noll procenl. Del betyder all de stimulerande effekterna är ungefär oförändrade jämfört med försgående år, vilket skulle innebära all BNP inle kommer all öka på grund av del direkta eller indirekta inflytandet som den offentliga sektorn har. För olika sektorer i samhällsekonomin kan däremoi dessa finanspolitiska effekter vara positiva eller negativa p, g, a, ändrad samman­sättning av inkomster och utgifter. Effekten av den kommunala seklorns inkomster och utgifler pä ca 1 % motverkas av en nästan lika stor negativ effekt från stat och socialförsäkringssektor.

Av tabell 9: 8 framgår något utföriigare hur olika delposter i den offent­liga sektorns inkomster och utgifler bidrar till den totala finanspoliliska effekten för år 1978, 1979 och 1980, När det gäller .siaten kan noteras atl den expansiva effekten 1978 till största delen kan hänföras till inkomstsi­dan. 1978 års skatteomläggning, de stora utbetalningarna av kommunal­skattemedel och sänkningen av den allmänna arbetsgivaravgiften är fakto­rer som förklarar detta. På utgiftssidan var det främst statliga byggnadsin­vesteringar och transfereringar lill hushåll som gav positiva bidrag. Även industripolitiska åtgärder gav en påtaglig expansiv effekt 1978, medan lagerstödet från tidigare år fick en återhållande effekt på produktionen därigenom att lagerneddragningen 1978 blev större än vad den skulle ha blivit utan lagerstöd.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

Tabell 9:8 Finanspolitiska effekter 1978-1980

Procenl av brullonalionalproduklen i fasta priser

1978

1979

1980

Siaten

Inkomsler

därav;    direkl skatl

indirekl skall Utgifter därav:     Iransfereringar m. m.

konsumlion

invesleringar Summa sialen Kommunerna Inkomster därav:     skaller Ulgifter därav:    Iransfereringar

konsumtion

invesleringar Summa kommunerna Summa offenllig sektor

2,4

-0,2

-0,6

1.5

-0,3

0,1

1.1

0,1

-0,8

1,0

2,7

0,1

0.5

2,1

-0,2

0,1

0,4

-0,1

0,4

0,2

0,4

3,4

2,5

-0,5

2,3

-1,0

-0,2

1,9

-0,3

0,2

1,3

2,0

1,3

0,1

0,2

0,1

1,6

1,7

1.1

0,2

0,1

0,1

1,0

1,0

1,1

2,9

3,8

0,4

Källa: Ekonomidepartemenlet.

Som framgålt av avsnitt 9.2 ökade de industripolitiska åtgärderna kraf­tigt under 1979 samlidigt som den återhållande effeklen från lagerstödet upphörde. De industripolitiska åtgärderna har uppskattats innebära en expansiv finanspolitisk effekl motsvarande ca 1,5% av BNP under 1979. Konsumtion och investeringar väntas innebära en expansiv effekl på 0,6%, Under 1980 väntas det statliga konsumtionsvolymen vara ungefär oförändrad samtidigt som utbetalningarna för industripolitiska åtgärder kommer atl minska kraftigt. Den finanspolitiska effekten av dessa beräk­nas bli ca -1,4% för år 1980, När det gäller invesleringar vänlas uppgång­en på byggnadssidan motvägas av en minskning av maskininvesteringarna. Total sett innebär sammansältningsförskjutningarna i de statliga utgifterna mellan 1979 och 1980 att kalkylerna ger en finanspolitisk effekl via utgifts­sidan för 1980 som är omkring noll, trots realt sett ökade statsutgifter. Utgifter med hög muliiplikaloreffekt - t. ex. konsumtion, investeringar, industripolitiska ålgärder - ulvecklas svagt, medan utgifter med låg mulii­plikaloreffekt - t. ex. räntor på statsskulden - ökar starkt.

Pä inkomstsidan väntas skatteinkomsterna åter öka i reala termer 1979 och 1980 efler volymminskningen 1978. Detta leder till negaliva effekler genom den köpkraftsindragning som skatteuppbörden innebär. Under 1980 är det de indirekla skatleinkomsterna som ökar i volym, bl. a. till följd av punktskattehöjningarna på tobak, spril och energi. Sammanlaget skulle den statliga sektorn få en kontraktiv effekl på ekonomin under 1980 som kan uppskattas lill 0,5%. Trols den fortgående försämringen i statens budgetsaido dämpas den finanspolitiska effekten med den använda beräk­ningstekniken från 1979 till 1980.

Prop. 1979/80:150

172

För kommunerna ökar utbetalningarna av kommunalskaltemedel inle lika snabbt under 1979 och 1980 som under 1978. Pä utgiftssidan betyder framför allt ökningen av konsumtionen expansiva finanspolitiska effekter. Sammantaget beräknas den kommunala sektorns expansiva effekt pä eko­nomin uppgå till ca I % av BNP, dvs. den kontraktiva effeklen från staten molvägs i stort sett.

Socialförsäkringssektorn beräknas under 1979 ha haft en någol expansiv effekt på ekonomin. Förklaringen härtill är alt transfereringarna till hushål­len växte väsentligt snabbare ån den huvudsakliga inkomstposten, arbels­givaravgifterna. För 1980 förutses effekten pä ekonomin bli i stort sett neutral. Den tillfälliga förstärkning av socialförsäkringssektorns inkomsler som blir följden av den omläggning av uppbörden av arbetsgivaravgifter frän statliga myndigheter som beskriviis i tidigare avsnill, innebär att sektorns inverkan på ekonomin blir mindre expansiv 1980. Detta molvägs av att statens inverkan samtidigt blir mer expansiv i motsvarande mån. Även höjningarna av socialförsäkringsavgifterna den 1 januari verkar däm­pande på ekonomin i högre grad än motsvarande höjningar 1979, vilka var nägot lägre.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

173

10    Kreditmarknaden

Den svenska kreditpolitiken fick under 1979 i hög grad ulformas med hänsyn lill den internationella ränteutvecklingen. Räntenivån i utlandet, som under 1978 visade en stigande tendens, fortsatte under 1979 och under inledningen av 1980 att successivt trappas upp (diagram 10: 1). Sveriges stora oeh växande obalans i utrikestransaktionerna tillsammans med före­tagens svaga incitament för utlandsupplåning förstärkte landels känslighet för internationella ränteförändringar. Den icke statliga seklorns utlands­transaktioner gav under 1979 upphov lill ett betydande valutaulflöde, vilkel i huvudsak svarade mol bytesbalansunderskotlet. En omfattande statlig upplåning vidtogs, som kompenserade della utflöde. Valutareser­vens avtappning stannade härigenom på 3,2 miljarder kr. 1979. Valulaut­flödel inom den icke statliga sektorn fortsatte under första kvartalet 1980. Genom en statlig utlandsupplåning pä ca 5 miljarder kr. bibehölls emeller­lid valutareserven på ungefär samma nivå som vid utgången av 1979 (diagram 10: 2),

Som en anpassning till det internationella ränteläget höjdes del svenska diskontot vid ett flertal tillfällen under andra halvårel 1979 samt i januari 1980 (diagram 10: 1). Diskontot har därigenom på ett halvår stigit från 6,5% lill 10%. Det tidvis relativt sett låga ränteläget i Sverige har möjligen tagit sig utiryck i ett utflöde av valuta, som kan ha varit större än vad som direkt följer av underskottet i bytesbalansen och de registrerade kapital­transaktionerna. Osäkerheten när det gäller statistiken pä delta område är Diagram 10:1 Diskontot för Sverige och OECD 1976-1980 Procenl

OECD .

10

Sverige

'ir

1976

1977

Källa: Riksbanken.

1978

1979

1980

Prop. 1979/80:150

174

Diagram 10:2 Valutareserven 1976-1980

Milj. kr. 12-m

å

nadersf

ö

r

ä

ndringar

12

10

8

6

4

2

O

-2

-4

-6

-8

-10

-12

-14

-16

Valutareserven

Valutareserven exkl.        \ Statens utlandsuppl

å

ning \

I

L

1976

1977

Källa: Riksbanken.

1978

1979

1980

emellertid betydande, varför några mer bestämda slutsatser knappast kan dras.

För atl förstärka diskontohöjningarnas effekt på penningmarknadsrän­torna höjdes kassakraven för affärsbankerna ijuli och december 1979 saml i januari 1980. Kassakraven har därmed under denna period skärpts från 2% till 8%. Ijuli 1979 skärptes även villkoren för bankernas upplåning i riksbanken. Dessa ålgärder ledde lill en stegring i specialinlåningsräntan, som översteg diskontohöjningarna med ca 1,5 %. Företagens avkaslning vid placering av större likvida medel i svensk bank anpassades därigenom i högre grad än vad diskontohöjningarna indikerar till de inlernationella räntehöjningarna.

Även bankernas likviditetskvoter höjdes vid ell flertal tillfällen under 1979. Syftet var att hålla tillbaka bankernas kredilexpansion. Genom de vidtagna åtgärderna dämpades kredilgivningen lill hushållssektorn under andra halvåret 1979.

Statsbudgeten fortsatte alt ge slora likviditetstillskott 1979. Genom in­tensifiering av statsupplåningen hos kapilalmarknadsinstituten och allmän­heten begränsades likviditetseffekten, men slatens likvidiserande inverkan på banksystemet och samhällsekonomin i övrigt blev trots det något slörre 1979 än 1978. Penningmängdens ökning blev trots detta väsentligt mindre

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

175

Tabell 10: 1 Penningmängden 1977-1979 Milj. kr.

1977

1978

1979

Penningmängd, procentuell ökning:

9,0

17,2

11.3

Penningmängd, ökning:

Banktillgodohavanden

14689

32053

23 869

Sedlar och mynl

2 254

3 148

3 359

Summa

16 943

35 201

27 228

Tillskolt genom:

Valutareservens förändring

6015

1706

- 3 169

Slalens upplåning i utlandet

(ökning = -)

-8904

- 2014

- 9042

Statens utgiftsöverskoll

17 570

33 167

43 971

Statens upplåning utanför

bankerna (ökning = -)

-9 247

-11 171

-17651

Medel på investeringskonlon i

riksbanken (ökning = -)

456

477

15

Likviditetskonton i riksbanken

(ökning = -)

-

-

- 3 198

Övriga riksbankstransaktioner

-2 600

-     283

- 2313

Bankernas utlåning till allmänheten

exkl. refinansiering i utlandet

14 729

16 107

16888

Bankemas nettoförvärv av

hypoteksobligalioner

4 397

6057

6189

Bankernas fordringar på övriga

kreditinstitut

-1384

-     990

-     157

Bankerna, diverse

-4089

- 7 855

- 4 305

Summa

16943

35201

27 228

Källa: Riksbanken.

än 1978. Detta förklaras i huvudsak av den kraftiga försämring av bylesba­lansen som skedde. Även den likvidiletsindragning som skedde genom alt medel sattes in pä särskilda likviditelsutjämningskonion i riksbanken bi­drog emellertid till denna utveckling.

Parallellt med diskontohöjningarna under 1979 samt i januari 1980 upp­justerades även den långa räntan. 1 syfle att bredda kapitalmarknaden hade under loppet av 1978 differensen mellan kort och lång ränta vidgats. Sålunda uppgick skillnaden mellan räntan på långa statsobligationer och riksbankens diskonto till 3 1/4%. Detta gap kvarstod fram till diskontohöj­ningen i september 1979, Därefter framtvingade uppgången av den korta räntan att gapet minskades. Efter räntejusteringarna i januari 1980 uppgär skillnaden Ull 1 1/2%.

Sedan huvuddelen av arbetet med detta kapitel slutförts har riksbanken sänkt affärsbankernas kassakrav från 8% till 2%. Samtidigt emitterade staten två nya obligationslån i syfte att låsa in den kassalikviditet hos bankerna som blev resultatet av kassakravssänkningen. Sänkningen inne­bar således inte någon lindring av den strama penningpolitiken.

Prop. 1979/80: 150

176

10.1 Likviditetsutvecklingen

Penningmängden

Statsbudgetens underskott fortsatte atl tillväxa kraftigt 1979 och uppgick till 44 miljarder kr. (tabell 10: 1). Samlidigt finansierades budgetunder­skottet i större omfattning än föregående år på den svenska marknaden utanför banksystemet. Trots detla blev siatsbudgetens likviditelseffekt någol större än 1978. Samtidigt ägde - i huvudsak till följd av bylesbalans­underskottet - ett valutautflöde på 12 miljarder kr. rum inom den icke statliga sektorn (diagram 10:2). Även insättningarna pä likvidileisutjäm-ningskonlo i riksbanken fick en viss likviditetsindragande effekt. Penning­mängdens tillväxt blev därigenom förhållandevis måttlig 1979. Ökningen uppgick till 27 miljarder kr. eller drygt 11 %. Under 1978 ökade penning­mängden med 35 miljarder kr. eller 17%.

Under 1979 ökade bruttonationalprodukten i löpande priser med knappt 11 %. Detta innebar, all den reala likviditeten, uttryckt som kvoten mellan ett genomsnitt av penningmängden över året och bruttonationalprodukten, visade en viss dragning uppål, varigenom den sannolikt kom atl förskjutas någol över silt trendmässiga värde 1979 (diagram 10: 3).

Diagram 10:3 Real likviditet 1967-1979

Index 1967 = 100

IIIII________________ \___ \___ \___ \___ \___ \___ \___ L_J

1967    1968    1969    1970   1971    1972    1973   1974    1975    1976    1977    1978    1979

Anm. Den reala likviditeten är definierad som kvoten mellan elt index för penning­mängden och ett index för bruttonationalprodukten till löpande priser. Den reala likvidilelen har en långsiktigt fallande trend. Källor: Konjunklurinstitulel, riksbanken oeh siaiisiiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

177

Tabell 10: 2 Bankernas inlåning sektorvis 1978 och 1979

Förändring

Procen

luell

milj. kr.

föränd

ring

1978

1979

1978

1979

Staten

517

183

18

s

Kommuner

6 243

4315

65

27

Icke-finansiella förelag

9 195

6 108

25

13

därav: industri

3 748

1724

32

11

Hushåll

13 270

15.S80

II

11

Övrigl

2331

1738

17

II

Summa

31556

27 924

16,7

12,7

Källa: Siaiisiiska centralbyrån.

Likvidiieisutvecklingen inom vissa seklorer

Som framgår av tabell 10:2 var ökningen av bankernas inlåning från företagssektorn lägre 1979 än 1978. Inom företagssektorn var denna ut­veckling mest markant vad gäller industriföretagen. Bankernas inlåning från kommunerna fortsatte under 1979 atl växa i snabb lakl, även om en

Diagram 10:4 Olika sektorers reala likviditet 1969-1979

Index 1969= 100

120

-

110

Hush

å

ll           __ >.

100

\~"~""*'                                      /                                  

X                                         

"'

\                                                             /                                      \                                                   " __--- 

""""

90

\       Industri /              /"*\____ 

\ \              /                                 \          '''*'                     /

80

\\  y     /        "    s.    /    /''

\  y                  1                                            \.     /             /

\ y           1                 \          v /       /

70 60

\    J            \         /

Kommuner                                               s                      /

\             /

N             /

50

.   ''

/

40

-

1969      1970      1971      1972      1973     1974     1975      1976      1977      1978     1979

Anm. Den reala likviditeten är för kommuner, industriföretag och hushåll definierad som kvoten mellan etl index för vissa likvida lillgångar och elt realekonomiskl aktivitetsindex. Omvandlingen från monetär lill real likviditet har åstadkommits genom en division för kommunernas del med utgifterna för konsumtion och investe­ringar, för industriföretagens del med industriproduktionen och för hushällens del med den privata konsumtionen, alll i löpande priser. Källa: Konjunklurinstitulel.

12    Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bdaga l.l

Prop. 1979/80: 150

178

avsevärd dämpning i ökningstakten skedde till följd av atl kommunernas inkomstöverskott blev lägre än 1978. Under perioden 1977- 1979 har kom­munernas inlåning i bankerna stigit frän knappt 10 miljarder kr. lill drygl 20 miljarder kr. Hushållens inlåning ökade nägol snabbare än 1978.

Diagram 10:4 ger en samlad bild av de olika samhällssektorernas reala likviditet, dvs. likvida medel i relalion lill elt visst aktivilelsindex. Av diagrammet framgår, att kommunernas reala likviditel fortsatte atl stiga kraftigt 1979. Ökningen av indusirins reala likviditet dämpades väsentligt 1979, En bidragande orsak till denna utveckling var den produktionsökning som skedde. För hushållens del fortsatte likviditetsuppbyggnaden någol. Under andra halvåret 1979 torde dock hushållens reala likviditet åler har börjat sjunka.

Bankernas likvida tUlgångar

Bankernas likviditetsläge, som under 1978 hade varit synneriigen läll, blev under 1979 allt mer ansträngt (tabell 10: 3). Bakom denna utveckling låg betalningsbalansulvecklingen och slatsskuldspoliliken. En starki bidra­gande orsak var även höjningarna av kassakraven, som under 1979 ledde

Tabell 10:3 Bankernas likvida tillgångar 1977-1979

Milj. kr., förändring

1977

1978

1979

Påverkande faktorer

Valutareserven

6015

1706

- 3 169

Slalens upplåning i utlandet (ökning = -)

-8904

- 2014

- 9042

Slatens utgiftsöverskoll

17 570

33167

43 971

Slatens upplåning utanför bankerna

(ökning = -)

-9 247

-II 

171

-17651

Allmänhetens innehav av sedlar och mynt

(ökning = -)

-2 254

- 3 148

- 3 359

Medel på investeringskonton i riksbanken

(ökning = -)

456

477

15

Likvidiletskonlon i riksbanken (ökning = -)

-

-

- 3 198

Kassakvotmedel i riksbanken (ökning = -)

-   164

-    478

- 7681

Övriga riksbankstransaktioner

-2600

-    283

- 2313

Summa

872

18256

- 2427

Affärsbankernas likvida tillgångar

Korta nettofordringar på riksbanken

-1040

3 783

- 5 750

Korta nettofordringar på riksgäldskontoret

3471

858

- 4666

Statsobligationer

-1311

13 160

6953

Korta nettofordringar på spar- och

föreningsbanker

-   909

- 2 295

- 2021

Summa

211

15506

-5 484

Spar- och föreningsbankernas likvida ullgångar

Korta nettofordringar på riksgäldskontoret

12

-       14

-

Statsobligafioner

-   260

469

1036

Korta nellofordringar på affärsbanker

909

2295

2021

Summa

661

2750

3057

Källa: Riksbanken.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

179

Diagram 10:5 Affärsbankernas likviditetskvoter 1976-1980

Genomsnittligt överskott för affärsbankssystemel under successiva 12-månaders-perioder. Procent

L

1976

1977

Källa: Riksbanken.

1978

1979

1980

till insättningar i riksbanken på 7,2 miljarder kr. I samma riktning verkade även insättningarna på likviditetsuijämningskonto i riksbanken.

Det ansträngda likviditetsläget ledde till att affärsbankernas upplåning i riksbanken steg kraftigt, samtidigt som affärsbankernas nettofordringar på staten ökade väsentligt långsammare än 1978. Affärsbankernas placeringar i statsobligationer uppgick 1978 till drygt 13 miljarder kr. och 1979 till närmare 7 miljarder kr.

Åtstramningen av likviditetslägel i kombinafion med en relativt snabb utlåningsökning hos bankerna under vissa perioder ledde till att bankernas faktiska likviditet i förhållande till riksbankens krav gradvis reducerades (diagram 10: 5).

10.2 Kreditinstitutens utlåning

Upplåningen på kreditmarknaden var under 1979 102 miljarder kr., vilket var 17 miljarder kr. mer än under 1978 (tabell 10:4). Av den totala ökningen härrörde 5,4 miljarder kr. från den registrerade svenska upplå­ningen i utlandet. Statens upplåning utomlands ökade mer än den toiala registrerade upplåningen utomlands. Staten dominerade även tillsammans med bostadssektorn den inhemska upplåningen. Affärsbankernas netto­köp av statsobligationer, som under 1978 var mycket omfattande, uppgick 1979 till ca 7 miljarder kr. Samtidigt sjönk affärsbankernas innehav av skattkammarväxlar betydligt. Härigenom blev deras totala kredilgivning till staten avsevärt lägre 1979 än 1978.

Affärsbankernas utbetalningar av bostadsbyggnadskrediter uppgick till 15 miljarder kr. 1979. Avlyften var närmare 3 miljarder kr, lägre, vilket

Prop. 1979/80:150

180

Tabell 10:4 Kreditmarknaden under 1978 och 1979 Milj. kr., nettobelopp

Långivare

Låntagare

Siaten

Kom-

Boslä-

Före-

Hus-

Summa

muner

der

tag

håll

1978

A. 1 Sverige

Riksbanken

5004

-     1

-1

7

14

5 023

Affärsbanker

14 428

438

4 052

3 235

4 929

27082

Spar- och föreningsbanker

455

- 33

2640

1991

3 818

8 871

Enskilda försäkringsinrättningar

3 244

174

3 460

4 330

-

11208

Offenlliga försäkringsinrätlningar

4 705

3,36

3 947

3916

-

12904

Allmänheten

3317

247

539

1039

-

5 142

Sialen

-

-

3 894

2952

1470

8316

Summa

31 153

1 161

18 531

17470

10 231

78546

B. 1 utlandet

Genom valutabanker

-

_

_

2418

_

2418

Övrigl

2014

576

-

877

-

3 467

Summa

2014

576

-

3295

-

5885

C. Totalt A-l-B

33167

1737

18 531

20765

10231

84431

1979

A. 1 Sverige

Riksbanken

14 549

-

-

-7

179

14721

Afffärsbanker

1694

622

5 844

3776

4168

16 104

Spar- och föreningsbanker

10.36

-249

3 353

1778

5 039

10957

Enskilda försäkringsinrältningar

3 985

74

4 603

3 577

-

12 239

Offenlliga försäkringsinrätlningar

5080

1014

3 525

4 668

-

14 287

Allmänheten

8 585

-100

342

1486

-

10313

Stålen

-

-

4 200

5940

1600

11740

Summa

34929

1361

21867

21218

10 986

90 361

B. 1 ullandel

Genom valutabanker

-

-

-

6922

-

6922

Övrigt

9042

120

-

-4798

-

4 364

Summa

9042

120

-

2124

-

11286

C. Totalt A-l-B

43971

1481

21867

23342

10986

101647

Källa: Riksbanken.

innebar alt stocken av utestående bostadsbyggnadskrediter växte med 3 miljarder kr. Under 1978 ökade denna stock med 800 milj. kr. Affärsban­kernas neltoköp av bostadsobligationer varav ungefär samma storieksord­ning 1979 som 1978.

Som framgår av diagram 10: 6 steg ökningstakten för affärsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande i början av 1979, varefter den stabiliserades på en hög nivå. Mot slutet av året sjönk ökningstakten i linje med de älstramningsätgärder som vidtagits. Setl över hela 1979 begränsades därigenom ökningen av affärsbankernas stock av utestående krediter i svenska kronor till andra ändamål än bostadsbyggan­de till 8,5% jämfört med 12,1 % under 1978.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

181

Diagram 10:6 Bankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande 1976-1980

Procenluella 12-månadersförändringar

1976 

Källa: Riksbanken.

1977

1978

1979

1980

Fr.o.m. årskiflel 1978/79 tillåts svenska banker att inom ramen för valutaregleringen refinansiera även kortfristiga krediter lill valutainlän­ning i utländsk valuta för finansiering av export och imporl. Denna finansi­ering skedde tidigare i utländsk bank. Under 1979 uppgick denna korta refinansiering i utlandet till 4,6 miljarder kr. Under 1978 förekom således ej motsvarande kortfristiga refinansiering utomlands i bankerna. Den långa refinansieringen var av ungefär samma omfattning 1979 som 1978. Enligt tabell 10: 5 var affärsbankernas totala övrig utlåning 3,3 miljarder kr. större 1979 än 1978. Exkluderas den kortfristiga refinansieringen på 4,6 miljarder kr, minskade i stället affärsbankernas övrig utlåning med 1,3 miljarder kr, 1979. Svängningarna ägde rum inom företagssektorn.

Spar- och föreningsbankernas totala kredilgivning ökade med 2,1 mil­jarder kr. 1979 till närmare 11 miljarder kr. En stor del av ökningen utgjordes av lån till hushållssektorn. Bankerna köpte även statsobliga­tioner i större utsträckning 1979 än 1978. Utbetalningarna av spar- och föreningsbankernas bostadsbyggnadskrediter ökade 1979 dubbelt så snabbt som avlyften. Härigenom kom stocken av utestående bostadsbygg­nadskrediter att växa med ca 1 miljard kr. detta år.

Som framgår av diagram 10:6 tenderade även spar- och föreningsban­kernas övrig utlåning, sell över 12 månader, att sjunka i takt mot slutet av 1979. För året som helhet uppgick ökningslaklen lill 9,9%, vilkel var en lika snabb ökning som under 1978.

De enskilda försäkringsinrättningarnas lotala nettoplaceringar på kre­dilmarknaden växte med 1 miljard kr. 1979 till 12,2 miljarder kr. Det var

Prop. 1979/80:150

182

Tabell 10:5 Bankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande 1978-1979

Milj. kr.

Förändring

milj. kr.

Procenl

uell

Siällning

förändring

1979

31 dec.

1978

1979

1978

1979

Affärsbanker

Kommuner

525

315

9

5

6 744

Icke-finansiella företag

5 583

8641'

12

17

61 150

därav: industri

1682

3 378

9

17

22 863

Hushåll

5 237

4420

18

13

39207

Övrigt

521

1768

11

34

6947

Summa

11866

15144

13,6

15,3

114048

Spar- och föreningsbanker

Kommuner

116

-138

4

-4

3 289

Icke-finansiella förelag

696

268

12

4

7 003

därav: induslri

227

-54

27

-S

994

Hushåll

4 689

5 449

II

11

53 140

Övrigl

-161

311

-11

23

1655

Summa

5340

5890

9,9

9,9

65087

' Inkl. kortfristiga krediler för finansiering av export och import. Kullor: Riksbanken och statistiska cenlralbyrån.

Diagram 10:7 Statens budgetunderskott 1976-1980

Miljarder kr. 12-månadersförändringar

1976               1977

Källa: Riksgäldskontoret.

1978

1979

1980

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

183

Tabell 10: 6 Statens budgetulfail samt upplåningsformer 19771979

Milj. kr., nettobelopp________________________________ 

1977

1978

1979

17 570

-33 167

-43 971

8 666

31 153

34 929

558

6950

8644

2475

25

7 100

5948

21563

9763

1700

2050

3 650

1 129

1 117

2 288

1806

- 552

3 484

8904

2014

9042

Budgelutfallel (nelloutg.-)

Statsskuldens förändring inom landel (ökn. + )

Skattkammarväxlar och kortlidslån

Korla obligalioner

Långa obligationer

Premieobligalioner

Sparobligalioner

Övrigl

Statsskuldens förändring ulom landel (ökn. -H)

Anm. För atl ernå överensstämmelse mellan uppgifterna för stålens upplåning och budgetutfallet har riksgäldskonlorets och statsverkets kassaförändringar dragits av från skattkammarväxlar och korttidslän. Källor: Riksbanken och riksgäldskontoret.

framför allt deras nettoköp av statsobligationer samt långivning till bo­stadssektorn, som ökade.

Under 1979 översteg allmänna pensionsfondens pensionsutbetalningar dess ränteinkomster med drygt 4 miljarder kr., vilket var 1,6 miljarder kr. mer än 1978. En motsvarande större del av premieintäkterna måste således användas för atl täcka pensionsuibetalningarna. Fondökningen begränsa­des således 1979 och blev endast obetydligt större detta år jämfört med

1978.

Fondens placeringar på kapitalmarknaden i form av värdepapper och reverslån växte med 1,5 miljarder kr. 1979 till drygt 14 miljarder kr. Fonden ökade sina placeringar i statsobligationer med en halv miljard kr,

1979.

Även kreditgivningcn till kommuner och företag växte.

10.3 Den sektorvisa upplåningen

Som framgår av diagram 10: 7 ökade statens budgetunderskott, sett över löpande 12-mänadersperioder, i snabb takt 1979. Statens upplåning utom­lands växte med 7 miljarder kr. 1979 till 9 miljarder kr. (tabell 10:6), Statens ökade inhemska upplåning utanför bankerna samt dess växande utlandsupplåning innebar en lägre slatsupplåning i banksystemet 1979 jäm­fört med 1978, Nedgången berörde helt statsupplåningen i affärsbankerna i form av skattkammarväxlar, dagslån samt obligationer.

Som framgår av tabell 10:7 uppvisade kommunerna även för 1979 ett inkomstöverskolt, Della var dock väsentligt lägre än 1978, Försvagningen uppträdde redan under försia halvåret 1979 för att accentueras under senare delen av året. Det mindre omfattande inkomstöverskottet 1979 slog helt igenom i en lägre likviditelsuppbyggnad. Kommunernas nettoupplå­ning på den inhemska kredilmarknaden var obetydligt större 1979 jämförl med 1978 och uppgick till 1,4 miljarder kr. Kommunernas upplåning utom­lands var lägre 1979 än 1978,

Prop. 1979/80:150

184

Tabell 10:7 Kommunernas Tmansiella sparande 1977-1979

Milj. kr., förändring

1977

1978

1979

Likvida tillgångar

1 116

7 156

4 046

Ullåning

118

999

919

övriga finansiella tillgångar

2 196

1349

Summa finansiella lillgångar (1)

3430

9504

Upplåning totall

2 559

2068

1842

därav: utomlands

722

576

120

på svensk krediimarknad

726

1 161

1361

övrig inhemsk upplåning

1 111

331

361

Övriga skulder

2391

2 114

Summa skulder (2)

4 950

4182

Finansiellt sparande (1)-(2)

-1520

5322

3123

Källor: Riksbanken och statistiska cenlralbyrån.

Färdigställandet av lägenheter var något högre 1979 än 1978 eller 55 500 lägenheter. Igångsättningen av bostäder minskade dock med knappt 1 300 lägenheter till 56000 lägenheter. Volymmässigt blev bostadsinvestering­arna något större 1979 än 1978. Investeringarnas värdemässiga ökning uppgick lill ca 14% 1979, varvid behovet av bostadsbyggnadskrediter tilltog. Bankernas utbetalningar av bosladsbyggnadskrediter blev också bruUo 3,8 miljarder kr. större 1979 än 1978,

Under 1979 tecknades bostadsobligationslån för 15,1 miljarder kr., vil­kel var en halv miljard kr. mer än 1978, Den långa finansieringen med­förde, att avlyften av utestående bostadsbyggnadskrediter ökade i motsva­rande mån.

Sammanlagt expanderade bostadssektorns nettoupplåning på kredit­marknaden med 3,3 miljarder kr. 1979 till närmare 22 miljarder kr. (tabell 10:8). Det var framför allt affärsbankernas men även sparbankernas stock av ulestående bostadsbyggnadskrediter, som ökade i en snabbare takt 1979

Tabell 10:8 Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden 1977-1979

Milj. kr., nettobelopp

1977

1978

1979

Obligationer

10316

12 577

12333

Direkta lån från bankerna

2105

1263

3 658

därav: affärsbankema

1451

739

2 574

spar- och föreningsbankerna

654

524

1084

Lån från enskilda och offentliga

försäkringsinrättningar

501

797

1676

Staten

3 305

3 894

4 200

Summa

16227

18531

21867

Källa: Riksbanken.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

185

Tabell 10:9 Företagens upplåning på kreditmarknaden 1977-1979

Milj. kr., nettobelopp

1977

1978

1979

/ Sverige

Obligalioner och förlagslån

Aktier

Direkta banklän

därav: affärsbanker

Upplåning hos övriga inslitui

Staten

Summa

/ utlandet

Genom valutabanker

Övrigt

Summa

Totalt

4 196

3 988

4 768

1379

1023

1937

5 608

4438

3 732

4 682

2926

2 880

4460

5 069

4 841

1314

2952

5 940

/6 957

17470

21218

4408

2418

6 922

4770

877

-4 798

9178

3295

2124

26135

20765

23342

Källa: Riksbanken.

jämfört med 1978. Samtidigt blev nettoförvärven av bostadsobligationer av en lägre omfattning. Bankernas, de enskilda och offentliga försäkringsin­rättningarnas ålagande angående förvärv av hypoteksobligalioner enligt överenskommelsen om bostadsfinansieringen 1979 uppfylldes i stort sett.

Företagens inhemska upplåning på kreditmarknaden exkl. upplåningen från staten växte med endast 760 milj. kr. 1979 till 15,3 miljarder kr, (tabell 10:9), Upplåningen mot obligationer växte starkt. Under 1979 tecknades företagsobligalioner för 4,8 miljarder kr., vilkel var närmare 1 miljard kr. mer än 1978. Däremot sjönk företagens direkla lån i bankerna. Under 1979 finansierade sig förelagen i högre grad än 1978 via aktiemarknaden. Sta­tens kredilgivning till företagen växte samtidigt med 3 miljarder kr. Staten svarade därmed för 28 % av den inhemska kredilgivningen lill förelagen jämfört med 8 % under 1977. Mot bakgrund av företagens goda likviditets­situation, svaga kreditefterfrågan saml differenser i det svenska och inter­nationella ränteläget sjönk sektorns nelloupplåning ulomlands med drygl 1 miljard kr. 1979. Företagens lotala upplåning i utlandet samt på den in­hemska kreditmarknaden inkl. upplåningen från staten var 2,6 miljarder kr, större än 1978 och uppgick till 23,3 miljarder kr. Under 1979 ökade företagens bankinlåning drygt 3 miljarder kr. mindre än 1978. Samtidigt satte företagen av ungefär samma belopp på likviditetsuijämningskonto i riksbanken.

Företagens fasta investeringar ökade med 4,7 miljarder kr. 1979. Samti­digt var lagren i stort seU oförändrade au jämföras med en lageravveckling på knappt 7 miljarder kr. 1978. Ulvecklingen av de fasta investeringarna och lagren innebar därmed ett ökat finansieringsbehov från företagens sida 1979. Sektorns brutlosparande förbättrades samtidigt kraftigt. Företagens finansiella sparande kom ändå atl sjunka med närmare 2 miljarder kr. 1979.

Prop. 1979/80:150

186

Hushållssektorns nettoupplåning i banksektorn ökade med ca 600 milj. kr. till 9,4 miljarder kr. 1979 (tabell 10:4). Spar- och föreningsbankerna svarade merän väl förökningen. Affärsbankernas nettoutlåning till hushål­len sjönk däremot 1979.

10.4 Utblick mot 1980

Utifrån de inkomst- och utgiftsprognoser för de olika sektorerna, som presenteras i de övriga kapitlen, framläggs i det följande vissa skattningar för dessa sektorers finansiella variabler 1980,

För 1980 beräknas statens budgetunderskott bli ca 55 miljarder kr. i det lägre resp. ca 53 miljarder kr. i det högre alternativet för utfall i avtalsför­handlingarna under 1980. Båda alternativen innebär att statsbudgeten får en fortsalt likvidiserande inverkan på banksystemet och på samhällseko­nomin i övrigt. Det växande budgetunderskottet tillsammans med bytesba­lansens utveckling lalar för att statens upplåning utomlands blir större 1980 än 1979. Slatens anspråk på den inhemska kreditmarknaden kommer än­dock atl bli synnerligen betydande 1980.

Kommunernas finansiella sparande förväntas i båda alternativen för ulfall i avtalsförhandlingarna försämras men förbli positivt. Kommunema torde möla försämringen i det finansiella sparandet med en lägre likvidi­telsuppbyggnad. Deras likviditetssituation förblir dock mycket god.

Under 1980 uppskattas färdigställandet av bostäder bli ca 55 000 lägen­heter, vilket är 500 färre än 1979. Samtidigt beräknas igångsättningen av bostäder öka. Bostadsinvesteringarnas volymmässiga ökning beräknas uppgå lill ca 2,5 %, medan den värdemässiga ökningen uppskattas till 14-15%. Behovet av bostadsbyggnadskrediter torde således bli något större 1980 jämfört med 1979. I överenskommelsen mellan delegalionen för bo­stadsfinansiering och affärsbankerna, sparbankerna och föreningsbanker­na avseende 1980 har kreditinstituten förklarat sig villiga att, med samma inbördes fördelning som gällde för 1979, svara för erforderliga byggnads­krediter för statligt belånade projekt. Bankerna har också förklarat sig beredda att medverka till att byggnadskrediter ställs till förfogande även för bostadsbyggandet utan statliga lån. Överenskommelsen om bostads­finansieringen 1980 avser även bankernas bidrag lill den långa bostads­finansieringen. Bankerna förklarade sig villiga att öka sitl nettoinnehav av bostadsobligationer med 5,5 miljarder kr.

Fr.o.m, 1980 har bostadsobligationernas konstruktion förändrals. Amorteringarna bestäms inte längre enligt annuitetsprincipen, ulan genom en amorteringsplan som är densamma oberoende av ränteläget. Dessutom har amorteringstiden förkortats med 10 år. Genom dessa åtgärder ökar återflödet av kapital från bostadssektorn vilket ökar kapitalmarknadsinsfi-tutens nyutlåningskapacitet. Vidare har enligt riksdagens beslut den oprioriterade fastighetsfinansieringen helt avskiljts från den prioriterade

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

187

bostadsfinansieringen, vilket begränsar ulrymmeskravel på kapitalmark­naden för de prioriterade bostadsobligationerna.

Företagssektorns fasta investeringar beräknas öka med runt 9 miljarder kr. 1980. Lagren, som under 1979 var i stort sett oförändrade, uppskattas för 1980 byggas upp med drygt 2 miljarder kr. Detla pekar på etl ökat finansieringsbehov från investeringssidan 1980. Samtidigt torde sektorns bmttosparande fortsätta att förbättras. Utvecklingen av investeringarna, lagren samt bruttosparandet indikerar en viss försämring i det finansiella sparandet jämfört med 1979. Företagens förutsättningar att finansiera de ökade investeringarna 1980 är goda. Sålunda skall bankerna inom det givna läneutrymmet i första hand lillgodose industrins länebehov. Bankernas långivning till företagen kan därför beräknas stiga 1980, inberäknat refinan-sierade krediter frän utlandet. Dessutom är företagens likviditetssituation fortfarande god.

UTBLICK MOT 1981

OCH 1982

Prop. 1979/80:150

190

11    Utblick mot 1981 och 1982

11.1    Inledning

Ulformningen av den ekonomiska politiken sker mot bakgrund av en bedömning av den ekonomiska utvecklingen som i allmänhet sträcker sig bortom del innevarande året,

I likhet med de senaste årens reviderade nationalbudgeter redovisas därför i föreliggande kapitel kalkyler över den ekonomiska utvecklingen pä 2 1/2 ärs sikt. Kalkylerna skall ses som en tänkbar utveckling av Sveriges ekonomi under 1981 och 1982. Mot bakgrund av vissa förutsättningar om den internationella konjunkturutvecklingen har försök gjorts att teckna en bild över utsikterna för den svenska ekonomin under de närmaste åren. Kalkylerna utgör en utgångspunkt för en diskussion kring de problem för den ekonomiska politiken som kan skönjas på 2 ä 3 års sikt. För att belysa de avvägningsproblem som den svenska ekonomin stär inför har kalky­lerna utformats som en diskussion kring två olika alternativ för lönekost­nadsutvecklingen under de närmaste tre åren.

Utgångspunkten för de beräkningar som redovisas i detta kapitel är den bild av 1980 som tecknas i kapitel I i den reviderade nationalbudgeten. Kalkylerna för 1981 och 1982 är inte i detalj lika genomarbetade som naiionalbudgetens kalkyler för 1979 och 1980. De skall därför mer ses som räkneexempel än som rena prognoser.

11.2    Metod

Kalkylerna har byggts upp kring två modeller. Den ena beskriver den reala utvecklingen dvs. den volymmässiga förändringen i ekonomins olika delar. Den andra beskriver prisernas och lönernas utveckling,

1 den reala modellen är näringslivet uppdelat i fyra branscher, nämligen jord- och skogsbmk, industri (inkl. gruvor och el-, gas-, vatten- och värme­verk), byggnadsverksamhet och privat tjänstesektor. Därtill kommer of­fentlig sektor uppdelad på staten och kommunerna. Samtliga delar av den slutliga användningen - privat konsumtion, offentlig konsumtion, bmt-toinvesteringar, lagerförändring och export - anges exogent, dvs. som utifrån givna förutsättningar. Leveranserna mellan de olika sektorerna bestäms i modellen med hjälp av en s. k. input-outpul matris. I modellen beräknas också vilken produktion i olika bransher och vilken imporl dessa förutsättningar resulterar i. Via antaganden om produktivitetsutvecklingen framkommer sedan sysselsättningens utveckling.

Prismodellen anger bl.a. sambanden mellan internationella priser, in­hemska priser, löner och vinster. Modellen ger prisutvecklingen för såväl privat som offentlig sektor. Den privata sektom är uppdelad i en konkur­rensuisatt sektor, vilken schablonmässigt antagils sammanfalla med indu-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

191

strin, och en sektor som är skyddad från utländsk konkurrens. Via priser på import och insatsleveranser tas hänsyn till kostnadsutvecklingen på förbrukningen av varor och tjänsler. Förutsättningarna rörande produkti­vitetsutvecklingen i olika branscher är desamma i prismodellen som i den reala modellen. Genom att ange internationella priser, löner och en sanno­lik vinstutveckling kan de inhemska priserna beräknas i prismodellen. Såsom framhållits ovan är de båda modellerna inbördes beroende.

11.3 Den internationella konjunkturutvecklingen

Som framgålt av kapilel 2 vänlas den genomsnittliga tillväxten i OECD-området 1980 stanna vid drygt I %. Detta innebär att trenden i konjunktur­utvecklingen förutses vara nedåtriktad under loppet av året.

Oljeprishöjningarnas depressiva effekter bedöms till viss del göra sig gällande också under 1981. Vidare får den nuvarande restriktiva politiken en återhållande inverkan på efterfrågan också under inledningen av näst­kommande år. Även om en viss uppmjukning av den ekonomiska politiken är tänkbar i vissa länder mot slutet av 1980 i takt med att konjunkturen försvagas, skulle detta få effekt först ett siycke in på 1981. Konjunkturned­gången väntas bottna 1981 för att därefter återhämta sig relativt försiktigt under 1982.

En restriktion för tillväxten är den höga internationella prissteg­ringstakten. Den ekonomiska politiken är generelll sett inriktad på att hejda infiationen. Erfarenheten från 1970-talet visar emellertid att en hög inflationstakt är ett problem som kräver lång tid att komma till rätta med.

Också den internationella obalansen i betalningssystemet verkar begrän­sande för tillväxten. OPEC-ländernas överskott bedöms uppå till ca 100 miljarder dollar 1980. OECD-länderna och de icke-oljeproducerande u-länderna får bära motsvarande underskott. Genom att snabbt öka sin export till OPEC-länderna och dra ned efterfrågan kunde industriländerna mellan 1974 och 1978 eliminera det samlade underskottet. Om en lika snabb anpassning skall kunna ske även efter de senasle prishöjningarna blir fömtom den ekonomiska politikens utformning avhängigt av OPEC-ländernas möjligheter all öka sin import.

Med hänsyn tagel till ovan nämnda reslriktioner kan man förutse att den genomsnittliga tillväxten i OECD-området under 1980-1982 blir avsevärt lägre än under de föregående åren. Först mot sluiet av perioden vänlas åter en förhållandevis gynnsam konjunklumtveckling. Den fasförskjutning som tidigare gällt mellan de större länderna och ländergrupperna bedöms ersät­tas av en mycket högre grad av samtidighet i konjunkturförloppet de närmaste åren. Alla länder påverkas samtidigt av oljeprishöjningarna, och den ekonomisk-politiska inriktningen är restriktiv i nästan alla slörre länder. Denna fömtsedda samtidighet i konjunkturförloppet skulle medfö­ra stora utslag i världshandelns utveckling. Sålunda måste man räkna med

Prop. 1979/80:150

192

en svag tillväxt i den intemationella handeln 1981 men dock starkare än efler den förra oljekrisen.

Tabell 11:1 Bruttonationalproduktens utveckling i OECD-området 1979-1982

Årlig procenluell volymförändring

1979

1980

1981

1982

Förenta staterna

2,3

-0,5

0,0

2,5

Japan

6,1

4,0

3,0

5,5

Västeuropa

3,4

1,5

0,5

3,0

ÖECD-tolall

3,4

1,3

0,8

3,3

Konjunkturuppgången under 1982 antas medföra att även världshandeln skjuter fart på nytt.

Beträffande prisutvecklingen för varor i internationell handel väntas en successiv dämpning för bearbetade varor i och med att konjunkturen försvagas och vissa framgångar nås när det gäller att hejda inflationen i flera länder. Det reala oljepriset antas schablonmässigt bli oförändrat under perioden. Priserna på övriga råvaror väntas försvagas 1981 som en konsekvens av konjunkturavmattningen. Utbudsbegränsningar för fler rå­varor bedöms dock motverka en direkt negativ utveckling.

Tabell 11:2 Världshandelns volym och priser 1979-1982

Årlig procentuell volymförändring

1979

1980

1981

1982

Väridshandelns volym

7,5

4

2

6

Priser på bearbetade varor i

inlernationell handel'

8,5

10

8

7

' 1 nationella valutor.

11.4 Löner och priser

Bedömningarna av prisutsikterna för 19801982 grundas på antaganden om utvecklingen av bl, a. de internationella priserna, produktiviteten och arbetskraftskostnaderna. Som framgått ovan förutsätts de internationella priserna på bearbetade varor att öka med 10 % 1980, 8 % 1981 och 7 % 1982. Oljeimportpriserna bedöms öka med ca 55 % 1980. För 1981-1982 antas schablonmässigt det reala oljepriset bli oförändrat.

Produktiviteten inom den konkurrensutsatta sektorn i det svenska nä­ringslivet beräknas i det lägre kostnadsalternativet - alternativ 1 - stiga med 4,7 % 1980, 3,5 % 1981 och 5 % 1982. Inom den skyddade sektorn av näringslivet har produktivitetstillväxten beräknats till 3,0, 1,6, 2,5 % för resp. år. I det högre kostnadsalternativet - alternativ II - blir produktivi­tetstillväxten lägre under 1981 och 1982, medan några produktivitets-skillnader mellan de två alternativen inte vänlas föreligga under 1980.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

193

Inom den konkurrensutsatla seklorn beräknas produktivitetstillväxten uppgå till 1,5 % 1981 och 3,5 % 1982. Inom den skyddade seklorn beräknas ökningen under motsvarande år uppgå till 1,1 resp. 2,1 %.

Timlönerna antas i alternativ 1 öka med 7,5 % 1980 och 6 % såväl 1981 som 1982. I alternativ 

II 

antas limlöneökningar om 10 % för 1980 och 1981 samt 9 % för 1982. Till följd av höjningar av de sociala avgifterna, som för 1980 beräknats till 0,8 % och för 1981 och 1982 fill 0,2 % stiger de totala lönekostnaderna snabbare än timlönerna.

Altemativ 1 skapar möjligheter för företagen att stärka sin konkurrens­kraft och genom sänkta relativpriser återvinna tidigare förlorade mark­nadsandelar. Lönsamheten förbättras också under perioden. Den lägre kostnadsutvecklingen ger även utrymme för uppskrivningar av den svens­ka kronan, vilka i kalkylen antagits uppgå till 1% 1981 och 2% 1982. Därigenom begränsas lönsamhetsförbättringen samtidigt som importpri­sernas genomslag på de inhemska priserna dämpas. 1 alternativ 

II 

finns inte utrymme vare sig för relativa prissänkningar eller uppskrivningar av den svenska kronan. Huvudresultaten av prisberäkningarna framgår av tabell 11:3. Vad gäller konsumentpriserna visar prognoserna på en genom­snittlig åriig utveckling på 8 och 10% för hela perioden 1980-1982 i det lägre resp. högre koslnadsallernativet. Konsumentprisutvecklingen för 1980 enligt alternativ I bygger bl.a. på förutsäUningen att det allmänna prisstoppet, som trädde i kraft den 29 mars 1980, råder året ut.

Tabell 11:3 Priser 1980-1982

Årlig procentuell förändring

Alt. I

Alt. Il

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Importpriser' Terms-of-trade Exportpriser Konsumentpriser

12 1/2 -2

10      1/4

11      1/2

6

-2 1/4 3 1/2 6 3/4

5

- 1/2 4 1/2 6

12 1/2 -1 1/2 

II

12 3/4

7

- 1/2 6 1/2 9 1/2

7 0

7 7 3/4

' Svenska kr.

11.5 Export och import

Exportprognoserna gmndas bl. a. dels på de bedömningar av världshan­delns utveckling som framgår av tabell 11:2, dels på de relativpriseffekter som har beräknats uppstå under prognosperioden.

Vad gäller exporten av bearbetade varor är ulvecklingen av relativpri­serna av väsentlig betydelse. Stiger de svenska exportpriserna i snabbare takt än priserna på våra konkurrentländers exportvaror leder denna ut­veckling till förlust av marknadsandelar. På molsvarande sätt leder sänkta relativpriser på våra exportvaror till vinst av marknadsandelar. Föränd-13    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bilaga l.l

Prop. 1979/80:150

194

ringarna av relativpriserna får full effekt på exportvolymerna först efter en viss tid. Storleken av effekten på exporlvolymerna av ändrade relativ­priser bestäms av priselasticiteten. Föreliggande exportkalkyler baseras på en priselasticitei på totalt 1,7 med en anpassningsperiod på 2-3 år. Som fidigare framhållits i avsniu 11.4 anger alternativ 1 en utvecklingsväg som fömtsäUer att företagen i den konkurrensutsatla sektorn genom relativ­prissänkningar försöker vinna marknadsandelar. För hela perioden 1980-1982 har andelsvinsterna vad gäller exporten av bearbelade varor beräk­nats till drygt 5 %.

Alternativ 11 innebär oförändrade relativpriser för bearbetade varor. Detta alternaUv medför således ej några andelsvinsier.

Exporten av råvaror har anlagits öka med 2,5% 1980, 0% 1981 och 3,5% 1982 i båda kostnadsalternativen.

Exporten av fariyg beräknas minska med 13% 1980. Fartygsexporten bedöms bli oförändrad 1981 men öka med 3,5% 1982. Volymförändring­arna är desamma i båda kostnadsalternativen.

Tjänsteexporten antas följa väridshandelns utveckling med beaklande av effektema av förskjutningar i relativpriserna. Exportkalkylerna baseras på samma antagande om priselasticitei och anpassningsperiod som gäller för exporten av bearbetade varor.

Varuimporten bestäms i modellen via de efterfrågeförändringar som anges för privat konsumtion, export, investeringar, lagerförändringar, etc, Vamimporten påverkas också av det ökade behov av insatsvaror som följer av en tilltagande inhemsk produktion.

Varuimporten påverkas i modellen även av de antaganden som gjorts beträffande relativprisulvecklingen. 1 alternativ I som förutsätier att de svenska företagen vid relativprissänkningar vinner marknadsandelar även på hemmamarknaden får prisförändringarna en dämpande effekten på importen. 1 alternativ 

II,

som fömtsätter oförändrade relativpriser, sker ingen sådan dämpning av importvolymen.

Tjänsteimporten bestäms i modellen på samma sätt som varuimporten.

Med dessa förutsättningar ger modellkalkylerna i alternativ 1 en ökning av vamimporten på 5,3% 1980, 1,9% 1981, och 3,9% 1982. Alternativ II ger en importökning på 5,6% 1980, 1,9% 1981 och 3,4% 1982.

Tabell 11:4 Export 1980-1982

Åriig procentuell volymförändring

All. 1

Alt. 11

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Bearbetade varor

5,8

3,2

7,6

5,2

1,0

5,0

Råvaror

2,5

0,0

3,5

2,5

0,0

3,5

Tolal export av varor

enligt handelsstatistiken

4,6

2,5

6,7

4,1

0,7

4,7

Total export av varor

enligt nationalräken-

skapernas beräkningar

6,0

3,5

7,7

5,6

1,7

5,7

Export av tjänsler

4,6

4,2

8,6

4,0

2,0

6,0

Export av varor och tjänster

5,8

3,6

7,8

5,4

1,7

5,7

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

195

Tabell 11:5 importen 1980-1982

Årlig procentuell volymförändring

All. 1

All. 

II

1980       1981        1982        1980       1981        1982

Import av varor enl.

nationalräkenskapernas

beräkningar

5,3

Imporl av Ijänsler

4,2

Imporl av varor och Ijänsler   5,1

1,9

3,9

5,6

1,9

3,4

1,6

2,6

5,3

2,0

3,2

1.9

3,7

5,6

1.9

3,4

11.6 Konsumtionen

Den privata konsumtionen beräknas som framgår av kapilel I öka med ca 1,5% under 1980. Därvid förutses en obetydlig nedgång ske i sparkvo­ten i alternativ I. Som lidigare nämnts har lönerna i alternativ I förutsatts öka med 6 % under såväl 1981 som 1982. Med den utveckling av sysselsätt­ningsvolymen som kalkylerna ger skulle lönesumman då öka med 6,5% under båda åren. 1 allernaliv 

II

har lönesumman beräknals öka med 10,6% 1981 och 8,9% 1982.

Inkomstöverföringarna till hushållen har främst som ett resultat av skill­naderna i pris- och löneökningstakter förutsatts öka långsammare i alterna­tiv 1 än i alternativ II. I alternativ I har för 1981 och 1982 kalkylerats med en ökning på ca 7% båda åren. Motsvarande ökning i alternativ 

II 

uppgår till ca 9%. I båda alternativen har regeringens förslag om besparingsåt­gärder beaktats.

Beiräffande hushållens inbetalningar till det offentliga av skatter och avgifier m. m. ulgår kalkylerna från gällande skatteregler, 1 alternativ 1 har beaktats den skattesänkning som ingår som en del i regeringens åtgärder för atl underiätta 1980 års avtalsrörelse. 1 båda alternativen har en viss ökning av skatteuttaget beaktats. Kommunalskatterna har förutsatts oför­ändrade under perioden.

Med hänsyn tagen till enskilda företagares inkomster, kapitalinkomster m. m. som framskrivits med relativt schablonartade meloder skulle ök­ningen i hushållens disponibla inkomster i alternativ I i nominella termer uppgå till ca 7% 1981 och drygt 6% 1982. Motsvarande ökning uppgår i alternativ 11 till knappt 9%> 1981 och drygl 8% 1982. Realt sett innebär detta i alternativ I en ökning av de disponibla inkomsterna över de båda åren med ca 1 % och en något snabbare ökning för den privata konsum­tionen, I alternativ 

II 

har de realt disponibla inkomsterna beräknats öka något långsammare. Detsamma gäller den privata konsumtionen.

Den statliga konsumtionen förutses öka med 0,3 % i volym i alternativ I och 

II 

såväl 1981 som 1982. Den kommunala konsumtionen har under de senaste åren ökal myckel snabbt. Denna ökningstakt har legat klart över den överenskommelse som träffats mellan regeringen och kommunförbun-

Prop. 1979/80:150

196

den. Enligt de bedömningar som redovisas i kapitel 9 blir konsumlionslill-växlen 4 % 1980. Här har förutsatts all en successiv dämpning sker under 1981 och 1982.

Tabell 11:6 Total konsumtionsutveckling 1980-1982

Årlig procenluell volymförändring

All. 1

All. 11

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Prival konsumtion

1,7

0,5

1,0

1,7

0,5

0,5

Offentlig konsumtion

2,8

) -I

1,9

2,8

2,2

1,9

Kommunal konsumlion

4,0

3,0

2,5

4,0

3,0

2,5

Slallig konsumlion

0,2

0,3

0,3

0,2

0,3

0,3

Tolal konsumlion

2.1

l.l

1.3

2.1

l.l

0.9

11.7 Investeringar

Industrins investeringar minskade med mer än 35 % 1977- 1978. Denna utveckling förefaller nu att vara bruten. Investeringsenkäten i är tyder på alt företagen avser att öka investeringarna kraftigl under 1980. En pris- och kostnadsutveckling enligt alternativ I som redovisats ovan medför ökad export, ökad produktion och en fortsatt förbättring av företagens finan­siella ställning. Mot bakgrund av en sådan utveckling är det rimligt att anta att investeringsbenägenheten också ökar. Del kan därför bedömas troligt att industrins investeringar ökar även under lågkonjunkturåret 1981. Skulle vi däremot få en lönekostnadsulveckling enligt alternativ 

II 

torde man, mot bakgrund av vilka effekter detta får på exporl och produklion m.m., få räkna med att näringslivets förväntningar om framliden blir väsentligt mer dämpade. Investeringsprognoserna sammanfattas i labell 11:7 och tabell 11:8.

Handelns investeringar ökade med närmare 12% 1979 och en relativt kraftig ökning förutses även för 1980. Även för 1981 och 1982 förutses, om än i lägre takt, en ökning av handelns investeringar. Såväl handeln som övriga näringslivets investeringar har i likhet med industrins invesleringar bedömts utvecklas olika beroende av vilket lönekostnadsalternativ som realiseras. Investeringarna i permanenta bostäder har beräknats på grund­val av ett antagande om en försiktig ökning av igångsättning av bostadslä­genheter. Kalkylen implicerar en successiv ökning från 57000 igångsatta lägenheter 1980 upp mot drygt 60000 1982. Även ombyggnadsinvestering­arna väntas öka under perioden. Någon differentiering har ej gjorts mellan alternaUven. Sammanlagt väntas de statliga investeringarna minska med eU par procentenheter under 1981 och 1982. För alternativ 

II 

har antagits aU staten under lågkonjunkturen 1981 stimulerar affärsverkens och myn­digheternas investeringar något. De kommunala investeringarna harfömt-saUs öka i en takt som är förenlig med den lugnare konsumlionslillväxt som torde bli nödvändig i den kommunala sektorn under åren framöver.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

197

Tabell 11:7 Industrins investeringar 1980-1982

Årlig procenluell volymförändring. Avrundal till hela resp. halva procent

All. 1

All. 11

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Investeringar                            15 Produktion                                 4,5 Produktivitet                              4,5

5

2,5

3,5

10

4

5

15

4,5 4,5

-7 1.5 1,5

3 3,5

Tabell 11:8 Bruttoinvesteringar 1980-

Årlig procenluell volymförändring

-1982

All. 1

All. 11

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Näringsliv

7,5

4,5

6,0

7,5

2,0

3,0

därav: industri

15,0

5,0

10,0

15,0

-7,0

3,0

Statliga myndigheler

och affärsverk

7,3

-2,0

-2,0

7,3

2,0

1,0

Kommuner

3,1

2,0

2,0

3,1

2,0

2,0

Bostäder

2,5

3,5

3,5

2,5

3,5

3,5

Totala bruttoinvesteringar

5.5

3,0

3,8

5.5

2,3

3.7

Industrins lager väntas öka relativt långsamt under 1980. 1 takt med att den försämrade internationella konjunkturen gör sig kännbar förutses före­tagens färdigvarulager dras upp under andra halvåret. Under konjunktur­avmattningen 1981 ökar denna lageruppbyggnad till följd av att försäljning­en går än trögare. Speciellt markerat är detta i altemativ 

II 

eftersom de svenska företagens konkurrenskraft är försämrad relativt alternativ I till följd av den högre kostnadsutvecklingen. För 1982 förutses en relativt måttlig uppbyggnad av insalsvarulagren i takt med all konjunkturen för­bättras.

11.8 Produktion

I den reala modellen har produktionsutvecklingen i olika branscher beräknats. Produktionsutvecklingen är i modellkalkylerna en följd av anta­ganden beträffande tre faktorer. Den första utgörs av förändringar i den slulliga eflerfrågan - prival konsumlion, offenllig förbrukning, bruttoin­vesteringar, lagerförändring och export. Den slutliga efterfrågan har förde­lals på producerande branscher på grundval av historiska mönster och med hänsyn till det aktuella konjunkturläget.

Den andra faktorn är utvecklingen av insatsleveranser mellan olika branscher och förädlingsvärdets andel av bmltoproduklionen. Förädlings­värdesandelarna och insatskoefficienterna styr i sin tur tillsammans med produktionsutvecklingen efterfrågan i form av insatsleveranser.

Den tredje faktorn är hur stor del av eflerfrågan som lillgodoses genom

Prop. 1979/80: 150

198

imporl av varor och tjänster och hur stor del som lillgodoses genom hemmaproduklion.

Den produktionsutveckling i enskilda branscher som framkommer i modellen är nalurliglvis osäker. Resultaten tyder emellerlid på alt industri­produktionen i allernaliv 1 ökar med ca 2,5 % 1981 och ca 4 % 1982. Totalt ökar BNP med drygl 2 % resp. 3 % under dessa år.

För alternativ 11 ger modellkalkylerna en produktionstillväxt i industrin på 1,4 % 1981 och drygl 2 % 1982. Bruttonationalprodukten beräknad från produklionssidan ökar med 1,5 % 1981 och med 1,9 % 1982.

11.9 Sysselsättning

Produktionsutvecklingen i de olika branscherna ger lillsammans med antaganden om ulvecklingen av produktiviteten (produktion per arbetad timme) arbetskraflsefterfrågan. Kalkylerna för efterfrågan på arbelskraft tyder pä att anlalel sysselsatta i allernaliv I skulle öka med sammanlagt 95 000 personer under 1980 och 1981, se tabell 11:9. Ökningen skulle falla på tjänstesektorerna. Sysselsätlningen inom den privala tjänstesektorn skulle enligt kalkylerna öka med ca 40000 personer och inom den offent­liga sektorn med drygl 60000 personer under 1981 och 1982.

Utbudet av arbetskraft har bestämts med utgångspunki i prognoser över befolkningstillväxt och av utvecklingen av förvärvsfrekvenserna i olika åldersgrupper. Arbelskraftsulbudet har sålunda beräknals öka med sam­manlagt ca 100000 personer under 1981 och 1982, Antalet arbetade timmar per person har antagits minska med ca 0,5 % per år under perioden.

Tabell 11:9 Sysselsättning i antal personer 1980-1982

Förändring under perioden

All. 1

Alt. 

II

Näringsliv

30000

15 000

Offenllig seklor

65000

65 000

Tolal sysselsatlningsökning

95 000

80000

Summa utbudsökning

lOOOOO

100000

En sammanställning av beräkningsresultaten avseende utbud och efter­frågan på arbetskraft visar att arbetslösheten skulle öka någol under 1981 och 1982. .Arbetslöshetsnivån är dock i denna typ av kalkyler mycket känslig för variationer i viktiga antaganden såsom produktivitetens föränd­ring i de olika branscherna och medelarbetstiden per sysselsatt. Beräk­ningsresultaten måste därför tolkas med stor försiktighet.

Kalkyler har även utförts för alternativ 11. Sysselsättningsökningen skul­le i detta alternativ bli lägre. Skillnaden jämfört med huvudalternativet ligger helt inom näringslivet. Att förändringen i antalet sysselsatta inte blir

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

199

mer markerad mellan alternativen beror pä alt det förutsatts all produktivi­tetstillväxten blir klart långsammare i allernaliv 

II. 

Om man gör det anta­gandet att produktivitetstillväxten skulle vara lika i de båda alternativen skulle arbetslösheten öka betydligt mer i alternativ 11 än vad den här gjorda kalkylen visar.

11.10 Sammanfattning

Med de export- och importpriser som redovisats i tidigare avsnitt och med den utveckling av export- och importvolymen som framkommer i kalkylerna kan bytesbalansens utveckling sammanfallas i tabell 11:10. Handelsbalansen skulle sålunda enligt alternativ I förbättras med knappt 2 miljarder kr. mellan 1980 och 1982. Tjänstenettots utveckling framkommer som en följd av gjorda antaganden om väridshandel, priser och inhemsk efterfrågan. Nettot av transfereringarna till utlandet har framskrivits mot bakgmnd av bl. a. den förväntade utvecklingen av räntebetalningarna till utlandet och u-hjälpen. Sammantaget skulle sålunda underskottet i bytes­balansen minska frän drygt 16,5 miljarder kr. 1980 till lite drygt 13 mil­jarder kr. 1982. Marknadsandelsvinsterna hinner inte tillfullo redovisas under perioden fram t.o.m. 1982. Trots detta beräknas den svenska ex­portvolymen vara 4,5 % slörre 1982 i alternativ I än i alternativ II.

Medan volymeffekterna av de relativprissänkningar som anlagits i alter­nativ I inte hinner slå igenom helt under perioden fram till 1982, slår priseffekterna av relativprissänkningarna igenom omedelbarl. Därigenom begränsas förbättringen av bytesbalansen.

1 alternativ 

II 

blir det som framgår av tabellen knappasl någon förbätt­ring av bytesbalansen under perioden. Detta är en konsekvens av att vi lill följd av den snabbare kostnadsutveckingen inte blir tillräckligt konkur­renskraftiga för att kunna vinna exportandelar på väridsmarknaden. Sam­manlagt är det ackumulerade bytesbalansunderskottet i alternativ 11 drygt 5 miljarder kr, större än i alternativ 1.

TaWI 11:10 Bytesbalans 1980-1982

Milj. kr., löpande priser

Alt. 1

Alt. 11

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Export av varor Imporl av varor

138000 145 100

148000 156700

166400 170900

138200 145 500

149600 158600

169200 175 500

Handelsbalans

- 7100

- 8700

- 4500

- 7300

- 9000

- 6300

Tjänsteneito Transfereringsnetlo Korrigeringsposl för tjänsler och iransfereringar

- 6000 -12400

8900

- 5900 -13400

9800

- 5 100 -14400

10700

- 6200 -12400

8900

- 6400 -13800

9800

- 6200 -15000

10700

Bytesbalans

-16600

-18200

-13300

-17 000

-19400

-16800

Prop. 1979/80:150

200

I labell 11: 11 sammanfattas de reala kalkylerna 1980-1982. Förutom de skillnader i utrikeshandeln som uppkommer mellan allernaliv I och II och som diskuierats ovan ulvecklas också kapitalbildningen, investeringarna, olika. I alternativ I ökar som nämnts ovan industriinvesteringarna relativt kraftigt medan utvecklingen i alternativ 11 innebär en betydligt sämre utveckling. Möjligheterna att bringa ned bytesbalansunderskotlet via ökad export efter 1982 blir därmed också avgjort sämre i alternativ 11.

Tabell 11:11 Försörjningsbalans 1980-1982

Årlig procentuell volymförändring

All. I

All. 11

1980

1981

1982

1980

1981

1982

Prival konsumtion

1,7

0,5

1,0

1,7

0,5

0,5

Offentlig konsumtion

2,8

2,2

1,9

2,8

2,2

1,9

Brulloinvestering

5,5

3,0

3,8

5,5

2,3

2,7

Lagerinvestering'

0,7

0,1

-0,1

0,7

0,2

-0,2

Export av varor och tjänster

5,8

3,6

7,8

5,4

1,7

5,7

därav: varor

6,0

3,5

7,7

5,6

1,7

5,7

Import av varor och tjänster

5,1

1,9

3,7

5,6

1,9

3,4

därav: varor

5,3

1,9

3,9

5,6

1,9

3,4

BNP

3,7

2,2

3,1

3,5

1,5

1,9

Lagerinvesteringar i procent av föregående års BNP.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

201 BIHANG

Delprognoser och arbetsfördelning rörande den reviderade nationalbudgeten 1980

Av inledningen framgår vilka kapitel och avsnitt som sammanställs inom ekonomidepartementet (E) resp. konjunkturinstitutet (KI). Nedan redovi­sas detla i tablåform. Härutöver framgår E:s och Kl:s bedömningar av utvecklingen inom olika delsektorer.

Sektor

Avsnillel utformat

Prognos,

%

inom

E

Kl all 11

Privat konsumlion

KI

1,7

1,7

Offenllig konsumtion

E

2,8

2,8

Bruttoinvesteringar

KI

5,5

5,7

Lagerinvesteringar

KI

(0,7)'

(0,7)'

Export av varor och Ijänster

KI

5,8

5,1

Import av varor och tjänster

Kl

5,1

3,3

Bruttonationalprodukt

E

3,7

4,1

Intemalionell bedömning

E

Produktion inom gruvor, mineralbrotl.

tillverkningsindustri och skogsbruk

KI

Övrig produktion

E

Arbetsmarknad

E

De enskilda konsumenternas ekonomi

Kl

Industrins lönsamhel, kostnader

och priser

KI

Krediimarknad

KI

Utblick mot 1981 och 1982

E

Sammanfattning

E

Lagerförändring i % av föregående års BNP.

Prop. 1979/80:150

202

Innehåll

1     Sammanfattande översikt

2

1.1

Den internationella konjunkturutvecklingen

2

1.2

Tillbakablick på den svenska utvecklingen

4

1.3

Utsikter för 1980

10

1.4

Utblick mot 1981-1982

18

1.5

Budgetunderskottet och sparbalansen

28

2     Det internationella läget

35

2.1

Sammanfattande översikt

35

2.2

Länderöversikter

44

3     Utrikeshandeln

66

3.1

Exporten

66

3.2

Importen

74

3.3

Betalningsbalansen

78

4     Produktionen

83

4.1

Sammanfattning av industriproduktionens utveckling

83

4.2

Utvecklingen inom olika delbranscher

83

4.3

Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

93

5     Arbetsmarknaden

96

5.1

Läget på arbetsmarknaden under 1979 och bötjan av 1980

96

5.2

Arbeismarknaden under 1980

103

6     De enskilda konsumenternas ekonomi

107

6.1

Sammanfattning

107

6.2

Löner

111

6.3

Hushållens disponibla inkomster

112

6.4

Konsumentpriserna

117

6.5

Den privata konsumtionen

122

7     Investeringarna

126

7.1  Sammanfattning av investeringsutvecklingen 1979 samt

prognos för 1980

126

7.2

Investeringsutvecklingen inom olika områden

130

7.3

Lagerinvesteringarna

141

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

203

8     Industrins lönsamhet kostnader och priser

144

8.1

Sammanfattande bedömning

144

8.2

Industriprodukternas prisutveckling

148

8.3

Industrins kostnadsutveckling

151

9     Den offentliga verksamheten

156

9.1

Allmänt

156

9.2

Staten

156

9.3

Kommunerna

161

9.4

Socialförsäkringssektorn

164

9.5

Den totala offentliga sektorn

166

9.6

Beräkning av finanspolitiska effekter

168

10

Kredit marknaden

173

10.1

Likviditetsutvecklingen

176

10.2

Kreditinstitutens utlåning

179

10.3

Den sektorvisa upplåningen

183

10.4

Utblick mot 1980

186

ll

Utblick mot 1981 och 1982

ll.l

Inledning

11.2

Metod

11.3

Den internationella konjunkturutvecklingen

11.4

Löner och priser

11.5

Export och import

11.6

Konsumtion

II.7

Investeringar

11.8

Produktion

11.9

Sysselsättning

11.10

Sammanfattning

190 190 190 191 192 193 195 196 197 198 199

Bihang

Delprognoser och arbetsfördelning rörande den reviderade national­

budgeten 1980

201

Prop. 1979/80:150

204

Tabellförteckning

1:1    BNP från produktions- och användningssidan 1978-1980

5

2  Förändring i BNP-komponenterna i procent av BNP

föregående år 1977-1980

6

3

Förändring av handels-och bytesbalans 1979

8

4

Försörjningsbalans 1978-1980

14

5

Finansiellt sparande 1978-1980

15

6

Bytesbalans 1978-1980

17

7

Internationell utveckling 1980-1982

20

8

Priser 1980-1982

21

9

Utveckling av löner, produktivitet och lönekostnad per pro­ducerad enhet 1950-1982

22

10

Försörjningsbalans 1980-1982

24

11

Finansiellt sparande som andel av BNP 1968-1979

29

2:1    Bruttonationalproduktens utveckling i vissa OECD-länder

1977-1980

35

2

Bytesbalansutvecklingen i vissa länder 19761979

39

3

Konsumentprisernas utveckling 1976-1980

40

3:1    Sveriges export av bearbelade varor till OECD-

området 1972-1980

68

2

Sveriges export av bearbetade varor till olika länderområden 1974-1980

69

3

Världsmarknadspriserna för bearbetade

varor 1972-1980

71

4

Exportutvecklingen för olika vamgmpper 1978-1980

73

5

Importutvecklingen för olika vamgrupper 1978-1980

77

6

Betalningsbalans 1976-1980

79

7

Kapitaltransaktioner, netto 1978-1979

82

4:1    Industriproduktionens utveckling 1977-1980

84

2

Försörjningsbalans för rundvirke 1979-1980

88

3

Försöijningsbalans för verkstadsprodukter

1978-1980

91

4  Försörjningsbalans för övrig industrisektor 1978-1980

92

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

205

5:1    Relativa arbetskraftstal 1970, 1973-1979

96

2

Andelen företag som uppgivit brisl på arbetskraft 1978- 1980

99

3

Sysselsättningsutvecklingen 1974-1979

100

4

Sysselsättningen inom olika näringsgrenar 1977-1979

100

5

Arbetslösheten 1977-1979

101

6

Antal personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder 1975- 1979

102

7

Antal personer berörda av varsel om personalinskränkningar 1975-1980

103

8

Produktivitetsutvecklingen inom olika näringsgrenar 1973-1979

104

9

Produktion, produktivitet och sysselsättning 1980

104

6:1    Hushållssektorns inkomster och utgifter 1978-1980

108

2

Löneutveckling 1969-1980 samt arbetskraftskostnader för in­dustriarbetare

110

3

Inkomstöverföringar till hushåll 1976-1980

112

4

Hushållens direkta skatter och avgifter 1976-1980

114

5

Realinkomstutveckling efter skatt 1977-1980

116

6

Konsumentprisindex december 1978-december 1979

118

7

Konsumentprisförändringen 1965-1980 uppdelad pä kompo­nenter

118

8

Hushållens konsumtionsutveckling 1970-1979

123

7:1    Fasla bruttoinvesteringar 1976-1980 efter kapitaltyp och

näringsgren

127

2

Fasta bruttoinvesteringar 1976-1980 inom privat och offentlig sektor

128

3

Lägenheter i påbörjade och inflyttningsfärdiga bostadshus 1976-1980

131

4

Ombyggnadsinvesteringar för bostäder 1978-1980

132

5

Planerade och faktiska förändringar av industrins totala in­vesteringar 1970-1980

133

6

Statliga investeringar 1978-1980

137

7

Kommunala investeringar 1978-1980

139

8

Planerade och faktiska förändringar i kommunernas och lands­tingskommunernas totala investeringar 1972-1980

140

9

Lagervolymförändringar totalt och efter näringsgrenar 1976-1980

_.

143

8:1    Driftsöverskott i tillverkningsindustrin 1976-1980

146

2  Produktpriser och röriiga produktionskostnader

i tillverkningsindustrin 1977-1980

149

3                                                                 Lönekostnader och produktivitet i tillverknings­

industrin 1977-1980

153

Prop. 1979/80:150

206

4

Priser på olika insatsprodukter 1977-1980

154

5

Sammanvägda priser på insaisprodukter för tillverkningsindustrin 1977-1980

154

9:1    Statens inkomster och utgifter 1978- 1980

158

2

Industripoliliska åtgärder 1976-1980

160

3

Kommunernas inkomsler och utgifter 1978-1980

163

4

Socialförsäkringssektorns inkomster och utgifler 1978-1980      165

5

Den offentliga sektorns konsumtion och investeringar 1978-1980

166

6

Den totala offentliga sektorns inkomster och utgifler 1978-1980

167

7

Finanspolitiska efl"ekter 1974-1980

170

8

Finanspolitiska effekter 1978-1980

171

10.1    Penningmängden 1977-1979

175

2

Bankernas inlåning sektorvis 1978 och 1979

177

3

Bankernas likvida tillgångar 1977-1979

178

4

Kreditmarknaden under 1978 och 1979

180

5

Bankernas utestående krediter till andra ändamål än bostads­byggande 1978-1979

182

6

Statens budgetutfall saml upplåningsformer 1977-1979

183

7

Kommunernas finansiella sparande 1977-1979

184

8

Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden 1977-1979        184

9

Företagens upplåning på kreditmarknaden 1977-1979

185

11.1    Bruttonationalproduktens utveckling i OECD-området

1979-1982

192

2

Väridshandelns volym och priser 1979-1982

192

3

Priser 1980-1982

193

4

Export 1980-1982

194

5

Import 1980-1982

195

6

Total konsumtionsutveckling 1980-1982

196

7

Industrins investeringar 1980-1982

197

8

Bruttoinvesteringar 1980-1982

197

9

SysselsäUning i antal personer 1980-1982

198

10

Bytesbalans 1980-1982

199

11

Försörjningsbalans 1980-1982

200

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget

207

Diagramförteckning

1:1 Export 1970-1980

12

2

BmUonalionalproduklen 1970-1980

17

3

Lönekostnad per producerad enhel i induslrin i Sverige och de

sju Slora OECD-länderna 1970-1979

20

4

Investeringskvoten i industrin 1963-1982

24

5

BNP:s ökning och dess användning 1960-1982

25

6

Bruttoreallöner och justerad produktivitet 1970-1982

27

7

Bmttosparandet, bruttoinvesteringar och finansiellt sparande, som andel av BNP 1970-1979

31

3:1    Marknadsandelar och relativa priser för Sveriges export av

bearbetade varor till OECD-länderna 1969-1980

67

2   Exportutvecklingen, totalt och för vissa varugrupper

1973-1980

72

5:1    Arbetskraft och sysselsättning 1974-1980

97

2

Vid arbetsförmedlingarna kvarstående lediga platser 1974-1980

98

3

Arbetslösa enligt AKU, arbetslösa kassamedlemmar och kvar­stående lediga platser 1974-1980

102

4     Inrikes flyttning över länsgräns 1961-1979

105

6:1    Sparkvoten 1964-1980

110

2

Konsumentprisindex 1975-1979

119

3

Hushållens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter 1968-1980

122

7:1    Byggnads- och maskininvesteringar, totalt och uppdelat på sek­

torer 1971-1980

129

2 Investeringar inom industrin, totalt och uppdelat på branscher

1973-1980

134

3     Totala industrins lagervolymförändring 1967-1980

142

8:1    Bruttomarginaler i lotala industrin 1970-1979

145

2

Driftsöverskoltets och kapitalförslitningens andelar av föräd­lingsvärdet i tillverkningsindustrin exkl. varv 1963-1980

147

3

Rörliga produktionskostnader i tillverkningsindustrin exkl.

varv 1964-1980

152

10:1    Diskontot för Sverige och OECD 1976-1980

173

2

Valutareserven 1976-1980

174

3

Real likviditel 1967-1979

176

4

Olika sektorers reala likviditet 1969-1979

177

5

Affärsbankernas likviditetskvoter 1976-1980

179

6

Bankernas utestående krediter till andra ändamål än bostads­byggande 1976-1980

181

7

Statens budgetunderskoU 1976-1980

182

Norstedts Tryckari, Stockholm 1980

Bilaga 2.1

Långtidsbudget för perioden 1980/81-1984/85

Prop. 1979/80:150

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

BUaga 2.1

LÅNGTIDSBUDGET FÖR PERIODEN

1980/81-1984/85

1    Inledning

Syftet med långtidsbudgeten är att karllägga de slalsfinansiella konse­kvenserna på längre sikl av redan fattade beslul och gjorda älaganden. Denna karlläggning är ett underiag för analys av de statsfinansiella förut­sättningarna för den framförliggande femårsperioden.

Den egenlliga långlidsbudgelberäkningen omfallar statsbudgetens in­komster och utgifter. De slalsfinansiella förutsättningarna påverkas emel­lertid även av utvecklingen inom socialförsäkringsseklorn och den kom­munala sektorn. Därför behandlas ocksä dessa sektorer i långtidsbudge­ten. 1 årets långtidsbudget har dessa båda avsnitt fördjupals och utvidgals. Årets långtidsbudget syftar därmed till att ge etl bälire underlag än tidigare för bedömningen av den samlade offentliga sektorns utveckling.

Årets långtidsbudget avspeglar vidare en höjd ambitionsnivå när det gäller beskrivning och analys av de utgiftsstyrande faktorerna för skilda ändamål. Syftet med detta är alt fä ökad klarhet om dynamiken i utgifter­nas tillväxt.

Långtidsbudgetens utgiftssida är en kalkyl över omfaltningen av de resurser som krävs för atl av statsmakterna uppställda mål skall kunna uppfyllas och gjorda åtaganden infrias. Statsinkomsterna beräknas med utgångspunkt i oförändrade skatte- och avgiftssatser eller, i tillämpliga fall, redan föreslagna eller beslutade förändringar. Samma metoder har utnyll­jats vid beråkningen avseende socialförsäkringssektorn.

Inga försök görs att förutse vilka nya beslut som kan komma att fallas under perioden eller effekterna av dessa. Långtidsbudgeten är således varken en plan för den framtida utvecklingen eller en prognos för den mest sannolika utvecklingen. Avsikten med långtidsbudgeten är endast att re­dovisa vilken budgetutveckling som blir följden om inga nya iilgiftsåtagan-den görs och inga nyu beslut fattas om ändrade skatte- och avgiftsregler.

Som framgått utgör långtidsbudgeten väsentligen en konsekvensberäk­ning. De slutsatser som dras av dessa konsekvensbeskrivningar är partiella och utvecklas inte till en samhällsekonomisk analys. Sådana analyser återfinns i den reviderade finansplanen och den reviderade nationalbudge­ten.

Långtidsbudgeten har utarbetats inom budgetdeparlementets budgetav­delning. Underlaget till kap. 2 om den samhällsekonomiska bakgrunden har utarbetats inom ekonomidepartementet. 

I    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. 2.1

Prop. 1979/80:150

2

2    Den samhällsekonomiska bakgrunden

2.1  Inledning

Den senaste officiella bedömningen av den svenska ekonomins utveck­ling på medellång sikt gjordes i 1978 års långtidsutredning (LU 78) och omfattade perioden 19771983. Utgångsäret för analysen i LU 78 präg­lades av ett betydande kapacitetsgap i näringslivel, obalans i utrikeshan­deln och ett sedan år 1974 successivt försvagat internationellt konkurrens­läge. Ulredningens huvudalternativ angav en utvecklingsväg i vilken det prismässiga konkurrensläget återställdes, den externa balansen förbättra­des och fullt kapacitetsutnyttjande i näringslivet kunde uppnås fram till år 1983.

