Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1979/80:57

Regeringens proposition

1979/80:57

om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt, m. m.;

beslutad den 18 oktober 1979,

Regeringen föreslår riksdagen alt antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll,

Pä regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (1968:430) om mervärde­skatt på grundval av ett av mervärdeskatteutredningen avlämnat delbetän­kande. Ändringarna innebär bl, a, att nya regler införs för den s, k. gränshandeln och för turistförsäljningen i övrigt. Förslaget till nya regler för gränshandeln bygger på en nordisk överenskommelse om beskattning av varor i resandetrafiken och innebär atl enhetliga regler kommer att gälla i Sverige, Danmark, Finland och Norge, Vidare föreslås atl undantaget från skatteplikt för konstverk utvidgas och att reducerad skatt skall utgå på tvättjänster som tillhandahälls åt stal eller kommun. Bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 mars 1980 såvitt avser konstverk och tvättjänster och i övrigt den 1 maj 1980,

1 Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 57

Prop. 1979/80:57

2

1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1968:430) om mervärdeskatt'

dels att punkt 4 av anvisningarna lill 2 § skall upphöra att gälla,

dds aU 2,8,11,14 och 16 §§ saml anvisningarna lill 1 och 11 §§ skall ha

nedan angivna lydelse, dds att i lagen skall införas en ny paragraf 2 a §, och nya anvisningar,

anvisningar till 2 a §, av nedan angivna lydelse.

Nuvarande lyddse

Föreslagen lyddse

2§ Skattskyldig är den som inom landet i yrkesmässig verksamhet omsät­ter

1)

skatlplikiig vara eller tjänsl,

2)

vara som anges i 8 § 1-5, tjänsl 2) vara som anges i 8 § 1-5, tjänst som anges i 10 § första stycket och som anges i 10 § försia stycket och avser vara som nu nämnts eller avser vara som nu nämnts eller tjänst som anges i 11 §/, 3,4eller5/ tjänst som anges i 11 §3, 4 eller vad sislnämnda punki avser annonse-      10.

ring eller annan reklam för utländsk uppdragsgivares räkning eller ijänst som anges i 11 § 10.

Skattskyldig är vidare den som i        Skattskyldig är vidare den som i yrkesmässig  verksamhei omsätter     yrkesmässig  verksamhet  omsätter sådan vara eller ijänst som anges i     sådan vara eller tjänst som anges i första slyckel genom utförsel (ex-     första stycket genom export, port/

Regeringen kan efter ansökan förordna om skattskyldighet tills vidare för omsättning av annan Ijänst än sådan som anges i 10 § första styckel eller 11§.

Länsstyrelsen kan efter ansökan av fastighetsägare besluta att denne tills vidare skall vara skattskyldig för uthyrning helt eller delvis av sädan byggnad eller annan anläggning som utgör fastighet enligt denna lag för användning i verksamhet som medför skattskyldighet. Vad nu har sagts tillämpas även i fråga om upplåtelse av bostadsrätt.

När särskilda skäl föreligger, kan länsstyrelsen besluta att den som påbörjat verksamhet tills vidare skall vara skattskyldig redan innan skattskyldighet enligt första eller andra siycket föreligger

Om skatt vid införsel föreskrives i 58 och 59 §§.

(Se vidare anvisningarna.)

' Lagen omlrycki 1979:304.

Prop. 1979/80:57

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

2a§

Med export förslås enligt denna lag alt vara levereras eller ijänst tiUhan-dahålls utom landet.

Som export räknas även, om inte annalföljer av anvisningarna, leverans av vara inom landet

l)om direkl utförsel av varan ombe­sörjs av speditör eller fraktförare,

2)    UU utländsk företagare, som

hämtar varan här i landet för direkt

utförsel, om varan är avsedd för verk­

samhet som företagaren bedriver i

utiandel,

3)

i frihamn om varan ej är avsedd att användas 1 frihamnen,

4)

tUl fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik eller för bruk eUer omsättning på sådant fariyg eller luftfartyg,

5)  för försäljning i exportbutik enligt

27 § tullagen (1973:670),

6)     om varan är personbU eller

motorcykel som vid leveransen är in­

förd i exportvagnsförleckning.

Som export räknas även, om inte annalföljer av anvisningarna, tillhan­dahållande av

1)

Ijänst som avser fariyg eller luft­fartyg i utrikes trafik eller tjänst som avser utrustning eller annan vara för användning på sådant fariyg,

2)

annan ijänst enligt 10 § första stycket I än uthyrning, om tjänsten avser vara, som införts UU landet endast för tjänslepreslationen I fråga jör att därefter utföras ur landet,

3)

förmedling av vara åt utländsk uppdragsgivare,

4)

transport, som ej utgör personbe­fordran, direkt Ull eller från utlandet eller förmedUng av sådan Iransport,

5)

transport eller annan skattepliktig tjänst inom landet som avser import-

Prop. 1979/80:57

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

vara eller exportvara och som speditör eller fraktförare tUlhandahåller ut­ländsk uppdragsgivare i samband med införseln eller utförseln,

6)

kontroU eller analys av vara åt utländsk uppdragsgivare,

7)

lagring av vara åt utländsk upp­dragsgivare,

8)

annonsering eller annan reklam åt utländsk uppdragsgivare,

9)

tjänst enligt 10 § första stycket 5 som avser fastighet i annat land,

10)   annan ijänsl ål utländsk upp­

dragsgivare, när tjänsten kommer

denne UU godo endasl i form av rap-

pori, protokoU eller annan handling el­

ler på annal därmed jämförligt sätt.

