Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition nr 74 år 1975

Prop. 1975:74

Nr 74

Regeringens proposition med förslag om grundutbildning av värn­pliktig medicinalpersonal;

beslutad den 22 maj 1975.

Regeringen föreslär riksdagen alt antaga det förslag som har upptagits i bifogade uldrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

ERIC[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås alt grundutbildningen av värnpliktiga apotekare, läkare, landläkare och veterinärer ändras. Förslaget innebär alt nuvarande grundutbildning till befattningen veterinär upphör. Rekrytering till sådan befallning föresläs ske genom överföring av värnpliktig som har fullgjort grundutbildning i militär befallning för befäl och därefter avlagt veterinär­examen.

1 fråga om apotekare, läkare och tandläkare behålls principerna i del nu­varande utbildningssystemet. Däremot föreslås alt utbildningens innehåll och omfattning ändras sä atl man när en bättre anpassning mellan värn­pliktstjänstgöringen och den värnpliktiges civila studier. Det innebär bl. a. atl de delar av gmndutbildningen som infaller under pågående terminer ulgår. Vidare föreslås alt varje tjänstgöringsperiod skall omfatta högst 60 dagar. Förslaget innebär även alt grundulbildningstiden totalt sett blir kor­tare. Härigenom kan del åriiga antalet ijänstgöringsdagar minskas med ca 14 000.

De föreslagna ändringarna bör tillämpas fr.o.m. den 1 juni 1976.

/ Riksdagen 1975. I saml. Nr 74

Prop. 1975:74

Utdrag FÖRSVARSDEPARTEMENTET        PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1975-05-22

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Jo­hansson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag om grundutbildning av värnpliktig medicinalper­sonal.

1   Inledning

Grunderna för nuvarande syslem för utbildning av värnpliktig medici­nalpersonal godkändes av 1971 års riksdag (prop. 1971:88, FöU 1971:14, rskr 1971:144). Förslaget i propositionen byggde på 1966 års värnpliktskom-miltés belänkande (SOU 1970:65) Utbildning m. m. av värnpliktiga i spe-cialtjänsl.

Utbildningen av medicinalvärnpliktiga genomförs i form av grundutbild­ning och repetitionsutbildning. Grundutbildningen omfatiar allmänmililär utbildning i erforderiig omfattning, befattningsutbildning och militär mil­jöutbildning under fältmässiga förhållanden. Befattningsutbildningens längd avvägs med hänsyn till den värnpliktiges civila utbildningskompetens. Re­petilionsutbildningen fullgörs i form av krigsförbandsövningaroch särskilda övningar liksom för övriga värnpliktiga.

Det har visat sig svårt att genomföra en planmässig utbildning av den värnpliktiga medicinalpersonalen. Antalet värnpliktiga som inte har fullgjort medicinalinriklad grundutbildning har ökal alltmer. Orsakerna härtill är främsl brister i underlaget för uttagningsförfarandet och grundutbildningens uppläggning i förhällande till de värnpliktigas civila studier. Inom försvars­departementet har därför utbildningssystemet för dessa värnpliktiga setts över.

Resultatet av översynen har redovisats i en promemoria (Ds Fö 1974:6) med förslag till ändrade bestämmelser för utbildning av värnpliktig medi­cinalpersonal, m. m.

Prop. 1975:74

3

Över promemorian har yttranden avgelts av överbefälhavaren, cheferna för armén, marinen och fiygvapnet, försvarets sjukvårdsstyrelse, värnplikts­verkel, försvarels rationaliseringsinstitut, socialstyrelsen. Apoteksbolaget AB, universitelskanslersämbetet, 1972 års värnpliktsutredning, försvarets fredsorganisalionsutredning. Landstingsförbundet, Sveriges Förenade Stu­dentkårer (SFS), Sveriges Läkarförbund, Sveriges Tand läkarförbund, Sveriges Velerinärförbund och Sveriges Farmacevlförbund.

Universitelskanslersämbetet har bifogat yttranden från de av förslagen berörda fakulteterna vid universiteten m. fi.

I promemorian tas också upp frågor om en övergång på längre sikl lill elt annal syslem för ullagning och utbildning av medicinalvärnpliktiga samt om atl inrätta en gemensam krigssjukvårdsskola för totalförsvaret. Remiss­instanserna har nyligen avgetl yttranden över dessa frågor. 1 det följande begränsas redogörelsen till förslagen om den ändrade utbildningen och re­missinstansernas yttranden över dessa förslag.

2 Nuvarande bestämmelser

2.1      Allmänt

Till medicinalpersonal hänförs följande civilmililära befattningar för kompanibefäl, nämligen apotekare, läkare, läkarassistenl (tandläkare) och veterinär.

De grundläggande föreskrifterna om den värnpliktiga medicinalpersona-lens utbildning är desamma som för andra värnpliktiga och finns i 27 S 1 mom. värnpliktslagen (1941:967). Enligl lagrummet fullgör värnpliktig som har ultagits för utbildning till befattning för plulonsbefäl eller till ci-vilmilitärellercivil befattning för kompanibefäl grundutbildning under högst 450 dagar.

Det närmare innehållet i utbildningen regleras av de av Kungl. Maj:t den 29 juni 1973 (med ändringar den 13 september 1974) meddelade pro­visoriska bestämmelserna om värnpliktsulbildningen. Enligl dessa besläm­melser skall värnpliktig som har ultagits för utbildning lill civilmilitär be­fattning fullgöra grundutbildning som omfattar för apotekare 255 dagar, läkare 250 dagar, läkarassistenl 315 dagar och veterinär 345 dagar.

Det stora flertalet värnpliktiga läkare och läkarassisienter utbildas inom armén. De är avsedda för arméns och flygvapnets behov. Inom armén ut­bildas också alla apotekare och veterinärer. De fördelas därefter pä de olika försvarsgrenarna. Inom marinen utbildas de värnpliktiga läkare och läka­rassisienter som fiotlan och kustartilleriet behöver.

2.2      Utbildningen inom armén

Det första ledet i utbildningen utgörs av den grundläggande befälsskolan, där de värnpliktiga får allmänmililär utbildning och viss befälsutbildning.

Prop. 1975:74

4

Befälsskolan omfatiar 90 dagar och börjar på sommaren efler gymnasie­skolans slut och skall i princip ha samma utbildningsinnehåll för läkare, läkarassisienter, apotekare och veterinärer.

Nästa led i utbildningen utgör läkarassistentskolan, som är gemensam för de blivande läkarna och tandläkarna, saml apotekarbefälsskolan och ve­leri närbefälsskolan. Till dessa skolor kallas de värnpliktiga in sommaren efler fem-sex terminers högskolestudier. Utbildningen bedrivs vid träng-förbanden. Läkarassistentskolan omfattar 45 dagar. Utbildningen är i stort sett lika fördelad mellan militära och medicinska övningsgrenar och ämnen. Apotekarbefälsskolan och veterinärbefälsskolan omfattar vardera 90 dagar. Utbildningen har lill övervägande del militärt innehåll.