Förbättringen i den externa balansen förutsattes ske genom en kraftig uppgång i exporten, medan importökningar skulle hållas tillbaka. Detta krävde att de svenska relativpriserna skulle sänkas. Som en avgörande förutsättning för detta angavs dels den relativt kraftiga produktivitetssteg­ring som kunde realiseras om utgångslägets outnyttjade produktionskapa­citet togs i anspråk fullt ut, dels en återhållsam inhemsk kostnadsutveck­ling.

Bedömningen av den möjliga produktivitetsstegringen baserades på det dubbelriktade sambandet mellan efterfrågan och produktionsvolymen som förelåg pä grund av den slora produktiviietsreserven i del svenska närings­livet. Sänkta relativpriser skulle ge ökad försäljningsvolym som i sin tur skulle möjliggöra stigande produktion och, på grund av befintliga kapaci­tetsreserver, ökad produktivitet. Produktivitetsökningen skulle ge ytterli­gare sänkta relativa priser. Efter hand som kapacitetsgapel slöts skulle lönsamheten förbättras och investeringsaktiviteten åter komma igång.

Ett sådant händelseförlopp byggde på förutsättningen att om väl produk­tivitetsökningen kom igång skulle i ekonomin inbyggda faktorer leda till all den fortsatte. Det var emellertid uppenbart atl det krävdes en kraftig inledande förändring av de svenska företagens relaliva priser för att processen skulle starta. Devalveringarna under år 1977 förutsattes utgöra en sådan startpunkt.

Utvecklingen efter år 1977 har i flera viktiga avseenden legal i linje med huvudalternativet i LU 78. I kombination med löneavtalet för åren 1978 och 1979 fick de devalveringar som genomfördes den åsyftade effekten. De svenska företagens konkurrensförmåga återhämtades påtagligt under lop­pet av år 1978 och i takt med den inlernationella konjunkturförbättringen vände den tidigare ogynnsamma utvecklingen. Industriproduktionen öka­de ånyo och efler hand började även investeringarna att öka. Som väntal ökade produktiviteten snabbt i takt med att kapacitetsgapet slöts, vilket ytterligare förstärkte konkurrenskraften.

Under år 1978 och fram till händelserna på oljemarknaden under somma-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

3

ren 1979 följde sålunda den faktiska ulvecklingen tämligen väl den i LU 78 utstakade vägen. Etl undantag utgjorde emellertid den offentliga konsum­tionen som fortsatte att ligga över det i LU 78 beräknade utrymmet. Detta gällde särskilt kommunerna. Medan den statliga konsumtionsökningen under perioden 1977-1979 begränsades till ca 1% per år, ökade den kommunala konsumtionen under samma tid med i genomsnitt 4,5% årli­gen. Denna utveckling begränsade utrymmet för den privata konsumtions-tillväxten. Dessutom visade utvecklingen på arbeismarknaden på slora svårigheter att uppnå den i LU 78 förutsatta flexibiliteten i form av ökad geografisk röriighet för arbetskraften. Flaskhalsproblem uppträdde i ett relativt tidigt skede av den ekonomiska uppgången. Dessa innebar l.ex. brisl på arbetskraft i delar av landet samtidigt med en kvarstående arbets­löshet i framför allt skogslänen.

2.2 Internationella förutsättningar

1 och med de mycket kraftiga prishöjningarna på den inlernalionella oljemarknaden under år 1979 förändrades förutsättningarna för ett fullföl­jande av den i LU 78 angivna utvecklingsvägen. Förutom en kraftig för­sämring av bytesbalansen har händelserna på oljemarknaden medfört atl utsikterna för en fortsatt förbättring av det ekonomiska lägel i induslrilän­derna blivit påtagligt försämrade. Höjningen av oljepriserna innebar en försämring av industriländernas bytesförhållanden geniemot OPEC-län­derna och har medfört en försvagning av realinkomsten i OECD-länderna. Del efterfrågebortfall som della medför får lill resuliat alt arbetslösheten i OECD-länderna ökar, såvida inte kompenserande åtgärder vidtas. Vid den förra stora oljeprishöjningen år 1973 tillät de större OECD-länderna i stort setl att detta efterfrågebortfall fick slå igenom. Jämförl med läget åren 1973- 1974 är situalionen för fiertalet länder nu sådan att möjligheterna atl föra en expansiv politik i syfte atl hålla uppe efterfrågan är mindre genom all budget- och bytesbalansunderskotten redan i utgångsläget är belydan­de. En mer restriktiv politik i OECD-länderna kommer atl leda lill en dämpning i efterfrågan och får därmed konsekvenser för Sveriges möjlig­heter atl kraftigl öka exporten.

Även i del medellänga perspeklivel verkar oljesilualionen dämpande på tillväxten. Mycket talar för att ökningen av tillförseln av olja lill OECD-området kommer att begränsas till endast 1 ä 2% perår fram till 1980-lalels mitl. Den ekonomiska tillväxt som kan uppnås vid en given utveckling av utbudet för olja bestäms av i vilken utsträckning länderna kan sänka åtgången av olja per BNP-enhel. Högre priser på olja resp. insalser i energisparande syfte vid givna prisrelalioner kan på medellång sikt endast i begränsad utsträckning minska detta beroende.

Möjligheterna alt före utgången av 1980-lalet i någon mer betydande omfattning minska induslriländernas nuvarande oljeberoende är således

Prop. 1979/80: 150

4

begränsade. Det finns därför en risk för att en begränsad tillgång på energi kan bli en ytterligare restriktion för produktionstillväxten under större delen av 1980-talet,

Mot bakgrund av de bedömningar som i dag kan göras beträffande dels ulvecklingen på energiområdel, dels inflations- och bytesbalans­ulvecklingen, har ekonomidepartemenlet bedömi det vara realistiskt atl räkna med att den ekonomiska poliliken i de större industriländerna ges en sådan inriktning att tillväxten i dessa begränsas lill högsl ca 3% per år i genomsnitt fram till 1980-talets milt. Tillväxten i världshandeln kommer vid en sådan produktionsökning att begränsas till högsl ca 5 % per år under 1980-lalets första hälft.

2.3 Utvecklingen fram till 1980-talets mitt

Med anledning av de redovisade förändringarna i de internationella förulsällningarna måste bedömningarna i LU 78 av den medelsiktiga eko­nomiska utvecklingen revideras. Detta sker f. n. inom ekonomideparte­mentet inom ramen för arbelel med 1980 års långtidsutredning. I detla sammanhang har också tidsperspektivet förskjutits till alt omfatta perioden 1979-1985.

I det följande redovisas vissa preliminära bedömningar av utvecklingen under den akluella lidsperioden. Först återges de för utvecklingen upp­ställda centrala ekonomisk-politiska målen. Därefter behandlas översikt­ligt de grundläggande fömtsättningarna, uiöver den redan berörda interna­tionella ulvecklingen. Avslutningsvis återges huvuddragen i den av dessa förulsältningar betingade ekonomiska utvecklingsbilden för perioden 1979-1985.

De ekonomisk-politiska målen

Analysen tar sin utgångspunki i förutsättningen alt vissa ekonomisk­politiska mål skall uppnås. Etl högt prioriterat mål är full sysselsällning. Innebörden är att arbetskraftsresurserna i ekonomin i princip skall vara fullt utnyttjade. Den öppna arbetslösheten skall sålunda inle överstiga den s.k. friktionsarbetslöshet, som är nödvändig vid en relativt röriig arbets­marknad. Det är givetvis svårt alt precisera ett exakt tal för friktionsar­betslösheten. Därför har schablonmässigt siffran 2,0% valts, vilket unge­fär motsvarar arbetslösheten under år 1979.

Ett annat mäl är att den externa balansen skall förbättras. Kalkylerna i LU 78 byggde på en förutsätlning om en fortgående förbättring av den externa balansen med sikte på uppnådd balans i mitten av 1980-talel. Det nu pågående analysarbetet visar emellerlid atl med de försämrade interna­fionella förutsäuningarna så är denna målsättning mycket svår alt uppfylla till denna tidpunkt. Balanstidpunkten har därför förskjuUts till är 1990.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

5

En låg injhitionstakt är en Iredje målsättning. Den kvantitaliva innebörd som delta mål har givits i kalkylerna är en genomsniltlig årlig prisöknings­takt pä 6 ä 7 %. Med hänsyn till den väntade internationella prisutveckling­en torde del. i varje fall sett som ell sexårsgenomsnitl, vara myckel svårl all underskrida denna ökningslakl.

En fjärde viktig ekonomisk-politisk målsättning är att en viss real stan­dardförbättring bör åstadkommas i såväl prival som offenllig konsumlion. När det gäller offentlig seklor innebär redan gjorda åtaganden och beslul beiräffande den kommunala konsumtionen en betydande inteckning i det framtida totala konsumtionsutrymmel. Bakom den redan intecknade kom­munala konsumtionstillväxten ligger i stor ulslräckning slatliga beslul om den kommunala verksamhetens utbyggnad. Förden privata konsumtionen är en icke obetydlig konsumtionsökning redan intecknad av de ålaganden som gjorts framför allt gentemot pensionärer. För atl breda lönlagargrup­per i vanliga inkomstlägen över huvud tagel skall kunna få någon ökning i sin privata standard krävs därför en ökning av den lotala privata konsum­tionsvolymen med inemot 1,0% perår.

Förutsättningarna för den ekonomiska utvecklingen

Analysen är i grova drag upplagd så att man utifrån vissa angivna förutsättningar kartlägger den ekonomiska utveckling som leder lill alt de uppställda målen förverkligas. Den viktigaste förutsättningen ulgörs av antagandena om den internationella ulvecklingen, vilka lidigare redovi­sats.

Andra centrala förutsättningar utgörs av antaganden om det svenska näringslivets internationella konkurrenskrafi oeh om produktionskapacite­tens utveckling. Dessa två förutsättningar hänger nära samman. Näringsli­vets konkurrenskraft blir i slor utsträckning besiämmande för produk­tions- och investeringsutvecklingen, medan den senare i sin tur. bl.a. genom inverkan på produktivitetsutvecklingen, påverkar förelagens kosl­nadsläge och prismässiga konkurrenssilualion.

I LU 78 präglades analysperiodens utgångsläge av myckel speciella förhållanden i dessa avseenden. Genom del stora kapacitetsgapel i nä­ringslivet förelåg möjligheter dels atl relativt kraftigl öka produktionsvoly­men ulan molsvarande ökning av investeringarna, dels all realisera en kraftig produktivitetsstegring vid en efterfrägeuppgång. Den senare kunde i sin tur - tillsammans med effeklerna av de nyligen genomförda devalve­ringarna - antas leda lill gynnsamma förutsättningar för en återhållsam prisutveckling på svenska varor. En grundläggande förulsältning i LU 78 var därför att de svenska relativpriserna skulle kunna ulvecklas i gynnsam riktning och aU de svenska företagen därigenom skulle kunna vinna mark­nadsandelar både hemma och pä exportmarknaderna.

Utgångsläget för perioden 1979-1985 ger mindre möjligheter härvidlag!

Prop. 1979/80:150

6

Större delen av den tidigare outnyttjade produktionskapaciteten har nu tagits i anspråk eller blivil föråldrad. Dessutom har ulvecklingen under de senaste åren visat att flexibiliteten i den svenska ekonomin är mindre än vad som förutsattes i LU 78. Båda dessa omständigheter talar för en relativt måttlig tillväxt av produktiviteten under de närmaste åren. Medan LU 78 för perioden 1977-1983 förutsatte en genomsnittlig produktivitets­tillväxt i industrin om 7% per år, förutses nu en tillväxt om ca 5% per år för perioden 1979-1985. Med en inhemsk produktivitetstillväxt av denna slorleksordning är förulsällningarna mindre för att uppnå en kraftig för­bättring av relativpriser och prismässig konkurrenskraft. Ett anlagande vid bedömningen av utvecklingen under perioden 1979-1985 är därför all det konkurrensulsalta näringslivel i mindre utsträckning än vad som förut­sattes i LU 78 skall kunna öka sina inhemska och utländska marknads­andelar.

Såsom ovan berörls spelar förekomsten av ell kapacitetsgap i utgångslä­get också en viss roll för den nödvändiga investeringstillväxlen. Mot bl, a. denna bakgrund krävs under perioden 1979- 1985 en nägot högre investe­ringstillväxt än vad som i LU 78 förutsågs för perioden 1977-1983. Skill­naden gäller i första hand industrisektorns invesleringar, vilka nu bedöms behöva öka med 8-10% per år under perioden 1979-1985. Inom näringsli­vets tjänsieproducerande seklorer bedöms motsvarande ökning av inves­teringarna till under 5 % per år.

Utvecklingsbilden under perioden 19791985

Den på nu angivna grunder gjorda bedömningen av den ekonomiska utvecklingen under de närmast framförliggande åren är ingen prognos i vanlig mening. Den är betingad av uppställda förutsättningar och av alt de specificerade målen skall uppnås.

Med de angivna förutsättningarna om inlernationell tillväxt m. m. skulle tillväxten i svensk ekonomi begränsas till 2.5-3% perår. Exporttillväxlen kommeralt begränsas till 5-6% perår, dvs. något merän den tillväxt som förutses för väridshandeln. För aU balans i utrikeshandeln skall kunna nås omkring år 1990 krävs att importens tillväxt stannar vid ca 4% per år. Bytesbalansunderskotlet skulle därvid år 1985 uppgå till ungefär 1,5% av BNP, vilket kan jämföras med all det i utgångslägel år 1979 utgör ca 2% av BNP. Extern balans kan härvid uppnås fram till år 1990 endast om den internationella tillväxten blir något gynnsammare under 1980-talets sena­re hälft än under den första.

Den begränsade exporttillväxlen sätter i sin tur - om bytesbalansmålel skall uppnås - gränser för tillväxten av den importkrävande inhemska konsumtionen. Tillväxten av utrymmet för konsumlion begränsas också av att resurser måste avsättas för den nödvändiga tillväxten av investeringar­na. Den tillväxt av de totala bruttoinvesteringarna om 3-4% per år, som

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

7

därvid förutsatts, får betraktas som etl minimum om produktionsappara­tens konkurrensförmåga skall kunna bibehållas och om rimliga ambitioner i bostadsbyggandet skall kunna vidmakthållas. Något utrymme för atl på etl annat sätt fördela den totala resurstillväxten existerar egentligen inte om målet för extern balans år 1990 skall kunna uppnås.

Samma brist på handlingsutrymme framkommer vid fördelningen av det sålunda givna utrymmet för konsumtionsökning. Den privata konsum­tionen kan tillåtas växa med endast ca I % per år i genomsnitl. Delta är obetydligt mer än vad som vid existerande regelsyslem redan är inlecknat för bl. a. pensionärerna och medger således en ytlerst begränsad tillväxt av de förvärvsarbetandes reallöner efter skatl.

Å ena sidan kan hävdas att en sä återhållsam utveckling av den privata konsumtionen inte kan komma till stånd utan att tendenser lill en inflato­risk utveckling uppkommer. Å andra sidan kan konstateras att även vid denna låga tillväxt av den privata konsumtionen, medger det totala kon­sumtionsutrymmet endast en historiskt sett mycket återhållsam utveckling av den offentliga konsumtionen. Även om statens egen konsumtion i storl sett skulle bli oförändrad, återstår endasl utrymme för en kommunal konsumtionstillväxt om 2,5 3 % per år. Med de beräkningar av den kom­munala konsumtionens utveckling perioden 1979-1982, som görs i den reviderade nationalbudgeten. innebär della en årlig tillväxt om ca 2,5 % per är under åren 1982- 1985. Detta skall ses mot bakgrund av att befolknings­utvecklingen, redan nu fattade beslut samt av staten uppställda krav skulle innebära en högre genomsnittlig konsumlionslillväxt än så. (Jfr kap. 8).

Mot bakgrund av denna redovisning torde den skisserade ekonomiska utvecklingsvägen för perioden 1979-1985 med rätta kunna karaktäriseras som smal. Delta gäller givetvis endasl om de centrala förutsättningarna inte förändras pä avgörande punkter. Sålunda skulle en gynnsammare internationell tillväxt kunna leda lill en högre tillväxt i de samlade resur­serna och bredda utrymmet för konsumtionens tillväxt och fördelning. 1 samma riktning skulle en kraftigare förbättring av den konkurrensutsatta sektorns relativpriser verka. En sådan torde emellertid i sin tur förutsätta en gynnsammare produktivitetsutveckling än den antagna, vilket i sin tur också torde kräva en högre investeringstillväxt.

Även om sålunda förändringar i de yttre betingelserna skulle kunna ge en något gynnsammare utvecklingsbild, bör de gjorda förutsättningama genomgående betraktas som optimistiska. Sannolikheten för avvikelser i negativ riklning får bedömas vara större än sannolikheten för avvikelser i positiv riktning.

Prop. 1979/80: 150

8

3   Beräkningsmetodik och antaganden

3.1    Allmänt om beräkningsmetodiken

De beräkningar som redovisas i det följande innefattar endast konse­kvenserna av existerande regelsystem och av beslul som redan har fallats. Beroende på vilka faktorer som styr anslagsutvecklingen varierar beräk­ningsmetoderna. Beräkningarna av utgifterna för närings- och arbetsmark­nadspolitik förutsätts vara konjunkturneutrala, dvs. de är gjorda ulan avseende på konjunklurvariationer och evenluella förändringar i syssel­sättningen. Många anslag styrs av bidragsregler som medför en mer eller mindre automalisk kostnadsutveckling av automatisk karaklär. Av bi­dragsreglerna framgår dels vilka individer eller verksamhetsområden som är bidragsberättigade, dels vilka villkor som skall gälla för atl bidragen skall utgå. Bidragen utgår i regel i form av ett visst belopp per bidragsbe­rättigad individ eller som en andel av bidragsmottagarens egenkoslnader för ett visst ändamål. Det styrande inslaget i ett sådant givet system är sålunda de fakiorer som bestämmer antalet bidragsberältigade subjekt samt de politiskt beslutade ersättningsnivåerna. Exempel härpå är befolk­ningsutvecklingen, vilken slyr storleken på anslagen till folkpensioner, grundskola m. m. De beräkningar som redovisas för långtidsbudgetperio­den har gjorts med utgångspunki i gällande regelsystem och med anlagan­den om utvecklingen av olika bestämningsfaktorer under nämnda tidsperi­od. Vidare har verksamheten antagits ske på oförändrad ambitionsnivå, dvs. beräkningarna innefattar endasl redan beslutade standardhöjningar.

Vissa anslag styrs genom all statsmakterna lagt fasi finansiella ramar för verksamheten. Exempel härpå är försvarsramarna. Möjligheterna alt på­verka kostnadsutvecklingen varierar med hänsyn lill hur besluten har utformats, ramperiodens längd m. m. 1 vissa fall slyrs verksamhelen av regler och ramar som inte är av finansiell natur. Inom utbildningsområdet dimensioneras delar av verksamheten genom ramar för anlalel inlagnings­platser eller timmar i viss utbildning.

Vissa anslag styrs av avtal, t. ex. mellan staten och landstingskommu­nerna, och kan påverkas av alt avtalen löper ul under långtidsbudgelperio­den. För de anslag som styrs av ramar och avtal har i regel schablonmäs­sigt antagits oförändrad anslagsnivå under långtidsbudgelperioden. Där­emot har på områden med klara uttalanden om tidsbegränsade program, avtal, ramar m. m. antagits att ulgifterna faller bort i och med att program­men upphör.

För det stora flertalet anslag, varav merparten utgörs av myndighetsan­slag, har statsmakterna inte angivit mer preciserat på vilken ambitionsnivå verksamheten skall bedrivas på längre sikt, Ulgångspunklen i föreliggande bedömningar har varit att verksamhelen fortsätter på oförändrad ambi­tionsnivå. Kostnadsutvecklingen påverkas dock av dels förändringar av

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

9

verksamheten på grund av förändringar i efterfrågan på myndighelernas tjänster, dels av produktivitetsutvecklingen. För dessa anslag har antagils oförändrad anslagsnivå i fasta priser.

3.2    Principer för utgifts- och inkomstberäkningar

Långtidsbudgetberäkningen i egentlig mening omfattar endast de utgifter och inkomster som redovisas på statsbudgeten. Detta innebär att affärs­verkens driftulgifter och vissa investeringar samt andra utgifter för de statliga bolagen än tillskott av kapital inte ingår i beräkningen.

Grundmaterialet i långtidsbudgeten är de långlidsbedömningar som har utförts av myndigheterna. Den slutliga bedömningen av anslagsutveckling­en har gjorts inom budgeldepartementets budgetavdelning efter samråd med vederbörande fackdepartement.

Beräkningarna av den framlida utgiftsutvecklingen ulgår från anslagsbe­loppen för budgetåret 1980/81 enligt 1980 års reviderade budgetförslag. Utgifterna för påföljande budgetår är beräknade i samma pris- och löneni­vå som har tillämpats i 1980 års budgetproposition ("oförändrad pris- och lönenivå"). Genom att beräkningarna utförs vid oförändrad pris- och löne­nivå anger långtidsbudgeten förändringarna i utgiftsvolymen. Eftersom endast redan fattade beslut och gjorda åtaganden beaktas i beräkningarna visar man konsekvenserna av den gällande ambitionsnivån. För statliga konsumtionsutgifter innebär detta i regel oförändrad standard i förhållande lill förändringar i efterfrågan. Både för statens konsumtions- och investe­ringsutgifter anger beräkningarna vidare statens efterfrågan på reala re­surser.

För de utgiftsgrupper som består av slatliga transfereringar (inkomst­överföringar) kan beräkningen i oförändrade priser sägas ange den nytta i reala termer som inkomstöverföringen representerar för mottagaren.

Vid en diskussion av den slatliga utgiftsutvecklingen under de framför­liggande budgelåren är del naturligt all göra jämförelser med utvecklingen under tidigare år. Sådana jämförelser kan bl. a. visa på nya tendenser i den totala utgiftsutvecklingen eller i utvecklingen på skilda delområden.

Som jämförelsematerial används uppgifter om budgetutfallen för budget­åren 1974/75-1978/79. För budgetåret 1979/80 föreligger slutredovisning först under hösten 1980. Detta budgetår har därför inte tagits med i kalky­lerna.

Budgetutfallen för budgetåren 1974/75-1978/79 har deflalerats med oli­ka pris- och löneindex. För vissa utgiftsposter finns direkt användbara indextal. För andra grupper saknas däremot direkt tillämpbara indexserier. Detta gäller t. ex. de anslag som avser omkostnader. För dessa anslag har använts konsumentprisindex sedan detta rensats från varugrupper, som inte ingär i den statliga konsumtionen. Beräkningarna för den historiska perioden är dock inte helt jämförbara med beräkningarna i oförändrad pris-och lönenivå för den framförliggande perioden.

Prop. 1979/80: 150

10

Förutom beräkningar i oförändrad pris- och lönenivå presenteras också kalkyler i löpande priser. För sådana anslag som omfattas av åtaganden avseende pris- och löneulvecklingen m. m. har gjorls vissa schablonmäs­siga beräkningar över effekler av gjorda antaganden om framtida pris- och löneökningar (beräkning i löpande pris). Detta gäller dels löne- och om­kostnadsökningar i samband med slallig konsumtion, dels kostnadsökning­ar lill följd av bl. a. indexkonstruktioner. Som exempel på del senare kan nämnas kosinaderna för folkpensioneringen som är knutna lill konsu­mentprisernas utveckling. Av tabell 18 framgår i vilka fall omräkningar till löpande priser gjorts. Anslag som inte faller inom de ovan nämnda kalego­rierna räknas inte om med hänsyn till pris- och löneutvecklingen. Ett exempel på detta är del allmänna barnbidraget som är räknal i oförändrai nominellt belopp under långtidsbudgelperioden.

Del förhållandet all vissa Iransfereringsanslag inle räknas upp vid beräk­ning i löpande priser gör alt en deflalering av utgifterna med långtidsbudge­tens prisaniaganden inle ger samma utveckling som redovisas i beräkning­en i oförändrad pris- och lönenivå. Vidare har en produktivitetsökning om 2 % per år förutsatts äga rum inom slallig förvaltning under långtidsbudget­perioden. Anslagseffekten av denna rationalisering har endasl lagls in i den löpande prisberäkningen. Därmed ger beräkningen i oförändrad pris- och lönenivå visserligen en riktig bild av hur den statliga verksamhelens om­fattning utvecklas, men kommer samtidigt alt något överskatta det krav på reala resurser som den ställer.

Inkomstberäkningen i långtidsbudgeten är för budgetåret 1980/81 iden­tisk med den som görs i det reviderade budgetförslaget. För långtidsbud­getperioden i övrigt har beräkningen gjorls med hjälp av de modeller som riksrevisionsverket utnytijar för sina inkomstberäkningar till budgetförsla­get och del reviderade budgetförslaget. Därvid har beakiats beslutade eller av regeringen föreslagna förändringar av skatter och avgifter. Underlag för beräkningarna är de uppgifter riksrevisionsverket erhåller från berörda myndigheler. Inkomstskatter, socialavgifter och mervärdeskatl påverkas direkl av pris- och löneulvecklingen i samhället. För dessa inkomsttitlar har beräkningen gjorts i de pris- och lönelägen som följer av de antaganden som görs i långtidsbudgeten. Vissa skaller brukar höjas med jämna mellan­rum bl. a. lill följd av de allmänna prisstegringarna i samhället. Detta gäller exempelvis tobaksskaUen och spritskatten. I årets långtidsbudget har un­der anslaget lill oföruisedda ulgifter beaklals effeklerna av de punktskalte­höjningar som regeringen nu aviserar.

Socialförsäkringssektorns utgifter och inkomster har beräknats på i prin­cip samma sätt som statsbudgetens ulgifter och inkomster.

3.3 Antaganden för långtidsbudgetperioden

Beräkningarna i långtidsbudgeten bygger på eU stort antal antaganden om olika ekonomiska faktorers framtida utveckling. Alla sådana för kalky-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

11

lerna nödvändiga förutsättningar beskrivs inle här, ulan redovisas i möjli­gaste mån under de avsnitt där dessa varil styrande för beräkningarna. Nedan kommenteras endast vissa centrala förutsättningar som är av stor betydelse vid beräkning av såväl statens inkomster som utgifter. Hit hör antagandena om den ekonomiska tillväxten saml om löne- och prisulveck­lingen.

Långtidsbudgeten grundas vad gäller åren 1980-1982 på samma antag­anden som presenteras i den reviderade finansplanen. Dessa antaganden är hämtade frän den reviderade nationalbudgeten för år 1980, i vilken också presenteras vissa översiktliga bedömningar för åren 1981 och 1982. Vidare har ekonomidepartemenlet inom ramen för det pågående arbetet med 1980 års långtidsutredning gjort preliminära bedömningar för ulveck­lingen under perioden 1979-1985. Den utvecklingsbild som presenleras i kap. 2 om den samhällsekonomiska bakgrunden bygger på dessa bedöm­ningar. Dessa har också gett ulgångspunkten för de centrala antagandena i LB 80 när det gäller den ekonomiska utvecklingen under långtidsbudgel­perioden som helhet.

Volymtillväxten i brullonalionalproduklen skulle enligt dessa bedöm­ningar uppgå till i genomsnitt 2,5-3% årligen under perioden 1979- 1985. Timlönerna har förutsatts öka med i genomsnitt 6-7% per år under perio­den. Vad konsumentpriserna belräffar bestäms dessa huvudsakligen av de inhemska löne- och produktivitetsförändringarna saml av den inlernatio­nella prisutvecklingen. På dessa punkter har gjorda antaganden beräknals leda till aU konsumentprisernas åriiga ökningslakt kommer all minska från ca 11 % är 1980 till ca 5 % i slutet av långtidsbudgelperioden.

Prop. 1979/80:150

4    Statsutgifternas fördelning på ändamål

12

1 detta kapitel redovisas stalsrlgifternas utveckling i oförändrad pris-och lönenivå under perioden l.o.m. budgelåret 1984/85. Redovisningen omfattar de totala utgifterna inom stalsbudgelen grupperade efter ända­mål. Fjorton av de största ändamålsgrupperna särredovisas. Beräkningar­na utgår frän de anslagsbelopp för budgetåret 1980/81 som redovisas i budgetpropositionen eller - i förekommande fall - i det reviderade bud­getförslaget.

Beräkningama i långtidsbudgeten påverkas i hög grad av de beslul som fattats av statsmakterna under de senaste åren. De lotala slaisulgifierna i oförändrad pris- och lönenivå beräknas i slort sett bli oförändrade under långtidsbudgetperioden. Kostnaderna ökar mest märkbart för bl.a. bo­stadspolitik och energiförsörjning. På några områden minskar kostnaderna under långtidsbudgelperioden.

I beskrivningen av utgiftsutvecklingen för de skilda ändamålen läggs särskild tonvikt vid de faktorer som, t. ex. i form av volymförändringar och regelsystem, styr utgiftsutvecklingen.

Folkpensioner, sjukförsäkringar m. m.

Ändamålsgruppen domineras av utgifterna för folkpensioneringen, sta­tens bidrag till sjukförsäkringen samt statens bidrag till kommunala bo­stadstillägg till folkpension (KBT). Del senare stödel, som införts fr. o. m. år 1980, ingår bland folkpensionsförmånerna och fär full effekl pä stalsul-gifterna först under budgetårel 1981/82. Detta är en starki bidragande orsak lill alt kosinaderna ökar kraftigt under detta budgetår. Med undantag för vissa administrationskostnader ulgörs hela ändamålsgruppen av transfereringar till hushällen.

Tabell 1. Folkpensioner, sjukförsäkringar m.m.

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsf

örändring

till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1980/81

tuell för­ändring

snittlig procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

tuell för-

1980/81-

tuell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Totala utgifter

-h3,8

35 362'

-H334

+ 43

-161

-271

+ 3,8

-1- 0,6

därav

folkpensioner

-1-6.6

30968

-1-  429

-161

-.101

-431

-F   1,4

- 0,4

sjukförsäkringar

-9,4

3 657

-   180

-H30

-H40

-1-160

-1- 4,9

-1- 3,9

övrigl (inkl. KBT)

-3,3

1007

+  725

+ 74

0

0

-F72,0

-1-15,7

För folkpensionsanslaget ingår i beloppel en med hänsyn till prisutvecklingen under budgetåret 1980/81 beräknad belastning på anslaget.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

13

Anslagsutvecklingen styrs dels av befolkningens ålderssammansättning, dels av den allmänna prisutvecklingen i samhällsekonomin. Vidare ökar utgifterna till följd av den successiva utbyggnaden t. o. m. budgetåret 1981/ 82 av pensionstillskott till pensionärer med låg eller ingen ATP.

Beiräffande utgifterna för folkpensionerna beror ökningen under perio­den 1974/75-1978/79 dels på att antalet pensionärer stigit, bl. a. till följd av sänkningen av den allmänna pensionsåldern år 1976, dels på alt en rad standardförbättringar genomförts.

En väsentlig kostnadsdrivande faktor på anslaget är folkpensionsför­månernas anknytning till basbeloppet, vilket i sin tur styrs av utvecklingen av konsumentprisindex. Förändringarna av konsumentpriserna har svarat för större delen av utgiftsökningarna.

Det totala antalet pensionärer beräknas under långtidsbudgetperioden, bl. a. lill följd av förändringar i befolkningens ålderssammansättning, årli­gen öka med i genomsnitt 16000, varav 14000 ålderspensionärer. Antalet folkpensionärer beräknas år 1980 uppgå till drygt 1,9 miljoner, varav nära 1,4 miljoner ålderspensionärer. Över 700000 pensionärer erhåller då ål­derspension från ATP.

Den beslutade fortsalla standardförbättringen genom utbyggnad av pen­sionstillskotten för folkpensionärer som inte får ATP eller har låg ATP innebär att pensionerna för dessa grupper ökar betydligt snabbare än den allmänna prisutvecklingen. Härigenom uppstår betydande årliga kostnads­ökningar under början av långtidsbudgetperioden. De minskade utgifterna fr. o. m. budgetåret 1982/83 sammanhänger med att den av riksdagen beslu­tade utbyggnaden av pensionstillskotten slutförs budgetåret 1981/82 och med att antalet pensionärer som uppbär detla tillskott minskar till följd av att allt fier nytillkommande pensionärer får ATP.

Tabell 2. Folkpensioner, utgiftspåverkande faktorer

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Ulgiftsförändring lill

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

Ökat antal pensionärer Pensionstillskoll

Summa

-1230 -H200

-1-430

-1-190 -350

-360

-1-150 -450

-300

-1-130 -560

-430

Utgifterna för bidragel till kommunalt bostadstillägg till folkpension slyrs av antalet personer som med hänsyn till inkomst och bostadskostnad är bidragsberättigade. Statsbidrag utgår fr.o.m. år 1980 med 43% av kommunernas kostnader för bostadstillägg upp lill vissa bostadskostnads­gränser. Riksdagen har beslutat om höjda bostadskostnadsgränser från den I januari 1981, vilket får ulgiftshöjande effekl budgelåren 1981/82 och 1982/83.

Prop. 1979/80:150

14

Av .sjukförsäkringens kostnader finansieras 85% med arbetsgivaravgif­ter och reslerande 15% med statsbidrag. Anslagsutvecklingen styrs bl.a. av anlalet sjukdagar per försäkrad saml av ersättningsnivån, vilken i sin lur beror på löneulvecklingen i samhället. Antalet sjukdagar per försäkrad har ökal fram till år 1976, men har sedan dess stabiliserats.

Försäkringen ersätter 90% av inkomstbortfallet vid sjukdom upp lill ell tak om 7,5 gånger basbeloppet. Detla innebär att hela löneutvecklingen inte får fullt genomslag på ersättningsnivån. Genom basbeloppets knylning till konsumentprisindex höjs dock takel efler hand.

Konsumtionen av sjukvård ökar med stigande ålder. Efterfrågan torde således öka med hänsyn till de förväntade förändringarna i befolkningens ålderssammansättning.

Även sjukvårds- och tandvårdstaxorna, som fastslälles efter överlägg­ningar med företrädare för inom vården yrkesverksamma grupper, styr kostnadsutvecklingen inom anslaget. Taxorna påverkas indirekt av löne­kosinadsutvecklingen för dessa grupper samt av kostnadsutvecklingen för l.ex. lokaler och material som utnylljas i vården. Vidare påverkas kost­nadsutvecklingen av sjukvårdsutbudet. Etl allt större och mer lätiillgäng­ligi utbud av sjukvårdsresurser medför indirekt större utbetalningar från försäkringen.

Försäkringens utgifter för läkemedel, läkarvård, sjukresor m. m. påver­kas också av löne- och prisutvecklingen i samhällel. Löne- och prisulveck­lingen för dessa områden faller i huvudsak hell på försäkringen eftersom patientavgifterna är maximerade till vissa belopp per inköpstillfälle, läkar­besök resp, sjukresa. För kosinader därutöver svarar försäkringen.

Utbildning och forskning

Denna ändamålsgrupp omfattar de statliga utgifterna för utbildningsväs­endet och för den civila forskningen som bedrivs av staten eller med statligt stöd. Ändamålsgruppen omfaltar bl. a. del obligatoriska skolväsen­det, gymnasiala skolor, vuxenutbildning, högre utbildning, sludiestöd och studiehjälp samt forskning. Till högre utbildning och forskning förs bl.a. anslagen till högskolan inkl. lantbruksuniversitetet, undervisningssjukhu­sen, de statliga forskningsråden och styrelsen för leknisk utveckling. I gruppen ingår även de statliga ulgifterna för forsknings- och utvecklings­verksamhet på energiområdel.

Utgifterna i fasta priser för det obligatoriska skolväsendet beräknas minska under hela långtidsbudgelperioden eftersom anlalel elever succes­sivt kommer att minska. Anslagsutvecklingen för det statliga grundskolebi­dragel slyrs i första hand av antalet s. k. basresurser, närmast jämförbart med klasser. Detta påverkas i sin tur av antalet elever samt kommunens och länsskolnämndens beslul om fördelning av elever på skolenheter. Huvuddelen av denna anslagsgrupps kostnader består av löner och är

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

15

Tabell 3. Utbildning och forskning

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsf

örändring

till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1980/81

luell för­ändring

snittlig procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

tuell för-

1980/81-

tuell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Toiala utgifter

-H5,7

29009

-   792

- 58

-169

-492

-2,7

-1,2

därav

det obl. skol-

väsendel

-H9,8

12 320

-1077

-125

-200

-406

-8,7

-3,9

gymnasieskolan

m. m.

-1-5,3

4 099

-*-     47

-1-    3

- 27

- 90

-1-1,1

-1-0,4

högre utbildning

och forskning

-t-2A

7 090

-1-   153

-1-139

-H 30

+    6

-h2,2

-1-1,1

siudiesociala

ändamål

-1,9

3918

-1-    64

+ 40

- 32

-t-    4

-t-1,6

-t-0,9

bundna till olika bidragssyslem. En viktig utgiftsstyrande faktor är antalet elever per klass. En förändring av klasslorleken (delningslalen för tilldel­ning av basresurser) med exempelvis 5 elever på högstadiet innebär en kostnadsförändring med ca 425 milj. kr. Inom grundskolan är reformen med samlad skoldag under genomförande. Riksdagen har vidare faltal beslut om en ny läroplan som skall gälla fulll ul fr. o. m. budgetåret 1982/ 83. Kostnaderna för läroplansreformen beräknas för budgetårel 1984/85 till ca 300 milj. kr. i 1979/80 års prisnivå. Den krafiiga anslagsminskningen lill budgetåret 1981/82 hänger samman med den tekniska konstruktionen av statsbidraget lill driften av grundskolor. Denna medför atl anslaget för budgetåret 1980/81 innehåller ett relativt stort belopp för löneökningar hänförliga till budgetåret 1979/80. För de följande åren görs beräkningarna i fasta löner och priser.

Bidraget till gymnasieskolan, som för budgeiårei 1984/85 beräknas lill ca 3 100 milj. kr. i 1979 ärs lönenivå, är på liknande sätt bundet till etl bidragssystem där staten har åtagit sig all finansiera lärarlönerna. Anlalel intagningsplatser fastställs för varje budgelår av riksdagen, som har uttalat att dessa skall utgöra minsl 100% av antalet 16-åringar. Förändringen av utgifterna för gymnasieskolan m. m., som redovisas i tabell 3, följer såle­des antalet 16-äringar. Denna åldersgrupp är som störst åren 1980-1982. Med en fortsatt dimensionering av antalet intagningsplalser i den direkla grundskoleanknutna delen av gymnasieskolan lill 100% av 16-äringarna når antalet elever i gymnasieskolan sitt maximum budgetåret 1982/83.

Enligt förslag som förelagts riksdagen under vären 1980 skall gymnasie­skolans dimensionering utökas för att, som ell alternativ fill arbetsmark­nadsåtgärder, bereda utbildning till ungdomar som slutar grundskolan un­der våren och som saknar arbete eller riskerar atl bli arbetslösa.

Gymnasieskolans dimensionering och fördelning av eleverna på ulbild­ningslinjer påverkar även investeringsanslagen Bidrag till undervisnings-

Prop. 1979/80: 150

16

material inom gymnasieskolan m. m. och Bidrag till byggnadsarbeten inom skolväsendet m.m. Skolbyggnadsbidraget omfaltar även byggandet av grundskolor och påverkas därför även av förändringen av antalet grund­skoleelever. Dessa båda anslag uppgår för budgelåret 1980/81 till samman­lagt ca 370 milj. kr. Regeringen har tidigare i vår i en proposition om kommunalekonomiska frågor föreslagil all skolbyggnadsbidraget avveck­las i och med utgången av budgetårel 1980/81. Vissa övergångsregler förordas dock för budgetårel 1981/82.

Förändringar inom anslagsgrupperna för grund- och gymnasieskolan påverkar även vissa andra anslag, däribland bidraget till sludie- och yrkes­orientering (SYO) som följer elevutvecklingen.

Vuxenutbildningen, vars största utgiftsposter utgörs av bidragsanslagen till studiecirklar, invandrarundervisning, driften av folkhögskolor och kommunal vuxenutbildning, förväntas öka endasl marginellt under lång­tidsbudgetperioden, som framgår av tabell 4. Del sammanhänger bl. a. med atl regeringen i 1980 års budgetproposition lagt fram förslag om att antalet studie- resp. undervisningstimmar för sludiecirkelverksamheten resp. den kommunala vuxenutbildningens grundskole- och gymnasieskolekurser ska vara oförändrade budgetåret 1980/81 jämförl med innevarande budgetär. Maximeringen av dessa utbildningars omfattning förutsätts i enlighet med långtidsbudgettekniken gälla för hela perioden. Anslagsutvecklingen styrs därför huvudsakligen av en förväntad volymökning endast för den grund­läggande utbildningen för att lära vuxna läsa och skriva (GRUNDVUX) samt av löneutvecklingen.

Huvuddelen av kostnaderna utgörs även för denna anslagsgrupp av löner. Framför allt verksamheten vid folkhögskolorna har expanderat kraf­tigl under senare år, vilkel bl. a. sammanhänger med ökningen av inkoms­terna från vuxenutbildningsavgiften. Denna utnyttjas nämligen för atl fi­nansiera studiestöd för studerande i vissa studiecirklar, på vissa folkhög­skolekurser, kommunal vuxenutbildning och dessutom vissa högskole­kurser. Avgiften utgår med 0,25 % på lönesumman och avgiftsinkomsterna ökar därmed med lönesummeökningen. Vuxenutbildningsavgifien är för budgetåret 1980/81 beräknad till 588 milj. kr.

Tabell 4. Vissa anslag inom vuxenutbildningsområdet

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Anslagsförändring till

1981/82    1982/83    1983/84    1984/85

Procen-

Genom-

luell för-

sniltlig

ändring

procen-

1980/81-

tuell för-

1981/82

ändring

1980/81-

1984/85

Totala utgifter för anslagen till studie­cirklar, invandrar­undervisning. folkhögskolor och kommunal vuxenutbildning

-9,5

1 799,8

-1-7

-1-7

-1-0,4

-hO,2

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

17

De beräknade utgifterna i fasta priser för den grundläggande högskole­utbildningen väntas öka under den tidsperiod som långtidsbudgeten omfat­tar. Merparten av resurstillskotten avser beslutade ökningar av antalet intagningsplatser på vissa utbildningslinjer. De största kostnaderna avser utbyggnaden av lärarutbildningen på grund av dels ett ökat elevantal, dels elt ökat behov av vårdpersonal och därigenom indirekt av lärarpersonal. Kostnadsökningen vad avser lärarutbildningen har sitt ursprung i reform­förslag i bl. a. budgetpropositionerna åren 1979 och 1980. Eftersom utbild­ningarna är fleråriga uppnäs maximala helärskoslnader först en lid efter reformens start. På liknande sätt har hånsyn tagits till konsekvenserna av beslutade och föreslagna minskningar av antalet utbildningsplatser.

Regering och riksdag har fattat beslul om ändringar av huvudmannaska­pet för vissa speciella utbildningar. I långtidsbudgeten ingår kostnaderna för förstatligande av bl, a, drifttekniker- och fritidspedagogutbildningarna. Regeringen har vidare förelagt riksdagen förslag om en höjning av kvalite­ten i högskoleutbildningen. Höjningen skall genomföras successivi och har för budgetåren 1981/82 och 1982/83 beräknats till 5 milj. kr. för vart och elt av åren.

De dominerande utgiftsstyrande faktorerna för den grundläggande hög­skoleutbildningen exkl. kommunal högskoleutbildning utgörs av de plane­ringsramar i form av antagningstal som ärligen fastställs av riksdagen, utbildningens längd, kostnader per plats samt dimensionering av kring-kostnader som t. ex. administrationen vid högskoleenheterna m. m. Dessa faktorer utgör grunden för de årliga anslagberäkningarna.

Staten ger bidrag till kommuner och landstingskommuner för driften av den kommunala högskoleutbildningen. Bidraget skall för den utbildning som är organisatoriskt samordnad med gymnasieskolan ge full kostnads­läckning för de lärartimmar som ingär i fastställda timramar. Riksdagen fastställer årligen högsta antagningstal per utbildningslinje. Utöver dimen­sioneringen av utbildningsvolymen slyrs kosinaderna av gruppstorlek och antal lärartimmar per grupp samt utvecklingen av lärariöner. För sjukskö­terskeutbildningen ges ett schablonbidrag per grupp, vilkel varje år räknas upp med hänsyn till löneulvecklingen.

Den faktiska utvecklingen av utgifterna för den kommunala högskoleul­bildningen har sedan systemet infördes legat under budgeterade belopp. Förklaringen härtill är att tillgängen på praktikplatser, lärare och lokaler har utgjort flaskhalsar. Därför har planeringsramarna i praktiken inte varil styrande för utgiftsutvecklingen.

Utgiftema för studiesociala ändamål omfattar såväl bidrag som återbe­talningspliktiga sludiemedel för studerande. Anslagen styrs dels av antalet studerande på gymnasie- och högskolenivå, dels av bidragsreglerna. Stu­diehjälpen består av studiebidrag, tillägg för resor och inackordering, inkomslpröval tillägg, behovsprövat tillägg samt hemreseersättning. Stu­diemedlen beslår av en återbetalningspliklig del och en bidragsdel. Den 

2  Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. 2.1

Prop. 1979/80: 150

18

största utgiftsposten inom studiehjälpen ulgörs av studiebidraget till gym­nasieskolelever. Studiebidraget utgår med samma belopp som barnbidra­get. De återbetalningspliktiga studiemedlen är knutna till basbeloppet. Under långtidsbudgetperioden väntas antalet högskolestuderande förbli i Slort sett oförändrat medan antalet gymnasieelever, som tidigare redovi­sats, kommer att öka kraftigt i början av perioden. Studiebidraget till gymnasieskolelever är för budgetåret 1980/81 beräknat till ca 465 milj. kr. Sludiemedlen är för samma budgetår budgeterade till ca 2450 milj. kr. För budgetåret 1984/85 beräknas motsvarande anslagsposter uppgå till ca 475 resp. 2550 milj. kr. i oförändrad pris- och lönenivå.

Det statliga stödet till forskningen utgår dels genom styrelsen för teknisk utveckling och de statliga forskningsråden m.fl., dels genom anslag lill universitet och högskolor, till utbyggnad av undervisningssjukhusen samt för energi- och byggnadsforskning.

Styrande för den reala utvecklingen av utgiftema är de reformbeslut som regering och riksdag fattar.

Betydande salsningar för utveckling av induslrin har gjorts under senare år. Delvis har detta stöd inriktats på att främja industrins forskning och utveckling. En del av detta stöd utgörs av de successivt ökade insatserna genom slyrelsen för leknisk utveckling. Vidare har den 1 juli 1979 inrättats en särskild fond för industriellt utvecklingsarbete (Industrifonden) med ett kapital om 300 milj. kr.

1 enlighet med principerna för långtidsbudgeten har beräknals oföränd­rade insatser för induslriellt forsknings- och utvecklingsarbete.

Till gruppen forskning och utveckling förs också utgifterna för energi­forskning. För energiforskningen finns elt Ireårsprogram med en lotal medelsram om 1 000 milj. kr, Budgeiårei 1980/81 är det sista årel i treärs-programmet. Anslagen för detta budgetår föreslås uppgå till 354 milj. kr. 1 långtidsbudgeten har därefter fömtsätts insatser pä oförändrad nivå. Dele­gationen för energiforskning skall i augusli 1980 lägga fram förslag till nytt treårsprogram för energiforskningen omfattande perioden 1981/82-1983/ 84.

Forskningen inom utbildningsväsendets område svarar för ca en tredje­del av det statligt finansierade forsknires- och utvecklingsarbetet. För budgetåret 1980/81 har en reformram om ca 70 milj. kr. avsatts. Även för de två därpå följande åren beräknas förstärkningar av motsvarande omfatt­ning. Anslagen till forskningen inom nämnda område går i huvudsak till löner samt till köp, underhåll och drift av olika typer av utrustning.

Totalförsvar

1 ändamålsgruppen totalförsvar ingår det militära försvaret, civilförsva­ret, del ekonomiska försvarei samt övriga delar av totalförsvaret. Riksdagen har våren 1977 mot bakgrund av on säkerhetspolitisk bedöm-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

19

ning tagit ställning till inrikiningen av del militära försvarei, civilförsvaret, det ekonomiska försvaret saml totalförsvaret i övrigl för perioden 1977/ 78-1981/82 (1977 års försvarsbeslut). Långlidsbudgetberäkningarna ulgår från dessa ställningstaganden. För budgelåren 1982/83-1984/85 har förut­satts oförändrade ramar i förhållande till försvarsbeslutet. För budgetåren 1981/82-1984/85 har för det ekonomiska försvaret i huvudsak förutsatts oförändrade ramar i förhållande till budgetåret 1980/81.

F. n. arbetar en kommitté med uppdrag att överväga och lämna förslag om säkerhetspolitikens inriktning och totalförsvarets utveckling fr. o. m. budgelåret 1982/83.

Tabell 5. Totalförsvaret

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1980/81

tuell för­ändring

snittlig procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

tuell för-

1980/81-

tuell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Toiala utgifter

-1-1,6

17709'

-23

-217

-1-14

+43

- 0,1

-H 0,3

därav

militärt försvar

-1-1,2

16151'

-64

- 77

0

0

- 0,4

- 0,2

civilförsvar

-1-5,3

397

-t-80

+ 25

-F24

-1- 8

-1-20,2

+ 7,7

ekonomiskt försvar

-3.3

668

-  4

+ 21i

-(-23

-1-51

- 0,6

-H0,9

För militärt försvar ingår i beloppet en med hänsyn till prisutvecklingen under budgetåret 1980/81 beräknad belastning, vilken något avviker från de anslag som tagits upp under försvarshuvudtiteln.

I syfte att inom den givna ramen för det militära försvaret skapa ett så stort utrymme som möjligt för sådan materielanskaffning och utbildning, som ger direkt effekt i krigsorganisationen, har överbefälhavaren fått i uppdrag att minska antalet sysselsatta. Anlalet anställda har sedan är 1972 minskat med ca 600 per år. Minskningen planeras fortsätta i ungefär samma takt under perioden 1980/81 -1984/85.

För budgetåret 1980/81 har föreslagits militära försvarsutgifler om 15788 milj. kr. Utgiftsförändringarna under långtidsbudgelperioden, bortseU från prisreglering, beror i allt väsentligt på att de medel som hölls inne budgel­äret 1977/78 återtas med en tredjedel åriigen under perioden 1979/80- 1981/ 82. Den militära ramen justeras åriigen med utvecklingen enligt nettopris­index.

Planeringsramen medger att betydande belopp åriigen kan användas för forskning och materielanskaffning. Till de större planerade anskaffnings­programmen hör artilleri, band vagnar, lerrångbilar och luftvärnsrobolar för armén, patrullbåtar och kustartilleribatterier för marinen samt anskaff­ning av jaktversionen av flygplanet Viggen och jaktrobotar för flygvapnet.

Beträffande civilförsvaret gäller atl planeringen liksom hiuills inriklas på åtgärder som gör det möjligt att i händelse av krig skydda och hjälpa

Prop. 1979/80:150

20

befolkningen mol verkningarna av stridshandlingar av olika slag. Dessa åtgärder kan avse kollektivt ordnat skydd i form av främsl skyddsrum oeh utrymning eller individuelll skydd, såsom skyddsmasker och anvisningar om vad som är möjligt att själv göra för sitl skydd i olika situationer saml uppbyggnad av en undsätiningsorganisalion.

1 1980 års budgetproposition har regeringen föreslagit all 274 milj. kr. anvisas för budgeiårei 1980/81 för civilförsvar ulom skyddsrum. För skyddsrum föreslås utgifter om 123 milj. kr. Utgiftsändringarna under perioden beror på ändrade finansieringsformer för skyddsrumsbyggande.

Del ekonomiska försvaret omfattar beredskapsåtgärder inom bl.a, in­dustriproduktionen, livsmedelsförsörjningen, energiförsörjningen och kommunikationerna.

Styrande för anslagsutvecklingen är främst de investeringar som riksda­gen beslutar om och de driftkostnader som detta föranleder. Driflkostna­derna utgörs till slor del av räntekostnader för investeringarna.

Riksdagen har beslulal om inrikiningen av verksamhelen inom del eko­nomiska försvaret för perioden 1977/78-1981/82, vilket bl.a. innebär ut­ökad beredskapslagring av livsmedel, gödsel- och bekämpningsmedel, pet­rokemiska produkter och legeringsmetaller m. m. Vidare beslutades om ell nytt oljelagringsprogram för perioden 1978-1984. Tvångslagringen i nä­ringslivets regi bibehålls i oförändrad omftittning samiidigi som den statliga beredskapslagringen ökar. Kostnaderna för huvuddelen av oljelag­ringsprogrammet finansieras genom den särskilda beredskapsavgiften för oljeprodukter. Intäkterna från beredskapsavgiften tillförs oljelagringsfon­den. Den stora ökningen av kostnaderna på stalsbudgelen budgetåret 1982/ 83 beslår huvudsakligen av följdkosinader (ränlor) av en i enlighet med oljelagringsprogrammet ökad beredskapslagring av olja m. m. budgetårel 1981/82. För översyn av det löpande oljelagringsprogrammet har regering­en lillkallat en särskild kommitté.

Bostadspolitik

Denna ändamälsgmpp domineras av räntebidrag och långivning till bo­stadsbyggande. För budgelåret 1980/81 föreslås dessa uppgå till sammanta­get 12,1 miljarder kr. Bland andra ändamål inom gruppen märks lån till kommunala markförvärv samt bosladsbidrag för låginkomsttagare.

Anslagsutvecklingen för lån till bostadsbyggande betingas i huvudsak av utvecklingen i fråga om beviljade beslut om bostadslån. Normalt fastställer riksdagen ramar i form av våningsyta inom vilka beslut om nybyggnad kan tas. I syfte att skapa förutsättningar för etl ökat bosladsbyggande har riksdagen beslutat att sådana ramar inle skall fastställas för är 1979, Rege­ringen har i 1980 ärs budgetproposition föreslagit att samma ordning skall gälla för år 1980.

Antalet påbörjade lägenheter, den allmänna kostnadsutvecklingen samt

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

21

Tabell 6. Bostadspolitik

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring lill

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1980/81

tuell för­ändring

snittlig procen-

1981/82    1982/83    1983/84

1984/85

tuell för-

1980/81-

luell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Toiala utgifter

-1-9,8

12 986

-t-   463     -(-1445     +310

-(-285

-(- 3,6

+4,6

därav

räntebidrag

5 200

-(-1060     -(-   520     -(-240

-(-335

+ 20,4

+ 9,1

län till boslads-

byggande

-5,5

7 255'

-   730     -(   900     -(-170

0

-10,1

+ 1,1

Beloppen avser beräknad belastning på anslagei under långtidsbudgeten.

lägenheternas standard påverkar anslaget. Detta sker dock med en viss fidsförskjulning. Det tar i genomsnitl mellan 1,5 och 2,5 år från det att en lägenhel börjar byggas till det att anslaget börjar belastas. Anslaget be­stäms vidare i slor utsträckning av hur snabbt låneärendena behandlas. En variation med 1 000 ärenden leder lill en anslagsförändring pä ca 100 milj. kr. Den stora minskningen av anslaget budgetåret 1981/82 beror dels på att de särskilda s.k. underhållslånen som avser åren 1979 och 1980 upphör, dels på en beräknad avarbetning av ärendebalanser under budgetåret 1980/ 81.

De angivna anslagsförändringarna har beräknats med utgångspunkt i de bedömningar av bostadsbyggandets omfallning som har redovisats i 1980 års budgelproposition, dvs. för år 1980 totalt ca 60000 påbörjade lägen­heler och för åren fr. o. m. 1981 totalt ca 65 000 lägenheler. Antalet lägen­heter med beslut om bostadslän har antagils till 56000 är 1980 och lill 60000 fr. o. m. år 1981. Om igångsättningen och anlalet beslul om bostads­lån blir lägre, l.ex. 55 000 lägenheler per år, skulle anslagsbehovet med viss tidsförskjutning bli ca 500 milj. kr. lägre per år.

I beräkningarna av bostadslåneanslaget har vidare hänsyn tagits till att hyresföriusllån skall upphöra fr. o. m. år 1981. Utgifterna för hyresföriusl­lån antas belasta anslaget t. o. m. budgetåret 1981/82.

Räntebidrag läcker mellanskillnaden mellan faklisk räntekostnad för såväl statslån som bottenlån och den s.k. garanterade räntan. Bidraget beräknas på ursprunglig låneskuld på dessa lån. Den garanterade räntan är under det försia årel f.n. 3,4%) för hyres- och bostadsrätislägenheter (i huvudsak flerbostadshus) och 5,5% för lägenheler upplåtna med ägande-räu (främst småhus). Därefter trappas räntan upp med 0,25 procentenheter per år för flerbostadshus och 0,35 procentenheter per är för lägenheter upplåtna med äganderätt till dess faktisk räntenivå uppnätts.

Utgifterna för räntebidrag bestäms dels av gällande räntenivåer, dels av de regler som riksdagen beslutar skall gälla för lägsta garanterade ränta och

Prop. 1979/80: 150

22

upptrappning av denna. Dessulom finns ell starki samband mellan utbetal­ningarna av bostadslän och räntebidragsutgifierna. Såväl antalet nya lä­genheter per år som kostnaderna per lägenhel påverkar räntebidragsutgif­ierna. Till detta kommer variationer till följd av räntejusleringar av äldre län. Vid dessa jusleringar, som för botlenlänen vanligtvis sker vart femte eller vart tionde år och för statslånen varje är. bestäms nämligen räntan efter del nya, i allmänhet högre, ränteläget. En sänkning av räntan med I % under hela långtidsbudgelperioden skulle budgetåret 1984/85 leda lill en sammanlagd minskning av ulgifterna med ca 1,5 miljarder kr.

Mycket kraftiga ökningar registreras för räntebidragen för bostäder. Dessa ökningar beror sålunda främst på den kraftiga kostnadsstegringen tidigare år och på den historiskt setl höga räntenivå som förutsatts för långtidsbudgelperioden.

Arbetsmarknads- och regionalpolitik

Denna ändamälsgmpp omfattar statens utgifler för skilda arbetsmark­nadspolitiska åtgärder såsom arbetsförmedling, sysselsättningsskapande åtgärder, arbetsmarknadsutbildning, kontantstöd vid arbetslöshet samt ar-beismiljöfrämjande åtgärder. Vidare hör ulgifterna till regionalpolitiken till denna ändamålsgrupp.

Tabell 7. Arbetsmarknads- och regionalpolitik

(Milj, kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1980/81

tuell för­ändring

sniltlig procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

tuell för-

1980/81-

tuell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Toiala Ulgifter

+ 13.4

12 655'

+645

-36

+ 147

+ 148

+ 5,1

+ 1,7

därav

arbetsmarknads-

politik

+ 17.0

10661

+ 537

-85

+ 173

+ 173

+ 5,0

+ 1,8

regionalpolitik

- 8,5

1989'

+ 108

+49

- 25

- 24

+ 5,4

+ 1,3

För anslaget till byggande av sjukhus i Norrbolten ingår i dessa belopp beräknad belaslning för resp. är under långtidsbudgelperioden.

Utgifterna för arbetsmarknadspolitiken beräknas uppgå lill 10,6 mil­jarder kr. för budgetåret 1980/81. Anslagen är konjunkturneutralt beräkna­de, dvs. de lämnar inte utrymme för ökade insatser vid en eventuell försämring av sysselsättningsläget. Utgifterna i fasta priser beräknas där­för i stort setl ligga oförändrade under perioden. Den kraftiga ökningen av anslagsbehoven budgetåret 1981/82 är beräknat för att undvika en brist lill följd av eftersläpning av utbetalningar för arbetsmarknadsutbildning.

Arbetsförmedlingen har en central roll inom arbetsmarknadspolitiken. Under 1970-talet har förmedlingen tillförls över 2 000 nya tjänster. Modern

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

23

datateknik har successivt lagils i anspråk för förmedlingsarbele. Budget­året 1980/81 tillförs arbetsmarknadsverket medel motsvarande ett lägre antal tjänsler än vad som varil fallet under något budgetår under 1970-talet. Under långtidsbudgetperioden har medel beräknals motsvarande en oförändrad omfattning av verksamheten. Styrande för kostnadsutveckling­en för denna verksamhet är antalet anställda i förmedlingsarbetet, behovet av lokaler, utbildning m. m.

Arbetsmarknadsutbildning kan ske i skolöverslyrelsens s. k. AMU-kur­ser m. m., i kurser inom ramen för det reguljära utbildningsväsendet saml i företagsutbildning. Deltagare i AMU-kur.seroch kurser inom det reguljära utbildningsväsendet uppbär utbildningsbidrag. Vid utbildning i företag ul­går bidrag till företagen. Utgifterna för arbetsmarknadsutbildning finansie­ras via arbetsmarknadsutbildningsfonden. Till fonden inflyter dels medel från en arbetsgivaravgift på 0,4%, dels anslag från statsbudgeien. Arbets­givaravgiften har varit oförändrad sedan fonden infördes är 1976. Kost­nadsökningarna för verksamhelen har därmed i storl sett fått bäras av anslaget. För budgetåret 1980/81 uppgår anslaget till 2,2 miljarder kr. Frånsett en kraftig höjning för budgetårel 1981/82. för att undvika en brist på grund av eftersläpningen av utbetalningar, antas stalsbidragsbeloppen i enlighet med längtidsbudgettekniken förbli oförändrade under perioden.

Utgiftsutvecklingen för arbetsmarknadsulbildningen slyrs i försia hand av antalet elever och av elevbidragens storlek. Även fördelningen av kursdeltagarna regionalt och utbildningens inriktning är av betydelse för kostnadsutvecklingen. Bidragen är kopplade till ersättningen vid arbetslös­het, dvs. höjda arbetslöshetsersättningar ger höjda utbildningsbidrag. An­lalet elever i verksamheten är beroende på arbetsmarknadsläget och pä i vilken utsträckning de sökande uppfyller arbelsmarknadskungörelsens villkor för tillträde till utbildningen. Anlalet kursdellagare och fördelning­en av dem besiämmer anlalet kursveckor, vilkel är avgörande för kostna­derna för de utbildningsresurser i form av lärare, lokaler etc. som blir erforderliga.

1 årets budgelproposition har beräknals att totalt ca 140000 personer kommer att delta i arbetsmarknadsutbildning under budgetåret 1980/81. Kostnaden per elevvecka har beräknats till ca I 600 kr., varav ungefär 70% betalas över anslaget. Med anlagande om en genomsnittlig utbildnings-längd om 10 veckor skulle en ökning eller minskning av antalet elever med lOOOO under året öka resp. minska anslagsbehovel med ca 110 milj. kr.

Sysselsättningsskapande åtgärder avser främst statliga, kommunala och enskilda beredskapsarbeten. Verksamheten har beräknats få en i huvudsak oförändrad omfattning under långtidsbudgelperioden jämfört med beräk­ningen för budgetåret 1980/81 (konjunkturneutral beräkning). Enligt riks­dagens beslut skall det s. k. äldrestödet inom leko-induslrierna avvecklas fr. o. m. budgetåret 1982/83.

Behovet av beredskapsarbeten är i hög grad avhängigt konjunklumt-

Prop. 1979/80:150

24

vecklingen och sysselsätlningsläget. Det innebär atl medelsålgången kan variera kraftigl mellan budgetåren. Avgörande för kostnaderna för verk­samheten är dels antalet sysselsättningsdagar, dels den genomsnittliga koslnaden per sysselsätiningsdag. Fr.o.m. den 1 juli 1978 gäller elt nylt statsbidragssystem för beredskapsarbelen, vilkel innebär att lill kommu­nalt beredskapsarbeie normalt lämnas statsbidrag med 75% för lönekost­nader. Däruiöver utgår vid invesieringsarbelen ett lilläggsbidrag om 20% för övriga kostnader. För enskilda beredskapsarbeten kan maximall ulgå del slöd som utgår till kommuner. Avdrag görs i dessa fall för den ekono­miska fördel den enskilde för beredskapsarbetet ansvarige anordnaren har av elt sådant arbete.

Utgifterna för beredskapsarbelen har för budgetåret 1980/81 beräknats till I 800 milj. kr. motsvarande 4,5 miljoner sysselsällningsdagar med en genomsnittlig dagsverkskostnad pä 400 kr. I februari 1980 uppgick antalet sysselsatta personer i beredskapsarbeie till 37 100. En förändring av anta­let sysselsällningsdagar med 1 miljon under budgetåret, motsvarande drygl 5 000 personer i arbete i genomsnitl 6 månader, påverkar anslaget med ca 400 milj, kr.

En förändring av dagsverkskostnaden med 50 kr. skulle - med i övrigt oförändrade antaganden - innebära en påverkan av anslaget med 225 milj. kr.

Stöd vid arbetslöshet genom anslag över statsbudgeten utgår dels i form av ersättning till arbetslöshetskassor, dels i form av statsbidrag till kontant stöd till personer som stär ulanför arbetslöshetsförsäkringen. Bidrag till finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen och del kontanta stödel kom­mer genom en arbetsgivaravgift om 0,4% och genom egenavgifter frän de försäkrade.

Utgifterna under perioden har beräknals stiga i takt med en förutsatt årlig ökning av antalet kassamedlemmar med 100000. Utgifterna frän anslaget slyrs av arbetslöshetens omfattning - antalet arbetslösa och antalet ersättningsdagar - och ersättningsnivån. Ersättningsnivån fast­ställs av regering och riksdag.

Arbetslösheten uppgick i februari 1980 till 1,9%. En förändring av arbetslösheten med 0,1 procentenhet under en tid av två månader innebär atl kostnaderna för arbetslöshetsunderstöd förändras med ca 90 milj. kr., varav 60 milj. kr. över anslaget. En höjning av högsta dagpenningklassen från 195 kr. till 210 kr. skulle kosta totalt 160 milj. kr., varav över anslaget ca 100 milj. kr.

Sedan budgetåret 1973/74 har antalet anställda vid arbetarskyddsstyrel­sen och yrkesinspektionen mer än fördubblats. För långtidsbudgelperioden förutsätts oförändrad omfattning av verksamheten.

Riksdagen har beslutat om en ny organisation för skyddat arbete m. m. Den nya organisationen trädde i kraft den I januari 1980. Denna verksam­het samordnas av stiftelsen Samhällsföretag med landstingskommunerna

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

25

och staten som grundare. Staten tar numera hela koslnad.sansvaret för den skyddade verksamhelen. 1 avtal med de båda kommunförbunden har förut­satts att motsvarande kostnader avräknas gentemot den kommunala sek­torn inom andra områden.

Stiftelsen föreslås fä ett anslag om I 685 milj. kr. för budgetåret 1980/81 inkl. ulgifter för vissa investeringar. Ulgifterna beräknas bli i slort sett oförändrade under långtidsbudgetperioden. Styrande för utgiftsutveckling­en är i första hand beslut om nya platser i den skyddade verksamhelen. Sådant beslut las av riksdagen. Därutöver påverkas anslagsbehovel av löneutvecklingen för de anställda, kostnadsutvecklingen för investeringar och inköp av maskiner och råvaror samt försäljningsintäkterna.

Riksdagen har vidare fattat beslut om en ny organisalion förden yrkesin­riktade rehabiliteringen genom inrättande av arbetsmarknadsinstitut inom arbetsmarknadsverket saml om etl särskilt institut för metodutveckling inom området. Den nya organisationen för arbetsmarknadsinstitut trädde i kraft den 1 januari 1980. De nuvarande stödformerna halvskyddad syssel­sättning och arkivarbete ersätts den I juli 1980 av en ny anställningsform kallad anställning med lönebidrag. Anslagen för verksamheterna förutsätts förbli i stort sett oförändrade under långtidsperioden. Antalet platser med lönebidrag är begränsat i fräga om statliga myndigheter. Utvecklingen beträffande platser inom övriga sektorer styrs bl. a. av arbetsförmedling­ens möjligheter att placera arbetshandikappade.

Riksdagen tog vären 1979 ställning till regionalpolitiken för perioden 1979/80-1983/84. Beslutet innebär att en ram om 7 400 milj. kr. disponeras för regionalpolitiskt stöd till näringslivet under denna period. Stöd kan enligt beslulel lämnas i form av lokaliseringslån, avskrivningslån, syssel­sättningsstöd, utbildningsstöd och offertslöd. Vidare ingår i denna ända­målsgrupp glesbygdsstöd.

För långtidsbudgetperioden har antagits att utnyttjande av den del av ramen som avser bidragsverksamheten successivt kommer att växa, me­dan utnyttjandet av den del som avser lokaliseringslän successivt kommer atl minska.

De kortsiktiga variationerna i utnyttjandet av de medel som disponeras inom ramen beror huvudsakligen på förändringar i förelagens investerings­benägenhet, vilken i sin tur bl.a. är avhängig den allmänna konjunkturut­vecklingen. Utnyttjandet beror även på den subvenlionsnivå som tilläm­pas.

I ändamålsgmppen ingår också transportstödet. Transportstödet till Norriand utgår med vissa författningsmässigt givna bidragsprocent. Bi­dragsandelen är beroende av bl. a. transportavstånd, transportrelation och transportmedel. Den totala omfattningen av utgifterna är beroende av transporternas omfattning och inriktning samt transportkostnader.

Transportstödet till Golland är ulformal som ett bidrag lill gods- och persontransporter samt för befordran av personbilar. Stödet till godstrafi-

Prop. 1979/80: 150

26

ken utgår med ett av regeringen fastställt belopp för längdmetergodsfor-don. För persontrafiken utgår bidrag med ett av regeringen fastställt be­lopp per passagerare. Kostnaderna för stödel lill gods- och persontrafiken är sålunda direkt beroende av trafikens omfattning och till de av regeringen fastlagda stödbeloppen.

Glesbygdsstödet syftar till samordnande insatser för sysselsättning och service i glesbygden. Beslut om stödel är i slor utsträckning decentralise­rat till länsstyrelserna, som kan prioritera mellan olika ändamål. För bud­geläret 1980/81 föreslås anslaget för älgärder i glesbygden uppgå till 104 milj. kr. I enlighet med långtidsbudgettekniken beräknas del bli oförändrat under perioden.

Stöd till barnfamiljer

Utgifterna under denna ändamålsgrupp avser till stor del inkomstöver­föringar till hushällen i form av allmänna barnbidrag, föräldrapenning och bostadsbidrag för barnfamiljer. Den kraftigast växande delen av ändamåls­gruppen utgörs dock av statsbidrag till kommunernas barnomsorg. Vidare ingår bidragsförskott och den del av statens bidrag till social hemhjälp som avser hjälp till barnfamiljer.

Tabell 8. Stöd till barnfamiljer

(Milj. kr,, oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-snilllig-procen-tuell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Anslagsförändring

lill

Procen­tuell för­ändring 1980/81-1981/82

Genom­snittlig procen­luell för­ändring 1980/81-1984/85

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

Toiala utgifter därav

+   5,3

12 348

-    9

+ 338

+ 252

+ 222

-   0,1

+ 1,6

allmänna barnbidrag bostadsbidrag bidrag till barnomsorg m.m.

+   2,1 +   1,8

+ 15,2

5 697 1426

5 226

-   85 -238

+ 314

-   80 0

+ 418

-   70 0

+ 322

-  45 0

+ 267

-     1,5

-    16,7

+   6,0

- 1,3

-4,5

+ 5,8

Barnbidraget utgår fr. o, m, den I januari 1980 med 2 800 kr. per år och barn under 16 år. Barnbidraget utgår f. n. lill ca 1 miljon familjer med 1,8 miljoner barn.

Utgiftsstyrande faktorer är antalet bidragsberättigade barn och bidragets storiek. I långtidsbudgetens beräkning har bidraget förutsatts bli oföränd­rat under perioden. Fortlöpande höjningar av barnbidraget har hittills skett bl. a. med hänsyn tagen till den allmänna prisutvecklingen.

Under perioden beräknas antalet bidragsberättigade barn minska efler­som antalet barn som passerar 16-årsgränsen överstiger antalet födda. Trenden motverkas något av en viss netloinvandring.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

27

Föräldraförsäkringen inom sjukförsäkringen infördes år 1974 och har sedan dess successivi byggts ut. Föräldraförsäkringen omfattar fr. o. m. är 1980 havandeskapspenning, föräldrapenning i samband med barns födelse, särskild föräldrapenning saml föräldrapenning för lillfällig vård av barn. Försäkringen ger alla föräldrar ell ekonomiskt skydd när de är hemma i samband med barns födelse eller sjukdom. Den ger även föräldrarna eko­nomiska möjligheter atl vara hemma hos sina barn under viss tid fram t,o.m. barnets första skolår. Huvuddelen av föräldraförsäkringen bekos­tas med socialförsäkringsavgifter till sjukförsäkringen.

Kostnadsutvecklingen för föräldraförsäkringen i sin helhet är svårbe­dömbar bl.a. med hänsyn till den begränsade erfarenhelen av de föränd­ringar som nyligen har genomförls.

Kostnaderna för den havandeskapspenning som infördes fr. o. m. den 1 januari 1980 påverkas av anlalet graviditeter, de berörda kvinnornas för­värvsfrekvens, i vilka yrken de arbetar saml möjligheterna till omplacering inom arbetsplatsen. Kvinnornas benägenhet att utnyttja rätten är vidare av avgörande betydelse för kosinaderna. Med hänsyn till all rätten införts sä nyligen saknas f. n. underlag för en någorlunda säker bedömning av i vilken omfattning den kommer atl utnyttjas.

Kostnaderna för föräldrapenning i samband med barns födelse beror främst pä antalet födda barn samt föräldrarnas förvärvsfrekvens och in­komst. Kostnaderna kan i viss mån påverkas av om del är fadern eller modern som tar ut föräldrapenning.

Den särskilda föräldrapenningen, som f. n. utgår under 90 dagar, kan tas ut under en ållaårsperiod. Kosinaderna för ett visst år blir därför beroende av i vilken utsträckning ersättningsdagar tas ut i direkt anslutning till föräldrapenning i samband med barnels födelse samt hur föräldrarna väljer att fördela resterande dagar över den återstående delen av åltaärsperioden.

Kostnadema för föräldrapenning för lillfällig vård av barn påverkas, uiöver de tidigare nämnda faktorerna, ocksä av barnens sjukdomsfre­kvens. En ökad kunskap om och benägenhet att utnyttja rätten till ledighet/ ersättning förefaller vara förklaringen till de senasle årens ökning av anta­let ersättningsdagar.

Riksdagen har på regeringens förslag nyligen beslulal om viss höjning av garantinivån (lägsla ersättningsnivå) fr, o, m, den 1 juli 1980 samt föriäng­ning av den särskilda föräldrapenningen med ersättning enligt garantinivån oavsett inkomsi. De totala kostnadema härför, vilka medräknats i långtids­budgeten, beräknas efter något år uppgå till ca 370 milj. kr. per år. Härav finansieras 15% eller 55 milj. kr. över statsbudgeten.

De statliga och statskommunala bostadsbidragen lill barnfamiljer utgår till drygt 400000 familjer med omkring 800000 barn. Bidragen är relaterade till inkomsterna. De statskommunala bostadsbidragen (SKBB) är vidare beroende av bostadskostnaderna.

Regeringen har bl. a. föreslagit att hyresgränserna samt beloppen för de

Prop. 1979/80:150

28

statliga bostadsbidragen höjs. Ändringarna innebär all bidragen omförde­las till förmån för hushåll med slor försörjningsbörda, Effeklerna härav har beaktats i medelsberäkningarna. Stödet till låginkomsttagare utan bam har i långtidsbudgeten inräknats i ändamålsgruppen bostadspolitik.

Till följd av beslut om en minskad statlig bidragsandel till SKBB från 72 % till 43 % minskar medelsförbrukningen successivt från budgelåren 1980/81 och 1981/82 . Helårseffekten är ca 540 milj. kr. under denna ända­målsgrupp. Samtidigt införs ett nytt statsbidrag till kommunala bostadstill-lägg till folkpensionärer. Utgifterna för detta är upplagna under ändamåls­gruppen folkpensioner m. m.

Kostnaderna för bostadsbidragen är bl.a. beroende av antalet barn, hushållsstruktur, bostadskostnader, inkomstutveckling saml förvärvsfre­kvens.

De barn under 18 års ålder vilkas föräldrar lever åtskilda är genom bidragsförskotten garanterade etl särskilt ekonomiskt grundskydd. Bi­dragsbeloppet är relaterat till basbeloppet.

Kosinaderna för bidragsförskotten beror främst på barnantal, andelen barn som lever skilda från någon eller båda föräldrarna samt i vilken omfallning dessa barns ekonomiska grundtrygghet tillgodoses genom un­derhållsbidrag från föräldrarna. Andelen barn för vilka bidragsförskott ulgår - f. n. drygl 11 % har ökat något medan det toiala antalet barn i bidragsberältigade åldrar minskar. Andelen bidragsförskott som återbeta­las av de underhållsskyldiga föräldrarna har ökat något sedan försäkrings­kassorna övertog administrationen.

Riksdagen har, på grundval av en överenskommelse mellan regeringen och Svenska kommunförbundei. år 1975 beslutat om utbyggnad av samhäl­lets barnomsorg. Utbyggnadsprogrammet innebär att lOOOOO nya dag­hemsplatser och 50000 nya platser i fritidshem skall tillkomma under femårsperioden 19771981 jämte en viss ökning av antalet platser i kom­munala familjedaghem.

Den faktiska platsulvecklingen i barnomsorgen avgörs av kommunerna och planeringen utgår från bedömningar av anlalet barn i olika åldrar, andelen förvärvsarbetande och sluderande föräldrar och hur stor del av dessa som kommer att efterfråga plats inom barnomsorgen.

Kommunerna analyserar behoven av barnomsorg med utgångspunki i beräkningar av anlalet barn, förvärvsintensitet, föräldrars eflerfrågan m. m. Den faktiska utbyggnaden och därmed kostnadsutvecklingen avgörs emellertid i hög grad ocksä av ekonomiska faktorer, tillgång på mark, lokaler, personal m. m. Under den kommande femårsperioden torde flera kommuner eller kommundelar komma nära en full behovstäckning.

Befolkningens ålderssammansättning med ett minskat barnantal innebär vid oförändrade förvärvs- och studerandefrekvenser ett minskal behov av barnomsorg. Delta kommer emellertid att få påtagliga effekter först på sikt eftersom viss platsbrist fortfarande råder.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

29

Statens bidrag lill driften av förskolor och frilidshem styrs av platsul­vecklingen i kommunerna oeh av löneulvecklingen för anslällda i offentlig Ijänst. Vad gäller fritidshemmen påverkas plalsutbyggnaden, utöver vad som lidigare nämnts, även av samordningen med skolan och genomföran­det av SIA-reformen.

Statens bidrag till driften av familjedaghem styrs av platsulvecklingen för familjedaghem i kommunerna, löneulvecklingen för offenlligl anslällda saml kommunernas kosinader för verksamheten. Utbyggnaden av familje­daghemmen är givelvis beroende av kommunernas beslut om fördelning av platser mellan daghem/fritidshem och familjedaghem.

Sammanfattningsvis kan, avseende statens bidrag till barnomsorgen, sägas alt kostnadsutvecklingen i huvudsak kommer alt slyras av kommu­nernas ambitionsnivå vad avser ulbyggnaden av barnomsorgen under den akluella femårsperioden. Beräkningama av utgifterna i långtidsbudgeten bygger på kommunernas planer beträffande barnomsorgens ulbyggnad fram t.o.m. år 1983. För perioden därefter grundas beräkningen på en schablonmässig framskrivning. Mot denna bakgrund bedöms utbyggnads­takten bli lägre i periodens avslutning än i dess inledning. En bibehållen utbyggnadslakt över hela perioden skulle innebära en ökning av kostna­derna med 100150 milj. kr. under vart och etl av periodens två sista år.

En ökning eller minskning av utbyggnadstakten med I 000 daghemsplat­ser och I 000 frilidshemsplatser per är ger ökade resp, minskade kosinader för staten med sammanlagi 265 resp. 130 milj. kr. under långtidsbudgetpe­rioden. Motsvarande siffra för såväl heltids- som deltidsplatser i familje­daghem uppgår till ca 140 milj. kr.

Allmänna bidrag till den kommunala sektorn

I denna ändamålsgrupp ingår skatteutjämningsbidrag, skattebortfallsbi­drag i anledning av 1970 års skattereform saml kompensalion för minskat skatteunderlag i anledning av 1974 års skattereform. Vidare ingår det särskilda slalsbidrag på 45 kr. per invånare som övergångsvis ulgår för är 1980 lill landslingskommuner och landstingsfria kommuner ulanför skat­ieuljämningssystemel.

Riksdagen har under höslen 1979 beslutat om en förenklad beräkning av det kommunala skalteunderiaget som berör skattebortfallsbidraget och kompensationen för 1974 års skattereform. Regeringen har tidigare i vår i en proposition om kommunalekonomiska frägor inför år 1981 lagt fram förslag som bl.a. berör skatleutjämningsbidragel. Beräkningarna i lång­tidsbudgeten beaktar dessa beslul och förslag.

Skatleutjämningsbidragel, som utgör merparten av ändamålsgruppen, syftar till alt minska skattekrafts- och kostnadsskillnader för landstings­kommuner, kommuner o(;h kyrkliga kommuner i olika delar av landet. 1 proposilionen om kommunalekonomiska frågor inför år 1981 föreslås att

Prop. 1979/80:150

30

Tabell 9. Allmänna bidrag till den kommunala sektorn

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)'

+ 956

Genom-

Anslag

snilllig-

1980/81

procen-

tuell för-

ändring

1974/75-

1978/79

Totala utgifler

+ 2.8

10375

därav

skatteutjäm-

ningsbidrag

-2.0

7 474

Anslagsförändring till

1981/82    1982/83    1983/84    1984/85

543

43

-1013

+   388    - 43

Procen­tuell för­ändring 1980/81-1981/82

+ 12,8

Genom­sniulig ptocen-luell för­ändring 1980/81-1984/85

-4.1

+ 4.1

Statsutgifterna för de allmänna bidragen till den kommunala seklorn har först beräknats i löpande priser. Därefter har utgifterna deOaterats med förväntad prisutveckling för kommunal konsumlion.

takten i genomförandet av skatteutjämningsreformen omprövas så atl del andra steget i reformen, som skulle ha genomförts år 1981, fördelas med hälften år 1981 och återstående del år 1982. Den ökning av skalleuljäm-ningsbidraget på ca 1 700 milj. kr., som skulle ha inträffat år 1981 pä grund av reformen, fördelas därmed jämnt över åren 1981 och 1982 med ca 850 milj. kr. per år. Särskild kompensation till de kommuner och landslings­kommuner som drabbas hårt av den föreslagna långsammare takten i genomförandet av skatteutjämningsreformen om sammantaget ca 135 milj. kr. föreslås utgå för är 1981 inom ramen för extra skatteutjämningsbidrag.