För de blivande läkarna tillkommer miljöutbildning om 25 dagar. Denna utbildning bör helst fullgöras vid krigsorganiserade förband. Läkarassislen-lernas civila fackutbildning kompletteras med tjänstgöring som assistent på kirurgisk avdelning vid civila sjukhus under ca 75 dagar.

Därefter kommer utbildning vid fackskolorna, dvs. läkarfackskolan, fack­kursen för läkarassistenl (tandläkare), apolekarfackskolan och veterinärfack-skolan. Vid dessa skolor dominerar det medicinska innehållet. Utbildningen vid veterinärfackskolan omfattar 90 dagar och vid de övriga skolorna 45 dagar. Utbildningen är huvudsakligen föriagd till medicinalfackskolan i Solna.

Fackskolorna utom läkarfackskolan skall genomgås inom ett år efter ex­amen inom facket. Till läkarfackskolan kan de examinerade läkarna kom­menderas före, under eller senast sex månader efter den s. k. allmäntjänsl-göringen. Efter fackskolan tillkommer för läkare en kirurgkurs om 15 dagar och för läkarassistenl (tandläkare) förberedande sjukvårdstjänstgöring om 30 dagar.

Grundutbildningen avslutas med grundläggande krigsförbandsutbildning som för apotekare, läkare och läkarassistenter(tandläkare) omfattar 30 dagar. För veterinärer omfattar denna utbildning 75 dagar.

2.3 Utbildningen inom marinen

Grundutbildningen till läkare och läkarassistenl är inom marinen upplagd på i huvudsak samma sätt och omfattar samma totala tid som inom armén. Den grundläggande befälsskolan inom marinen är emellertid 65 dagar mot 90 dagar inom armén. I stället omfattar den grundläggande krigsförbands-utbildningen 55 dagar inom marinen mol 30 dagar inom armén. Övriga led i utbildningen skiljer sig inle från motsvarande delar inom armén.

Utbildningen inom marinen är mera centraliserad än inom armén. Den grundläggande befälsskolan är föriagd lill Kariskrona öriogsskolor (KÖS) och läkarassistentskolan till marinens sjukvårdsskola i Göteborg som är an-

Prop. 1975:74

5

sluten lill Älvsborgs kustarlilleriregemente. Läkarfackskolan är föriagd lill marinens sjukvårdsskola, fackkursen för läkarassistenl (landläkare) lill sjö­krigsskolan. Under ca två veckor utbildas läkarassistenterna tillsammans med läkarna vid sjukvårdsskolan. För läkarna avslutas utbildningen med två-tre veckors specialutbildning i ubåts- och dykerimedicin vid KÖS.

2.4 Medicinalfackskolans nuvarande organisation

Medicinalfackskolans organisation är bara provisoriskt utformad. Av upp­gifler som har inhämtats från skolledningen framgår alt arméns fackskolor f. n. utbildar sammanlagt ca 450 elever åriigen. Under de senasle utbild­ningsåren har ca 300 läkare, ca 30 apotekare och 30-35 veterinärer utbildats vid medicinalfackskolan. Vidare utbildas varje år sammanlagt ca 90 läkar­assisienter fördelade pä tvä kurser. Utbildningsåret 1973/74 var dessa kurser föriagda lill Malmö och Umeå. För liden fram lill år 1980 bedöms antalet elever av olika kategorier öka med ca 10 96.

Motsvarande utbildning inom marinen omfattar åriigen ca 40 läkare och ca 20 läkarassisienter.

Det har visat sig svårt för skolledningen vid medicinalfackskolan atl pla­nera och genomföra utbildningen med ledning av del väntade antalet elever. Etl stort anlal elever påbörjar inle utbildningen under planerat utbildningsår. Anledningen härtill är främsl atl de värnpliktiga får anstånd med utbild­ningen på grund av omläggning av den civila studiegången. Härtill kommer svårigheter atl uppbringa timavlönade föreläsare och lärare. Antalet sådana uppgår lill närmare 50.

Skolans fasta personal utgörs av en överstelöjtnant, en halvtidstjänst-görande sekreterare, elt konlorsbiträde samt tre plulonsofficerare, som är kommenderade till skolan och av vilka en fungerar som skoladjutani och de övriga som instruktörer. Utbildningen bedrivs lill slor del med hjälp av kvalificerade läkare, landläkare m. fl. från inslilulioner och sjukhus, främst från stockholmsområdet Flera av dem fullgör sin värnpliktstjänst­göring som kursledare vid skolan.

1* Riksdagen 1975. I saml. Nr 74

Prop. 1975:74

6

3 Departementspromemorian

3.1      Allmänna överväganden

Vid översynen har inhämtats alt man inom armén överväger alt ändra underhållsförbandens krigsorganisation. För sjukvårdsförbanden bedöms dock detta inle komma atl medföra några ändringar som påverkar målet för utbildningen av de värnpliktiga läkarna. Utbildningen kan därför fort­farande inriktas på atl det stora fiertalet läkare skall användas för sjukvården vid de främre stridande förbanden, främst bataljonerna, där de skall kunna krigsplaceras i befallningar som chef för sjukvårdspluton eller förbands­platsgrupp. De skall ocksä kunna fungera som bataljonsläkare. 1 dessa be­fattningar skall den värnpliktige läkaren kunna ge en livsbevarande första hjälp ål sårade och sjuka, sortera och prioritera skadefallen. Han skall också kunna vidta förberedande åtgärder för operation, innan de skadade trans­porteras till de bakre sjukvårdsenheter som har bättre tillgäng på personal och materiel för operativa ingrepp och efterföljande vård.

Man kan enligl promemorian grovt skisserat säga atl sjukvårds­tjänsten i krig bygger på snabba inledande åtgärder vid de främsta stridande förbanden och en mera krävande slutlig behandling vid bakre sjukvårdsen­heter, i sista hand vid de civila beredskapssjukhusen. Detla stämmer överens med grundprincipen för totalförsvarets sjukvårdstjänst, nämligen alt plan­läggning av krigssjukvården inom försvarsmakten skall bygga på ell ge­mensamt utnyttjande av del allmänt civila medicinalväsendet och samtliga försvarsgrenars sjukvårdsresurser.

Erfarenheterna under de senaste åren från krigssjukvärdstjänsten pä främ­mande krigsskådeplatser har enligt promemorian visat att de främsta stri­dande förbanden måste förstärkas kraftigt med kvalificerad läkarpersonal för de tidigare omnämnda inledande åtgärderna. Dessa är i de fiesta fall utslagsgivande för den fortsatta och slutliga behandlingen vid bakre sjuk­vårdsenheter. Snabba och skonsamma transporter bakåt av de skadade ställer ökade krav på en väl fungerande sjuktransporlorganisalion och väl funge­rande organ för en samordnad militär och civil dirigering av sjuktranspor­terna. Därav följer alt i dessa avseenden slörre krav än f. n. måsle ställas pä läkarna och läkarassistenterna.

3.2      Inskrivning och uttagning

Som tidigare har nämnts är det svårt atl planmässigt genomföra den nu­varande utbildningen av medicinalvärnpliktiga. En bidragande orsak härtill är svårigheterna att förena det nuvarande systemet för uttagning m. m. av

Prop. 1975:74

7

ifrågavarande värnpliktiga med deras strängt schemabundna civila studie­gång.