Den största betydelsen har skatteutjämningsbidragen för Gotland, för norrlandskommuner och för glesbygdskommuner i andra delar av landet. De största bidragsökningarna genom reformeringen fär de södra och mel­lersta delarna av landet.

Utvecklingen av skatteutjämningsbidragen är dels beroende av det kom­munala skatteunderlaget, dels nivän på de kommunala skallesatserna så­vitt gäller kommuner och landstingskommuner. För kyrkliga kommuner räknas närmast föregående års bidrag upp med 5 % per år. Genom skal­teutjämningssystemet garanteras kommuner och landstingskommuner en skattekraft (skalleunderiag per invånare) i relation lill den medelskalte-kraft (skattekronor per invånare i genomsnitl för riket) som fastställts av SCB på grundval av taxeringsutfallet. Den årliga ökningen av medelskat­tekraften (drygt il % från är 1979 till år 1980) inverkar således i höjande riklning på nivån för skatteutjämningsbidragen. För den enskilda kom­munen resp. landstingskommunen besläms skatteutjämningsbidragels för­ändring av hur det egna skatteunderlaget utvecklas i förhällande till ge­nomsniltet för landet.

Den grundgaranti som åsatts varje kommun och landstingskommun i skatteutjämningssystemet ligger fast t. v. Den totala garantin besläms emellertid också av de tillägg till eller avdrag från grundgarantin som görs med hänsyn lill befolkningens åldersstruktur i kommunerna och lands­tingskommunerna. För kommun görs också tillägg för snabb befolknings-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

31

minskning. Den totala garantin räknas om åriigen, vilkel påverkar omfatt­ningen av den enskilda kommunens resp. landstingskommunens skatteut­jämningsbidrag. Däremot påverkas i princip inte den totala omfattningen av bidragen härav.

Skatteutjämningsbidragens storlek bestäms också av resp. kommuns och landstingskommuns skattesats. Förändringar av skattesatserna i de bidragsmottagande kommunerna och landstingskommunerna får således en direkl effekt på omfattningen av de totala skatteutjämningsbidragen.

Skatteutjämningsbidragen, som under budgetåret 1980/81 kan beräknas uppgå till 7474 milj. kr., beräknas i fasta priser öka lill 8772 milj. kr. budgetåret 1984/85.

Skattebortfallsbidraget är avsett att kompensera kommunerna och landstingskommunerna för det inkomstbortfall som uppstod till följd av 1970 års skattereform. Delta bortfall beräknades till 1 250 milj. kr, för är 1971. Bidragsgivningen minskar härefter i takt med att den skattekraft som kommunerna, landsiingskommunerna och de kyrkliga kommunerna förlo­rade i anledning av 1970 års skattereform successivt återvinns genom att den beskattningsbara inkomsien per inkomsttagare ökar. För budgelåret 1980/81 kan det statliga skattebortfallsbidraget, nu när definitiva uppgifter om taxeringsutfallet för 1979 års laxering föreligger, beräknas till 244 milj, kr, mot de 184 milj, kr. som beräknades i årets budgetproposition.

Genom den skattereform som trädde i kraft den I januari 1975 har kommuner, landstingskommuner och kyrkliga kommuner fått ett minskat skatteunderlag på grund av ändrade avdragsregler m. m. Riksdagen beslu­tade att kompensalion skall utgå för delta. Kompensation utbetalas sedan är 1977. Den slutliga kompensation som utbetalas under budgetåret 1980/ 81 kan beräknas uppgå till 2666 milj. kr.

I propositionen om den kommunala ekonomin våren 1979 föreslogs att utbetalningen av de slalliga skalleborlfallsbidragen skall upphöra fr. o, m, år 1982 (1981 års taxering). Riksdagen beslutade härom hösten 1979. Kom­muner och landstingskommuner kompenseras för borlfallel av dessa bi­drag genom att vissa skattepliktiga förmåner i fortsättningen räknas in i del kommunala skatteunderlaget. För att uppnå kostnadsneutralitet genomför­andeårel höjs grundavdraget vid laxeringen till kommunal inkomstskatt från 4 500 kr. till 6000 kr.

Beslutet att slopa skattebortfallsbidraget och kompensationsbidraget medför atl de allmänna bidragen till den kommunala sektorn fr. o, m. budgetåret 1981/82 blir avsevärt lägre än om nuvarande regler behålls. Detta minskar visseriigen utgiftema på budgetens utgiftssida, men Ull följd av de beslutade kompenserande justeringarna av det kommunala skatteun­derlaget minskar nelioinkomsterna pä inkomstskatleliteln med ett lika stort eller på sikl något större belopp.

Det tidigare nämnda särskilda statsbidraget, som övergångsvis utgår under år 1980, belastar statsbudgeten budgetåret 1980/81 med ca 50 milj. kr.

Prop. 1979/80: 150

32

Kommunikationer

Denna ändamålsgrupp omfattar huvudsakligen utgifterna för vägväsen­det inkl. trafiksäkerheten, kommunikationsverken - dvs. postverket, tele­verket, slatensjärnvägar, luftfartsverket och sjöfartsverket - samt vissa invesleringsulgifler för Sveriges Radio AB.

Tabell IU. Kommunikationer

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Anslagsfi

arändring

till

Procen­luell för­ändring 1980/81-1981/82

Genom­snittlig procen­luell

förändring 1980/81-1984/85

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

Toiala utgifter därav

vägväsendet m. m

+ 2,6 . +0,2

9290

4 677

+ .308

_    2

-150 0

+ 16 0

- 92 0

+ 3,3 0,0

+ 0,2 0,0

kommunikalions­verken

+ 5,0

4 390

+ 262

-163

0

-121

+ 6,0

-0,1

Inom ändamålsgruppen vägväsendel m. m, faller bl.a. kostnaderna för väganslagen, trafiksäkerheten samt siödet till lokal och regional kollekliv-trafik.

Väganslagens utveckling vad gäller driften styrs främst av trafikens utveckling samt av förändringar i vägkapilalet.

Även för trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder gäller all trafikutvecklingen har en styrande effekt.

Statligt slöd till icke lönsam landsbygdstrafik skall enligt riksdagens beslul upphöra i den takt de nya länshuvudmännen tar över det lokala och regionala irafikansvaret i resp. län. 1 stället ulgår ell nylt bidrag lill lokal och regional kollektivtrafik. Nivån pä bidraget i resp. län beror pä trafikens omfauning och inrikining. Bidrag ulgär efter en av regeringen särskilt fastställd milersätlning.

Vid bedömningen av den framlida utvecklingen av investeringsverksam­heten hos kommunikationsverken har hänsyn i försia hand tagits lill den väntade efterfrågeutvecklingen. För att få en praktiskt användbar beräk­ningsmetod har investeringarna, efter minskning med väntad produktivi­tetsstegring, ändrats i takt med den beräknade efterfrågeökningen. Vidare har vissa beslutade program och engångsprojekt beakiats. Variationerna mellan budgetåren beror således huvudsakligen på den beräkningsteknik som tillämpats, inte i första hand på förändringar i verksamhetens omfau­ning.

Statens järnvägars investeringar har beräknats med utgångspunkt i vän­tad irafikeflerfrågan och med hänsyn lill en viss produktivitetsutveckling. Investeringarna i sjöfartsmateriel dimensioneras främst ulifrån behovet av

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

33

en tillfredsställande nivå vad gäller sjösäkerheten. Sådana investeringar avser bl. a, fyr- och telemateriel, sjökartläggning och vissa fariedsinveste­ringar. Medelsförbrukningen för postens investeringar domineras av pla­nerad nybyggnad av postterminal i Tomteboda. Luftfartsverkets investe­ringar avser redan beslutade investeringsobjekt saml vissa nödvändiga investeringar främst till följd av väntad trafikutveckling saml ställda fiyg-säkerhetskrav. Medel har inte beräknats för investeringar som följd av ställningstagande till ftygplatsfrågan i Stockholmsregionen. Televerkets investeringar styrs i huvudsak av reinvesteringsbehov och trafiktillväxt. Vid en viss servicenivå är således investeringarna i stort sett givna. Inves­teringarna i telenätet har bedömts öka något mot bakgrund av den väntade trafikutvecklingen och telenätets modernisering genom övergång till elek­tronisk teknik.

Hälso-, sjuk- och socialvård

Denna ändamålsgrupp omfattar utgifter för statliga och statsunderstödda vårdområden. Huvudparten av här redovisade utgifter avser statsbidrag till vårdområden under kommunalt huvudmannaskap, varav statsbidrag till den psykiatriska sjukvärden utgör den största posten. Statsbidrag utgår också till viss annan hälso- och sjukvård, social hemhjälp och samhällets åtgärder för handikappade. 1 direkt statlig regi drivs bl. a. vissa sjukhus samt ungdomsvårdsskolor och vissa vårdanstalter för alkoholmissbrukare.

Tabell 11. Hälso-, sjuk- och socialvård

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1980/81

tuell för­ändring

snittlig procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

tuell för-

1980/81-

tuell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Totala utgifler

+ 4,8

6956

+ 32

+ 35

+ 23

- 7

+0,5

+0,3

därav

psykiatrisk

sjukvård m. m.

+ 2,0

3079

-  1

0

0

0

0,0

0,0

kroppssjukvård

och allmän hälso-

vård

+ 9,8

1 179

+46

+ 16

+  1

-25

+ 3,9

+0,8

åldringsvård

+ 17,5

752

+ 7  

+ 7

+ 7

+ 7

-t-9,3

+0,9

hjälp åt handi-

kappade m. m.

+ 0,6

916

+ 8

+ 7

+ 9

+ 6

+ 0,9

+0,8

Genom avtal har staten och landstingskommunerna träffat överenskom­melse om driftbidragen för den psykiatriska sjukvården m.m. för tiden t.o.m. år 1979. Driftbidragen för långtidsbudgetperioden har schablon­mässigt beräknats på 1979 års nivå. Anslagsutvecklingen styrs dels av den 3   Riksdgen 1979180. 1 saml. Nr 150. BU. 2.1

Prop. 1979/80:150

34

omfattning av vården som parterna kommer överens om, dels av den allmänna kostnadsutvecklingen i samhället.

De statliga utgifterna för kropps sjukvård och allmän hälsovård avser vissa myndigheter pä detta område, slalliga sjukhus, statsbidrag till olika former av hälso- och sjukvård saml bidrag till kostnaderna för de kommu­nala undervisningssjukhusen. Beräkningarna av statens utgifter för sjuk­hus har skett med utgångspunkt i nuvarande grunder för finansieringsför­delning. Statens utgifter på detta område styrs bl. a. av vilka resurser som ges åt läkarutbildningen, av investeringarna i sjukhusanläggningar och av den allmänna kostnadsutvecklingen. För långtidsbudgetperioden beräknas ingen volymförändring vad gäller forskning och utbildning. Investeringar­na beräknas komma att ligga på en oförändrad nivå.

Inom åldringsvården inriktas samhällets insatser i ökad omfattning på öppna vårdformer. Staten täcker 35 % av kommunernas bruttokostnader för den sociala hemhjälpen, varvid statsbidrag lämnas inte bara för hem­vårdare och hemsamariter ulan även för att täcka kostnader för vissa andra serviceåtgärder. Ca 350000 åldringar och handikappade beräknades få social hemhjälp är 1979. Statens kostnader för bidraget bestäms helt av kommunernas kostnader. Verksamhetens omfattning och löneutveckling för aktuella personalkategorier är helt dominerande för kostnadsutveck­lingen. Med hänsyn till det ökade antalet äldre, främst i de högsta ålders­grupperna, kommer en viss ökning att ske av efterfrågan på vård. Föränd­ringar av hemhjälpens arbetsformer och innehåll pågår och ökar i viss utsträckning kostnaderna.

Samhällets åtgärder för handikappade spänner över en rad områden. Den större delen av ulgifterna l.ex. förtidspensioner och handikapper­sättningar inom folkpensioneringen - ingår i andra ändamålsgrupper. Un­der ändamålsgruppen hälso-, sjuk- och socialvård ingår utgifterna för bi­drag lill särskolor, bidrag lill färdtjänst och social hemhjälp för handikap­pade, bidrag till organisationer m. m, I långtidsbudgeten har gjorts vissa antaganden om volymutvecklingen. Hänsyn harockså tagits till den beslu­tade utbyggnaden av texttelefon till hörselskadade. Ansvaret för handikapphjälpmedlen i övrigt övertogs av landstingskommunerna år 1976. Ersättning för dessa lämnas över sjukförsäkringen och redovisas numera under den ändamålsgruppen.

Statsbidrag till färdtjänst utgår med 35 % av bruttokostnaderna, varför statens kostnader är helt beroende av kommunernas kostnader för verk­samheten. Kostnadsnivån bestäms av den allmänna kostnadsutvecklingen, antalet förflyttningshandikappade samt de enskilda kommunernas regler för och organisalion av verksamheten. Statsbidraget lill färdtjänst har ökat mycket kraftigt i vissa kommuner under de senaste åren. Inom regerings­kansliet pågår en översyn av bidragsreglerna i syfte att begränsa kostnads­expansionen och samtidigt utjämna skillnader mellan kommunerna. Änd­ringarna av bidragsreglerna avses gälla fr. o, m, kalenderåret 1981,

Beräkningarna i långtidsbudgeten bygger på att de aviserade förändring­arna genomförs.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

35

Rätts- och polisväsende

Till ändamålsgruppen hör polisväsendel, åklagarväsendet, domstols­väsendet, kriminalvården samt exekutionsväsendet.

Tabell 12. Rätts- och polisväsende

(Milj. kr., of

ö

r

ä

ndrad pris- och l

ö

neniv

å

Genom-

Anslag

Anslagsf

nrändring

lill

Procen-

Genom-

sniulig procen-

1980/81

luell för­ändring

snittlig procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

luell för-

1980/81-

luell

ändring

1981/82

förändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Toiala ulgifter

+4,0

6677

+ 39

+ 7

-21

+ 6

+ 0.6

+0,1

därav

polisväsende

+ 3,4

3 532

+ 5

+ 13

-16

+ 3

+ 0,1

0,0

domslolar m. m.

+4,2

1 197

+ 38

+ 8

+ 2

+ 2

+ 3,2

+ 1,0

kriminalvård

+ 5,1

1 147

- 4

-14

- 8

0

-0,3

-0,6

Polisväsendet har förstärkts kraftigt under 1970-talet, Under budgetåren 1973/74-1978/79 ökade antalet tjänster med ca 2 800, varav ca 2 100 poli­ser.

För de närmaste åren har i enlighet med längtidsbudgettekniken medel inte beräknats för några ytterligare personalförslärkningar. Detta gäller även för domstolsväsendet.

Kriminalvårdens inriktning styrs av det principbeslut om kriminalvår­dens framtida utformning som fattades av 1973 års riksdag. 1 enlighet med beslutet räknas med viss fortsatt fömyelse av kriminalvårdens anstaltsbe­stånd. Elt antal äldre anstalter ersätts under långtidsbudgetperioden med nya lokalanstalter.

Rättshjälpskoslnaderna redovisas under rubriken domstolar m.m. Rättshjälpskostnaderna beräknas uppgå till 180 milj. kr. under budgetåret 1980/81. Utvecklingen av rättshjälpskostnaderna beror i huvudsak dels av utvecklingen av antalet ärenden av skilda slag, dels av biträdesersättning-arnas storiek. Belastningen på anslaget till räUshjälpskostnader har under åren stigit mer än vad som svarar mot volymökning och uppräkning av ersättningsnivåerna. En förklaring härtill skulle kunna vara att tidsdebite­ringen ökat i mål och ärenden som inte har varit laxebundna.

Samhällets kostnader för rättshjälp beror på de ärendeslag i vilka rätts­hjälp kan förekomma och de förmåner, i synnerhet i form av biträdeshjälp, som kan utgå. Kostnaderna påverkas också av slorieken av de ersättningar som utgår till biträden och offentliga försvarare oeh av den andel av dessa kostnader som den enskilde själv fär betala.

Prop. 1979/80:150

36

Näringspolitik

Utgifterna inom näringspolitiken omfattar en rad anslag för insalser inom jordbruk, fiske, skogsbruk, hanlverk samt handel och induslri. Bud­getåret 1980/81 uppgår anslagen för dessa ändamål till 4,8 miljarder kr. Utgifterna inom ändamålsgruppen har till slora delar karaklär av myckel betydande i tiden koncentrerade satsningar. Belaslningen inom ändamåls­gruppen kommer därigenom all variera kraftigt.

Som redovisats i regeringens prop. 1979/80: 165 om vissa varvsfrågor m. m. kommer anslagsbehoven för varvspolitiken under långtidsbudgel­perioden att vara betydande. Sammanlagi uppgår de lill 3,1 miljarder kr.

Tabell 13. Näringspolitik

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­luell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Anslagsförändring till

1981/82    1982/83    1983/84    1984/85

Procen-

Genom-

tuell f

ö

r-

snittlig

ä

ndring

procen-

1980/81-

tuell f

ö

r-

1981/82

ä

ndring

1980/81-

1984/85

Toiala utgifler

+ 43,4

6 567'

-2070

-792

-415

+6

-49,8

15,8

' De nya varvsanslagen för budgeiårei 1980/81 redovisas i denna labell med beräknad belaslning.

Den stora procentuella ökningen av insatserna inom näringspolitiken, som har skett under perioden 1974/75-1978/79, avspeglar de omfattande statliga insatserna i näringslivet i syfte att underlätta strukturomvandlingen och att mildra verkningarna av den långvariga konjunktursvackan. För budgetårel 1980/81 förutses dessa insalser minska jämfört med budgelåret 1979/80, Exempel på stora och tidsbegränsade insatser för att möjliggöra en lämplig strukturomvandling är bildandet av Svenskt Stål AB, insatser för skogsindustriföretagen och statens engagemang för atl utveckla en svensk dataindustri. I enlighel med principerna för långtidsbudgeten redo­visas inget särskilt behov av sådana temporära insatser under perioden.

Under de senare åren av perioden bedöms utvecklingen vända i takt med att kostnaderna för vissa tidsbegränsade insatser bortfaller. Kostnaden för den subventionerade exportkreditgivningen fortsätter att öka. Ökningen orsakas av beslut som fattas under innevarande och nästkommande bud­getår om krediter till leverans av varor med lång produktions- och kredit-rid.

Internationellt utvecklingssamarbete m. m.

Denna ändamälsgmpp omfattar anslagen till internationellt utvecklings­samarbete, bidrag lill inlernationella organisationer och anslag ull andra internationella ändamål.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

37

Tabell 14. Internationellt utvecklingssamarbete m. m.

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom snittlig procen­tuell för­ändring 1974/75- 1978/79

Anslag 1980/81

Anslagsförändring till

Procen­luell för­ändring 1980/81-1981/82

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1980/81-1984/85

1981/82    1982/83    1983/84

1984/85

Toiala ulgifter

därav inlernalionellt utvecklings­samarbete

+ 3,5 + 2,8

5 244 5 000

+ 125       +164       +133 + 125       +164       +133

+ 136 + 136

+2,4 + 2,5

+ 2,6

+ 2.7

Anslagen för internationellt utvecklingssamarbete för budgetårel 1980/ 81 har beräknats sä att de något överstiger det av riksdagen fastställda målet om 1 %av bruttonationalprodukten till marknadspris. Utgångspunk­ten för de i långtidsbudgeten angivna anslagsförändringarna är att bistånds­anslagen skall uppgå till samma andel av bruttonationalprodukten som under budgelåret 1980/81,

Energiförsörjning

Utgifterna för energiförsörjning omfattar främsl anslaget till statens vattenfallsverk samt anslagen till energibesparande åtgärder inom bostads­beståndet och näringslivet. Regeringen lade i prop, 1978/79: 115 fram för­slag om rikllinjer för energipolitiken. Riksdagen behandlade förslaget en­dast i de delar som inle direkl eller indirekl berörde utnyttjandet av kärnkraft. Dessa frågor kommer att behandlas i propositioner som rege­ringen avser förelägga riksdagen i vår och i höst.

Tabell 15. Energiförsörjning

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Anslagsförändring till

1981/82    1982/83    1983/84    1984/85

Procen-

Genom-

tuell för-

snittlig

ändring

procen-

1980/81-

tuell för-

1981/82

ändring

1980/81-

1984/85

Totala utgifter

+ 5,8

3 793'

+ 227

-65

+ 13

-432

+ 6,0

-1,7

För energibesparande ålgärder inom bostadsbeslåndel avser beloppel inle anslag ulan beräknad belaslning.

Enligt de riktlinjer riksdagen har lagt fast kommer den fortsatta utbygg­naden av vattenkraft atl bli mycket begränsad. I beräkningen av anslagsut­vecklingen för slatens vattenfallsverk har vidare antagits atl kärnkraflsan-

Prop. 1979/80:150

38

läggningarna i Ringhals och Forsmark färdigställs. Anslaget lill statens vallenfallsverk beräknas minska under periodens sisla år när de slora vattenkrafts- och kärnkraftsanläggningarna färdigställts.

Enligt lagen (1979: 335) om förbud all under viss tid tillföra kärnreaklor kärnbränsle kan ersättning utgå till reaktorinnehavare för merkoslnader till följd av bl.a. försenad igångsättning. Förhandlingar härom har inletts. Kostnader för detta har beräknats under ändamålsgruppen oförutsedda utgifler.

För energibesparande åtgärder i befintlig bebyggelse har - i enlighet med riksdagens beslut - en stegvis uppbyggnad skett under perioden 1978/ 79- 1980/81. Enligt riksdagens tidigare beslut skall en omprövning av ener­gisparprogrammet ske inför budgetåret 1981/82. Resultatet av denna om­prövning påverkar direkt utgifterna under anslaget lill energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. Anslagsbehovel påverkas vidare av hur lånen till energibesparande åtgärder finansieras samt hur den totala investeringsramen fördelas på bostadshus, statliga byggnader, kommunala och landstingskommunala byggnader, näringslivets byggnader och övriga ändamål.

I långtidsbudgeten redovisas de budgetmässiga effekterna av elt pro­gram som fr. o. m. budgelåret 1980/81 motsvarar en lotal investeringskost­nad om 3,7 miljarder kr. Inom bostadsdepartementets område leder detta till ett anslagsbehov om 800 milj. kr. budgelåret 1980/81. Anslagsberäk­ningen har vidare gjorts med utgångspunkt från att såväl bidrag och sub­ventioner som län belastar statsbudgeten. 1 budgetpropositionen för bud­getåret 1980/81 föreslår regeringen alt lån lill energibesparande åtgärder i bostadsbeslåndel m. m. skall utgå i form av statliga ombyggnadslån. Dessa lån beräknas uppgå till ca 1 000 milj. kr.

För budgelåret 1981/82 beräknas en kraftig anslagsökning (1,3 miljarder kr.) beroende pä en förändring av anslagstekniken fr. o. m. budgetåret 1980/81. Tidigare anvisades medel med samma belopp som de förordade beslutsramarna, vilket ledde till omfattande reservationer under anslaget. Fr. o. m. budgetåret 1980/81 har föreslagits att anslaget skall grundas på en beräkning av faktiska utbetalningar. För budgetåret 1980/81 ledde detta till en tillfällig minskning av anslaget, som dock redan budgetåret 1981/82 återgår lill den högre nivån.

Den del av anslaget till energibesparande åtgärder i näringslivet som avser bidrag till omställningsåtgärder i befintliga byggnader och processer avses successivt trappas ned. Den del av anslaget som avser stöd till prototyper och demonstrationsanläggningar för bättre energihushållning skall prioriteras. En betydande besparingspotential finns fortfarande inom näringslivel. Behovet av stöd till energibesparande åtgärder påverkas av realprisutvecklingen för olja. De under det senasle året inträffade oljepris­höjningarna har ökat den företagsekonomiska avkastningen på investering­ar   i   oljebesparande   syfte.   Anslaget   till   energibesparande   åtgärder

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

39

i näringslivet beräknas minska under perioden för alt under den senare delen endast avse stöd till prototyper och demonstrationsanläggningar,

I samband med folkomröstningen om kärnkraften har särskilt betonats behovet av en satsning på alternativa energikällor och av att hushållningen med energi förbättras. Några kostnader härför utöver vad som redan beslutats har emellertid inte lagts in i längUdsbudgelen.

Övrigt

Under denna rubrik har sammanförts utgifter som inte har hänförts till någon av de tidigare behandlade ändamålsgrupperna. Här återfmns bl.a. anslag för livsmedelssubventioner, miljövård, kyrkliga och kulturella än­damål, idrotts- och fritidsverksamhet, central och regional förvaltning samt ofömtsedda utgifler. Vidare har här beaktats förändringar i anslags­behållningar och förändringar i disposition av rörliga krediter.

Tabell 16. Övrigt

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1980/81

tuell för-

snittlig

procen-

1981/82    1982/83    1983/84

1984/85

ändring

procen-

*

tuell för-

1980/81-

tuell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Toiala ulgifter

+ 12,3

17766

-4252     +1137     -111

-10

-23,9

-4,9

därav

livsmedelssub-

ventioner

+ 4,9

3 700

+18+18+18

+ 18

+ 0,5

+0,5

kyrkliga och kul-

turella ändamål

+ 3,5

1800

+     18     +      7+9

+ 13

+  1,0

+0,6

Priserna på jordbruksprodukter fastställs av statsmakterna efter över­läggningar mellan slatens jordbruksnämnd, konsumentdelegationen och lantbmkamas förhandlingsdelegalion. Sådana överiäggningar sker regel­bundel två gånger per år. År 1973 infördes livsmedelssubventioner som ett stöd till främst barnfamiljer och låginkomsttagare. Samlidigt infördes pris­stopp på de subventionerade varorna. Livsmedelssubventionerna har där­efter höjts i den mån som överenskomna prisökningar på produkter inom jordbmksprisregleringens ram inte tillåtits slå igenom på konsumentpri­serna. Under år 1979 har subventionerna varit i princip oförändrade och överenskomna ersättningar till jordbmket har till fullo fått slå igenom i höjda konsumentpriser.

Kostnaderna för livsmedelssubvenfionerna budgetåret 1980/81 beräknas till ca 3,7 miljarder kr. Under antagande av oförändrade subventioner under långtidsbudgetperioden beräknas en viss kostnadsslegring ske till följd av konsumtionsförändringar.

Prop. 1979/80:150

40

Även skatteadministrationen ingår i denna ändamålsgrupp. Sammanlagt uppgär kostnaderna under budgetåret 1980/81 för riksskatteverket, läns­styrelsernas skatteavdelningar och de lokala skaltemyndigheterna till om­kring 1,4 miljarder kr. Under långtidsbudgelperioden förutses inga störte förändringar.

Anslagen till kulturändamål kan indelas i förvaltningsanslag, bidragsan­slag och övriga anslag (varav merparten är anslag till stöd för olika kullur­ändamål). Den reala utgiftsutvecklingen för grupperna 1 och 3 styrs genom reformbeslut av regering och riksdag, 1 grupp 2 ingår elt slort antal bidrags­anslag där anslagsutvecklingen är av automatisk karaktär. Exempel härpå är garantier för vissa gruppers inkomstutveckling, där garantin är knuten till basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Andra bidrag utgår med en bestämd andel av s, k. grundbelopp, vilkas utveckling är kopplade till löneutvecklingen hos en bestämd representantgmpp. Slutligen bör om­nämnas vissa stödformer för dagspressen där bidrag utgår till lidningar efter vissa automatiskt verkande regler. Styrande för bidragens totala storiek är antal tidningar, hushållstäckningsgrad, pappersförbrukning, minimiupplaga m. m. Stödet till dagspressen har beräknats öka under långtidsbudgelperioden.

Utgifterna för kyrkliga ändamål har beräknats lill ca 63 milj. kr. under budgelåret 1980/81. I enlighet med långtidsbudgetmetodiken fömtses ingen ökning av utgifterna för della ändamål under perioden.

För anslaget till oförutsedda utgifter har för den framförliggande pe­rioden beräknats utgifter motsvarande de kostnader som erfarenhetsmäs­sigt uppkommer i samband med tilläggsbudgetar samt viss reserv därut­över. För budgetåret 1980/81 ingår i oförutsedda utgifter dessutom kostna­der för försenad laddning av kärnkraftverk. Under anslaget har dessulom beaktats effekterna av de punktskattehöjningar som har aviserats.

1 fråga om förändringar i anslagsbehållningar har vissa belopp lagts in under andra ändamålsgmpper. För återstående förändringar i anslagsbe­hållningar har förutsatts en minskad förbrukning budgetåret 1981/82 jäm­fört med budgetåret 1980/81,

De två sistnämnda posterna förklarar i alll väsentligt de minskade utgif­terna för ändamålsgmppen lill budgetåret 1981/82,

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

5   Statsbudgetens utgifter, inkomster och saldo

41

5.1 Statsutgifterna

I tabell 17 sammanfattas utgiftsutvecklingen för samtliga utgiftsgrupper som behandlats i kap. 4. Enligt de redovisade beräkningarna skulle utgif­terna i oförändrad pris- och lönenivå (exkl. statsskuldränlor) under den framföriiggande perioden minska med i genomsnitt 0,5% per år. Som angetts under ändamålsgruppen Övrigt är dock kostnaderna för oförut­sedda utgifter belydligl större budgetåret 1980/81 än senare budgetår. Detta sammanhänger bl. a. med att beräkningen för förstnämnda budgetår avser ett beräknat utfall, medan den för de senare åren är en långtidsbud­getkalkyl enligt gängse beräkningsmetoder. Under perioden 1974/75-1978/ 79 ökade utgifterna med 7,0% per år. Den lägre ökningstakten åren fram­över beror framför allt på att beräkningarna har beaktat endast sådana utgiftskrav som följer av redan gjorda åtaganden, medan ökningstalen under den gångna perioden avser faktiska utgifter. Den största ökningen

Tabell 17. Utgiftsutvecklingen i oförändrad pris- och lönenivå (exkl. statsskuldränlor)

(Milj. kr.)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

till

Procen-

Genom-

snittlig

1980/81

tuell för-

snittlig

procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

ändring

procen-

tuell för-

1980/81-

tuell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Folkpensioner m. m.

, + 3,8

35 362

+ 1334

+    43

-161

-271

+ 3,8

+ 0,6

Utbildning och

forskning

+ 5,7

29009

-   792

+    58

-169

-492

- 2,7

-  1,2

Totalförsvar

+  1,6

17709

-    23

+   217

+  14

+ 43

- 0,1

+ 0,3

Bostadspolitik

+ 9,8

12986

+   463

+ 1445

+ 370

+ 285

+ 3,6

+ 4,6

Arbelsmarknads-

och regionalpolitik

+ 13,4

12655

+   645

-     36

+ 147

+ 148

+ 5,1

+   1,7

Stöd till barn-

familjer

+ 5,3

12348

-      9

+   338

+ 252

+ 222

- 0,1

+  1,6

Allmänna bidrag

till kommuner

+ 2,8

10375

-   543

-1013

- 43

-    3

- 5,2

- 4,1

Kommunikationer

+ 2,6

9290

+   308

-   150

+  16

- 92

+ 3,3

+ 0,2

Hälso-, sjuk- och

socialvård

+ 4,8

6956

+    32

+    35

+ 23

-    7

+ 0,5

+ 0,3

Rätts- och polis-

väsende

+ 4,0

6677

+    39

+      7

- 21

+    6

+ 0,6

+ 0,1

Näringspolitik

+43,4

6567

-2070

-  792

-415

+    6

-49,8

-15,8

Inlernationellt

utvecklingssam-

arbete m.m.

+ 3,5

5 244

+   125

+   164

+ 133

+ 136

+ 2,4

+ 2,6

Energiförsörining

+ 5,8

3 793

+   227

-    65

+  13

-432

+ 6,0

-  1,7

Övrigt

+ 12,3

17766

-4252

+ 1 137

-111

-  10

-23,9

- 4,9

Utgifter i oför-

ändrad pris- och

lönenivå (exkl.

statsskuldräntor)

4- 7,0

186737

-4516

-1-1388

-1- 48

-461

- 2,4

- 0,5

Prop. 1979/80:150

42

under den framförliggande perioden återfinns under ändamålsgmpperna bostadspolitik, internationellt utvecklingssamarbete samt stöd lill barnfa­miljer, medan några ändamålsgrupper minskar i oförändrad pris- och löne­nivå. En utförlig redovisning av de olika ändamålsgruppernas utveckling har getts i kap. 4.

I förra årets långtidsbudget (LB 79) ökade ulgifterna i oförändrad pris-och lönenivå (exkl. statsskuldräntor) med 0,3 % per år under den framför­liggande perioden. Utgiftsberäkningen innebär en underskattning av den automatiska tillväxten, eftersom omläggningen av statens skattekompen-sationsbidrag till kommunsektorn (den s. k. förenklade beräkningen av del kommunala skatteunderlaget) drar ned utvecklingstakten. Om denna ef­fekt rensas bort ökar utgifterna (exkl. statsskuldräntor) med ytterligare några tiondels procent per år.

Beloppen i labell 17 är uttryckta i oförändrad pris- och lönenivå. 1 tabell 18 redovisas en beräkning av utgiftsutvecklingen i löpande priser. Det sätl på vilket dessa begrepp definierats i långtidsbudgeten har redovisats i avsnitt 3.2. De pris- och löneantaganden som har redovisats i avsnitt 3.3 medför givelvis en högre takt för utgiflsstegringarna i alternativet med löpande priser än i alternativet med oförändrad pris- och lönenivå. Detta gäller för anslag som är direkt knutna till något index, såsom försvarsutgif­terna och folkpensionerna. Även för en rad andra anslag finns sådana regler som medför utgiftsökningar när priser och löner stiger.

1 alternativet med löpande priser har fömtsätts att utgifterna för löner ål statsanställda kommer att utvecklas enligt antagandena om utvecklingen av den genomsnittliga timlönen i samhällel. Vid beräkningarna av de tillkommande utgifterna för löner och omkostnader för den egentliga för­valtningen har förutsatts alt en oförändrad verksamhetsnivå kan upprätt­hållas med 2 % lägre anslagsökning varje år än vad ren pris- och löneom­räkning resulterar i. Delta innebär att ralionaliseringar måste göras fortlö­pande inom statsförvaltningen. Antagandet överensstämmer med de sär­skilda anvisningar som utfärdats för myndigheternas anslagsframställ­ningar för budgetåret 1981/82,

Efter omräkning till löpande priser enligt nu nämnda principer blir den genomsnittliga årliga ökningen av statsutgifterna (exkl. statsskuldränlor) 4,0% per år under långtidsbudgetperioden att jämföra med drygt 17% per år för perioden 1974/75-1978/79. Att den förutsedda utgiftsökningen under de kommande budgetåren ligger på en påtagligt lägre nivå än under jämfö­relseperioden förklaras dels av själva långtidsbudgettekniken, dels av att den framtida pris- och lönestegringen antagits bli väsentligt lägre än den fakiiska under senare år. Till detta kommer att inte alla anslag räknats om till löpande priser.

1 fjolårets långtidsbudget ökade utgifterna i löpande priser (exkl, stats-skuldräntor) med 4,3% per år. Utvecklingstakten i årets beräkning ligger således nära den som erhölls i LB 79.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

43

Tabell 18. Utgiftsutvecklingen i löpande priser (exkl. statsskuldräntor)

(Milj. kr.)

Genom­snittlig procen­luell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Anslagsförändring till

1981/82    1982/83    1983/84    1984/85

Procen-

Genom-

tuell för-

sniltlig

ändring

procen-

1980/81-

tuell för-

1981/82

ändring

1980/81-

1984/85

461    -2,4

186737

Summa utgifter i

oförändrad pris-

och lönenivå

+ 7,0

Tillkommande utgifler vid beräkning i löpande priser Utvecklingsbistånd Försvarei Folkpensioner Sjukförsäkring, föräldraförsäkring och bidragsförskott Sjukvård, social hemhjälp m. m. Barnomsorg Grundskolebidraget Återbetalnings­pliktiga studie­medel

Vuxenstudiestöd Allmänna bidrag till kommuner Räntebidrag till bostäder Lån till boslads­byggande Löner, inkl. bl. a. gymnasieskolan Omkosinader m. m.

Summa löne- och priseffekler

Utgifter i löpande

priser

+17,1

Absolutnivå

-4516    +1388    -I-     48

+ 320 + 340 + 340 + 350 + 1 130 + 830 + 990 + 990 + I 970    + I 730    +1 660    + I 800

+   370

+   300

+

330

+

360

+ 260

+ 290

+

310

+

330

+ 360

+ 380

+

480

+

570

+ 1430

+1010

+

640

+

890

+

130

+

90

+

100

+

70

+

40

+

40

+

40

+

50

+ 750

+ 670

+ 670

+ 670

+     40+60+60+50

+   200

+   400

+   400

+   500

+ 1 400

+ 1 500

+ 1 600

+ 1 700

+   890

+   650

+   680

+   710

-¥9290

-t-8290

-t-8300

+9040

186737     +4774

+9678

+8348

+8579    +2,6

191511

201189

209537

218 116

-0,5

+4,0

I beräkningarna ovan ingår inte utgifterna för räntor på statsskulden. Statsskulden ökade under år 1979 till 175 146 milj. kr. Av den inhemska statsskulden var 92 464 milj. kr. placerade i räntelöpande obligationslån, 17600 milj. kr. i premieobligationslån och 9029 milj. kr, i sparobligalioner. Upplåningen i utlandet uppgick vid slutet av år 1979 till 20272 milj. kr. Vid slutet av budgetåret 1980/81 beräknas statsskulden uppgå lill ca 250 mil­jarder kr. F. n. beräknas den statliga nyupplåningen ha en genomsnittlig ränta av ca 11-12%. Räntenivån har dock, bl.a, med hänsyn till prisan­tagandena, antagits komma att sjunka under perioden. Även med den antagna sjunkande räntenivån för nyupplåningen under långtidsbudget-

Prop. 1979/80:150

44

perioden kommer den genomsnittliga räntesatsen för den toiala upplåning­en att stiga efter hand som äldre lån med låga ränlesalser förfaller till belalning och ersätts av nya lån. Vidare bör beaklas att kostnaderna för den del av statsskulden som är upplånad i ullandel besläms av det interna­tionella räntelägel. På senare tid har detla varil myckel högl sett i ett historiskt perspektiv.

Ökningen av ränteutgifterna ett visst budgetår beror i huvudsak på slatens upplåning under föregående budgetår. Ränteutgifterna under bud­getåret 1980/81 väntas uppgå lill ca 19 600 milj. kr. Pä längre sikt harendast mycket ungefärliga framskrivningar av ränteutgiflerna kunnal göras. Till grund för dessa framskrivningar ligger den förväntade saidoutvecklingen för statsbudgeten samt de antaganden som gjorts om räntenivån. En redo­görelse för saldoutvecklingen ges i avsnitt 5.3. Utgiftsökningarna för statsskuldräntorna beräknas bli betydande, eller drygl 22% årligen. Stats­skuldräntorna svarar således för en snabbt stigande andel av statens toiala ulgifter.

Den procentuella utvecklingstakten för statsskuldräntorna är obetydligt lägre än i LB 79. Eftersom räntorna utgångsåret är avsevärt större i årets beräkning, är dock ökningen i absoluta lal väsentligt högre. Som framgår av tabell 19 beräknas statsskuldräntorna öka med drygt 24 miljarder kr. under perioden att jämföra med 16 miljarder kr. i förra årets beräkning.

Tabell 19. Totala statsutgifter

(Milj. kr., löpande priser, avrundal)

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Anslag

Procen­luell för­ändring 1980/81-1981/82

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1980/81-1984/85

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

Summa stats­utgifter (exkl. statsskuldräntor) Statsskuldränlor

Totala stats­utgifter i löpande priser

+ 17,1 + 25,3

+ 17,5

186737 19600

206337

191500 25 900

217400

201200 31700

232900

209500 37900

247400

218 100 43 700

261800

+ 2,6 + 32,1

+ 5,4

+ 4,0

+ 22,2

+ 6,1

Beräkningen av de totala statsutgifterna under långtidsbudgetperioden sammanfattas i tabell 19, Av denna framgår att utgifterna beräknas öka med 6,1 % per år under den framföriiggande perioden, vilket skall jämföras med den faktiskt erhållna åriiga ökningen om 17,5 % för perioden 1974/75-1978/79. Dessa utvecklingstal stämmer tämligen väl med dem som erhölls i LB 79, I fjolårets långtidsbudget beräknades sålunda de totala statsutgif­terna komma att öka med 5,9 % under den framföriiggande perioden. Dock kan konstateras att statsskuldräntorna i årets beräkning svarar för en större del av utgiftsökningen än föregående år.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

45

Ett alternativt sätt att göra en beräkning i löpande priser av budgelulgif­lerna vore att schablonmässigt räkna upp utgifterna i fasla priser med ett lämpligt prisindex. En överslagsmässig beräkning av detta slag leder lill en ännu snabbare utgiftsutveckling än vad som redovisas i tabell 19.

I ovanstående utgiftsgenomgång har de utgifter medtagits som krävs för att av statsmakterna gjorda åtaganden skall infrias. Även andra utgifler kan emellertid visa sig ofrånkomliga även utan att nya politiska beslul las. Särskilt gäller detta kostnader för av staten utställda garantier. Dessa uppgick vid utgången av budgetåret 1978/79 totalt lill 51,3 miljarder kr. Av tablån nedan framgår hur detta belopp fördelar sig på olika lyper av garantier:

(Milj. kr., avrundat)

Av siaten ut-

ställda garantier 1979-06-30

Exportkreditgarantier

15 200

Garantier avseende kreditinstitutioner

13 200

Garantier avseende lån till varv

och rederiföretag

12600

Garanlier utställda av statens vattenfalls­verk, lantbruksstyrelsen, statens

industriverk, m. m.

7 100

Övriga garantier

3 200

Summa garantier

51300

En betydande del av dessa garantier kommer sannolikt aldrig att leda lill utgifter för siaten. I vissa fall kan dock framtida utgifter vara mer troliga. Detta gäller exempelvis en del av de garantier som ställts ut för varv och rederiföretag, särskilt om den internationella varvs- och sjöfartskonjunk­turen blir svag.

Även exportkreditgaranlierna kan komma att leda till framlida kostna­der för staten. Reserverna i det statliga exportkreditgaranlisystemet har de senaste åren minskat i absoluta tal. Samtidigt har åtagandena ökat kraftigt, Budgelåret 1978/79 gav trols relativt goda premieintäkter etl underskott på ungefär 106 milj. kr. Reserverna minskade därigenom till ungefär 220 milj. kr. Reservernas andel av förbindelserna har under åren sjunkit och utgör nu ungefär 1,5% beräknat på hela verksamheten. Vad gäller s, k, normal­garantier är andelen ännu mindre, eller ungefär 0,9%. Dessa siffror är internationellt sett mycket låga. Exportkreditnämnden har i en skrivelse hösten 1979 om sin verksamhet m. m. angett att premiereserverna under budgetåret 1980/81 kan komma att förbmkas och att det är tänkbart att ett underskott på mellan 200 och 300 milj. kr. kommer att uppstå.

Del i tablån angivna beloppel - 15 200 milj, kr, - avser förbindelser som exportkreditnämnden (EKN) iklätt sig. Utöver detta belopp har EKN gjort utfästelser till olika företag om ytterligare förbindelser uppgående till 43 800 milj. kr. Dessa utfästelser kommer att leda till förbindelser i den utsträckning de av företagen planerade affärerna blir av.

Prop. 1979/80:150

46

Del föreligger knappasl förutsättningar att för del längre perspektivet nu kvantitativt uppskatta i vilken omfattning utställda garanlier kan tänkas leda till kostnader för staten. Under ogynnsamma omständigheter kan beloppen komma att bli stora, även sedda i etl totalbudgetperspekliv.

5.2 Statsinkomsternas utveckling

Vid beräkningen av statsinkomsternas utveckling beaktas för långtids­budgetperioden beslutade och av regeringen föreslagna förändringar som berör statsinkomsterna. Till grund för beräkningarna ligger även tidigare redovisade anlaganden om lönesummans utveckling, prisutveckling m. m.

Av tabell 20 framgår statsinkomsternas sammansättning och utveckling under 1960- och 1970-talen.

Tabell 20. Statsinkomsternas fördelning under budgetåren 1960/61, 1965/66, 1970/71, 1975/76 och 1980/81

Olika inkomsters andel av lolala slals-

Huvudsakliga fakiorer

inkomsler

(utöver förändringar i

regelsyslem m. m.) som

1960/61   1965/66   1970/71   1975/76   1980/81   påverkar inkomstul­vecklingen

Inkomstskatt m. m.

\ 41 8       40 8'       43 3        sn 3        "      Lönesumma, prisutveckling

Socialavgifter m. m.

/     '

'

'

'

20,3"     Lönesumma

Mervärdeskalt

8,6        17,2        20,0        19,4        25,6      Konsumtionens utveck-

ling, importvärde, ex­portvärde

12,4

10,1

8,6

6.3

6,1

Konsumlionsvolymen

8,0

27,2 00

8,0 24,0 100

7,5 20,6 100

5,3 18,7 100

7,0 18,3' 100

Konsumlionsvolymen

17,5

29,2

45,4

93,9

145,5

23,2

24,6

25,7

30,8

28,4

Skatt på sprit, vin och tobak Skatl på energi och bensin Övrigt Summa %

Summa miljarder

kr. (löpande priser)

Andelav BNP%

Genomsnittlig årlig utveck­

ling mellan angivna budgelår ul­

lryckl i fasta priser', %

+ 6,0      + 4,4      + 5,9      + 0,2

Endast en mindre andel av beloppet avser arbetsgivaravgifter.

För all kunna jämföra med tidigare budgetår har inkomsterna för budgetåret 1980/81 i denna tabell justerats för den nivåhöjning som orsakas av budgetreformen.

1 detta avsnitt redovisas i vissa fall statsinkomsternas utveckling uttryckt i fasta priser. Fastprisberäkningen har gjorts på så säll atl inkomslerna i löpande priser har deflalerats med implicitprisindex för brullonalional­produklen (den s. k. BNP-deflatorn).

I långtidsbudgeten lillämpas för statens kosinader, som t. ex. kostnader för statliga löner och inköp, beräkningar i fasta priser. Syftet med sådana beräkningar är alt visa hur statens förbrukning av reala resurser ulvecklas. Faslprisberäkningar kan också användas för att visa hur produktionen av en vara eller tjänst ulvecklas i volymtermer. Dessa förhållanden gäller inle för huvuddelen av statsinkomsterna som inle är avsedda för ell specifikt ändamål. Statsinkomsterna kan betraktas från såväl statens som skattebetalar­nas synpunki. Staten utnyttjar inkomsterna för atl finansiera sina utgifter. Dessa ulgifter är av många olika slag. Därmed finns inget självskrivet index för deflalering av de samlade statsinkomsterna. Även betraktat från skattebetalarnas synpunkt gäller detla, eftersom de utgörs av juridiska och fysiska personer med skilda alternativa användningsområden för de inbetalade skalterna. (Resonemangen i detta stycke äger giltighet även för de statsinkomster som inle är skatter.) Deflalering av statsinkomsterna med implicitprisindex för bruttonationalprodukten får därför endast ses som en meiod all möjliggöra direkl jämförelse mellan ulvecklingen för slatens inkomster och den ekonomiska tillväxten i ekonomin som helhet.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

47

Stalsinkomslernas andel av brutlonalionalprodukten (BNP) har ökat frän drygl 23% budgelåret 1960/61 till drygt 28% budgelåret 1980/81. Den högre andelen för budgeläret 1975/76 är en effekt av de slora löneökningar­na under åren 1975 och 1976. Inkomstskatt och arbetsgivaravgifter svarar - utom för budgetårel 1975/76 - för drygl 40% av de lolala statsin­komsterna. En betydande förskjutning skedde från direkt inkomstskatt till arbetsgivaravgifter under 1970-talet, Mervärdeskattens andel av inkoms­terna ökade också kraftigt under denna period. Den kraftigaste ökningen inträffade dock under 1960-talet. Direkt inkomstskatt, socialavgifter och mervärdeskatl svarar under budgetåret 1980/81 för drygt två tredjedelar av statsinkomsterna. Motsvarande andel för budgetåret 1960/61 var drygt hälften.

Under 1960-talet och första hälften av 1970-talet ökade inkomsterna, uttryckta i fasta priser', med 4 ä 6% i genomsnitt per år. Under senare hälften av 1970-talet har denna tillväxt skett i en markant långsammare takt. En jämförelse mellan budgetåren 1975/76 och 1980/81 tyder I, o. m. på att inkomsterna skulle ha legat i stort sett stilla uttryckt i fasta priser. Delta är emellertid främsl en effekt av den höga nivån för budgelåret 1975/76. Ulvecklingen mellan enskilda år under perioden har varieral kraftigt.

1975/76-

1976/77-

1977/78-

1978/79-

1979/80-

1976/77

1977/78

1978/79

1979/80 (nuv. be­räkning)

1980/81 (nuv. be­räkning)

Förändring i stats-

inkomsterna uttryckt

i fasta priser, %'

-0,1

-2,7

-1,0

+4,1

+0,7

Den negaliva inkomstutvecklingen mellan budgetåren 1975/76-1977/78 är en följd av att den direkta slatliga inkomstskatten uppvisar en negativ utveckling i fasta priser. Detta beror bl. a. på atl utbetalningarna av kom­munalskatt ökade i en snabbare takt än preliminärskatieuppbörden under dessa budgetår. Utbetalningarna av kommunalskatt dessa är baserades nämligen pä de mycket kraftiga löneökningarna under åren 1975 och 1976. Den negativa utvecklingen förklaras dessutom av den metod som valts för fastprisberäkningen. Denna baseras på den kraftiga prisstegringen under perioden, vilken torde sammanhänga med att prisstegringarna till följd av löneökningarna tidigare år har slagit igenom med viss eftersläpning, samti­digt som lönesumman ökade relativt långsamt. Den negativa utvecklingen mellan budgelåren 1977/78 och 1978/79 är en följd av atl den allmänna arbetsgivaravgiften slopats. Den statliga inkomstskallen och socialavgif­terna ökade däremot realt med ca 4%. Till budgetåret 1979/80 liksom till budgetåret 1980/81 uppvisar statsinkomsterna återigen en viss tillväxt ut­tryckt i fasla priser.

' Se not 3 till tabell 20.

Prop. 1979/80:150

48

Tabell 21. Totala skatter oeh socialförsäkringsavgifter inom offentlig sektor

1965

1970

1975

1980

Andelav BNP, % Genomsnittlig årlig utveckling i fasla priser, %

35,6

38,9

+ 5,6

+ 4,4

43,9

+ 6,7

52,2

En jämförelse kan också göras med utvecklingen förden lotala offentliga seklorn. Materialet medger dock en sådan jämförelse endast för kalen­derår. Samlat för stat, kommun och socialförsäkringssektor har skatternas och socialavgifternas andel av bruttonationalprodukten ökal frän närmare

Deklarerade inkomster

i miljarder kr.

avseende 1977 års inkomster'

Inkomster:

Inkomst av jordbruksfastighet

3,7

Inkomst av annan faslighet

1,1

Inkomsi av rörelse

7,3

Inkomst av tjänst (avser främsl löner och

pensioner)

235,8

Inkomsi av lillfällig förvärvsverksamhet

1,0

Inkomst av kapital

5,5

Summa inkomster

254,4

Avdrag:

Avdrag under Ijänsl

(varav reseavdrag 5,2 milj. kr.)

9,6

Underskottsavdrag

(framförallt underskott pä villafasiighet)

12,2

Allmänna avdrag (avser

bl. a. förvärvsavdrag och försäkringspremier)

4,8

Föriustavdrag

0,2

Summa avdrag

26,8

Inkomster minus avdrag (enligt ovan) ger:

Taxerad inkomst

227,4

Avgår:

Grundavdrag

26,4

Extra avdrag (främst lill pensionärer)

7,4

Återstår:

Beskattningsbar inkomst

193,4

' Enligt RRV:s laxeringssiaiisiiska undersökning.

36% i miften av 1960-lalet till drygt 52% år 1980, dvs, en betydligt snab­bare ökning än för statsbudgetens inkomster. Denna kraftiga ökning för­klaras framför allt av den kommunala sektorns snabbt växande andel.

Inkomstskatten bestäms av ulvecklingen av den beskattningsbara in­komsten. Denna beror i sin tur på förändringar av dels inkomster, dels avdrag. Hur den beskattningsbara inkomsten beräknas framgår av ovan­stående uppställning.

Utvecklingen av den statliga inkomstskatten beror, förutom på skatte-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

49

satserna, pä hur skatteunderlaget förändras. Som framgåli lidigare påver­kas skatteunderlagets tillväxt av såväl inkomsternas som avdragens ut­veckling. Löner och pensioner är de vikligasle komponenterna i inkomst-utvecklingen. Ett av de största avdragen är underskoll på fasligheter. DeUa påverkas i hög grad av ränteutvecklingen. Vid etl oförändrat skatte­system kommer under förutsätlning av viss real tillväxt av skatteunder­laget - inkomstskatten all öka mer än skalleunderlagel, dvs. den procen­luella ökningen av skatten överstiger den procentuella ökningen i skatteun­derlaget. Detta förhällande är en följd av progressiviietcn i skattesystemet och inflationsskyddets utformning.

Den inkomstskatt som redovisas på statsbudgeien utgör skillnaden mel­lan inkomsterna av den allmänna inkomstskalieuppbörden (inkl. kommu­nalskatt) och vissa utgifter, främsl utbetalningar av kommunalskatleme-del.

Som exempel på hur känslig den slatliga inkomstskatten är för föränd­ringar i skatteunderlaget kan nämnas att en ökning av lönesumman med en procentenhet medför all inkomstskallen under del första budgeiårei ökar med ca 1400 milj. kr. På två års sikl blir den sammanlagna inkomstförstärkningen för staten endast ca 700 milj. kr. Delta beror pä sysiemel för uppbörd och utbetalning av kommunalskall. Staten admini­strerar uppbörden av kommunalskatt. Utbetalning av slutligt fastställda kommunalskattemedel sker med två års eftersläpning. Systemet för över­föring av skatt till kommunerna medför vid en ojämn lönesummeutveck­ling atl den slatliga inkomstskattens utveckling, som den redovisas på slalsbudgeten, mellan enskilda år kan avvika krafligl frän lönesummans utveckling.

Genom det inftalionsskydd av skatteskalan som infördes år 1978 får prisulvecklingen direkl betydelse för inkomstskattens utveckling. En ökad prisslegringslakt resulterar i en höjning av den s. k. basenheten som regle­rar infialionsskyddel. Basenheten för etl visst år bestäms av prisstegringen drygt elt är tidigare. Vid slora förändringar i prisulvecklingen mellan olika år ger inftationsskyddet en överkompensation vissa år för den prisstegring som äger rum under del akluella beskattningsåret och underkompensation andra är. En ökning av basenheten med 100 kr., vilkel moisvarar en prisstegring om ca 1,5 %. reducerar statsinkomsterna med ca 1 miljard kr. i 1981 års priser jämfört med etl syslem ulan inftalionsskydd.

Socialavgifternas utveckling beror på förändringar i lönesumman. Preli­minär uppbörd av arbelsgivaravgifter sker pä basis av senast kända löne­summa, dvs. lönesumman två år lidigare. Denna uppräknas med en av regeringen fastställd uppräkningsfaktor som avses molsvara två års löneut­veckling. Till följd av detta system fåren lönestegringstakl som ligger över denna uppräkningsfaktor inte omedelbara effekter på statens inkomster, utan får först effekler i form av ökade fyllnadsinbetalningar elt år senare och kvarstående avgifier årel därpå. På statsbudgeten redovisas endasl 

4    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. 2.1

Prop. 1979/80:150

50

vissa av arbetsgivaravgifterna, varav de mesl betydande är folkpensions­avgiften, barnomsorgsavgiften och .sjukförsäkringsavgiften. En höjning av lönerna med I % resulterar i en ökning av de socialavgifter som redovisas på statsbudgeten med netto inemot 300 milj. kr. Ökar priserna dessulom med 1 % reduceras inkomstökningen lill drygt 200 milj. kr.

Mervärdeskatten påverkas av den privala konsumtionens volymutveck­ling samt prisutvecklingen - fakiorer som i sin lur sammanhänger med bl.a. lönesummans utveckling. Av betydelse är därvid relativprisför­ändringar mellan inhemska och importerade varor och tjänster. Ca två tredjedelar av den privata konsumtionen är belagd med mervärdeskatt. En ökning av den privata konsumtionen med en procentenhet i löpande priser ökar intäkterna av mervärdeskatten med drygl 300 milj. kr.

Övriga varuskatter - t. ex. skatt på sprit, vin, tobak och energi - utgår i allmänhet med ett i kronor fastställt belopp per enhet av varan. Således blir konsumtionsvolymen avgörande för intäkterna. Till följd av att punktskat­terna är fastställda i krontal leder en allmän prisstegring till att prisrelatio­nerna förskjuts mellan punktskattebelagda och övriga varor. För att äter-ställa prisrelationerna krävs att skattesatserna också höjs i takt med den allmänna prisstegringen.

De beräknade förändringarna i statsinkomsterna under långtidsbudget­perioden med tidigare angivna förutsättningar framgår av labell 22. Enligt kalkylen minskar statsinkomsternas tillväxttakt i löpande priser frän 13,3% per år under perioden 1974/75-1978/79 lill 5,4% per är under perioden 1980/81-1984/85. Delta beror bl. a. på att de faktiska ökningarna av lönesumman varit större under den historiska perioden än vad som antas för långtidsbudgetperioden. Statsinkomsterna beräknas realt öka med i genomsnitt drygt en halv procentenhet per år, vilket också det är lägre än under den bakomliggande perioden.

En orsak lill den långsammare ökningstakten, utöver vad som förklaras av lönesummeutvecklingen, är de föreslagna förändringarna av det kom­munala skalteunderiaget som leder till ökade kommunalskatteutbetalning­ar fr. o. m. kalenderåret 1982 lill följd av atl kommunerna tillförs skalteun­deriaget från beskattade förmåner. De ökade kommunalskatteutbetalning­arna under budgetåren fr.o.m. 1981/82 motsvaras dock i stort sett av minskade utgifter för vissa allmänna statliga bidrag till den kommunala sektorn.

Genom systemet med inflaiionsskyddade skatteskalor påverkas in­komstskatterna direkt av prisutvecklingen. Den inträffade prisutveckling­en samt prisantagandena i årets långtidsbudget innebär att inflationskom­pensationen är relativt hög under budgetåret 1981/82, Den genomsnittliga ökningslakten för den framförliggande perioden påverkas av den förutsatta prisprofilen.

En annan orsak lill den långsammare tillväxttakten lorde vara den histo­riskt sett höga räntenivån, som leder till större avdrag vid inkomstbeskatt­ningen.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

51

Inkomsterna från de lagstadgade socialavgifterna beräknas öka med 3,2%, vilket är långsammare än under såväl jämförelseperioden som i fjolårets långtidsbudgetberäkning. Avvikelserna jämförl med förra årels långtidsbudgetberäkningar förklaras dels av antagandet om en lägre ut­veckling av lönesumman, dels av den lekniska omläggningen av uppbörds­systemet för vissa statliga avgifter. För aU på ett mer realistiskl sätl återge den slutliga effekten på stalsbudgelen har i årets långtidsbudget därtill förutsatts att viss del av sjukförsäkringens, enligt nuvarande regler beräk­nade överskott, överförs till sjukförsäkringsfonden.

Mervärdeskatten beräknas stiga med inemol 8% i genomsnitt per år, vilket i stort sett är samma ökningstakt som beräknades i fjol. Historiskt sett är denna siffra låg. Förklaringen hårtill är en snabbare utveckling av privat konsumtion under tidigare år liksom att mervärdeskatten höjdes under jämförelseperioden.

Övriga skatter på varor och tjänsler m. m. bl. a. skatt på energi, sprit, vin och tobak - förutses öka med 3,1 % per år. Den långsamma utveck­lingstakten beror som tidigare nämnts på att skattesatserna i allmänhet är faslställda i fasta krontal. Förändringstalen återspeglar sålunda endasl volymutvecklingen. Detta innebär en långsammare ökningstakt jämfört med fjolårets långtidsbudget, vilket bl, a. beror på all vissa punktskattehöj­ningar var inlagda i förra årels långtidsbudget. Effekterna av de punktskat­tehöjningar som nu aviserats har i årets långtidsbudgetberäkning beaktats

Tabell 22. Totala statsinkomster (Milj. kr., löpande priser, avrundat)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

lill

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1980/81

luell för­ändring

sniltlig procen-

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

tuell för-

1980/81-

luell för-

ändring

1981/82

ändring

1974/75-

1980/81-

1978/79

1984/85

Inkomstskatt Socialavgifter

+ 11,8

32900

-2 100

+   100

+ 5 600

+ 3400

- 6,4

+4.9

30 100

-1500

+ 1500

+ 3 200

+     900

- 5,0

+ 3,2

Mervärdeskatl

+ 18,6

37 300

+ 2800

+ 3 100

+ 3 400

+ 3 700

+ 7,5

+ 7,8

Övriga skatter på

varor och tjänster

m.m.

+ 10.4

29700

+ 1200

+  900

+  900

+    800

+ 4,0

+ 3,1

Statens rörelseöver-

skott, ränteinkoms-

ter, avskrivningar

o.d.

+ 14,9

18459

+ 3741

+ 1000

+  1 100

+ 1 100

+ 20,2

+ 8,3

Totala statsinkomster 4-13,3

148459

+4141

+6600

+ 14200

+9900

+ 2,8

+5,4

Absolutnivå

152600

159200

173400

183 300

Andel av BNP

29,0'

26,4

Utveckling uttryckt

i fasta priser

+ 2,6

+0,6

Differensen jämförd med tabell 20 beror på den nivåhöjning som orsakas av budgetreformen.

Prop. 1979/80:150

52

under anslaget lill oföruisedda utgifter på budgelens utgiftssida. Som ex­empel kan nämnas all dessa skatter skulle inbringa brutto ca 7 miljarder kr. mer, under förulsållning atl de höjs i lakl med den antagna prisulveckling­en och atl konsumtionen inte påverkas. Del bör dock observeras atl en sådan höjning kan fä effekter på andra statsinkomster. Om höjningarna sålunda leder lill minskad prival konsumtion minskar även iniäkterna av mervärdeskatten. Dessutom får en sädan höjning via priserna effekter i form av ökade ulgifter för l.ex. pensioner liksom minskad inkomstskall via inftationsskyddet av skatteskalan.

5.3 Statens budgetsaido m. m.

Statens budgetsaido och finansiella sparande

De tidigare presenierade beräkningarna av inkomst- och utgiftsutveck­lingen under långtidsbudgelperioden har sammanställts i tabell 23, som visar budgetutfallet för budgetåren 1974/75-1978/79 saml vilket budget­saido som beräknas för vari och etl av budgetåren 1979/80-1984/85. Underskotlen för budgetåren 1979/80 och 1980/81 beräknas enligt del reviderade budgetförslaget uppgå till 48,6 resp. 57,9 miljarder kr.

Tabell 23. Budgetsaldots utveckling budgetåren 1974/75-1984/85

(Milj. kr., löpande priser, avrundat för budgelåren 1981/82- 1984/85)

1974/75 Utfall

1975/76 Utfall

1976/77 Utfall

1977/78 Utfall

1978/79 Utfall

1979/80 Ber, utfall

Inkomster Utgifter

Saldo

72490 83 187

-10698

93 934 97658

-3724

104 360 114 845

-10484

112113 137292

-25179

119664 158 342

-38678

134600 183 200

-48600

1980/81 Enl. rev. budget­förslaget

1981/82

LB-

kalkyl

1982/83

LB-

kalkyl

1983/84

LB-

kalkyl

1984/85

LB-

kalkyl

Inkomster Utgifter

Saldo

148400 206300

-57900

152600 217400

-64800

159200 232900

-73700

173400 247400

-74000

183 300 261800

-78500

Under långtidsbudgetperioden ökar budgetunderskottet med ca 21 mil­jarder kr. Budgelunderskottet ökar därmed betydligt snabbare i årets lång­tidsbudget än i Qolårets.

Som framgår av kap 6. utgörs en del av statsutgifterna av finansiella transaktioner. Budgetsaldot efter avdrag för dessa finansiella transaktioner (netlo) utgör statens finansiella sparande. Vid en analys av sparandeut­vecklingen i samhället är detla ett mera relevant begrepp än det traditionel­la budgetsaldot. Beräkningarna av statens finansiella sparande under lång­tidsbudgetperioden redovisas i tabell 24,

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

S3

Tabell 24, Statens nnansiella sparande budget

å

ren 1974/75-1984/85

(Milj. kr., löpande priser, avrundal)

1974/75 Utfall

1975/76 Utfall

1976/77 Ulfall

1977/78 Utfall

1978/79 Ulfall

1979/80 Ber. ulfall

Budgetsaido

Finansiella

transaktioner

Statens

finansiella

sparande

-10 700 4 800

- 5900

-3 700 4900

+ 1200

-10 500 5 600

- 4900

-25 200 8000

-17200

-38 700 8200

-30500

-48600 13 800

-34800

1980/81 Enl. rev. budget­förslaget

1981/82

LB-

kalkyl

1982/83

LB-

kalkyl

1983/84

LB-

kalkyl

1984/85

LB-

kalkyl

Budgetsaido

Finansiella

transaktioner

Statens

nnansiella

sparande

-57900 10500

-47400

-64 800 10000

-54800

-73 700 11 100

-62600

-74000 11300

-62700

-78 500 11800

-66700

Underskottet i statens finansiella sparande är mindre än budgetunder­skottet, men utvecklingen av det finansiella sparandet är i huvudsak paral­lellt med budgetsaldots förändring under långtidsbudgetperioden.

Effekter på budgetsaldot av andra antaganden

Som framgått av den tidigare genomgången påverkas såväl inkomst- som utgiftsutvecklingen i hög grad av de antaganden som görs om den samhälls­ekonomiska utvecklingen. Beräkningarna i långtidsbudgeten baseras för åren t.o. m. 1982 på beräkningama till den reviderade finansplanen. För åren därefter har schablonmässiga anlaganden gjorts (se avsnitt 3.2). I den beräkningsmodell som används för långtidsbudgeten påverkas resultatet främsl av antagandena om lönesummans lillväxl, om den allmänna prisut­vecklingen samt om räntenivån. Nedan redovisas överslagsmässiga beräk­ningar av hur ändrade anlaganden påverkar beräkningsresultatet. Dock bör uppmärksammas att beräkningsmodellen fömtsätter alt de antaganden som ställts upp ingår i en konsislenl bild av samhällsekonomins samlade utveckling. För den typ av känslighetsanalys som redovisas i det följande uppfylls normalt inte denna fömtsättning. Beräkningen bör därför endast ses som en uppskattning av hur stora förändringar en altemativ uppsätt­ning antaganden skulle ge.

En uppjustering av antagandena om lönesummans tillväxt leder ttU en ökning av inkomstskatten och socialavgifterna, eftersom dessa väsentligen har löneinkomsterna som beräkningsbas. Vidare skulle en sådan justering

Prop. 1979/80:150

54

leda till ökade ulgifter för anslag som följer löneutvecklingen. Här har antagits att timlöneantagandet följer lönesummeantagandet. Dessa effek­ters storlek budgelåret 1984/85 redovisas i nedansiående tablå. I tablån har fömtsätts atl lönesumman ökar en procenlenhel snabbare varje år i lång­tidsbudgetperioden .

(Miljarder kr.)

En procentenhet snabbare utveck­ling varje år i LB-perioden för

En procentenhet högre räntenivå varje år i LB-perioden

Löne-

Pri-

summan       serna

Effekt 1984185

Inkomster

Utgifter

Saldo

+9

+4

+5

-1 +6

-7

±0

+ 5

-5

Om på molsvarande sätt antagandena om den allmänna prisutvecklingen justeras upp skulle inkomsterna av mervärdeskatten öka' till följd av att den privata konsumtionen stiger räknat i löpande priser. Samtidigt skulle inkomstskallen minska till följd av att skatteskalan är indexreglerad. Utgif­tema för anslag som följer prisutvecklingen skulle stiga snabbare.

En högre räntenivå höjer främst utgiftema för statsskuldräntorna och räntebidragen för bostäder. En närmare redogörelse för hur räntenivån inverkar på dessa anslag har getts i avsnitt 5.1 resp. kap. 4. Dessutom leder en högre räntenivå bl.a. till större underskottsavdrag vid laxeringen till inkomstskatt och därmed till ett minskat inkomstskatteunderlag. Denna effekt motverkas av att statens ränteinkomster stiger.

Av tablån framgår att en samlidig och lika slor förändring av såväl pris-som löneantagandena endast ger en begränsad förändring av budgelsaldot budgetåret 1984/85. Vidare att en justering av räntenivån inverkar kraftigl på budgetsaldot. Om räntenivån antas följa högre pris- och löneanlaganden blir således budgetunderskottet väsentligt större budgetåret 1984/85 räknat i nominella termer än i årets långtidsbudgetberäkning. Även i reala termer ökar det något.

De i tablån redovisade beloppen avser högre antaganden. En sänkning av antagandena i samma mån leder till effekter i samma storleksordning, men åt motsatt håll. De redovisade beloppen innefattar även de indirekta effekterna på statsskuldräntorna.

' Hur slor denna ökning blir beror bl. a. på hur antagandena om konsumtionsvoly­mens utveckling påverkas av höjda prisantaganden. Om lönesummeantagandet inte ändras när prisantagandena höjs, så leder detta normalt till att konsumtionsvo­lymen blir mindre. I beräkningen ovan har ingen sådan efFekt beaktats.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

55

Jämförelse mellan årets och tidigare års långtidsbudgetar

I senare års långtidsbudgetar har budgetunderskotten det första året i den studerade långtidsbudgelperioden hamnat på allt högre nivåer för vaije ny långtidsbudget. Detta framgår av tabellen nedan.

Tabell 25. Budgetsaldots utveckling i de senaste långtidsbudgetarna

(Miljarder kr., löpande priser)

1977/78   1978/79   1979/80   1980/81   1981/82   1982/83   1983/84   1984/85

1977

års långtidsbudget

-13,9    -18,0     -14,4     -12,3     -12,0

1978

års långtidsbudget

-41,8     -38,0     -40,2     -40,2     -42,8

1979

års långtidsbudget'

-48,2     -49,8     -51,6     -52,4     -54,5

Årets långtidsbudget

-57,9     -64,8     -73,7     -74,0     -78,5

' Exkl. återstående finansiering av de skatte- och kommunalekonomiska reformerna budgetåren 1980/81-1983/84.

Även i ett annat avseende har bilden förändrats för varje ny långtidsbud-getberäkning. I 1977 års långtidsbudget beräknades budgetunderskottet successivt komma att minska något under den studerade perioden. 1 näst­kommande års beräkning ökade underskottet något under den behandlade perioden. Denna tendens förstärktes i förra årets långtidsbudget, som innebar att budgetunderskottet ökade med drygt 6 miljarder kr. till det sista året. I årels beräkning går stegringen betydligt snabbare. Den uppgår nu till ca 21 miljarder kr. räknat i löpande priser. I det följande görs en genom­gång av vissa orsaker dels till atl budgetunderskotten förskjutits till en högre nivå, dels till att underskotten nu stiger i snabbare takt än föregåen­de år. Genomgången baseras på fjolårets och årets långtidsbudgetberäk­ningar.

Vid bedömning av varför budgetunderskottens nivå förskjutits är det av intresse atl betrakta förändringar i centrala antaganden. Jämförelsen har gjorts för budgetåret 1980/81. Jämfört med 1979 års långtidsbudget har såväl lönesumman som prisnivån för budgetåret 1980/81 justerats upp, dock i olika utsträckning. Prisnivån har räknats upp betydligt mer än lönesumman. Högre priser slår igenom kraftigl i form av framför allt högre utgifler. De leder även till större inkomster av mervärdeskatten, men denna effekt är inte lika stark som effekten på utgiftssidan. Vidare leder en högre prisnivå (med viss fördröjning) till lägre inkomsler av direkt skatt till följd av att skatteskalan är indexreglerad. Större lönesumma inverkar på såväl utgifts- som inkomstnivån. Effekten är dock väsentligt slörre på inkomstsidan, eftersom flertalet statsinkomster har lönesumman som di­rekl eller indirekt skattebas. Även räntenivån ligger högre i årets beräkning än i LB 79. Detla leder till ökade utgifter. Med de förändringar av lönesum­man resp. prisnivån som erhållils sedan Qolårets långtidsbudget är det naturligt att vänta sig att såväl inkomster som utgifter skulle öka till årets beräkning. Utgiftema borde dock stiga avsevärt mer än inkomsterna.

Prop. 1979/80: 150

56

Beräkningen av utgifter och inkomsler för budgeiårei  1980/81 enligt fjolårets resp. årets långtidsbudget framgår av följande lablå:

(Miljarder kr., löpande priser)

1980/81 enligt

Förändring från

------------------------    LB 79 till LB 80

LB 79'    LB 80

Inkomster

144,0      148,4

+ 4,4

Utgifter

193,8      206,3

+12,5

Saldo

-49,8     -57,9

- 8,1

' Exkl. återstående ftnansiering av de skatte- och kommunalekonomiska refor­merna. Siffrorna har korrigerats för budgetreformen.

De beräknade inkomsterna har ökat med 4,4 miljarder kr., eller 3,1 %. Av ökningen hänför sig drygt en tredjedel lill mervärdeskatten.

De beräknade utgiftema har ökat med 12,5 miljarder kr., eller 6,4 %. Den kraftigaste ökningen noteras för statsskuldräntorna, försvaret, folk­pensionerna, räntebidragen för bostäder samt bostadslån. Utgiftema för dessa ändamål har räknats upp med över 7 miljarder kr. jämfört med föregående års långtidsbudget, vilket förklaras av att såväl prisnivån som räntenivån nu beräknas bli högre för budgetåret 1980/81. Återstående ca 5 miljarder kr. förklaras i betydande grad av atl oförutsedda utgifter ligger väsentligt högre i årets beräkning. Detta avspeglar skillnaden mellan att göra en utfallsberäkning, som i årets långtidsbudget, och en långtidsbud­getkalkyl som i Qolårets. I år har betydande belopp avsatts för att under budgetåret 1980/81 täcka kostnaderna för att beslut om laddning av vissa kämkraftsaggregat senarelagts liksom för industri- och arbetsmarknadspo­litiska insatser. Även kostnader för särpropositioner har tillkommit. Denna typ av tillkommande kostnader tas antingen inte med i en långtidsbudget­beräkning eller beaktas bara i begränsad utsträckning eftersom beslut om insatserna oftast inte föreligger vid tidpunkten för beräkningen.

Sammanfattningsvis kan konstateras atl ändrade antaganden bidragit till att budgetunderskottet nu beräknas öka budgetåret 1980/81 jämfört med LB 79. Stor betydelse har också tillkommande insatser under ofömtsedda utgifter haft.

Budgetunderskottet stiger i snabbare takt i årets beräkning än i förra årels. En förklaring till detta återfinns på statsbudgetens inkomsisida, I LB 79 beräknades statsinkomsternas andel av BNP komma att minska med ca en procentenhet under långtidsbudgetperioden, medan de i årets beräkning minskar med över två procentenheter. Den svagare inkomstulvecklingen i årels långtidsbudget behandlas närmare i avsnitt 5,2. För utgiftema där­emot utvecklas BNP-andelen på ungefär samma sätl i årets beräkning som i fjolårets. Dock kan konstateras att slalsskuldräntornas BNP-andel ökar betydligt snabbare i årets beräkning. Detta uppvägs emellertid av all BNP-andelen för övriga utgifter minskar snabbare i årets beräkning.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

57

6   Automatiken i statsbudgeten

I långtidsbudgeten beaktas endast fattade beslul och gjorda ålaganden. Därmed bestäms den framräknade utgifts- och inkomstutvecklingen av den automatiska tillväxt som ligger i dessa beslut och åtaganden. I detta kapitel kommer denna automatik att behandlas närmare. Tonvikien kommer dock att läggas på en redovisning av utgifisautomatiken, eftersom de faktorer som bestämmer inkomstutvecklingen i allt väsentligt har behandlats i avsnitt 5.2.

6.1 Automatiken i statsutgifterna

Tidigare har redovisats en beräkning av utvecklingen av statsutgiflema fördelade pä olika ändamål. För att ytteriigare belysa utgiftsutvecklingen i ett samhällsekonomiskt perspekliv krävs en uppdelning av statsutgifterna i realekonomiska lermer, dvs. en uppdelning på konsumtion, investeringar, transfereringar och finansiella transaktioner. Med en sådan uppdelning är det också möjligt all analysera hur ökningen av de statliga utgifterna fördelar sig på olika slag av utgifter. I det följande återfinns en sådan genomgång såväl i oförändrad pris- och lönenivå som i löpande priser.

Realekonomiska kategorier

Vid analys av den statliga utgiftsutvecklingen i reala termer är det i första hand av intresse att skilja mellan å ena sidan sådana utgifler som innebär att staten direkl efterfrågar produktionsresurser i form av varor och tjänster och å andra sidan sädana utgifter som är överföringar till andra sektorer i ekonomin. De senare påverkar den reala samhällsekonomiska utvecklingen indirekl bl.a, genom sina effekter på de disponibla inkoms­lema och likviditeten i andra delar av ekonomin.

Den redovisning av anslagsbeloppens utveckling i realekonomiska kate­gorier som lämnas i det följande bygger i huvudsak på det inom national-räkenskapema lillämpade internationella SN A-systemet (System of Natio­nal Accounts).

De statliga konsumtions- och investeringsutgifterna anger statens direk­la efterfrågan på reala resurser. Som konsumtionsutgifter betraklas ut­gifter för statliga myndigheters produktion av tjänster inom l.ex, försva­ret, undervisningssektorn och rättsväsendet, Konsumtionsutgiftema be­står till närmare 60% av lönekostnader. Återstoden är omkostnader i den löpande verksamheten, exempelvis hyror, försvarets maierielinköp saml reparationer och underhåll.

I princip skiljer sig inte det investeringsbegrepp som används i beräk-'

Prop. 1979/80:150

58

ningarna för den statliga sektom från det som används för den privala sektorn. Som statliga invesleringar betraktas utgifter för byggnader och anläggningar samt maierielinköp för civila ändamål. Till skiUnad mot vad som följer vid en strikt tillämpning av SNA-syslemet räknas dock även affärsverkens investeringar som direkta statliga invesleringar.

Del bör understrykas att gränsen mellan konsumtion och investering från vissa synpunkter i vissa fall kan vara flytande. Det kan sålunda hävdas att delar av utgifterna för t. ex. utbildning och forskning, vilka klassificeras som konsumtion, utgör produktiva investeringar i lika hög grad som exem­pelvis inköp av maskiner. Del kan vidare nämnas all utgifterna för för­svarsmateriel och militära befästningar i nalionalräkenskapssyslemel, och även i denna redovisning, betraktas som konsumtion och inte som invesle­ringar.

Den del av statens utgifter som indirekt påverkar samhällsekonomin indelas i transfereringar (inkomstöverföringar, bidrag) och finansiella transaktioner (lån).

Transfereringarna indelas i undergrupper med utgångspunkt i olika mot­tagare av inkomstöverföringen. Den dominerande gmppen är transfere­ringar till hushållen. I denna girupp ingår utgifterna för folkpensioner, sjukförsäkringar, bambidrag m. m. Den näst största undergmppen är transfereringar till kommunsektoifn. Som transfereringar räknas också rän­teutgifter för statsskulden, slatetis bidrag lill företag och organisationer samt utgifter för utvecklingsbistånd.

Till gruppen finansiella transaktioner hänförs utgifter för ullåning, aktie­teckning, markinköp m. m. Denna utgiftskategori kan i viss mening uppfat­tas som en del av kreditmarknaden. I vissa fall kan det dock vara svårt att helt entydigt avgöra om ett visst] anslag skall klassificeras som finansiell Iransaklion eller transferering. Vidare innebär åtminstone huvuddelen av anslagen till finansiella transaktioner atl anspråk slälls på de samhällseko­nomiska resursema. Vid ett studium av hur stor del av dessa resurser som staten tar i anspråk eller fördelar kan del därför ofta vara mindre intressant att särskilja transfereringar och finansiella transaktioner.

Konsumtions- och investeringsutgifter

Som framgår av labell 26 utgörs över hälflen av statens konsumtionsut­gifter av kostnader för försvar, utbildning och forskning, polisväsende och kriminalvård samt vägunderhåll. Återstoden - förvallning m. m. - uppgår till 19,2 miljarder kr., eller 9,3 %, av de totala statsutgiflema. Denna gmpp innehåller emellertid stora utgiftsposter som inte avser myndighetsutöv­ning i traditionell mening, t. ex. utgifter för de statliga sjukhusen.

För slalens konsumtionsutgifter gäller att det stora flertalet anslag be­räknas bli oförändrade under den framförliggande perioden. Den enda större ökningen återfinns under forskningsanslagen som beräknas sliga

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

59

Tabell 26 Konsumtions- och investeringsutgifternas utveckling

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag 1980/81

Genom-

snittlig

sniulig

procen-

Avrundal

Andel av

procen-

tuell för-

nominellt

totala

tuell för-

ändring

belopp

slaisul-

ändring

1974/75-

gifierna

1980/81-

1978/79

1984/85

Statliga konsumtionsutgifter

+4,1

47300

22,9

±0,0

därav

försvar

16200

7,8

utbildning och forskning

4900

2,4

polisväsende och kriminalvård

4700

2,3

vägunderhåll

2 300

l.l

förvaltning m. m.