Det har visat sig atl bara omkring 25 96 värnpliktiga av en årskull blivande läkare fullgör grundutbildning i normal ordning frän det första inrycknings-tillfället. Omkring 40 96 har inle fullgjort någon som helst värnpliktstjänst­göring när de börjar sina medicinska studier. En anledning härtill är atl de värnpliktiga inle kallas in lill värnpliklsutbildning i anslutning lill gym­nasieskolans slut därför atl de anmält alt de önskar avvakta besked om de har beviljats inträde vid medicinsk fakultet. När de sedermera efter in­trädet skall börja den grundläggande befälsskolan om 90 dagar kan de som har genomgått tre eller fyra terminers medicinska studier få svårigheter alt i rätt tid fortsätta sina studier vid den följande höstterminens början, efiersom studieuppehållet under sommaren efler hand minskar lill ca 60 dagar. De söker därför och beviljas i regel anstånd med värnpliktstjänst­göringen.

Av övriga blivande läkare beräknas något mindre än 10 96 vara sådana, som vid inskrivningen inte har bestämt sin yrkesinriktning och därför ul­tagits för annan värnpliktsutbildning än den som avses för värnpliktiga lä­kare. När de flr besked om att de har antagits som medicine studerande avbryts den påbörjade värnpliktsulbildningen för deras del och de förs över lill gruppen medicinalvärnpliktiga. Vid överföringen har de fullgjort 90-250 dagars grundutbildning i annan befattning. De fortsätter efter ett par års medicinska studier sin värnpliklsutbildning vid läkarassistentskola eller lä­karfackskolan.

I övrigi kan konstateras alt ca en fjärdedel av en årskull värnpliktiga läkare har fullgjort hela sin grundutbildning i annan befallning. De kan således först efter omskolning under repetilionsulbildningstiden föras över lill gruppen medicinalvärnpliktiga.

Samma förhållanden gäller i stort setl för de värnpliktiga som studerar till tandläkare.

I fråga om värnpliktiga apotekare konstaleras alt ca hälften av en årskull om ca 30 värnpliktiga inle har påbörjat sin grundutbildning före beviljat inträde vid den farmaceutiska fakulteten. Nästan lika många har vid inträdel fullgjort hela sin grundutbildning i annan befallning.

Mer än hälften av de värnpliktiga veterinärerna kan först efler överföring från annan befattning disponeras inom den militära krigssjukvärdsorgani-salionen.

Någon väsentlig ändring i denna fördelning kan enligt promemorian inle förutses. Inskrivningsmyndigheterna har vid inskrivningstillfället inte till­räckligt underiag för sina ullagningsbeslut, efiersom de flesla av de värn­pliktiga inle har avslutat gymnasieskolan. De är under inskrivningen inte själva säkra pä att de kommer att längre fram välja läkarbanan. De vet inle heller vid denna tidpunkt om deras slutbetyg kommer alt räcka till för antagning lill utbildning vid medicinsk fakultet. De som anlas lill höst-

Prop. 1975:74

8

terminen får besked därom först pä eftersommaren samma år som de har avslutat sina gymnasiestudier. De som antas lill vårterminen får besked därom strax före jul. Åtskilliga har då redan påbörjat sin värnpliklsutbildning i annan befallning än den som avses för läkare.

Del nuvarande uttagningssyslemel utgör således ingen säker grund för en "riklig" uttagning.

Mot denna bakgrund och med hänsyn lill att del växande tillskottet av medicinalpersonal beräknas komma all fylla totalförsvarels behov av läkare m. fl. bör man enligt promemorian överväga alt lägga om ulbildningssys-lemet. Del bör härvid utredas om de medicinalvärnpliktiga i framtiden bör fullgöra hela sin grundutbildning som värnpliktigt truppbefäl, sjukvärdsbefäl eller sjukvårdssoldaler. Den militära miljökunskap och ledarförmåga som de på sådant sätt förvärvar kan göra dem bättre skickade all efter omskolning under repetilionsulbildningstiden fungera som läkare, läkarassistenl (land­läkare) och apotekare. Den ökande tillgången pä värnpliktig medicinalper­sonal öppnar också större möjligheter all för krigsorganisationen tillämpa elt utbildningssystem som grundas på behovsberäkningar och urvalsför­farande. Ett sådant syslem förordas i promemorian för värnpliktiga vete­rinärer. Möjligheterna att gå över till elt sådant utbildningssystem även för övrig värnpliktig medicinalpersonal bör undersökas ulan dröjsmål.

T. v. bör man emellertid ändra nuvarande utbildningssystem så alt elt fritt genomflöde enligt utbildningsgången blir möjligt. Delta förutsätter ell väl fungerande syslem med fasta rutiner för ömsesidig information mellan civila ulbildningsmyndigheter och truppregistreringsmyndigheterna under de medicinalvärnplikligas hela grundutbildningslid.

1 det följande redovisas förslag till vissa ändringar av grundutbildningens omfattning och uppläggning.

3.3 Förslag tUl grundutbildning m. m.

Den grundläggande befälsskolan om 90 dagar bör enligl promemorian utgå och ersättas med allmänmililär utbildning om 60 dagar inom samtliga försvarsgrenar. Arméns utbildning bör koncentreras till Iräng-och infanleriförband. Marinens utbildning bör behållas centraliserad lill KÖS.

Den grundläggande befälsskolan, som för medicinalvärnpliktiga inom ar­mén omfatiar 90 dagar, genomförs f n. vid etl tjugotal förband ur olika truppslag lillsammans med andra värnpliktiga. För dessa värnpliktiga om­fattar den allmänmilitära utbildningen ca 390 timmar som är fördelade över hela grundutbildningen. För de medicinalvärnpliktiga däremot är den all-mänmililära utbildningen koncentrerad till de 90 första dagarnas tjänstgö­ring, vilket omräknat i ulbildningslimmar utgör ca 550 timmar. Deras ut­bildning får till följd av spridningen på olika truppslag betydande inslag av befattningsutbildningen för övriga värnpliktiga. Detta innebär ölägenheter

Prop. 1975:74

9

som kan begränsas om de medicinalvärnpliktiga fördelas på Irängförbanden och etl fåtal infanteriförband. Tjänstgöringsperioden bör då kunna förkortas till 60 dagar.

Vidare bör beaktas atl sommaruppehållet efter ca fyra terminers medi­cinska studier är ca 60 dagar. En avkortning av den grundläggande be­fälsskolan till 60 dagar är nödvändig för alt de medicine studerande skall kunna följa den militära utbildningsgången ulan atl deras civila studiegång behöver störas.

För marinens del uppkommer inle sådana ölägenheter, främsl därför atl den grundläggande befälsskolan där omfatiar endast 65 dagar. Utbildningen omfattar allmänmililär utbildning, sjömanskap och någon befälsutbildning.

Läkarassistentskolan (för blivande läkare och landläkare) och apotekarbefälsskolan föreslås omfatta 45 dagar. Utbildningen bör inom armén anordnas huvudsakligen vid Irängförbanden och inom ma­rinen vid marinens sjukvårdsskola i Göteborg. Målet för utbildningen i medi­cinskt hänseende för läkare och läkarassisienter (landläkare) bör som f. n. begränsas till uppgifler som i fredssjukvården har lagts på sjuksköterskor. De värnpliktiga har dock vid denna tidpunkt ringa praktisk-klinisk erfa­renhet, vilkel inom armén försvårar möjligheterna att nä ell gott utbild-ningsresultal. Ell relativt sett bättre resultal av utbildningen uppnås inom marinen, där del finns en rikligare tillgäng på väl utbildade instruktörer på kompaniofficersnivå. Dessa kan dessutom utnyttja de fördelar, som kan utvinnas av den centraliserade utbildningen.

Benämningen läkarassistentskola bör bytas ul mot sjukvårdsbefälsskola, vilkel bättre stämmer överens med utbildningens militära och medicinska innehåll.

Miljöutbildning i läkarassistentbefatlning för medicine studerande föresläs utgå. Den kan inle genomföras utan alt medföra ett väsentligt avbrolt i den civila studiegången, eftersom utbildningen skall fullgöras under nionde terminens första del eller före eller under allmänljänstgöringen.

Tiden förassisienlijänsigöring på sjukhus för läkarassisienter (tandläkare) bör minskas från 75 lill 60 dagar. Tjänstgöringen bör fullgöras på sommaren tidigast efter tre års civila studier och helst i en följd. Den bör dock kunna fullgöras även efter den militära fackkursen för läkaras­sistenl.

Assistenltjänstgöringen bör föriäggas lill akutmottagning och avdelning för kirurgi eller inlensivvärd. Undervisning i narkosgivning bör eftersträvas. Däremot bör tjänstgöring vid vårdavdelning undvikas.

Del har enligt promemorian ofta visat sig svårt alt under sommarmå­naderna bereda plats vid sjukhusen ål läkarassisienter (landläkare) som är avsedda for armén och flygvapnet, eftersom tillgången på handledande per­sonal då är mindre än vid övriga tider under året på grund av bl. a. se­mesterledighet. Det bör innebära en lättnad för sjukhusen om assistent-

Prop. 1975:74

10

tjänstgöringen kortas av till 60 dagar. Ansvaret föratl planera och genomföra läkarassisieniernas tjänstgöring på sjukhus bör närmast vila på chefen lör hälso- och sjukvårdsavdelningen inom mililärområdesstab.

Lakar fackskola, fackkurs för läkarassistenl (tandlä­kare) och apo t ekarfack skol a bör ulökas från 45 till 60 dagar och innefatta även krigskirurgisk kurs om ca fem dagar för läkare och läkar­assistenl saml viss specialutbildning för marin- och flygläkare. Utbildningen bör t v. få anordnas även inom marinen.

Utbildningsmålet för läkarfackskolan bör som f. n. vara atl den värn­pliktige läkaren skall kunna krigsplaceras som chef för sjukvårdspluion eller förbandsplatsgrupp. Han skall även kunna tjänstgöra som bataljonsläkare i bataljonsstab.

Utbildningen vid läkarfackskolan bör omfatta både läkare och läkaras­sistenl (tandläkare) och ha i stort sett samma innehåll tor båda kategorierna.

Från den tidpunkt när en för försvaret gemensam sjukvårdsskola kan organiseras bör gemensam utbildning vid läkarfackskolan anordnas enligl följande.

Utbildningen inleds med elt första skede som omfattar ca fem veckors gemensam utbildning av samtliga läkare och läkarassisienter. Skedet av­slutas med en tillämpningsövning omfattande tre-fyra dagar.

Efter delta skede bör marinens läkare och läkarassisienter lämna skolan för all under ca tre veckor vid KÖS specialutbildas i navalmedicin saml ubåts- och dykerimedicin.

På samma sätt bör flygvapnets läkare och läkarassisienter efter det första skedet flyttas över till elt flygförband för specialutbildning i flygsäkerhets-tjänst och flygmedicin.

Kursens läkare och läkarassisienter i övrigt stannar vid skolan för atl genom tillämpningsövningar inomhus och utomhus vidga sina kunskaper om de röriiga arméförbandens sjukvårdstjänst.

Intill dess atl en för försvaret gemensam sjukvårdsskola kan komma till stånd bör utbildningen - liksom f. n. - bedrivas var för sig i arméns och marinens regi men med elt gemensamt kursinnehåll för det första skedet. De flygläkare som utbildas genom arméns försorg bör dock, enligl förslag i del föregående, efter det första skedet fortsätta utbildningen med speciell flygutbildning vid fiygförband.

Även för apotekare bör fackkursen vara förlagd till den gemensamma sjukvärdsskolan och omfatta 60 dagar.

Under den förberedande sjukvårdsijänstgöringen på fredsförbandens sjukvårdsavdelningar och under den grundläggande krigsförbandsutbildningen har läkarassistenterna oftast tagits i anspråk för fredstandvård. Sådana uppgifter innebär inte någon utbildning för kommande krigsbefaltning och bör därför utgå som led i utbildningen.

Läkarnas mililärmedicinska utbildning bör enligl promemorian avslutas

Prop. 1975:74

11

med en kirurgkurs om 15 dagar tidigast efter genomgången allmän-ijänslgöring vid kirurgavdelning. Någon sådan kurs har hittills inte kunnat anordnas inom armén. Inom marinen har dock anordnats övningar, som omfattar ca fem dagar och i stort sett motsvarar denna kurs. Kirurgkursen bör utgå som led i grundutbildningen och i stället efter behov anordnas under repetitionsulbildningsperioden.

Grundläggande krigsförbandsutbildning föresläs utgå som led i utbildningen även för läkare och apotekare. Den bör för läkarna ersättas med 30 dagars utbildning i fredssjukvårdstjänst, inom armén vid fredsförbands sjukvårdsavdelning och vid marinen på fartyg eller ylterför-läggningar, saml för apotekarna med 30 dagars utbildning vid sjukhus eller regional stab.

Miljöutbildningen bör utformas så att den värnpliktige läkaren och apo­tekaren ser sin kommande krigsuppgift inlemmad i elt tolalförsvarssam-manhang och inle bara begränsad lill det strängt fackmässiga.

Vinierulbildning om 15 dagar bör ingå som ell obligatoriskt led i utbildningen av läkare, läkarassistenl (landläkare) och apotekare. Utbild­ningen bör syfta till att ge de medicinalvärnpliktiga förståelse för de svå­righeter som är förenade med sjukvård under vinierförhållanden.

Vinterkurser bör kunna anordnas inom armén främst vid förband i Boden, Umeå, Sollefteå, Östersund och Falun saml framdeles även i Arvidsjaur. Sådana kurser bör kunna förläggas även lill flygförband och kustartilleri­förband i norra Sverige.