19200

9,3

Statliga in vesteringsutgifter

+0,9

9100

4,4

-1,1

Summa statliga konsumtions-

och investeringsutgifter

+3,4

56400

273

-0,1

Amn. Utgiftemas klassificering anpassas löpande. Detla gör att de reala fördel­ningarna i olika långtidsbudgetar inte är helt jämförbara.

med närmare 150 milj. kr. till följd av fattade principbeslut. De samlade statliga konsumtionsutgiftema ligger stilla under den framförliggande perioden räknal i oförändrad pris- och lönenivå. I beräkningen i löpande priser i kap, 5.1 har emellertid fömtsätts att den egentliga förvaltningen kan upprätthålla en oförändrad verksamhetsnivå med 2% lägre anslagsök­ning varje år än vad full pris- och lönekompensation skulle ge. Därmed innebär dessa beräkningar en viss minskning av statens efterfrågan på produklionsresurser för konsumtion och inte en i stort sett oförändrad efterfrågan som tabellen ovan antyder.

De statliga investeringarna visar en genomsnittlig årlig nedgång om 1,1 %, Detta sammanhänger främst med att bedömningen av inveslerings­ulvecklingen i hög grad påverkas av långtidsbudgetens karaktär. Nu beslu­tade investeringar kommer under långtidsbudgetperioden att avslulas, me­dan kommande investeringsbeslut endast i begränsad utsträckning är in­lagda i beräkningama. Invesleringama avser framför allt kraftslalioner, teleanläggningar, jämvägar, vägar och byggnader. Statens vattenfallsverks investeringar i kraftstationer beräknas minska under långtidsbudgetperio­den. Bakgmnden till dessa beräkningar framgår av avsnittet Energipolitik i kap. 4,

Sammanfattningsvis kan konstateras att slatens ulgifter för konsumtion och investeringar minskar något räknat i oförändrad pris- och lönenivå, I löpande priser beräknas konsumtions- och investeringsutgiflema öka med ca 4,8% per år, vilket är lägre än den antagna pris- och löneutvecklingen. Den låga utgiftsökningen hänger främst samman med den tidigare redovi­sade 2 %-iga nedräkningen. Tillväxten i statens konsumtions- och invesle-

Prop. 1979/80:150

60

ringsutgifier är således inte den avgörande förklaringen lill de lotala sials-ulgifiernas ökning. Detla framgår också av alt dessa utgifters andel av de totala statsutgifterna minskar från drygt 27% budgetårel 1980/81 till 26% budgetåret 1984/85.

Årets beräkningar av statlig konsumtion och investeringar ligger nära de resultat som nåddes i fjolårels långtidsbudget.

Transfereringar

Transfereringarna beräknas budgetåret 1980/81 svara för närmare 67% av statsutgiflema. Utvecklingen av transfereringarna framgår av labell 27. Transfereringarna inkl. statsskuldräntorna beräknas visa en snabbare till­växt än konsumtions- och invesleringsulgifterna, någol som har varil etl genomgående drag även under jämförelseperioden. Sammantaget beräk­nas iransfereringama öka med i genomsnitt 2,2 % per år i oförändrad pris-och lönenivå (se tabellen).

Tabell 27. Transfereringamas utveckling

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1974/75-1978/79

Anslag 1980/81

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1980/81-1984/85

Avrundat nominellt belopp

Andel av totala statsut­gifterna

Transfereringar till hushåll' Transfereringar till kommunsektorn Statsskuldräntor» Transfereringar till företag m. m. Internationella transfereringar Ofördelat

Sununa transfereringar

+ 6,3 + 6,3 + 12,4 +28,2 + 3,5

+ 9,0

56500 41600 19600 13600 5 200 800

137300

27,3 20,2 9,5 6,7 2,5 0,4

66,6

+  1,1

-     0,8

 + 15,8

-     4,8

 + 2,8

+ 2,2

' Häri ingår räntebidrag för bostäder och livsmedelssubventioner som i SNA-sysle­met klassificeras som Iransfereringar till företag.

' Deflaterade med konsumentprisindex. Anm. Utgiftemas klassificering anpassas löpande. Delta gör att de reala fördel­ningarna i olika långtidsbudgetar inte är helt jämförbara.

Transfereringarna tiU hushåll beräknas växa med i genomsnitt 1,1 % per år i oförändrad pris- och lönenivå. Folkpensionema dominerar i denna utgifisgmpp och svarar för över hälften av gmppens utgifter.

De största anslagen redovisas i tablån på nästa sida.

Som framgår minskar kostnaderna för folkpensioner i oförändrad pris-och lönenivå, vilket beror på att antalet pensionärer som står utanför ATP-systemet minskar under långtidsbudgetperioden. Ökningen i löpande priser förklaras av folkpensionernas bindning till konsumentprisutveck­lingen.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

Anslag

Genomsniltlig årlig förändring

1980/81

1980/81-1984/85

, %

(Milj. kr..

avrundat)

Oförändrad

Löpande

pris- och

priser

lönenivå

Folkpensioner

30000

-0,4

+ 5,2

Ränlebidrag till bosläder

5 200

+9,1

+ 9,8

Bambidrag

4900

-1,3

1

Sjukförsäkring och föräldra-

försäkring

4 200

+ 3,6

+ 10,3

Livsmedelssubvenlioner

3 700

+0,5

1

Övriga iransfereringar lill

hushåll

8500

+ 1,0

1

Summa transfereringar till

hushåll

56500

+ 1,1

+ 4,7'

ingtidsbudgeimetodiken har dessa posler inle räknats upp med )ch löneulvecklingen. I summaposten har beräkningen i löpande dessa anslag, baserats på utvecklingstalen i oförändrad pris- och

' I enlighet med låne..-..           e,-""-"--"-" " "" h""-- 

hänsyn lill pris- och löneulvecklingen. I summaposten har h priser, vad gäller dessa anslag, baserats på utvecklingstalen i lönenivå.

Myckel kraftiga ökningar registreras för räniebidragen för bostäder. Dessa ulgifter bestäms väsentligen av kostnadsutvecklingen de gångna åren samt av gällande räntenivåer på kreditmarknaden resp. riksdagens beslut om den garanterade räntans nivå och takten i uppirappningen av densamma. Att räntebidragen stiger så kraftigt under perioden beror med andra ord främst pä den kraftiga kostnadsstegringen tidigare år och på den historiskt sett höga räntenivå som förutsatts för långtidsbudgetperioden. Dock bör beaktas att räntenivån antagits sjunka under perioden. Med antaganden om högre räntenivå ökar utgifterna för räntebidrag ännu krafti­gare vid rådande bidragssystem. En procents högre räntenivå under perio­den ökar de totala utgiftema det sista året med närmare 2 miljarder kr. Den obelydligl högre utvecklingstakten i löpande priser beror på atl en prishöj­ning slår igenom med lång eftersläpning.

Barnbidragen går ned räknal i oförändrad pris- och lönenivå, vilket beror på atl antalet barn beräknas minska. I enlighet med långtidsbudgettekniken har bidragen inte räknats upp i löpande priser. Om barnbidragen - genom successiva politiska beslut - skulle följa prisutvecklingen blir stats­utgifterna mer än 1 miljard kr. högre budgetåret 1984/85.

Utgifterna för sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen beräknas stiga. Detta beror främst på befolkningsförändringar. En närmare förklaring ges under avsnittet Folkpensioner, sjukförsäkring m. m. i kap, 4, Utvecklingen i löpande priser sammanhänger främst med lönesummans utveckling.

Liksom barnbidragen förutsätts inte heller livsmedelssubventionerna komma att påverkas av prisutvecklingen, vilket är i enlighet med princi­perna för långtidsbudgetberäkningarna. Om politiska beslut skulle fattas om att bibehålla oförändrad bördefördelning mellan konsumentpriser och subventioner över statsbudgeten skulle statsutgifterna bli drygt 1 miljard kr. större budgetåret 1984/85.

Prop. 1979/80:150

62

Övriga Iransfereringar till hushåll ökar långsamt. Ingen uppräkning har gjorts med hänsyn till pris- och löneutvecklingen.

De statliga transfereringarna till kommunsektorn för konsumlion och investeringar innefattar dels bidrag avsedda för särskilda ändamål som exempelvis lärarlöner för gmndskolan och ulbyggnad av barnomsorgen, dels allmänna bidrag till kommunema. Transfereringarna till kommunsek­torn beräknas minska med 0,8% i oförändrad pris- och lönenivå under den framförliggande perioden. Ett drygl tiotal specialdestinerade bidrag svarar för närmare 80% av de statsbidrag till den kommunala sektorn som utgår för särskilda ändamål. De större anslagen framgår nedan:

Anslag

Genomsnittlig årlig förändring

1980/81

1980/81-1984/85

. %

(Milj. kr., avrundat)

Oförändrad

Löpande

pris- och

priser

lönenivå

Bidrag till skolväsendet m. m.

16200

-2,9

+ 4,7

Allmänna bidrag

10400

-4,1

+ 2,7

Bidrag till sjukvård.

social hemhjälp m.m.

4900

+0,3

+ 5,9

Bidrag till förskolor.

daghem m. m.

4600

+6,3

+ 13,7

Övriga transfereringar till

kommunsektorn

5 500

+3,4

. .'

Summa transfereringar till

kommunsektorn

41600

-0,8

+ 5,3

I enlighet med långtidsbudgetmelodiken har dessa poster inte räknats upp med hänsyn till pris- och löneutvecklingen. I summaposlen har beräkningen i löpande priser, vad gäller dessa anslag, baserats på utvecklingstalen i oförändrad pris- och lönenivå.

Bidrag till skolväsendet m. m. beslår till över 90% av löner till gmnd-skole- och gymnasieskollärarna. Nedgången i oförändrad pris- och löneni­vå sammanhänger med minskat antal elever. Uppräkningen till löpande priser har gjorts med utgångspunkt i antagandena om löneutvecklingen. Gmndskolebidragssyslemets utformning gör dock att olika förskjutnings­effekter uppstår i beräkningen.

De allmänna bidragen till kommunema beräknas minska i oförändrad pris- och lönenivå till följd av att de två kompensationsbidragen slopas i samband med genomförandet av den s. k. förenklade beräkningen av det kommunala skatteunderlaget. Nedgången innebär således inte att kom­munsektorn får minskade finansiella resurser. Tvärtom innebär den kom­munalekonomiska reformen våren 1979 en kraftig ökning av skatteutjäm-ningsbidraget. I löpande priser beräknas de allmänna bidragen stiga. De faktorer som inverkar är dels lönesummans tillväxt, dels eventuella för­ändringar i de kommunala skattesatserna.

Statens bidrag till förskolor, daghem m.m. ökar kraftigt i oförändrad pris- och lönenivå. Styrande faktor är främst kommunemas utbyggnad av

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

63

denna verksamhet. Löneutvecklingen i samhället påverkar stalsbidragsni-vån. I beräkningen i löpande priser har detta förhållande beaklals. Beräk­ningen är dock schablonmässig.

Bidragen till sjukvård, social hemhjälp m. m, omfattar väsentligen ansla­gen avseende kliniker för psykiskt sjuka. Omfattningen av dessa senare anslag bestäms av utfallet i de förhandlingar som äger mm mellan staten och landstingskommunema. I dessa förhandlingar beaktas bl.a. den all­männa kostnadsutvecklingen i samhället, I ovanstående beräkningar har i enlighet med långtidsbudgetmelodiken anlagits oförändrad omfattning, vil­ket resulterar i oförändrad anslagsnivå om hänsyn ej tas till pris- och lönehöjningar, I löpande priser har en schablonmässig beräkning gjorts av kostnadsutvecklingens genomslag. Detta gäller även anslaget till social hemhjälp som är det näst största anslaget i denna post.

I övrig posten ingår bidrag riil kommunalt bostadstillägg till folkpension, som ökar kraftigt i oförändrad pris- och lönenivå. Detta bidrag infördes i samband med den kommunalekonomiska reformen.

Övriga transfereringar till kommunerna minskar något. För denna post har ingen uppräkning företagits med hänsyn till pris- och löneutvecklingen.

Statsskuldräntor beräknas öka med ca 22% per år i löpande priser. Beräkningen i oförändrad pris- och lönenivå har erhållits genom deflalering med den antagna prisutvecklingen. Statsskuldräntorna är de i särklass snabbast växande utgiftema under långtidsbudgetperioden. Dessa utgifters storlek bestäms av budgetsaldots och räntenivåns utveckling. En snabbare ökning av budgetunderskottet ökar statsskuldräntornas storlek, medan ett mindre budgetunderskott leder till lägre kostnader för statsskulden. Det bör beaktas att budgetsaldots storlek också kan påverka räntenivån. Med stora underskott krävs normalt en högre räntenivå för att staten skall kunna placera sin upplåning. Sålunda kan ökade budgetunderskott genom sin effekt på räntenivån leda till en ännu kraftigare ökning av statsskuld­räntorna. Den räntekostnad som staten påtagit sig för budgetunderskottet ett visst år ligger också kvar kommande år tills dess budgetunderskottet vänds i budgetöverskott. I en period då budgeten inte visar överskott något år ackumuleras således kostnadema för statsskulden för vaije år. Dessut­om kan de räntekostnader som beror på tidigare års budgetunderskott efter hand stiga till följd av höjda räntekostnader vid omsättning av lån. Det senare gäller dock endast om räntan på nya lån är högre än för de utgående lånen.

Vissa faktorer motverkar ovan beskrivna förhållanden. Inflationen leder till att en skuld som staten påtagit sig efter hand minskar räknat i reala termer. Med exempelvis 5 % åriig inflation minskar den reala skulden med närmare 40% under en tioårsperiod. Inflationen har emellertid också nor­malt lill effekl att räntenivån blir högre eftersom långivarna fordrar en högre nominell avkastning än vad de skulle göra i en situation utan prishöj­ningar. Ibland uttrycks statsskulden som andel av bmttonationalprodukten

Prop. 1979/80:150

64

(BNP). Om den senare växer med exempelvis 3% per år samlidigt som inflalionen är 5 % per år, minskar en skuld uttryckt som andel av BNP med mer än hälflen under en lioårsperiod.

Del är med andra ord möjligt att under en följd av år ha budgetunder­skoU och därmed ökande statsskuld i nominella termer samlidigt som statsskulden minskar i reala termer eller som andel av BNP. För långtids-budgetperioden gäller dock att statsskulden ökar kraftigt såväl räknal i reala lermer som uttryckt som andel av BNP. Vid periodens böljan kom­mer statsskulden alt molsvara någol mindre än 40% av BNP, medan den vid periodens slut beräknas komma att uppgå lill ungefär 75% av BNP.

Vid en bedömning av statsskuldens effekler på ekonomin bör utländsk och inhemsk skuld särskiljas. Vid sluiet av år 1979 var ca 12% av stats­skulden upplånad i utlandet. En skuld lill utlandet innebär att en del av de resurser som produceras inom landet får avsättas för räntebetalningar och amorteringar till utländska långivare. De resurser som blir tillgängliga för förbrukning inom landet blir således mindre än vad som annars skulle ha blivit fallet. Vid en inhemsk skuld minskar inte tillgängliga resurser efter­som räntebetalningar och amorteringar sker inom landel. Däremot innebär dessa betalningar en överföring från siaten (och ytterst skattebetalarna) till långivarna. De senare har ju vid en lidigare tidpunkt avstått från att utnyttja sina resurser och istället lånat dem till staten. Vid en stor stats­skuld och högl ränteläge blir dessa överföringar stora och kan leda till fördelningsmässiga och andra problem. Samiidigi bör dock beaktas att långivarnas ränteinkomster i viss mån återflyter i form av skatt och att netioöverföringen därmed blir mindre än bmtlobeloppen.

Den statliga upplåningen bör också ses mot bakgrund av sysselsättning och resursutnyttjande i samhällel. I en situation med sparandeöverskotl i den privala delen av ekonomin kan slatliga budgetunderskott och resulte­rande upplåning vara nödvändiga för att undvika arbetslöshet och resurs-föriusler. Men även upplåningens effekler på realkapitalbildningen bör beaktas. Om lånen medför lägre investeringar som ersätts av privat och offenllig konsumtion kommer den framtida resurstillgången, och därmed även skatteunderlaget, atl bli motsvarande mindre. En sådan effekt kan också erhållas om upplåningen medför att räntenivån drivs upp.

Sammantaget kan sägas att den statliga upplåningen och statsskulden inte bör bedömas åtskilda från den ekonomiska situationen i övrigt. De bör ses mot bakgrund av bl. a. kreditmarknadens möjligheter att hantera finan­sieringen av budgetunderskotten, upplåningens effekter på sysselsättning, resursutnyttjande och investeringar samt de fördelningsproblem som kan uppslå.

Transfereringar tUl företag m.m. inkluderar överföringar till såväl pri­vata som slatliga företag. Även transfereringar till organisaiioner och ideella föreningar ingår i denna uigiftsgmpp som under perioden minskar med 4,8% i oförändrad pris- och lönenivå. I årets långtidsbudget har

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

65

räntebidragen och livsmedelssubvenlionerna flyttats från denna utgifis­gmpp till transfereringar till hushåll. Detta är den främsta förklaringen lill alt iransfereringar till företag m. m. har väsentligt mindre omfattning än i lidigare års långtidsbudgetar.

De större anslag som ingår framgår av tablån nedan.

Anslag

Genomsnittlig årlig förändring

1980/81

1980/81-1984/85,%

(Milj.kr.,

avrundal)       Oförändrad

Löpande

pris- och

priser

lönenivå

Bidrag till Stiftelsen Sam-

hällsföretag

1700

+

0,0

Bidrag lill energibesparande

ålgärder

1500

+

3,9

Bidrag till studiecirklar m. m.

1000

+

0,0

Bidrag till statens järnvägars

olönsamma nät

800

+

0,0

Övriga iransfereringar till

företag m.m.

8600

-

9,0

Summa transfereringar till

företag m.m.

13600

-

4,8

-4,8'

' Eftersom ingen pris- och löneomräkning har gjorts för denna grupp av transfere­ringar blir beräkningama i oförändrad pris- och lönenivå resp. löpande priser identiska.

Huvuddelen av de anslag som sorterar under denna gmpp är relativt små. Ulgiftsnedgången förklaras av bortfallande utgifter för olika industri­politiska insatser. Utgiftsökningar återfinns i stort sett endast på anslagen till energibesparande åtgärder och regionalpolitisk bidragsverksamhet (det senare återfinns under övrigposlen i tablån). Utvecklingen för dessa två anslag bestäms av de av riksdagen beslutade ramarna för verksamheterna.

Som framgår av tablån har inga påslag gjorts för denna gmpp av trans­fereringar för alt kompensera den anlagna pris- och löneulvecklingen.

De internationella transfereringarna består nästan hell av anslag lill utvecklingsbistånd (u-hjälp). De beräknas öka med 2,8% per år i oföränd­rad pris- och lönenivå och med 8,3 % per år i löpande priser. Denna tillväxt förklaras av att utvecklingsbiståndet anlagils utgöra en oförändrad andel av bmttonationalprodukten.

De samlade transfereringarna ökar med 2,2% i oförändrad pris- och lönenivå. I löpande priser stiger de med 7,0%.

Finansiella transaktioner

I posten finansiella transaktioner ingår - fömtom statlig utlåning till bostadsbyggande, företag, studiesociala ändamål m. m. - även aktieköp, köp och försäljning av mark samt förändringar i disposilionen av rörliga krediter. 5   Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bd. 2.1

Prop. 1979/80:150

66

Tabell 28. Finansiella transaktioners utveckling

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag 1980/81

Genom-

snittlig procen-

snittlig procen-

Avrundal  Andel av

luell för-

nominellt  lotala

tuell för.

ändring

belopp       statsul-

ändring

1974/75-

giftema

1980/81-

1978/79

1984/85

Finansiella transaktioner, brutto

Finansiella transaktioner, netto

+5,3

12600

10500

6,1

-0,7

Som framgår av tabell 28 beräknas de finansiella transaktionema minska med 0,7 % per år i oförändrad pris- och lönenivå. Tidigare år har de räknals netlo, men i och med atl budgetreformen genomförs budgetåret 1980/81 blir de i huvudsak bmtloredovisade. Vid beräkningen av statens finansiella sparande i avsnitt 5.3 utnyttjas emellertid neltoberäkningen, varför denna angivits i tabellen.

Slörre anslag i denna gmpp framgår av nedansiående tablå.

Lån till bosladsbyggande Studielån

Övriga finansiella trans­aktioner

Summa flnansiella transaktioner

Anslag 1980/81 (Milj. kr., avrundat)

Genomsnittlig årlig förändring 1980/81-1984/85,%

Oförändrad

Löpande

pris- och lönenivå

pnser

7 300 2 200

+ 1,1 + 1,0

+ 5,8 +5,1

3 100

-6,9

1

12600

-0,7

+2,9

' I enlighet med långtidsbudgetmelodiken har denna posl inle räknats upp med hänsyn till pris- och löneulvecklingen. I summaposten har beräkningen i löpande priser, vad gäller dessa anslag, baserats på ulvecklingstalen i oförändrad pris- och lönenivå.

Det dominerande anslaget avser lån till bostadsbyggande. Ökningen förklaras främst av att bostadsbyggandet förutsatts öka i enlighet med de uppgjorda planerna samt av kostnadsutvecklingen. Tillväxten i utgiftema för studielån sammanhänger dels med en beräknad ökning av antalet studerande, dels med prisutvecklingen som påverkar anslaget eftersom studiemedlens storiek är bunden till prisutvecklingen. Övriga finansiella transaktioner minskar såväl i oförändrad pris- och lönenivå som i löpande priser. Minskningen förklaras av att utlåningen till företag beräknas gå ned under långtidsbudgelperioden.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

67

Avslutning

Av ovanstående genomgång framgår att utgiftslillväxlen väsentligen återfinns bland transfereringarna inkl. statsskuldräntorna. Detta framgår också av tabell 29 som redovisar utgifistillväxter i löpande priser.

Tabell 29. Realgruppernas tillväxt och andel av de totala statsutgifterna

(Milj. kr., löpande priser)

Sammanlagd ökning 1980/81-1984/85

Procenluell andel av lolala statsutgiflema

1980/81

1984/85

Statlig konsumtion och invesleringar Transfereringar Finansiella transaktioner

+11 700 +42 300 +  1500

27,3

66,6

6.1

26,0 68,6

5,4

Enligt beräkningen stiger iransfereringarnas andel av de totala stalsut­gifterna från ca 67 % till ca 69 %. Räknat i löpande priser ökar de med ca 42 miljarder kr. under långtidsbudgetperioden.

Transfereringarnas tillväxt faller på följande anslag:

-

statsskuldränlor

+24 100 milj. kr. -folkpensioner

+ 6700 milj. kr.

-

bidrag lill kommunema för skolväsendet

+ 3 200 milj. kr.

-

förskolor, daghem m. m.

+ 3 100 milj. kr.

-

räntebidrag för bostäder

+ 2 400 milj. kr.

-

sjukförsäkring och föräldraförsäkring

+ 2000 milj. kr.

-

allmänna bidrag lill kommuner samt KBT

+ 2 000 milj. kr. -utvecklingsbistånd

+ 2000 milj. kr.

-

bidrag till kommunal sjukvård, social

hemhjälp m.m.

+  1300 milj. kr.

-   övrigt, nello

+    300 milj. kr.

(- iransfereringar till förelag samt kostnader för uppskov

med laddning av kämkraftsaggregat

- 4 800 milj. kr.)

De uppräknade anslagen har justerats med hänsyn till den antagna pris-och löneutvecklingen. Del är pris- och löneulvecklingen som förklarar utgiftsökningen uiöver tillväxten i slalsskuldränlor. Endast på några områ­den återfinnes en volymtillväxt, medan andra minskar i volym.

Många anslag ålerfinns inte i uppräkningen just beroende på att de - i enlighet med långtidsbudgetmetodiken - inte justeras för den antagna pris-och löneulvecklingen. Delta gäller främsl barnbidragen och livsmedelssub­ventionerna. Om dessa anslag skulle höjas under långtidsbudgetperioden i takt med prisutvecklingen, vilkel ofta sketl senare år, skulle ulgiftslillväx-len bli kraftigare än vad som redovisats ovan. För ett slort antal andra transfereringsanslag, som bl. a. redovisats i övrigposler i tablåerna, har inle heller någon pris- och löneomräkning gjorts. I många fall kan argument ges för att detta innebär en real minskning av transfereringen. Ofta har också någon form av pris- och löneuppräkning i praktiken genomförts under den historiska perioden. Även för dessa anslag gäller med andra ord

Prop. 1979/80: 150

68

alt etl fullföljande av hillillsvarande praxis yllerligare skulle öka utgiftslill­växlen under långtidsbudgetperioden.

I det föregående har endasl behandlals hur olika delar av sialsutgiftema utvecklas i förhållande lill varandra. De toiala slatsulgiflernas utveckling i förhållande till hela samhällsekonomins utveckling framgår av tabell 30.

Tabell 30. Statsutgifterna uttryckta som andel av bruttonationalprodukten budgetåren 1980/81 och 1984/85

(Milj. kr., löpande priser)

Andel av BNP

1980/81      1984/85

Statlig konsumlion

och investeringar

11,0

9,8

Transfereringar exkl.

23,0

19,6

3,8

6,3

2,5

2,0

statsskuldräntor

Slalsskuldränlor

Finansiella transaktioner

ToUla statsutgifter

40,3

37,7

Statsutgifterna uttryckta som andel av bruttonationalprodukten (BNP) minskar från 40,3%. budgetåret 1980/81 till 37,7% budgetåret 1984/85. Enda utgiftskalegori vars BNP-andel ökar är statsskuldräntorna: från 3,8 % till 6,3%, Övriga utgifter minskar sålunda från 36,5% till 31,4% mellan första och sista årel i långtidsbudgetperioden.

En oförändrad BNP-andel för de totala statsutgifterna skulle innebära ca 18 miljarder kr. högre utgifter del sista årel i perioden.

6.2 Automatiken i statsinkomsterna

Statsinkomsternas automatik och utveckling presenteras i avsnitt 5.2. I det följande ges därför endasl en kortfatlad redovisning av statsbudgetens inkomstsida.

Statsinkomsterna fördelar sig på följande sätl:

-

mervärdeskatl

25%

-

direkl inkomstskatt m.m.

22%

-

social-eller arbelsgivaravgifter

20%

-

punktskatter för energi, sprit, bensin, tobak m.m.

18%

-

statens rörelseöverskou, ränteinkomster, avskrivningar m. m.

12%

-

övrigl

3% Summa

100%

Utvecklingen för de tre först nämnda skaUetyperna bestäms direkt eller indirekt av förändringar i lönesumman. Dessa skaller, som svarar för två tredjedelar av de totala statsinkomsterna, har i långtidsbudgeten beräknats i löpande priser. Punktskattesatserna däremoi ligger stilla i beräkningen. Under den historiska perioden har de successivt justerats bl. a. med hän­syn till prisulvecklingen. Statens rörelseöverskoll, ränteinkomster, av-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

69

skrivningar m. m. besläms primärt av andra fakiorer än pris- och löneut­vecklingen.

Slaisinkomslerna beräknas under långtidsbudgetperioden öka med 35 miljarder kr. Den framräknade ökningstakten innebär all stalsinkomsler­nas andel av BNP minskar från 29,0%. budgelåret 1980/81 till 26,4%. bud­getåret 1984/85. En viss del av denna minskning sammanhänger dock med den tekniska omläggningen av del kommunala skatteunderlaget och inne­bär därmed inle alt skattetrycket minskar. Om slalsinkomslernas andel av BNP skulle hållas oförändrad under perioden skulle de bli ca 18 miljarder kr. högre budgetårel 1984/85.

Prop. 1979/80:150

70

7    Staten och socialförsäkringssektorn

Statsbudgeten ger en ofullständig bild av den verksamhet som styrs genom statliga beslul. Slora delar av socialförsäkringssystemet regleras också genom statliga beslul men redovisas endast i begränsad omfattning på slalsbudgeten. Finansieringen sker till mycket slor del genom socialav­gifter. Redovisningen av de lotala inkomsterna och utgifterna för de verk­samheter som finansieras med socialavgifter sker efler varierande prin­ciper. För vissa områden, l.ex. folkpensioner, vuxenutbildningen och de slalliga kostnaderna för barnomsorgen, sker en bruttoredovisning på stals­budgelen. Detta innebär alt de totala avgiftsinkomsterna redovisas på statsbudgetens inkomstsida medan samtliga utgifter redovisas via anslag på statsbudgetens utgiftssida. Genom denna redovisningsteknik regislreras evenluella över- resp. underskoll för verksamheten direkt i statsbudgetens saldo. Andra delar av socialförsäkringssystemet - främsl allmän tilläggs­pension (ATP) - redovisas hell vid sidan av statsbudgeten och påverkar därmed inte statsbudgetens inkomsler, utgifter eller budgetsaldot. För inkomster och ulgifter för sjukförsäki ingen och arbetslöshetsförsäkringen tillämpas en redovisningsmetod på stalsbudgelen som innebär all viss del av kostnaderna avräknas direkt mot avgiftsinkomsterna pä statsbudgetens inkomstsida, medan viss del av kostnaderna läcks genom statsbidrag på statsbudgetens utgiftssida. Statsbudgetens bmlloomslulning ger därmed en ofullständig bild av bruttoinkomster och bruttoutgifler för denna del av socialförsäkringssystemet. Ytterligare en annan redovisningsmelod lilläm­pas för inkomster och utgifter l.ex. för arbetsmarknadsutbildningen och byggnadsforskningen. Inkomsterna från avgifterna lill arbetsmarknadsut­bildning och byggforskning tillförs fonder utanför statsbudgeten. För att täcka kostnaderna tillförs fonderna dessulom medel via anslag på statsbud­getens utgiftssida. Därmed ger redovisningen pä statsbudgeien inte heller i dessa fall en komplett bild av verksamhelens omfattning.

Vid en analys av den statliga verksamhetens reala och finansiella ut­veckling bör beaktas såväl statsbudgeten som samtliga de fonder m. m. som är knutna till socialavgifterna. I syfte att belysa detta har en beräkning utförts som visar de sammanlagda inkomsterna och utgifterna för statsbud­geten och socialförsäkringssystemet samt vissa andra statliga verksam­heter. Redovisningen av inkomster och utgifter för olika verksamhetsom­råden sker genomgående enligt en bmltoprincip i beräkningen. Utöver de delar av socialförsäkringssystemet - som redan redovisas enligt brutto­princip på statsbudgeten - omfattar kalkylen allmän tilläggspensionering (ATP), delpensionsförsäkringen, arbelsskadeförsäkringen, sjukförsäkring­en, arbetslöshetsförsäkringen, lönegarantifonden, arbetsmarknadsutbild­ningen, arbetarskyddsfonden och byggforsknirigsfonden. Beräkningarna

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

71

baseras i försia hand på material som franilagils av riksrevisionsverket, riksförsäkringsverket, arbelsmarknadsslyrelscn och konjunklurinslilulel.

I den beräkning av utgifter och inkomsler över slatsbudgelen och i socialförsäkringsseklorn som görs i långtidsbudgeten används definitioner som på vissa punkler avviker från de definitioner som används i den lill finansplanen fogade nationalbudgeten. Beräkningen i långlidsbudgelen och i den reviderade nationalbudgeten är således inle direkt jämförbara.

Beräkningen över den samlade slalliga verksamhelen resulterar för bud­getåret 1980/81 i lolala inkomsler på ca 217 miljarder kr. och toiala ulgifter på ca 258 miljarder kr.

Tabell 31. Statens och sociairörsakringsseklurns inkomster, utgifter och finan.siella sparande budgetåren 1980/81-1984/85

(Miljarder kr.)

1980/81

1981/82

1982/8.

1983/84

1984/85

Inkomster:

Inkomstskall

32.9

.0,8

30,9

.16,5

39,9

Lagsladgade socialavgift

83,0

86,2

92,4

100,6

106.3

Övriga skatter

67,0

71,0

75,0

79,3

83,8

Ranieinkomsler m. m.

20,6

23,3

26.0

28,8

31,9

Övrigl

13,0

16.1

16,4

16.8

17,1

Summa inkomster

2/6.5

227.4

240.7

262.0

279.0

Ulgijier:

Konsumlion

50,1

53,

55,9

58,8

61.8

Invesleringar

9,2

10,0

10,1

10,4

10,1

Transfereringar lill hushåll

104,5

112,8

121,0

128,5

136,0

Övriga Iransfereringar

inkl.slalsskuldränlor

81.2

84,5

9.1,9

103,3

112,7

Finansiella transaktioner

(brutto)

12,6

12,2

13,4

13,7

14,2

Summa uigifier

257,6

272.8

294.3

314.7

334.8

Saldo

-41,1

-45,4

-53,6

-52.1

-55,8

Finansiella transaktioner

(netlo)

10.5

10,0

11.1

11,3

11,8

Finansiellt sparande

-30.6

-35,4

-42.5

-41,4

-44,0

Inkomsterna i den konsoliderade beräkningen överstiger därmed den redovisning som sker på statsbudgeten med ca 68 miljarder kr. Av ökning­en är drygt 53 miljarder kr, atl hänföra lill lagstadgade socialavgifter. Den mycket kraftiga ökningen beror inte enbart pä att fler arbetsgivaravgifter ingår. Dessutom görs - i motsats till vad som är fallet vid beräkningen av statsbudgeten - en bruttoredovisning av bl. a. inkomsterna av sjukförsäk­ringsavgiften. Inemot 15 miljarder kr. av nivålyftet jämfört med statsbud­geten är hånförbart till ränteinkomster. Den hell övervägande delen härav är ränteinkomsterna på AP-fonden.

Den samlade beräkningen för den statliga verksamheten innebär att omslutningen på utgiftssidan ökar med drygt 51 miljarder kr. Ökningen

Prop. 1979/80:150

72

beror  främst   på  ulbelalningarna  av   ATP-pensioner  saml   bruttoredo­visningen av utgifterna från sjukförsäkringen.

Som framgår av tabell 31 avser en mycket stor andel - ca 40 7o - av utgifterna i den samlade slatliga verksamhelen iransfereringai' lill hushåll. De slörre av dessa framgår av labellen nedan:

Tabell 32. Transfereringar till hushållen från staten och sociairi>rsåkrinKssL-ktorn.

(Miljarder kr.)

Belopp

Andel i 9f

A.  Transfereringar som brulloredovisas

på slalsbudgelcn:

Folkpensioner, inkl. KBT'

31.6

30,2

Räntebidrag

5.2

5.0

Barnbidrag

49

4.7

Livsmedelssubvenlioner

3.8

3,6

Bosladsbidrag (slatsbidragsdelen)

1.6

1.5

Bidragsförskoll

0.8

0,8

Studiehjälp och sludiemedel (bidragsdel)

1,0

1,0

Vuxensludieslöd

0,6

0.6

Övrigt

2,6

2,5

(delsumma A)

52.1

49,9

B.  Transfereringar som redovisas hell

vid sidan av stalsbudgelen:

ATP

20,.1

19.4

Delpensioner

1,2

1,1

Övrigl

1,7

1,6

(delsumma B)

23.2

22.2

Tran.sfereringar som endasl i begränsad omfallning registreras på slalsbudgelcn: Sjukförsäkring inkl. föräldraförsäkring Övrigl

idelsumma C)

Summa transfereringar

25.2

24,1

4.0

3,8

29.2

27.9

104,5

100,0

Anm. Definilionen av transfereringar till hushåll avviker i vissa avseenden frän

redovisningen i lidigare kapitel. ' Avser beräknad belaslning för slatens kostnader inkl. belastningen pä slalens checkräkningskredil som ligger ulanför slalsbudgeten.

Underskottet i det finansiella sparandet för budgetåret 1980/81 för den samlade statliga verksamhelen btir därmed 30 ä 31 miljarder kr. För stats­budgeten är som tidigare nämnts motsvarande underskott ca 47 miljarder kr. Underskottet i finansiellt sparande förden samlade slalliga verksamhe­ten beräknas för budgelåret 1984/85 uppgå till 44 miljarder kr., vilket innebär en försämring med 13 ä 14 miljarder kr. under långtidsbudgelperio­den. För statsbudgeien är försämringen i det finansiella sparandel under långtidsbudgetperioden större - ca 19 miljarder kr. Skillnaden i utveck­lingen i finansiellt sparande mellan den samlade statliga verksamhelen och statsbudgeten beror främst på utvecklingen inom AP-fonden och sjukför­säkringen.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

"73

AP-fondens överskott på 16 ä 17 miljarder kr. budgetåret 1980/81 beräk­nas öka med ca 3 miljarder kr. i löpande priser under långtidsbudgelperio­den. 1 1980/81 ärs priser blir överskottet dock i storl sell oförändrai. Inkomsttillväxten i fasta priser förmår således endast kompensera utgifts-tillväxten i fasla priser. Trots att avgifterna enligt fattade beslut höjs successivt från 12% är 1980 till 13% är 1984 kommer således det åriiga fondöverskottet att slanna vid ca 16 miljarder kr. i fasta priser. Härav kommer dessutom en avsevärd del atl gå ål för all täcka inftationens urholkning av AP-fondens realförmögenhet. En jämförelse av AP-fonden i början och slutet av långtidsbudgetperioden visar att denna i fasla priser endasl ökat med drygt 30 miljarder kr. Fondkapitalets reala uppgång stannar således vid i genomsnitt 6 ä 7 miljarder kr. per år. Samtidigt bör observeras att AP-fondens relaliva styrka, dvs, fondens sloriek i förhällan­de till årets utbetalningar, kommer att avta under långtidsbudgetperioden.

Resterande del av differensen i utvecklingen av det finansiella sparandet mellan statsbudgeten och den konsoliderade beräkningen är främsl hänför­lig till sjukförsäkringen och förklaras bl.a, av att i beräkningen över siatsbudgetens inkomster har förutsatts atl viss del av sjukförsäkringens överskott överförs till sjukförsäkringsfonden budgelåret 1984/85, vilket ökar underskottet i finansiellt sparande pä statsbudgeien. Sjukförsäkrings­fondens enda uppgift är att reglera över- och underskott. Detta är således närmasl en bokföringsleknisk fråga. Det överskott som beräknats för sjukförsäkringen är bl. a. en följd av att längtidsbudgettekniken utgår från nuvarande ersättningsnivå inom sjukförsäkringen. 1 realiteten höjs dock ersättningsnivån med jämna mellanrum genom avtal med landstingskom­munerna, vilket leder till att kostnaderna för sjukförsäkringen kommer att öka mer än vad som framgår av långtidsbudgetberäkningen. Följaktligen blir överskottet i realiteten mindre. Den slutliga effeklen pä slatsbudgelen av inkomsler och utgifter för sjukförsäkringen återges genom nyss redovi­sade förutsättningar på ett mer realistiskt sätl.

Försämringen i del finansiella sparandet för statsbudgeten och socialför­säkringssektorn ställer krav på ökat sparande inom övriga sektorer för alt bytesbalansen inte skall försämras. Förändringar i sparandet inom den kommunala sektorn är från denna synpunki inte så intressant, bl. a. av del skälet att den kommunala budgeien skall vara formellt balanserad i den meningen att samtliga utgifter skall motsvaras av inkomsler. De kommuna­la budgetbestämmelserna leder till att de samlade över- resp. underskotten i kommunernas och landstingskommunernas finansiella sparande blir rela­tivt begränsade. Det finansiella sparandet för den lotala offentliga sektorn överensstämmer därmed i slort med sparandet inom staten och socialför­säkringssektorn. Därmed skulle det ackumulerade sparandeunderskottet för den offentliga sektorn för hela långtidsbudgetperioden komma atl upp­gå till närmare 200 miljarder kr.

I detta sammanhang bör också uppmärksammas att långlidsbudgettekni-

Prop. 1979/80:150

74

ken endasl beaklar redan fattade beslul och gjorda älaganden. Beslul om nya utgiftsålaganden inom den slalliga verksamhelen släller direkla krav på ökat sparande inom övriga sektorer, allernativi inkomstförstärkningar inom den statliga verksamhelen, om inle bylesbalansen skall försämras ytterligare. Det finansiella sparandel inom olika seklorer kan dock inte betraktas hell fristående från varandra. Så l.ex. reducerar inkomstför­stärkningar inom den slalliga verksamhelen förulsällningarna för sparande inom övriga sektorer. Nya utgifler pä statsbudgeten kan skapa underlag för ökat sparande i andra sektorer. Nettoeffekten på samhällets sparandeba­lans beror i sådana fall pä den marginella sparbenägenheten hos molla­garen.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

75

8    Den kommunala sektorn

Av stor betvdelse i ftera olika avseenden för de bedömningar som görs i anslulning lill länglidsbudgelarbelel är ulvecklingen av de verksamheier som har kommuner och landslingskommuner som huvudmän. Den kom­munala seklorn har under senare år fåll en sädan samlad ekonomisk lyngd att den kommunala utgiftsutvecklingen numera har en avgörande belydel­se för den samhällsekonomiska balansen. Av denna anledning måste den kommunala sektorns ekonomi i alll slörre ulslräckning bli föremål för sialsmaklemas uppmärksamhel vid de mer övergripande ekonomisk-poli­tiska bedömningarna av det totala skaltelrycket i samhällel och den offent­liga seklorns reala resursutnyttjande. Vidare påverkas olika poster pä statsbudgetens utgifts- och inkomsisida av kommunernas och landsiings­kommunernas ekonomiska förhållanden.

8.1 Statsbidragen

Statsbidragen lill kommuner och landslingskommuner utgör en alll lyngre post bland ulgifterna på statsbudgeten. 1 prop. 1979/80:90 om kommunalekonomiska frägor inför år 1981 tas omfaltningen av slalsbi­dragsgivningen upp till prövning från ivå grundläggande utgångspunkter. För det försia måste den kommunala utgiftsökningen av samhällsekono­miska skäl dämpas jämförl med ulvecklingen de senasle åren. För del andra är det av slalsfinansiella skäl angelägel all begränsa ökningslakten i de statliga transfereringarna till kommunsektorn. I propositionen föreslås, efter överläggningar med kommunförbunden, en viss omprövning av de slalliga transfereringarna lill kommunsektorn är 1981 för all därigenom ocksä en dämpad ökningslakt i de kommunala utgifterna skall kunna uppnäs. Förslagen innebär all takten i genomförandel av skatteutjämnings­bidragen omprövas så att del andra slegel i reformen, som skulle ha genomförts år 1981, fördelas med hälften år 1981 och återstående del år 1982. Vidare föreslås all vissa specialdestinerade slalsbidrag, främst på skolans område slopas. Del största bidraget som föreslås slopat är skol­byggnadsbidraget.

Trots den förordade långsammare laklen i genomförandel av skalleul­jämningsreformen och förslagen om avveckling av vissa specialdestine­rade statsbidrag, blir nettoeffekten ändå en betydande real förbällring av den statliga bidragsgivningen till den kommunala seklorn år 1981.

De allmänna bidragen till kommunerna kommer atl minska budgelåren 1981/82 och 1982/83 som tidigare redovisats. Detta beror på slopandet av de båda kompensationsbidragen fr. o. m. år 1982 i samband med genomfö­randet av den s. k. förenklade beräkningen av det kommunala skatteunder-

Prop. 1979/80:150

76

lägel. Som berörls lidigare ökar skatteutjämningsbidragel kraftigt budget­åren 1981/82 och 1982/83 till följd av reformeringen av skalleutjämnings­syslemel.

De specialdestinerade bidragen uppgår år 1980 lill omkring tre fjärdede­lar av de samlade slalliga iransfereringarna lill den kommunala seklorn. Denna andel var. innan reformeringen av skalteutjämningssystemet inled­des innevarande år, ytterligare två till tre procenlenheler högre. Till skill­nad mol de allmänna bidragen siär omfaltningen av de största specialdes­tinerade bidragen i direkt förhällande lill ulvecklingen av de kommunala verksamheter som får de statliga stöden. 1 del föregående har de bidrag som har den slörsia ekonomiska betydelsen för den kommunala sektorn kommenterats liksom fakiorer som är avgörande för bidragens utveckling. Sammanfattningsvis gäller atl ju högre den kommunala expansionstaklen blir, deslo snabbare ökar också statsbidragens omfattning.

8.2 Den kommunala sektorns volymutveckling

Den särskilda arbetsgruppen om kommunernas ekonomi (KEA), som består av företrädare för regeringskansliet och de båda kommunförbun­den, har i en rapporl redovisat ett underlag inför överläggningar mellan regeringen och kommunförbunden om utvecklingen av den kommunala verksamhetens volymutveckling åren 1980-1983. 1 rapporlen presenleras kalkyler över dels vilkel konsumtionsutrymme som är intecknat av befolk­ningsförändringar och redan fattade beslut, dels alternativa utbyggnads­takter för olika kommunala verksamheier.

De kalkyler som avser förändringar i befolkningens storlek och ålders­struktur saml av statsmakterna fattade reformbeslut och andra bindningar knyter nära an till de baskalkyler som utarbetas av de statliga långtids­utredningarna. Beräkningsmetodiken har dock på flera punkter förbättrats genom mer djupgående undersökningar av de fakiorer som styr de kommu­nala konsumtionsutgifternas utveckling.

Förulom beräkningarna av redan inlecknat kommunalt konsumtionsut­rymme behandlas som nämnls olika alternativ för fortsatt utbyggnad och standardförbättring av kommunala verksamheter och effekten på den kom­munala konsumlionsvolymen härav. Del bör enligt KEA understrykas alt det inte har varit möjligt all i siffermässiga kalkyler fånga in alla de fakiorer som inverkar pä den kommunala konsumtionens utveckling. Det är viktigt att även beakta den mer svårkvantifierbara volymökning som förekom­mer, när man bedömer den framtida kommunala konsumtionsnivån.

Kalkylerna för kommuner resp. landslingskommuner är av prakliska skäl uppbyggda på olika sätt. För kommunerna har utbyggnadsprogram­men i huvudsak beräknats fristående från lillgängliga långtidsplaner, me­dan KEA för landstingskommunerna har utgått från de aktuella långtids-planerna vid bedömningen av utbyggnadsalternativens omfattning. Vilka

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

77

delar som bör ingå i de olika ulbyggnadsallernativen kan naturiiglvis diskuleras. Redovisningen bör därför enligt KEA endast ses som en illu­stration.

Kalkyler för kommunerna

För kommunerna har en konsekvenl genomförd kalkyl över effekler av befolkningsförändringar inte av KEA bedömts vara meningsfull atl ulföra. Della förklaras av atl utvecklingen inom ftera av de tunga kommunala verksamhetsområdena, bl.a. delar av utbildningsområdet och barnomsor­gen, direkl påverkas av slatliga beslul eller av träffade överenskommelser mellan staten och kommunerna.

Konsekvenserna av olika ulbyggnadsprogram pä kommunernas volym­utveckling under åren 1980-1983 sammanfallas i tabell 33. Tabellen anger de procentuella förändringarna i kommunernas lotala konsumtionsvolym. Som tidigare har nämnts bygger kalkylerna pä en rad schablonmässiga antaganden. Även om förändringstalen ullrycks mycket detaljerat måste de alltså enligt KEA bedömas utifrån den osäkerhel som inryms i antagan­dena. Raderna 1-8 i tabellen utgör en slags "baskalkyl" som anger de

Tabell 33. Kommunernas konsumtion åren 19801983

(Bidrag lill volymförändring, %)

1980-        1981-        1982-

1981

1982

1983

0,14 0,61

0,14 0,28

0.02 0,04

0,03

0,02

0,02

1.37 0,.30

1.14 0,30

0,54 0,29

0,12 0,11 0.16

0,12 0,13

0,07 0,07

2,84

2,13

1.05

0,03 0,52 0.07 0,31

0,03 0,32 0,13

0,03 0.07 0,45

0,04

0.03

0.07

3,81

2,64

1,67

1

Grundskola inkl. Lgr 80, exkl. SIA (samlad skoldag)

2

Gymnasieskola, intagning 100% av 16-åringar

3

Vuxenutbildning, oförändrad dimensionering av kom.vux.

4

Barnomsorg, överenskommelse uppnås år 1982, därefler oförändrat anlal platser

5

Äldreservice

6

Hälso- och sjukvård (inkl. långtidssjukvård åren 1981 och 1982)

7

Övriga tjänster exkl. allmän förvaltning

8

Allmän förvallning

9

Summa 18

10

Genomförande av SIA (samlad skoldag)

11

Gymnasieskola, intagning 110% av 16-åringar

12

Barnomsorg, utbyggnad enligt planerna

13

Genomförande av socialtjänslreformen

14

Långtidssjukvård, folktandvård, omsorg enligi planer

15

Summa 1-14

16

Vuxenutbildning, ökning av kom.vux.

med 5 % per är

0,06

0.06

0,06

17        Barnomsorg, utbyggnad i samma takt som i

överenskommelsen frän år 1975

-

0,13

0,51

18

Ulbyggnad av öppen sjukvård

0,05

0,05

0,04

19

Summa 1-18

3,92

2,88

2,28

Prop. 1979/80:150

78

inteckningar i ulrymmel för kommunernas konsumlion som befolknings­förändringar, statliga beslut och andra bindningar ger upphov till. Pä de därefter följande raderna i labellen anges effeklerna av utbyggnads­allernaliv inom olika verksamhelsgrenar med varierande grad av bindning­ar.

Kalkylerna för kommunerna kommenteras i del följande.

Till utgångspunkt för beräkningarna för grundskidan har legat dels SÖ:s bedömning av elevutvecklingen under läsåren 1979/80-1983/84, dels de antaganden uiifrän denna som SÖ gjort i den reviderade långtidsbedöm­ningen angående utvecklingen av grundskolans organisation, dels upp­gifter från kommunförbundei om kommunernas skollokalkoslnader och övriga kostnader för grundskolan. Härulöver har ell försök gjorts all uppskatta den volymmässiga expansion som erfarenhetsmässigt sker och som till största delen sannolikt förklaras av geografiska befolkningsom-ftyttningar.

Elevantalet i grundskolan minskar successivt under perioden från ca I 028000 elever läsåret 1980/81 lill ca 978 000 elever läsårel 1983/84. Della avspeglas också i beräkningarna över grundskolans volymutveckling. Vid beräkningarna har hänsyn även lagits till de förändringar som grundsko­lans nya läroplan (Lgr 80) innebär. Här har de ökade kosinaderna för lärarlöner beaktats. Della är den dominerande posten vid en bedömning av effekterna av läroplansreformen. Dessa kostnader beräknas lolalt uppgå lill ca 300 milj. kr. (i 1979/80 års prisläge) i slulel av perioden. Förändring­en av den kommunala konsumtionsvolymen lill följd av elevförändringar och läroplansbeslul anges på rad 1 i labell 33.

Riksdagen har beslulat alt samlad skoldag skall införas i grundskolan med början läsåret 1978/79. Det ankommer på vederbörande kommun att besluta om i vilken lakl införande skall ske. Beslulel om samlad skoldag har också legat till grund för Lgr 80,

Läsåret 1979/80 omfattas 16.6% av eleverna i grundskolan av samlad skoldag enligt uppgift frän SÖ, Vid beräkning av kommunernas kostnad för samlad skoldag har den fortsatta utbyggnaden anlagils ske så atl andelen elever i grundskolan som omfattas av samlad skoldag ulvecklas enligt följande:

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

16,6%

25%

40%

60%

80%

Vid beräkningen av kommunernas merkoslnad för samlad skoldag har antagits att kommunema i betydande utsträckning kan använda befintlig personal för att leda aktiviteter inom den samlade skoldagen. Delta gäller framför allt fritidshemspersonal samt skolvärdar/fritidsledare. I vad mån detta kommer all vara möjligt anser KEA vara svårt att med säkerhet uttala sig om. Det bör därför enligt KEA siarkt betonas alt underlaget för beräkningar av kostnaderna för samlad skoldag är mycket bristfälligt. Redovisade merkostnader måste därför anges med klara reservationer.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

79

I tabell 33 redovisas separat förändringar av den kommunala konsum­tionsvolymen om samlad skoldag genomförs i den takt som diskuterats i detta avsnitt och med angivna förutsättningar i övrigl (rad 10 i tabellen).

Riksdagen har våren 1979 beslutat att planeringen av gymnasieskolan fr, o. m. budgetåret 1980/81 bör inriklas på all anlalel utbildningsplatser på linjer eller direkl grundskoleanknuina specialkurser om minsl ell är skall vara minst 100% av årskullen 16-åringar. KEA:s beräkningar enligt grund­alternaiivet utgår därför från en dimensionering av stora ramen om 100% av antalet 16-åringar, medan utbyggnadsallernalivel utgår från en dimen­sionering om 110%> av antalet 16-åringar fr. o, m. läsårel 1980/81.

I labell 33 redovisas förändringen av den kommunala konsumlionsvoly­men vid en intagning i gymnasieskolan av 100% av antalet 16-åringar på rad 2. Effekterna av en utvidgning av gymnasieskolans dimensionering till 110% anges på rad 11 i tabellen.

Kommunal vuxenutbildning (KOMVUX) omfattar utbildning enligt läro­planerna för grundskolans högstadium och för gymnasieskolan. Enligt förslag i årels budgetproposition skall antalet undervisningstimmar i såväl grundskole- som gymnasieskolkurser läsåret 1980/81 uppgå till högsl del anlal som de har under läsåret 1979/80. För gymnasieskolkurserna har denna nivå legal fast i ftera är,

Grundalternaiivet för KOMVUX innebär oförändrad dimensionering under hela perioden. I elt utbyggnadsalternativ har antagits en årlig ökning av antalet undervisningstimmar i både grundskole- och gymnasieskol­kurser med 5%. GRUNDVUX (grundutbildning för vuxna) antas i båda allernaliven öka med 50-60000 undervisningstimmar per läsår,

I tabell 33 anges förändringen av den kommunala konsumlionsvolymen om enbart GRUNDVUX får expandera på rad 3, Vid en ulbyggnad av KOMVUX med 5 % per år påverkas kommunernas konsumtionsvolym pä del sätt som framgår av rad 16 i labellen.

Till barnomsorg förs daghem, fritidshem, familjedaghem, deltidsför­skola samt hem- och barnvårdarverksamhet.

I överenskommelse mellan regeringen och Svenska kommunförbundei höslen 1975 och därpå följande riksdagsbeslul våren 1976 fastställdes en plan för barnomsorgens utbyggnad. Enligt denna skulle 100000 nya dag­hemsplalser och 50000 platser på fritidshem tas i drift under perioden 1977-1981. Därjämte förutsattes en utbyggnad av familjedaghemmen en­ligt den bedömning som görs lokalt i varje kommun.

Kommunerna räknade vären 1979 inte med att den i överenskommelsen fastställda ulbyggnaden helt skulle hinna realiseras iill slutet av år 1981. Eftersläpningen beräknades till 11 600 daghemsplatser och 10 100 platser på fritidshem. Under perioden 1977-1981 planeras platserna i familje­daghem öka mycket kraftigt ( + 37 200).

Som ett utgångsläge i kalkylen har KEA utgått från atl den år 1975 träffade överenskommelsen om utbyggnad skall vara helt infriad år 1982.

Prop. 1979/80: 150

80

För återstående år i perioden räknas med ett oförändrai antal platser för all därmed uppnå den karaklär av baskalkyl som har eftersträvats. Med detta utgångsläge för barnomsorgen kommer den kommunala konsumlionsvoly­men att öka i den lakl som anges på rad 4 i labell 33.

Om ulbyggnaden av barnomsorgen skall klaras redan lill är 1981, dvs. inom den överenskomna liden, kommer detla all ge ell bidrag lill kommu­nernas lotala konsumlionsvolym med ca 1.9 procentenheter. Del anges i rapporten vara osäkeri om praktiska fömlsätlningar ftnns i kommunerna all klara en sä snabb ökning av anlalet platser under näsla år.

För alt illustrera vad olika utbyggnadsalternativ för barnomsorgen inne­bär har två alternativ beräknals; dels en utbyggnad enligt kommunernas planer säsom de redovisades vären 1979, dels samma utbyggnadstakt efter är 1981 som stipuleras i överenskommelsen frän år 1975. För familje­daghem och deltidsförskola har i utbyggnadsalternativen räknats med en utveckling i enlighel med kommunernas planer.

1 tabell 33 anges på rad 12 effekterna på den kommunala konsumlionsvo­lymen om barnomsorgen byggs ul enligt kommunernas planer jämförl med volymutvecklingen i KEA:s beräknade utgångsläge (rad 4). Den yllerligare inteckning av utrymmet för volymökning som inträffar om KEA:s mest expansiva utbyggnadsallernaliv väljs redovisas på rad 17 i labellen.

Del är enligt KEA oklart vilken utbyggnadstakt för barnomsorgen som skulle krävas för atl nå full behovsläckning lill mitten av 1980-lalel. Om man räknar med en ulbyggnad av yllerligare 10000 platser per år åren 1982 och 1983, uiöver vad som anges i KEA:s mesl expansiva utbyggnadsalter­nativ (rad 17 i tabell 33), innebär del elt ytterligare bidrag lill den kommu­nala volymutvecklingen med ca 0,6 procentenheter per år om platserna lillkommer i daghem. Motsvarande volymökning blir ca 0,5 procentenhe­ter per år om platserna i stället förläggs till familjedaghem.

I ovanstående beräkningar har genomgående anlagits oförändrad per­sonaltäthet. För att få en uppfallning om hur ändrad personaltäthet påver­kar kommunernas kosinader har vissa beräkningar utförts för år 1981. Beräkningarna har anknutits lill alternativet med barnomsorgens utbygg­nad är 1981 enligt planerna och baseras pä en ytterligare tiondels personalförtälning för berörda institutioner, vilkel för exempelvis daghem innebär en nedgång från 4,1 till 4,0 barn per vårdpersonal. Räknat som bidrag till ökning av den kommunala volymutvecklingen skulle detla inne­bära en ökning med 0,2 procenlenheler.

1 gruppen äldreservice ingår ålderdomshem, social hemhjälp, färdtjänst och posten "övrigt" (bl, a. dagcenterverksamhet, fotvård, hobbyverksam­het m. m.).

Framskrivningen för ålderdomshem, social hemhjälp och gruppen "öv­rigt" har gjorts med befolkningsutvecklingen i åldersgruppen 65 år och äldre vägt med det av pensionärsundersökningen konstaterade nyttjandet av den kommunala servicen. Färdtjänsten har skrivits fram med befolk­ningsutvecklingen 70 är och äldre.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

SI

I tabell 33 anges förändringen av kommunernas konsumlionsvolym lill följd av äldreservicens utbyggnad på rad 5.

Gruppen övrig socialvård har skrivits fram i takt med totalbefolkningens ökning. Förändringen av kommunernas konsumtionsvolym blir hell obe­lydlig och redovisas inte separat i tabell 33.

Till gruppen övrig socialvård hör även socialtjänsten. KEA har i beräk­ningarna utgått från ett genomförande av den föreslagna socialtjänslrefor­men den I januari 1982. Det är svårt att ange de kostnadsökningar lill följd av reformen som är ofrånkomliga för kommunerna. Kostnader för utbild­ning och information uppstår enligt KEA. Vidare kan åtgärder av lyp ändring av registerkort behöva vidlas. Övriga kostnadsökningar blir bero­ende av kommunernas val av ambitionsnivå.

Kostnadsberäkningen för socialljänstreformen är således myckel osä­ker. Effekterna på förändringen av kommunernas konsumtionsvolym av ett genomförande av socialtjänstreformen redovisas på rad 13 i tabell 33.

Kommunerna har ansvaret för hälso- och sjukvården i Gotland, Göte­borg och Malmö. Ändamålet behandlas utföriigt i det följande under av­snittet om landstingskommunerna.

Gmndalternativet för hälso- och sjukvården inkl. en utbyggnad av lång­tidssjukvården enligt gällande överenskommelse för åren 1980 och 1981 anges på rad 6 i tabell 33.

Två utbyggnadsalternativ för hälso- och sjukvården, vilka närmare kom­menteras vid behandlingen av landstingskommunerna, redovisas på ra­derna 14 resp. 18 i tabell 33.

Vidare omfattar beräkningen övriga tjänster exkl. allmän förvaltning. Hit räknas brandförsvaret, väg- och gatuväsendet, fritid och kultur och en rad andra verksamheter som planering, sanitära tjänster osv. Framskriv­ningen har genomgående gjorts med totalbefolkningens ökningstakt. För brandförsvaret har dessulom hänsyn tagits till den avtalsmässiga arbets­tidsförkortningen år 1981. Detta förklarar den något snabbare volymök­ningen år 1981 jämfört med åren 1982 och 1983. Förändringen av kommu­nernas konsumtionsvolym redovisas pä rad 7 i tabell 33,

I den beräkningsmodell som KEA använt har den allmänna förvaltning­en knutits till den kommunala verksamhetens totala omfattning. Ökningen har dock inte förmodats bli lika snabb som för den totala verksamheten, eftersom stora delar av förvaltningen i de snabbast växande grenarna redovisas under resp. ändamålsområde (socialförvaltningen under social­vård osv). Framskrivningen har därför gjorts under det beräkningstekniska antagandet alt allmän förvaltning ökar med medeltalet för den kommunala verksamhetens totala ökning och totalbefolkningens ökning.

Effekterna på den kommunala konsumtionens volymökning lill följd av den allmänna förvaltningens utbyggnad, om gmndalternativen genomförs, anges på rad 8 i tabell 33. Därefter har i kalkylerna för de olika utbyggnads­alternativen även hänsyn tagits till följdverkningarna för allmän förvalt­ning. 

6   Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. BU. 2.1

Prop. 1979/80:150

82

Kalkyler för landstingskommunerna

Den landslingskommunala verksamhelen domineras av hälso- och sjuk­värden, vari i detta sammanhang även inräknas folktandvård och omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Detta ändamål svarar år 1980 för 89% av landstingskommunernas samlade brutiokostnader för konsumtionsända­mål. Diskussionen om olika utbyggnadsalternativ har därför av KEA kon­centrerats lill hälso- och sjukvården. De alternativ som presenteras i det följande avser satsningar pä olika vårdgrenar.

Konsekvenserna av olika utbyggnadsprogram sammanfattas i tabell 34. Tabellen anger de procentuella förändringarna i landstingskommunernas lotala konsumtionsvolym och är uppbyggd enligt följande. På första raden anges volymförändringarna enligt en kalkyl över de av befolkningsutveck­lingen betingade effeklerna. På de övriga raderna (siffror med plustecken) anges vilka tillägg till den totala volymökningen, som mäste göras vid utbyggnaden av långtidssjukvården enligt överenskommelsen med staten samt av olika vårdområden i enlighet med landstingskommunernas planer.

Tabell 34. Landstingskommunernas konsumtion åren 19801983.

(Bidrag lill volymförändring, %)

1980-        1981-       1982-

1981

1982

1983

+0,58

+0,62

1,62

1,57

0,88

+0,16

+0,23

+0,67 +0,20

+0,36

+0,22

+0,13

2,14

2,02

1,88

+0,76

+0,63

+0,51

2,90

2,65

2,39

1

Effekter av befolkningsförändringar

1,04

0,95

0,88

2

Långtidssjukvårdens och hemsjukvårdens' ulbyggnad enligt överenskommelse för åren 1980-1981

3

Summa 1+2

4

Långtidssjukvårdens och hemsjukvårdens utbyggnad enligt planerna för år 1982

5

Folktandvårdens utbyggnad enligt planerna

6

Omsorgsverksamhelens ulbyggnad enligt planerna

7

Summa 3+4+5+6

8

Den öppna vårdens utbyggnad enligt planerna (exkl. hemsjukvård och folktandvård)

9

Summa 7+8

10

Ulbyggnadsplanerna pä övriga områden

+0,30        +0,25        +0,31

11

Summa 9+10 = landstingskommunernas planerade konsumlionsökning enligt LKELP 80 exkl,

oförutsedda utgifter

3,20

2,90

2.70

(12 Dito inkl. oförutsedda ulgifter

3,4

3,1

2,9)

' För hemsjukvården finns inte någon överenskommelse. Eflersom den har myckel liten betydelse som bidrag lill volymförändring har den beräkningsmässigl lik­ställts med långtidssjukvården.

De i tabell 34 redovisade kalkylerna kommenteras i det följande. Som utgångspunkt för beräkningarna har som nämnts en kalkyl utförts i vilken endast de av befolkningsförändringarna Jfetingade effekterna beak-

Bilaga 2.1    Långtid.sbudget

83

tals (rad I i tabellen). För hälso- och sjukvärdens del återspeglar denna kalkyl en oförändrad vårdkonsumtion per invånare i olika åldrar. Som underlag för beräkningarna har använts statistik över anlalel värddagar inom sluten värd per invånare i olika åldersgrupper med uppdelning pä några värdgrenar. Genom att kombinera denna statistik med SCB:s senas­te befolkningsprognos har det totala antalet värddagar beräknats. Samma framskrivningssätt har använts för den öppna värden dä vårdbehovet även där antas öka med stigande ålder. För omsorger om psykiskt utvecklings­störda har dock framskrivningen gjorts med totalbefolkningens ökning.

Äv landstingskommunernas övriga verksamheter har vårdutbildningen antagits öka i samma takt som hälso- och sjukvården lolalt. Annan utbild­ning har skrivits fram med förändringen av antalet 16-åringar och social­vården samt huvudliteln diverse verksamheter med totalbefolkningens ökning. För allmän förvaltning i landslingskommuner - liksom i motsva­rande kalkyler för kommunerna - har vid framskrivningen använts medel­talet för verksamhetens totala ökning och totalbefolkningens ökning.

Långtidssjukvård har i kalkylerna lagts samman med hemsjukvård, ef­tersom denna senare vårdform riktar sig till samma klientel som långtids­sjukvården och utgör ett komplement till denna.

I den senaste överenskommelsen mellan socialdepartementet och Landstingsförbundet om vissa ersättningar från sjukförsäkringen till sjuk­vårdshuvudmännen under åren 1980-1981 åtar sig Landstingsförbundet att verka för att sjukvårdshuvudmännen genomför en utbyggnad av lång­tidssjukvården i enlighet med planerna, dvs. igångsättning av byggande med i genomsnitt minst 2 000 nya vårdplatser per år under den period överenskommelsen omfattar. I tabell 34 antas dessa nya platser tas i drift åren 1981 och 1982 (rad 2),

Enligt LKELP 80 planerar landstingskommunerna att bygga ut långtids­sjukvården med någol över 2000 platser årligen åren 1980-1983, Den planerade ökningen fram till år 1983 överensstämmer således väl med de tidigare angivna riktlinjerna för denna vårdgrens utbyggnad.

Som framgår av labell 34 skulle denna utbyggnad av långtidssjukvården och hemsjukvården höja den lotala landstingskommunala konsumtionens årliga ökningstakt med 0,6 ä 0,7 procentenheter (raderna 2 och 4). Som följd av befolkningsförändringarna och av den överenskomna utbyggnaden av långtidssjukvården skulle den landstingskommunala konsumtionens år­liga volymökning därmed uppgå till 1,6% åren 1981 och 1982 (rad 3 i tabell 34). I dessa kalkyler har antagits oförändrad personaltäthet.

Enligt lagen om folktandvård, som riksdagen beslutade om i december 1979, skall landstingskommunerna och de landstingsfria kommunerna fr.o.m. år 1981 erbjuda samtliga invånare mellan O och 19 år åriigen återkommande avgiftsfri tandvård. Socialstyrelsen skall dock kunna ge dispens från vårdskyldigheten där resurser saknas alt tillgodose tandvårds­behovet för samtliga åldersgmpper.

Prop. 1979/80:150

84

Den av landsiingskommunerna planerade utbyggnaden av folktandvår­den beräknas höja den landstingskommunala konsumtionens åriiga ök­ningstakt med 0,2 procentenheter (rad 5 i tabell 34).

Landstingskommunernas ansvar vad gäller omsorger om psykiskt ut­vecklingsstörda regleras genom omsorgslagen. Utbyggnaden detaljregleras av socialstyrelsen. En kartläggning av verksamhelen har gjorls av om­sorgskommiilén. Kartläggningen tyder enligt kommillén pä alt det krävs en kraftig utbyggnad inom området om lagen skall kunna uppfyllas. Lands­tingskommunerna redovisar en planerad volymökning som skulle medföra att den landstingskommunala konsumtionsvolymen siiger med 0,4, 0,2 resp. 0,1 procentenheter för åren 1981-1983 (rad 6 i tabell 34).

Mot bakgmnd av bl. a. en ökad andel äldre i befolkningen och deras ofta sammansatta vårdbehov pågår en omstrukturering av sjukvården och en utbyggnad av den öppna vården. Enligt LKELP 80 planeras den snabbaste utbyggnaden ske i denna vårdgren. Denna planerade ulbyggnad skulle bidra till en ökning av den landstingskommunala konsumtionen i ungefär samma omfattning som den planerade utbyggnaden av långtidssjukvården och hemsjukvården, dvs. med i genomsnitt 0,6 procentenheter åriigen (rad 8 i tabell 34).

Till övriga landstingskommunala områden räknas i detla sammanhang bl.a. psykiatri och korttidssjukvård. Den psykiatriska vården förändras f n. i enlighet med socialstyrelsens principprogram, vilket bl. a. innebär att de stora mentalsjukhusen successivt avvecklas. Antalet platser inom psy­kiatrin beräknas enligt landstingskommunernas planer minska under peri­oden. För korttidssjukvård planeras ett i slort sett oförändrat platsantal.

Som framgår av tabell 34 (rad 10) beräknas dessa övriga områden bidra till den landstingskommunala volymökningen med ca 0,3 procentenheter årligen. Detta framkommer som en restpost vid avräkning mot landstings­kommunernas planerade volymökning enligt LKELP 80 (rad 11).

Faktorer som inte beaktats i kalkylerna

I kalkylerna över kommunernas resp. landstingskommunernas volymut­veckling har ett anlal faktorer beaktats och siffermässigt preciserats. Del är emellertid enligt KEA viktigt att vara medveten om att den kommunala utvecklingen också påverkas av ett antal faktorer som är svårare att kvantifiera. För att få en riktig grund för överväganden om i vilken ut­sträckning det är möjligt och önskvärt att dämpa den kommunala volymök­ningen krävs det därför en diskussion även kring de faktorer som är svåra att fånga in i kalkylerna.

Att fler faktorer påverkar den kommunala utvecklingen än de som beaktas i KEA:s kalkyler belyses av en jämförelse mellan flerårsplaner och utfall. För landstingskommunema har den faktiska volymökningen regel­mässigt varit snabbare än vad som planerna utvisat. Under perioden

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

85

1973-1978 ökade exempelvis antalet tjänster i landstingskommunal verk­samhet med ca 1,4 procentenheter mer per år än vad som angavs i pla­nerna. En motsvarande tendens kan noteras i fråga om de senaste långtids-planerna för kommunerna.

Den underskattning som görs i planerna har ftera orsaker. Självfallet förklaras detta förhållande delvis av att ambitionsnivån sätts högre i års­budgeten och under löpande budgetär än i planerna. De höjda ambitioner­na är då en direkt följd av politiska beslut i kommuner och landstingskom­muner. Därtill kommer av statsmakterna träffade beslul som blir kända först sedan långtidsplanerna antagits. Men även i andra avseenden, som är svårare all direkl påverka, sker en successiv ökning av de kommunala utgifterna.

I de redovisade kalkylerna har de kommunalekonomiska effekterna av redan fattade statliga beslut beaktats. I flera fall är det emellertid svårt att uppskatta storleken av de kommunalekonomiska effeklerna. Det är därför möjligt att regeringens och riksdagens beslut i vissa fall kan leda till en ökning av den kommunala konsumtionen utöver vad som beaktats i kalky­lerna. De ökade kostnader som kan uppkomma är emellertid också beroen­de av ambitionen i den enskilda kommunen resp. landstingskommunen.

Arbesimiljölagstiftningen är ett exempel på en sådan svårkvantifierbar faktor som har inneburit krav på större personaltäthet för att lagens före­skrifter om arbelslidens förläggning, arbetspassens längd m. m. skall kun­na uppfyllas. Detta gäller bl. a. inom sjukvården där slörre delen av liden är schemalagd. Den successiva anpassning till lagen som sker vänlas påverka utvecklingen även åren 1981 och 1982.

De kommunalekonomiska konsekvenserna av den geografiska rörlighe­ten mellan kommunerna har beaktats i kalkylen för grundskolan. Även i övrigt innebär emellertid den geografiska rörligheten kostnadsökningar för kommunerna. Rörligheten leder till ett ökat investeringsbehov i kommuner med växande befolkning samlidigt som gjorda invesleringar i kommuner med vikande befolkningsunderlag får ett lågt utnyttjande. Detla innebär atl konsumtionsnivån även vid oförändrad standard kan komma att öka. Mot­svarande effekter kan också uppkomma inom de enskilda kommunerna.

Den ökande andelen äldre i befolkningen medför inte bara att antalet vårddagar ökar utan kan även leda till att den erforderliga resursinsatsen per vårddag (den s. k. vårdtyngden) ökar. Detta gäller för samtliga delar av sjukvården och har inte beaktats i kalkylerna. Även ökat deltidsarbete och övergång till s. k. gruppvård kan kräva en förstärkning av personalresur­serna. Vidare kan nya sjukhus, ofta med större ytor och färre bäddar per rum än äldre sjukhus, medföra ett ökat behov av personal per patient. Dessutom kan den tekniska utvecklingen och den medicinska forskningen komma atl ställa nya krav på kommunernas och landsiingskommunernas verksamhet.

Det finns således enligt rapporten anledning att betona att utöver de i

Prop. 1979/80:150

86

kalkylerna framkomna utvecklingstakterna tillkommer ytterligare, ej di­rekl kvanlifierbara effekler som lorde inverka pådrivande på kommuner­nas och landstingskommunernas volymutveckling. Samtidigt anser KEA atl det är viktigt att betona alt dessa koslnadsdrivande faktorer i viss utsträckning kan balanseras genom aktiva raiionaliseringsinsatser inom den kommunala verksamhelen. Genom rationalisering och omprioritering kan uirymme skapas för viss utbyggnad och standardhöjning inom befint­liga resurser.

Lokal och regional kollektiv persontrank

I de kommunala budgetarna redovisas kostnaderna för kollektivtrafiken normall som subventioner till Irafikförelagen (kommunala och privata). Dessa kostnader utgör således transfereringar till företag och ingår inte i beräkningarna av den kommunala konsumtionen. I en prioriteringsdiskus­sion är det emellertid viktigt att även satsningarna inom kollektivtrafiken beaktas, varför även detta område har behandlals av KEA,

Riksdagen beslutade år 1978 om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektiv persontrafik. Beslutet innebär bl. a. att kommunerna och landstingskommunerna tillsammans skall vara huvudmän för den lokala och regionala persontrafiken på väg i varje län. Ordningen skall vara genomförd fr. o. m, den 1 juli 1981 med undantag för Hallands, Göteborgs och Bohus samt Älvsborgs län där tidpunkten den I juli 1983 gäller. Kostnaderna för verksamheten fördelas normalt med hälften på kommu­nerna och hälften på landstingskommunerna, I följande tablå redovisas olika kostnaders ökning under perioden 19801983. Redovisningen görs i intervall med hänsyn till att olika bedömningar har gjorts om kostnadernas storiek.

Kostnadsslag

Ökade kostnaderåren 1980-1983

milj. kr. lolalt

milj. kr. per år

per år i % av den samlade kommu­nala konsumtionen

1  Trafikansvar

2  Ökad busstrafik

3  Inläktsbortfall för länstaxor

4  Ersäuningar till SJ

5  Förbättrade anställningsvillkor

Summa

55-75 90-185 110

55-110 5-40

315-520

18-25 30-62 37

18-37 2-13

105-173

ca 0,02

0,03-0,06 0,03

0,02-0,03 0,00-0,01

0,10-0,15

Det som följer som en direkt skyldighel enligt lagen finns upptaget under punkt 1 i tablån. I fråga om övriga punkter har kommunerna och lands­tingskommunerna elt direkl inflytande över kostnadsutvecklingen. Den ofrånkomliga kostnadsökningen för det utvidgade trafikansvaret beräknas uppgå till totalt 55-75 milj. kr. under perioden  1980-1983. Räknat i

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

87

relation till omfattningen av den samlade kommunala konsumtionen inne­bär detta en åriig ökning om ca 0,02 %.

Totalt skulle beräknade kostnadsökningar för den lokala och regionala kollektivtrafiken leda till inteckningar av utrymmet för kommunal verk­samhet som under perioden 1980-1983 motsvarar 0,10-0,15% per år relaterat till den samlade kommunala konsumtionen. Större delen av de kostnadsökningar som redovisas ovan är beroende av de kommunala hu­vudmännens val av ambitionsnivå.

Summering av kalkyler för kommuner och landstingskommuner

I tabell 35 har kalkylerna för kommunerna och landstingskommunerna vägts samman. Detta har skett så att på rad I återfinns den ökning av den samlade kommunala konsumtionen som i huvudsak hänför sig till befolk­ningsförändringar och redan fattade beslut (rad 9 i tabell 33 för kommuner­na och rad 3 i tabell 34 för landstingskommunerna).

På rad 2 i tabell 35 har vägts samman volymutvecklingen om också vissa utbyggnadsalternativ för kommuner och landslingskommuner beaklas (rad 15 i tabell 33 och rad 7 i labell 34). På molsvarande sätt har på rad 3 i labell 35 vägts samman rad 19 i labell 33 och rad 9 i tabell 34,

De kalkyler som redovisas i rapporten ger en bild av i vilken utsträck­ning olika reformprogram leder till inteckningar av det kommunala kon­sumtionsutrymmel, KEA undersiryker de begränsningar som ligger i den tillämpade kalkylmetodiken. Kalkylresultaten måste därför förses med ett antal reservationer, Alla faktorer som påverkar den kommunala konsum­tionsutvecklingen har inte kunnat beaktas i kalkylerna, bl.a, beroende på att många faktorer är myckel svåra att kvantifiera.

Den slutsats KEA drar av detla är att om man önskar begränsa den kommunala volymutvecklingen till exempelvis vad som överenskommits för åren 1979 och 1980, dvs. +3 % per år, bör den kalkylerade volymut­vecklingen enligt redovisningen i tabellerna 33-35 begränsas till högst 2 %. De faktorer som är svåra både att kvantifiera och påverka måste nämligen också "tas med i bedömningen.

Storleken av denna senare effekl på volymutvecklingen är naturligtvis inte möjlig att med säkerhet fastställa. Det bör också enligt KEA observe­ras atl dessa effekler kan begränsas genom alt statsmakterna är återhåll­samma med beslul som leder till kostnadshöjningar för kommuner och landstingskommuner. Vidare måsle enligt rapporlen de kommunala hu­vudmännen intensifiera anslrängningarna att rationalisera och ompröva verksamheten, för att därigenom skapa utrymme för utbyggnader inom andra områden.

Av redovisningen framgår således att redan de kvanlifierbara effekterna av befolkningsförändringar och fattade beslut kommer att innebära volym­ökningar som uppgår fill sammantaget 2,4 % år 1981, 1,9 % år 1982 och

Prop. 1979/80:150

E  ab

       r4

-Jw

       r

E "ab

ra  :rt

c/3  >

       r

E

E

o

u Cl C

c

a

E

E

Ofi

«

:ra

-J-,=

       ri

I

o

00

o-

c     TI-   

:

«

  r*-, t-   Cd _   :0    >- = 

!=

«

.5 c c u 

o 

 T3

I*- in a 

u IJ  u

-°-o.= > u y

CO "a o i- iS (

S;

£

 =

S-e

i!

B

£

a

E

(fl

>,

c

o

Q

>

tn

rri

M

S

.O

s2

"O

m

a

T3

a Tf

?> "*

>- 

Ä

>- (5)

60=:

00 =

C-D

i.S

flj    CU

0)   ra

T3 

13 ._

gr

g

00 "O

00-o

00 a

oo CO

>, 1-

>, 

-

-o j:

-D J=

5g

5g

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

89

1,0 % år 1983. Summeras dessulom effeklerna av olika utbyggnadsalterna­tiv såsom genomförandet av samlad skoldag, ulbyggnad av barnomsorgen, genomförande av socialljänstreformen, ulbyggnad av folktandvården och den öppna sjukvården enligt landstingskommunernas planer m. m. uppgär den kommunala volymökningen till 3,5 % år 1981,2,8 % år 1982 och 2.3 % år 1983, Däruiöver tillkommer en ökning som hänför sig lill olika slag av inte kvanlifierbara faktorer. Sammanlaget torde de inte kvanlifierbara faktorerna grovt kunna uppskattas motsvara någon procenlenhel i ytterli­gare ökning av den samlade kommunala konsumtionen.

8.3 Den kommunala sektorns inverkan i övrigt

Den kommunala verksamheten påverkar ocksä statsbudgetens inkomst­sida. Staten svarar för uppbörden av den preliminära inkomstskatten, även den del som avser kommunal inkomstskatt. Uppbörden och utbetalningen av kommunalskattemedel påverkar således som lidigare redovisats de statliga inkomsternas storlek.

Vid bedömningen av hur den samlade offentliga sektorns finansiella sparande kommer att utvecklas är även kommunernas och landstingskom­munernas sparande av intresse. Någon bestående underbalansering av de kommunala finanserna är knappast tänkbar bl.a. av det skälel att den kommunala budgeten skall vara formelll balanserad i den meningen att samtliga utgifter skall motsvaras av inkomsler. Enligt kommunallagens bestämmelser skall del överskott eller underskott som har uppstått i före­gående års avslutade räkenskaper upptas i budgeten. Det innebär exempel­vis aU eU underskott på driftbudgeten för år 1979 skall täckas i 1981 ärs budget. Dessa budgetbestämmelser leder till att de samlade över- resp. underskotten i kommunernas och landstingskommunernas finansiella spa­rande blir relativt begränsade.