Grundutbildning av värnpliktiga veterinärer bör enligt pro­memorian inte längre anordnas. Flertalet veterinärer grundutbildas nämligen f n. för andra befallningar i krigsorganisationen och förs över till befattningar som värnpliktiga veterinärer först efter slutförda veterinärmedicinska stu­dier. Baraelt mindre anlal går således den normala utbildningsgången. Någon förändring häri kan C. n. inle förutses. Den normala utbildningsgången för veterinärer bör således behållas bara om myckel starka skäl talar härför. Sådana skäl har enligl promemorian inle kunnat anföras.

Krigsorganisationens behov av värnpliktiga veterinärer bör i stället till­godoses genom överföring av värnpliktiga, som har fullgjort militär grund­utbildning i befattning för plutonchef eller plutonchefs ställföreträdare och därefter avlagt velerinärexamen. De bör genomgå en kompletterande fack­utbildning under ca fem veckor vid medicinalfackskolan och blodtjänst-central. Utbildningen bör ske under en fackövning och vid behov även under en särskild fackövning. Utbildningen anordnas på två utbildnings­linjer. I den ena ingår blodtjänslutbildning under ca fyra veckor vid blod-tjänstcentral. Den andra linjen avser all ge veterinärerna den kompletterande slabsutbildning som behövs för deras krigsbefaltning.

De värnpliktiga veterinärer, som inle behövs för den militära krigsor­ganisationen, kan efter behov föras över direki till den civila krigssjukvårds­organisationen.

Prop. 1975:74

12

Förslagel om den allmänmililära utbildningen bör enligl promemorian tillämpas fr.o.m. den 1 juni 1975 och förslagen i övrigi fr.o.m. den 1 juli 1976.

3.4      Minskning av antalet tjänstgöringsdagar

De föreslagna förändringarna beräknas medföra att del åriiga antalet Ijänst­göringsdagar kan minskas med sammanlagt ca 20 000. Beräkningen grundar sig på anlagandel all antalet medicinalvärnpliktiga uppgår lill ca 450, fördelade på 300 läkare, 90 läkarassisienter (landläkare), 30 apotekare och 30 veterinärer. Beräkningen grundar sig vidare på förslagel atl grund­ulbildningstiden minskas för apotekare med 45 dagar, för läkare med 40 dagar och för läkarassistenl med 75 dagar. Den föreslagna ändringen av veterinärernas grundutbildning har inle tagits med i beräkningen av den minskade totala utbildningstiden.

3.5      Övriga frågor

I det föregående har framhållits atl medicinalfackskolan som ligger i Solna bara är provisoriskt organiserad. På längre sikt kan en sådan utformning av skolan enligt promemorian inte behållas ulan allvariiga konsekvenser för ulbildningsresullatel. Man kan ulgå från atl skolan inom en snar framlid inle kan tillgodose utbildningsbehovet, särskilt som elevantalet väntas öka. Utbildningen bör även omfatta regelbunden fortsall utbildning av medi-cinalkårens fast anställda personal. En viss förstärkning av skolans lednings­personal bedöms under alla förhållanden bli nödvändig.

En annan lokalisering av skolan har också aktualiserats. Såväl överbe­fälhavaren som chefen för armén har lagt fram vissa förslag i ämnet. Även 1974 års riksdag (mot. 1974:1288, FöU 1974:30, rskr 1974:319) har tagit ställning i en liknande fråga. 1 motionen hemställdes all riksdagen hos Kungl. Maj:t skulle begära en utredning av förutsättningarna atl lokalisera en för­svarets sjukvårdsskola lill Umeä. Någon utredning i enlighet med förslagel i motionen ville försvarsutskottet inte förorda. Utskottet ansåg del emellertid angelägel alt regeringen relalivi snart lar ställning lill personalbehov och utbildning för försvarssjukvården. Riksdagen biföll vad utskottet hemställt

Behovet av samverkan inom den totala sjukvårdstjänstens ram gör del enligl promemorian också angeläget alt kortare kurser för personal inom den civila krigssjukvården samordnas med den militära krigssjukvärdsut-bildningen. Delta gäller också sjukvårdsutbildning för viss medicinalpersonal inom civilförsvaret.

Prop. 1975:74

13

4 Remissyttrandena

Som förut har nämnts har remissinstanserna anmodats att yttra sig över departementspromemorians förslag i fråga om grundutbildningens utform­ning till den 20 januari 1975 och beträffande övriga förslag lill den 1 april 1975. I det följande lämnas därför endast en kortfattad redogörelse för det väsentligaste i remissinstansernas yttranden i fråga om grundutbildningens utformning.

4.1 Allmänna omdömen

De flesta remissinstanserna biträder i princip de föreslagna ändringarna i grundutbildningen. Utbildningens innehåll och tidsmässiga inpassning an­ses bli bättre avvägda lill de medicinalvärnplikligas civila studier och kom­petens för yrket än C n. Vissa myndigheter betonar dock all utbildningens militära innehåll och de värnpliktigas miljöutbildning inte får eftersättas. Överbefälhavaren framhåller att krigsorganisationens krav måste styra ut­bildningens mål och innehåll. En nedskärning av utbildningstiden får inte medföra någon begränsning av dessa krav. C/tefenför armén anför liknande synpunkter. Han anser att en förutsättning för atl förslagen skall kunna genomföras är att man ser över de bestämmelser som reglerar tidpunkten för den första inkallelsen och utarbetar former för utbyte av information mellan de högre ulbildningsanstallerna och försvarsmakten. Chefen för ar­mén avser alt se över dessa frågor.

Socialslyrelsen och Landstingsförbundet framhåller särskilt alt den ändrade utbildningsgången är väl anpassad till de medicinalvärnplikligas civila stu­diegång.

Värnpliklsverket pekar på alt de senaste årens erfarenheter tydligt har visat svårigheterna att kombinera en till civil utbildning stegvis anpassad militär grundutbildning till det nutida civila starkl bundna utbildningssystemet. Detla bör föranleda en omprövning av den militära grundutbildningen som gär längre än till en begränsad anpassning av antalet tjänstgöringsdagar. 1 promemorian läggs fram ett förslag även till elt sådant nytt system. Verkel anser att förslaget är lämpligt som underlag för fortsatta undersökningar och finner det angelägel alt den principiella strukturen av elt sådant system fastställs så snart som möjligt. Näriiggande åtgärder kan därvid inriktas mot ell sådant syslem och begränsas lill vad som är oundgängligen nöd­vändigt.

Samtliga remissinstanser, som har yttrat sig i fråga om utbildningen av veterinärer, tillstyrker förslaget att grundutbildningen av veterinärer avveck­las och alt behovet av värnpliktiga veterinärer i krigsorganisationen i stället bör tillgodoses genom överföring och omskolning av värnpliktiga som har

Prop. 1975:74

14

fullgjort sin grundutbildning i andra befattningar och därefter avlagt ve­lerinärexamen. SFS har begärt att senare fä återkomma till denna fråga.

4.2      Inskrivning och uttagning

Överbefälhavaren anser atl promemorian väl belyser svagheterna i den nuvarande utbildningen. Dessa beror i hög grad på svårigheterna alt vid inskrivningarna få rätt man lill rätt militär utbildning och att nå en god anpassning av utbildningen till de värnpliktigas civila studiegång. Värn­pliklsverket framhåller all det främst beträffande läkare föreligger svårigheter i fråga om uttagning, inkallelser och ändringar i tjänstgöringen under tiden fram till fackexamen. Del är särskilt den enskilde värnpliktiges osäkerhet i yrkesval och förfarandet vid antagning till universitetsstudier som försvårar ultagningen. Särskilt tidpunkten för besked om antagningen är svår atl förena med den enskildes önskemål alt snarast efter gymnasieskolans slut få börja grundutbildning. Del ökade antalet inryckningsallernaliv för olika delar av landet gör problemen ännu mer komplicerade.

Verket anför vidare atl anstånd med grundutbildning kan vara en bi­dragande orsak lill anhopningen av värnpliktiga med kvarstående tjänst­göringsskyldighet. Svårigheten all förena civila studier och värnpliklsut­bildning medför en benägenhet hos den enskilde alt övervärdera behovet av anstånd under åberopande av studiesituationen. Verket framhåller emel­lertid atl det är den strängt bundna civila studiegången som är den avgörande faktorn härvidlag. Anslåndsförfarandel, som ligger inom verkels ansvars­område, kommer emellertid att granskas speciellt beträffande medicinal­personalen.

4.3      Förändringar av utbildningsgängen

De flesla remissinstanserna ansluter sig till förslaget om att ersätta den grundläggande befälsskolan med allmänmililär utbildning om 60 dagar. Överbefälhavaren anser emellertid att den allmänmilitära utbild­ningen bör kompletteras med viss elementär ledarskapsutbildning. En av­kortning av befälsskolan till 75 dagar bör därför prövas. En sådan avkortning hindrar inte anpassningen till den civila studiegängen.

Chefen för armén anför liknande synpunkter. Han anser alt allinänmilitär utbildning om 390 timmar kompletterad med viss ledarskaps- och sjuk­vårdsutbildning kräver minst 75 dagars utbildningslid. Utbildningen bör få föriäggas till de förband som har de bästa förutsättningarna härför. Viss modifierad utbildning bör kunna ges de värnpliktiga läkare och tandläkare som av hälsoskäl inle kan bli krigsplacerade som chefer för förbandsplats-grupper eller bataljonsläkare.

Prop. 1975:74

15

1972 års värnpliktsuiredning anser att en avkortning lill 75 dagar kan godtas med hänsyn till studieterminens längd under de två första studieåren. En avkortning lill 60 dagar kan däremot godtas endast under vissa förutsätt­ningar.

Överbefälhavaren föreslär atl man bör överväga atl föriänga den föreslagna utbildningen vidsjukvårdsbefälsskolan från 45 lill 60 dagar och inrikta dess verksamhet främst på befälsutbildning för atl därigenom kom­pensera avkortningen av den första tjänstgöringsperioden. Försvarets ratio­naliseringsinstitut delar denna synpunkt och.föreslår all också apotekare skall genomgå denna utbildnirig för alt de värnpliktiga tidigt skall kunna krigs­placeras i befattningar inom sjukvårdstjänsten.

Beträffande fackskolorna anser försvarets sfukvårdsstyrelse att läkare och läkarassisienter (tandläkare) inle kan utbildas på samma fackskola, efter­som de inte har samma förkunskaper. Socialstyrelsen anser atl fackskolan för läkare bör föriäggas lill tiden efter allmäntjänstgöringen och för läkar­assisienter lill tiden före tandläkarexamen. Sveriges Läkarförbund och SFS anser att utbildningen vid läkarfackskolan kan begränsas lill 45 dagar.

Några remissinstanser tar även upp frågan om de medicinalvärnplikligas miljöutbildning. Överbefälhavaren och försvarets raiionallseringslnsii-tui betonar vikten av all man klariägger hur ansvarel för de värnpliktiga tandläkarnas assistentljänstgöring på sjukhus skall fördelas pä olika myn­digheter.

1 fräga om den för läkare och apotekare föreslagna utbildningen i freds-sjukvårdstjänst vid förband m. m. anser överbefälhavaren och chefen för ar­mén all utbildningen i den mån del är möjligt bör föriäggas lill perioder när grundläggande krigsförbandsutbildning bedrivs. De medicinalvärnplik­tiga kan då fl en bredare miljöutbildning med inslag av krigsförbandstjänst, fredsulbildning, krigsplanläggning och fredssjukvårdstjänst. Chefen för ma­rinen anser att denna ulbildningsperiod för marinens del. bör omfatta 60 dagar för atl de medicinalvärnpliktiga skall kunna tillägna sig den miljö­kunskap som krävs för tjänstgöring på ytlerföriäggningar och fartyg.

Sveriges Läkarförbund avstyrker vinierulbildning som obligato­riskt led i utbildningen av medicinalvärnpliktiga.

Försvarets rationaliseringsinstitut anser atl läkarna efter sjukvärdsbefälssko-lan bör få m i 1 i t ä r utbildning under 130 dagar, som i olika perioder bör föriäggas till liden efler läkarexamen och allmäntjänslgöring. Även lä­karassisienter och apotekare bör enligt institutets mening åläggas längre utbildningstid än som föreslås i promemorian.

Beträffande genomförandet framhåller överbefälhavaren och chefen för armén att de föreslagna ändringarna i utbildningsgången inte kan börja tillämpas förrän i början av juni 1976 med hänsyn till redan beslutad pla­nering av fredsutbildningen. De framhåller vidare att övergångsbestämmel­ser och nya förordnandeföreskrifter bör utfärdas så snart som möjligt i sam­verkan bl. a. med försvarsstaben och försvarsgrenscheferna.

Prop. 1975:74

5 Föredraganden

Till medicinalpersonal hänförs följande befallningar för civilmilitär per­sonal, nämligen apotekare, läkare, läkarassistenl (tandläkare) och veterinär. Utbildningen av den värnpliktiga medicinalpersonalen genomförs i form av grundutbildning och repetitionsulbildning i likhet med vad som gäller för övriga värnpliktiga (prop. 1971:88, FöU 1971:14, rskr 1971:144). Nu gäl­lande bestämmelser om utbildningen av medicinalvärnpliktiga fastställdes i juni 1973.

Grundutbildningen har utformats så att värnpliklsljänslgöringen inte skall inverka onödigt störande på de värnpliktigas civila studiegång. Den första tjänstgöringsperioden om 90 dagar- den grundläggande befälsskolan - full­görs omedelbart efter det atl de värnpliktiga har avslutat sina gymnasie­studier.

För de värnpliktiga som har avlagt vederböriig kandidatexamen eller upp­nått i stort sett motsvarande kompelens anordnas läkarassistentskola, apo-lekarbefålsskola och veteri närbefälsskola.

Efter avlagd fackexamen utbildas de värnpliktiga vid resp. fackskolor. Denna utbildning utgör del väsentligaste inslaget i deras utbildning för kom­mande krigsbefatlningar.