För perioden 1963-1979 har det finansiella sparandet totalt för den kommunala sektorn enligt nationalräkenskaperna varierat från överskott på ca 3 miljarder kr. till underskott på motsvarande belopp. Det finns inte anledning att räkna med att kommunernas och landstingskommunernas finansiella sparande på sikt pä något för samhällsekonomin avgörande sätt kommer att avvika från de nivåer som uppnåtts under senare år.

7    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. BU. 2.1

Prop. 1979/80:150

90

9   Sammanfattning och slutsatser

9.1 Sammanfattning

Långtidsbudgetens syfle är att kartlägga de stalsfinansiella konsekven­serna på fem års sikt av redan fattade beslut och orda åtaganden.

På utgiftssidan omfattar långtidsbudgeten endasl en kalkyl av de re­surser som krävs för att verksamhet skall kunna bedrivas i enlighet med de beslut som statsmakterna redan har fattat och de åtaganden som gjorls för framtiden. Vad gäller statsinkomsterna grundas beräkningarna på oföränd­rade skatteregler och avgiftssatser i den mån inte förändringar beslutats eller aviserats. Det görs i långtidsbudgeten inga försök att förutse vilka beslut avseende budgetens inkomsler och utgifter som siatsmakterna kan komma atl fatta under perioden. Långtidsbudgeten är således varken en plan för den framtida utvecklingen eUer en prognos för den mest sannolika utvecklingen. Avsikten med långtidsbudgeten är endast att redovisa vilken budgetutveckling som blir följden om nya utgiftsåtaganden över huvud taget inte görs och om skatte- och avgiftsreglerna inte ändras. Delta maierial kan sedan tjäna som underlag för riktlinjer för budgetpolitikens ulformning på någol längre sikl.

Långtidsbudgeten behandlar i första hand statsbudgetens inkomster och utgifter. Utvecklingen inom andra delar av den offenlliga sektorn är emel­lertid också av inlresse i detta sammanhang. 1 syfte att ge en mer allsidig bild av den samlade offentliga sektorns finansiella situation, kompletteras därför långtidsbudgeten med ett avsnitt innehållande en samlad beräkning av utvecklingen för staten och socialförsäkringssektorn. Vidare behandlas i elt särskilt avsnitt ulvecklingen i den kommunala seklorn.

Långtidsbudgetens grundmaterial utgörs av underiag som myndigheter­na lämnat i samband med anslagsframställningar samt material från depar­tementen. De slutliga bedömningarna och utarbetandet av själva långtids­budgeten har skett inom budgetdepartementets budgetavdelning. Underla­get till avsnittet om den samhällsekonomiska utvecklingen har utarbetats inom ekonomidepartementet.

Långtidsbudgeten omfattar budgetåren 1980/81-1984/85. För budget­året 1980/81 baseras kalkylen på de utgifts- och inkomstberäkningar som redovisas i 1980 års reviderade budgetförslag. Vad gäller åren 1980-1982 grundas den på samma anlaganden rörande pris- och löneutveckling samt ekonomisk tillväxt som presenteras i 1980 års reviderade finansplan. För perioden därefter fram t.o. m. år 1985 har mer schablonmässiga antagan­den utnyttjats.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

91

Den samhällsekonomiska utvecklingen till mitten av 1980-talet

Utgångspunkten för bedömningen av den samhällsekonomiska utveck­lingen under långtidsbudgetperioden är de bedömningar för perioden 1977-1983 som presenterades i 1978 ärs långtidsutredning. 1 och med de mycket kraftiga prishöjningarna på den internationella oljemarknaden un­der är 1979 förändrades emellertid förutsättningarna för den svenska eko­nomin i betydande mån. Detta gäller framför alll ulvecklingen av bytesba­lansen som en konsekvens av dels de höjda oljepriserna, dels en långsam­mare tillväxt och försämrade tillväxtutsikter i de för vår utrikeshandel vikliga industriländerna.

Mot denna bakgrund har inom ekonomidepartementet gjorts nya bedöm­ningar av den medelsiktiga ekonomiska utvecklingen fram t. o. m. år 1985. Beräkningarna presenleras i kap. 2. Utgångspunkten är att de ekonomisk­politiska målen om full sysselsättning, förbättrad exlern balans, låg infla­tionstakt och en viss real standardförbättring i såväl privat som offentlig konsumtion skall uppnås.

Den totala produktionen beräknas nu öka med i genomsnitl 2,5-3 % per år under perioden 1979-1985. Dä exporten förutses öka med ca 5 % årligen i volym måsle importökningen begränsas till ca 4 % per år, om det skall vara möjligt all till år 1985 begränsa bylesbalansunderskottet till 1,5 % av BNP med sikte att nå balans i utrikeshandeln omkring år 1990.

Den begränsade tillväxten i produktionen och målet att förbättra bytes­balansen ställer krav pä att den inhemska resursförbrukningen inle ökar för snabbt. Ulrymmel för privat och offentlig konsumlion begränsas dess­utom av att relativt kraftiga investeringsökningar har bedömts nödvändiga för att upprätthålla en utlandskonkurrerande sektor av sådan storiek alt bytesbalansmålel kan uppnås. Enligt beräkningarna bör därvid ökningen av indusirins investeringar ligga i genomsnitl på 8 10 % per år.

Denna ulvecklingsbild visar alt möjligheterna till en förbättring av den privata och offentliga konsumtionsstandarden måste betecknas som myc­ket begränsade. Om den privata konsumtionens reala ökning begränsas till under I % årligen, återstår för den offentliga konsumtionen ett utrymme som medger en ökning på endast ca 2 % per är. En ärlig ökning av den privata konsumtionen med omkring I % ger ell mycket litet utrymme för förbättring av de aktiva gruppernas privata konsumlionsstandard, efter­som merparten av detla uirymme vid oförändrat regelsyslem är inlecknat genom åtaganden, framför allt till pensionärerna.

En åriig ökning av den offenlliga konsumtionen med 2 % kan exempelvis fördelas så att kommunernas konsumtion tilläts stiga med i genomsnitt 3 % åriigen. Detta medger en statlig konsumlionslillväxt om endast några fä tiondels procent per är. Räkneexemplet bör ses mot bakgrund av atl den kommunala verksamheten beräknas öka kraftigare åren 1980 och 1981, vilket innebär atl den kommunala tillväxten måste nedbringas lill högsl

Prop. 1979/80:150

92

2,5 % per år fr, o. m. år 1982 för all den inle skall översliga 3 % genom­snittligt för perioden. Redan nu finns belydande bindningar för kommuner­na. Dessa bindningar sammanhänger bl.a. med befolkningsutvecklingen och redan fattade ställiga och kommunala beslut. Ulrymmel för en ökning av de slalliga utgifterna med några få tiondels procent kan jämföras med den faktiska ökningen under den senasle femårsperioden om 4,1 % per år. Avvikelser från den samhällsekonomiska utveckling som redovisats kan tänkas inlräffa av ftera skäl. Om exempelvis de anlaganden som gjorls beiräffande den internationella ulvecklingen är för optimistiska, måste de uppställda målen för den ekonomiska politiken modifieras. Samma sak gäller om tillväxten i den privata eller offentliga konsumtionen översiiger de lal som angetts.

Statsinkomsternas utveckling

De lönesummeberoende skallerna svarar för ca två tredjedelar av de toiala statsinkomsterna. Inkomsterna från såväl den slalliga inkomslskal­len som från socialavgifterna (arbetsgivaravgifterna) är i allt väsentligl beroende av utvecklingen av de samlade löneinkomsterna i samhällel, lönesumman. Della gäller i belydande grad även för inkomsterna från mervärdeskatten. Antagandena om ulvecklingen av lönesumman för bud­getåren 1980/81 och 1981/82 sammanfaller med de beräkningar som gjorts i den reviderade nationalbudgeten. För perioden därefter har mer schablon­mässiga antaganden gjorls. Slatens toiala inkomsler uppvisar med dessa utgångspunkter en årlig genomsnittlig ökningslakt om 5,4 % i löpande priser.

Inkomstberäkningarna i den långtidsbudget som presenterades i förra årets kompletteringsproposiiion och som omfattade perioden fram t. o. m. budgetåret 1983/84 var baserade pä ell antagande om en något högre tillväxt av lönesumman. Slaisinkomslerna beräknades då öka med 6,9 % per år i löpande priser. De framtida inkomsternas tillväxt i löpande priser bedöms således bli lägre än i fjolårets långtidsbudget vilket bl. a. beror på en långsammare tillväxt i lönesumman.

Statsinkomsterna beräknas vidare öka i väsentligt långsammare takt under perioden 1980/81-1984/85 än vad som varit fallel under perioden 1974/75- 1978/79, då ökningstakten var 13,3 %. Denna nedgång i tillväxt­takten beror främst på att antagandet om lönesummans utveckling för långtidsbudgelperioden väsentligl understiger den fakiiska ulvecklingen under jämförelseperioden 1974/75-1978/79. En annan orsak lill den lång­sammare ökningstakten är de föreslagna förändringarna av del kommunala skatteunderlaget som leder till ökade kommunalskatteutbetalningar fr.o.m. år 1982. Vidare höjdes - netto räknat skalteultagel under jämförelseperioden. 1 fasta priser beräknas statsinkomsterna öka med 0,6 % per är, vilket också det är väsentligt lägce än under perioden 1974/ 75-1978/79.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

93

Statsinkomsterna beräknas således under långtidsbudgelperioden sliga långsammare jämfört både med jämförelseperioden och med de beräkning­ar som gjordes i förra årels långtidsbudget. Denna långsammare öknings­takt gäller i stort sett samtliga skalleslag utom mervärdeskallen.

De direkla inkomstskatterna beräknas öka med i genomsnili 4,9% under långtidsbudgetperioden.

Genom systemet med inftationsskyddade skatteskalor påverkas de di­rekta inkomstskatterna direkl av prisulvecklingen. Den iniräffade prisul­vecklingen samt prisantagandena i årels långtidsbudget innebär atl infta-tionskompensationen är relativt hög under budgetåret 1981/82. Den ge­nomsnittliga ökningstakten för den framförliggande perioden påverkas av den förutsatta prisprofilen.

En annan orsak till att den direkla inkomslskallen anias växa långsam­mare är att de högre ränleanlagandena under perioden leder lill slörre avdrag vid inkomstbeskattningen. Den anlagna lönesummeuivecklingen ligger vidare lägre än lidigare beräkningar och lägre än utfallet under jämförelseperioden. En yUeriigare förklaring är den föreslagna omlägg­ningen i beräkningen av det kommunala skalleunderlagel. Denna omlägg­ning leder till ökade utbetalningar av skattemedel från staten till kommu­nerna fr.o.m. kalenderåret 1982. Dessa utbetalningar motsvaras dock i stort sett av minskade utgifter för vissa allmänna statliga bidrag till den kommunala sektorn.

Inkomsterna från de lagstadgade socialavgifterna beräknas öka med 3,2%, vilket är långsammare än under såväl jämförelseperioden som i Ijolårets långtidsbudgetberäkning. Avvikelserna jämfört med förra årets långtidsbudgetberäkningar förklaras dels av antagandet om en lägre ut­veckling av lönesumman, dels av den lekniska omläggningen av uppbörds­syslemel för vissa statliga avgifier.

Punktskatterna bl.a, skall på energi, spril, vin och tobak - förulses öka med 3,1 % per år. Den långsammare utvecklingstakten beror på att skattesatserna är fastställda i fasla krontal. Förändringslalen återspeglar sålunda endast volymutvecklingen och inte siigande priser. Detta innebär en långsammare ökningstakt jämförl med fjolårets långtidsbudget, vilket bl.a. beror på att vissa punktskaltehöjningar var inlagda i förra årels långtidsbudget. Effekterna av de punktskaltehöjningar som nu aviserats har i årels långtidsbudgetberäkning beakiats under anslaget till oförut­sedda utgifter på budgetens utgiftssida.

Mervärdeskatten beräknas stiga med 7,8%, vilkel är i stort sett samma ökningstakt som beräknades i fjol. Historiskt sell är denna siffra låg. Förklaringen till denna långsammare utveckling är dels den antagna lägre prisutvecklingen, dels det begränsade uirymme som framgent har förut­satts för den privata konsumtionen. Under jämförelseperioden höjdes vi­dare mervärdeskatten.

Prop. 1979/80: 150

94

Statsutgifternas utveckling

Statsutgifterna exkl. stalsskuldränlorna ökade i oförändiad pris- och lönenivå med 7,0% per år under perioden 1974/75-1978/79. Långlidsbud­getkalkylen resulterar i en nedgång om 0,5 % årligen.

Denna skillnad i ökningstakt mellan den fakiiska utvecklingen under jämförelseperioden och ärels långlidsbudgetkalkyl pekar på atl en siarkt dämpad utgiftsutveckling jämförl med den lidigare perioden blir nödvändig om de fakiiska utgifterna skall komma att stämma med långtidsbudgetens beräkningar.

De mest expansiva utgiftsområdena relativt sett under den förilutna perioden utgörs av näringspolitik samt arbetsmarknads- och regionalpoli­tik. Långtidsbudgetens beräkningar för perioden fram l.o.m. budgelåret 1984/85 visar all framför allt bostadspolitiken släller belydande krav på framlida statliga utgiftsökningar, medan övriga områden förulses öka svagt eller, i några fall, minska.

I löpande priser beräknas den årliga genomsnittliga ökningen av sialsut­giftema, exkl. statsskuldräntorna. under långtidsbudgelperioden uppgå lill 4,0 %, Under jämförelseperioden var ökningstakten 17.1 % per år. Dessa siffror stämmer ganska väl överens med resultaten i fjolårets långtidsbud­get. De nu framräknade siffrorna innebär all - enbari genom vad som kan rubriceras som i budgeien inbyggd utgiftsaulomalik - de totala statsutgif­terna exkl. statsskuldräntorna ökar med ca 8 miljarder kr. årligen.

Statsskuldräntorna växer under perioden och uppgår för sluiåret till ett belopp som moisvarar ungefär hälflen av underskottet. Sammanlaget be­räkniis de loKild stalsutgifterna. inkl. stalsskuUlränlornii. i löpande priser komma att öka med 6.1 % under långtidsbudgelperioden. I 1979 års lång­tidsbudget beräknades motsvarande utveckling till 5,9 %.

För att belysa på vilkel sätt slatens utgifler direkl eller indirekt kommer atl ställa anspråk på reala resurser är dei av intresse all analysera utgif­terna i realekonomiska lermer, dvs. fördelade på konsumlion, inveslering­ar, transfereringar och finansiella transaktioner.

Statens utgifter för konsumtion och investeringar, dvs. statens direkta efterfrågan på varor och tjänsler, uppgår för budgetåret 1980/81 till 56,4 miljarder kr. och utgör därmed ca 27 % av statsbudgetens ulgifter. Enligt långtidsbudgeten skulle statens utgifter för konsumtion och invesleringar i fasla priser minska med 0,1 % per år. Detta kan jämföras med Oolårets beräkningar där dessa utgifter antogs komma atl ligga oförändrade under perioden. Under jämförelseperioden ökade statens utgifter pä dessa områ­den med 3,4 %. Den låga ökningstakten i långlidsbudgelberäkningen jäm­förl med ulfall är i stor utsträckning en följd av långtidsbudgetens beräk­ningsteknik. Den underskattar systematiskt de slalliga inveslerings­ulgifterna, eftersom endast i utgångslägel kända investeringsbeslut beak­las. När det gäller den statliga konsumtionen baseras beräkningen på förutsåtlningen om oförändrad ambilionsnivå.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

95

Tran.sfereringar ochjlnansidlu transaktioner, dvs. övertöringar lill and­ra sektorer av ekonomin, innebär en indirekl eflerfrågan reala resurser genom effeklerna på bl.a. mottagarnas disponibla inkomsler. Transfere­ringar och finansiella Iransaklioner beräknas för budgeläret 1980/81 uppgå lill ca 150 miljarder kr. och utgör därmed ca 73 % av budgetens utgifter. Liksom i tidigare långtidsbudgelkalkyler uppvisar iransfereringarna en betydligt snabbare ökningstakt än konsumtions- och investe­ringsutgifterna. Transfereringarna beräknas således öka med 2.2 % i fasla priser jämfört med 3,6 % enligt fjolårets beräkningar och 9,0 % under jämförelseperioden.

Även beträffande transfereringarna innebär långtidsbudgeltekniken en undervärdering av utvecklingstakten. Pris-och löneomräkningar görs såle­des endasl på de anslag som genom indexbindning eller regelsystem blir föremål för automatiska justeringar, exempelvis folkpensionerna och rän­tebidragen på bostadsområdet. Beträffande t. ex. barnbidragen och livsme­delssubventionerna finns inga sädana kopplingar. Det har därför anlagils att dessa utgifter kommer att ligga kvar på nominellt oförändrade belopp under perioden. Den faktiska utvecklingen visar att utgifterna för dessa ändamål hittills ökat till följd av politiska beslut. Trots att beräkningarna också för transfereringarna är snävl gjorda, framstår det klart all det är transfereringarna som svarar för merparten av utgiftstillväxten i långtids­budgeten.

Den snabbast växande utgiftsposten under långtidsbudgetperioden är statsskuldräntorna. Enligt beräkningarna i årets långtidsbudget skulle den genomsnittliga årliga ökningen i löpande priser uppgå till över 22 %, vilket är ungefär samma tal som i fjolårets beräkning. Räknal i absoluta tal skiljer sig dock årets resultat väsentligl från Ijolårets, Då beräknades slatsskuld-räntorna öka med 4 miljarder kr, per år. I årels beräkning stiger de med över 6 miljarder kr. per år. Denna skillnad förklaras dels av att budgetsal­dot redan i utgångslägel ligger högre än i föregående års långtidsbudget och att saldol därefter successivi ökar, dels av all ränteantagandena i årels långtidsbudget ligger över föregående års. För budgetåret 1980/81 beräk­nas kostnaden för statsskulden uppgå till 19.6 miljarder kr. och beräknas därefter öka under hela långtidsbudgetperioden för atl under periodens sista år uppgå till ca 44 miljarder kr.

En del av de slalliga utgifterna, 12,6 miljarder kr., ulgörs av finansiella transaktioner (brutto), dvs. lån till företag eller enskilda personer, exem­pelvis lån till bostadsbyggande, studielån och regionalpolitiska lån. De beräknas under långtidsbudgetperioden minska med 0,7 % per år i fasla priser. Denna del av statsbudgeten kan ses som en del av kredilmarkna­den, eftersom staten i denna verksamhet närmast svarar för en kredilför­medlande funktion. Med delta betraktelsesätt kan de finansiella transaktio­nerna, vad avser återbetalningspliklig del av lånen, avräknas vid beräk-

Prop. 1979/80:150

96

ningen av budgelsaldot. dvs. underskottet reduceras med beloppel för finansiella iransaklioner (nelto). Del sålunda framräknade beloppet defini­eras som statens finansiella sparande. Vid en analys av sparandeulveck-lingen i samhällel är delta ett relevantare begrepp än del traditionella budgetsaldot.

Huvuddelen av anslagen till finansiella iransaklioner medför all anspråk ställs pä samhällsekonomiska resurser. Vid ell studium av hur stor del av dessa resurser som staten tar i anspråk eller fördelar är det ofta mindre intressant atl skilja mellan transfereringar och finansiella transaktioner.

Tabell 36. Transfereringarna och de nnansiella transaktionerna budgetåret 1980/81

IMiljarder kr., avrundal)

Anslag 1980/81

Till hushåll

.S6,5

diirav

folkpensioner

30,0

räntebidrag lill bosläder

5,2

barnbidrag

4,9

sjukförsäkring och föräldraförsäkring

4.2

livsmedelssubvenlioner

3,7

övrigl

8,5

Till kommuner

41,6

därav

bidrag lill skolväsendel m. m.

16,2

allmänna bidrag

10,4

sjukvärd och social hemhjälp m. m.

4.9

barnomsorg

4,6

övrigl

5,5

Till förelag m. fi.

13,6

Övriga Iransfereringar och län

38,2

därav

slalsskuldränlor

19,6

boslads- och studielån

9,5

Ulvecklingsbislånd

5,2

övrigt

3,9

I den genomgäng som nu gjorts har de utgifter tagits med som krävs för att av statsmakterna gjorda åtaganden skall infrias. Även andra ulgifter kan tillkomma utan att nya beslut fattas. Detta gäller bl, a, kostnader för av staten utställda kreditgarantier. De nu gjorda åiagandena uppgår till drygt 50 miljarder kr. Under ogynnsamma omständigheter skulle kostnaderna för dessa åtaganden kunna bli mycket stora.

Budgetsaido och den ofTentliga sektorns finansiella sparande

Utvecklingen av statsbudgetens saldo sedan budgetåret 1974/75 och under långtidsbudgetperioden fram t. o. m. budgeiårei 1984/85 framgår av tabell 37:

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

97

Tabell 37. Budgetsaldots utveckling budgetåren 1974/75-1984/85

1974/75 Ulfall

1975/76 Ulfall

1976/77 Ulfall

1977/78             1978/79            1979/80 Ull

ä

ll              Ulfall              Ber. ulfall

-10,7

-3,7

-10,5

-25.2               -38.7               -48.6

1980/81 Ber. utfall

1981/82 L

å

ngtidsbi

1982/83                1983/84                1984/85 jdgel L

å

ngtidsbudget L

å

nglidsbudget L

å

nglidsbudgel

-57,9

-64,8

-73.7

-74,0                 -78.5

Nivåhöjningen av underskottet lill budgeiårei 1980/81 blir inle bara bestående under långtidsbudgelperioden, utan växer successivi så atl del till långtidsbudgetperiodens sista är har ökal med ca 21 miljarder kr. lill närmare 79 miljarder kr. Redan i fjolårets långtidsbudget fanns tecken till försämring av budgetsaldot under perioden. Denna lendens har i årets långtidsbudget krafligl förstärkts. Det förtjänar atl påpekas att själva läng­tidsbudgettekniken normalt innebär en underskattning av budgetunder­skottels faktiska tillväxt. Detta förhållande åskådliggörs vid en jämförelse mellan beräkningar i tidigare långtidsbudgetar och faktiskt utfall.

Långtidsbudgeten innehåller också ell utvidgat avsnitt om den finan­siella utvecklingen för statsbudgeten och socialförsäkringsseklorn sam­mantagna. Syftet är alt ge en mer fullständig bild av den verksamhet som styrs genom statliga beslul. Beräkningen visar de sammanlagda inkomsler­na och utgifterna för statsbudgeten och socialförsäkringssystemet samt vissa andra statliga verksamheter. Redovisningen av inkomsler och ut­gifter för olika verksamhetsområden sker genomgående enligt en brutto­princip.

Underskottet i det finansiella sparandet budgetåret 1980/81 för den sam­lade statliga verksamheten blir enligt långtidsbudgetberäkningen 30 å 31 miljarder kr.

Tabell 38. Statens och socialförsäkringssektorns inkomster, utgifter och nnansiella sparande budgetåren 1980/81-1984/85

(Miljarder kr., löpande priser)

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

1984/85

Inkomster Ulgifter

216.5 257,6

227,4 272,8

240,7 294,3

262,0 314,7

279,0 334,8

Saldo

-41,1

-45,4

-53,6

-52,7

-55,8

Finansiella (netlo)

Iran:

saklioner

10,5

10,0

ll.l

11,3

11,8

Finansiellt sparande

-30,6

-35,4

-42,5

-41,4

-44,0

Underskottet i finansiellt sparande för den samlade statliga verksamhe­len beräknas budgetåret 1984/85 uppgå lill ca 44 miljarder kr,, vilket innebär en försämring med 13 ä 14 miljarder kr. under långlidsbudgetperio-

Prop. 1979/80: 150

98

den. För statsbudgeten är försämringen i del finansiella sparandel under långtidsbudgelperioden större - drygt 19 miljarder kr. Skillnaden i ulveck­lingen i finansielll sparande mellan den samlade slalliga verksamhelen och statsbudgeten beror främsl på alt AP-fonden visar etl ökande överskoll. Della beror bl. a. på all ATP-avgifterna successivi höjs under perioden.

Ulvecklingen av del finansiella sparandel inom den lotala ojfentliga sektorn torde i stora drag komma all överensstämma med del samman­lagda sparandel för stalsbudgelen och socialförsäkringssektorn. Budget-bestämmelserna för den kommunala seklorn är nämligen sådana atl över-resp. underskollen i kommunernas finansiella sparande blir små. Detta innebär sammantaget ell belydande sparandeunderskott - närmare 200 miljarder kr. - för den offentliga seklorn under långtidsbudgelperioden.

Också utvecklingen inom den kommunala sektorn måste beaktas vid de bedömningar som görs i anslutning till långlidsbudgelarbelet. Statsbidra­gen till kommuner och landstingskommuner utgör en allt större del av Ulgifterna på statsbudgeten.

Beräkningarna i långlidsbudgelen visar att redan de kvanlifierbara effek­terna av befolkningsförändringar och fattade beslut kan vänlas leda till volymökningar i den kommunala verksamhelen om 2,4 % år 1981, 1.9 % år 1982 och 1.0 % år 1983. Summeras dessulom effektema av olika utbygg­nadsplaner enligt kommunernas och landsiingskommunernas planer -såsom genomförandel av samlad skoldag, utbyggnad av barnomsorgen, genomförande av socialtjänslreformen, fortsall ulbyggnad av folktandvår­den och den öppna sjukvården m. m. - erhålls en ännu högre ökningslakt. Därutöver tillkommer en ökning som hänför sig till olika slag av inte kvanlifierbara faktorer och som grovt kan uppskattas motsvara någon procentenhet. Sammanvägi för den kommunala sektorn erhålls därvid en ökningstakt som för är 1981 ligger klart över 4 % och för är 1982 ligger på 3,5-4 %. För år 1983 dämpas ökningstakten någol. men den kan likväl förutses bli högre än de 3 % per år som stipulerades i överenskommelsen mellan regeringen och kommunförbunden för åren 1979 och 1980.

Denna lillväxllakt är högre än vad de tidigare redovisade samhällseko­nomiska kalkylerna medger. Om övriga mål för den samhällsekonomiska utvecklingen under första hälften av 1980-lalel skall kunna förverkligas, skulle en sådan tillväxt av den kommunala konsumtionen få ske på bekost­nad av den privala och den slatliga konsumtionen.

9.2 Sammanfattande slutsatser

Budgetunderskottet ökar under långtidsbudgelperioden från 58 miljarder kr. till 79 miljarder kr. Det finns två huvudförklaringar till denna utveckling: - statsskuldräntorna växer procentuellt setl visserligen i ungefär sam­ma takt som beräknades i fjol men från en högre nivå, vilket således

Bilaga 2.1    Långtid.sbudget

99

resulterar i större absoluta ökningsial. I årels beräkning siiger ulgifterna för statsskuldräntorna med över 6 miljarder kr. per år. medan de i fjolårets långtidsbudget beräknades stiga med 4 miljarder kr. per år.

 inkomslerna växer långsammare under kommande är än enligt lidi­gare långtidsbudgelberäkningar och långsammare än under 1970-lalel.

Vidare kan konstateras alt budgetunderskottet redan utgångsäret 1980 /81 är ca 8 miljarder kr. slörre än som beräknades i förra ärels långlidsbud­get. Denna nivåhöjning blir inte bara beslående utan underskollet stiger ytteriigare genom räntekostnaden förden ökade upplåning som nödvändig­görs av detta större underskott.

Statsinkomsterna växer visserligen snabbare än ulgifterna exkl. ståls-skuldräntorna, men budgelunderskoUen medför växande utgifter för alt betala ränla på den upplåning som krävs för atl finansiera underskotlen. Därmed kommer underskotten att öka under perioden. Även i förra årels långlidsbudget var statsskuldräntorna en slor utgiftspost. 1 årets långlids­budget är statsskuldräntorna en avgörande faktor för den fortgående för­sämringen av budgetsaldot under perioden.

De anlaganden rörande den framlida pris- och löneulvecklingen m. m. som utnyttjats vid långtidsbudgetkalkylen är givetvis inle de enda tänk­bara. Det bör emellerlid framhållas att parallella variationer i dessa antag­anden inte på något avgörande säU påverkar saidoutvecklingen. Om anta­gandena beträffande ökningen av lönesumman och inftationen varieras med bibehållen skillnad dem emellan påverkas såväl statsbudgetens in­komstsida som dess utgiftssida med endasl mindre förändringar i budgetunderskottet som resultat. Om skillnaden mellan lönesummeökning och inflation antas bli mindre och reallönestegringen följaktligen lägre blir följden ökade budgetunderskott. Beträffande ränleanlagandena gäller alt olika anlaganden i detta hänseende får ett relativt krafligl genomslag i beräkningama. En räntenivå som under långtidsbudgelperioden ligger I % över den i beräkningarna anlagna, skulle innebära all budgelunderskottet för slutåret blev ca 5 miljarder kr. slörre, framför allt genom effekterna på koslnaden för statsskulden och på räniebidragen till bosläder.

I föregående års långlidsbudget konstaterades all den höga utgiftsnivån i långtidsbudgeten endasl i begränsad ulslräckning var att hänföra lill lem­porära insatser. Den var i alll väsenlligl uttryck för permanenla åtaganden. Slutsatsen i föregäende ärs långtidsbudgelberäkningar var således alt nä­gon automalisk förbättring av budgelunderskottet inte var att räkna med. En sådan förbättring skulle kräva budgetpolitiska åtgärder.

I årets långtidsbudget har ökad uppmärksamhet bl.a. ägnais ät budge­tens utgiftsautomatik. En genomgång av stalsutgifterna visar att mer än hälften av utgifterna har bindningar till olika faktorer av automatisk karak­tär. Detta gäller framför allt transfereringarna. Utgifterna för transfere­ringar styrs ofta av faktorer som exempelvis befolkningsförändringar samt ersättningsnivå och regelkonstruktioner fastställda genom poliliska beslul.

Prop. 1979/80:150

100

Som exempel pä aulomaliska bindningar kan nämnas folkpensionernas direkla knytning lill ulvecklingen av konsumentprisindex, räniebidragen för bosläder som är relaterade lill den allmänna räntenivån, utgifterna för barnomsorgen som är relaterade till löneulvecklingen för offentligt anställ­da.

För l.ex. folkpensionernas del innebär denna uigiftsautomalik alt en årlig prisstegring som ligger 1 % över den i långlidsbudgetkalkylen antagna leder till en ökning av folkpensionsanslagei med drygl 2 miljarder kr. för slutårel. En höjning av räntan med en procentenhet innebär, med nuvaran­de regler, en merbelastning pä budgeten med närmare 2 miljarder kr. för slutårel för räntebidragen lill bostäder.

I enlighet med de beräkningsmetoder som tillämpas i långtidsbudgeten har oförändrade nominella belopp under perioden antagits för sådana ändamål där inga automatiskt verkande faktorer styr anslagsutvecklingen. Detta gäller exempelvis barnbidragen och livsmedelssubventionerna. Om barnbidragen genom politiska beslut skulle höjas under långtidsbudget-perioden i takt med prisutvecklingen, dvs. i slort selt såsom sketl under jämförelseperioden, skulle stalsutgifterna bli över I miljard kr. högre bud­getåret 1984/85. För arbetsmarknadspolitiska åtgärder har utgifterna be­räknats konjunkturneutralt, dvs. i de inlagda beloppen finns ingen marginal för ökade utgifter vid ett försämrat sysselsättningsläge. Några utgifter för framtida industripoliliska insalser har inte heller beräknats.

Pä arbetsmarknadspolitikens område får förändringar i sysselsältningen direkla effekler på statens utgifter. En ökning med 10000 personer i arbetsmarknadsutbildning under ca sex månader kan beräknas kosta när­mare 300 milj. kr. över statsbudgetens utgiftssida. En motsvarande ökning av anlalet personer i beredskapsarbete kan beräknas kosta ca 700 milj. kr., medan motsvarande utgifler över budgeien för arbetslöshetsförsäkringen kan uppskattas till ca 200 milj. kr.

Även för ell stort antal andra transfereringsanslag har ingen pris- och löneomräkning gjorts. I prakliken har under jämförelseperioden genom politiska beslul uppräkningar gjorls för att kompensera l.ex. pris- och löneökningar. Även för dessa anslag gäller således att ett fullföljande av hittillsvarande praxis ytterligare skulle öka utgiftstillväxten under långtids­budgelperioden.

Sammanfattningsvis kan således sägas att statsutgifterna är relativt snävt beräknade. Kalkylerna för transfereringsanslagen lenderar att un­derskatta utgiftstillväxten bl. a. genom att uppräkningar för pris- och löne­stegringar inte gjorts där detta inte följt av gållande regler. Beiräffande den slatliga konsumtionen har på samtliga förvaltningsanslag ell generellt av­drag om 2 % per år gjorts för en förutsatt produktivitetsutveckling. Anvis­ningar av i huvudsak denna innebörd har utfärdats till myndigheterna inför budgetarbetet för budgetåret 1981/82.

När det gäller de statliga investeringsanslagen innebär långtidsbudget-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

101

tekniken en systematisk underskattning av uigiftsanspråken, eftersom en­dast de investeringsbeslut som idag är kända finns inlagda i beräkningarna. Till dessa beräkningar kommer de potentiella utgiftsanspråk som kan ligga i de kredilgarantiätaganden som siaten ikläll sig.

För den snabbast växande ulgiften över slalsbudgelcn, nämligen stats­skuldräntorna, gäller en i stort sell fullständig automatik. Ökningen av ränteutgifterna ett vissi budgelår beror i huvudsak på statens upplåning under föregående år och på ränteläget. I en period av kvarstående under­skott ackumuleras kostnaden för statsskulden för varje år. I långtidsbudge­ten svarar statsskuldräntorna för den snabbast växande delen av de slalliga utgifterna under perioden och uppgår för slutårel lill ell belopp som mot­svarar ca hälften av del samlade budgetunderskottet.

En schablonmässig uppräkning av samtliga utgifter med ell prisindex skulle leda till en ännu snabbare utgiftsutveckling än vad de differentierade beräkningarna enligt längtidsbudgettekniken innebär.

Långtidsbudgeten resulterar i siigande budgetunderskott. Redan i förra årets långlidsbudget fanns en lendens till en försämring av underskottet. 1 årets beräkning är denna tendens yllerligare förstärkt. Dels ligger budget­underskottet redan i utgångsläget ca 8 miljarder kr. högre än vad som beräknades för detla år i fjolårets långtidsbudget, dels stiger underskottet i snabbare takt än vad som beräknades förra årel. Nivåförskjutningen i utgångsläget är bl.a. en följd av nya utgiftsbeslul samt av höjda anlagan­den om räntenivån och pris- och löneulvecklingen med effekler bl.a. pä utgifterna för folkpensionerna, utgifterna för statsskulden och räntebidra­gen för bostäder. Förklaringen till all underskollen enligt årets beräkningar siiger i snabbare lakl än enligt tidigare beräkningar är framför allt den långsammare ökningstakten för statsinkomsterna samt de snabbi siigande ränteutgifterna för statsskulden.

De växande statliga budgetunderskotten påverkar siarkt utvecklingen av sparandel i den offentliga sektorn (jämför kap. 7). Över en period på fem är fram till budgetåret 1979/80 minskade statens ftnansiella sparande med ca 30 miljarder kr. Under långtidsbudgelperioden sker en ytterligare försäm­ring om närmare 20 miljarder kr. För den samlade slatliga seklorn, inkl. bl. a. socialförsäkringssektorn, uppgår försämringen av det finansiella spa­randel under samma period lill 13 ä 14 miljarder kr. enligt långtidsbudget-beräkningarna. Det samlade sparandeunderskottet för den offentliga sek­torn uppgår för långtidsbudgetperioden till närmare 200 miljarder kr.

Utvecklingen av det offentliga sparandet är en väsentlig komponent i den svenska ekonomins totala sparandeunderskoll. Underskottet i Sveri­ges bytesbalans innebär definitionsmässigt att den svenska ekonomin som helhet har ett sparandeunderskott, som måsle finansieras genom upplåning i utlandet. Om bytesbalansens underskott skall kunna minskas måste spa­randet inom landet därför öka i motsvarande grad. Delta kan ske såväl genom alt statens sparandeunderskott minskas som genom att sparandet

Prop. 1979/80:150

102

ökar i andra sektorer, dvs. hushållssektorn, förelagssektorn, socialförsäk­ringssektorn samt den kommunala sekiom.

Den utveckling av statsbudgetens underskott som nu redovisas måste också ses i perspektivet av det kredilutrymme som kan vänlas stå till förfogande för statlig upplåning. Detla är i sin tur beroende av den framtida utvecklingen för ekonomin i sin helhet. Det förefaller sannolikt att en upplåning av den storlek det här blir fråga om blir svår all genomföra utan negativa effekler på kreditmarknaden och på samhällsekonomin i dess helhet. Dels kan de stora kvantitativa anspråken på upplåning leda lill att de angelägna industriinvesieringarna trängs ut från finansieringsmöjlig­heter. Dels leder i sig den stora efterfrågan på krediler, som det här är frågan om, till en press uppål på räntenivån, Detla ökar finansieringskosl-naderna för näringslivet samtidigt som del skulle verka inftalionsdrivande, vilket i sin tur negativt påverkar möjligheterna att förverkliga den förutsat­ta ekonomiska utvecklingen.

1 de senaste årens långtidsbudgetar har bl.a. konstaterats all fortsatla stora slatliga budgetunderskott skulle ställa utomordentligt stora krav på en omsvängning av sparandeutvecklingen inom övriga inhemska sektorer vid målsättningen att underskottet i bytesbalansen skall kunna minska. Alternativet är att via successiva inkomstförstärkningar eller utgiftsminsk­ningar nedbringa de statliga underskotten.

Beräkningarna i årets långtidsbudget visar att dessa resonemang har fått ökad aktualitet. Den slutsats som kan dras är att en försämring av budget­underskottet av den omfattning som framkommer i långtidsbudgeten torde vara svår att förena med en balanserad utveckling av den svenska ekono­min. Någon automatisk förbättring av budgetläget ens vid en myckel gynnsam ekonomisk utveckling är inle atl räkna med. En sådan förbättring kräver beslut om utgiftsminskningar eller inkomstförstärkningar eller en kombination härav.

Bilaga 2.2

Riksrevisionsverkets beräkning av budgetutfallet för budgetåret 1979/80

Prop. 1979/80: 150

I

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

Bilaga 2.2

RIKSREVISIONSVERKET

1980-04-03

TILL REGERINGEN

Beräkning Över utfallet av statens budget för budgetåret 1979/80

Riksrevisionsverkei (RRV) lämnar härmed beräkning över ulfallel av sta­tens budget för budgetåret 1979/80.

I beräkningarna ingär de av regeringen begärda anslagen på tilläggsbud­get 1 (FiU 1979/80: 14). tilläggsbudget 

II 

(prop. 1979/80:62.75,79, 101) och tilläggsbudget III (prop. 1979/80: 125). Sammanlagt uppgår de medtagna anslagen på tilläggsbudget till 4 662 milj. kr.

Slalens inkomsler beräknas uppgå lill 135 398 milj. kr. för budgeiårei 1979/80 vilket är 5 722 milj. kr. mer än beräkningen i statsbudgeten. Ulgif­terna beräknas uppgå till 183 942 milj. kr. I statsbudgeten anvisades 4000 milj. kr. för oföruisedda ulgifter bl.a. tilläggsbudgetar. Hänsyn har i den här beräkningen tagits lill utgifler på tilläggsbudget 1. 11 och 111. Något belopp för oförutsedda ulgifter tas därför inte upp i den här beräkningen. För att undvika dubbelräkning anges här del anvisade beloppet för statens utgifler exkl. oförutsedda utgifler. Det beräknade utfallet för utgifterna blir då 2 741 milj. kr. större än vad som anvisats i statsbudget och tilläggsbud­get. Statsbudgetens underskott för budgetåret 1979/80 beräknas därmed uppgå till 48 544 milj. kr. vilkel är 2 981 milj. kr. mindre än beräkningen i statsbudget och tilläggsbudget. I bilaga I redovisas statsbudgetens inkoms­ler och ulgifter fördelade på huvudtitlar.

Statsbudgeten för budgetårel 1979/80 Imilj. kr.)

Slaisbudgel

Beräknat

Differens

(inkl. lilläggs-

ulfall

beräknai

budgetar)

ulfall och slaisbudgel

118 386

123606

+ 5 220

7 847

8094

+   247

3 443

3 698

+   255

129676

135 398

+5 722

132 680'

136906

+4226

27 737-

26043

-1694

20 284'

19218

-1066

+     500

+  \115

+1 275

181201

183942

+2 74J

-48544

+2 981

Inkomster

A Skaller, avgifter mm

B   Inkomsler av statens kapilalfonder

C   Beräknad övrig fmansiering

Summa

Utgifter

Förslags- och obeiecknade anslag

Reservationsanslag

Invesleringsanslag

Rörliga krediler {+ = ökad disposiiion.

- = minskad disposiiion)

Summa

-51525

Statsbudgetens saldo

(Inkomster-utgifter)

' Exkl. oförutsedda utgifter, 4 000 milj. kr.

- Inkl. beräknad minskning av anslagsbehållningarna med 4 000 milj. kr.

' Inkl. beräknad minskning av anslagsbehållningarna med 4000 milj. kr.

1    Riksdagen 1979180. I .saml. Nr 150. Bilaga 2.2

Prop. 1979/80:150

2

Inkomster

Det beräknade ulfallet för inkomslerna i förhållande lill beräkningen i statsbudgeten framgår av bilaga 2. Inkomsterna beräknas bli 5 722 milj. kr. större än beräkningen i statsbudgeten. De största ökningarna hänför sig lill följande inkomsttitlar.

Differens beräknat utfall och statsbudget (milj. kr.)

Skatl på inkomsi och förmögenhel saml

socialförsäkringsavgifier m. m.

+ 1 400

Mervärdeskatl

+1 400

Skatl på sprit

+   25tt

Skatt på malt- och läskedrycker

+   101

Tobaksskatt

+   280

Skatl på energi

+   379

Bensinskatt

+   200

Vägirafikskalt

+   117

Övriga diverse inkomsler

+   813

Beräknad övrig finansiering

+   255

Övriga

+  527

Summa

+5722

Antaganden om utvecklingen av lönesumman i statsbudgeten och denna beräkning framgår nedan.

Lönesummans utveckling åren 19781980

Procenluell föränd­ring från föregående år

1978     1979     1980

Statsbudget

     8.1       8.6

8.0

Beräkning över utfallet 1979/80

8,5       9.2       11.3

Inkomsterna på titeln skatt på inkomst och förmögenhet samt socialför­säkringsavgifter m. m. beräknas bli 1 400 milj. kr. slörre än beräkningen i statsbudgeten. Ökningen beror främst på atl utvecklingen av lönesumman justerats upp. Riksdagens beslut om fortsatt reformering av inkomstskat­ten innebär att inkomsterna på titeln minskar (prop. 1979/80:58. SkU 1979/ 80:20, rskr 1979/80: 137).

Det beräknade utfallet för titeln mervärdeskatt beräknas uppgå till I 400 milj. kr. mer än beräkningen i stalsbudgelen. Det beror till största delen på att importvärdet antas bli väsentligt högre än vad som tidigare förutsatts. Det medför en ökning av mervärdeskatt på importerade varor.

Inkomsterna på titlarna skaU och sprit, skatt på malt- och läskedrycker samt tobaksskatt under budgetåret 1979/80 beräknas bli sammanlagt 631 milj. kr. större än i statsbudgeten. Det beror främst pä skattehöjningarna på dessa varor (SFS 1979:858, 859).

Bilaga 2.2   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

3

Skatten på energi och bensin höjdes i december 1979 (SFS 1979: 1047, 1048) och vägtrafikskalten i februari 1980 (SFS 1979: 1078). De här skatte­höjningarna medför att inkomsterna på dessa titlar beräknas bli 696 milj. kr. större än i statsbudgeten.

Inkomsterna på titeln övriga diverse inkomsler beräknas bli I 020 milj. kr. under budgetåret 1979/80 vilket är en ökning med 813 milj. kr. jämfört med statsbudgeten. Av ökningen hänför sig 775 milj. kr. lill etl avtal mellan staten och kommunförbundet och landstingsförbundet om kompensation till staten för kostnader för drift av skyddade verkstäder under år 1980.

Inkomster av beräknad övrig finansiering förutses bli 255 milj. kr, större än i statsbudgeten. Av det beloppet hänför sig 206 milj. kr. lill fonden för föriag till statsverket och sammanhänger med fondens avveckling.

Förslags- och obetecknade anslag

Utgifterna på förslags- och obetecknade anslag beräknas uppgå till 136906 milj. kr. (bilaga 3). I statsbudget och tilläggsbudgetar anvisas 132 680 milj. kr. (exkl. oförutsedda utgifter). Utgifterna på dessa anslag blir då 4 226 milj. kr. större än beräkningen i statsbudget (inkl. tilläggsbudget). De största differenserna mellan beräknat utfall och statsbudget anges nedan.

Differens beräknat ulfall och statsbudget (milj. kr.)

Underskoll pä riksgäldsfonden

+ I 400

Lokala polisorgani.sationen:

+

101

+

114

+

612

+1 060

+

.S90

n.              +

100

+

MH

+

145

-

IIO

-

360

-

192

+

465

Summa    +4226

Förvallningskoslnader

Arbelsmarknadsservice

Försvarsdepariemenlel

Folkpensioner

Täckande av förlusler på grund av garanlier (ill den slalliga

varvskoncernen

Täckande av föriuster i anledning av slalliga industrigaranlilån m. m.

Bidrag lill driften av gymnasieskolor

Bidragsförskoll

Bosladsbidrag m. m.

Ränlebidrag m.m.

Regionalpoliliskl slöd: Bidragsverksamhel

Övriga

Underskottet på riksgäldsfonden beräknas uppgå till 13 700 milj. kr, vilket är 1 400 milj, kr. mer än i statsbudgeten. Ökningen av underskottet beror på ökade räntekostnader för den svenska statsskulden till följd av diskontohöjningar på sammanlagt 3.5 procentenheter under budgetåret 1979/80.

Förvaltningskostnaderna för den lokala polisorganisationen beräknas uppgå till 2985 milj. kr. Det är 101 milj. kr. mer än i statsbudgeten och

Prop. 1979/80: 150

4

beror på ökade lönekosinader. Utfallet på anslaget arbelsmarknadsservice beräknas bli 114 milj. kr. slörre än beräkningen i stalsbudgelen. Utgifterna under försvarshuvudtileln beräknas bli 612 milj. kr. slörre än i statsbudge­ten vilkel beror på all kompensalionen för prisstegringar blir slörre än vad som angavs i statsbudgeten. Till följd av höjningar av basbeloppet beräk­nas utgifterna för folkpensioner bli 1060 milj. kr. högre än beloppet i statsbudgeten.

1 statsbudgeten anvisades ett formellt belopp på I 000 kr. för täckande av förlusler på grund av garantier lill den statliga varvskoncernen. Utbetal­ningarna på detta anslag beräknas nu uppgå lill 590 milj. kr. För täckande av förluster i anledning av statliga industrigaranlilån m.m. anvisades 50 milj. kr. Belastningen pä anslaget beräknas nu bli 150 milj. kr.

Det beräknade ulfallel för anslaget bidrag till driften av gymnasieskolor beräknas bli 301 milj. kr. högre än beloppet i statsbudgeien. Medelsför­brukningen pä anslaget bidragsförskoll beräknas bli 145 milj. kr. högre än i Slatsbudgelen. Del beror pä att staten svarar för hela finansieringen av bidragsförskott fr. o. m. den I januari 1980.

Utfallet på anslaget bosladsbidrag m.m. beräknas bli 1797 milj. kr. vilket är 110 milj. kr. mindre än beräkningen i slatsbudgelen. Belastningen på anslaget räntebidrag m. m. förutses bli 360 milj. kr. lägre än i slatsbud­gelen. För regionalpolitiskt stöd: bidragsverksamhet anvisades 423 milj. kr. i statsbudgeten. Utbetalningarna beräknas nu uppgå till 231 milj. kr. under budgetåret 1979/80.

Reservationsanslag

Reservationsmedelsbehållningarna på reservationsanslagen beräknas uppgå lill 12002 milj. kr. vid budgetårets slul (bilaga 4). Del är en minsk­ning med 2 306 milj. kr.

De största förändringarna av behållningarna gäller följande anslag.

Förändringar av anslagsbehållningar (milj, kr.)

Anslag

Ökning ( + )

Minskning (-)

Medelstillskolt till Svenska Varv AB (1977/78)

-

258

Bidrag till sysselsättningsålgärder inom varvsregionerna

(1978/79)

-

109

Bidrag lill Svenska Varv AB för allernaliv produklion

(1978/79)

-

200

Avskrivningslån lill beställare av fartyg

-

340

Tillfälligl sysselsäUningsstödl 1977/78)

-

150

Sysselsällningsskapande åtgärder

-1

149

Byggande av slatliga vägar

-

577

Byggande av mellanriksvägen Kiruna-Narvik

-

104

Vissa energibesparande ålgärder inom bostads­

beståndet m,m.

+

365

Bidrag till inlernalionella biståndsprogram

+

164

Övriga

+

52

Summa    -2306

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

5

Som medelstillskolt till Svenska Varv AB anvisades under budgetårel 1977/78 950 milj. kr. på lilläggsbudgel 111. Under budgeiårei 1979/80 beräk­nas utbetalningarna uppgå till 258 milj. kr. Behållningen pä anslaget blir då 169 milj. kr. Pä tilläggsbudget 1 anvisades under budgetårel 1978/79 265 milj. kr. för bidrag lill sysselsällningsåtgärder inom varvsregionema. Ul­belalningarna under budgetåret 1979/80 beräknas nu uppgå lill 109 milj. kr. För bidrag till Svenska Varv AB för allernaliv produklion anvisades 200 milj. kr. under föregående budgetår. Hela beloppel beräknas belalas ul under budgetåret 1979/80. Behållningen på anslaget avskrivningslån iill beställare av fartyg beräknas minska med 340 milj. kr. till I 055 milj. kr. vid sluiet av budgetåret 1979/80.

Under budgetårel 1978/79 anvisades 150 milj. kr. för tillfälligl sysselsält­ningsstöd. Hela beloppet beräknas betalas ut under 1979/80. Medelsför­brukningen på anslaget sysselsättningsskapande åtgärder beräknas uppgå till 3 107 milj. kr. under budgeiårei 1979/80. Detla medför en minskning av anslagsbehållningen med I 149 milj. kr. Del är främst utgifterna för bered­skapsarbeten som beräknas bli större än vad som lidigare förutsågs. Under budgetåret 1979/80 beräknas behållningen pä anslaget byggande av statliga vägar minska med 577 milj. kr. medan den ökade under budgetårel 1978/79 med 492 milj. kr. Under budgetårel 1977/78 anvisades 303 milj. kr. på tilläggsbudget III för byggande av mellanriksvägen Kiruna-Narvik. Utbe­talningama under budgetåret 1979/80 beräknas uppgå till 104 milj. kr. Utfallet på anslaget energibesparande ålgärder inom bostadsbeståndet m.m. beräknas bli 1 100 milj. kr. under budgelåret 1979/80 vilket är 209 milj. kr. mer än under budgetåret 1978/79. Behållningen på anslaget kom­mer då att öka med 365 milj. kr. till I 615 milj. kr. För anslaget bidrag lill internationella biståndsprogram beräknas behållningen öka med 164 milj. kr. Ökningen avser främst anslagsposten inlernationella ulvecklingsfonden (IDA).

Investeringsanslag

Anslagsbehållningarna på investeringsanslagen beräknas uppgå lill 6 303 milj. kr. vid slutet av budgetåret 1979/80. Det är en minskning med 934 milj. kr. De största förändringarna i behållningarna redovisas nedan.

Prop. 1979/80:150

Förändringar av anslagsbehållningar (milj. kr.)

Anslag

Ökning ( + ) Minskning (-)

Lån till Uddeholms AB (1977/78)

-250

Lån för atl underiälla slrukluromvandlingen inom

specialstålinduslrin m. m. (1977/78)

-499

Föriagslän lill domänverket

-252

Lån lill AB Slalens Skogsindustrier (1978/79)

- 195

Lån lill elt nyll handelsslålbolag för invesieringsändamål

-600

Lån lill SSAB Svenskl Slål AB för siruklurändamål

+539

Regionalpoliliskl slöd: Lokaliseringslån

+4.S0

Slalens vallenfallsverk: Kraflstalioner

-374

Slalens järnvägar:

Anskaffning av ny lågfärja

+216

Särskilda invesleringar i järnvägsanläggningar

i Norrbollens län

+240

Övriga

-209

Summa    934

Under budgetåret 1977/78 anvisades 600 milj. kr. som lån till Uddeholms AB och 700 milj. kr. som lån för att underlätta strukturomvandlingen inom specialstålindustrin. Det första lånel har övertagits av Billerud-Uddeholms AB och 250 milj. kr. betalades ut i augusli 1979. Utbetalningarna av lån till specialstålindustrin beräknas under budgetårel 1979/80 uppgå till 499 milj. kr. Under budgelåret 1978/79 anvisades 500 milj. kr. som förlagslån till domänverket och 275 milj. kr. som län till AB Statens Skogsindustrier. Utbetalningarna på dessa lån beräknas bli 252 milj. kr. resp. 195 milj. kr. under budgeiårei 1979/80.

I statsbudgeten för budgetårel 1979/80 anvisades 400 milj. kr. för lån lill elt nylt handelsslålbolag för invesieringsändamål. Behållningen pä ansla­get vid budgetårels början var 700 milj. kr. Den beräknas nu uppgå till 100 milj. kr. vid budgetårels slul. I slalsbudgeten för budgetårel 1979/80 anvi­sades även 819 milj. kr. förlän till SSAB Svenskt Slål AB för strukturända­mål. Behållningen på detta anslag beräknas öka frän 31 milj. kr. till 570 milj. kr. vid budgetårets slut.

Behållningen på anslaget regionalpoliliskt stöd: lokaliseringslån beräk­nas öka med 450 milj. kr. till I 122 milj. kr. vid budgetårets slut. I tilläggs­budget I för budgetåret 1979/80 anvisas 288 milj. kr. för anskaffning av en ny tågfärja och 275 milj. kr. för särskilda investeringar i järnvägsanlägg­ningar i Norrbottens lån. Utbetalningarna på dessa anslag beräknas uppgå till 72 milj. kr. resp. 35 milj. kr. under budgetåret 1979/80.

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

7

Rörliga krediter

Beräknad disposition av rörliga krediter redovisas i bilaga 6. I slatsbud­gelen beräknades dispositionen av röriiga krediler öka med 500 milj. kr. Det ulestående beloppet på röriiga krediter beräknas nu uppgå lill 3 682 milj. kr. vid budgetårets slut. Del är en ökning med I 775 milj. kr. Av della belopp hänför sig I 300 milj. kr. lill regeringens rörliga kredit för försvars­beredskap och 175 milj. kr. till statens jordbruksnämnds kredit för sä­songsmässig lagring av jordbruksprodukter.

Beslut i detta ärende har fattats av generaldirektören[REDACTED_EFTERNAMN] i närvaro av avdelningschefen Sanell. revisionsdirektören[REDACTED_EFTERNAMN], byrådirektören[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande, och revisorn[REDACTED_EFTERNAMN].

G Rune[REDACTED_EFTERNAMN]

Jörgen[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1979/80:150

Bilaga 1

Statsbudgeten för budgetåret 1979/80 (milj. kr.)

Inkomster

Statsbudget        Beräknai

(inkl. lill-

utfall

läggsbudgetar)

Differens beräknai ulfall och statsbudget

Skatter, avgifter m. m.

I

Skatter

II

Uppbörd i slalens verksamhel

III

"

Diverse inkomsler

113 528 3469 1389

Summa    118 386

117 763 3604 2 239

123606

+ 4 235 + 135 +   850

+5 220

B   Inkomster av statens kapitalfonder

I

Statens affärsverksfonder

II

Riksbanksfonden

III

Slalens allmänna faslighelsfond

IV

Försvarets faslighelsfond

V

Statens uilåningsfonder

VI     

Fonden för låneunderstöd

VU

Fonden för statens aktier

VIII

Fonden för beredskapslagring

IX

Slalens pensionsfonder

X

Diverse kapilalfonder

1452 650 774 152

4067 242 91 1.39 128 152

Summa       7 847

1578 750 774 143

4 005 245 90 238 118 153

8094

+

126

+

100

_

9

-

62

+

3

+

99

-

10

+

1

+   247

C Beräknad övrig nnansiering

I          Avskrivning och övriga kapiialmedel

inom kapitalfonderna

Statens affärsverksfonder Övriga kapitalfonder

II      

Övrig kapitalåterbelalning

Underskott

2 747

2 803

+     56

680

879

+   199

16

16

-

Summa

3443

3698

+   255

Summa

129676

135 398

+5 722

51525

48 544

-2981

Summa

181201

183 942

+2741

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

Utgifter

A Utgiftsanslag

I

Kungl. hov- och slotts-staterna

II

Juslitiedepartementel

III

Utrikesdepartementet

IV

Försvarsdepartementet

V

Socialdepartementet

VI

Kommunikationsdepartementet

VII

Ekonomideparlemeniel

VIII

Budgeldeparlemenlel

IX

Ulbildningsdeparlemenlel

X

Jordbruksdeparlementet

XI

Handelsdepartementet

XII

Arbetsmarknadsdepartementet

XIII

Bostadsdepartementet

XIV

Induslrideparlemenlet

XV

Kommundepariementel

XVI

Oförutsedda utgifter'

XVII

Riksdagen och dess verk m. m.

XVIII

Underskott på riksgäldsfonden

Summa

Statsbudget

Ber

ä

knat

Differens

(inkl. lill-

utfall

ber

ä

kna!

l

ä

ggsbud-

utfall och

getar)

statsbudget

19

19

5 853

64.S4

+   601

5025

4 836

-   189

15 656

15 690

+     34

46759

48 187

+ 1428

9024

9946

+   922

386

391

+       5

11415

10402

-1013

23 391

24 257

+   866

6 320

6 393

+     73

1375

1393

+     18

10075

11613

+1 538

13 252

12445

-   807

11 436

13809

+ 2 373

2 144

2361

+   217

271

271

_

12 300

13 700

+1 400

174701

182167

+7466

B Beräknad övrig medelsförbrukning

I

Minskning av anslagsbehåll­ningar

II

Ökad disposiiion av rörliga krediler

6000

500 Summa 6 500 Summa    181201

1775

1775

183942

-6000

+1 275 -4725 +2741

' I stalsbudgelen ingick 4000 milj. kr. för oföruisedda utgifter, bl. a. lilläggsbudgelar. 1 den här beräkningen har hänsyn tagits lill tilläggsbudget l-lll.

Prop. 1979/80:150

10

Bilaga 2

Beräkning av statsbudgetens inkomster under budgetåret 1979/80 (milj. kr.)

Al        la    Skatl på inkomsi och förmögenhet saml socialförsäkringsavgifier m. m. f    Arvsskatt och gåvoskall

2   a    Bensinskall

b    Väglrafikskall 4    a    Tullmedel b    Mervärdeskall

d    Försäljningsskatt på molorfordon e    Tobaksskatt

g    Rusdrycksförsaljningsmedel av deialj­handelsbolag h    Skatl på spril

j     Skatt på mall- och läskedrycker k    Energiskatt 

II      

I     Expeditionsavgifter 23  Pensionsmedel m. m.

111

B   1

II 

V 

VI

3

Tipsmedel

4

Lotlerimedel 6    Övriga diverse inkomster 1     Postverket

5       Förenade fabriksverken

Riksbanksfonden

18  Lånefonden för bosladsbyggande

1

Kammarkollegiels delfond

2

Arbetsmarknadsstyrelsens delfond VIII        Fonden för beredskapslagring

Beräknad övrig finansiering Övriga

Statsbudget

Beräknai

DitTerens

utfall

beräknai ulfall och statsbudget

566(M)

58000

+1 4(K)

490

460

-

30

3 400

36(M)

+

200

3273

3 390

+

117

1 025

1 075

+

50

32600

341HH)

+ 1400

640

579

-

61

2 500

2780

+

280

50

90

+

40

4I(K)

4 350

+

2.S0

786

887

+

101

4.W0

4679

+

379

157

188

+

31

1715

1814

+

99

425

389

-

36

296

338

+

42

207

1020

+

813

50

82

+

32

44

95

+

51

650

750

+

100

3917

3 8.16

-

61

75

42

-

33

166

200

+

34

1.39

238

+

99

3 443

3 698

+

255

8 628

8798

+

170

Summa    129676

135 398

+5 722

Bilaga 2.2   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

Förslags- och obetecknade anslag under budgetåret 1979/80 (milj. kr)

Bilaga 3

D   2

E    1

F   8

IV

v

B   4

B   6

C   4

D   1

G   2

G   7

VI

c

3

VIII

D

2

D

3

E

6

E

13

IX

C

1

C

17

E

5

E

8

X

C

3

H

13

XI

G

1

XII

B

1

D

2

XIII

B

3

B

4

B

5

XIV

B

14

XV 

XVIII

B   6    Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnader Allmänna domstolarna Rättshjälpskoslnader Kriminalvårdsenheler med särskild budgel

Försvarsdepartemenlel Folkpensioner Bidrag lill sjukförsäkringen Bidragsförskoll Bidrag lill social hemhjälp och färdtjänst

Karolinska sjukhusel: Driftkostnader Bidrag lill kommunala undervisnings­sjukhus

Ersättningar lill kommunerna för hjälp lill utländska medborgare, flyktingar m. m. Bil- och körkortsregisler m. m. Skatteutjämningsbidrag lill kommunerna m. m. Skatlebortfallsbidrag till kommuner m.fl. Bidrag till vissa invesleringar

13            Täckning av merkostnader för löner

och pensioner m. m.

Bidrag till driflen av grundskolor m. m.

Bidrag till driften av gymnasieskolor

Bidrag till kommunal vuxenutbildning

Bidrag till driften av folkhögskolor m. m.

Prisreglerande åtgärder på jordbrukets

område

Bidrag till kommunala avloppsrenings­verk

Tullverket: Förvaltningskostnader Arbelsmarknadsservice Åtgärder för flyktingar Bosladsbidrag m.m. Räntebidrag Eftergift av hyresförlustlån

C    I

G   5

B    I

14            Täckande av förluster i anledning av

statliga industrigaranlilån m. m.

Regionalpolitiskt stöd:

Bidragsverksamhel

Täckande av förlusler på grund av

garanlier till den slatliga varvs-

koncernen

Länsstyrelserna

Underskott på riksgäldsfonden Övriga

Statsbudget

Ber

ä

knai

Differens

(inkl.lill-

utfall

ber

ä

knai

l

ä

ggsbudgelar)

utfall och statsbudget

2884

2985

+   101

622

663

+     41

155

195

+     40

0

71

+     71

14 297

14 909

+   612

26 520

27 580

+1 060

3 5.30

3470

-     60

480

625

+   145

1 110

1 166

+     56

649

697

+     48

465

45

510

125

180

+    55

52

99

+    47

5 325

5 290

-    35

340

385

+    45

165

200

+    35

1500

3.S0

-1 LSO

9.S43

9898

+   355

2629

2 9.30

+   .301

401

499

+     98

299

340

+     41

3837

3 867

+     30

100

1.30

+     30

503

.S42

+     39

913

1027

+   114

78

1.S5

+     77

1907

1797

-   110

4025

3665

-   360

75

115

+     40

50

l.so

+   KM)

423

231

-   192

0

590

+   590

1278

1365

+     87

12.300

13 7(K)

+ 1400

36 100

36530

+   430

Summa    132680'

136906

+4226

Exkl. oförutsedda utgifter, 4

(XX) 

milj. kr.

Prop. 1979/80:150

12

Bilaga 4

Beräknade förändringar av reservationsmedelsbehållningar på reservalionsanslag under budgetårel  1979/80 (milj, kr.)

Reservalion       Reservalion       Ökning      ( + ) 1979-07-01      1980-06-30     Minskning(-)

Ill     C    I

Bidrag till interna­tionella biståndspro­gram

2       Bilateralt utvecklings­

samarbete

B   2    Drifl av slalliga vägar

3   Byggande av slalliga vägar

5    Bidrag lill byggande av

kommunala vägar

1977/78

B    10  Byggande av mellanriks­vägen Kiruna-Narvik Investeringsbidrag lill ut­byggnad av Visby hamn 14 Slöd lill avfallsbehand-

H

XII    B

ling 

3    Sysselsättningsskapande åtgärder

393

1557

+   164

763

813

+     50

9.S6

1026

+    70

1202

625

-   577

260

230

-     30

213

109

- 104

-

85

+  85

134

93

-  41

2400

1251

-1 149

1978/79

B    12 Tillfälligt sysselsätt-ningsslöd

1978/79

B    13  Särskilda sysselsättnings­skapande åtgärder i Vindel­älvsområdel

l.-iO

100

65

150

35

1978/79

B   14 Särskilt bidrag till

Billerud-Uddeholms AB C   5    Särskilda ålgärder för

arbetsanpassning

XIII B    11   Vissa energibesparande åt-

gärder inom bosladsbestån­det

XIV B   25  Avskrivningslån lill be-

ställare av fartyg

1977/78

B   27  Medelslillskoll lill Svenska Varv AB

C   5    Bidrag lill sysselsält­ningsfrämjande ålgärder i Norrbotiens län

C   5    Bidrag till sysselsätl-

ningsålgärder inom varvs-regionerna

E 5 Energibesparande äl­gärder inom närings­livet m. m.

F    17 Medelstillskolt till Datasaab AB Lån till Volvo Flyg­motor AB

40

-

-  40

348

386

+  38

1250

1615

+ 365

1395

1055

- 340

427

169

-   258

52

+     52

258

149

-   109

485

565

+

80

57

-

-

57

_

96

+

96

Bilaga 2.2   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

13

Reservation 1979-07-01

Reservation 1980-06-.30

Ökning      ( + ) Minskning(-)

1978/79

G   3    Belalning av ränta och amortering på slatens skulder till Statsföre­lag AB och ell nytt han­delsslålbolag

54

1978/79

G   4    Kapilaltillskoll lill Statsföretag AB

92

-    92

1978/79

G   7    Bidrag lill Svenska

Varv AB för alternativ

produktion

200

-   200

1978/79

G   9    Sysselsältningsfrämjande

ålgärder vid LKAB Övriga

86 2 045

23 2036

-      63

-       9

Summa  14 308

12002

-2 306

Prop. 1979/80:150

14

Bilaga 5

Beräknade förändringar av reservationsmedelsbehållningar på investeringsanslag under budgetåret 1979/80 (milj. kr.)

31

570

+ 539

52

16

- 36

2619

2593

- 26

Summa

7 237

6303

-934

B

I

C

1

C

2

C

3

D

1

 E

F 1

Teleanläggningar Järnvägar m. m. Anskaffning av ny tågfärja Särskilda investeringar i järnvägs­anläggningar i Norrbollens län Luftfartsverket Lån till KB United Stiriing (Sweden) AB &margin-right:0cm;margin-bottom:0cm; margin-left:14.0pt;margin-bottom:.0001pt'> 1978/79

G   1    Förlagslän till domänverket

II

1    Polishus m.m.

11   Byggnadsarbelen för statlig förvallning

V

3    Garanii lill Akliebolagel Aerotransport för

1978/79 13  Regionalpoliliskl slöd: Lokaliseringslån

1977/78

19 Län till Uddeholms AB

1977/78

20        Län för att underiälla slrukluromvandlingen

inom specialstålindustrin m. m.

17        Län till etl nyll handelsstålbolag för

invesieringsändamål

1978/79

20 Lån till AB Statens Skogsindustrier

18        Lån till SSAB Svenskt Stål AB för struktur-

ändamål

IX       

3    Sjöfartsmateriel m.m.

Övriga

Reservali

on

Reservalion

ö

kning  ( + )

1979-

07-

-01

1980-

06-

-30

Minskning (-)

144

85

- 59

49

85

+ 36

-

216

+ 216

_

240

+ 240

90

32

- 58

_

47

+ 47

676

302

-374

."iOI

249

-252

107

9

- 98

151

106

- 45

_

30

+ 30

672

1 122

+450

600

3.S0

-2.S0

570

71

-499

700

100

-600

80

275

-195

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1979/80

Bilaga 6

Beräknad disposition av rörliga krediter

Myndighel/akliebolag

Uleslående

Beräknai

Beräknad

belopp

utestående

förändring

1979-06-30

belopp 1980-06-30

1979/80

Televerkel

975

810

-   165

Slatensjärnvägar

-

50

+     50

Statens vattenfallsverk

245

310

+     65

Luftfartsverket

-

40

+    40

Säsongsmässig lagring av jordbruksprodukier

-

175

+   175

Stiftelsen Samhällsföretag

-

.KM)

+   300

Försvarsberedskap

200

1 500

+1 MW

Övriga

487

497

+     10

Summa 1907

3682

+ 1775

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Bilaga 2.3

Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1980/81

Prop. 1979/80:150

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

Bilaga 2.3

TILL REGERINGEN

Riksrevisionsverkeis reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1980/81

Enligt riksrevisionsverkets (RRV) inslruklion skall RRV varie år lill regeringen lämna en reviderad beräkning av slalens inkomsler för del kommande budgelåret, avsedd som underlag för inkomslberiikningen i komplelleringspropositionen.

RRV redovisar i denna skrivelse nya beräkningar av inkomslerna under budgelåret 1980/81 på de större inkomstlillarna saml vissa speciellt kon­junkturkänsliga inkomsliiilar. 1 anslulning till beräkningarna har bedöm­ningar även giorts av ulfallet för budgeiårei 1979/80. Vid redovisningen av beräkningarna följer RRV den ändrade uppställning av slaisinkomslerna som RRV föreslog i beräkningen i december 1979 och som lillämpades i budgeiförslagei för budgeiårei 1980/81. Av prakliska skäl följer RRV den­na uppställning även för beräkningarna avseende innevarande budgelår. I en särskild tabellbilaga redovisas inkomslerna för budgeiårei 1979/80 även enligi den tidigare uppställningen. Underlag för beräkningarna har inhäm­tats från berörda myndigheler. För beräkningarna av inkomslskalterna har dessulom uppgifler från RRVs laxeringssiaiisiiska undersökning avseende inkomståret 1977 och förnyade akliebolagsenkäl utnylljats.

Under 1979 påbörjade RRV en laxeringsslalistisk urvalsundersökning avseende inkomslårel 1978. Avsiklen var all undersökningen skulle uigöra underiag för RRVs decemberberäkning 1979. Som påpekades i denna beräkning var bortfallet då alltför stort för all kunna accepleras. Förhopp­ningen var atl undersökningen i slällei skulle kunna sluiföras till beräk­ningen i mars 1980. Borlfallel i början av mars var visserligen någol högre än del varil tidigare år men del anses ligga inom toleransgränserna. Endasl ett femtiotal deklarationer fållades. Däremoi är uppgiflerna i alla deklara­tioner av avsevärl sämre kvalilet än under lidigare år. Av denna anledning har uppgifler från ca I 500 deklarationer inle kunnat användas. Della har bidragil till all lolaleslimaien blivil myckel osäkra och i flera fall. enligi vad som nu kan bedömas, osannolika. Estimaten har tidigare år kunnat stämmas av mot taxeringsutfallet men någol sådanl föreligger inle f.n. I väntan på atl malerialel bearbetas och konlrolleras yueriigare har RRV tvingats avslå från all ulnyllja det insamlade malerialel även vid vårens 

I    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1979/80:150

2

beräkningar. Kalkylerna av fysiska personers inkomsiskalter måsle därför alltjämt betraktas som preliminära vilket avsevärl minskar precisionen i beräkningarna.

Inledningsvis i denna beräkning presenleras en sammanfallning av be­räkningsresultaten. En jämförelse görs mellan den reviderade beräkningen och de belopp som upptogs i budgelproposilionen.

Därefter redovisas de förutsättningar och anlaganden beträffande skat­teunderlagets framlida utveckling som ligger till grund för beräkningarna. Bl. a. redovisas i denna del resultaten av RRVs förnyade akliebolagsenkäl som ligger till grund för antagandet om bolagens inkomstulveckling.

För de titlar avseende budgetåret 1980/81 där RRV nu förordar föränd­ringar lämnas i del följande kommenlarer lill förändringarna.

I en tabellbilaga redovisas resultaten av RRVs reviderade beräkningar titel för titel för budgetåren 1979/80 och 1980/81. För alt underiätta jämfö­relse med prognoserna i den reviderade nationalbudgeten presenleras i tabellbilagan också beräkningsresultaten kalenderårsvis för åren 1979-1981.

Den av RRV utgivna Inkomstliggaren för budgetåret 1979/80 kan lillsam­mans med RRVs inkomstberäkning i december 1979 (se bilaga 2.1 i budgel­propositionen 1980) användas som ett komplement till den nu presenterade reviderade inkomstberäkningen. Inkomstliggaren innehåller ulförliga be­skrivningar av vad de olika inkomsttitlarna avser och vilka beslämmelser som gäller för dessa.

Beslut i detta ärende har fattats av generaldirektören[REDACTED_EFTERNAMN] i närvaro av avdelningschefen Sanell, revisionsdirektören[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande, avdelningsdirektören Dalmo, byrådirektörerna[REDACTED_EFTERNAMN], Karlson, Svahl-stedt och Rahmn samt revisorn Slenberg.

Stockholm den 3 april 1980

G. Rune[REDACTED_EFTERNAMN]

Ove[REDACTED_EFTERNAMN]

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

.3

Inneh

å

ll

I. Sammanfattning

Föruisäiiningar   .................................................. 

5

Utveckling av inkomsterna budgetåren 1979/80 och 1980/81      

7

Jämförelse mellan beräkningen i budgelproposilionen och RRVs

marsberäkning................................................... 

10

II.        

Allmänna förutsättningar

Utveckling av skatteunderlaget för fysiska personer... 

15

Utveckling av skalteunderiaget för svenska akliebolag m. fl 

16

III.      Beräkning av de olika inkomsttitlarna

Skatter

Skatl på inkomsi, realisationsvinst och rörelse............ 

19

Fysiska personers skatl på inkomst, realisationsvinst och rörelse.   ..

19

Juridiska personers skatl på inkomst, realisationsvinst och rörel­

se..................................................................... 

21

Ofördelbara skatter på inkomsi, realisaiionsvinsi och rörelse 

21

Avsättningar lill och återföringar från budgeiuijämningsfonden av

kommunalskattemedel......................................... 

. 

22

Kupongskatt  ....................................................................... 23

Lagsladgade socialavgifter   .................................. 

. 

23

Folkpensionsavgift................................................ 

. 

23

Sjukförsäkringsavgift, nello   ................................. 

. 

23

Barnomsorgsavgifi   ............................................. 

. 

26

Vuxenulbildningsavgift    ....................................... 

26

Övriga socialavgifter, nello    ................................. 

. 

27

Stämpelskatt ..................................................... 

. 

27

Mervärdeskatt   .................................................. 

29

Försäljningsskall på molorfordon   ........................... 

. 

29

Skatl på spritdrycker   ......................................... 

30

Skatt på vin   ..................................................... 

30

Skalt på mall- och läskedrycker    .......................... 

.. 

30

Rusdrycksförsaljningsmedel av partihandelsbolag   ..... 

. 

31

Rusdrycksförsaljningsmedel av deialjhandelsbolag   .... 

. 

31

Reseskatt   ........................................................ 

31

Fordonsskatt

31

Tullmedel   ......................................................... 

. 

32

Inkomster av statens verksamhet

Affärsverkens inlevererade överskott   .................... 

.. 

32

Postverkets inlevererade överskott   ....................... 

.. 

32

Televerkets inlevererade överskoll   ........................ 

.. 

33

Slatens järnvägars inlevererade överskott   .............. 

.. 

33

Luftfartsverkets inlevererade överskon   .................. 

34

Förenade fabriksverkens inlevererade överskott   ...... 

.. 

35

Stålens vattenfallsverks inlevererade överskott   ...... 

.. 

35

Domänverkets inlevererade överskott ...................... 

39

Stålens vägverks inlevererade överskott       ............ 

39

Riksbankens inlevererade överskott   ...................... 

. 

39

Mynlverkels inlevererade överskoll   ........................ 

. 

39

Prop. 1979/80: 150

4

Tolalisalormedel   ............................................................... 

... 

40

Tipsmedel     ...................................................................... 

... 

40

Lolterimedel ...................................................................... 

... 

40

Ranieinkomsler på lån för bosladsbyggande   ................... 

... 

40

Ränlor på energisparlån     ................................................ 

... 

41

E.xpediiionsavgifter    ........................................................ 

41

Avgifier vid trafiksäkerheisverkei   ..................................... 

... 

41

Avgifier vid palenl- och regislreringsväscndel    ................. 

... 

41

Äterbelalning av lån     ....................................................... 

42

Ålerbelalning av energisparlån    ....................................... 

42

Ålerbelalning av lån för bosladsbyggande   ...................... 

42

Kalkylmässiga inkomster ................................................... 

... 

42

AJjärsverkens avskrivningar   ............................................ 

42

Statliga pensionsavgifter, nello   ....................................... 

43

Bilaga 1     ......................................................................... 

46

Bilaga 2    .......................................................................... 

55

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

I    Sammanfattning

Förutsättningar

RRVs förslag lill reviderad beräkning av slalsbudgelens inkomsler un­der budgetåret 1980/81 och den nu gjorda uppskattningen av inkomsterna under budgelåret 1979/80 har ulförls under anlagande om oförändrad eko­nomisk politik. Förändringar av ekonomisk - politisk karaklär har beak­tats i de fall då del föreligger beslul av slalsmakterna eller förslag därom har lagls fram av regeringen i propositioner offenlliggjorda före den 21 mars 1980.

Förutom dessa inslilulionella föruisäiiningar är bedömningen av kon­junkturutvecklingen belydelsefull för beräkningen av statsbudgetens in­komsler. Den bedömning som regeringen presenterade i den preliminära nalionalbudgelen har utgjort del huvudsakliga underlaget för anlagandena om den samhällsekonomiska ulvecklingen. Vidare har RRV lagil konlakl med konjunklurinstilutet och ekonomidepartemenlet i anslulning iill del där pågående arbelel med den reviderade nationalbudgeten. Med anled­ning av vad som har framkommil vid dessa konlakler har vissa revide­ringar gjorls av antagandena i den preliminära nalionalbudgelen.

Anlagandena om löneutvecklingen har stor belydelse för RRVs beräk­ningar. Dessa anlaganden är vid della beräkningslillfälle särskilt osäkra beroende på dels alt nägol definiiivi ulfall för inkomslårel 1978 ännu inte föreligger, dels atl några cenirala löneavtal för inkomslårel 1980 inle har slutits. Enligt nu lillgänglig slalisiik beräknas den toiala lönesumman ha ökal med 8,5% från år 1977 till år 1978. Inkomslökningen mellanåren 1978 och 1979 antas nu ha ökal med 9,2 % 1978- 1979. En del av de lönehöjning­ar som utlöstes med anledning av förljänsiutvecklingsgaranlin i 1979 års avtal utbetalades först i början av år 1980. Det av RRV i december 1979 gjorda antagandel på 10,5% för inkomstökningen mellan åren 1979 och 1980 har därför höjts till 11,3%. I beräkningen i december presenterades även en kalkyl baserad på ell lägre inkomslaniagande för 1979-1980, nämli­gen 8%. Denna kalkyl låg till grund för beräkningen i budgetförslaget 1980. För första halvåret 1981 har ökningen schablonmässigt salts lill 8%.

De svenska aktiebolagens statligt taxerade inkomster förutses ha mins­kat med 5 % mellan åren 1978 och 1979. Underlaget för denna prognos har hämtats från den enkät till svenska aktiebolag som RRV utfört under februari-mars 1980. Mellan åren 1979 och 1980 antas all aktiebolagens inkomster ökar med 5 %.

En specifikation av RRVs beräkningar av statsbudgetens inkomsler under budgetåren 1979/80 och 1980/81 saml under kalenderåren 1979-1981 framgår av en särskild tabellbilaga. RRV tillämpar i denna beräkning

Prop. 1979/80:150

Tabell 1. Statsbudgetens inkomst fördelade på huvudgrupper hudgetåren 1978/79, 1979/80 och 1980/81, milj kr

1978/79

1979/80

1980/81

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Utfall

RRVs

RRVs

ring från

ring i

ring från

ring i

marsbe-

marsbe-

1978/79

procenl

1979/80

procenl

räkning

räkning

lill 1979/80

till 1980/81

1 000 Skatter

104554

118095

135 990

13541

13.0

17895

15,2

1 100 Skall på in-

komsi reali-

saiionsvinsi

och rörelse

30470

33 539

36.S60

3069

10.1

3021

9,0

1 200 Lagsladgade

socialavgifter

21736

24 469

31623

2 733

12.6

7 1.54

29,2

1 300 Skall på egen-

dom

1827

2 523

2 778

696

38.1

255

10,1

1 400 Skall på varor

och tjänster

50521

57 564

65 029

7 043

13,9

7 465

13,0

2000 Inkomster av statens

verksamhet

9 757

11588

/2 672

1831

18.8

1084

9,4

2 100 Rörelseöver-

skoll

2891

3 2.S4

3 767

363

12.6

513

15,8

2 200 Överskott av

slatens fastig-

hetsförvaltning

873

918

989

45

5.2

71

7,7

2 300 Ränteinkomster

4 192

4 769

5 838

577

13.8

1069

22,4

2 400 Aktieutdelning

88

90

90

2

2,3

0

0

2-SOO offentligrätts-

liga avgifter

666

754

798

88

13,2

44

5.8

2600 Försälj-

ningsin-

komsier

743

644

739

-99

-13,3

95

14,8

2 700 Böler mm

202

203

233

1

0.5

30

14,8

2 800 Övriga inkomsler

av slatens verk-

samhel

102

955

220

853

836.3

-735

-77,0

3 000 Inkomster av försåld

egendom

6/

60

64

-/

-1.6

4

6,7

3 100 Inkomster av för-

sålda byggnader

och maskiner mm

38

37

42

-1

-2.6

5

-13,5

3 200 Övriga inkomsler

av markförsälj-

ning

13

10

9

-3

-23,1

-1

-10,0

3 300 Övriga inkomster

av försåld egen-

dom

10

12

13

2

20.0

1

8,3

4 000 Ålerhelalning av

lån

/7.54

2/96

2055

442

25.2

-141

-64

4 100 Näringslån

194

194

204

0

+0

10

5,2

4 200 Bosladslån

870

993

954

123

14.1

-39

-3,9

4 300 Sludielån

401

461

522

60

15,0

61

13.2

4400 Energispariån

46

60

83

14

30,4

23

38,3

4 500 Övriga lån

243

488

292

245

100.8

-196

-40,2

5 000 Kalkylmässiga inkoms-

ler

4 962

5 123

3516

161

3.2

-1607

-31.4

5 100 Avskrivningar

3 125

3 240

3 773

115

3.7

533

16,5

5 200 Ställiga pen-

sionsavgifter.

nello

1837

1883

-257

46

2.5

-2 140

-113,6

Totala in-

komster

121088

137062

154 296

15974

13,2

17 234

12,6

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

7

genomgående den uppställning av siatsbudgetens inkomster som redovisas i budgetförslaget för budgetårel 1980/81. En redovisning av inkomslerna för budgetårel 1979/80 enligt den uppställning som gäller för innevarande budgelår görs i en särskild labellbilaga. En sammanfatining av beräknings­resultaten framgår av labell I. I labell 5 redovisas de inkomsttitlar för vilka RRV nu föreslår ändringar av beräkningen i budgetpropositionen.

Utveckling av inkomsterna budgetåren 1979/80 och 1980/81

Enligt de reviderade beräkningarna uppgår statsbudgetens inkomster budgetårel 1979180 till 137062 milj. kr. (Enligt den nuvarande uppställning­en av siatsbudgetens inkomsler beräknas inkomslerna till 135 398 milj. kr.) Jämförl med molsvarande lal för budgetårel 1978/79 innebär detta en ökning med 15974 milj. kr. eller 13,2 %. Det innebär atl ökningstakten i stort setl har fördubblats jämförl med mellan de närmasl föregående åren.

Av labell 1 framgår alt skallerna, som utgör mer än 85 % av lotala inkomsterna på slalsbudgeten, beräknas öka någol långsammare än lolala inkomslerna. De ökar med 13,0% eller 13541 milj. kr. Det är främsl skallerna på varor och ijänsler som bidrar till ökningen. De ökar med 7043 milj. kr. eller 13,9 %. Inkomslskallerna ökar belydligl långsammare eller med 10,1 %, vilkel moisvarar 3069 milj. kr.

Inkomsterna av slalens verksamhel beräknas öka i snabb lakl budget­året 1979/80. Ökningen uppgår lill närmare 20 %. En stor del av ökningen, närmare beslämt 775 milj. kr. av totalt 1 831 milj. kr., beror på en kompen­sationsersättning från kommuner och landslingskommuner för de drift­kostnader för skyddade verksläder som siaten svarar för under år 1980. Stålens inkomster av ränlor vänlas öka med 13,8 % eller 577 milj. kr. och rörelseöverskolten förutses öka med 12,6 % eller 363 milj. kr.

Storleken och utvecklingen av övriga inkomsthuvudgrupper framgår av tabell 1. Drygt hälften av ökningen av låneålerbeialningama hänger sam­man med att fonden för förlag till statsverket avvecklas inför budgetårs-skiftet 1980. I övrigt svarar dessa inkomsthuvudgrupper för en begränsad del, ungefär 400 milj. kr., av den lotala ökningen av statsinkomsterna budgeiårei 1979/80.

I tabell 2 redovisas inkomslskallernas utveckling. De fysiska personer­nas inkomstskatter ökar långsammare än lönesummeutvecklingen under samma period. Detta hänger samman med indexregleringen av skatte­skalan och sänkningarna av inkomsiskalter för inkomståret 1980. För de juridiska personerna ökar skallerna krafligl budgeiårei 1979/80.

De lagstadgade socialavgifterna beräknas öka med 12,6% eller 2733 milj. kr. Den 1 januari 1980 höjdes avgifterna till barnomsorgen, arbetsska­deförsäkringen och delpensioneringen med tillsammans 0,9 procentenhe­ter. Dessulom höjdes ATP-avgiftsultaget med 0,25 procentenheter, vilket emellertid inte påverkar statsinkomsterna. Av totala ökningen för social-'

Prop. 1979/80: 150

Tabell 2. Skatl på inkomst, realisationsvinst och nirelse budgelåren 1978/79, 1979/80 och 1980/81, milj. kr.

1978/79

1979/80

1980/81

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Ulfall

RRVs

RRVs

ring från

ring i

ring från

ring 1

marsbe-

marsbe-

1978/79

procenl

1979/80

procenl

räkning

räkning

till 1979/80

till 1980/81

3069

30 365

2297

500 462

Skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse:

Fysiska personers skatl på inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse Juridiska personers skatl på inkomst, realisationsvinst och rörelse

öfördelade skatter på inkomst, realisations­vinst och rörelse Övriga inkomstskatter

30470       33 539

28068

1174

2212

830 398

36 560

33 604

1868

1038

500 588

-330 64

10,1

8,2

-39,8 16,1

3 021

3 239

-344

O 126

9,0

10,7

-15,6

±

0 27,3

Tabell 3. Lagstadgade socialavgifter budgetåren 1978/79, 1979/80 1980/81, milj. kr

1978/79

1979/80

1980/81

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Utfall

RRVs

RRVs

ring från

ringl

ring från

ring i

marsbe-

marsbe-

1978/79

procent

1979/80

procent

räkning

räkning

till 1979/80

till 1980/81

Lagstadgade socialavgifter:

21736

24469

31623

2733

12,6

7154

29,2

Folkpensionsavgift

17773

19 242

22429

1469

8,3

3 187

16,6

Sjukförsäkringsavgift

832

1716

3 063

884

106,3

1347

78,5

Barnomsorgsavgifi

2 897

3813

5 228

916

31,6

1415

37,1

Övriga lagstadgade

socialavgifter

-375

-383

903

-8

- 2,1

1286

135,8

Allm. arbetsgivaravg.

609

81

-528

-86,7

-81

avgifterna med 2 733 milj. kr. svarar folkpensionsavgiften för 1 469 milj. kr. (se tabell 3). De ökar med 8,3%. Barnomsorgsavgiften beräknas öka med 916 milj. kr. eller 21,6%. Nettot av sjukförsäkringen förutses öka med 884 milj. kr. Della beror bl. a. på atl ökningarna för ulgifterna för sjukpenning antas avta.

Av den lotala ökningen av skallen på varor och ijänsler på 7043 milj. kr. svarar mervärdeskatten för 4964 milj. kr., som framgår av tabell 4. Den krafiiga höjningen hänger samman med imporlutvecklingen. Importvärdel beräknas ha ökal med 28,2% 1978-1979 och förutses öka med 18,2% 1979-1980. Del bör emellerlid påpekas att en del av oljeimporten inte är mervärdeskattepliklig. Bensinskatterna beräknas öka med 11,7% eller 377 milj. kr. bl.a. beroende på skattehöjningarna i december 1979. Skattehöj­ningar har även bidragil till all inkomslerna av tobaks- och spritskatt vänlas öka med 212 resp. 385 milj. kr. Ökningslakten för skatten på spritdrycker har emellertid räknats ned sedan i december beroende på att konsumtionen efler höjningen blivil lägre än tidigare beräknat. Energiskal­ten beräknas till följd av skattehöjningarna i december 1979 öka med närmare 500 milj. kr. eller med 11,8%.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

9

För budgetåret 1980/81 beräknas lotala slaisinkomslerna uppgå lill 154 296 milj. kr. Det är 12,6% eller 17 234 milj. kr. merän under innevaran­de år. Det innebär en något lägre ökningstakt för inkomsterna näsla bud­gelår jämfört med för innevarande budgelår. För skallerna förulses emel­lertid en snabbare ökningslakt budgetårel 1980/81, nämligen 15,2% mol 13,0% för innevarande år. För andra slalsinkomsler än skaller förulses i själva verket en minskning på drygt 600 milj. kr. näsla budgetår. Orsaken lill delta är emellertid av leknisk natur. Genom en omläggning av uppbör­den av arbelsgivaravgifter för slatliga myndigheler påskyndas inbetalning­arna. Det innebär alt uppskallningsvis 2000 milj. kr. flyttas från liteln slalliga pensionsavgifter, nello lill lagsladgade socialavgifter.

Liksom under innevarande budgelår ulgör skallen på varor och ijänsler den inkomsthuvudgrupp som förulses ge det slörsia bidragel lill den lolala ökningen på 17 234 milj. kr. (Se tabell 

I.) 

Skallen pä varor och Ijänster beräknas öka med 7465 milj. kr. eller 13,0%. De lagsladgade socialavgif­terna antas öka med drygt 5000 milj. kr. eller ca 21 % korrigerat för den uppbördslekniska förändringen. Inkomslskallernas andel av slaisinkoms­lerna förulses forisälla sjunka under budgetårel 1980/81.

Inkomslerna av slatens verksamhel vänlas öka något långsammare bud­gelåret 1980/81 än toiala inkomslerna. De anias öka med 9,4% mol 12,6% för lolala inkomsterna. Del är framför allt ränteinkomster från lån till bostadsbyggande (+924 milj. kr.), lipsmedel (+235 milj. kr.) och överskott från slatens vallenfallsverk ( + 335 milj. kr.) som svarar för denna ökning.

Fysiska personers inkomsiskalter vänlas, som framgår av labell 2, öka med 10,7% näsla budgetår. Del innebär alt inkomslskallerna förutses öka i ungefär samma takt som lolala lönesumman. De juridiska personemas neltoulbelalningar av statlig skall väntas däremoi sjunka budgeiårei 1980/ 81 med 15,6% eller med 344 milj. kr.

De lagsladgade socialavgifterna kommer att öka myckel kraftigt budget­årel 1980/81 som framgår av labell 3. Detta beror dels på den lidigare nämnda uppbördslekniska omläggningen, dels på att vuxenulbildningsav-giften fr.o.m. budgetårel 1980/81 redovisas brutto över slalsbudgeten. Barnomsorgsavgiflen skall enligi lidigare principbeslul öka med 0,3 pro­centenheter per år tills avgiften uppgår till 2,2%, vilkel den gör år 1981. Delta bidrar lill atl förklara ökningen på 37,1 % eller 1 415 milj. kr.

Mervärdeskattens ökning vänlas avla budgetårel 1980/81. (Se tabell 4.) Den beräknas öka med 4 lOOmilj. kr. eller 12,1 %. Bensinskallerna förulses p.g.a. skatiehöjningarna öka med 29,2% eller 1050 milj. kr. budgelåret 1980/81.

Tobaks- och spritskatlen vänlas öka med 190 resp. 650 milj. kr. Energi­skallen förulses bl.a. lill följd av skaltehöjningarna öka med 920 milj. kr. eller knappt 20%. Kilomelerskalten som höjdes innevarande budgetår beräknas öka med 223 milj. kr. eller 19,7%. Som framgår av labell 4 förulses lotala skalterna på varor och tjänsler öka med 7465 milj. kr. eller med 13.0%.

Prop. 1979/80:150

Tabell 4. SkaU på varor och tjänsler budgetåren 1978/79, 1979/80 och 1980/81, milj. kr.

1978/79

1979/80

1980/81

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Ulfall

RRVs

RRVs

ring från

ringl

ring från

ring i

marsbe-

marsbe-

1978/79

procent

1979/80

procent

räkning

räkning

liil 1979/80

till 1980/81

Skatt på varor och tjänster:

50521

57564

65 029

7043

13,9

7465

13,0

Mervärdeskalt

29036

34000

38 100

4964

17,1

4 100

12,1

Bensinskatt

3 223

3 600

4 650

377

11,7

1050

29,2

Särskilda varuskatter

504

546

551

42

8,3

5

0,9

Försäljningsskatt på

motorfordon

576

579

608

3

0,5

29

5,0

Tobaksskatl

2 568

2780

2970

212

8,3

190

6,8

Skatt på spritdrycker

3 965

4 350

5000

385

9,7

650

14,9

Skatl på vin

787

880

950

93

11,8

70

8,0

Skatt på malt- och

läskedrycker

804

887

963

83

10,3

76

8,6

Energiskatt

4 186

4679

5 599

493

11,8

920

19,7

Särskild avgift på

svavelhaltigt bränsle

5

4

2

-1

-20,0

-2

-50,0

AB Vin &padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:8.65pt'p class=MsoNormal>

inlevererade överskott

133

110

100

-23

-17,3

-10

- 9,1

Systembolagets ABs in-

levererade överskott

51

90

60

39

76,5

-30

-33,3

Reseskatt

105

116

123

11

10,5

7

6,0

Skall på annonser och

reklam

160

192

223

32

20,0

31

16,2

Tolalisalormedel

175

218

266

43

24,6

48

22,0

Skalt på spel

70

68

74

-2

-2,9

6

8,8

Fordonsskatt

2 260

2 287

27

1,2

Kilomelerskatt

3 222

1 130

1353

168

5,2

223

19,7

Tullmedel

897

1075

1 150

178

19,8

75

7,0

Övriga skaller på

varor och Ijänster

55

0

0

-55

Jämförelse mellan beräkningen i budgetpropositionen och RRVs marsbe­räkning

Statsbudgetens lotala inkomster budgetåret 1979/80 beräknas nu bli 487 milj. kr. lägre än enligt beräkningen i budgelpropositionen. I labell 5 redovisas de inkomsliiilar där RRV nu föreslår en ändrad beräkning jäm­förl med i budgelproposilionen. Del bör påpekas alt budgetpropositionens beräkning grundades på etl lägre inkomslaniagande för inkomståret 1980, molsvarande RRVs lägre aliernativ i decemberberäkningen 1979, än RRVs nu presenterade beräkningar.

Inkomstskatterna för fysiska personer beräknas nu bli 114 milj. kr. högre än som anlogs i budgelpropositionen. Det högre inkomslaniagande som RRV lillämpar i denna beräkning för inkomståret 1980 borde ha letl till en ännu slörre uppjuslering men de utdragna avtalsförhandlingarna våren 1980 väntas innebära att en del av inbetalningarna av inkomstskatter kommer all flyllas lill näsla budgelår. Juridiska personers inkomstskatter har uppjusierals med 206 milj. kr. jämfört med underlaget till budgelpropo­sitionen.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

11

Del högre lönesummeanlagande som RRV tillämpar jämförl med det som låg till grund för budgelproposilionen leder till alt utbetalningar av sjukpenning väntas bli högre. Dessa ulbelalningar frånräknas de influlna sjukförsäkringsavgifterna vid redovisningen mot statsbudgeten. Nellol av sjukförsäkringsavgifterna i statsbudgeten blir därför 129 milj. kr. lägre.

Inkomsterna av stämpelskall budgelåret 1979/80 beräknas nu bli 258 milj. kr. lägre än i budgelproposilionen. Likaså har inkomslerna av mer­värdeskatl justerats ned. Minskningen uppgår till 300 milj. kr. Höjningen av skatten på sprit och vin hösten 1979 ledde till en ovänlat stor konsum­tionsminskning. Skatterna har därför räknats ned med 175 resp 10 milj. kr.

Riksbanken har beslulat inleverera ytteriigare 100 milj. kr. av sin vinsl lill siaten budgetåret 1979/80.

Tat>ell 5. Jämrörelse mellan inkomster enligt budgetpropositionen och RRVs marsberäkning for budgetåren 1979/80 och 1980/81, tusental kronor

Inkomsttitel

1979/80

1980/81

Enligt

Enligt

Ökning

Enligt

Enligi

Ökning

budgelpro-

RRVs

(+)

budgetpro-

RRVs

( + )

posilionen

marsbe-

Minskning

positionen

marsbe-

Minskning

räkning

(-)

räkning

(-)

Skatt på inkomst,

realisationsvinst

och rörelse:

33204500

33538900

+334400

33133500

36559500

+3426000

därav

Fysiska personers

skatl på inkomsi,

realisationsvinst

och rörelse

30251000

30365 000

+ 114000

30324 000

33 604 000

+ 3 280000

Juridiska personers

skatt på inkomsi,

realisationsvinst

och rörelse

2006000

2212000

+ 206000

1731000

1868000

+   137000

Kupongskatt

30000

39800

+    9800

31000

40000

+      9000

Lotlerivinslskatt

405 000

409600

+    4600

535000

535 000

±            0

Lagstadgade social-

avgifter:

24 596600

24469000

-127 600

29612600

31622800

+2010200

därav

Folkpensionsavgift

19356000

19242 000

-114000

21657000

22 429000

+   772000

Sjukförsäkrings-

avgift, netto

1587000

1716000

+ 129000

2216000

3 063 000

+   847000

Barnomsorgsavgift

3820000

3813000

-    7 000

5015000

5 228000

+   213000

Vuxenutbildnings-

avgift

-

-

-

-

646000

+   646000

Övriga social-

avgifter

-   363000

-   476000

-113000

613000

148000

-   465000

Bidrag till förvalt-

ningskostnader föl

arbetsskadeförsäk

ringen

38100

37500

-      600

46800

46300

500

Inkomster av arbets-

givaravgifter till

arbetarskydds-

styrelsens och

yrkesinspektio-

nens

verksamhet

56500

55400

-    1 100

64 800

62 500

-      2300

Allmän arbetsgivar-

avgift

102000

81 100

- 20900

-

-

-

Prop. 1979/80: 150

12

Tabell 5. Jämförelse mellan inkomster enligt budgetpropositionen och RRVs marsberäkning fbr budgetåren 1979/80 och 1980/81, tusental kronor

Inkomsttitel

1979/80

1980/81

Enligt

Enligi

Ökning

Enligt

Enligt

Ökning

budgelpro-

RRVs

( + )

budgetpro-

RRVs

( + )

posilionen

marsbe-

Minskning

positionen

marsbe-

Minskning

räkning

(-)

räkning

(-)

Skatt på egendom:

2780100

2522 500

-257 600

2 968100

2778100

_ 

190000

därav

Slämpelskatl

1 653 000

1 395 400

-257600

1735000

1545 000

-

190000

Skatt på varor och

tjänster:

57804 502

57 564402

-240100

64322501

65028502

+

706001

därav

Mervärdeskatt

34 300000

34000000

-300000

37 700000

38100000

+

400000

Särskilda varuskattei

541000

546000

+    5 000

551000

551000

+

0

Försäljningsskatt på

motorfordon

558500

579000

+ 20500

588000

608000

+

20000

Tobaksskatt

2 780000

2 780400

+      400

2970000

2970000

+

0

Skatt på sprit-

drycker

4 525000

4 349900

-175 100

5 000000

5000000

+

0

Skatt på vin

890000

879900

-  10 100

950000

950000

+

0

Skalt på malt- och

läskedrycker

897000

887 200

-    9800

963 000

963 000

+

0

Särskild bered-

skapsavgift för

oljeprodukter

1

1

±          0

-

1

+

1

AB Vin- &padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:8.65pt'p class=MsoNormal>

centralens inleve-

rerade överskott

120000

IIOOOO

-  10000

lOOOOO

100000

+

0

Systembolaget ABs

inlevererade över-

skott

75000

90000

+  15000

60000

60000

+

0

Reseskati

IIOOOO

116000

+    6000

118000

123000

+

5000

Totalisatormedel

0

218000

+ 218000

0

266000

+

266000

Fordonsskatt

2 260000

2 260000

+          0

2 307000

2287000

-

20000

Tullmedel

1 075 000

1075 000

±          0

1 115000

1 150000

+

35000

Rörelseöverskott:

3368010

3254 127

-113883

3891636

3766890

-

124746

därav

Poslverkels inleve-

rerade överskott

77 000

82000

+    5 000

61000

61000

+

0

Televerkets inleve-

rerade överskott

156800

156800

±          0

162 500

166900

+

4 400

Luftfartsverkets in-

levererade över-

skott

59 200

58 900

300

41 100

43 800

+

2 700

Statens vattenfalls-

verks inlevererade

överskott

1 116000

1 116000

±          0

1446000

1451000

+

5000

Domänverkets in-

levererade över-

skoll

69400

69000

-      400

45 800

35000

-

10800

Statens vägverks

inlevererade över-

skon

36493

36500

+          7

40083

35 600

-

4 483

Riksbankens inleve-

rerade överskott

650000

750000

+ 100000

650000

750000

+

100000

Myntverkets inleve-

rerade överskott

84 000

69000

-  15000

92000

92 000

+

0

Totalisatormedel

210000

0

-210000

252000

0

-

252000

Tipsmedel

408000

389000

-  19000

627000

624000

-

3000

Lotterimedel

311727

337 537

+ 25810

327313

360750

+

33437

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

13

Tabell 5. Jämrörelse mellan inkomster enligt budgetpropositionen

och RRVs marsberäkning for budgetåren

1979/80 och 1980/81, tusenUI kronor

Inkomsttitel

1979/80

1980/81

Enligt

Enligt

Ökning

Enligt

Enligi

Ök

ning

budgetpro-

RRVs

(+)

budgetpro-

RRVs

(+;

1

positionen

marsbe-

Minskning

positionen

marsbe-

Minskning

räkning

(-)

räkning

(-

)

Överskott av statens

fastighetsrörvaltning:

911504

917775

+    6 271

959922

989183

+

29261

därav

Överskott av krimi-

nalvårdsstyrelsens

faslighetsförvalt-

.. "ing

1329

1328

1

1253

1252

-

1

Överskott av karo-

linska sjukhusets

fastighetsförvalt-

ning

45442

45 442

±          0

37487

46598

+

9111

Överskott av akade-

miska sjukhusels

faslighetsförvalt-

.. "'"6

14000

14241

+      241

14000

12051

-

1949

Överskott av bygg-

nadsstyrelsens fas-

lighelsförvallning

706957

712988

+    6031

906300

928400

+

22 100

Ränteinkomster:

4809560

4768566

- 40994

5455876

5837776

+

381900

därav

Ränteinkomster på

valtenkraftslån

208

201

7

201

201

+

0

Ränteinkomster på

lån för boslads-

byggande

3 890000

3 855 900

- 34 100

4415000

4 780000

+

365000

Ränlor på energi-

spariån

IIOOOO

II14I0

+    1410

165000

185 800

+

20800

Ränteinkomster på

medel avsalta lill

folkpensionering

93700

85400

-    8 300

93 900

90000

-

3 900

Ranieinkomsler på

medel avsatla vid

statens pensions-

anstalt

20615

20618

+          3

21035

21035

+

0

Aktieutdelning:

90442

90442

±          0

89526

89526

+

0

Offentligrättsliga

avgifter:

743 924

754 245

+  10321

798860

797710

1150

därav

Expeditionsavgifter

177500

187670

+  10 170

181500

191570

+

10070

Avgifter vid trafik-

säkerhetsverket

49900

47600

-    2 300

52000

49000

_

3 000

Körkortsavgifier

23000

22 900

100

24 100

24000

-

100

Avgifter vid regi-

strering av motor-

fordon

94 800

95 500

+      700

103 300

103 300

+

0

Avgifter vid patent-

och regislerings-

väsendet

76395

78 246

+    1851

86500

78380

-

8 120

Försäljningsinkomster:

643143

644310

+    1167

737061

738808

+

1747

därav

Inkomster vid karo-

linska sjukhuset

510400

511 100

+      700

484000

485 254

+

1254

Inkomster vid Sve-

riges meteorologis-

ka och hydrologis-

ka institut

48658

49125

+      467

52507

53000

+

493

Prop. 1979/80:150

14

Tabell 5. Jämförelse mellan inkomster enligt budgetpropositionen och RRVs marsberäkning for budgetåren 1979/80 och 1980/81, tusental kronor

Inkomsttitel

1979/80

1980/81

Enligt

Enligi

Ökning

Enligt

Enligt

Ökning

budgetpro-

RRVs

( + )

budgelpro-

RRVs

( + )

positionen

marsbe-

Minskning

positionen

marsbe-

Minskning

räkning

(-)

räkning

(-)

Böter m. m.:

203478

203478

±          0

218524

232722

+     14198

därav

Restavgifter

100908

100908

±          0

111 154

125 352

+     14198

Övriga inkomster av

statens verksamhet:

954999

954 999

±          0

219849

219849

±            0

Inkomster av försålda

byggnader och maski

,.

ner m.m.:

35103

37402

+    2299

41503

41503

±            0

därav

Poslverkels in-

komster av

försålda

fastigheter och

maskiner

1

2 300

+    2 299

1

1

±            0

Övriga inkomster av

markförsäljning:

10360

10360

±          0

9060

9060

±            0

Övriga inkomster av

försåld egendom:

12000

12000

±          0

13000

13000

±            0

Återbetalning av

näringslån:

194058

194058

±          0

204320

204320

±            0

Återbetalning av

bostadslån m.m.:

909147

992547

+ 83400

988843

953843

-    35000

därav

Återbetalning av lån

för bostads-

byggande

905000

988400

+ 83 400

985 000

950000

-    35000

Återbetalning av

studielån:

461143

461143

±           0

522030

522030

±            0

Återbetalning av

energisparlån:

58000

60028

+    2 028

87000

83000

-      4000

Återbetalning av

övriga lån:

488445

488445

±          0

292091

292091

±            0

Avskrivningar:

3269424

3240010

- 29414

3973983

3772623

-  201360

därav

Postverkets av-

skrivningar

27000

30000

+    3000

34000

32000

-      2000

Televerkets av-

skrivningar

1248300

1244 500

-    3800

1266700

1 154700

-   112000

Statens järnvägars

avskrivningar

222000

225000

+    3000

557200

477000

-    80200

Statens vattenfalls-

verks avskriv-

ningar

1 183000

1 183000

±          0

1492000

1500000

+      8000

Avskrivningar på

civila fastigheter

127352

95 738

- 31614

190350

190590

+         240

Statens vägverks

avskrivningar

108400

108400

±          0

109500

94100

-     15400

Statliga pensionsav-

gifter, netto

2000413

1883413

-117000

-  136050

-  257050

-   121000

Sutsbudgetens totala

inkomster

137548855

137062150

-486705

148403735

154295786

+5892051

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        15

Den reviderade beräkningen av statsbudgetens inkomsler för budgetåret 1980181 ligger 5 892 milj. kr. över beräkningen i budgetpropositionen. Skill­naden förklaras huvudsakligen av skillnader i anlaganden för lönesum­mans utveckling. Beräkningen i budgetpropositionen grundade sig på RRVs lägre löneallernativ i decemberberäkningen som var 5 300 milj. kr. lägre än i huvudalternativet. RRV har valt alt även i den reviderade beräkningen utgå från det högre alternativet. Atl inkomslerna har justerats upp med mer än som motiveras av lönesummeanlagandet förklaras av all nettot för sjukförsäkringsavgifterna och att ränteinkomsterna pä lån för bostadsbyggande har räknats upp ytteriigare. Förbättringen av sjukförsäk­ringsnettot hänger samman med alt utbetalningarna för sjukpenning har räknats ned. Det innebär atl överskottet som redovisas som inkomster på statsbudgeten ökar.

I övrigt har inkomstskatterna för fysiska personer justerats upp med 3 280 milj. kr., vilket är mindre än vad skillnaden i lönesummeantagandet kan förväntas innebära. Den skillnaden kan uppskattas lill 3 900 milj. kr. Andra faktorer har således bidragit till att inkomstskatterna har räknals ned jämfört med i budgetpropositionen. Den nu anlagna prisutvecklingen under 1980 är högre än tidigare. Det innebär alt inkomstborlfallel till följd av indexregleringen år 1981 blir större än som beräknades till budgelpropo­sitionen.

Bland övriga inkomsttitlar kan nämnas att inkomsterna av stämpelskatt räknats ned även för budgetåret 1980/81. Nedjusteringen uppgår lill 190 milj. kr. Mervärdeskatten har däremot räknats upp med 400 milj. kr. Praktiskt taget hela ökningen förklaras av det högre inkomstantagandet. Riksbanken har förutsett en ökning av sin inlevererade vinsl även under budgetåret 1980/81 med 100 milj. kr. Räntorna på lån för bostadsbyggande har räknats upp med 365 milj. kr. till följd av att bostadslåneräntan har höjts från 10 till 11 % år 1980. Vidare har televerkel och slatensjärnvägar räknat ned avskrivningarna med 112 resp. 80 milj. kr. för budgetåret 1980/ 81 jämfört med i budgetpropositionen.

IL    Allmänna förutsättningar

Utveckling av skatteunderlaget för fysiska personer

I RRVs beräkningar i december 1979 antogs lönesumman öka med 8,9% mellan åren 1977 och 1978. I den preliminära nationalbudgeten 1980 re­dovisades en ökning på 8,5 %. Den totala ökningen fördelade sig på föl­jande komponenter. Avtalskomponenten beräknades till 8% och löneglid­ningen till 3,0%. Sysselsättningskomponenten antogs ge elt negativt bi­drag till lönesummeutvecklingen på drygt 2 procentenheter. RRV har i sin reviderade beräkning utgått från att lönesumman ökade med 8,5% mellan åren 1977 och 1978, Pensionerna beräknas ha ökat med 22,4% mellan samma år.

Prop. 1979/80:150

16

För lönesummeuivecklingen mellan åren 1978 och 1979 anlogs i decem­berberäkningen att den avtalsmässiga ökningen skulle uppgå lill 6 procent­enheter. Löneglidningen anlogs uppgå till 2,4 % procentenheter och syssel­sätlningskomponenten väntades ge etl positivt bidrag på knappl I procen­tenhet år 1979. Totall beräknades hela lönesumman öka med 9,3%. RRV beräknar i sin reviderade beräkning all avtalskomponenten uppgår till 5,8% procentenheter, löneglidningen 2,6 procentenheter och en posiliv sysselsältningskomponenl på 0,7 procenlenheler. Sammanlaget beräknas sålunda lönesumman öka med 9,2% mellan åren 1978 och 1979. Pensioner­na beräknas nu ha ökal med 14,3% år 1979, vilkel är en uppjuslering med 0,1 procentenhet.

I den preliminära nalionalbudgelen redovisades två allernaliva ulveck-lingslakler för lönesumman mellan åren 1979 och 1980, nämligen 8,4% resp. 10,9. Enligt vad RRV erfarii kommer även kalkylerna lill den revide­rade nalionalbudgelen all baseras på två allernaliva ulvecklingslakler på lönesumman. 1 del lägre alternativet utgår man ifrån en avtalskomponenl på 5,3 procenlenheler varav 1,5 procentenheter förulsälls vara resultat av 1980 års avtalsrörelse. I del högre aliernalivel utgår man från en avtals­komponenl på 7,8 procenlenheler av vilka 4,0 procentenheter skulle vara nya avtal. I båda allernaliven förulsälls en löneglidning på 2,5 procenlen­heler och en posiliv sysselsältningskomponenl på 0,9 procentenheter. Liksom i decemberberäkningen utgår RRV nu från del högre alternativet som innebär en tolal lönesummeulveckling på 11,3% vid beräkningen av slalsbudgelens inkomsler. Båda allernaliven har således justerats upp med ca 0,5 procenlenheler jämförl med höstens beräkning. Orsaken är främsl förskjulningar i löneutvecklingarna mellan åren 1979 och 1980 till följd av förljänslutvecklingsgarantierna i 1979 års avtal. Även pensionsuibetalning­arna har uppjusierals för år 1980 och beräknas i denna beräkning öka med 17,3% jämfört med 15,5% i RRVs decemberberäkning.

För år 1981 har RRV i likhei med beräkningen i december skrivit fram lönerna med 8% och pensionerna med 10%.

Av inkomsterna frän andra förvärvskällor än ijänsl har ulvecklingen av inkomst av kapital mellan åren 1979 och 1980 ändrats från en antagen ökning pä 40% lill en ökning på 47%. Förändringen baseras på nya antaganden om räntenivån, in- och ullåning saml sparande.

Inkomsterna av jordbruksfastighet förutsågs i december öka med 8% år 1979 jämfört med år 1978. RRV uppskaiiar nu att inkomsterna minskade med 5% år 1979.

Utveckling av skatteunderlaget för svenska aktiebolag m. fl.

Under februari-mars upprepade RRV sin enkät från höslen 1979 lill elt urval om drygt 2000 svenska förelag, sparbanker och försäkringsinstitul. De tillfrågades om den till slallig och kommunal skalt taxerade inkomsien

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        17

saml beräknade fyllnadsinbetalningar under våren 1980. Dessulom tillfrå­gades företagen om storleken av del särskilda forskningsavdragel, särskil­da invesleringsavdraget saml invesleringsbidragel för verksamhetsåret 1979.

Resultatet av enkäten har fördelats på förelagsslorlek och redovisas i tabell 6.

Enligt enkäten beräknas den slalligl laxerade inkomsien minska med 5% från år 1978 till 1979. Enligt höstens enkät var minskningen 7%. Den kommunalt laxerade inkomsten beräknas i vårenkäien öka med 6% mellan åren 1978 och 1979. 1 höstenkälen beräknades den kommunall taxerade inkomsten minska med 3%.

Del särskilda invesleringsavdraget för maskininvesteringar beräknas uppgå lill 2 288 milj. kr. för verksamhetsåret 1979. Avdragel för byggnads­investeringar beräknas till 102 milj. kr. Förelag med fler än 500 anslällda svarar för drygt 50% av de lotala avdragen. Investeringsavdragen minskar den statliga bolagsskallen med 950 milj. kr. De förelag som inte kan utnyttja avdragen kan i stället ansöka om invesieringsbidrag. Dessa ansök­ningar beräknas totalt komma all molsvara etl belopp på 165 milj. kr. för verksamhetsåret 1979. Endasl 8 milj. kr. är bidrag för byggnadsinveste­ringar. Ca 85 % av de totala bidragen kommer alt betalas ul till förelag med högst 99 anställda.

Det särskilda forsknings- och ulvecklingsavdraget beräknas uppgå till totalt 450 milj. kr. för verksamhetsåret 1979. Företag med fler än 500 anställda svarar för 87 % av avdraget.

Fyllnadsinbetalningar under våren 1980 beräknas enligt enkäten uigöra ca 44% av den totala bolagsskatten för verksamhetsåret 1979.

Vid bedömning av 1980 års statligt taxerade inkomster har RRV utgått från en trendmässig ökning på 10%. Investeringsavdraget för maskininve­steringar upphörde att gälla den 31 december 1979. Avdraget för byggnads­investeringar upphörde den 31 mars 1980. Med hänsyn till delta beräknas avdragen minska för verksamhetsåret 1980 jämfört med 1979.

Fr.o.m. 1981 års taxering fär förelagen göra avdrag för belopp som avsätts till resultatutjämningsfond (SFS 1979:612). Avdraget får uppgå till högst 20% av företagens lönesumma. Utnyttjar företagen denna avsätt­ningsmöjlighet reduceras dock utrymmet för reguljär lagernedskrivning från 60% till 45 % av lagrets anskaffningsvärde, dvs. med 15 procentenhe­ter. Reglerna för avsättning till investeringsfond ändras så att 50% av årsvinsten mot förul 40% får avsättas (SFS 1979:609). De nya beskatt­ningsreglerna kommer att öka företagens möjlighet att bygga upp skatle­krediter. RRV räknar med alt den statligt taxerade inkomsten ökar med 5% mellan verksamhetsåren 1979 och 1980.

2   Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1979/80:150

u  Si

t; .C "i C - t- u

c - 

±

:   c .= :0 ca  u ON

  i-TSX).-:  i_uz  l/l ort 

rn  

  r*-i 

  o

i

£

 si; .

w CT>

"11 i 1:'

c .r: i  c: c - o 

«

 >- ' 

 l-3C.i:l_i:(/loI 

|   i_ "D   I         t/o

ca c: c -

 t. S 2i

.Ifl .rl

l-T3X)._   LCi   t/5ocd 

j

ii    >   :0    c    i)

c.= i:22:c'riut

 1-T3 b.b utii t/1 ora 

r*i oo sD rsl wn 

£

> o r - 00 rg rJ 

»

/-I - r--

0

E

t/5

.  

.   tn   u

_______ Jf

ij .

o   (U   c   >  .   tu        0/

V-) i/n r*! 

 TT >/"i

r-l

r*-> Tf o cc 

»

o

 r~ r r- r*-(

r*-i m m i/-)

vD 00     "i

fT)

os

.o -A

n 

åt

C

c

O

3 "O   t/5      £

X 

j

«

: tu Ir;

.= .- E 2 E S S. 

M E V P = -?

«

£

£

F= 3 n c

2    -o ::?

£

i    s E "

:

»

S g iS.E

£

 SofeS

m r rJ 'rf w-1

Ov rN

9v

0

 m  fN 

 1

vD

fs 

 r- 

1    1   + + +

1   +

-1-

-1-

r- rn

00 

r- o rn rs( oo

 r- o r- r-l

rj-------- m

+ + +   [

«

  c -O

VJ    *rf   .M  tw>     (/i OCQ   

c 

u is

5-= 

r E

»

 g

§£ 65!

1

ö

ftS

:s u

SJ

" b

13

n jo

M   (m

c

«

,a

;nj

. a

(

«

-e 

C

_ n

M

a

«

 v

03

.o 

«

a b

C

HS

w-i t/-i

t~

f to

»

l

IS

1 -f

1

Tf r-- 

»

O (N O

rJ 

w

rj

 oc r 

ov

o *

o

(N i Tf r

Tf

-q- 

»

M

*N

rsäkrings-fasiighets-

as

Ifi

r4

b- 

c

o v

00 

tcO\   

Ö

f -c c S

fe c

"o         2

£

 5

-

£

 1   1   1   1   1

.S o o Q o o

~S         

 ir> o

Bank-verksa förvalt Uppgil

Totalt

Därav än 500

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

19

III    Beräkning av de olika inkomsttitlarna

Skatter

Skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse. Budgelproposilionen ul­gick i behandlingen av statsinkomsterna från RRVs förslag till uppställning av statsinkomsterna för budgetåret 1980/81. I del framlagda förslagel delas den nuvarande inkomsttiteln A I la Skatt på inkomsi och förmögenhel saml socialförsäkringsavgifter m. m. upp i flera delar. Inkomstskatter och ar­betsgivaravgifterna redovisas var för sig. Inkomstskatterna i sin tur delas upp på tre inkomsttitlar för fysiska och juridiska personer saml ofördelbara inkomstskaller. Orsaken lill uppdelningen är all redovisningen av skal­terna blir mera informativ och ger möjligheter lill förbättrad analys av förändringar i skatteinkomsterna. Beskattningsregler, beskallningsunder-lag och skattesatser är olika för fysiska och juridiska personer. I beräk­ningarna omförs också juridiska och fysiska personers förmögenhelsskail till en egen inkomsttitel under skatt på egendom från budgetåret 1980/81.1 beräkningarna nedan görs jämförelser med RRVs inkomstberäkning från hösten 1979. Den beräkningen gjordes på elt högre lönealternativ än som redovisades i budgetpropositionen 1980/81.

Fysiska personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse. RRV har

i sin beräkning av inkomstskatterna även bedömi ulfallet för innevarande budgelår. Beräkningarna sammanfallas i tabell 7 i vilken också framgår skillnaden genlemol RRVs beräkningar i december år 1979.

Utgångspunkten för beräkningarna är bl. a. de inkomstfördelningar som antas gälla för åren 1979, 1980 och 1981. Den taxeringsstalisliska under­sökningen har använls för alt beräkna dessa. Av olika orsaker, som redovi­sades i inledningen, har RRV inte kunnal sammanslälla den taxeringssta­lisliska undersökningen för basårel 1978. Beräkningen bygger därför pä den inkomstfördelning som gällde för år 1977. Förändringar i skaltesysle-met år 1980 och 1981 har beskriviis i RRVs decemberberäkning. Där redovisas även effeklerna av de olika ändringarna i skallereglerna. För­ändringar i skallereglerna för år 1980 var:

-

basenheten sleg till 5 800 kr

-

statliga skatteskalan sänkles i inkomstlägen mellan 34 800 kr. och 116000 kr. (statligt beskattningsbar inkomsi)

-

förenklad beräkning av del kommunala skatteunderlaget och en teknisk anpassning av skatteskalan och grundavdrag med anledning härav. Det slalliga grundavdraget slopades och det kommunala höjdes till 6000 kr.

-

en marginalskaliespärr infördes

-

utökad avdragsrätt för avgifier till de erkända arbetslöshetskassorna

-

höjning av de kommunala skattesatserna med i genomsnitl 7 öre per skattekrona

Prop. 1979/80: 150

20

Tabell 7.    Fysiska personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse, milj. kr.

1979/80

1979/80

1980/81

1980/81

Enl, RRV;

s Förändring

Enl. RRVs

Förändring

marsbe-

jämfört

marsbe-

jämfört

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Inkomsler

Prel. A-skatl

94 499

-995

104 105

-1045

Prel. B-skatl

7812

- 27

8 369

-    22

Fyllnadsbetalningar

av prel. skatt

4 626

+ 91

4 976

-1-  481

Kvarsläende skall

3 305

±    0

3351

+    69

Tillkommande skatt

sjömansskatt restantier

-

-

Slullig kompensation

till kommuner enl. 1974

års skattereform

2 208

±    0

2 685

+      0

Summa inkomsler

112398

-931

123486

-  517

Ulgifter

Kommunalskaltemedel

71990

- 24

79609

+   158

Överskjulande skall

6799

+ 79

6653

-    55

Övriga reslriktioner

-

-

Utbetalningar lill

allm. pensionfond

792

±    0

872

±      0

Omföringar till andra

inkomsttitlar

718

±    0

739

±      0

Omföringar av skaite-

deb. avg. och egenavgif-

ler lill folkpensione-

ringen, sjukförsäkringen

o, arbetsskadeförsäkring

1733

±    0

2099

±      0

Summa ulgifter

82032

+ 55

89972

-1-   103

Netto på titeln

30 365

-986

33604

- 620

-

förändrad beräkning av den särskilda skattereduktionen. Den är 320 kr. för samtliga inkomsttagare år 1980

-

extra avdragel för pensionärer höjdes.

Inflödet av preliminär A-skatt är i huvudsak känt t.o.m. januariter­minen. Utfallet under november och januari avseende skaller på inkomsler under september-december år 1979 blev mindre än vad som antogs i beräkningarna i december. Minskningen förklaras dels av atl lönesum­meökningen nu antas bli något lägre, dels av atl fördelningen av inkomst­ökningarna under året blev annoriunda. Största delen av de retroaktiva löneulbelalningarna lill följd av den s. k. prisklausulen och förljänsiutveck­lingsgaranlin lycks ha sketl först i början av år 1980.

Nedjusteringen av preliminärskalieinflödel dvs. både A- och B-skatl molsvaras av en inle fulll lika slor minskning av den slulliga skallen. Delta medför alt de fysiska personernas fyllnadsbetalningar våren 1980 och deras kvarstående skatter våren 1981 kan antas bli något större än vad som tidigare beräknals. Den överskjulande skatten som belalas ul under hösten år 1980 väntas därför minska något jämföri med decemberberäkningen.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        21

Den preliminära A-skatten för budgelåret 1980/81 har också reviderats ned jämförl med RVVs decemberberäkning. Orsaken till nedjusteringen är främst en antagen uppgång i det prisindex som styr skatteskalan för är 1981. Den s. k. basenheten väntas således uppgå till 6500 kr., vilket inne­bär en ytterligare skatleminskning om ca 2 miljarder kr. inkomståret 1981 jämfört med beräkningen i december. Av inkomstårels sex uppbördster­miner faller dock endasl två på budgelåret 1980/81.

RRV har för inkomslårel 1981 även kalkylerat med en höjning av de kommunala skattesatserna med i genomsnitt 10 öre per skallekrona, 1 decemberberäkningen utgick RRV från oförändrade kommunala skatte­satser. Uppjusteringen förklaras av atl behovet av skattehöjningar nu bedöms vara större eflersom skatleutjämningsbidragel till kommunema föreslagils bli kraftigl reduceral. Utbetalningarna av förskott och slutreg­lering av kommunalskattemedel år 1981 har därför justerats upp med drygl 150 milj. kr.

RRVs kalkyler över de fysiska personernas inkomstskatter innebär en nedjuslering med 620 milj. kr. för budgetåret 1980/81 jämförl med beräk­ningen i december. RRV beräknar inkomsterna på titeln fysiska personers skatt på inkomsi, realisationsvinst och rörelse till 33 604000000 kr, för budgeiårei 1980/81.

Juridiska personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse. På

inkomsttiteln redovisas bl.a. de juridiska personernas preliminära skatter liksom avräkningen av de ulbelalningar av kommunalskaltemedel som kan beräknas från de juridiska personernas kommunala skalleunderlag. Till grund för beräkningen ligger den lidigare redovisade enkäten till svenska akliebolag m. m. Enkäten pekar på en uppjuslering med 5 procentenheter av de juridiska personernas kommunalt taxerade inkomster mellan in­komståren 1978 och 1979. RRV har av denna anledning justerat upp fyllnadsbetalningarna våren 1980. En konsekvens av uppjusteringen blir också att den överskjutande skatten höslen 1980 beräknas öka. Företagens benägenhet att göra fyllnadsbetalningar väntas bli bestående även våren 1981. De toiala fyllnadsbetalningarna har således uppjusterats med 175 milj. kr. budgetåret 1980/81 (Se tabell 8). Den preliminära B-skatlen som betalas in budgetåret 1980/81 har också justerats upp. Del sammanhänger främst med debiteringssystemet för B-skattare. Inbetalningarna av B-skatt år 1981 baseras på den slutliga skatt som debiteras för år 1979.

RRV beräknar inkomsterna på lileln juridiska personers skalt på in­komst, realisationsvinst och rörelse lill I 868000 milj. kr. budgeiårei 1980/ 81.

Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse. Till denna tilel förs de skatteinkomster som ej är möjliga atl särredovisa på antingen fysiska eller juridiska personer. Neitot har både i RRVs december- och marsberäkning förts upp med 500 milj. kr. (Se tabell 9).

Prop. 1979/80: 150

22

Tabell 8.    Juridiska personers skatt pä kr.

inkomst, realisationsvinst och rörelse, milj

1979/80

1979/80

1980/81

1980/81

Enl. RRVs

Förändring

Enl. RRVs

Förändring

marsbe-

jämfört

marsbe-

jämfört

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Inkomsler

Prel. B-skatt

4 432

-1- 69

5 287

-1- 97

Fyllnadsbetalningar

av prel. skatt

2 677

-H55

1886

-H75

Kvarstående skatt

414

0

438

+    6

Summa inkomsler

7523

+224

7611

+278

Utgifter

Kommunalskattemedel

4 424

0

4810

+ 95

Överskjutande medel

875

+   18

921

+ 46

Omföringar lill andra

inkomsttitlar

12

0

12

+    0

Summa utgifter

5311

-1- 18

5 743

+ 141

Netto på liteln

lin

-h206

1868

-H37

Tabell 9.    Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse, milj. kr.

1979/80       1979/80 Enl. RRVs Förändring marsbe-     jämfört räkning       med RRVs december­beräkning

1980/81 Enl. RRVs marsbe­räkning

Förändring jämförl med RRVs december­beräkning

Inkomsler

Tillkommandse skatl

restantier m. m.

1000

0

1000

+ 0

Summa inkomsler

1000

0

1000

±0

Utgifter

Övriga restitutioner

500

0

500

±0

Summa ingifter

500

0

500

+0

Netto på deltiteln

500

0

500

±0

Avsättningar till och återföringar från budgetutjämningsfonden av kom-munalskatlemedel. Regleringsfonden för kommimalskaltemedel slopas som redovisningsbegrepp vid utgången av budgeiårei 1979/80.

De avsättningar till resp. återföringar från budgetutjämningsfonden av kommunalskaltemedel, som enligt den nu framlagda beräkningen bör verk­ställas under budgetåret 1979/80. framgår av följande sammanställning, i vilken som jämförelse medtagits motsvarande belopp vid RRVs december­beräkning (milj. kr.).

1979/80

Enligi RRVs decemberberäkning

Enligi RRVs marsberäkning

Avsällning Återföring Nelloavsällning

15 800 11 800 4 000

15 300

11 800

3 500

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        23

Kupongskatt. I budgelproposilionen uppfördes lileln kupongskatt med 30 milj. kr. för budgetårel 1979/80 oeh 31 milj. kr, för budgetårel 1980/81. Med hänsyn lill netlouppbörden under andra halvåret 1979, beräknar riks­skatieverkel i skrivelse till RRV atl prognosen för 1979/80 kommer all överträffas med omkring 10 milj. kr. Under förulsätining all akliebolagen bibehåller nuvarande utdelningsnivå, vänlas uppräkningen bli 9 milj. kr. förbudgeiårei 1980/81.

RRV ansluter sig till riksskatteverkets beräkning. Inkomslerna på titeln kupongskatt beräknas lill 40 milj. kr. för budgeiårei 1979/80 och 40 milj. kr. förbudgeiårei 1980/81.

Lagstadgade socialavgifter. De lagsladgade socialavgifterna belalas un­der året in i form av preliminära avgifier, fyllnadsinbetalningar av prelimi­nära avgifter och kvarsläende avgifier. För en närmare redovisning av uppbördsförfarandet för arbetsgivaravgifter hänvisas lill RRVs december­beräkning.

För budgetårel 1980/81 ökar avgifterna från statliga myndigheler kraftigt till följd av omläggning av uppbördsförfarandel. Under budgeiårei 1980/81 debileras nämligen avgifter för tre kalenderhalvår p. g. a. omläggningen lill löpande redovisning av lagsladgade socialavgifter för slalliga myndigheler. För en närmare redovisning hänvisas till beräkningen av liteln pensions­medel m. m. i RRVs decemberberäkning.

Del höga ränteläget i förhållande lill straffavgiftens slorlek kan antas medföra atl en viss del av fyllnadsinbetalningarna våren 1980 från icke skatleplikliga seklorer senareläggs och belalas i form av kvarstående av­gifter våren 1981. För övriga seklorer förväntas ränlelägel påverka varken fyllnadsinbetalningar eller kvarstående avgifter.

1 beräkningarna över lagsladgade socialavgifter görs jämförelse med RRVs inkomstberäkning från höslen 1979. Den beräkningen gjordes på ell högre lönealternaliv än vad som budgetpropositionen 1980/81 redovisar.

I det följande redovisas de lagsladgade socialavgifterna efler den nya uppställningen av statsbudgetens inkomsler.

Folkpensionsavgifter. Inkomsterna från folkpensionsavgiflen framgår av tabell 10.

RRV beräknar inkomslerna på titeln folkpensionsavgift till 19 242000000 kr. för budgetåret 1979/80 och 22449000000 kr. för budget­året 1980/81.

Sjukförsäkringsavgift, netto. Som framgår av tabell 11 beräknas förskot­ten till de allmänna försäkringskassorna uppgå lill 22 624 milj. kr. för budgetåret 1979/80 och 25 470 milj. kr. för budgelåret 1980/81. Jämförl med RRVs decemberberäkning innebär della en nedjuslering på 465 milj. kr. för budgetåret 1979/80 och en nedjuslering för budgetårel 1980/81 med 226 milj. kr.

Prop. 1979/80:150

24

Tabell 10. Folkpensionsavgift milj. kr.

1979/80

1980/81

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

jämfört

marsbe-

iämförl

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Inkomster

Direktdebiterade

avgifier

16 131

-116

18 170

-H66

Egenavgifter och

skattedebiterade

avgifter

879

-

967

_

Avgifter från stat-

liga myndigheter

och affärsverk

2 232

+    2

3 292

+   16

Summa inkomster

19242

22429

Netto på titeln

19242

-114

22429

-1-182

Sjukpenningen har dragils ned p. g. a, lägre sjuktal för 1979 jämfört med höstens beräkning. Del är framför alll utbetalning av sjukpenning för andra kalenderhalvårel 1979 där preliminärt ulfall föreligger - som är lägre än vad som förväntades vid höstens beräkning.

Den 1 januari 1980 infördes flera förändringar (SFS 1979:644 och 645) vad gäller föräldraförsäkringen och rält lill ledighel vid graviditet. Kvinnor som p. g. a. förvärvsarbetets art inte kan fortsätta sina normala arbetsupp­gifter i graviditetens slutskede skall i princip ha rätl till omplacering med bibehållen lön. De kvinnor som inte kan omplaceras skall i stället kunna få ersättning från försäkringskassan. Havandeskapspenningen som denna er-

Tabell 11. Beräkning av de allmänna försäkringskassornas förskott från inkomsttiteln för sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen (milj. kr.)

1979/80

1980/81

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

jämförl

marsbe-

jämförl

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Sjukpenning

13051

-256

14044

-515

Sjukvårdsförmåner inkl.

läkemedelsersällning

8681

-234

10226

-1- 74

Föräldrapenning

3045

- 31

3649

-1-160

Frivillig försäkring

10

-

10

-

Förvaltningskostnader

1840

- 25

2045

+  15

Summa ulgifter

26627

-546

29974

-266

Statsbidrag

3995

- 81

4496

- 40

Frivillig försäkring

8

-

8

Förskott från inkomst-

skattetiteln (utgifter-

bidrag)

22624

-465

25470

-226

Nettot på titeln framgår av tabell 12.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

2S

sättning kallas ulgår med samma belopp som sjukpenningen. Den särskilda föräldrapenningen skall under tre månader utgå med elt belopp som mot­svarar förälderns sjukpenning. Vidare ändras reglerna för föräldrapenning för tillfällig vård av barn till att omfatta 60 dagar per barn och år. Ålders­gränsen höjs samtidigt från lio lill lolv år för föräldrapenning för lillfällig vård av barn.

Den I juli 1980 förlängs den särskilda föräldrapenningen med tre måna­der till atl omfatta sammanlagi sex månader. Under de tre sista månaderna skall ersättningen ulgå enligt garantinivån lika för alla. Garanlinivån höjs från 32 kr. till 37 kr. per dag. De föreslagna reformerna har beräknats kosta ca 370 milj, kr. efler några år när effeklerna slår igenom hell.

Tabell 12. Socialförsäkringsavgift till sjukförsäkringen och förskott till de allmänna försäkringskassorna m.m. milj, kr.

1979/80

1980/81

Inkomsler

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

Ulgifter

marsbe-

jämförl

marsbe-

jämfört

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Inkomster

Direktdebiterade av-

gifter

20553

-145

23 195

-f221

Egenavgifter och övriga

skattedebiterade avgif-

ter

828

-

1014

-

Avgifier från statliga

myndigheter och affärs-

verk

2 850

-1-    5

4 206

+ 27

Återföring av medel

från allmänna sjukför-

säkringsfonden

Övriga inkomster

109

-1-    4

118

+    3

Summa inkomster

24340

-136

28533

4-25/

Utgifter

Förskott lill de

allmänna försäkrings-

kassorna

22624

-465

25470

-226

Avsättning av medel

till allmänna sjukför-

säkringsfonden

-

-

-

Summa utgifler

22624

-465

25470

-226

Netto på titeln

1716

-1-329

3063

4-477

RRV beråknar inkomslerna på titeln sjukförsäkringsavgift, netto lill 1 716000000 kr. för budgetårel 1979/80 och [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. för budgetårel 1980/81.

Prop. 1979/80: 150

26

Barnomsorgsavgift. Inkomslerna från barnomsorgsavgiflen framgår av labell 13.

Tabell 13. Barnomsorgsavgift milj. kr.

1979/80

1980/81

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

iämförl

marsbe-

jämförl

räkning

med RRVs december-beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Inkomster

Direkldebiterade av-

gifter

3 383

-7

4445

-f39

Avgifter från statliga

myndigheter och affärs-

verk

430

-

783

-1-34

Summa inkomsler

3 813

-7

5 228

+ 73

Nelto på titeln

3813

-7

5 228

+13

RRV beräknar inkomsterna på liteln barnomsorgsavgifi lill [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. för budgeiårei 1979/80 och 5 228000000 kr. för budgelåret 1980/81.

Vuxenutbildningsavgift. Fr.o.m. budgelåret 1980/81 skall vuxenutbild­ningsavgiften redovisas brutto över statsbudgeten. RRV föreslår med an­ledning av detla all vuxenutbildningsavgifien redovisas på egen inkomstti­tel med benämningen vuxenulbildningsavgift. För budgelåret 1979/80 och tidigare redovisades vuxenutbildningsavgifien under inkomstskatleliteln bland övriga socialavgifter.

Tabell 14. Vuxenutbildningsavgift milj. kr,

1980/81

Enl RRVs

marsbe-

räkning

Inkomsler

Direktdebiterade av-

gifter

547

Avgifter från slalliga

myndigheler och affärs-

verk

99

Summa inkomsler

646

Netto på titeln

646

RRV   beräknar   inkomslerna   på   lileln   vuxenutbildningsavgift   till 646000000 kr. för budgelåret 1980/81.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        27

Övriga socialavgifter, netto. Under titeln övriga socialavgifter redovisas den del av arbelslöshelsförsäkringen som finansieras med arbelsgivarav­gifter. Till de allmänna försäkringskassorna utbetalas förskotl och slutav­räkningsbelopp avseende kosinaderna för konlanl arbetsmarknadsstöd (KAS). Vidare utbetalas två Iredjedelar av kostnaderna för grundbidrag och viss del av kostnaderna för progressivbidrag.

Tabell 15. Avgift för arbetslöshetsförsäkringen och utbetalningar till de allmänna försäkringskassorna och de erkända arbetslöshetskassorna.

1979/80

1980/81

Inkomsler

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

Utgifler

marsbe-

jämfört

marsbe-

jämför!

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Inkomsler

Direktdebiterade av-

gifter

111

- 4

877

-1-    9

Avgifter från statliga

myndigheter och affärs-

verk

108

-

158

-

Återföring av medel

från arbetslöshets-

fonden

-

-

Summa inkomsler

885

- 4

1035

-1-    9

Utgifler

Kontant arbetsmark-

nadsstöd

209

-1-20

210

-1-26

Utbetalningar lill er-

kända arbetslöshets-

kassor

596

-1-37

618

-f-62

Avsättning av medel

till arbetslöshets-

fonden

346

-

190

-173

Summa ulgifter

1 151

1018

Netlo på titeln

-266

-66

+   17

+ 94

De avgifter som redovisas i tabell 16 flyter in på titeln för atl därefler under samma budgetår överföras lill olika myndigheter eller fonder.

RRV beräknar ett underskoll på titeln övriga socialavgifter, nello för budgetåret 1979/80 till 476000000 kr. (se tabellerna 15 och 16). För budgel­året 1980/81 beräknar RRV ett överskott på titeln övriga socialavgifter på 148000000 kr.

Stämpelskatt. Inkomsterna på titeln redovisas av riksskatteverket, dom­stolsverket och centralnämnden för fastighetsdata. 1 budgelproposilionen uppfördes lileln stämpelskatt med 1 653 milj. kr. för budgetåret 1979/80 och I 735 milj. kr. för budgetårel 1980/81. Därav hänförde sig 78 resp. 60 milj. kr. till riksskatteverkets uppbörd. I skrivelse lill RRV motiverar riksskat­teverket en höjning med 7 tnilj. kr. budgetåret 1979/80 på följande sätt:

Prop. 1979/80:150

28

Tabell 16. Övriga lagstadgade socialavgifter milj. kr.

1979/80

1980/81

Inkomster

Enligt RRVs

Förändring

Enl. RRVs

Förändring

Utgifter

marsbe-

iämförl

marsbe-

jämfört

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Inkomsler

1  Arbetsskadeförsäk-

ringsavgifl

821

-22

1287

-19

2 Byggnadsforsknings-

avgift

99

-1-   1

106

- 4

3 Lönegaranliavgifi

437

-

515

+ 4

4 Arbetarskyddsavgift

250

- 8

310

-1-52

5 Avgift för sjöfolks

pensionering

10

+  1

12

-t-  1

6 Arbelsmarknadsutbild

-

ningsavgifl

890

-1-  1

1 030

-1- 4

7 Delpcnsionsavgifl

794

-1- 4

1271

+ 6

8 Särskild vuxenutbild-

ningsavgift

555

-

-

-

9 Återbetalningar från

delpensionsfonden

131

-1-53

Summa inkomsler

3856

-23

4662

+ 97

Ulgijier

1 Summa 1-7 enl. ovan

3 301

-23

4531

-1-44

2 Särskild vuxenutbild-

ningsavgift

555

-

-

-

3 Merkostnader för del-

pensionsförsäkringen

210

-58

-

-

Summa uigifier

4 066

4531

Netto på titeln

-210

-52

-t-131

-1-53

Såsom förutspåddes i RSVs inkomstberäkning i oktober 1979 har stäm­pelavgiften för köp och byte av fondpapper saml stämpelskatten på obliga­lioner m.m. på ulländska värdepapper slopats från den I januari 1980. Dessa skatter/avgifter svarade under budgeiårei 1978/79 för 45% av de intäkter som inflöl under denna tilel. Med hänsyn till den lidsförskjutning som föreligger mellan erläggandet och den följande bokföringen hos stats­verket av framför allt fondslämpelavgiften har den förvänlade inkomst­minskningen inle varil fullt så slor som lidigare antagits.

RSV beräknar nu inkomsten av stämpelskatt och stämpelavgift under budgeiårei 1979/80 till 85 milj. kr. Inkomstberäkningarna för de två kom­mande budgetåren lorde för närvarande inle behöva korrigeras.

Även domstolsverket har reviderat sin lidigare prognos och beräknar nu inkomslerna till 1 250 milj. kr. för budgetårel 1979/80 och I 350 milj. kr. för budgetåret 1980/81. Jämfört med beräkningen i december är det en minsk­ning med 265 resp. 190 milj. kr. Revideringen beror på en felbedömning av effekten av skatiehöjningen i fråga om inteckning den I juli år 1979.

RRV ansluter sig lill domstolsverkels och riksskalleverkels beräkning­ar. Inkomslerna för titeln stämpelskatt beräknas till 1 395400000 kr. för budgeiårei 1979/80 och I 545 000000 kr. för budgetåret 1980/81.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        29

Mervärdeskatt. Inkomslerna på denna tilel uppbärs av länsstyrelserna och tullverket.

Utfallssiffror för inbetald skalt till länsstyrelserna är kända l.o. m. feb­ruari månad 1980 och för återbetald skatl t. o. m. januari månad. Till grund för beräkningen av länsstyrelsernas uppbörd av mervärdeskalt ligger en bedömning av den privata konsumtionens utveckling. Mellan åren 1979 och 1980 beräknas den privata konsumtionen öka med ca 14%. Della är knappl 2 procentenheter högre än enligt decemberberäkningen. För år 1981 har ökningen beräknals lill ca 10%. Länsslyrelsernas nettouppbörd av mervärdeskall under budgetåret 1979/80 beräknas uppgå lill 11 300 milj. kr., vilkel är 400 milj. kr. lägre än i decemberberäkningen. Uppbörden under budgetåret 1980/81 beräknas uppgå lill 12700 milj. kr. Del är en minskning med 200 milj. kr. jämfört med deeemberberäkningen.

Tabell 17. Mervärdeskatt budgetåret 1979/80, milj. kr.

Uppbördsmånad

Tullverket

Länsslyrelserna Inbetald          Ålerbelald skall               skalt

Summa

Juli-aug.

3 291'

4724'              2468'

5 547'

Sept,-okl.

3 393'

4276'              3 155'

4514'

Nov.-dec.

3 756'

4612'              3235'

5 133'

Jan.-febr.

3 889

5421'              3311

5999

Mars-april

4111

5444               3028

6527

Maj-juni

4 260

4 923               2903

6280

Summa

22 700

29400             18 100

34 000

' Utfall

Generallullslyrelsen har reviderat sin prognos för mervärdeskalt på importerade varor. Importvärdet för budgeiårei 1979/80 beräknas uppgå till 134 200 milj. kr., vilket är 5 800 milj. kr. högre än enligt decemberberäk­ningen. För budgetårel 1980/81 beräknas importvärdel uppgå till 145 800 milj. kr. Detta är en ökning i förhållande lill decemberberäkningen med 3 300 milj. kr. Med dessa imporlvärden beräknar generallullslyrelsen upp­börden av mervärdeskatl under budgetårel 1979/80 till 22 700 milj. kr. I förhållande till decemberberäkningen är detta en ökning med 100 milj. kr. För budgetårel 1980/81 beräknas mervärdeskalten på importerade varor uppgå till 25 400 milj. kr., vilkel åren ökning med 300 milj. kr. jämförl med decemberberäkningen.

RRV beräknar inkomsterna på titeln mervärdeskatt till 34000000000 kr för budgetåret 1979/80 och 38 lOOOOOOOO kr. för budgetåret 1980/81.

Försäljningsskatt på motorfordon. I beräkningen lill budgetförslaget upp­skattade riksskatteverket nyregistreringen av personbilar till 208000 för budgetåret 1979/80 och 220000 för budgetåret 1980/81. Nyregistreringen antas nu bli någol högre. Riksskatteverket har därför räknat upp inkoms­terna med 20 milj. kr. för vart och ett av budgetåren 1979/80 och 1980/81.

Prop. 1979/80: 150

30

Inkomsterna beräknas lill 570 milj. kr. för budgeiårei 1979/80 och 600 milj. kr. för budgetårel 1980/81. Generallullslyrelsen vidhåller sin beräkning till budgetförslaget då inkomsterna beräknades till 8,5 milj. kr. förbudgeiårei 1979/80 och 8 milj. kr. för budgetårel 1980/81.

RRV ansluter sig lill riksskalleverkels och generallullstyrelsens beräk­ningar. Inkomsterna på liteln försäljningsskatt på molorfordon beräknas till 579000000 kr. för budgetårel 1979/80 och 608000000 kr. för budgetårel 1980/81.

Skatt på spritdrycker. Inkomslerna av skatl på spritdrycker beräknades i budgetpropositionen lill 4 525 milj. kr. för budgeiårei 1979/80 och 5 000 milj. kr. för budgeiårei 1980/81. I skrivelse till RRV den 27 februari 1980 anför riksskatteverket följande:

Under perioden juli 1979-januari 1980 har 2402 milj. kr. influtit. Sprit-centralens försäljning av spritdrycker till systembolaget under perioden november-januari ulgör underlag för skatteinkomsten under februari-april. För denna period kommer, enligt vad som inhämtats från AB Vin- &margin-right:0cm;margin-bottom: 0cm;margin-left:3.0pt;margin-bottom:.0001pt'> RRV ansluter sig lill riksskatteverkets beräkning. Inkomslerna på titeln skatt på spritdrycker beräknas till 4 349900000 kr. för budgetårel 1979/80 och 5 000000000 kr. för budgetåren 1980/81.

Skatt på vin. 1 budgetpropositionen beräknas inkomsterna på denna tilel till 890 milj. kr. för budgeiårei 1979/80 och 950 milj. kr. för budgeiårei 1980/ 81. I skrivelse till RRV den 27 februari 1980 anger riksskatteverket att inkomsterna för budgelåret 1979/80 nu kan beräknas till 880 milj. kr. Nedjusteringen beror på minskad konsumtion till följd av skattehöjningen i oktober 1979.

RRV ansluter sig till riksskatteverkets beräkning. Inkomslerna på liteln skatt på vin beräknas till 879900000 kr. för budgetåret 1979/80 och 950000000 kr. för budgetåret 1980/81.

Skatt på malt- och läskedrycker. I skrivelse till RRV den 27 februari 1980 beräknar riksskatteverket inkomsterna på titeln lill 865,2 milj. kr. för budgetåret 1979/80 och 940,0 milj. kr. för budgetåret 1980/81. I förhållande till budgetpropositionen innebär detla en minskning av inkomsterna med 9,8 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Generallullslyrelsen har inle reviderat sin beräkning.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        31

RRV ansluter sig lill riksskatteverkets och generaltullstyrelsens beräk­ningar. Inkomslerna på liteln skatl på mall- och läskedrycker beräknas till 887 200000 kr. för budgetåret 1979/80 och 963 000000 kr. för budgeiårei 1980/81.

Rusdrycksförsaljningsmedel av partihandelsbolag. Riksskatteverket meddelar all inkomsterna på liteln kan beräknas lill IIO milj. kr. för budgetåret 1979/80 och 100 milj. kr. för budgeiårei 1980/81. För 1979/80 innebär delta en minskning av inkomslerna med 10 milj. kr. i förhållande till budgetpropositionen.

RRV ansluter sig lill riksskalleverkels beräkning. Inkomsterna på titeln föreslås få benämningen AB Vin- och Spriiceniralens inlevererade över­skoll och beräknas lill I lOOOOOOO kr. för budgelåret 1979/80 och lOOOOOOOO kr. förbudgeiårei 1980/81.

Rusdrycksförsaljningsmedel av detaljhandelsbolag. I skrivelse lill RRV den 27 februari 1980 beräknar riksskaileverket inkomsterna på titeln lill 90 milj. kr. för budgeiårei 1979/80 och 60 milj. kr. för budgeiårei 1980/81. Del innebär atl inkomslerna har räknals upp med 15 milj. kr. för 1979/80 jämfört med budgelproposilionen.

RRV ansluter sig till riksskalleverkels beräkning. Inkomsterna på liteln föreslås få benämningen Systembolaget ABs inlevererade överskoll och beräknas lill 90000000 kr. för budgetårel 1979/80 och 60000000 kr. för budgetåret 1980/81.

Reseskatt. I budgetförslaget uppfördes titeln med 110 milj. kr. för bud­getåret 1979/80 och 118 milj. kr. för budgetåret 1980/81. Med hänsyn till uppbörden under andra halvårel 1979 har riksskatteverket justerat upp beräkningen för budgetårel 1979/80 med 6 milj. kr. För budgetåret 1980/81 har prognosen justerats upp med 5 milj. kr.

RRV ansluter sig till riksskalleverkels beräkning. Inkomsterna på titeln reseskati beräknas lill 116000000 kr. för budgelåret 1979/80 och 123000000 kr. för budgetåret 1980/81.

Fordonsskatt. I prop. 1979/80: 30 föreslog regeringen en höjning av skat­ten på energi m. m. Genom beslul i december 1979 höjdes bensinskatien, kilometerskatten, den särskilda beredskapsavgiften för oljeprodukter samt energiskatten på el och oljor. Regeringen ämnade åierkomma med förslag till ålgärder för atl kompensera de som bor i glesbygd för de höjda energi­skatterna. Regeringen har i prop. 1979/80: 109 lagl fram förslag om slöd lill glesbygden för vissa energikostnader. Förslagel innebär bl.a. atl fordons­skatten på personbilar sätts ned med 120 kr. per år för personbilsägare bosatta i de kommuner som ingår i stödområdena 5 och 6. Nedsätlningen föreslås gälla fr. o. m. den I juli 1980. Den beräknas tolall minska slatens

Prop. 1979/80: 150

32

inkomsler av fordonsskatl med ca 18 milj. kr. per år. Med hänsyn härtill har inkomsterna för budgelåret 1980/81 räknals ned lill 2 287 milj. kr.

RRV beräknar inkomslerna på lileln fordonsskatt lill 2 260000000 kr. för budgelåret 1979/80 och 2 287 000 000 kr. för budgeiårei 1980/81.

Tullmedel. Inkomslerna på titeln tullmedel beräknasi budgetförslaget till I 075 milj. kr. för budgetårel 1979/80 och till I 115 milj. kr. för budgetåret 1980/81.

Generallullslyrelsen har reviderat sin prognos för tullmedel. 1 samråd med konjunklurinslilulel har importvärdel för budgelåret 1979/80 beräk­nals lill 134 200 milj. kr. Del är en uppräkning med 5 800 milj. kr. jämfört med decemberberäkningen. För budgetårel 1980/81 har importvärdel räk­nats upp med 3 300 milj. kr. till 145 800 milj. kr. Uppräkningen beror i huvudsak på ökade oljepriser. Med ledning av del nya importvärdel har generaltullstyrelsen räknat upp inkomslerna för budgetårel 1980/81 med 35 milj. kr. RRV ansluter sig lill generaltullslyrelsens beräkning. Inkomslerna på lileln tullmedel beräknas till I [REDACTED_TELEFONNUMMER] kr. för budgeiårei 1979/80 och I 150000000kr. förbudgeiårei 1980/81.

Inkomster av statens verksamhet

Affärsverkens inlevererade överskott. Enligt prop. 1976/77: 130 med för­slag till riktlinjer för modernisering av del slalliga budgelsystemet (Rskr 1977/78: 19) skall RRV i inkomstberäkningen redovisa affärsverkens årsre­sultat och resultatprognoser för kommande budgetår. Redovisningen av verksamhelen bör vara överskådlig och lättbegriplig. Vidare bör - så långt som möjligt - enhetlighel eftersträvas. De statliga affärsverken redovisar i skrivelser uppgifter lill RRV. I en av RRV upprättad promemoria som skickals lill samtliga affärsverk har RRV anmodat dessa alt följa en enhet­lig linje i sina prognoser. I promemorian anges bl. a. all den bedömning av den ekonomiska ulvecklingen som redovisas i den preliminära national­budgeten bör tjäna som vägledning för beräkningarna.

Postverkets inlevererade överskott. I skrivelse till RRV beräknar postver­ket att inleverera 82,0 milj. kr. budgetårel 1979/80 och 61,0 milj. kr. budgelåret 1980/81. I förhållande lill budgelpropositionen innebär del en ökning av inkomsterna med 5,0 milj. kr. för budgetårel 1979/80. I skrivel­sen anförs följande:

För budgetåren 1979/80 och 1980/81 räknar Postverket nu med att kunna leverera ett överskott och 54 Mkr resp. 67 Mkr. Detta motsvarar normal förränlning av det disponerade statskapitalet.

Postverket räknar nu med en volymökning för de totala försändelsein­täkterna inkl. lidningsavgifter på ca 2% under budgetårel 1979/80 och ca

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning       33

I % under budgelåret 1980/81. Personalkostnaderna beräknas öka volym­mässigt med ca I % under varidera budgelåret. beroende på bl.a, forllö­pande ulbyggnad av servicenätet genom lillkomslen av nya hushåll. Den genomsniilliga prisökningen på personalkostnaderna beräknas lill 13,5% budgetårel 1979/80 och 8,0% budgetåret 1980/81. Bedömningen av prisut­vecklingen grundar sig på allernaliv 2 i Riksrevisionsverkeis skrivelse. Hänsyn har därvid lagits till Poslverkels speciella personalsiruktur. och vi räknar med 1,5% högre prisökningar än enligt RRVs förutsättningar. En beräkning enligt alternativ I i skrivelsen skulle inle påverka inleveranserna av överskottsmedel. Sakkoslnaderna beräknas öka med 16% under 1979/ 80 och med 15% under 1980/81. De kraftiga ökningarna beror främst på lokalkostnadsutvecklingen.

Diskonlol förutsätts ligga kvar på nuvarande nivå på 10% fram lill juli 1980, då del antas gå ned lill 9%. I januari 1981 räknas med en yllerligare sänkning lill 8,5 %. Beräkningen bygger också på all konsolideringsfonden får utnyttjas enligt Poslverkels förslag.

RRV ansluter sig till poslverkels beräkning. Inkomslerna på lileln post­verkets inlevererade överskoll beräknas lill 82000000 kr. för budgetårel 1979/80 och 61 000000 kr. för budgeiårei 1980/81.

Televerkets inlevererade överskott. I budgelproposilionen beräknades inkomslerna på titeln till 156,8 milj. kr. för budgetåret 1979/80 och 162,5 milj. kr. för budgetårel 1980/81. Televerkel har reviderat beräkningen för 1980/81 och beräknar nu inleveransen till 166,9 milj. kr. Televerkel anför vidare:

Beräkningarna bygger på de inläkler och kosinader som teleområdena tagit upp i grovbudgeten för 1980/81.

Vid intäklsberäkningen har förutsetts att vissa generella laxehöjningar måsle vidtagas under budgeiårei 1980/81.

Beräkningarna för budgetårel 1980/81 har gjorts utifrån det nya invesle­ringsbegrepp som utföriigt presenterades i televerkets anslagsframslällning för 1980/81 (avsnitt 3.2.2) och som tidigare föreskrivits av RRV i "Anvis­ningar för myndighelens anslagsframställning".

RRV ansluter sig lill televerkets beräkning. Inkomslerna på liteln tele­verkets inlevererade överskoll beräknas lill 156 800000 kr. för budgelåret 1979/80 och 166900000 kr. förbudgeiårei 1980/81.

Statens järnvägars inlevererade överskott. I budgelproposilionen fördes inkomsterna på lileln upp med ell formellt belopp på I 000 kr. för budget­året 1979/80 och 1000 kr. för budgetårel 1980/81. 1 skrivelse lill RRV meddelar statens järnvägar att någon inleverans inte kommer atl ske under 1979/80 och 1980/81. I skrivelsen anförs följande:

I anslulning till novemberprognosen uppgav SJ vissa resullatförbältring-ar, som skulle bli möjliga genom föreslagna laxehöjningar 1979-12-01. 

3    Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. BUaga 2.3

Prop. 1979/80:150

34

Regeringen beslöt senare om något lägre höjningar än SJ föreslagil. Dess­utom senarelades höjningen i busstrafik lill 1980-02-01. Vid revideringen har därför trafikinläkterna räknats upp med en mindre laxehöjningseffekl än som förutsades i novemberprognosen. Den nya laxenivån har anlagils gälla även under budgeiårei 1980/81, Vissa volymjusleringar har gjorts på grundval av ulvecklingen under loppet av innevarande budgelår saml bedömningar av konjunklurulsiklerna enligt den preliminära nalionalbud­gelen m. m.

Ersällningen för drifl av olönsamma järnvägslinjer m. m. har för budgel­åren 1979/80 och 1980/81 upptagils lill 746 resp. 790 milj. kr. 1 beloppet för 1979/80 ingår ell av SJ 1979-02-13 begäri tilläggsanslag om 26 milj. kr. Beloppet för 1980/81, som anges i budgelpropositionen är 97 milj. kr, lägre än motsvarande belopp i novemberprognosen.

Beräkningen av personalkostnaderna har baserats på en reviderad be­dömning av personalbehovet. Personalkostnaderna saml vissa kostnads-beroende intäkter har härvid räknats upp under antagande att lönenivån höjs med 10 % den I november 1979 (inkl. effeklen av redan genomförda höjningar enligt garantiklausuler) och med 7.5 % den I januari 1981. På grundval av registrerad prisutveckling har prisnivån för maierial m.m. antagits stiga med 8 % 1979/80, utom i de fall priserna bestäms genom särskilda avtal. För 1980/81 har novemberprognosens antagande om ök­ning med 6 % bibehållits.

RRV beräknar inkomslerna pä lileln statens järnvägars inlevererade överskoll lill formelll I 000 kr. för vart och elt av budgetåren 1979/80 och 1980/81.

Luftfartsverkets inlevererade överskon. I budgelproposilionen uppfördes denna titel med 59.2 milj.kr. för budgetåret 1979/80 och 41.1 milj.kr. för budgeiårei 1980/81. 1 skrivelse lill RRV har luftfartsverket beräknai inle­veransen till 38.9 milj.kr. för budgelåret 1979/80 och 43,8 milj.kr. för budgeiårei 1980/81. 1 skrivelsen anför lufifarlsverket följande:

Intäkterna för 1979/80 har beräknals lill 583,5 Mkr.. vilkel är 11,6 Mkr. högre än i verkels driflbudgelbeslui. Kosinaderna för 1979/80 beräknas nu till 551.0 Mkr. vilket är 9,2 Mkr. högre än i driflbudgelbeslulet. Härvid har inkluderats en "retroaktiv" effekl av väniade lönehöjningar om tolall 8,5 Mkr. Ränleersällningen för kommunala finansieringsbidrag har reducerals med 35 Mkr. till 13,3 Mkr. vilkel likställer kommunalt och slalligl finan­sieringskapital från förränlningssynpunkl. Överskottet beräknas under dessa förutsättningar uppgå lill 32,5 Mkr, Det slalliga förräniningskravet, beräknai efler en räntesats av 9,25 % uppgår lill 118.6 Mkr. Förränlningen av statligt och kommunalt finansieringskapilal skulle därmed uppgå lill ca 27 % av full förränlning. Som grund för intäklsberäkningen 1980/81 har trafikvolymen ullryckl i anlalel landningar beräknals öka med 7 % och i anlalet passagerare med 6.5 %. Som grund för kostnadsberäkningen 1980/ 81 gäller atl personalkostnaderna vänlas öka med ca 7 % jämfört med budgetbeslutet 1979/80, medan sakkostnaderna (inkl. ersällningar lill myn­digheler) väntas öka med ca 14 % och avskrivningarna med ca 12 %.

Under angivna förutsättningar beräknas överskollel för 1980/81 uppgå till 53,7 Mkr. Förräniningskravet på statskapitalet, beräknat efler 9,25 %

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        35

uppgår lill 125 Mkr. Del beräknade överskottet uppgår till 43 % av full förränlning. Räntekostnaden för kommunala finansieringsbidrag har lik­som tidigare reducerals i proportion till förränlning av statskapitalet eller 54,9 Mkr. till 23,5 Mkr.

Luftfarlsverkels beräkningar förutsätter atl verkel tillåts höja sina taxor med i genomsnitt 10% under budgeiårei 1980/81, Enligt lunfarlsverkels beräkningar har verket under budgetårel 1978/79 inlevererat 29,7 milj. kr. Enligt RRVs budgetredovisning för 1978/79 var beloppel endasl 9,7 milj.kr. Återstående 20 milj.kr. inlevererades ijuli månad 1979. RRV avviker sfiledes liksom i höstens inkomstberäkning från luftfartsverkets beräkning med 20 milj. kr. för budgelåret 1979/80.

RRV beräknar inkomslerna på lileln luftfarlsverkels inlevererade över­skott till 58 900 000 kr. för budgetåret 1979/80 och 43 800000 kr. för budget­året 1980/81.