För läkare tillkommer miljöutbildning i läkarassistentbefatlning saml en kirurgkurs efler läkarfackskolan. För läkarassistenl anordnas tjänstgöring vid civila sjukhus saml förberedande sjukvårdstjänslgöring vid fredsförband. Grundutbildningen avslutas med grundläggande krigsförbandsutbildning för samtliga medicinalvärnpliktiga.

Grundutbildningen omfattar för läkare 250 dagar, för landläkare 315 dagar, för apotekare 255 dagar och för veterinärer 345 dagar.

Det har visat sig svårt alt genomföra nuvarande utbildning av medi­cinalvärnpliktiga. Utbildningssystemet har därför setts över under år 1974. Resultatet av översynen har redovisats i en departementspromemoria (Ds Fö 1974:6) med förslag till ändrade bestämmelser för utbildning av värn­pliktig medicinalpersonal, m. m.

1 promemorian konstateras atl antalet värnpliktiga som inle har fullgjort medicinalinriklad grundutbildning har ökat alltmer. Orsakerna härtill är främst brister i uttagningsförfarandet och grundutbildningens uppläggning i förhållande lill de värnpliktigas civila studier.

1 promemorian diskuteras om man inte relativt snart, när de ökande till­skotten av medicinalpersonal kommer alt täcka totalförsvarets hela behov

Prop. 1975:74

17

av läkare m. fl., måsle lägga om hela det nuvarande utbildningssystemet för medicinalvärnpliktiga på ell radikalt säll och i stället låta läkarna, lä­karassistenterna och apotekarna fullgöra hela sin grundutbildning i en följd för befallningar som värnpliktigt truppbefäl, sjukvärdsbefäl eller sjuk­vårdssoldater. Efter avlagd fackexamen kan de föras över till kategorin medi­cinalvärnpliktiga och under repetilionsulbildningstiden skolas om till läkare, läkarassisienter och apotekare. Ell sådant syslem föresläs i promemorian bli infört för värnpliktiga veterinärer. En utredning av möjligheterna alt införa motsvarande utbildningssystem för övrig värnpliktig medicinalper­sonal bör enligt promemorian påbörjas ulan dröjsmål.

T. v. bör man emellertid enligt promemorian ändra del nuvarande ut­bildningssystemet så atl etl fritt genomflöde enligl utbildningsgången blir möjligt. 1 promemorian föreslås därför följande ändringar av grundutbild­ningen för medicinalvärnpliktiga.

Den grundläggande befälsskolan om 90 dagar utgår och ersätts med all­mänmililär utbildning om 60 dagar inom samtliga försvarsgrenar. Arméns utbildning anordnas vid infanteri- och trängförband.

Läkarassistentskolan bör benämnas sjukvårdsbefälsskola. Apotekarbefäls­

skolan bör kunna avkortas från 90 till 45 dagar utan all del slutliga ut-

O

bildningsmålet för apotekarna behöver förfelas. Apolekarfackskolan föreslås

nämligen omfatta 60 dagar, dvs.  15 dagar mer än f n.

Assistenltjänstgöringen på sjukhus för tandläkare minskas från 75 lill 60 dagar.

Läkarfackskolan, fackkursen för läkarassistenl (tandläkare)och apolekar­fackskolan utökas från 45 till 60 dagar. Utbildningen innefattar även en krigskirurgisk kurs om ca fem dagar för läkare och läkarassistenl saml viss specialistutbildning för dem som avses för tjänstgöring vid marinen och flygvapnet. Fackskola för läkare och läkarassistenl får t v. anordnas iiven inom marinen.

Miljöutbildning i läkarassistentbefatlning för läkare och förberedande sjukvårdstjänslgöring för läkarassistenl (tandläkare) utgår som led i grund­utbildningen.

Kirurgkursen om 15 dagar för samtliga värnpliktiga läkare utgår ur grund­utbildningen och ersätts med en kirurgkurs, som under repetilionsutbild­ningen anordnas för specialislulbildade kirurger och anestesiologer saml landläkare med käkkirurgi som specialitet. Kurser anordnas efter hand vid behov.

Grundläggande krigsförbandsutbildning ulgår och ersätts för läkare med 30 dagars utbildning i fredssjukvårdstjänsl, som inom armén och flygvapnet fullgörs vid fredsförbands sjukvärdsavdelning och vid marinen på fartyg eller ytlerföriäggningar. För apotekare ersätts den grundläggande krigsför­bandsutbildningen med 30 dagars utbildning vid sjukhus eller regional stab.

Vinierulbildning om 15 dagar införs som obligatoriskt led i utbildningen av läkare, läkarassistenl och apotekare.

Prop. 1975:74

18

Remissinstanserna som i allmänhet biträder de föreslagna ändringarna i utbildningen anser all utbildningen både till lid och innehåll blir bättre anpassad till de medicinalvärnpliktigas civila studier och kompetens för yrket än f. n. Vissa myndigheter betonar dock bl. a. alt utbildningens militära innehåll inte flr eftersättas.

Jag biträder i allt väsentligt de förslag som förs fram i promemorian. Jag ansluter mig således lill förslagel all ingen tjänstgöringsperiod för de medi­cinalvärnpliktiga i princip bör överstiga 60 dagar för atl deras civila studier skall slöras så litet som möjligt. Jag förordar därför all den första ijänsl-göringsperioden, dvs. den grundläggande befälsskolan, begränsas lill 60 dagar och inriktas på allmänmililär utbildning. Behovet av befälsutbildning kan enligt min mening bättre tillgodoses om de värnpliktiga flr sådan ulbildning vid sjukvårdsbefälsskolan och apotekarbefälsskolan där utbildningen direki kan inriklas på deras kommande arbetsuppgifter inom krigssjukvården. Jag förordar därför atl utbildningstiden vid dessa skolor bestäms till 60 dagar, vilkel är 15 dagar längre än vad som föreslagils i promemorian.

Jag biträder vidare förslagel atl utbildningstiden vid fackskolor för läkare, läkarassisienter (landläkare) och apotekare ulökas lill 60 dagar. Utbildningens uppläggning i övrigt vid skolorna finner jag i stort sett lämplig.

Den särskilda kirurgkursen bör enligt min mening omfatta alla kirurger som behövs i krigsorganisationen och inle bara vissa specialislulbildade lä­kare och landläkare.

Beträffande utbildningen i fredssjukvårdstjänsl vid förband m. m. vill jag i likhel med flera remissinstanser stryka under all man skall beakta möj­ligheterna alt under denna period låta de medicinalvärnpliktiga inom ramen förden lolalförsvarsinrikiade utbildningen delta även i krigsförbandsutbild­ningen. Tjänstgöring vid inskrivningscenlral bör komma i fråga bara i be­gränsad omfattning. Apotekarna bör kunna placeras även vid enheter av central betydelse för apoteksbolagets verksamhet i krig.

Jag biträder även promemorians förslag i fråga om värnpliktiga veterinärer. Det innebär all den nuvarande grundutbildningen av värnpliktiga veterinärer upphör och att krigsorganisationens behov av sådan personal tillgodoses genom överföring av värnpliktiga som har fullgjort hela sin grundutbildning i militära befallningar för värnpliktigt befäl och som därefter avlagt ve­lerinärexamen. De bör genomgå en kompletterande fackutbildning under ca fem veckor vid medicinalfackskolan och blodljänstcentral. Utbildningen bör ske under en fackövning och vid behov även under en särskild fack-övning. De värnpliktiga veterinärer, som inle behövs för den militära krigs­organisationen, kan efter behov föras över direki till den civila krigs­sjukvårdsorganisationen.