Förenade fabriksverkens inlevererade överskott. I skrivelse lill RRV be­räknar förenade fabriksverken inkomslerna på titeln lill 94,9 milj. kr. för budgeiårei 1979/80 och 46,7 milj. kr. för budgeiårei 1980/81. Delta innebär inle någon förändring i förhållande lill budgelproposilionen. I skrivelse anförs följande:

Beräkningarna för 1979/80 och 1980/81 har gjorls med ulgångspunkl från halvårsrapporten 1979/80 och den operativa långsiktsplanen för 1979/80. Beräkningarna för budgelåren 1979/80 och 1980/81 har gjorls i 1979/80 års beräknade penningvärde. Hänsyn har inle lagils lill en evenluell omlägg­ning av FFV räkenskapsår från budgetår till kalenderår. Resultatet före bokslulsdisposilioner för 1979/80 beräknas bli någol bälire än ulfallel för 1978/79. För budgelåret 1980/81 förvänlas dock en krafiig försämring bero­ende på bl. a. en nedgång i beslällningsvolymen från svenska försvarei som tidigare anmälts. Ett program för alt anpassa verksamheten lill en mindre beslällningsvolym har utarbetats i samråd med personalorganisationerna.

Resultaten för 1979/80 och 1980/81 belastas med kosinader för utveck­ling av Stiriing Power Pack. FFV har emellertid föreslagil en annan finansi­eringsform för Stirlingverksamhelen baserat på villkorliga län från staten.

För 1979/80 har avskrivningar beräknats kalkylmässigt i enlighet med FFV instruktion.

Anlal hellidsanslällda beräknas för 1979/80 lill ca 5 800.

Investeringar för 1979/80 uppgår lill 83,4 Mkr. varav 4,0 Mkr. ulnyttjats redan tidigare år enligt särskilt beslut.

RRV ansluter sig lill förenade fabriksverkens beräkning. Inkomslerna på titeln förenade fabriksverkens inlevererade överskott beräknas till 94 900000 kr. för budgeiårei 1979/80 och 46700 000 kr. för budgeiårei 1980/ 81.

Statens vattenfallsverks inlevererade överskott, I budgelpropositionen uppfördes denna tilel med  I 116,0 milj.kr. för budgetårel  1979/80 och

Prop. 1979/80: 150

36

1 446,0 milj. kr. för budgeiårei 1980/81. I skrivelse lill RRV beräknar sta­tens vallenfallsverk inleveransen under 1980/81 till I 451.0 milj.kr. Beräk­ningen för 1979/80 är oförändrad jämförl med budgetpropositionen. I skri­velsen anförs följande:

Kraftverksrörelsen

Budgetåret 1979180

I Vallenfalls förslag till driftslal för innevarande är anmäldes atl de redovisade intäkts- och kostnadsberäkningarna innefatiade vissa osäker­hetsfaktorer. Bl.a. angavs all rådande osäkra situation på oljemarknaden försvårade en säkrare bedömning av oljeprisulvecklingen och därmed av verkets kraflinläkter och kraftanskaffningskoslnader. De förutsättningar som driftslaten byggde på har också väsenlligl förändrals. främst avseende infiations- och oljeprisutvecklingen samt vallentillrinningen, vilkel påver­kar verksamhelsulfallet. Tolall beräknas rörelseintäklerna öka med 640 milj. kr. jämförl med fastställd driftstal. Intäkterna från fast engrosförsälj­ning har uppräknals med 455 milj.kr., huvudsakligen beroende på högre energipris- och indexlillägg som följd av högre oljepriser och infiationslakt. Försäljningsvolymen förväntas bli någol högre än vad som förutsattes i driftslaten. Den tillfälliga kraflförsäljningen beräknas öka med 170 milj. kr. p.g.a. slörre försäljningsvolym. Övriga intäkter beräknas öka med 15 milj. kr.

Bränslekostnaderna beräknas trols elt högre oljepris bli 176 milj.kr, lägre än beräkningarna i driftslaten. Anledningen är atl den oljebaserade värmekraftproduktionen har kunnal reduceras kraftigt p. g. a. en högre vatlenkraflproduklion. Del högre oljepriset har således fått genomslag på kraflinläkterna genom högre energipristillägg medan effeklerna på verkels bränslekoslnader har kunnal begränsas väsenlligl. Kosinaderna för den inköpta kraften beräknas öka med 195 milj.kr. Den tillfälliga kraften be­räknas öka med 218 milj. kr., p. g. a. slörre volym, medan fasla kraflinköp beräknas minska med 23 milj. kr.

Sammantaget innebär utbytena av lillfällig kraft att inköpen har ökat mer än försäljningen. Nettokostnaden för del tillfälliga kraflulbytet beräknas öka med 48 milj.kr. Finansiella inläkler beräknas öka med 30 milj.kr. jämförl med driftstalen, beroende på högre ränteintäkter från dotterbola­gen som en följd av högre ränteläge. De finansiella kosinaderna beräknas minska med 30 milj.kr. p.g.a. lägre räntekostnader för verkels röriiga kredii hos riksgäldskontoret p.g.a. förbättrat likviditelsläge.

I verkels förslag lill driftslal redovisades etl överskott om 884 milj. kr. Normal förräntning för budgetåret, 9,25 %, skulle medföra elt överskott om 1369 milj.kr. Reduceringen med 485 milj.kr. motiverades med den försenade idrifttagningen av Ringhals block 3 och 4. I driftstaisförslagel förutsatte verkel atl kompensalion skulle utgå för de rörliga merkostna­derna under budgeiårei 1978/79 och 1979/80 för alternativ produktion mol­svarande produktionsbortfall under förseningstiden för ifrågavarande kärnkraftblock. Merkostnaderna beräknades till 175 resp. 310 milj. kr. eller sammanlagi 485 milj. kr. Verket föreslog i driftstaisförslagel alt kompensa­lion skulle utgå i form av sänkt förräntningskrav med därav följande minskat krav på inleverans av överskottsmedel från verket. I samband med detta angavs all merkostnaderna var avhängiga av främsl oljepris.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        37

belaslningsutveckling och vatlenkrafllillgång och kunde därför framräknas lill mer definitiva belopp först i efierhand. En avstämning av kompensa-lionsbeloppen förutsattes därför ske i efierhand.

I den av regeringen fastställda driftslaten upptogs kompensalion med endasl 200 milj, kr. i avvakian på närmare beräkningar av merkostnaderna i anslulning till de förhandlingar som inlells i denna fråga med Forsmarks Kraftgrupp AB. Kompensationen avser budgelåret 1979/80 och utgår i form av sänkl förräntningskrav med molsvarande belopp.

Jämfört med verkets förslag sänktes också detaljintäklerna med 30 milj.kr. Sänkningen beror pä alt den av verkel förulsatia höjningen av lågspänningstarifferna den 1 juli 1979 framflyttades till den I januari 1980, Den faslställda driftslaten upptog etl överskott om I 169 milj.kr., en ök­ning med 285 milj. kr. jämförl med verkels förslag, och lägre delaljintäkler med 30 milj. kr. Della kompenserades genom lägre avsällningar för förny­else av anläggningar med motsvarande belopp eller 315 milj.kr. De nya beräkningar som nu gjorts för innevarande budgetår innebär högre intäkter med 670 milj. kr. och lägre kosinader med 11 milj. kr. dvs. en resultatför­bättring med 681 milj. kr. jämfört med beräkningarna i driftslaten.

Del bedömda behovet av avsällning för förnyelse av anläggningar upp­går för 1979/80 lill I 183 milj.kr. Efler "återtagande" av den tidigare redovisade sänkningen av förnyelseavsällningarna med 315 milj.kr. åter­står 366 milj. kr. av resultatförbättringen. Delta belopp avses kunna använ­das för ökning av lagerreserv och extra avsällning för förnyelse av anlägg­ningar. Extraavsällningarna är avsedda all utjämna de skillnader i krafi-anskaffningskosinader som uppstår för verket mellan vät- och torrår, dvs. god och dålig tillrinning lill de vatlenkraflproducerande älvarna.

Verkels beräkningar av krafianskaffningskostnaderna utgår bl.a. från normalårslillrinning till de vatlenkraflproducerande älvarna. Om vallentill­rinningen avviker från normalåret medför delta givelvis även avvikelser vad gäller verkets kraftanskaffningskoslnader. Som nämndes i inledningen innebär de nya beräkningarna för innevarande budgelår en väsentligt högre vallenkraftproduktion än vad som förutsattes i driftstaten, p. g. a. en ökad vattentillrinning. Detla gör del i försia hand möjligt alt minska den oljeba­serade värmekraftproduktionen, vilkel i sin tur väsentligl minskar verkets kraftanskaffningskoslnader. Vid framtida torrår blir förhållandet det om­vända med högre kraftanskaffningskostnader än beräknat som följd. Upp­lysningsvis kan nämnas all verkel för budgetårel 1976/77. som var ell ulpräglal torrår, var tvunget alt reducera förnyelseavsällningarna med 345 milj. kr. för alt uppnå förräniningskravet om 8 %. Överskottet för inneva­rande budgetår redovisas med samma belopp som i den fastställda driftsla­ten eller I 169 milj. kr. Verkels anslagsförbrukning beräknas för innevaran­de budgelår uppgå lill I 950 milj. kr.

Budgelåret 1980181

Enligt riksdagens beslul genomförs fr.o.m. budgeiårei 1980/81 en mo­dernisering av del slalliga budgetsystemet. Den mest pålagliga effeklen på Vattenfalls ekonomisystem utgör de förändringar som är knulna till ver­kets anslagsframställning och -redovisning med "nytl invesleringsbe­grepp" saml nya föreskrifier för hur anläggningstillgångarna skall las upp i verkels bokslut.

Del nya investeringsbegreppel medför all räntan på den del av del disponerade slalskapilalel som är bundel i anläggningar under uppförande, dvs. ränta under byggnadslid, skall aktiveras - las upp som tillgång - och 

4    Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1979/80: 150

38

ingå i investeringen, Della innebär atl det endasl är räntan på del statskapi­tal som är bundel i idrifitagna anläggningar som skall täckas av årets överskott, vilket därmed blir lägre än i dag då överskottet täcker räntan på hela del disponerade slalskapilalel. Både räntan under byggnadslid och årets överskott skall dock inlevereras till statsverket.

Genom aktiveringen av räntan under byggnadslid kommer anslagsbeho­vel atl öka. Ökningen förulsälts vid övergånpstidpunklen bli kompenserad genom en molsvarande ökad självfinansiering så att några ökade krav på statskapital ej uppslår.

Detta uppnås genom alt fr.o.m. 1980/81 en uppskrivning sker av de idrifitagna anläggningarna till elt värde som de skulle ha hafl om räntan aktiverats även under dessas byggnadstid. Uppskrivningen förutsätts med­föra en sådan ökning av avskrivningsunderlaget atl räntan under byggnads­lid blir självfinansierad.

Den ändrade redovisningen av förräniningskravet kommer vid över­gången inte att få någon inverkan på verkels eltariffer.

I den inkomstberäkning som gjorls för budgeiårei 1980/81 har dessa nya principer lillämpals. Förändringen jämförl med lidigare principer beslår i högre avsättningar för förnyelse av anläggningar samt ell lägre nettoöver­skott.

Förulsällningarna för resullatberäkningen för hudgetåret 1980/81 är i många grundläggande avseenden osäkra. Osäkerheten avser i försia hand om och när idrifilagning av nya kärnkraflblock kan ske saml vilken ersäll­ning för merkoslnader lill följd av försenad idrifttagning av kärnkrafiblock som kan erhållas gällande såväl Ringhals som Forsmark. Dessa förhållan­den påverkar såväl tariffer som verkets kostnader.Idrifttagning av nya kärnkraflblock medför en ändrad sammansällning av produktionssystemet med en väsenllig minskning av den oljebaserade värmekraftproduktionen som följd. Då marknadslägel för kärnbränsle så långl man idag kan över­blicka och med hänsyn lill gällande konlrakl är mer stabilt än för olja kommer kostnadsutvecklingen all påverkas härav. De i tarifferna ingående klausulerna måsle också anpassas lill den akluella produktionsapparatens kostnadsförhållanden och koslnadsstrukiur. En lägre lariffnivå förutses vid idrifttagning av nya kärnkraftblock än om detta ej blir möjligt.

Beräkningarna för budgetårel 1980/81 måsle med hänsyn lill vad som ovan sagts betraktas som myckel preliminära. Dessa bygger på antagandet atl block 3 i Ringhals och block 1 i Forsmark kommer alt las i drift under budgetårel. Produklionssiarltidpunkten för blocken har förutsatts till 1981-04-01. Bland förutsättningarna ingår normalårslillrinning till de vatlen­kraflproducerande älvarna saml ca 4 % ökad försäljning av fast kraft.

Intäktsberäkningarna bygger på nu gällande tariffer och klausuler och har skett i prisnivån K = 574. Såväl verkels egen oljebaserade produklion som energipristilläggen på fast krafiförsäljning baseras på ell oljepris om 22,8 kr/GJ (C = 8,00 öre/KWh).

Angivna förutsättningar medför etl nelloöverskotl om 1263 milj.kr. vilkel motsvarar förräniningskravet om 9.5 % på del i medeltal under budgeiårei bundna statskapitalet i idrifttagna anläggningar.

Beräkningarna innefattar inle någon ersätlnng från staten för de mer­koslnader som senarelagd idrifttagning av kärnkraflblocken i Ringhals och Forsmark har orsakal verkel och dess kunder via tarifferna. Verkel förut­sätter dock all sådan ersällning utöver vad som erhållils under budgetåret 1979/80 kommer alt utgå för berörda budgelär. En viss reducering av tarifferna blir då möjlig för budgetårel, vilkel direkl kommer verkets kun­der tillgodo.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        39

RRV ansluter sig lill statens valtenfallsverks beräkning. Inkomsterna på titeln slalens valtenfallsverks inlevererade överskoll beräknas till 1 116000000 kr. för budgeiårei 1979/80 och I 451 000000 kr. för budgeiårei 1980/81.

Domänverkets inlevererade överskott. Denna titel uppfördes i budgelpro­positionen med 69,4 milj. kr. för budgeläret 1979/80 och 45.8 milj. kr. för budgetårel 1980/81. I skrivelse till RRV beräknar domänverket atl inleve­rera 49,0 milj. kr. under kalenderårel 1980 och 35,0 milj. kr. under kalen­derårel 1981. Under budgeiårei 1978/79 inlevererades 20 milj.kr, I juli månad 1979 inlevererades ytterligare 20 milj.kr, av 1978 ärs överskott. RRV avviker därför från domänverkets kalenderärsbcräkning med 20 milj. kr. och beräknar inkomsterna för budgeiårei 1979/80 lill 69,0 milj. kr. För budgeiårei 1980/81 ansluter sig RRV till domänverkels beräkning.

RRV beräknar inkomsterna på titeln domänverkets inlevererade över­skott till 60000000 kr. för budgeiårei 1979/80 och 35 000000 kr. för budget­året 1980/81.

Statens vägverks inlevererade överskott. Statens vägverk har i skrivelse till RRV beräknai inkomsterna på lileln lill 35,6 milj. kr för budgetårel 1980/81. Detta innebär en nedjuslering med 4,5 milj. kr jämförl med hös­tens beräkning.

RRV beräknar inkomsterna på liteln slalens vägverks inlevererade över­skott till 36500000 kr för budgeiårei 1979/80 och 35 600000 kr för budgel­året 1980/81.

Riksbankens inlevererade överskott. Riksbanken har i skrivelse lill RRV beräknai inkomslerna på titeln lill 750 milj. kr för vari och etl av bud­getåren 1979/80 och 1980/81. Della innebär en uppräkning med 100 milj. kr för vart och ett av budgetåren jämfört med höstens beräkning.

RRV beräknar inkomsterna på liteln riksbankens inlevererade överskott till 750000000 kr för budgetårel 1979/80 och 750000000 kr för budgelåret 1980/81.

Myntverkets inlevererade överskott. I budgelproposilionen beräknades inkomsterna på denna titel lill 84,0 milj. kr för budgelåret 1979/80 och 92,0 milj. kr för budgetåret 1980/81. Myntverket beräknar nu inkomsterna lill 69,0 milj. kr för budgetåret 1979/80 och 92,0 milj. kr för budgetårel 1980/81. En förskjutning av efterfrågan på mynl till förmån för de lägre valörerna motiverar en neddragning av de beräknade inkomslerna för budgelåret 1979/80.

RRV ansluter sig till myntverkets beräkning. Inkomslerna på lileln myntverkets inlevererade överskott beräknas lill 69000000 kr för budget­året 1979/80 och 92000000 kr för budgetåret 1980/81.

Prop. 1979/80: 150

40

Totalisatormedel. I skrivelse lill RRV den 27 februari 1980 beräknar riksskatteverket inkomsterna på liteln lill 218 milj. kr för budgelåret 1979/ 80 och 266 milj. kr för budgelåret 1980/81. Del innebär en ökning av inkomslerna med 8 resp. 14 milj. kr i förhållande till budgelproposilionen. 1 skrivelsen anförs bl. a. följande:

Inkomslerna av tolalisatoravgiften under försia hälflen av budgetårel 1979/80 ökade med ca 22% jämfört med samma tid 1978/79. Prognosen höslen 1979 var beräknad efler en förmodad ökning på ca 20%. Någon avmattning av ökningen kan ännu inte skönjas. Tvärtom synes kulmen i ökningslaklen ännu inle ha uppnålls. RSV räknar försiktigtvis med en årlig ökning av lolalisalorinkomslerna med 22%.

RRV ansluter sig till riksskatteverkets beräkning. RRV föreslåratl lileln fr. o. m. budgelåret 1980/81 redovisas som skall under inkomstlilelgruppen skalt på spel. Inkomsterna på titeln tolalisalormedel beräknas till 218000000 kr för budgetårel 1979/80 och 266000000 kr för budgetåret 1980/81.

Tipsmedel. Aktiebolaget Tipsljänst beräknar inkomsterna på titeln lips­medel lill 389 milj. kr för budgetåret 1979/80 och 624 milj. kr för budgeiårei 1980/81. Del åren minskning av inkomsterna med 19 milj. kr förbudgeiårei 1979/80 och 3 milj. kr för budgetåret 1980/81 jämfört med budgelproposi­lionen.

RRV ansluter sig lill Aktiebolaget Tipsljänsls beräkning. Inkomslerna på lileln lipsmedel beräknas lill 38900001)0 kr för budgetårel 1979/80 och 624 000000 kr för budgelåret 1980/81.

Lotterimedel. 1 budgetpropositionen beräknas inkomslerna lill 311,7 milj. kr för budgeiårei 1979/80 och 327,3 milj. kr för budgelåret 1980/81. I skrivelse lill RRV den 6 mars 1980 beräknar Svenska Penninglotteriet AB inkomslerna på liteln lotlerimedel lill 337,5 milj. kr för budgeiårei 1979/80 och 360,8 milj. kr för budgeiårei 1980/81.

RRV ansluter sig lill Svenska Penninglotteriet ABs beräkning. Inkoms­terna på lileln lotlerimedel beräknas till 337 536 507 kr för budgetårel 1979/ 80 och 360750000 kr för budgeiårei 1980/81.

Ränteinkomster på lån för bostadsbyggande. Ränteinkomsterna för bud­gelåret 1979/80 har beräknals efler den för kalenderårel 1979 faslställda räntan på statliga bosladslån om 10% (SFS 1978:833). Samma räntesats användes vid beräkningarna i höstas, men en nedrevidering på 34 milj. kr har i denna beräkning gjorts jämförl med höslen.

För budgelåret 1980/81 grundas beräkningarna på den för 1980 fast­ställda räntan om 11 % (SFS 1979; 1022). Della innebär en uppjustering med I procenlenhel på ränlesalsen vilkel i sin lur har inneburit all titelns inkomster reviderats upp med 365 milj. kr jämförl med höstens beräkning.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        41

RRV beräknar inkomsterna pä titeln ränteinkomster på lån för bostads­byggande lill 3 855900000 kr för budgeiårei 1979/80 och [REDACTED_PERSONNUMMER] kr för budgeiårei 1980/81.

Räntor på energisparlån. Bosladssiyrelsen beräknar inkomsterna på ti­teln lill 111,4 milj. kr för budgetåret 1979/80 och 185,8 milj. kr för budget­årel 1980/81. Ränleinkomslerna för innevarande budgetårel har beräknals efier den för kalenderåret 1979 fastställda räntan om 10.0% (SFS 1978:833). För budgeiårei 1980/81 har beräkningen grundals på molsva­rande för år 1980 fastställda ränla om 11.0% (SFS 1979: 1022).

RRV ansluter sig lill bosiadssiyrelsens beräkning. Inkomslerna på lileln räntor på energispariån beräknas lill 111 410000 kr för budgetårel 1979/80 och 185 800 000 kr för budgeiårei 1980/81.

Expeditionsavgifter. I budgelpropositionen uppfördes denna tilel lill 177.5 milj. kr för budgetåret 1979/80 och till 181,5 milj. kr för budgetåret 1980/81. Domstolsverket har med hänsyn lill ulfallel höslen 1979 reviderat upp sin beräkning med 10 milj. kr.

RRV beräknar inkomsterna pä titeln expeditionsavgifter till 187 670000 kr för budgelåret 1979/80 och 191 570000 kr för budgelåret 1980/81.

Avgifter vid trafiksäkerhetsverket. 1 budgetpropositionen beräknades in­komslerna på denna litel lill 49,9 milj. kr för budgetårel 1979/80 och 52,0 milj. kr för budgeiårei 1980/81. Trafiksäkerhetsverket beräknar nu inkoms­terna lill 47,6 milj. kr för budgelåret 1979/80 ch 49,0 milj. kr för budgeiårei 1980/81. Minskningen av de beräknade inkomslerna motsvaras av del utfall för nybilsförsäljningen som konstaterats under höslen 1979.

RRV ansluter sig lill trafiksäkerhetsverkeis beräkningar. Inkomslerna på titeln avgifter vid trafiksäkerhelsverket beräknas till 47 600000 kr för budgelåret 1979/80 och 49000 000 kr för budgetårel 1980/81.

Avgifter vid patent- och registreringsväsendet. I budgelproposilionen be­räknas inkomslerna lill 76,4 milj. kr för budgelåret 1979/80 och 86,5 milj. kr för budgelåret 1980/81. Patent- och registreringsverket beräknar nu in­komsterna lill 78,2 milj. kr för budgelåret 1979/80 och 78,4 milj. kr för budgetåret 1980/81. Minskningen av de beräknade inkomslerna för budget­året 1980/81 moiiveras av alt beräkningarna för programmet bolagsärenden reviderats för budgetåren 1980/81-1981/82 beroende på nya antaganden om bolagens agerande inför övergången lill ell akliekapilal om 50000 kr senast den 31 december 1981.

RRV ansluter sig till palenl- och registreringsverkets beräkning. In­komsterna beräknas lill 78 246000 kr för budgelåret 1979/80 och 78 380000 kr för budgetåret 1980/81.

Prop. 1979/80:150

42

Återbetalning av lån

Återbetalning av energisparlån. 1 budgetpropositionen beräknas inkoms­terna pä liteln till 58,0 milj. kr för budgetåret 1979/80 och 87,0 milj, kr för budgeiårei 1980/81. I skrivelse lill RRV den 28 februari 1980 beräknar bostadsstyrelsen inkomsterna på lileln ålerbelalning av energispariån till 60,0 milj. kr för budgelåret 1979/80 och 83,0 milj. kr för budgelåret 1980/81.

RRV ansluter sig till bosiadssiyrelsens beräkning. Inkomslerna på lileln återbetalning av energispariån beräknas lill 60028000 kr för budgeiårei 1979/80 och 83 000 000 kr för budgelåret 1980/81.

Återbetalning av lån för bostadsbyggande. Bosladssiyrelsen har beräknai återbetalningarna av lån för bosladsbyggande till 988,4 milj. kr förbudgei­årei 1979/80 och 950 milj. kr för budgetåret 1980/81. Jämförl med höstens beräkning innebär della att inkomslerna för budgeiårei 1979/80 har dragits upp med 83,4 milj. kr. För budgeiårei 1980/81 har däremoi inkomslerna minskat med 35 milj. kr jämförl med höstens beräkning.

RRV beräknar inkomslerna på liteln återbetalning av lån för bostadsbyg­gande till 988400000 kr för budgeiårei 1979/80 och 950000000 kr för budgetåret 1980/81.

Kalkylmässiga inkomster

Tabell 18. Affärsverkens avskrivningar budgetåren 1979/80 och 1980/81 tusental kr.

1978/79

1979/80

1980/81

Utfall

Enligt

Ökning (4-1

Enligt

Ökning ( + )

RRVs

minskning

RRVs

minskning

marsbe-

(-) jämförl

marsbe-

(-) jämförl

räkning

med budget­prop.

räkning

med budget­prop.

Postverket

24 800

30000

-1-3 000

32000

-    2000

Televerket

962097

1 244 500

-3 800

1 154 700

- 112 000

Slatensjärnvägar

470860

225 000

+ 3000

477 000

- 80 200

Luftfartsverket

32646

62400

0

71600

0

Förenade fabriksverken

45 837

36 300

0

42 900

0

Statens vallenfallsverk

1 165 620

1 183 000

0

1500000

-1-    8000

Summa

2 701860

2 781200

+2200

3278200

-186 200

Affärsverkens avskrivningar. Televerkel har för budgetårel 1980/81 be­räknat avskrivningarna till 1 240,4 milj. kr. RRV avviker från televerkets beräkning med 85,7 milj. kr och beräknar televerkets avskrivningar till I 154,7 milj. kr. Nedräkningen avser rundradioanläggningar vilka fr.o. m. 1980/81 inte redovisas över statsbudgeten.

RRV beräknar inkomsterna på titlarna avseende affärsverkens avskriv­ningar till 2 781 200000 kr för budgetåret 1979/80 och 3 278 200000 kr för budgetåret 1980/81.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        43

Statliga pensionsavgifter, netlo. I budgelpropositionen beräknades ell överskott på titeln pensionsmedel m.m. för budgeiårei 1979/80 på 1931 milj. kr enligt gamla uppställningen av statsbudgetens inkomsisida. En beräkning som bygger på samma beräkningsunderiag som vid höstens beräkning men enligt den nya uppställningen skulle ha getl ell överskott på 2000 milj. kr. Skillnaden mellan gamla och nya uppställningen är atl bidragen till kostnader för polis, domslois- och uppbördsväsendel - enligt gamla uppställningen redovisade under uppbördsmedel - lillkommil under denna inkomsttitel. För budgetårel 1980/81 beräknades vid höstens beräk­ningen underskoll på lileln slatliga pensionsavgifter, nello på 202 milj. kr. Vid denna beräkning förväntas överskottet för budgelåret 1979/80 atl mins­ka saml underskottet för budgelåret 1980/81 all öka. Den försämring som sketl av över- respeklive underskoll beror lill slor del på ökade utbetal­ningar av personalpensionsförmåner.

RRV beräknar etl överskott på titeln slalliga pensionsavgifter, netlo lill 1 883 413000 kr för budgetåret 1979/80 och etl underskott på 257 050(WO kr förbudgeiårei 1980/81.

Tabell 19. Pensionsmedel milj. kr.

1978/79

1979/80

1980/81

Ulfall

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

jämförl med

marsbe-

jämfört med

räkning

RRVs decem­berberäkning

räkning

RRVsdecem-berberakning

Program I

Inkomster

1  Lönekosinadspålägg

6 735

7408

-

8112

+   19

2 Personalsjukpenningar

m. m.

873

970

+ 20

1080

-    5

därav vissa lärarkate-

gorier

160

-

175

-

Summa

7608

8378

+ 20

9192

+   14

Utgifter

1  Socialförsäkringsav-

gifl lill försäkringen

för lilläggspension

1462

1658

-

1879

+  30

2 Socialförsäkringsav-

gift lill den allmänna

sjukförsäkringen

1458

1765

+    5

2.995

+  21

3 Allmän arbetsgivarav-

gift

143

-

-

-

4 Socialförsäkringsav-

gift lill folkpen-

sioneringen

1261

1 373

-    7

2 345

+   14

5 Arbetslöshelsförsäk-

ringsavgift

61

67

0

113

+     1

6 Lönegaranliavgifi

18

33

0

55

0

7 Delpensionsavgifl

38

42

0

141

0

8 Arbelsmarknadsulbild-

ningsavgift

61

66

-   1

113

-t-     1

9 Vissa yrkesskadeersäll-

ningar m. m.

30

24

0

25

+    1

Prop. 1979/80: ISO

44

Tabell 19. Pensionsmedel milj. kr.

1978/79

1979/80

1980/81

Ulfall

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

jämfört med

marsbe-

jämfört med

räkning

RRVsdecem-beräkning

. räkning

RRVsdecem-beräkning

10 Ersällning frän grupp-

livförsäkring

54

56

_    -)

62

+    1

II 

Vuxenulbildningsavgift

38

42

0

71

-1-    1

12 Arbeiarskyddsavgift

15

21

-     1

28

0

13 Barnomsorgsavgift

197

266

0

566

+ 33

14 Avsällningar lill

framlida komplelle-

ringspensioner

2 772

2 965

-   14

799

- 87

Summa

7605

8378

- 20

9192

-1-  14

Program 2

Inkomster'

Lönekosinadspålägg m, m.

1543

1697

-

1859

+    5

Utgifler

1  Ersällning från grupp-

livförsäkring

II

II

-     1

12

-    1

2 Avsättningar lill

framlida kompletterings-

pensioner

1532

1686

-4-      1

1847

+    6

Summa

1543

/697

0

1859

+   5

Program 3

Inkomster'

1  Avsättningar till

framtida komplette-

ringspensioner

4 304

4 651

-   13

2 646

- 81

2 Bidrag lill kosinader

för polis, domstols- och

uppbördsväsendel

-

69

0

66

0

3 Vissa pensionsavgifter

23

II

0

11

0

Summa

4327

4 731

-  13

2 723

- 81

Utgifter'

1

Personalpensions­förmåner

2

Överskott + Underskolt-

2 562

+ 1764 Summa       4327

2 848

-I- 1883 4 731

-104

-  117

-   13

2980

-  257 2 72i

+ 40

-121 - 81

' Uiöver angivna belopp redovisas över denna lileln vissa personalpensionsförmåner med samma belopp på både inkomsi- och ulgiflslitlar.

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        45

Tabellförteckning

Sid.

1.

Slalsbudgelens inkomsler fördelade på huvudgrupper budgelåren 1978/79, 1979/80 och 1980/81             6

2.

Skatl på inkomst, realisationsvinst och rörelse budgelåren 1978/

79, 1979/80 och 1980/81.............................................       8

3. Lagstadgade socialavgifter budgelåren 1978/79, 1979/80 och 1980/

81.................................................................................       8

4. Skatl på varor och ijänsler budgelåren 1978/79, 1979/80 och 1980/

81.................................................................................      10

5.

Jämförelse mellan inkomsler enligt budgelpropositionen och RRVs marsberäkning              11

6.

Statligt och kommunall laxerad inkomst, fyllnadsinbetalningar, forsknings- och utvecklingsavdrag, invesleringsavdrag samt in­vesteringsbidrag fördelal på företagsstorlek verksamhelsåren 1978 och 1979                18

7.

Fysiska personers skall pä inkomst, realisationsvinst och rörelse.      20

8.

Juridiska personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörel­se            22

9.

Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse. ...     22

10.

Folkpensionsavgift........................................................ 

24

11.

Beräkning av de allmänna försäkringskassornas förskoll från inti-teln för sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen..................................................... 

24

12.

Socialförsäkringsavgifl till sjukförsäkringen och förskotl lill de allmänna försäkringskassorna m.m        

25

13.

Barnomsorgsavgift........................................................ 

26

14.

Vuxenutbildningsavgift................................................. 

26

15.

Avgifi till arbetslöshetsförsäkringen och utbetalningar till de all­männa försäkringskassorna och de erkända arbetslöshetskassor­na................................................. 

27

16.

Övriga lagstadgade socialavgifter................................ 

... 

28

17.

Mervärdeskatl budgetåret 1979/80.............................. 

... 

29

18.

Affärsverkens avskrivningar budgelåren 1979/80 och 1980/81.   ..

42

19.

Pensionsmedel............................................................. 

.. 

43

5    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1979/80: 150

46 Bilaga I

Inkomster på statsbudgeten budgetåren 1979/80 och 1980/81 resp kalenderåren 1979-1981. Tusental kronor

Budgetår

Kalenderår

1979/80 Prognos

1980/81 Prognos

1979

1980

1981

Preliminär!     Prognos      Prognos ulfall

STATENS TOTALA INKOMSTER

1000 Skatter

1100 Skatt på inkomst, realisations­vinst och rörelse

1110 Fysiska personers skatt på in­komst, realisationsvinst och rö­relse

lill Fysiska personers skatt på in­komst, realisationsvinst och rö­relse

1120

Juridiska personers skall på in­komst, realisationsvinst och rö­relse

1121

Juridiska personers skalt på in­komst, realisationsvinst och rö­relse

1130

Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse

1131

Ofördelbara skaller på inkomst, realisationsvinst och rörelse

1140

Övriga inkomstskatter

1141

Kupongskatt

1142

Utskiftningskatt och ersäll­ningsskatt

1143

Bevillingsskalt

1144

Lotterivinstskatl

1200 Lagstadgade socialavgifter

1211   Folkpensionsavgift

1221   Sjukförsäkringsavgift, netto

1231   Barnomsorgsavgift

1241   Vuxenulbildningsavgift

1251   Övriga socialavgifter, netto

1261   Bidrag till förvaltningskostnader

för arbelsskadeförsäkringen 1271   Inkomsler av arbelsgivaravgifter till arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens verksamhet Allmän arbetsgivaravgift

1300  Skatt på egendom

1310

Skall på fast egendom

1311

Skogsvårdsavgifier

1320

Förmögenhelsskalt

1321

Fysiska personers förmögen­hetsskatt

1322

Juridiska personers förmögen­hetsskatt

1330    Arvskall och gåvoskatt

1331

Arvskatt

1332

Gåvoskatt

1340  Övrig skatt på egendom 1.341   Stämpelskatt

137062150     154295786     125687803     145456170     158512641 118094802      135988902      107 905970      128489 255 139508802

33538900        36559500       31244706       35281 SOO   36783500

30365 000       33 604 000       28 729000       32392000   33600000

30365 000       33 604 000       28729000       32 392000    33 600000

1868000

2212000

1590000

1869000     2047000

2212000

1868000

1590000

1869000

2047 000

500000

500000

500000

500000

500000

500000

500000

500000

500000

500000

461 900

587500

425 706

520500

636500

39800

40000

37 151

40000

41000

10000

10000

8704

10000

10000

2 500

2 500

2943

2500

2 500

409 600

535 000

376908

468 000

583 000

24469000

31622 800

21847 598

27 684649

32708700

19242 000

22 429000

17291000

20897 000

23 183000

1716000

3063000

1247000

1902000

2897 000

3813000

5 228000

3 193000

4451000

5 735 000

-

646000

-

255 000

669000

-476000

148 000

-565 000

2 000

112000

37 500

46 300

30669

43 200

47 900

55400

62 500

51 953

60 200

64800

81 100

-

598976

74 249

-

2522 500

2778100

2175223

2639600

2928100

18100

18100

17858

18100

18100

18 100

18 100

17 858

18 100

18 100

649000

725000

638000

725000

793000

637000

713000

626000

713000

781000

12000

12000

12000

12000

12000

460000

490000

438079

480000

505000

420000

440000

400000

435 000

450000

40000

50000

38079

45 000

55 000

1395400

1545000

/ 

081286

1416500

1612000

1395400

1545000

1081286

1416500

1612000

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        47

Budgelår

Kalenderår

1979/80

1980/81

1979

1980

1981

Prognos

Prognos

Preliminärt utfall

Prognos

Prognos

1400 Skatt på varor och tjänster

57 564 402

65028 502

52638443

62 883506

67088 502

1410  Allmänna försäljningsskatter

34000000

38100000

30580151

36800000

39800000

1411   Mervärdeskatl

34000000

38 lOOOOO

30580151

36800000

39 800000

1420,

1430  Skatl på specifika varor

18305401

21292501

17022663

20533 705

21520001

1421   Bensinskatt

3600000

4650000

3 3I4 0.S4

4 607 804

4680000

1422 Särskilda varuskauer

546000

551000

530670

549900

550000

1423   Försäljningsskatt   på   motorfor-

don

579000

608000

599216

586 300

618000

1424  Tobaksskall

2 780400

2970000

2 582 700

2 979000

2970000

1425  Skalt på spritdrycker

4 349900

5 000000

4 092 500

4 735000

5075000

1426  Skatt på vin

879900

950000

820400

916000

990000

1427  Skatt på malt- och läskedrycker

887 200

963 000

819500

958700

963 500

1428  Energiskalt

4 679000

5 599000

4 259 316

5 197 000

5672000

1429 Särskild avgift på svavelhalligt

bränsle

4000

1500

4 307

4 000

1500

1431   Särskild beredskapsavgift för ol-

jeprodukter

1

1

0

1

1

1440  Överskon    vid   försäljning    av

varor med stulsmonopol

200000

160000

183800

200000

160000

1441   AB Vin- &padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:8.9pt'p class=MsoNormal>

vererade överskott

IIOOOO

lOOOOO

133 200

IIOOOO

lOOOOO

1442 Systembolaget ABs inlevererade

överskott

90000

60000

50600

90000

60000

1450  Skatl på tjänsler

594 000

686 000

555363

635800

733500

1451   Reseskati

116000

123 000

121830

117000

125 000

1452  Skatt på annonser och reklam

192000

223000

172009

209800

233 500

1453  Totalisatormedel

218000

266000

196500

238000

297000

1454  Skatl pä spel

68000

74000

65 024

71000

78000

1460  Skatl på vägtrafik

3390000

3 640000

3315 115

3590000

3670000

1461   Fordonsskatt

2 260000

2 287000

2 210077

2 260000

2 305 000

1462  Kilomelerskatt

1 130000

1353000

1 105038

1 330000

1365000

1470  Skatl på import

1075000

/150000

981351

1124000

1205000

1471   Tullmedel

1075 000

1 150000

981351

1 124 000

1205000

1480   Övrigu   skatter   på   varor   och

ijänsler

/

/

_

/

1

1481   Övriga   skatter   på   varor   och

Ijänster

1

1

-

1

1

2000  Inkomster av statens verksamhet

11587 942

12672464

9677 869

II5365I7

13035089

2100  Rörelseöverskott

3 254127

3766890

2691326

3 376808

3 747 925

2110  Affärsverkens inlevererade över-

.skott

1577601

1804401

1210300

1580001

/ 709801

2111   Postverkets   inlevererade  över-

skott

82000

61000

38 600

54000

67 000

2112 Televerkets   inlevererade  över-

skott

156800

166900

145 300

159 500

166900

2113  Statens järnvägars inlevererade

överskott

1

1

_

1

1

2114  Luftfartsverkets      inlevererade

överskott

58900

43 800

20000

38900

43 800

2115  Förenade   fabriksverkens   inle-

vererade överskott

94900

46700

14400

94900

46700

2116  Statens vattenfallsverks inleve-

rerade överskott

1 116000

1451000

952000

1 163 700

1 350400

2117  Domänverkets         inlevererade

överskott

69000

35000

40000

69000

35 000

2120  Övriga   myndighelers   inlevere-

rade överskott

130989

135 739

113309

134084

137414

Prop. 1979/80:150

48

Budgelår

Kalenderår

1979/80

1980/81

1979

1980            1

981

Prognos

Prognos

Preliminärt

Prognos      Prognos

Ulfall

2121   Statens   vägverks   inlevererade

överskott

36 500

35 600

30471

36500

35 600

2122  Sjöfartsverkets        inlevererade

överskott

63 500

70 139

59140

66 595

71814

2123   Inlevererat överskott av uthyr-

ning av ADB-utrustning

30989

30000

23698

30989

30000

2130  Riksbankens inlevererade över-

skott

750000

750000

650000

750000

750000

2131   Riksbankens inlevererade över-

skott

750000

750000

650000

750000

750000

2140  Myntverkets inlevererade över-

skoll

69000

92000

67717

89000

92000

2141   Myntverkels inlevererade över-

skott

69000

92000

67717

89000

92 000

2150  Överskott från spelverksumhet

726537

984 750

650000

823 723

/ 058710

2151   Tipsmedel

389000

624 000

359 500

480000

685 000

2152  Lotlerimedel

337 537

360750

290500

343 723

373710

2200  Överskott av statens fastighets-

förvaltning

917 775

989183

728339

774818

989183

2210  Överskoll av civil fastighetsför-

valtning

774 107

988472

727417

774 107

988472

2211   Överskott av kriminalvårdssty-

relens fastighetsförvaltning

1328

1252

1949

1328

1252

2212  Överskott av karolinska sjukhu-

sets fastighetsförvaltning

45 442

46598

45 253

45442

46 598

2213  Överskott av akademiska sjuk-

husets fastighetsförvaltning

14241

12051

12941

14241

12051

2214  Överskott   av    byggnadsstyrel-

sens fastighetsförvaltning

712988

928400

667 094

712988

928400

2215   Överskott   av   generaltullstyrel-

sens fastighetsförvaltning

108

171

180

108

171

2220  Överskott av försvarels fastig-

hetsförvaltning

143668

711

922

711

711

2221   Överskott av försvarets fastig-

hetsförvaltning

142957

-

-

-

-

2222  Överskott av förrådsanläggning-

ar för ekonomiskt försvar

711

711

922

711

711

2300  Ränteinkomster

4768 566

5837 776

4307 045

5 271466

6171312

2310,

2320  Räntor på näringslån

222 778

238663

141 913

233564

243681

2311   Räntor på lokaliseringslån

200000

215 000

107 000

210000

220000

2312  Ränteinkomster på jordbrukets

lagerhuslån

7

3

7

3

1

2313  Ränteinkomster på statens av-

dikningslån

900

800

1000

950

850

2314  Ränteinkomster på fiskerilån

1600

1600

1358

1600

1600

2315  Ränteinkomster   på   fiskbered-

ningslån

245

304

277

282

306

2316 Ränteinkomster på vattenkrafts-

lån

201

201

214

203

195

2317  Ränteinkomster på luftfartslån

2 333

2 246

2394

2328

2 241

2318  Ränteinkomster på  statens  lån

för den mindre skeppsfarten

2 506

2 566

5924

2478

2445

2319  Ränteinkomster    på    kraftled-

ningslån

7

5

7

5

5

2321   Ränteinkomster på skogsväglån

86

90

87

90

90

2322  Räntor   på   övriga   naringslån.

Kammarliollegiet

13 183

13 248

23045

13215

13 248

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        49

2323 Ränlor pä övriga näringslän. Lanlbruksstyrelsen

2330     Ränlor på bostadslån

2331

Ränteinkomster på egnahemslän

2332

Ranieinkomsler på lån för bo­sladsbyggande

2333          Ränteinkomster på lån för bo­

stadsförsörining för mindre be­

medlade barnrika familjer

2334          Räntor på övriga bostadslän.

Bosladssiyrelsen

2340

Ränlor på studielån

2341

Ränteinkomster på statens län för universitetsstudier

2342

Ränteinkomster på allmänna stu­dielän

2343

Räntor på övriga studielån. Kammarkollegiet

2350

Ränlor på energisparlån

2351

Räntor pä energisparlån

2360

Ränlor på medel avsatta till pen­sioner

2361

Ranieinkomsler på medel avsat­la lill folkpensionering

2362

Ränleinkomser pä medel avsalta lill civila Ijänstepensioner

2363

Ränteinkomster pä medel avsat­la till militära pensioner

2364

Ränteinkomster pä medel avsal­la till allmänna familjepensioner

2365

Ränteinkomster på medel avsal­ta vid statens pensionsansiall

2366

Ränteinkomster pä medel avsal­la till pensioner för vissa av riks­dagens verk

2370     Räntor på heredskapskigring

2371     Räntor pä beredskapslagring

2380.

2390  Övriga ränteinkomster

2381

Ränteinkomster på län till perso­nal inom utrikesförvaltningen m. m,

2382

Ränteinkomster pä län lill perso­nal inom bislåndsförvaltningen m, m.

2383

Ränteinkomster på statens bo­sätlningslån

2384

Ränteinkomster på lån för kom­munala markförvärv

2385

Ränteinkomster pä län för stu­dentkåriokaler

2386

Ränteinkomster på lån för all­männa samlingslokaler

2387

Ränteinkomster på krediler lill utlandet

2388

Ränteinkomster på mark för na­turskydd

2389

Ränteinkomster pä lån för inven­tarier i vissa specialbostäder

Budget

ä

r

Kalender

å

r

1979/80 Prognos

1980/81 Prognos

1979

Prelimin

ä

rt

utfall

1980 Prognos

1981 Prognos

1710

3856800

210

3 855 900

2600

4 780849

190

4 780000

600 i627J96

247

3 626 440

2410

4292883

210

4 292 00(1

2 700

50758.19

190

5 075 000

390

441

403

380

420

27(1 

41339

269 

41648

268 4/557

270 

41289

269 

41289

50

50

68

50

50

41270

41579

41460

41220

41220

19 

111410 

III4I0

19

185800 

185 800

29

82517 

82517

19 

140400 

140400

19 

237000 

237000

118673

123 985

114149

123370

125 985

85 400

90000

82 000

90 100

92 000

3 016

3 083

2914

3 016

3 083

357

362

339

357

362

9 220

9440

9056

9220

9440

20618

21035

19 780

20615

21035

62

237 727

65 282505 282 505

60 ;JO 922 1.30 922

62

257877 257 877

65 

262355 

262 355

179839

184326

168591

182083

185 163

420

460

400

411

440

131

171

121

131

171

18000

18 000

18 386

18000

18 000

73 705

82 750

69911

78050

87 000

160

160

179

160

160

5 045

6200

4 595

5 530

6 800

828

576

1030

676

475

4741

6125

4 277

4741

6 125

900

800

1028-

950

800

Prop. 1979/80:150

50

Budgelår

Kalenderår

1979/80

1980/81

1979

1980

1981

Prognos

Prognos

Preliminärl utfall

Prognos

Prognos

2391   Ränteinkomster pä markförvärv

för jordbrukets rationalisering

5 900

5 600

6000

6000

5 700

2392  Räntor på intressemedel

30(H)0

30000

15000

30000

2393  Övriga   ränteinkomster,    Kam-

rnarkollegiet

29495

28021

2394  Övriga ränteinkomster. Riksban-

ken

4

4

2395  Övriga    ränteinkomster,    Riks-

gäldskonlorel

10510

5 459

2400  Aktieutdelning

90442

89526

90 958

89027

89 325

2410  Inkomster av slalens akiier

90442

89526

90958

89027

89325

2411   Inkomsler av statens akiier

90442

89 526

90958

89027

89 325

2500  Offentligrättsliga avgifter

754 245

797 710

716413

782916

815867

2511   Expeditionsavgifter

187 670

191 570

165 163

189620

200 320

2512  Vattendomstolsavgifter

1000

1000

995

1000

1000

2513  Avgift för statlig kontroll av lä-

kemedel

28 940

32 137

50365

33 137

34 705

2514   Elevavgifter   vid   slyrelsen   för

vårdartjänsl

45

45

-

45

45

2515  Avgifter vid trafiksäkerhelsver-

ket

47 600

49000

48 766

49000

49000

2516  Körkortsavgifter

22 900

24000

21724

24000

24000

2517  Avgifter för registrering av mo-

lorfordon

95 500

103.300

75 790

103 300

103 300

2518  Fyravgifler, farledsvaruavgifter

221700

245 600

206462

233 650

247 700

2519  Skeppsmälningsavgifier

2400

2 200

2660

2 300

2 100

2521   Fartygsinspektionsavgifter

5 575

5 370

5 427

5 472

5 140

Avgifter lill bankinspeklionen

-

-

6 183

-

-

Avgifter  till  försäkringsinspek-

lionen

-

-

75

-

-

2522  Avgifter för granskning av bio-

graffilm

700

770

562

735

810

2523   Avgifter  för  särskild   prövning

och fyllnadsprövning inom skol-

väsendet

672

681

689

677

684

2524  Avgifter vid slatens jordbruks-

nämnd

2 591

2 015

2 148

2 303

2 122

2525  Avgifier för växlskyddsinspek-

tion

5 300

5 800

5 116

5 550

6075

2526  Avgifter vid köttbesiktning

20 200

21200

17 035

20 700

21600

2527  Avgifter   vid   statskontroll   av

krigsmalerieltillverkningen

404

430

323

417

440

2528 Avgifter vid bergsstaten

3 600

3 700

3 798

3 650

3 700

2529  Avgifter  vid  patent-  och  regi-

streringsväsendet

78246

78 380

74977

77470

82030

2531   Avgifier för registrering i för-

enings m.fl. register

6 149

6 287

5885

6213

6 379

2532   Exekutionsavgifter

22 633

23 805

21958

23 257

24 297

2533  Avgifter vid statens planverk

420

420

312

420

420

2600  Försäljningsinkomster

644310

738808

696771

748980

743616

2611   Inkomsler vid kriminalvården

-

105 000

5 100

52000

105 000

2612  Inkomsler  vid  slatens  rällske-

miska laboratorium

1850

5 800

1323

3 825

5 800

2613   Inkomster vid karolinska sjuk-

huset

511 100

485 254

582 500

566322

486 304

2614 Inkomster vid slatens vårdan-

stalter för alkolholmissbrukare

50

50

319

50

50

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        51

Inkomster vid arbelarskyddssty­relsen

Försäljning av sjökort Lotsavgifter

Inkomster vid Sveriges meleoro­logiska och hydrologiska inslilul Inkomster vid riksantikvarieäm­betet

Inkomster vid lantbruksnämn­derna

Inkomsler vid statens livsme­delsverk

Inkomsler vid statens utsädes­kontroll

Inkomsler vid slalens velerinär­medicinska anstalt Inkomsler vid Sveriges export­råd

Inkomster av uppbörd av par­keringsavgifier

Böter m.m.

Restavgifter Bölesmedel

2615

2616 2617 2618

2619

2621

2622

2623 2624 2625

2700 2711

2712

2800 Övriga inkomster av statens verk­samhet

2811 Övriga inkomster av slalens verksamhet

3(X)0  Inkomster av försåld egendom

3100 Inkomster av försålda byggnader och maskiner m. m.

3110

Affärsverkens inkomster av för­sålda fasligheler och maskiner

3111

Postverkets inkomster av för­sålda fastigheter och maskiner

3112

Televerkels inkomster av för­sålda fastigheter och maskiner

3113

Statens järnvägars inkomsterav försålda fasligheler och maski­ner

3114

Luftfartsverkets inkomster av försålda fastigheter och maski­ner

3115

Förenade fabriksverkens in­komster av försålda fastigheter och maskiner

3116

Slatens vattenfallsverks inkoms­ter av försålda fastigheter och maskiner

3117

Domänverkets inkomster av för­sålda fasligheter och maskiner

3120

Civila myndigheters inkomster av försålda byggnader och ma­skiner

3121

Kriminalvårdsstyrelsens

in­komsler av försålda byggnader och maskiner

Budgel

ä

r

Kalender

å

r

1979/80 Prognos

1980/81 Prognos

1979

Prelimin

ä

rl

utfall

1980 Prognos

1981 Prognos

2091

3 600

.30000

3   720

4     300

 31000

2 250

4 355

30302

2 906

4 100

30500

3           720

4     700

 31000

49125

53 000

39094

51063

55 250

8044

11784

4 888

9914

12 392

6800

7 100

6 288

6950

7 100

1500

1500

1324

1500

1500

-

-

9379

-

-

9400

10300

9195

9850

10800

750

-

454

-

-

20000

20000

-

10000

20000

203478

100908 102 570

232722 125 352 107 370

205417

109317 96 100

210002

106031 103971

227 861

118253 109608

954999

219849

241600

282 500

250000

954999

219849

241600

282 500

250000

59762

63563

71318

70322

73623

37402

41503

48700

47462

50563

21802

23503

20358

21802

23503

2 300

1

1000

1000

8000

12000

500

0000

1

10000

1

3600

5000

850

3 150

500

6 986

i 600

5 000

Prop. 1979/80:150

52

Budgelår

Kalenderår

1979/80

1980/81

1979

Prognos

Prognos

Preliminärt

utfall

1980

1981

Prognos      Prognos

1 500

50 300

2 250

500

3122

Slalens vägverks inkomster av försålda byggnader och maski­ner

3123

Sjöfarisverkels inkomster av försålda byggnader och maski­ner

3124

Slatskonlorels inkomsler av för­sålda daiorer m, m,

3125

Byggnadsslyrelsens inkomsler av försålda byggnader och ma­skiner

3126

Generaltullstyrelsens inkomsler av försålda byggnader och ma­skiner

3130

Försvarels myndighelers in­komster av försålda byggnader och maskiner

3131

Försvarels myndighelers in­komsler av försålda byggnader och maskiner

3200 Övriga inkomster av markför­säljning

3211 Övriga inkomsler av markför­säljning

3300 Övriga inkomster av försåld egendom

3311 Inkomster av statens gruvegen­dom

4000  Återbetalning av lån

4100  Återbetalning av näringslån

4110

Återbetalning av induslrdån

4111

Ålerbelalning av lokaliserings­lån

4120

Äierbetalning av jordbrukslån

4121

Ålerbelalning av jordbrukels la­gerhuslän

4122

Återbetalning av avdikningslån

4123

Återbetalning av fiskerilån

4124

Återbetalning av fiskberednings­lån

4130

Återbetalning av övriga närings­lån

4131

Återbetalning av vatlenkraftslån

4132

Ålerbelalning av luftfartslän

4133

Återbetalning av statens lån till den mindre skeppsfarten

4134

Återbetalning av kraftlednings­lån

4135

Återbetalning av skogsväglån

4136

Ålerbelalning av övriga närings­lån. Kammarkollegiei

4137

Ålerbelalning av övriga närings­lån, Lantbruksslyrelsen

4200 Återbetalning     av      bostadslån

22060

21356

12000

13000

22060

21356

22 060

131K)0

12000

22060

10360

9060

13022

10 360

9060

10.360

9060

13022

10360

9060

12 000

13000

9596

12 SOO

14000

12000

13 000

9.596

12 500

14 000

2196221

2055 284

1992826

2036 851

2121 148

194058

204320

197 054

I995I7

209166

165 000

175 000

165 214

170000

180000

165000

175 000

165 214

170000

180000

4589

4541

7293

4500

4412

102

72

102

72

42

1950

1850

1 950

18.50

1750

1900

1900

4 696

1900

1900

637

719

545

678

720

24469

24 779

24547

25 017

24 754

177

192

225

190

192

1926

2000

1900

1980

2000

14 568

14430

14661

14 500

14400

43

17

43

_

17

50

50

78

50

50

7505

7490

7 640

7497

7495

200

600

-

800

600

973693

929155

953843

992547

934004

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        53

785

19 492430

I 150

41560 449670

50

70000

70000

340900

3 600

1850

116000

100

3 900

5000 5 000

6657 56000

1500

22416

20

118857

3323225

485

8 549 255

I 125

41080 507000

50

98000

98000

291034

3  600

2000

130000

100

4  200

10000 5000

6657 56000

1500

20665

18

51294

3 773979

Budgetår

Kalenderår

1979/80 Prognos

1980/81 Prognos

1979

Preliminärt

ulfall

1980 Prognos

1981 Prognos

3 200 988400

3 200 950000

3 200 925000

3 200 930000

970000

4211                                 Återbetalning av lån lill egna­

hem    _

3 200

4212

Återbetalning av lån för bostads­byggande

4213

Återbetalning av lån för bostads­försörining för mindre bemed­lade barnrika familjer

932

635

932

4214

Återbetalning av övriga boslads­lån. Bostadsstyrelsen

15

8

23

4.300 Återbetalning av studielån

461143

522030

432812

4311     Återbetalning av slatens lån för

universitetsstudier

I 150

1 150

697

4312

Återbetalning av allmänna stu­dielän

42080

41080

42 560

4313

Återbetalning av studiemedel

417863

479750

.389513

4314

Återbetalning av övriga studie­lån. Kammarkollegiet

50

50

42

4400  Återbetalning av energisparlån

60028

83000

52371

4411   Återbetalning av energisparlån

60028

83000

52371

4500  Återbetalning av övriga lån

488445

292091

381434

4511     Återbetalning av län till personal

inom utrikesförvaltningen m, m.

3 600

3 600

3 250

4512          Ålerbelalning av län lill personal

inom bislåndsförvaltningen

mm.

1700

2000

1690

4513

Ålerbelalning av län för kommu­nala markförvärv

105 707

125 000

81776

4514

Ålerbelalning av län för sludenl­kåriokaler

100

100

100

4515

Återbetalning av lån för all­männa samlingslokaler

3675

4 200

3400

4516

Återbetalning av utgivna siartlån

och bidrag

10000

10000

9623

4517

Återbetalning av U-landslån

5000

5000

4783

4518

Återbetalning av krediter lill ul­landel

10078

6757

13448

4519

Återbetalning av bosätlningslån

56000

60000

56851

4521

Återbetalning av län för inventa­rier i vissa specialbostäder

1500

1500

1800

4522

Återbetalning   av   övriga   lån.

Kammarkollegiet

23 502

21329

25969

4523     Återbetalning   av   övriga   lån.

Riksbanken

20

18

23

4524     Återbetalning   av    övriga    lån.

Riksgäldskontoret

267 563

52 587

178721

5000  Kalkylmässiga inkomster

5123423        3 515 573        6039820

5100 Avskrivningar

3240010

3772623

5\\ti Affärsverkens avskrivningar

2 781200

3278200

5111

Postverkets avskrivningar

30000

32000

5112

Televerkets avskrivningar

1244500

1154 700

5113

Statens järnvägars avskrivningar

225 000

477 000

5114

Luftfartsverkets avskrivningar

62400

71600

5115

Förenade    fabriksverkens    av­skrivningar

36 300

42900

3287311

2851900

3231543

2 781200

3783029

3278200

Prop. 1979/80:150

54

51 16  Slalens vallenfallsverks avskriv­ningar

5120

Avskrivningar på civila faslighe­ler

5121

Avskrivningar på civila fastighe­ter

5130

A vskrivningar på försvarets fas­ligheler

5131

Avskrivningar på försvarets fas­tigheter

5140

Uppdragsmyndigheters komple-menlskostnuder

5141

Uppdragsmyndigheters komple-rnenlskoslnader

5150

Övriga avskrivningar

5151

Slalens vägverks avskrivningar

5152

Sjöfartsverkels avskrivningar

5153

Avskrivningar   pä   ADB-ulrusl­ning

5154

Avskrivningar på förrådsanlägg­ningar för ekonomiskl försvar

5200 Statliga pensionsavgifter, netto

(Pensionsmedel inkl. Bidrag lill kosinader för polis-, domstols-och uppbördsväsendel m. m,) 5211 Slatliga pensionsavgifter, nelto (Pensionsmedel inkl. Bidrag för kostnader för polis-, domstols-och uppbördsväsendel m. m.)

Budget

å

r

Kalender

å

r

1979/80 Prognos

1980/81 Prognos

1979

Prelimin

ä

rl

utfall

1980 Prognos

1981 Prognos

1 183 000

1500000

95 738

190590

108816

95 738

190590

95 738

190590

108816

95 738

190 590

42800

-

38153

42800

-

42 800

-

38 153

42 800

-

67654

57883

44044

62 769

60242

67 654 2526/8 108400

55 056

57 883

245 950

94 100

60788

44 044 

244398 

116-573

.50 518

62 769 

249036 

102400

57 474

60 242

253 997

98400

64 535

88 100

90000

76 245

88 100

90000

1062

1062

1062

1062

1062

1883413

-257050

2 752509

91682

-    9050

1883413

257 050

2 752 509

91682

9050

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        55

BUaga2

Beräkning rörande utfallet av statsbudgetens inkomstsida för budgetåret 1979/80

1 statsbud-

Beräknat

geten beräk-

utfall

nat belopp

Tusenlal

Tusental

kr.

kr.

186000

192000

g

60000

68000

Hhaltigl

200

4000

IIOOOO

116000

Summa skatter

113527801

117 762 901

56600000 35000

4000 18 100

A. SKATTER, AVGIFTER, M, M.

I.  Skatter:

1.  Skatl på inkomst, förmögenhet och

rörelse samt socialförsäkrings­

avgifier:

a)          Skalt pä inkomst och förmögen­

het samt socialförsäkrings­

avgifter m. m,,

bevillning

b)

Kupongskatt, bevillning

c)

Utskiftningsskatt och ersätt­ningsskatt, bevillning

d) Skogsvärdsavgifter. bevillning

e)          Bevillningsavgifter för särskilda

förmåner och rälligheler, be­

villning

f)           ArvsskatI och gåvoskatt, bevill­

ning

g) Lollerivinslskalt. bevillning

h)   Stämpelskatt och stämpelavgift, bevillning

2. Auiomobilskatiemedel:

a)

Bensinskall. bevillning

b)

Vägtrafikskalt, bevillning

3.

Allmän arbetsgivaravgift, bevillning

4.

Tullar och acciser:

a)

Tullmedel, bevillning

b)

Mervärdeskatt, bevillning

c)

Särskilda varuskatter, be­villning

d)          Försäljningsskatt pä motor­

fordon, bevillning

e) Tobaksskatt, bevillning

f)           Rusdrycksförsaljningsmedel av

partihandelsbolag, bevillning

g)          Rusdrycksförsaljningsmedel av

detaljhandelsbolag, bevillning

h)   Skall pä sprit, bevillning i)    Skatl pä vin, bevillning j)    Skatt pä malt- och läske­drycker, bevillning k)   Energiskatt, bevillning 

I)   

Särskild beredskapsavgift för oljeprodukter, be­villning m) Skatl på annonser och reklam,

bevillning n)   Skall pä spel, bevillning o)   Särskild avgifi på svavelhaltigt

bränsle, bevillning p)   Reseskati, bevillning

58000000 39800

10000 18 100

2 500

2 500

49000(1 395000

460000 409600

1380000

1395400

3400000 3 273000

3 600000 3 390000

72000

81 100

1025000 32600000

1[REDACTED_TELEFONNUMMER]000

521000

546000

640000 2 500000

579000 2 780400

IIOOOO

IIOOOO

50000

4 100000

870000

90000

4 349900

879900

786000 4 300000

887 200 4679000

Prop. 1979/80:150

56

1 slalsbud-

Ber

ä

knai

geten ber

ä

k-

Ulfall

nat belopp

Tusental

Tusental

kr.

kr.

Il Uppbörd i statens verksamhet:

Expeditionsavgifter Bidrag till kostnader för polis-, domstols- och uppbördsväsendel m, m. Vatlendomsiolsavgifter Inkomsler vid kriminalvården Avgifier för utrikesförvaltningens exportfrämjande åtgärder Bidrag till riksförsäkringsverkel och försäkringsrådel Inkomsler vid den slatliga läkemedels­kontrollen

Inkomster vid slalens rältskemiska laboratorium

14,

15. 16.

17, 18. 19. 20. 21. 22.

23. 24, 25, 26.

27.

28, 29 30 31

32, 33,

34

35 36

37

38

39 40

Inkomsler vid karolinska sjukhuset Inkomsler vid statens vårdanstalter för alkoholmissbrukare Inkomsler under anslaget kosinader för viss utbildning av handikappade Inkomster vid arbeiarskyddssiyrelsen Inkomsler av arbetsgivaravgifter till arbetarskyddsstyrelsens och yrkesin­spektionens verksamhet Inkomster vid statens trafiksäkerhets-verk, atl lillföras aulomobilskattemedlen Körkorlsavgifler Avgifter för registrering av molorfordon Försäljning av sjökort Fyravgifter, farledsvaruavgifter Lotsavgifter Skeppsmälningsavgifier Fartygsinspektionsavgifter Inkomster vid Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut Pensionsmedel m, m, Inkomsi av mynlning Avgifier för granskning av biograffilm Inkomster vid riksantikvarieämbetet Avgifier för särskild prövning och fyllnadsprövning inom skolväsendet Inkomsler vid lanlbruksnämnderna Inkomster vid stålens jordbruksnämnd Avgifter för växlskyddsinspektion m. m. Avgifter vid köttbesiktning Inkomster vid statens livsmedelsverk Inkomsler vid slatens veterinärmedi­cinska anstalt

Avgifter för statskontroll av krigs­malerieltillverkningen Inkomsler av statens gruvegendom Inkomster vid bergsstaten m. m, Inkomsler vid patent- och regislre-ringsväsendet

Avgifter för registrering i för­enings- m. fi. regisler Exekutionsavgifter Reslavgifter

187 670

157 050

69218

69413

1000

1000

1000

-

400

750

32 500

37 500

29055

28 940

1800

1850

536 200

511 100

50

45 2091

200

45 3 320

55 400

53 200

47 600

47 600

21900

22900

87 550

95 500

4 450

3 600

200 800

221700

30000

30000

1700

2 400

5 340

5 575

43 550

49125

715 000

1814000

92 000

69000

506

700

8444

8044

599

672

6 800

6800

1504

2 591

5 150

5 300

18 600

20200

2 100

1500

9400

9400

404

404

12000

12000

4 300

3 600

78 246

81 150

6489

6 149

28 566

22633

87 840

100908

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning        57

1 statsbud-

Beräknai

geten beräk-

Ulfall

nat belopp

Tu,sental

Tusental

kr.

kr.

41. Inkomsler vid statens planverk

250

420

42. Ersättning för vissa komplementkost-

nader vid vissa myndigheter m. m.

59915

67654

Summa upphörd i slalens verksamhel

i 468 895

3604430

III Diverse inkomster:

1, Bölesmedel

96170

102 570

2, Totalisatormedel

195 000

218000

3. Tipsmedel

424939

389000

4. Lolterimedel

296162

337 537

5. Räntor och amorteringar pä energi-

spariån

170200

171438

6. Övriga diverse inkom.ster

207000

1020000

Summa diverse inkomsler

1389471

2238545

Summa skatter, avgifter m. m.

118 386167

123605876

B. INKOMSTER AV STATENS KAPITALFONDER

1, Statens affärsverksfonder:

1, Posiverkei

50000

82000

2

Televerkel

155000

156 800

3

Slatensjärnvägar

1

1

4

Luftfartsverket

32900

58900

5

Förenade fabriksverken

43 900

94 900

6

Slalens vallenfallsverk

1 125 000

1 116000

7

Domänverket

45000

69000

Summa statens affärsverksfonder

1451801

1577601

II. 

Riksbanksfonden

650000

750000

111. Slalens allmänna faslighelsfond

774 108

774 107

IV. 

Försvarels fastighetsfond

151444

142957

V. Statens utlåningsfonder

4 066 844

4004696

VI. 

Fonden för låneunderstöd

241809

244 591

VII. Fonden för statens aktier

91432

90442

Vill. Fonden för beredskapslagring

139 300

237 727

IX, 

Slatens pensionsfonder

128031

118673

X. 

Diverse kapilalfonder

151777

153 169

Summa inkomster av slalens kapitalfonder

7846546

8093 963

C. BERÄKNAD ÖVRIG FINANSIERING

I.      Avskrivningar och övriga kapitalmedel

inom kapitalfonderna:

Slatens affärsverksfonder Övriga kapilalfonder

II.        

Övrig kapitalåterbetalning

Summa beräknad övrig finansiering Summa totalt

2 746704

680010

16471

2 803 002

878698

16 332

3443185

3 700278

129675898

135400117

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Bilaga 2.4

SpedHkation av statsbudgetens inkomster under budgetåret 1980/81

Prop. 1979/80:150

Bilaga 2.4   Specifikation av statsbudgetens inkomster

BUaga 2.4

Specifikation av statsbudgetens inkomster under budgetåret 1980/81

1000 Skatter:

1100 Skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse:

29 971 000 000   29971000 000

1110 Fysiska personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse: 1111 Fysiska personers skatt på in­komst, realisationsvinst och rö­relse

868000000      [REDACTED_PERSONNUMMER]

1120 Juridiska personers skatt på inkomst, realisaiionsvinsi och rörelse: 1121 Juridiska personers skatt på in­komst, realisationsvinst och rö­relse

1130 Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse: 1131 Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse

1140 Övriga Inkomstskatter:

1141

Kupongskatt

1142

Utskiftningsskatt och ersättningsskatt

1143

Bevillningsskatt

1144

Lotterivinstskatt

500000000

40000000

lOOOOOOO

2500000

535000000

500000000

587500000    32926500000

1200 Lagstadgade socialavgifter:

1211 Folkpensionsavgift

1221 Sjukförsäkringsavgift, netto

1231 Barnomsorgsavgift

1241 Vuxenulbildningsavgift

1251 Övriga socialavgifter, netto

1261 Bidrag till förvaltningskostnader

för arbetsskadeförsäkringen 1271 Inkomsterav arbelsgivaravgif­ter till arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens verk­samhet

21724000000

2 500000000

5 050000000

620000000

90000000

46 300000

62 500000   30092800000    30092800000

1300 Skatt på egendom:

1310 Skatt på fast egendom: 1311 Skogsvårdsavgifter

1320 Förmögenhetsskatt:

1321 Fysiska personers förmögen­hetsskatt

18100000

713000000

18100000

1    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.4

Prop. 1979/80:150

1322 Juridiska personers förmögen­hetsskall

1330 Arvsskatt och gåvoskatt:

1331

Arvsskatt

1332

Gåvoskall

1340 Övrig skatt på egendom: 1341 Stämpelskatt

1400 Skatt på varor och tjänster:

1410 Allmänna försäljningsskatter: 1411 Mervärdeskatt

1420, 1430 Skatt på specifika varor:

1421

Bensinskatt

1422

Särskilda varuskatter

1423

Försäljningsskall på motorfor­don

1424

Tobaksskatt

1425

Skalt på spritdrycker

1426

Skatl på vin

1427

Skatt på malt- och läskedrycker

1428

Energiskatt

1429

Särskild avgift på svavelhaltigt bränsle

1431 Särskild beredskapsavgift för oljeprodukter

1440 Överskott vid försäljning av varor med statsmonopol:

1441

AB Vin- &margin-right:35.0pt;margin-bottom: 0cm;margin-left:46.0pt;margin-bottom:.0001pt;text-indent:0cm'> 1442

Systembolaget AB:s inlevererade överskott

1450 Skatt på tjänster:

1451

Reseskatt

1452

Skall på annonser och reklam

1453

Totalisatormedel

1454

Skatt på spel

1460 Skatt på vägtrafik:

1461

Fordonsskatt

1462

Kilometerskatt

1470 Skatt på import: 1471 Tullmedel

1480 Övriga skatter på varor och tjänster: 1481 Övriga skatter på varor och tjänster

725 000000

12 000000

490000000

440000000 50000000

1 545 000 000 

1545 000 000     

2 778 100 000

37 300 000 000 

37300 000 000

[REDACTED_PERSONNUMMER] 551000000

608000000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

[REDACTED_PERSONNUMMER]

950000000

963000000

5 599000000

1500000

1000    21292501000

lOOOOOOOO 

60000000        160000000

123000000

223000000

266000000

74000000

686000000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

[REDACTED_PERSONNUMMER]     [REDACTED_PERSONNUMMER]

[REDACTED_PERSONNUMMER]      [REDACTED_PERSONNUMMER]

1000

1000    64 228502000

Summa Skatter   130 02S 902 000

Bilaga 2.4   Specifikation av statsbudgetens inkomster

984 750000      [REDACTED_PERSONNUMMER]

2000 Inkomster av statens verksamhet:

2100 Rörelseöverskott:

2110 Affärsverkens inlevererade överskott:

2111

Postverkets inlevererade överskott

2112

Televerkets inlevererade över­skott

2113

Stålens järnvägars inlevererade överskott

2114

Luftfartsverkets inlevererade överskott

2115

Förenade fabriksverkens inle­vererade överskott

2116

Statens vattenfallsverks inleve­rerade överskott

2117

Domänverkets inlevererade överskoll

2120 Övriga myndigheters inlevererade överskott:

2121

Statens vägverks inlevererade överskott

2122

Sjöfartsverkets inlevererade överskott

2123

Inlevererat överskott av uthyr­ning av ADB-utrustning

2130 Riksbankens inlevererade överskott: 2131 Riksbankens inlevererade över­skott

2140 Myntverkets inlevererade överskott: 2141 Myntverkets inlevererade över­skott

2150 Överskott från spelverksamhet:

2151

Tipsmedel

2152

Lotterimedel

2200 Överskott av statens fastighetsför­valtning:

2210 Överskott av civil fastighetsförvalt­ning:

2211

Överskott av kriminalvårdssty­relsens fastighetsförvaltning

2212

Överskott av karolinska sjukhu­sets fastighetsförvaltning

2213

Överskott av akademiska sjuk­husets fastighetsförvaltning

2214

Överskott av byggnadsstyrel­sens fastighetsförvaltning

2215

Överskott av generaltullstyrel­sens fastighetsförvaltning

61000000

166900000

1000

43 800000

35000000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

35000000      1792 701000

135 739000

35 600000 70139000 30000000

750000000

750000000

92 OOO 000

92000000

624000000 360750000

1252000

46598000

12051000

928400000

988472000

171000

It   Riksdagen 1979180. Nr 150. Bilaga 2.4

Prop. 1979/80:150

2220 Överskott av försvarets fastig­hetsförvaltning:

2221 Överskott av förrådsanläggning­ar för ekonomiskt försvar

711000

711000

989183000

2300 Ränteinkomster:

2310, 2320 Räntor på näringslån:

2311

Räntor på lokaliseringslån

2312

Ränteinkomster på jordbrukels lagerhuslån

2313

Ränteinkomster på statens av­dikningslån

2314

Ränteinkomster på fiskerilån

2315

Ränteinkomster på fiskbered­ningslån

2316

Ränteinkomster på vatlenkrafts­lån

2317

Ränteinkomster på luftfarislån

2318

Ränteinkomster pä statens lån för den mindre skeppsfarten

2319

Ränteinkomster på kraftled­ningslån

2321

Ränteinkomster på skogsväglån

2322

Ränlor på övriga näringslån. Kammarkollegiet

2323

Räntor på övriga näringslån. Lantbruksstyrelsen

2330 Räntor på bostadslån:

2331

Ränteinkomster på egnahems­lån

2332

Ränteinkomster på lån för bo­sladsbyggande

2333

Ränteinkomster på lån för bo­stadsförsörjning för mindre be­medlade barnrika familjer

2334

Ränlor på övriga bosladslån, Bosladssiyrelsen

2340 Räntor på studielån:

2341

Ränteinkomster på slalens lån för universitetsstudier

2342

Ränteinkomster på allmänna studielån

2343

Räntor på övriga studielån. Kammarkollegiet

2350 Räntor på energisparlån:

2351 Räntor på energisparlån

215000000

3 000

800000 1600000

304 000

201000 2 246000

2 566000

5 000 90000

13 248000

2600000

238663000

190000

4 780000000

390000

269000

4 780849000

50000

41579000

19000

41648000

185 800000

185800000

Bilaga 2.4   Specifikation av statsbudgetens inkomster

2360 Räntor på medel avsatta till pen­sioner:

90000000

3 083 000

362000

9440000

21035000

65000 282 505 000

460000

123 985 000

2361

Ränteinkomster på medel avsat­ta till folkpensionering

2362

Ränteinkomster på medel avsat­ta till civila tjänstepensioner

2363

Ränteinkomster på medel avsal­ta till militära pensioner

2364

Ränteinkomster på medel avsal­ta till allmänna familjepensioner

2365

Ränteinkomster på medel avsat­ta vid statens pensionsansiall

2366

Ränteinkomster på medel avsal­la till pensioner för vissa av riksdagens verk

2370 Räntor på beredskapslagring:

282505000

2371 Räntor på beredskapslagring

2380, 2390 Övriga ränteinkomster:

2381 Ränteinkomster på lån till per­sonal inom utrikesförvaltningen

m. m.

2382

2383

2384

2385

2386

2387

2388

2389

2391

2392 2393

2394

2395

Ränteinkomster på lån till per­sonal inom biståndsförvaltning-

en m. m.

171000

Ränteinkomster på statens bo-

sätlningslån

18000000

Ränteinkomster på lån för kom-

munala markförvärv

82 750000

Ränteinkomster på lån för stu-

dentkårlokaler

160000

Ränteinkomster på lån för all-

männa samlingslokaler

6200000

Ränteinkomster på krediter till

utlandet

576000

Ränteinkomster på mark för na-

turskydd

6 125000

Ränteinkomster på lån för in-

ventarier i vissa specialbosläder

800000

Ränteinkomster på markförvärv

för jordbrukets rationalisering

5600000

Räntor på intressemedel

30000000

Övriga ränteinkomster, Kam-

markollegiet

28021000

Övriga ränteinkomster. Riks-

banken

4000

Övriga ränteinkomster. Riks-

gäldskontoret

5459000

184326000

2400 Aktieutdelning:

2410 Inkomster av statens aktier:

2411 Inkomster av statens aktier

89526000

89526000

89526000

Prop. 1979/80: ISO

2500 OfTentligrättsliga avgifter:

191570000 1000000

32 137000

45 000

49000000 24000000

103 300000 245 600000

2  200000

 5 370000

770000

681000

2015000

5 800000 21200000

430000

3  700000

78 380000

6287 000

23 805000

420000

2511

Expeditionsavgifter

2512

Vallendomstolsavgifter

2513

Avgifi för statlig kontroll av lä­kemedel

2514

Elevavgifter vid styrelsen för vårdartjänsl

2515

Avgifier vid trafiksäkerheisver­kei

2516

Körkorlsavgifler

2517

Avgifier vid regisirering av mo­torfordon

2518

Fyravgifler, farledsvaruavgifter

2519

Skeppsmätningsavgifter

2521

Fartygsinspektionsavgifter

2522

Avgifier för granskning av bio­graffilm

2523

Avgifter för särskild prövning och fyllnadsprövning inom skol­väsendet

2524

Avgifter vid statens jordbruks­nämnd

2525

Avgifter för växlskyddsinspek­tion

2526

Avgifter vid köttbesiktning

2527

Avgifter för statskontroll av krigsmaterieltill verkning

2528

Avgifter vid bergsstaten

2529

Avgifter vid patent- och regi­streringsväsendet

2531

Avgifier för registrering i för­enings m.fl. register

2532

Exekutionsavgifter

2533

Avgifter vid statens planverk

2600 Försäljningsinkomster:

2611

Inkomster vid kriminalvården

105000000

2612

Inkomster vid statens rättske­miska laboratorium

5 800000

2613

Inkomsler vid karolinska sjuk­huset

511254000

2614

Inkomster vid statens vårdan­stalter för alkoholmissbrukare

100000

2615

Inkomster vid arbetarskydds-styrelsen

3 720000

2616

Försäljning av sjökort

4 300000

2617

Lotsavgifter

31000000

2618

Inkomster vid Sveriges meteorologiska och

hydrologiska institut

53 000000

2619                                            Inkomster vid riksantikvarie­

ämbetet

11784000

797 710000

797 710000

Bilaga 2.4    Speciflkation av statsbudgetens inkomster

2621

Inkomster vid lanlbruksnämn­derna

7 100000

2622

Inkomster vid statens livsme­delsverk

1500000

2623

Inkomster vid statens veterinär­medicinska anstalt

10300000

2624

Inkomster av uppbörd av par­keringsavgifter

20000000        764858000        764858000

2700 Böter m.m.:

2711

Restavgifter

125 352000

2712

Bölesmedel

107 370000        232 722 000        232 722000

2800 Övriga inkomster av statens verk­samhet:

2811 Övriga inkomster av statens

verksamhet

"

219849000        219849000        219849000

Summa Inkomster av statens verksamhet    12686814000

3000 Inkomster av försåld egendom:

3100 Inkomster av försålda byggnader och maskiner m. m.:

3110 Affärsverkens inkomster av försålda fastigheter och maskiner:

3111

Postverkets inkomster av för­sålda fastigheter och maskiner

I 000

3112

Televerkets inkomster av för­sålda fastigheter och maskiner

1 000 000

3113

Statens järnvägars inkomster av försålda fastigheter och maski­ner

12000000

3114

Luftfartsverkets inkomster av försålda fastigheter och maski­ner

1 000

3115

Förenade fabriksverkens in­komster av försålda fastigheter

och maskiner

500000

3116       Statens vattenfallsverks in­

komster av försålda fastigheter

och maskiner

lOOOOOOO

3117                                      Domänverkets inkomster av

försålda fastigheter och maski­

ner

______ 1_000

23503000

3120 Civila myndigheters inkomster av

försålda byggnader och maskiner:

3121 Kriminalvårdsstyrelsens in­

komster av försålda byggnader

och maskiner

3 150000

Prop. 1979/80:150

8

3122       Statens vägverks inkomster av

försålda byggnader och

maskiner

1500000

3123

Sjöfartsverkets inkomsler av försålda byggnader och maski­ner

50000

3124

Statskontorets inkomster av

försålda datorer m. m.

300000

3125

Byggnadsstyrelsens inkomsler av försålda byggnader och ma­skiner

-

3126

Generaltullstyrelsens inkomster av försålda byggnader och ma­skiner

5000000

3130 Försvarets myndigheters inkomster

av försålda byggnader och maskiner:

3131 Försvarets myndighelers in­

komster av försålda byggnader

och maskiner

13000000

13000000

41503000

3200 Övriga inkomster av markförsäljning:

3211 Övriga inkomster av markför­

säljning

9060000

9060000

9060000

3300 Övriga inkomster av försåld egendom:

3311 Inkomster av statens gruvegen­

dom

13000000

13000000

13000000

Summa Inkomster av försåld egendom   63563000

4000 Återbetalning av lån:

4100 Återbetalning av näringslån:

4110 Återbetalning av industrUån:

4111 Återbetalning av lokaliserings­

lån

175000000        175000000

4120 Återbetalning av Jordbrukslån:

4121 Återbetalning av jordbrukets la-

gerhuslån

72000

4122 Återbetalning av statens avdik-

ningslån

1850000

4123 Återbetalning av fiskerilån

1900000

4124 Återbetalning av fiskbered-

ningslån

719000

4541000

4130 Återbetalning av övriga näringslån:

4131

Återbetalning av vattenkrafts­lån

192000

4132

Återbetalning av luftfartslån

2000000

4133

Återbetalning av statens lån för

den mindre skeppsfarten

14430000

Bilaga 2.4    Specifikation av statsbudgetens inkomster

9

4134

Återbetalning av kraftlednings­lån

17 000

4135

Återbetalning av skogsväglån

50000

4136

Återbetalning av övriga nä­ringslån. Kammarkollegiet

7490000

4137

Återbetalning av övriga nä­ringslån. Lantbruksstyrelsen

600000

24 779000        204320000

4200 Återbetalning av bostadslån m, m.:

950000000

635 000

8000

953843000

953843000

1 150000

41 080000

479 750000

50000

522030000

522030000

83000000

83000000

83000000

4211

Återbetalning av lån till egna­hem

3 200000

4212

Återbetalning av lån för bo­stadsbyggande

4213

Ålerbelalning av lån för bo­stadsförsörjning för mindre be­medlade barnrika familjer

4214

Återbetalning av övriga bo­stadslån. Bostadsstyrelsen

4300 Återbetalning av studielån:

4311

Återbetalning av statens lån för universitetsstudier

4312

Återbetalning av allmänna stu­dielån

4313

Återbetalning av studiemedel

4314

Återbetalning av övriga sludie­lån. Kammarkollegiet

4400 Återbetalning av energisparlån:

4411 Återbetalning av energispariån 4500 Återbetalning av övriga lån:

4511

Återbetalning av lån till perso­nal inom utrikesförvaltningen iTi.m.

3600000

4512

Återbetalning av lån till perso­nal inom biståndsförvaltningen m.m.

2000000

4513

Återbetalning av lån för kom­munala markförvärv

125 000000

4514

Återbetalning av lån för stu­dentkåriokaler

100000

4515

Återbetalning av lån för all­männa samlingslokaler

4200000

4516

Återbetalning av utgivna startlån och bidrag

10 000 000

4517

Återbetalning av u-landslån

5 000000

4518

Återbetalning av krediter till utlandet

6757000

4519                                                   Återbetalning av bosättningslån

60 000 000

4521 Återbetalning av lån för inven­

tarier i vissa specialbostäder

1 500000

Prop. 1979/80:150

10

4522

Återbetalning av övriga lån. Kammarkollegiet

4523

Återbetalning av övriga lån, Riksbanken

4524

Återbetalning av övriga lån, Riksgäldskontoret

21329000

18000

52 587 000

292 091 000

292091000

Summa Återbetalning av lån   2 055 284 000

5000 Kalkylmässiga inkomster: 5100 Avskrivningar:

5110 AJjärsverkens avskrivningar:

5111

Poslverkels avskrivningar

5112

Televerkels avskrivningar

5113

Slalens järnvägars avskrivningar

5114

Luftfartsverkets avskrivningar

5115

Förenade fabriksverkens av­skrivningar

5116

Statens vattenfallsverks av­skrivningar

5120 Avskrivningar på civila fastigheter: 5121 Avskrivningar på civila fastig­heter

5130 Uppdragsmyndigheters komplement­kostnader:

5131 Uppdragsmyndigheiers komple­menlkoslnader

5140 Övriga avskrivningar:

5141

Statens vägverks avskrivningar

5142

Sjöfartverkets avskrivningar

5143

Avskrivningar på ADB-ulrust­ning

5144

Avskrivningar på förrådsan­läggningar för ekonomiskt för-

32000000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

477000000

71600000

42 900000

1 500 000 000 

3 390 200 000

190590000

190590000

57883 000

57 883000

94100000 60788000

90000000 1062000

245 950000     

[REDACTED_PERSONNUMMER]

5200 Statliga pensionsavgifter, netto

(Pensionsmedel inkl. Bidrag till kost­nader för polis-, domstols- och upp­bördsväsendet m. m.) 5211 Statliga pensionsavgifter, netto (Pensionsmedel inkl. Bidrag till kosinader för polis-, domstols-och uppbördsväsendel m. m.)

-257050000

-257050000     -257050000

Summa Kalkylmässiga inkomster   3 627 573 000 STATSBUDGETENS TOTALA INKOMSTER    148459136000

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Bilaga 2.5

Specifikation av anslags­förändringar i förhållande till budgetpropositionen för budgetåret 1980/81

Prop. 1979/80:150

1

Bilaga 2.5 Anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen

Bilaga 2.5

Speciflkation av anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen för budgetåret 1980/81

I OOO-tal kr.

Huvudtitel, anslag

//. Justitiedepartementet Lokala polisorganisationen:

Förvaltningskostnader,/öri/ogiani/ag

Ulrustning, reservationsanslag Inköp av molorfordon m. m., reservationsanslag

Summa

IV.       

Försvarsdepartementet

Arméförband:

Materielanska{fT\\ng, förslagsanslag Forskning och utveckVmg, förslagsanslag

Marinförband: Materielanskaffning , förslagsanslag Forskning och utveckling, förslagsanslag

Flygvapenf

ö

rband:

Malerietanskaffnin, förslagsanslag Forskning och utveckling, förslagsanslag

Summa

V.         Socialdepartementet

Bidrag till sjukvårdens och socialvårdens

planerings- och rationaliseringsinstitut,

förslagsanslag Institutet för psykosocial miljömedicin,

förslagsanslag Åtgärder för att förbättra kontinuiteten I

hälso- och sjukvården, reservationsanslag Bidrag till anordnande av vårdanstalter och

inackorderingshem m. m., reservationsanslag Bidrag till driften av vårdanstalter och

inackorderingshem m. m.,    förslagsanslag Bidrag till organisationer m. m. Upplysning och information på alkoholområdet,

reservalionsanslag

Summa

VI.        

Kommunikationsdepartementet

Fartygsverksamhet, förslagsanslag

Sjöfartsmateriel, m.m. reservationsanslag

Bidrag till vissa resor av sjöfolk,

förslagsanslag Lån till den mindre skeppsfarten,

reservationsanslag Bidrag till vissa praktikplatser för sjöfolk, reservationsanslag Transportforskningsdelegationen,

reservationsanslag

Summa

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut

För

Öki Mir nini

ändring

Propositio­nens eller 

skrivelsens

Anslags­belopp

ling      ( + )

isk-

5          (-)

nummer

3 106456 15 244 29766

3 151466

96 

% %

3107 373 15 279 29831

3152483

+ + + 

+

917

35

65

1017

950000 97400

117 117

947700 97 900

+

2300 500

691000 52000

117 117

691000 52000

_

1924000 397969

117 117

1968900 354869

+

44900 43 100

4 112 369

4 112 369

_

11050

116

12 250

-1-

1200

-

116

1700

-l-

1700

-

116

6600

+

6600

3520

rskr

184

5 720

+

2200

243400 12950

rskr rskr

184 184

245 300 14 850

+ +

1900 1900

16850

rskr

184

20850

+

4000

287 770

307270

+

19500

23600 37900

167 166

24000 47900

+ +

400 10000

1

166

-

-

1

I

166

40000

+

39999

-

166

20000

+

20000

14730

166

18230

+

3 500

76232

150130

+

73898

I    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.5

Prop. 1979/80:150

Huvudtitel, anslag

Beräknat

Slutligt förslag eller beslut

Förändring

belopp i

budgetpro-

Propositio-

Anslags-

Ökning      ( + )

positionen

nens eller skrivelsens

belopp

Minsk­ning          (-)

nummer

VIII. Budgetdepartemenlet

Statskontoret, förslagsanslag

57600

124

57 325

-

275

Skatteutjämningsbidrag till kommunema m. m.,

förslagsanslag

7356000

90

7474000

-t-

118000

Summa

7413600

7 531325

+

117725

IX. 

Utbildningsdepartementet

Utbildning för undervisningsyrken.

reservationsanslag

542 102

116

543003

+

901

Ersättning för vissa lärarkandidater.

förslagsanslag

55049

116

56615

+

1566

Vissa särskilda utgifter inom högskolan m. m..

reservationsanslag

25 734

104

26134

+

400

Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek.

reservalionsanslag

104

2034

+

2034

Nordiska ministerrådets kulturbudgel.

förslagsanslag

27317

157

26252

-

1065

Summa

650202

654038

+

3836

X. 

Jordbruksdepartementet

Kommittéer m. m..

reservationsanslag

16300

97

18300

+

2000

Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område.

förslagsanslag

3837000

162

3966000

+

129000

Prisstöd till jordbriiket i norra Sverige,

förslagsanslag

141000

162

193600

+

52600

Prisreglerande åtgärder på fiskets område, förslagsanslag

1

169

1

_

3994301

428500 42273 14050

499895

Summa

XI.       

Handelsdepartementet

Nordiska ministerrådets allmänna budget, förslagsanslag

Konsumentverket: Allmänna reklamations­nämnden, /örj/agja/ii/ag

Bidrag till internationell råvarulagring, förslagsanslag

Bidrag till vissa oljetransporter i glesbygd, förslagsanslag

Summa

XII.       Arbetsmarknadsdepartementet

Kommittéer m. m., reservationsanslag

Jämställdhet mellan kvinnor och män,

reservationsanslag Lån till Norrbottens läns landstingskommun för

vissa investeringar m. m., reservalionsanslag Bidrag till yrkesinriktad rehabilitering Statens invandrarverk,/öri/flgians/ag Åtgärder för invandrare, reservalionsanslag

Summa

4177901

-I-   183 600

31775

171

39000

-1-

7 225

4810

114

5697

+

887

-

107

275

+

275

-

109

10000

+

10000

36585

54972

+

18 387

15072

92

12072        -      3000

92

4000        -t-      4000

98

500000

+

500000

93

428 500

-

%

43282

+

1009

94

17550

+

3 500

1005404

+

505 509

Bilaga 2.5 Anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen

(+)

Ökning

 Minsk­

 ning

(-)

Huvudtitel, anslag

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut    Förändring

Propositio-     Anslags-nens eller       belopp skrivelsens nummer

XIV. Industridepartementet

Lån till mindre och medelstora varv,

reservationsanslag Medelstillskott till Kariskronavarvet AB,

reservationsanslag Avskrivningslån till varvsindustrin,

reservationsanslag Räntestöd till varvsindustrin,

reservationsanslag Medelstillskolt till Svenska Varv AB,

reservalionsanslag Bidrag till Svenska Varv AB för vissa

utvecklingskostnader, reservationsanslag Bidrag till Svenska Varv AB för vissa

personalkostnader, förslagsanslag Statens industriverk: Kursverksamhet m. m.,

förslagsanslag Statens industriverk: Bidrag till kurs­verksamhet m. m., reservationsanslag Statens industriverk: Utrustning,

reservationsanslag Bidrag till Stiftelsen Institutet för

Företagsutveckling, reservationsanslag Bidrag till företagsinriktad fortbildning,

reservationsanslag Bidrag till träteknisk utvecklingsenhet

i Skellefteå, reservationsanslag Lån till Saab-Scania AB, reservalionsanslag Lin till Volvo Flygmotor AB, reservalionsanslag Bidrag till Saab-Scania AB, reservalionsanslag

Summa

XVn. Ränlor på statsskulden, m. m. Räntor på statsskulden, m. m., förslagsanslag

Summa

XVIII. Oförutsedda utgifter Oförutsedda utgifter, förslagsanslag

Summa Summa förtadringar pA statsbudgeten

-

165

20000

+

20000

-

165

75000

+

75000

-

165

830000

+

830000

-

165

300000

+

300000

-

165

844000

+

844000

-

165

800000

+

800000

-

165

240000

+

240000

1

88

1

-

10400

88

7000

-

3400

180

88

 -

-

180

-

88

6080

+

6080

9174

88

9924

-I-

750

-

110 115 IIS 115

8000

350000

160000

10000

-I-

I-

-t--I-

8000

350000

160000

10000

1975S

3660005

-t-3640250

18000000

150

19600000       -1-1600000

8000000

150

6000000        -2000000

1-4 163 722

Norttada Trycktri, Stockholm 1880

Bilaga 2.6

Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetåret 1980/81 sedan budgetpropositionen

Prop. 1979/80:150

Bilaga 2.6 Förändringar i förslaget till statsbudget

FÖRÄNDRINGAR I FÖRSLAGET TILL STATSBUDGET FÖR BUDGETÅRET 1980/81 SEDAN BUDGETPROPOSITIONEN

1    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.6

BUaga 2.6

Prop. 1979/80:150

Statsbudgeten för

Inkomster

Inkomster

Skatter

Inkomster av statens verksamhet Inkomster av försåld egendom Återbetalning av lån Kalkylmässiga inkomster

Underskott

Budget-

Senare

Summa

propositionen

ändringar

1 OOO-lal

1 OOO-lal kr.

1 OOO-tal kr.

kr.

130036701

-     10799

130025 902

12 371254

-t-   315 560

12686814

63 563

-

63 563

2094284

-    39000

2055284

3837933

-  210360

3627 573

Summa

148403735

-1-    55401

148459136

55 369516

-t-2508321

57877 837

Summa

203773251

-1-2563722

206336973

Prop. 1979/80:150

Bilaga 2.6 Förändringar i förslaget till statsbudget

budgetåret 1980/81

Utgifter

Budget­propositionen I OOO-lal kr.

Senare ändringar I OOO-lal kr.

Summa I OOO-tal kr.

Utgiftsanslag

Kungl. hov- och slottsstaterna

Justitiedepartementet

Utrikesdepartementet

Försvarsdepartementet

Socialdepartementet

Kommunikationsdepartementet

Ekonomidepartementet

Budgetdepartementet

Utbildningsdepartementet

Jordbruksdepartementet

Handelsdepartementet

Arbetsmarknadsdepartementet

Bostadsdepartementet

Industridepartementet

Kommundepartementet

Riksdagen och dess verk m. m.

Räntor på statsskulden m. m.

Oförutsedda utgifter

Beräknad övrig medelsförbrukning

Minskning av anslagsbehållningar Ökad disposition av rörliga krediter

20709

-

20 709

6328098

+

1017

6329115

5 735058

-

5 735058

16306830

-

16 306830

53 165 169

+

19500

53 184 669

9970470

+

73 898

10044 368

397735

-

397 735

13 754 379

+

117 725

13 872 104

28218815

+

3 836

28 222 651

6100631

+

183600

6284 231

1428331

+

18 387

1446718

10660604

+

505 509

II 

166 113

15 126303

-

15 126.303

5863620

-1-3640250

9503 870

2421006

-

2421006

275493

-

275 493

18000000

-H 600000

19600000

8000000

-:

2000000

6000000

Summa   201773 251

-1-4163722

205 936973

2000000

_;

2000000

_

-

-1-

400000

400000

Summa       2000000

-

1600000

400000

Summa   203773251

-1-2563722

206336973

NorsteAs Tryckeri, Stockholm 1980

Lagförslag

Bilaga 2.7

Prop. 1979/80:150 Bilaga 2.7    Lagförslag

Bilaga 2.7

Förslag till

Lag om storleken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1980/81'

Härigenoin föreskrivs att statlig inkomstskatt för skattskyldig, som avses i 10 § I mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, skall för budgetåret 1980/81 ingå i preliminär skatt med 100 procent av grundbelop­pet.

Jämför 1979: 502.

I    Riksdagen 1979180. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.7 

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Bilaga 2.8

Revision vid revisionskon­ tor inom statsförvaltningen

Prop. 1979/80:150

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen    1

Bilaga 2.8

Sammanfattning av riksrevisionsverkets översyn av orga­nisation och arbetsformer för revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen

Riksrevisionsverket (RRV) har med skrivelse den 8 juni 1979 till rege­ringen överiämnat förslag med anledning av genomförd översyn av organi­sation och arbetsformer för revision vid revisionskontor. Verket lägger fram ett antal förslag till åtgärder vilka kräver regeringens beslut. I en bilaga fogad till skrivelsen redogör verket för arbetets gång, de övervägan­den som gjorts och vilka åtgärder verket självt avser vidta. RRV:s skrivel­sejämte bilagan sammanfattas i det följande.

1    Bakgrund

Den nuvarande organisationen av redovisning och revision inom stats­förvaltningen fastställdes av riksdagen genom beslut år 1967 (prop. 1967:79, SU 1967:82, rskr 1967: 194). Vissa särdrag kännetecknar dock verksamheten inom försvaret (prop. 1975/76: 100 bil. 6, FöU 1975/76:32, rskr 1975/76:273) och affärsverken (prop. 1976/77:130, FiU 1977/78:2, rskr 1977/78: 19).

RRV fick efter beslutet Kungl. Maj:ts uppdrag att efter samråd med berörda myndigheter successivt lägga fram förslag till omorganisationens genomförande. I februari 1969 inkom RRV med det första förslaget till konkret utformning. Kungl. Maj:t utfärdade sedermera en ny instruktion för RRV och bestämmelser den 9 oktober 1970 för revision vid revisions­kontor.

Omorganisationen innebar alt ansvaret för redovisningsrevisionen lades på revisionskonlor. Dessa övertog huvuddelen av den kamerala revision som före 1967 års beslut bedrevs av RRV. Ett revisionskontor inrättades i princip för varje redovisningsgrupp, dvs. den eller de myndigheter som betjänas av en redovisningscentral. Revisionskontoret förlades till en av myndigheterna i gruppen, värdmyndigheten. Sedan den I juli 1976, då omorganisationen var fullt genomförd, är revisionskontoren 23 till antalet. Som komplement till kontorens revision genomför RRV en i förhållande till myndigheterna extern förvaltningsrevision. RRV utövar även tillsyn över revisionskontorens revision och kan också självt utföra redovisnings­revision.

Inom affärsverken finns sju interna revisionsenheter. Enligt riksdagens beslut skall RRV ha ett ansvar för att en extern revision av affärsverkens redovisning och bokslutshandlingar kommer till stånd. RRV har den 29 januari 1979 lämnat förslag till regeringen hur en sådan revision bör utfor­mas närmare. 

1    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bilaga 2.8

Prop. 1979/80:150

2

På försvarels område ansvarar revisionsbyrån vid försvarels civilför­valtning (FCF) för redovisningsrevisionen. Tillsynen av revisionen även­som revision av FCF åvilar RRV. Med hänsyn lill försvarets speciella siruklur skall FCF dock bedriva visst metodutvecklingsarbete, fortsätta att avgöra anmärkningsmål och ha ansvarei för fastställande av revisions­planer sedan synpunkter på planerna inhämtats från berörda myndigheter. Denna organisation gäller sedan den 1 juli 1976.

I anslutning till att den nuvarande organisationen för redovisningsrevi­sion inom statsförvaltningen den I juli 1976 blev fullt genomförd påbörjade RRV en översyn för all klarlägga i vilken utsträckning de ursprungliga intentionerna bakom organisationen med revisionskonlor hade förverkli­gats. Arbetet skulle dels klarlägga vilka behov av redovisningsrevision som förelåg i siaten med undantag av affärsverken, dels bedöma i vilken utsträckning denna revision skulle vara exlern eller inlern. Arbetet fick inte resultera i förslag som innebar kostnadsökningar för staten, och nuva­rande organisation för redovisningscentralerna skulle förbli i stort sett oförändrad. De frågor som i försia hand skulle uppmärksammas var revi­sionskontorens storlek, ställning och kompetens.

2    Bebovet av redovisningsrevision av statliga myndigheter

RRV konstaterar att ett väsentligt moment i den nyligen beslutade moderniseringen av det statliga budgetsystemet är att höja myndigheternas ekonomiadministrativa nivå. Moderniseringen pekar mol en ökad rätt och ett ökat ansvar för myndigheterna att själva göra väseiitliga ekonomiska bedömningar.

Eftersom myndigheternas ekonomi är knuten till anslagsfinansiering är deras ekonomiska resultat inte avgörande för verksamhetens bestånd. Även myndigheter som är avgiftsfinansierade har i allmänhet en monopol­ställning, eftersom de är de enda organ som producerar vissa varor och tjänster. Det finns därför ingen prismekanism som kan utöva en effektiv kostnadspress. Det är också i många fall svårt att värdera förvaltningsmyn­digheternas produktion. På grund av dessa förhållanden kan de statliga myndighetsboksluten i sin nuvarande utformning inte användas som enda underlag för ekonomisk analys av myndigheternas prestationer, kostnader och effektivitet.

Revisionen är en granskande och värderande verksamhet. Granskningen skall utföras på ett opartiskt sätt i förhållande till verksamhetens intressen­ter. Som sådana kan anges riksdag och regering, verksledningen, persona­len och personalorganisationerna i den reviderade myndigheten, allmänhe­ten samt statistik- och prognosproducerande myndigheter. Intressenternas krav varierar men kan sammanfattas i att man önskar få en uppfattning om utnyttjandet av anslaget, redovisning av resultat, redovisning av utnyttjan-

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen    3

de resurser för olika typer av organisaloriska enheter och alt det finns en väl fungerande intern kontroll. Dessutom förvänlas det all revisionen tillser att gällande regelsystem för den ekonomiska verksamhelen följs.

Förutsättningarna för revisionen av förvaltningsmyndigheter skiljer sig i vissa avseenden från dem inom akliebolag och i viss mån även från vad som gäller för affärsverken. Till skillnaderna från aktiebolagen hör den reviderade personkretsens omfattning, de reviderade personernas ansvars­situation, borgenärs- och minoritetsintressen som saknar belydelse i slat­liga myndigheter, ägarrollen som utövas pä olika sätt i myndigheter och aktiebolag samt anmärkningsprocessen som ger de statliga revisorerna sanktionsmöjligheter vilka aktiebolagens revisorer saknar. Förvaltnings­myndigheterna skiljer sig från affärsverken bl. a. därigenom att koncernre­dovisningsproblem i stort sett bara förekommer inom affärsverken och genom att riskerna för svinn och liknande oegenlligheler är förhållandevis små, eflersom förvaltningsmyndigheterna i allmänhet inte bedriver affärs­verksamhet med därav följande mängd av ekonomiska transaktioner.

Revisionen kan ske såväl i form av intern som extern revision. RRV påpekar att begreppen kan avse dels olika funktioner, dels olika organ. Intern revision som funktion avser den revision som bedrivs för att tillgo­dose verksledningens syften, medan extern revision som funktion avser den revision som bedrivs för att lillgodose externa iniressenters syften. Intern revision som organ avser organ inom myndigheten, medan extern revision som organ avser organ ulanför myndighelen. För att revisionen skall vara tillräckligt oberoende i förhållande till den reviderade verksam­heten anses i allmänhet att revisionen måste innehålla ett externt element. Ett sådant inslag är dock ingen garanti för oberoende, utan ytterst har det att göra med revisorns personliga kvalifikationer. RRV menar också att begreppen oberoende och extern revision får mening först när de används som bestämningar av revisionen i förhällande lill en angiven del av det reviderade systemet.

RRV konstaterar att statsmakternas huvudintresse efter hand har flyt­tats över från krav på finansiell redovisning till krav på information om måluppfyllelse, produktivitet och effektivitet. Detta hänger samman med den begränsade ekonomiska karaktären av verksamheten hos förvaltnings­myndigheter och den pågående utvecklingen mot större frihet för myndig­heterna i detaljer, såsom valet mellan olika slag av resurser för att åstad­komma föreskrivna resultat och effekter. Denna utveckling förutsågs re­dan år 1967 och den har kraftigt förstärkts sedan dess. Den finansiella redovisningen blir därmed efterhand främsl elt av medlen i den inlerna styrningen i myndigheterna med verksledningen som huvudintressent. Detta förhållande begränsar behovet av externt inslag i redovisningsrevi­sionen samtidigt som behovet av extern förvaltningsrevision ökar.

It    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bilaga 2.8

Prop. 1979/80:150

4

3    Den nuvarande redovisningsrevisionens fördelar och brister

I proposition 1967: 79 framhölls att systemet med interna revisionsorgan hade åtskilliga fördelar jämfört med extern revision. Revisorerna kunde få bättre kunskaper om verksamhetn vid de myndigheter som skulle revide­ras, personer med erfarenhet av arbetet på fältet kunde lätlare rekryteras, och närheten till verksamheten skulle göra det lättare att börja revisionen tidigt och att få upplysningar i tveksamma fall. Genom att revisionen underställdes resp. verk skulle man få ett organ som kunde både kontrolle­ra verksamheten och inhämta upplysningar av värde för den interna ratio­naliseringen. Samtidigt framhölls att en centraliserad extern revision hade åtskilliga fördelar. Bl. a. underlättades specialgranskning av ett visst områ­de inom flera räkenskaper, vidareutbildning kunde lättare anordnas och det blev större möjligheter till kontakter mellan revisorerna. Den valda formen för revisionens organisation med inlerna revisionsorgan, vilka avsågs stödjas av RRV genom vägledning och tillsyn, och en extern revi­sion genom RRV ansågs tillvarata fördelarna med båda organisationsfor­merna.

RRV bedömer erfarenhelerna av det nuvarande systemet som i stort sett positiva. Möjligheterna för revisorerna att få erforderlig myndighetskänne­dom har avsevärt förbättrats genom närheten till den granskade verksam­heten. Decentraliseringen har gett korta beslutsvägar, vilket gjort det lättare att undvika en byråkratisering av revisionsarbetet. Värdmyndighe­terna har överlag betonat vikten av närheten mellan myndigheten och revisionskontoret. Decentraliseringen av redovisningsrevisionen har ock­så möjliggjort den uppbyggnad av en systematisk förvallningsrevision ge­nom RRV som ägt rum sedan år 1967.

På en del punkter konstaterar RRV emellertid atl brister föreligger. Genom att ansvaret för revisionen åvilar den granskade myndighetens chef har denne att fastställa revisionsplanen. Även om det endast i några fall förekommit att myndighetschefen gjort ändringar i revisionsplanen, som enligt revisionskontoret varit hämmande för revisionen, kan det av princi­piella skäl riktas invändningar mot dpnna ordning.

Revisionskontorens arbetsuppgifter har i stort sett omfattat en gransk­ning enligt de ursprungliga riktlinjerna, dvs. den interna kontrollen och redovisningen samt uppbyggnaden av ekonomiadministrativa rutiner. Kartläggningen av de senare har emellertid dominerat på bekostnad av bedömningar och förslag till förbättringar av internkontrollen. Granskning­en har i huvudsak endast avsett kassabokföringen. Granskningen av bok­sluten har varit av relativt formell och siffergranskande natur. Revisions-kontoren har hittills haft svårt att täcka hela revisionsområdet. Granskning av statsbidrag har utförts i mycket begränsad omfattning.

Vid flera revisionskontor har det varit svårt att rekrytera kompetenta revisorer. Tjänstestrukturen har begränsat befordringsmöjligheterna, sär-

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen    5

skilt vid mindre revisionskontor. En ibland hög personalomsälinign har försvårat kunskapsuppbyggnaden. Löneförhållandena har gjort del svårt för staten atl konkurrera på arbetsmarknaden för revisorer. Vid tjänstetill­sättningar har i vissa fall kraven pä särskilt revisionserfarenhet inte kunnat lillgodoses. Dock har RRV, vars yllrande skall inhämtas innan myndighe­terna tillsätter kvalificerad revisionspersonal, endast i undanlagsfall av­styrkt myndighetens förslag med hänvisning till att den föreslagna skulle sakna erforderlig kompetens.

Uppdelningen av revisionsresurserna i små enheler har försvårat en systematisk upplärning av nyanställda och erfarenhetsutbytet mellan revi­sorerna. Ofta har förflyttningar mellan olika revisionskonlor eller övergång till annan tjänst inom värdmyndigheten varit enda möjlighelen lill avance­mang.

Revisionskontorens lönemedel utgör en del av värdmyndigheternas lönemedel enligt regleringsbreven. Detta förhållande medför alt det i prak­tiken kan vara svårt för revisionskoniorel att hävda revisionens intresse gentemot främst värdmyndighetens övriga prioriteringar.

Enligt gällande bestämmelser skall RRV utöva tillsyn över den revision som utförs vid revisionskontoret. Eriarenheterna visar att RRV:s utbild­ning och metodutveckling är de funktioner i tillsynen som förhållandevis väl svarat emot behoven. Däremot har den direkta tillsynen på fältet enligt internrevisorernas uppfattning inte varit tillräcklig. Sedan år 1974 har emellertid RRV;s åtgärder inom ramen för tillsynen förstärkts kraftigt, särskilt i fråga om metodstöd till revisionskonloren.

4   Riksrevisionsverkets överväganden

RRV framhåller inledningsvis alt det ökade utrymmet för myndigheter­nas egna ekonomiska ansvar förstärker de ullalanden som statsmakterna gjorde år 1967 om behovet att granska myndigheternas verksamhel från lönsamhelssynpunkt och att pröva att verksamheten drivs i effektiva former. Sedan dessa uttalanden gjordes har dessutom programbudgetför-söken avslutats och siatsmakterna har beslutat att försöksverksamheien skall övergå i en successiv, myndighelsanpassad utveckling och till­lämpning av statens ekonomiadministrativa syslem (prop. 1976/77; 130, FiU 1977/78: 1, rskr 1977/78: 19). Detta ställningstagande skall ses i sam­band med att såväl de senaste årens budgetpropositioner som den nya budgethandboken ställer resultatet av myndighelernas verksamhet i cent­rum. Myndigheternas uppföljning saml resultatredovisning och resultat-värdering har fått ökad betydelse som underiag för allt mera angelägna prioriteringar på både myndighets- och statsmaktsnivå. I motsvarande utsträckning anser RRV att behovet av förvaltningsrevision har ökat.

När det gäller redovisningsrevisionen konstaterar RRV att den fråga

Prop. 1979/80: 150

6

som lilldragil sig del kanske största inlressel är huruvida denna revision skall ha exlern eller inlern karaktär. 1 beslulen i anslulning lill 1967 års omorganisation slogs fast, all den cenirala revisionen vid RRV, som var av exlern karaklär, konsekvenl skulle inriklas pä förvallningsrevision, medan redovisningsrevisionen skulle vara en inlern revision. Redovisningsrevi­sionens inlerna karaktär bryts emellerlid igenom av bestämmelserna i anmärkningsförordningen. Dessa beslämmelser liksom tjänstemannaan­svaret ger de interna revisorerna i statsförvaltningen en oberoende ställ­ning av annal slag än den som inlernrevisorerna på det privala området har. För bedömningen av organisationen för revisionen inom statsförvalt­ningen har därför enligt RRV den på det privata områdel Iradilionella uppdelningen mellan extern och intern revision inle molsvarande innebörd och därmed heller inle samma betydelse.

RRV erinrarom all 1967 års omorganisation innebaren kraftig resursför­stärkning för revisionen totalt selt i statsförvaltningen. Även kvalitativt sell medförde omorganisationen en standardhöjning av revisionen jämfört med den tidigare kamerala revisionen. Denna standardhöjning har sedan fortgått. Genom RRV:s utvecklingsarbete under senare år har förutsätt­ningar skapats för en fortsatt standardförbättring. RRV pekar även på att redovisningsrevisionen underlättas genom åtgärder som genomförls och planeras på redovisningsområdet. Verkel nämner bl.a. förslag till statlig bokföringsförordning och utveckling av vad man kan kalla god redovis­ningssed inom statsförvaltningen.

RRV hänvisar till alt dess översyn visat atl systemet med interna decen­traliserade revisionsorgan i huvudsak har haft de fördelar som förvän­tades, nämligen specialisering, bättre myndighetskunskap och myndig­hetskontakter, kontinuitet i granskningen, lätthet att få information samt förutsättningar att börja granskningen tidigt. De brister som översynen har visat på hänför sig huvudsakligen till fyra förhållanden, nämligen myndig­hetschefernas bestämmanderätt över planeringen av revisionen, vissa följ­der av revisionskontorens organisatoriska knytning till värdmyndigheterna i fråga om bl. a. medels-, rekryterings-, befordrings- och utbildningsfrågor, kontorens storlek samt RRV:s tillsyn.

Under översynsarbetel har olika organisalionsallernaliv diskuterats, så­som att organisera revisionskontoren som ett antal hell fristående myndig­heter, att organisera dem som självständiga myndigheter men med admini­strativt stöd av en värdmyndighet eller ett gemensamt kansli eller att inordna dem i RRV. Dessa alternativ innebär emellertid väsentliga änd­ringar av den av riksdagen år 1967 beslutade organisationen. RRV har därför särskilt prövat ett alternativ som innebär att revisionskontoren får en mera självständig ställning inom ramen för nuvarande organisation. För en sådan lösning talar enligt RRV bl. a. att den utveckling som sketl av förvaltningsrevisionen sedan år 1967 inte hade kunnat komma till stånd utan överflyttningen av redovisningsrevisionen från RRV till revisionskon-

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen    7

loren. RRV anser det givel atl slörre myndigheler med en regional och lokal organisation eller eljesi en omfattande ekonomisk förvaltning måsle ha tillgång till en intern revision. RRV pekar även på atl den nuvarande organisationen blev fulll genomförd först den I juli 1976. Genomförandet krävde en tid av ungefär åtta år. Erfarenheterna av denna organisalion är alltjämt begränsade.

RRV framhåller vidare atl man vid en bedömning av den lämpliga organisationen av revisionen i statsförvaltningen bör beakla de lotala resurser som disponeras för denna verksamhel. Revisionskonloren har f.n. inemol 150 årsarbetskrafler. Häri har dä inräknats de resurser som försvarels civilförvaltning har för redovisningsrevision inom försvarets område. Affärsverkens internrevisioner utgör i runt tal 100 årsarbels­krafter. RRV:s resurser för revisionsverksamheten omfallar ungefär 125 årsarbetskrafter. Revisionskonlorens verksamhel avser främst redovis­ningsrevision. Inlernrevisionerna vid affärsverken bedriver både redovis­ningsrevision och förvallningsrevision. RRV:s revision avser praktiskt tagel helt förvaltningsrevision och en i anslutning till denna revision omfat­tande remissverksamhet. Av de samlade revisionsresurserna i slalsförvali­ningen hänför sig alltså den övervägande delen lill redovisningsrevision.

RRV bedömer del inte realistiskt alt för de närmasle åren räkna med några väsentliga ulökningar av de toiala resurserna för revision inom statsförvaltningen uiöver vad som följer av riksdagens beslul när del gäller revision av aflarsverkens redovisning och bokslulshandlingar. En bedöm­ning av hur revisionsverksamheten bör vara organiserad måsle därför enligt RRV:s mening ulgå från att denna verksamhel i huvudsak skall kunna bedrivas inom ramen för de resurser som nu står till förfogande.

Sammanfattningsvis anser RRV att redovisningsrevisionen bör förstär­kas kvalitativt med bibehållande av i huvudsak nuvarande fördelning av revisionens totala resurser på redovisnings- resp. förvaltningsrevision. Detta bör ske inom ramen för nuvarande organisation i enlighet med vad som föreslås i det följande.

För myndigheterna inom försvaret har nyligen genomförts en ändrad organisation för redovisningsrevisionen. Del finns enligt RRV:s mening inte anledning att nu ompröva formerna för denna revision.

5   Riksrevisionsverkets förslag

5.1 Revisionens planering och genomförande

RRV framhåller att revisor vid revisionskonlor intar en självständig ställning och agerar pä eget ansvar i anmärkningsmål. 1 detta hänseende behövs inte i och för sig någon förändring för att garantera en oberoende granskning. Anmärkningsförordningens tillämpningsområde är emellertid begränsai. Dessutom innebär myndighetschefens rätt att fastställa revi-

Prop. 1979/80:150

8

sionsplanen atl revisionskoniorel i varje fall formelll inle har full frihei atl efler egen bedömning ulföra den granskning som kan bli akluell i anslul­ning lill ställningstaganden enligt anmärkningsförordningen.

Revisionskoniorel skall vidare i årsberättelsen bl. a. göra uttalanden om uppgifterna i årsredovisningen och i bokslutet. Med nuvarande rätl för myndighetschef atl fastställa revisionsplan saknas garantier för att revi­sionskoniorel får möjlighel all ulföra granskning, som det bedömer nöd­vändig för att kunna uttala sig om redovisningen och bokslutet.

RRV anser att revisionskontorels ställning i nu nämnda avseenden bör stärkas. RRV föreslår därför atl revisionsplanen i framtiden skall faststäl­las av chefen för revisionskoniorel. Myndighelschefens önskemål om revi­sionsinsatser för verksledningens behov bör bli tillräckligt beaktade genom atl denne alltid bereds tillfälle att ge sina synpunkter på revisionsplanen innan den fastställs. Genom förändringen bör revisionskontorens själv­ständighet och oberoende enligt RRV:s uppfattning kunna säkras i fråga om sådana granskningsuppgifter som inle bör kunna styras av chefen för en granskad myndighet.

5.2 Administrativ anknytning till värdmyndighet

Värdmyndigheten upprättar anslagsframställning för revisionsverksam­heten i och med all revisionskoniorel utgör en arbetsenhet i myndighelen. DeUa gäller även till den del revisionen avser andra myndigheter än värd­myndighelen. Medlen för revisionsverksamheten kan i de nuvarande reg­leringsbreven inte särskiljas från medel till annan verksamhel under myn­dighelernas förvaltningsanslag.

Med hänvisning lill revisionskonlorens speciella ställning och del förhål­landet att många konlor skall beijäna även andra myndigheter i en redovis­ningsgrupp, föreslår RRV atl medel för revisionskontorets verksamhel tas upp under en särskild anslagspost under värdmyndighelens förvaltnings­anslag. Av praktiska skäl boren sådan särredovisning kunna begränsas lill att avse lönemedel och evenluella konsultmedel. Verkel påpekar att ingen nämnvärd kritik riktas mol att värdmyndigheierna svarar för administrativ service avseende personal-, ekonomi- och lokalfrågor. Genom särredovis-ningen får statsmakterna en klarare bild av medelsbehovei för revisions­verksamheten, de berörda myndigheterna och revisionskontoren får rikt­linjer för vilka resurser som står lill förfogande och RRV fär bättre möjlig­heter att följa resurstilldelningen och resursutnyttjandet vid kontoren.

Värdmyndigheten rekryterar personal till revisionskontoret. Detta åren direkt föjd av atl revisionskoniorel är en del i värdmyndigheten. RRV:s insatser inskränker sig lill atl verkel uttalar sig om kompetens hos de kandidater som värdmyndigheten föreslär. Värdmyndighetens inflytande över personvalet skulle i princip kunna leda till ett icke önskvärt beroende­förhållande mellan kontorets personal och myndigheten i övrigt.

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen    9

För all markera den speciella ställning som chefen för revisionskoniorel har anser RRV atl denne i fortsäUningen bör lillsäiias av regeringen på förslag av värdmyndigheten efler samråd med RRV. Del är nalurligl atl värdmyndighelen utan särskilda föreskrifter samråder med övriga myndig­heter inom kontorets verksamhelsområde.

Övrig personal vid kontoret bör lillsäiias av värdmyndighelen. Vid lillsätlningsärendels avgörande bör chefen för revisionskoniorel ha rält all närvara med därav följande rätt att anmäla eventuelli avvikande mening. Värdmyndigheten fär avgöra i vilken utsträckning ijänstetillsältningen bör delegeras till chefen för kontoret. Ordningen innebär en viss förändring gentemot vad som nu gäller. 1 dag skall RRV yiira sig innan ijänsl i lägsl lönegrad F 11 tillsätts vid revisionskontor. Endasl undantagsvis under uppbyggnaden av organisationen har RRV dock hafl anledning att göra någon annan bedömning än värdmyndighelen vid tillsättning av sådan tjänsl. RRV anser därför atl föreskriften numera endasl innebär en admini­strativ omgång och att den kan slopas.

Den administrativa anknytningen till värdmyndighelen medför all denna har ansvarei för ulbildningen av kontorets personal. Detla bör gälla även i fortsättningen. 1 första hand bör personalen ha möjlighel all della i värd­myndighelens inlerna utbildning, men även utbildning inom övriga myn­digheter inom kontorets område kan komma i fråga. Alltsedan kontorens tillkomst har RRV arrangerat kurser och seminarier för personalen och f. n. undersöker RRV möjligheterna att vidga kursutbudet.

5.3       Tillsyn

RRV har lillsyn över verksamhelen vid revisionskontoren. I denna uppgift ingår dels direkt insyn i form av särskilda tillsynsprojekl, dels utvecklingsarbete och melodanvisningar saml utbildning och informalion. Under senare är har RRV lagl tyngdpunkten på de sisinämnda momenten. Den direkta tillsynen har däremot icke kunnat genomföras i den omfattning som RRV ansett önskvärd. RRV har dock vidtagit olika åtgärder för atl förbättra denna tillsyn. Bl. a. avser verket all mera aklivi siödja revisions­kontorens planeringsarbete och erfarenhelsulbylei mellan RRV:s förvalt­ningsrevision och revisionskonlorens redovisningsrevision.

5.4       Revisionskontorens storlek

Enligt RRV:s uppfattning har verkels översyn beiräffande redovisnings­revisionen visat att större revisionsenheter skulle möjliggöra bäitre resurs­utnyttjande och kompetensutveckling inom revisionskontoren samt tillgo­dose framförda önskemål om specialkompetens främsl inom områdel ADB-revision. Vidare skulle ett antal effektivitetsfördelar vinnas, t. ex. förenklad personaladministration, större kontinuitet i arbetet trols va-

Prop. 1979/80:150

10

kanser och frånvaro saml ökade möjligheter all priorilera och fördela insalser mellan olika delar av det slatliga revisionsområdet.

RRV framhåller i detta sammanhang atl olika indelningsgrunder kan diskuteras, såsom myndigheternas ämnesområden, redovisningens struk­tur eller myndigheternas geografiska belägenhet. En viktig fråga i över­synsarbetel har varit att överväga förutsättningarna all åstadkomma större revisionsenheter men samtidigt bibehålla fördelarna med en decenlralise­rad organisation. Värdmyndigheierna har i många fall ansell del angeläget att behålla sina nuvarande revisionskontor.

Hur den framtida organisationen bör vara utformad kan enligt RRV inle bedömas utan ytterligare utredning. RRV föreslär därför att verket får i uppdrag att närmare uireda möjligheterna att huvudsakligen inom ramen för nuvarande resurser för revision vid revisionskontoren åstadkomma större och färre revisionskonlor samt att för regeringen lägga fram förslag härom.

6   Skiljaktig mening

RRV:s styrelse är enig i det förslag som verket redovisar. Vid ärendets avgörande har två närvarande avdelningschefer anmält skiljaktig mening i den del som förslaget gäller revisionskontorens organisatoriska ställning.

De två avdelningscheferna ansluter sig till verkets bedömning i fråga om den totala resursramen för redovisningsrevision men anser att resursernas användning inom denna ram behöver prövas ytterligare innan ställning tas i organisationsfrågan. Bl. a. behöver man närmare överväga ambitionsni­vån i den statliga redovisningsrevisionen. De anser det härvid troligt atl den f. n. grundläggande tanken på årligt revisionsomdöme för varje myn­dighet får överges som huvudkriterium, även om den kanske i många fall kan tillgodoses. Det påpekas att revision av myndigheter inte är en fråga om att rekommendera ansvarsfrihet och att paralleller med den privata sektorn kan dras endast i mycket begränsade avseenden.

Vidare behöver behovel av egentlig internrevision behandlas ytterligare. Internrevision är viktig i första hand för myndigheter med belydande uppdragsverksamhet och myndigheter med omfattande regional eller lokal organisation. Den externa revisionen är viktig för hela statsförvaltningen och den måste vara "oberoende" eller "självständig". De anser det ange­läget att båda dessa revisionsfunktioner profileras och kommer till klarare uttryck. Vilken andel av nuvarande resursram som bör avsättas för extern resp. inlernrevision får utredas närmare.

När det gäller den externa revisionen framhåller de atl det är av största vikt att ett revisionssystem är så utformat att garantier för oberoende och opåverkbarhet finns, oavsett om faktiska missförhållanden uppträder eller inte. Anmärkningsprocessen har enligt deras mening inte sådan innebörd och räckvidd att den i tillräcklig grad bidrar till eti oberoende revision. De

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen   11

anser att det finns skäl all nu när förändringar ändå bör göras välja en sädan principlösning att redovisningsrevisionen blir helt oberoende av inflytande från nägon reviderad myndighel, såväl revisionelit som admini­strativt genom den organisaloriska knyiningen. Tekniskl sell innebär detla att 1967 års beslut bör ändras.

Vid valet av organisationsalternativ har deras första utgångspunkt varil att finna en organisatorisk lösning som kommer tillrätta med de problem -främsl beroendeförhållandet - som finns i den nuvarande organisalionen och som tar tillvara de effektivitetsvinster som kan uppnås med en sam­manhållen ledning av de externa revisionsinsatserna, möjliggör en diffe­rentiering av revisionen efter behov och underlättar en anpassning lill de förändringar i behovet som kan uppstå över tiden. Detla kräver alt revi­sionskontoren inte är administrativt knutna till värdmyndigheterna. En andra utgångspunki har varil atl den statliga revisionen haren sammanhål­len ledning eflersom det är det sammantagna resultatet av revisionen under en viss period som bör analyseras och ingå i den påföljande planerings­processen. Vidare anförs all RRV från riksbokföringssynpunkl och som ansvarig för redovisningsfrågor i statsförvaltningen har intressen i redovis­ningsrevisionens inriktning och kvalitet.

En genomgång av för- och nackdelar visar enligt deras uppfattning att den externa redovisningsrevisionen bör inordnas i RRV genom atl revi­sionskontoren blir lokala enheler inom verkel. De framhåller emellerlid att vissa av de nuvarande resurserna efler särskild prövning allljäml bör disponeras för internrevision.

Prop. 1979/80: 150

12

Sammanställning av remissyttranden över riksrevisions­verkets förslag till organisation och arbetsformer för revi­sion vid revisionskontor

Efter remiss har yllranden över RRV:s skrivelse avgetls av riksdagens revisorer, domstolsverket, rikspolisstyrelsen (RPS), kriminalvårdsstyrel­sen, styrelsen för inlernationell utveckling (SIDA), försvarets civilförvalt­ning (FCF), Jörsvarels rationaliseringsinstitut (FRI), socialstyrelsen (SoS), rik.sförsäkringsverket (RFV), statens bakteriologiska laboratorium (SBL), statens vägverk, sjöfartsverkei (SJöV). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut (SMHI). statistiska centralbyrån (SCB), kam­markollegiet, statskontoret, byggnadsstyrelsen, riksskatteverket (RSV), riksanlikvarieämbeiel (RAA), universitets- och högskoleämbetet (UHÅ), skolöverstyrelsen (SÖ), lantbruksstyrelsen (LBS), skogsstyrelsen, statens Jordbruksnämnd (JN), statens naturvårdsverk, kommerskollegium, generallullslyrelsen, patent- och registreringsverket, överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), bostadssty­relsen, statens lantmäteriverk, länsstyrelsernas organisationsnämnd (LÖN), Karolinska sjukhuset, Sveriges lanlbruksuniversitel, länsstyrelsen i Malmöhus län, länsstyrelsen i Kopparbergs län. Föreningen Auktorisera­de Revisorer (FAR), Tjänstemännens Centralorganisations statstjänste­mannasektion (TCO-S), Centralorganisationen SACOISR saml Institutet för Intern revision. Dessutom har en skrivelse inkommit från personalen vid revisionskontoret vid UHÅ.

1    Redovisningsrevisionens organisation

Remissinstanserna diskuterar ingående hur redovisningsrevisionen bör or­ganiseras och administrativt inplaceras i statsförvaltningen. Meningarna är starkt delade om vilken lösning som bäsl lillgodoser revisionens oberoende och självständighet.

RRVis förslag innebär att åtgärder för atl förbättra redovisningsrevi­sionen skall vidtas inom nuvarande organisatoriska ram för revision vid revisionskontor. Förslaget tillstyrks i storl av SIDA, RFV, SJöV, SMHI, SCB, kammarkollegiet, RAÅ, LBS, kommerskollegium, generaltullstyrel­sen, ÖEF, AMS, Karolinska sjukhusel och av länsstyrelserna i Malmöhus och Kopparbergs län.

Även byggnadsstyrelsen tillstyrker RRV:s förslag. Likheten med ett afffärsverk föranleder emellertid styrelsen atl som ett alternativ peka på möjligheten att ombilda styrelsens revisionskontor till en intern revision, medan RRV liksom beträffande affärsverken skulle svara för den externa revisionen. Vägverket förutsätter att frågan om intern revision för verkets del löses på samma sätt som för affärsverken. Naturvårdsverket anser att.

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen

13

man vid val av organisationsform för redovisningsrevisionen bör eftersträ­va en sädan lösning som ger goda möjligheter lill samordning med förvalt­ningsrevisionen liksom till priorilering av resurser mellan dessa båda verk­samhelsomräden. Frän denna utgångspunkt kan det i och för sig synas mest ändamålsenligt att inordna revisionskonloren i RRV. Verkel finner likväl vid en sammanvägd bedömning alt övervägande skäl talar för RRV:s förslag och alt en mera genomgripande organisationsförändring bör göras först om de föreslagna förändringarna inte leder till åsyftat resultat.

Många remissinstanser förordar andra lösningar än den som RRV har föreslagit.

Flera remissinstanser föreslår sålunda att revisionskontoren skall inord­nas som lokala enheter i RRV, i enlighet med vad som anförts i den skiljaktiga meningen i RRV:s skrivelse. Denna uppfattning har riksdagens revisorer, RPS, FCF, statskontoret, RSV, SÖ, skogsstyrelsen, boslads­siyrelsen och Institutet Jör intern revision.

Länsstyrelsernas organisationsnämnd och TCO-S kan inle acceptera RRV:s förslag eftersom detla inte skapar förulsältningar för en oberoende revision.

Genomgående dominerar principiella synpunkter på behovel av själv­ständighet och oberoende för revisionskontoren, varvid värdmyndigheler-nas arbetsgivaransvar för revisionskontorens personal av flera remissin­slanser anges som särskilt besvärande. Riksdagens revisorer anser sålunda att starka skäl talar för att revisionskontorens ställning omprövas och all dessa helt frigörs från det beroende som kan uppkomma genom bindningar till de granskade myndigheterna. Revisionskonlorens granskning bör här­vid ändras från en huvudsakligen inlern till en renodlat extern redovis­ningsrevision.

För att utnyttja de befintliga resurserna så rationellt som möjligt fordras det enligt riksdagsrevisorernas uppfallning mer än vad som kan uppnås genom en omstrukturering av revisionskontoren och en förbättrad lillsyn. Det krävs en både sammanhållen och sammanhållande ledning för verk­samheten. En gemensam ledning ger också väsenlligl bättre möjligheter för en likformig prövning av revisionskontorens medelsbehov.

Flera av de remissinstanser som anser alt revisionskontoren bör inord­nas i RRV framhåller samtidigt det egna behovet av resurser för intern revision eller intern kontroll. Sädana synpunkter lämnas av RPS och LON. Riksdagens revisorer anser att man, om revisionskontoren inordnas i RRV, bör utreda hur vissa större myndigheters behov av intern revision bör tillgodoses och samordnas med den externa granskningen. Institutet för intern revision förutsätter också att myndigheterna får resurser för intern revision. Statskontoret menar att det vid sidan av den externa revisionen även framdeles kan finnas skäl för inlernrevision inom sådana områden som har en från ekonomisk kontrollsynpunkt komplicerad verk­samhet.

Prop. 1979/80:150

14

Under översynsarbetet diskuterades även andra administrativa och or­ganisaloriska former för redovisningsrevisionen. Ett förslag var atl de nuvarande revisionskontoren skulle ändras till etl mindre antal hell själv­ständiga myndigheler. Denna lösning förespråkas av kriminalvårdsstyrel­sen och av SACO/SR. Den sisinämnda anser den minskade detaljstyrning­en av myndigheterna vara ett argument för etl ökat behov av oberoende redovisningsrevision.

En annan modell utgår också från att kontoren organiseras som själv­ständiga myndigheter, men att dessa i fråga om vissa administrativa upp­gifter skulle vara knutna antingen till en värdmyndighet eller till ett gemen­samt kansli. UHÅ slöder denna modell och framhåller att den helt avgö­rande faktorn beträffande revisionskonlorens oberoende är frågan om arbetsgivaransvaret. Ämbetet anser även alt erfarenhelerna visat att an­märkningsprocessen i realiteten inte fungerat. Den uppdelning av revi­sionen i redovisnings- resp. förvaltningsrevision som gjorts anser ämbetet vara en felaktig föruisättning för att bedöma organisationsfrågan. Även personalen vid UHÅ:s revisionskontor har i skrivelse anfört liknande syn­punkter.

Ett antal remissinstanser har valt all inte ta klar ställning för något av de diskuterade organisationsalternaliven. SBL ser inte anledning att motsätta sig RRV:s förslag men betonar att den uppfattning som framförs i den skiljaktiga meningen inle skulle ge sämre lösningar pä problemen. Vägver­ket förordar att det centrala ansvaret för extern revision skall avse revision som sådan, oavsett om revisionen kallas redovisnings- eller förvaltnings­revision. Verket anser att krav kan ställas på en sammanhållen ledning av den externa revisionens inriktning och omfattning. SoS anser atl kravet på atl redovisningsrevisionen skall vara oberoende för att fullt ut kunna tillgodoses borde kräva atl revisionskontoren blev självständiga myndighe­ter eller helt integrerades i RRV, men styrelsen kan ocksä tänka sig den organisatoriska lösning som RRV föreslår. Ett liknande resonemang förs av FRI. som menar att oberoendekravet principiellt bäsl tillgodoses genom att revisionskontoren inordnas i RRV men att en sådan förändring nu skulle vara ett alltför stort steg. Institutet förordar därför för försvarels del att något av de alternativ där redovisningsrevisionen ligger under försvars­huvudtiteln tills vidare tillämpas. JN anser frågan huruvida revisionskon­toren bör inordnas i RRV av mindre intresse. Patent- och registreringsver­ket har uppfattningen att om RRV anser att frågan bör utredas ytteriigare bör detta ske förutsättningslöst och med beaktande jämväl av det alterna­tiv som framförs i den skiljaktiga meningen. SMHI bifaller de förslag som kan höja kvaliteten och främja samarbetet mellan revisionskontoren och de granskade myndigheterna och Sveriges lantbruksuniversitet motsätter sig inte att en slagkraftig organisation bildas för att säkerställa en oberoen­de extern redovisningsrevision.

FAR ser i princip de föreslagna förändringarna som förbättringar ägnade

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen   15

att höja redovisningsrevisionens kvalilel och minska redovisningsrevisor­ernas beroendeställning i förhållande lill granskade myndigheler men ifrå­gasätter om de föreslagna åtgärderna är tillräckliga för atl undanröja de brister som påpekats. Oberoendet begränsas av atl revisorerna fortfarande är anställda av den myndighel, vars verksamhel de skall granska. För­eningen anser det inle lämpligl atl göra så resolut åtskillnad mellan redo­visnings- och förvaltningsrevision som den uppfattar att RRV har gjort. Föreningen påpekar att förvaltningsrevision liksom budgetering och plane­ring av resursanvändning kräver en lillföriillig och ändamålsenlig ekono­misk information.

2   Revisionens planering och genomförande

RRV föreslår atl chefen för revisionskoniorel åriigen faslsläller revi­sionsplanen för nästkommande budgetår efter samråd med chefen för den myndighel planen avser.

Förslagel tillstyrks eller lämnas ulan erinran av SIDA. SoS, RFV, SBL, SMHI, SCB, kammarkollegiet, byggnadsstyrelsen, RAÄ, JN, kommers­kollegium, generaltullstyrelsen, patent- och registreringsverket, ÖEF. AMS och Karolinska sjukhuset. Flera undersiryker samrådets belydelse. Riksdagens revisorer påpekar atl förslagel skulle innebära att myndighels-chefen blev ansvarig för att genomföra verksamheten utan att vara den som fastställer revisionsplanen. LON gör samma invändning och menar atl ett sådant förhällande skapar oklarheter. Domstolsverket, vägverket, lant­bruksuniversitetet och länsstyrelsen i Malmöhus län anser att myndighels-chefen bör fastställa revisionsplanen. Naturvårdsverket för fram förslaget att RRV bör fastställa revisionsplanen efter förslag av chef för revisions­kontor. Sambandet mellan förvaltningsrevision och redovisningsrevision skulle därmed kunna stärkas.

3   Administrativ anknytning till värdmyndighet

RRV:s förslag om tjänstetillsättning innebär atl regeringen tillsätter che­ferna för revisionskontoren på förslag av värdmyndigheterna efter samråd med RRV, medan övrig personal vid kontoren skulle tillsättas av myndig­heterna själva.

Förslaget tillstyrks av eller lämnas utan erinran av bl.a. SIDA, RFV, SBL, SCB, kammarkollegiet, LBS, AMS, bosladssiyrelsen, lantbruksuni­versitetet och länsstyrelsen i Malmöhus län. Även SMHI tillstyrker men anser att samrådet mellan värdmyndigheten och de övriga myndigheterna inom revisionskontorets verksamhetsområde behöver regleras. Byggnads­styrelsen stöder ocksä förslagel och menar att samråd mellan värdmyn­digheten och RRV beträffande tillsättning av övrig personal inte bör vara

Prop. 1979/80:150

16

föreskrivet annat än i de undanlagsfall då skiljaktig mening föreligger mellan myndigheten och chefen för revisionskoniorel. SoS anser alt revi­sionskontorens oberoende bör ytterligare markeras genom alt chefen för revisionskoniorel tillsätter övrig personal vid della.

Domstolsverket har i och för sig ingel emot alt regeringen utser chef för revisionskontor. Eflersom dessa tjänster f. n. inte är på en sådan nivå atl de motiverar ett tillsättningsförfarande som de tjänsler som eljest lillsatis av regeringen avstyrker verkel dock förslaget. Vägverket anför liknande synpunkter. SJöV ifrågasätter om det är erforderiigl atl chefen tillsätts av regeringen och menar all etl samråd med RRV vid tillsättningen bör ge tillräcklig garanti/för att ett icke önskvärt beroendeförhållande inle upp­står. Generallullslyrelsen anser det onödigt byråkratiskt atl regeringen skall tillsätta chef för revisionskontor och menaratt RRV om en ändring är nödvändig bör utnämna sådan chef efter förslag av värdmyndighelen.

RRV föreslår vidare att regeringen i regleringsbreven för värdmyndighe­terna särskilt skall ange medelsberäkningen för revisionskonlorens verk­samhet.

Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av SIDA, SoS, RFV, SBL, SJöV, SMHI, SCB, byggnadsstyrelsen, bostadsstyrelsen, kommerskolle­gium, patent- och registreringsverket, ÖEF, Karolinska .sjukhuset och länsstyrelsen i Malmöhus län. Kammarkollegiet anser att samtliga medel för dess revisionskontor bör särredovisas. AMS har inget att erinra men undrar om inte värdmyndigheternas intresse av fungerande revisionskon­tor är så stort att särredovisning i de flesta fall inte behövs. Även RAÅ tillstyrker förslaget men anser att genomförandet bör uppskjutas i avvak­tan pä utredningen om revisionskonlorens storlek. SÖ vänder sig emot att enbart löne- och konsultmedel skulle omfattas av särredovisningen och föreslår att denna skall gälla samtliga medel som anvisas för revisionsverk­samheten.

Domstolsverket anser det opraktiskt att avskilja medlen för ett revisions­kontor som endasl är verksamt inom en centralmyndighet. Det synes ocksä vara principiellt felaktigt att på detta sätt begränsa resp. centralmyn­dighets möjligheter att styra användandet av resurser inom verksamhets­området. Verket är dock positivt till förslaget om kontorets verksamhets­område omfattar flera myndigheter. Eftersom ett enhetligt system är önsk­värt kan verket acceptera särredovisning, men för domstolsverkets revi­sionskontor bör detta dä enbart avse lönemedel.

Riksdagens revisorer menar att riksdagen tvingas anslå medel för en verksamhet som ingen myndighet är ansvarig för om myndighetschefen inte fastställer revisionsplanen. LBS undrar om särskilt myckel står att vinna med förslaget och menar atl det går emot strävandena att minska detaljstyrningen av myndigheterna. Även vägverket och lantbruksuniversi­tetet avstyrker förslaget. GeneraltuUstyrdsen anser att det, för att undvika anslagstekniskt krångel och ändå tillgodose intentionerna i förslaget, vore

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen   17

tillräckligt att revisionskontoren i revisionsplanen redovisar behovel och tilldelningen av resurser. 1 årsberättelsen skulle de sedan redovisa i vad mån medel inte har kunnat utnyttjas för avsett ändamål och anledningen härtill.

4    Revisionskontorens storlek

RRV föreslär att regeringen uppdrar ät RRV att närmare utreda möjlighe­terna att huvudsakligen inom ramen för nuvarander resurser för revision vid revisionskontoren åstadkomma större och färre revisionskontor än f. n. samt att för regeringen lägga fram förslag härom.

Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av SoS, kammarkollegiet, statskontoret, ÖEF, Karolinska sjukhuset och länsstyrelsen i Malmöhus län. RPS anser det ändamålsenligt att dess revisionskontor ingår i ett större organ. Kriminalvårdsslyrelsen har inget att erinra mol den under översynsarbetel tänkta storleken av ett revisionskontor för de lill Norrkö­ping förlagda myndigheterna. RFV erinrar om att frågan om revisionen vid de allmänna försäkringskassorna prövas inom ramen för en organisations­översyn och anser att detta bör beaktas i den föreslagna utredningen. UHÅ anser atl revisionskontorens personals synpunkter och erfarenheter bör väga tungt vid sammanslagningarna. De kontor som vill förbli arbetsenhe­ter inom resp. myndighet bör få detta, varvid RRV:s slyrning bör upphöra och behovet av exlern revision tillgodoses genom RRV:s enhet för redo­visningsrevision. SBL framhåller att myndigheternas redovisningsslruklur bör ges större vikl än en departementvis eller en regional indelning. Bo­stadsstyrelsen anser atl bostadsverkel även i fortsättningen bör utgöra egen revisionsenhet om centralisering av redovisningsrevisionen till RRV inte anses böra ifrågakomma eller att en sammanläggning sker med myn­digheter vars redovisningsslruklur liknar bosiadssiyrelsens. Generaltull­styrelsen tillslyrker en utredning och menar atl det förhållandet alt styrel­sen på grund av uppbördsverksamhet och en geografiskt spridd organisa­lion behöver ett eget kontor inte hindrar att detla efler förstärkning kan fä revisionsuppgifter även för andra myndigheter. Byggnadsstyrelsen har inget att erinra mot att frågan uireds men menar au de anförda skälen för slörre och färre konlor inle är invändningsfria. Sammanslagningar ger inte automatiskt effektivitetsfördelar. Riskerna för negativa konsekvenser av ett sakligt splittrat revisionsområde fär inte underskattas. AMS har heller inget emot en utredning. Styrelsen varnar dock för att alltför stora revi­sionskontor innebär en risk för byräkralisering av revisionsverksamheten. Skogsslyrelsen tillstyrker förslaget om utredning och hänvisar till egna erfarenheter av de problem som framför allt vid långvarig sjukfrånvaro uppstår för ett litel revisionskonlor. Om den nuvarande organisationsmo­dellen med revisionskontor inordnade i värdmyndigheterna kvarstår vill styrelsen inle motsätta sig att dess eget revisionskontor upphör.

Prop. 1979/80:150

18

SACO/SR tillslyrker en utredning men anser att de under översynsarbe­tet diskuterade förslagen är dåliga. TCO-S tillstyrker sammanläggningar i syfte all på sikl nå en departemenlsvis indelning och menar atl man bör överväga hur starkare band skall kunna knylas mellan redovisnings- och förvaltningsrevisionen.

Domstolsverket finner de nuvarande förhållandena tillfredsställande och anser därför alt det inte är påkallat att utreda frågan. SIDA ser heller inget skäl för utredning. SJöV avslyrker en sammanslagning av revisionskon­toren vid myndigheterna i Norrköping. Lantmäteriverket är emot samman­slagningar, som skulle innebära att det blev svårare att tillgodose behovet av intern revision. Patent- och registreringsverket anser det visserligen rimligt att uireda revisionskonlorens slorlek men menar att denna ulred­ning bör vara förutsättningslös.

5    Tillsyn

Relativt få remissinstanser behandlar RRV:s tillsynsuppgifter i sina yttran­den. 1 etl par fall - RFV och lantbruksuniversitetet inskränker sig myndigheterna till att tillstyrka de föreslagna ålgärderna. SIDA betonar att revisorns faktiska oberoende även är en fråga om dennes kompetens och personliga integritet. RRV:s utbildningsverksamhet, metodutveckling och tillsyn bör vara etl viktigt stöd för revisorn i detta avseende. Även riksda­gens revisorer räknar den förstärkta tillsynen av revisionskontoren till förbättringarna av den nuvarande organisationen för redovisningsrevision. FCF uttalar sig för ett ökat tillsynsansvar för RRV om revisionskonloren inte kan inordnas i verkel och FRI menar att ett klart uttalat tillsynsansvar för RRV förbättrar möjligheterna atl förslärka sambandet mellan förvall­nings- och redovisningsrevision.

SBL vill som en myndighet med erfarenheter från affärsredovisning betona den belydelse som enhetliga regler för redovisning och god redovis­ningssed har för möjligheterna att bedriva en meningsfull redovisningsrevi­sion. SJöV anser det också nödvändigt att sådana normer och anvisningar utfärdas och att RRV genom utbildning och information i högre grad stödjer personalen vid revisionskontoren. Genom dessa åtgärder och ge­nom utökat erfarenhetsutbyte i RRV:s regi bör enligt verkets uppfattning förutsättningar skapas för god revisionsstandard inom statsförvaltningen.

6   Övriga synpunkter

Kammarkollegiet framhåller att RRVs verksamhet i fråga om tolkning och upplysning i fråga om redovisning, revision och angränsande ekonomiska områden borde vidgas. Denna uppgift skulle ersätta den upplysningsskyl-

Bilaga 2.8    Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen   19

dighet som RRV hade tidigare men som utmönstrades i 1973 års instruk­tion. Den skyldighet som revisionskontor har alt "lillhandagå myndighe­terna med de upplysningar och det biträde det kan lämna" kan inle fylla samma uppgift, anser kollegiet bl.a. på så sätt all i åtskilliga frågor en gemensam lolkning bör eftersträvas.

SoS och kammarkollegiet påpekar angående förordningen om revision att det är för kategoriskt att kräva atl revisionskontoren skall granska redovisningen av alla statsbidrag. SoS föreslår att del föreskrivs all sådan redovisning skall kunna granskas. Även SÖ efterlyser en precisering av skyldigheterna i detta avseende och menar att verkets revisionskontor måste förstärkas om granskningen skall vara obligalorisk. Vägverket föror­dar att förslaget om revision av statsbidrag närmare utreds före beslul.

FRI anser att RRV:s grundläggande principer för redovisningsrevision inte bör tillämpas fullt ut inom försvaret då detta skulle leda till en orimligt hög ambitionsnivå. SÖ och AMS framhåller i likhet med den i den skiljakti­ga meningen i RRV:s skrivelse framförda uppfattningen att del är angelä­get att få klariagt vad redovisningsrevisionen i staten skall syfta lill och med vilken allmän ambitionsnivå den skall bedrivas.

TCO-S anser det viktigt att de formella kraven på kompelens för tjänst­göring inom revisionsverksamheten inte utformas så atl de hindrar perso­nal med erfarenhet av kameralt arbete att via assistenttjänster vid revi­sionskontoren befordras till handläggare.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Bilaga 2.9

Förvaltningsrevision inom försvaret

Prop. 1979/80:150

I

Bilaga 2.9 Förvaltningsrevision inom försvaret

Bilaga 2.9

Sammanfattning av promemorian (Ds B 1978:9) Förvalt­ningsrevision inom försvaret

Ijuli 1974 tillkallade dåvarande chefen för finansdepariemenlel, slalsrå­del[REDACTED_EFTERNAMN], en kommitté för all överväga dels gränsdragningen mellan rationaliseringsverksamhet och förvaltningsrevision, dels hur förvaltnings­revisionen inom försvarsdepartementets verksamhelsområde bör vara or­ganiserad.

Utredningen, som valde atl kalla sig revisions- och ralionaliseringsulred-ningen (RRU), bedrev arbetet i två etapper. Den första etappen behand­lade frågan om gränsdragning och samverkan mellan centralt bedriven ralionaliseringsverksamhet och förvaltningsrevision och rapporterades våren 1976 (Ds Fi 1976: 3). Statsmakterna tog ställning (prop. 1976/77; 100 bil. 

II, 

FiU 1976/77: 13, rskr 1976/77: 169) år 1977.

Den andra etappen inleddes vintern 1977 och avslutades i oktober 1978. Arbetet redovisades i betänkandet (Ds B 1978:9) Förvallningsrevision inom försvaret. Betänkandet sammanfattas i det följande.

Förvaltningsrevisionen skall granska om statsverksamheten fungerar effektivt. Sedan är 1969 dä förvaltningsrevisionen började bedrivas i sin nuvarande form har riksrevisionsverket (RRV) ulfört denna granskning inom hela statsförvaltningen. RRU:s uppgift har varil att lämna förslag om hur förvaltningsrevisionen i försvaret skall organiseras i framtiden. En utgångspunkt är att RRV oavsett organisatorisk lösning inför regeringen skall ha det samlade ansvaret för all revision i staten.

Förvaltningsrevision är en del av den utvärdering som sker av verksam­helen i försvaret. En annan del är redovisningsrevisionen som ulförs av försvarets civilförvaltning. Den granskar främst myndighelernas redovis­ning och i och med detta om de ekonomiska resurserna används enligt gällande bestämmelser. Den mest omfattande utvärderingen inom för­svarsorganisationen genomförs av myndigheterna själva l.ex. genom atl en försvarsgrenschef kontrollerar atl underordnade myndigheler har löst de uppgifter de har fått, vilka kostnader de har dragit m. m. samt analyse­rar verksamhetens resultat. Del finns samband mellan de olika delarna av utvärderingsarbetet. För förvaltningsrevisionen är sambandet med redo­visningsrevisionen av särskilt intresse.

RRU anser att den försvarsinterna utvärderingen behöver kompletteras med revisionen som är en oberoende och extern granskning. Revisionen skall därvid inte inordnas i det mönster som den interna ulvärderingen bildar.

RRU:s överväganden om framför allt förvaltningsrevisionens organisa­tion och resurser utgår från att den försvarsinterna utvärderingen fungerar tillfredsställande. 1    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 150. Bilaga 2.9

Bilaga 2.9    Förvaltningsrevision inom försvaret

2

RRU har prövai alternativ där ansvarei för förvaltningsrevisionen förde­las mellan RRV och en eller flera myndigheler inom försvaret men inle funnil skäl för atl förvaltningsrevisionen i väsenlliga och principiella av­seenden skall organiseras eller bedrivas på annal säll än inom slalsförvali­ningen i övrigt. RRU föreslår därtor atl förvaltningsrevisionen inom för­svaret även i framliden skall åligga RRV.

Ett uttalat syfle med förvaltningsrevisionen är atl den skall ge statsmak­terna, i första hand regeringen, underlag för beslut. Kravet pä atl revi­sionsorganet har en oberoende ställning innebär atl inga andra intressenter än regeringen bör ha möjlighet att styra förvaltningsrevisionen. RRU anser att förvaltningsrevisionen skulle kunna komma till mer direkt nylla om regeringen i vissa fall inriklade förvaltningsrevisionen mot områden som är av aktuellt intresse i regeringsarbetet. En sådan påverkan kan ske l.ex. genom förslag under verksamhelsplaneringen eller genom särskilda rege­ringsuppdrag.

Konkreta grunder för att dimensionera förvallningsrevision saknas. RRU har därför måst basera sina överväganden pä mer allmänna bedöm­ningar av behovet av revision och utvecklingen av revisionens effektivitet. RRV anser att fler revisionsprojekt än f. n. årligen bör genomföras i för­svarssektorn. Enligt RRU:s mening krävs minst ca åtta handläggare för att nå önskvärd revisionseffekt. Denna insats stämmer för övrigt med RRV:s planering för budgetåret 1978/79. Det är angeläget atl åtminslone vissa år tillföra ytterligare resurser.

Hittillsvarande praktiska erfarenheter och den utveckling som pågår främst av redovisningsrevisionen visar enligt RRU:s uppfattning att det inte går att dra en entydig gräns mellan förvaltningsrevision och redovis­ningsrevision. Försvarets civilförvaltning har l.ex. ibland haft svårigheler i sin revisionsutövning genom att reviderade myndigheter hävdat atl civil­förvaltningen bedrivit förvaltningsrevision. RRU föreslår att det organ som bedriver redovisningsrevision i försvaret vid behov och i mån av resurser skall få göra förvaltningsrevisionella analyser i anslutning till redovisningsrevisionen. Inom den civila statsförvaltningen har de s. k. revisionskontoren vissa befogenheter att bedriva förvaltningsrevision. RRU:s förslag innebär att bestämmelserna för redovisningsrevision i för­svaret bör anpassas till bestämmelser inom övrig statsförvaltning.

RRU lämnar avslutningsvis några synpunkter på utvecklingen av revi­sionsorganisationen i stort. RRU anseratt samverkan mellan förvaltnings­revision och redovisningsrevision blir allt viktigare för att få bäsla möjliga resultat av de resurser som totalt kan sättas av för revision. Vidare är oberoende en förutsättning för att revisionen skall kunna fylla sin uppgift. Den utveckling RRU ser innebär att revisionen organiseras alltmer fristå­ende från den granskade verksamheten, samtidigt som den knyts närmare till RRV. Detla leder till förändringar i försia hand för redovisningsrevi­sionen. Organisationen för redovisningsrevision i försvaret bör sä långl del är möjligt följa samma principer som inom övrig statsförvaltning.

Prop. 1979/80:150

3

RRU ser följande alternativ i ulvecklingen av revisionsorganisationen. Gemensaml för alternativen är att RRV liksom hitlills dels har del övergri­pande ansvaret för all revision, dels bedriver förvallningsrevision inom hela statsförvaltningen. Detta innebär atl det i försia hand är organisalio­nen av redovisningsrevisionen som ändras enligt de allernaliv som RRU skisserar.

Ett alternativ är all redovisningsrevisionen liksom f. n. utförs av revi­sionsbyrån i försvarets civilförvaltning. Revisionsbyrån ges dock en mer oberoende ställning inom civilförvaltningen och gentemot försvarsmyn­digheterna. Detta kan regleras i instruktioner, arbetsordning och eventuellt i regleringsbrev.

Eu annat alternativ är atl omvandla revisionsbyrån till elt än mer fristå­ende organ under försvarsdepartementet. Revisionsorganet skulle i delta fall endasl lekniskt-administrativt knylas till försvarets civilförvaltning.

1 etl tredje alternativ skulle redovisningsrevisionen i försvarei åläggas ett organ utanför fjärde huvudtiteln, ett organ som skulle ha en starkare anknylning till RRV. Därmed markeras atl redovisningsrevisionen är en extern funktion i förhållande till myndigheler inom försvaret.

En konsekvent utveckling av det andra alternativet innebär för revi­sionsorganisationen i slort en organisalion med en revisionsmyndighet, RRV, till vilken skulle anslutas organ för främst redovisningsrevision av olika grupper av myndigheter. Till dessa organ kan då även hänskjutas förvaltningsrevisionella uppgifter.

RRU anser att nuvarande formella oklarheter i fräga om redovisnings­revisionens ställning och RRV;s tillsyn måste undanröjas. Ålgärder enligt det försia alternativet är de som minst krävs för atl redovisningsrevisionen i försvaret skall bli tillräckligt oberoende.

Enligt RRU:s mening tillgodoses emellertid de uppställda kraven på revisionens oberoende, på samspel mellan förvaltningsrevision och redo­visningsrevision samt på flexibilitet i planering, genomförande och resurs­utnyttjande, bäst i det tredje alternativet.

Ordföranden lämnar i ett särskilt uttalande ytterligare synpunkier på ulvecklingen av revisionsorganisationen i stort. Till della uttalande anslu­ter sig en av de sakkunniga.

Bilaga 2.9    Förvaltningsrevision inom försvaret

4

Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds B 1978:9) Förvaltningsrevision inom försvaret

Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av överbefälha­varen (ÖB) i samråd med de tre försvarsgrenscheferna, försvarets civilför­valtning, försvarets sjukvårdsstyrelse, fortifikationsförvaltningen, försva­rets materielverk (FMV), civilförsvarsstyrelsen, försvarets rationalise­ringsinstitut (FRI), statskontoret, riksrevisionsverkei (RRV), Centralor­ganisationen SACO/SR, TCO:s statstjänstemannasektion. Föreningen Aukloriserade Revisorer och Institutet för intern revision.

1 yttrandena uppmärksammas framför allt tre frågor, nämligen vilken myndighet som skall ha ansvar för förvaltningsrevision inom försvaret, om förvaltningsrevisionella analyser skall få göras i anslulning till redovis­ningsrevision och redovisningsrevisionens oberoende inom försvarsdepar­tementets verksamhetsområde.

RRU:s förslag att förvaltningsrevisionen inom försvaret även i framti­den skall åligga RRV möler inte några erinringar från remissmyndighe­terna. Institutet för intern revision anser dock att ÖB inom försvarskoncer­nen har behov av intern revision innefattande både förvaltnings- och redovisningsrevision.

Försvarets civilförvaltning, försvarets sjukvårdsstyrelse, civilförsvars­styrelsen, RRV, SACO/SR och Föreningen Aukloriserade Revisorer an­sluter sig till förslaget att det organ som bedriver redovisningsrevision i försvaret vid behov och i mån av resurser även skall få göra förvaltnings­revisionella analyser i anslutning till redovisningsrevisioner. ÖB, i samråd med försvarsgrenscheferna, biträder uppfattningen att frågor som uppträ­der i anslutning till redovisningsrevision och som ligger i gränsskiktet mellan redovisningsrevision och förvaltningsrevision må göras till föremål för analys av förvaltningsrevisionen karaktär. Något ansvar för förvalt­ningsrevision får dock inte åläggas redovisningsrevisionen. FMV av­styrker att det redovisningsrevisionella organet skall ges befogenhet att utföra förvaltningsrevisionella analyser i anslutning till redovisningsrevi­sion av central förvaltningsmyndighet. Detta bör endast kunna komma i fräga vid revision avseende regionala och lokala myndigheter. Fortifika­tionsförvaltningen är tveksam om det lämpliga i förslaget.

När det gäller de synpunkter som RRU anför på ulvecklingen av revi­sionsorganisationen i stort är meningarna delade. Alla remissinstanser, utom RRV, betonar att redovisningsrevisionens oberoende inom försvaret bör stärkas. Försvarets sjukvårdsstyrelse, civilförsvarsstyrelsen och stats­kontoret ansluter sig till utredningens förslag att redovisningsrevision bör utföras av ett organ utanför fjärde huvudtiteln. Försvarets civilförvaltning och FRI har liknande principiell inställning. FRI anser således att på lång sikt bör en enda organisation för revision i statsförvaltningen, innebärande att revisionskontor inordnas i RRV, vara målet. Med hänsyn till dagens

I

Prop. 1979/80:150

5

förhållande bör tills vidare redovisningsrevisionen vad gäller försvarsde­partementets område ligga kvar inom försvarshuvudtiteln. Civilförvalt­ningen, som f. n. har ansvar för redovisningsrevisionen, anser att revision inom försvarsdepartementets verksamhetsområde bör utföras av ett organ utanför fjärde huvudtiteln. Revisionsorganet bör lämpligen ingå som en enhet inom RRV. Om statsmakterna inte bedömer det möjligt att nu genomföra sä genomgripande förändringar får en övergångslösning dä för försvarets del bygga pä att revisionsorganet alltjämt är en del av civilför­valtningen. FMV anser att de olika organisatoriska alternativen i stort är likvärdiga men anser dock att vissa skäl talar för att redovisningsrevi­sionen knyts tiil RRV. ÖB, i samråd med försvarsgrenscheferna, tar inle ställning till den samordning på sikt av redovisningsrevision och förvall­ningsrevision som föreslås i annan ordning utan utgår från dagsläget där förvaltningsrevision ligger utanför och redovisningsrevision inom försvars­departementets område. RRV anser att nuvarande ordning också är lämp­lig för framtiden.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980

Innehållsförteckning

Prop. 1979/80: 150 Bilagorna 1 och 2

Innehållsförteckning

Reviderade finansplanen

I

1

Den inlernationella utvecklingen   .................................. 

I

2

Konjunkturer och ekonomisk politik under 1979 och början av 1980

6

3

Den ekonomiska politiken    ........................................... 

10

3.1

Mäl och inriktning...................................................... 

10

3.2

Finanspolitiken ......................................................... 

... 

24

3.3

Kreditpolitiken    ....................................................... 

27

4

Den ekonomiska utvecklingen 1980    ........................... 

32

5

Utblick mot 1981 och 1982............................................. 

33

6

Avslutning   .................................................................... 

... 

40

Reviderade budgetförslaget.............................................. 

I

1 Det reviderade budgetförslaget för budgetåret 1980/81       

1

1.1................................................................................. Inledning  

I

1.2

Tendenser i den statliga budgetutvecklingen........... 

I

1.3

Det reviderade budgetförslaget............................... 

..... 

7

1.4

1980 års långtidsbudget  ........................................ 

9

1.5

Riktlinjer för budgetpolitiken .................................... 

... 

15

1.6

Riktlinjer för den kommunala ekonomin.................... 

24

2 Särskilda frågor.............................................................. 

... 

34

2.1

Den statliga revisionsverksamheten  ....................... 

... 

34

2.2

Omprövning och omprioritering, m.m........................ 

... 

47

2.3

Fondfinansiering av vissa arbetsmarknadspolitiska utgifter ...

52

2.4

Avskrivning av oreglerade kapitalmedelsförlusler .... 

55

2.5

Ulnyttjande av finansfullmakten, m. m...................... 

56

2.6

Statsbudgeten budgetåren 1979/80 och 1980/81 .. 

60

3 Hemställan..................................................................... 

... 

72

Bilagor

Bilaga l.l  Reviderad nationalbudget 1980

Bilaga 2.1  Långtidsbudget för perioden 1980/81-1984/85

Bilaga 2.2 Riksrevisionsverkets beräkning av budgetutfallel för budgel­året 1979/80

Bilaga 2.3 Riksrevisionsverkeis reviderade inkomstberäkning för budget­året 1980/81

Bilaga 2.4 Specifikation av statsbudgetens inkomster under budgetåret 1980/81

Bilaga 2.5 Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till budgel­propositionen för budgetårel 1980/81

Bilaga 2.6 Förändringar i förslaget till statsbudget för budgeiårei 1980/81 sedan budgetpropositionen

Bilaga 2.7 Lagförslag

Bilaga 2.8 Revision vid revisionskontor inom statsförvaltningen

Bilaga 2.9 Förvaltningsrevision inom försvaret

Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 150. Bilaga I och 2. InnehaU