De av mig föreslagna ändringarna innebär alt grundulbildningstiden mins­kas för läkare från 250 lill 225 dagar, för läkarassistenl från 315 till 255 dagar och för apotekare frän 255 till 225 dagar. Del årliga antalet tjänsl-

3   Riksdagen 1975. I saml. Nr 74

Prop. 1975:74

19

göringsdagar minskas med sammanlagt ca 14000.

Förslaget om ändrad grundutbildningstid kräver i och för sig endast änd­ring av de av Kungl. Maj:l meddelade provisoriska bestämmelserna om värnpliktsulbildningen. Den nya regeringsformen ställer emellertid krav på att bestämmelser om värnplikt, som är atl anse som en begränsning av individens rörelsefrihet, tas in i lag och utformas så detaljerade atl de till-lämpningsföreskrifler som ansluter till lagen inle tillför regleringen av värn­plikten något nytt. Mol den bakgrunden bör föreskrifterna i värnpliktslagen om utbildningstidens längd preciseras mera än vad som är fallet nu. F. n. pågår försök med förkortad grundutbildning. Försöken kommer alt utvär­deras under hösten 1975 och kan föranleda ändring av de utbildningstider som tillämpas nu. Jag anser att den ändring i värnpliktslagen som enligt vad jag nyss sade bör göras med anledning av den nu föreslagna förkort­ningen av de medicinalvärnplikligas grundutbildning bör anslå lill dess de påbörjade försöken har ulvärderals. Jag kommer därför alt i annat sam­manhang återkonmia till riksdagen med förslag lill den ändring i värn­pliktslagen som behövs, om vad jag här har förordat vinner riksdagens bifall. 1 övrigt ankommer det på regeringen att meddela föreskrifter om utbild­ningen enligl de riktiinjer som jag nu har angett.

I likhel med flera remissinstanser föreslår jag att den ändrade utbild­ningsgängen för medicinalvärnpliktiga i sin helhet tillämpas först fr. o. m. juni 1976. Värnpliktig som har påbörjat grundutbildningen före den 1 juni 1976 bör fullgöra denna enligt äldre bestämmelser. Grundutbildningen skall dock anses vara fullgjord när den värnpliktige har genomgått respektive fackkurs och har fullgjort en grundutbildningslid, som för apotekare och läkare omfattar minst 225 dagar samt för läkarassisienter och veterinärer minst 255 dagar.

Jag vill i delta sammanhang också ta upp vissa frågor som rör medi­cinalfackskolan i Solna. Enligl promemorian har det visat sig svårt alt nå elt gott ulbildningsresullal vid skolan. Skolan är bara provisoriskt organiserad. En ökning av antalet elever väntas dessutom under de närmaste åren.

Utbildningen vid skolan föresläs i promemorian omfatta även regelbunden fortsatt utbildning av medicinalkårens fast anställda personal samt viss ut­bildning av kvalificerade instruktörer i sjukvårdstjänst. Vidare föreslås att vissa kortare kurser för personal inom den civila krigssjukvården och viss sjukvårdsulbildning av medicinalpersonal inom civilförsvaret föriäggs i an­slutning till en för försvarsväsendel gemensam sjukvärdsskola. 1 prome­morian erinras vidare om all även frägan om en annan lokalisering av medi­cinalfackskolan kan bli aktuell inom de närmaste åren lill följd av de om­flyttningar som väntas ske beträffande försvarets staber och förvallningar m. m. inom stockholmsområdet.

Av prop. 1971:88 framgår all förslag om en fast skolorganisation närmast

Prop. 1975:74

20

för den fast anslällda medicinalpersonalens ulbildning tidigare förts fram av 1962 års försvarssjukvårdsutredning i betänkandet (SOU 1966:36) Mi-lilärsjukvärden 11. Sedermera föreslog 1966 års värnpliktskommitlé att en för hela krigsmaklen gemensam central ulbildningsanstall skulle inrättas inom stockholmsområdet för medicinalpersonalens fackutbildning.

Min företrädare anförde i den nyss nämnda propositionen alt han inte var beredd atl la ställning lill förslagel i denna del men alt han avsåg atl efter ytteriigare utredning återkomma lill frägan i ell senare sammanhang. Departementschefens ställningstagande föranledde inte någon erinran från riksdagens sida (FöU 1971:14, rskr 1971:144).

Jag vill i detta sammanhang erinra om atl 1974 års riksdag (mot. 1974:1288, FöU 1974:30, rskr 1974:3l9)harbehandlat en frågaav liknande slag. 1 nämn­da motion hemställdes att riksdagen hos Kungl. Maj:l skulle begära en utredning om fömtsättningarna atl lokalisera en försvarels sjukvärdsskola lill Umeå. Försvarsutskottet ville emellertid inle förorda någon utredning i enlighet med förslagel i motionen. Utskottet ansåg del dock angelägel att regeringen relativt snart lar ställning lill personalbehov och utbildning för försvarssjukvärden. Riksdagen biföll vad utskottet hemställt.

Av det föregående framgår alt rernissinslanserna nyligen har avgeit ytt­randen över förslaget oni att inrätta en för totalförsvaret avsedd krigs­sjukvårdsskola. Jag avser atl senare ta ställning till lokali.seringsfrågan och därmed samnianhängande spörsmål.

6 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen

att godkänna de riktlinjer för grundutbildning av värnpliktig medicinal­personal som jag har förordat.

7 Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslular alt genom proposition föreslå riksdagen att aniaga det förslag som före­draganden har lagt frani.

Prop. 1975:74

21

Innehåll

Propositionen   ................................................ -'

1

Propositionens huvudsakliga innehåll  ................... 

I

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1975-05-22          

2

1

Inledning  ..................................................... 

..... 

2

2

Nuvarande beslämmelser ................................. 

..... 

3

2.1

Allmänt.................................................. 

...... 

3

2.2

Utbildningen inom armén  .......................... 

...... 

3

2.3

Utbildningen inom marinen   ...................... 

...... 

4

2.4

Medicinalfackskolans nuvarande organisation          

5

3 Departementspromemorian   ............................ 

..... 

6

3.1

Allmänna överväganden   ........................... 

..... 

6

3.2

Inskrivning och ullagning ............................ 

..... 

6

3.3

Förslag till grundutbildning m. m................... 

..... 

8

3.4

Minskning av antalet ijänstgöringsdagar  ....... 

.... 

12

3.5

Övriga frågor   ......................................... 

.... 

12

4 Remissyttrandena........................................... 

13

4.1

Allmänna omdömen ................................... 

13

4.2

Inskrivning och ullagning ........................... 

14

4.3

Förändringar av utbildningsgången  ............. 

.... 

14

5

Föredraganden

16

6

Hemställan

20

7

Beslul

20