Åven omsättning av vara eller tjänst på fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik räknas som export. Detsamma gäller reparation och leverans av vara, när tillhandahållandet sker åt utländsk företagare, som ej är skattskyldig, inom ramen för garantiåtagande som gjorts av den ,e.

Som export räknas vidare bärgning och reparation av lastbil eller släpvagn UU lastbU eller leverans av utrustning UU sådant fordon, om fordonet är registrerat eller hemmahörande i an­nat land och tillhandahållandet sker i anslutning UU fordonels användning för yrkesmässig varutransport här i landet.

Har skattskyldig levererat vara här i landet UU köpare som är bosatt utom landet anses leveransen, om ej annat följer av anvisningarna, ha skett genom export under förutsättning an säljaren i sina räkenskaper har antingen ett intyg, utfärdat av en av länsstyrelsen godkänd intygsgivare, som visar an köparen i nära anslutning

Prop. 1979/80:57

Nuvarande lyddse

Föreslagen lyddse

UU leveransen har medfört varan vid utresa ur landet, eller handUng som visar att köparen i nära anslutning UU leveransen har medfört varan vid inre­sa i annat land.

(Se vidare anvisningarna.)

Från skatteplikt undantages

Från skatteplikt undantas

1)

skepp för yrkesmässig sjöfart, fartyg för yrkesmässigt fiske eller för bogsering, bärgning eller livräddning, luftfartyg för yrkesmässig person- eller godsbefordran saml del, tillbehör och utrustning till sådant fartyg eller luftfartyg, när varan säljes eller uthyres till den som äger fartyget eller luftfartyget eller den som varaktigt nyttjar detta enligt avtal med ägaren eller när varan införes till landet för ägarens eller nyttjanderättshavarens räk­ning,

2)

krigsmateriel som är underkastad utförselförbud och del lill sådan krigsmateriel, när varan säljes till staten för militärt bruk eller för delta ändamål införes lill landet för statens räkning,

3)

läkemedel som utlämnas enligt recept eller säljes lill sjukhus eller införes lill landet i anslutning till sådan utlämning eller försäljning,

4)

eleklrisk kraft, värme samt gas och annat bränsle för uppvärmning eller energialsiring, dock icke ved, torv, T-sprit eller annan fotogen än flygfotogen och fotogen för drift av snabbgående dieselmotor,

5)

allmän nyhetstidning,

6)   periodiskt medlemsblad eller periodisk personaltidning, när varan

tillhandahålles utan vederlag eller till utgivaren, medlem eller anställd eller

införes till landet under molsvarande förutsättningar, annan periodisk

publikation som väsentligen framstår som organ för sammanslutning med

huvudsakligt syfte att verka för religiöst, nykterhetsfrämjande, politiskt,

miljövårdande, idrottsligt eller försvarsfrämjande ändamål eller att företräda

handikappade eller arbetshindrade medlemmar samt utländsk periodisk

publikation av annat slag när prenumeration pä sådan publikation förmedlas

mellan prenumerant och utländsk utgivare eller när sädan publikation

inkommer direkt till prenumerant,

8)  konstverk, som är hänförligt UU %) sådant alster av bildkonst som ägs

tulltaxenummer 99.01-99.03 och som av upphovsmannen eller dennes

äges av upphovsmannen eller den-     dödsbo,

nes dödsbo,

9)    vatten frän vattenverk,

10)  varulager, inventarium och annan tillgäng som tillhör verksamhet, när

överiåtelse sker i samband med överlålelse av verksamheten eller del därav.

Prop. 1979/80:57

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

fusion eller liknande förfarande,

12)  trycksak som är tullfri enligt tulltaxan (1977:975) och framkallad eller

enbart exponerad mikrofilm, när varan införes till landet som gåva eller

annars ulan vederiag, samt spritdryck, vin, starköl, tobaksvara, cigarrettpap­

per och cigarretthylsa vid införsel till landet i den ordning som avses i 18 § 4

lagen (1977:293) om handel med drycker eller i 1 § andra stycket lagen

(1961:394) om tobaksskatt,

13)   frimärke, dock icke vid omsättning eller införsel i särskild för

butiksförsäljning avsedd förpackning,

14)dentalleknisk produkt, närden tillhandahålles tandläkare, dentaltekni-ker eller den för vilken produkten ar avsedd.

(Se vidare anvisningarna.)

11§

Från skatteplikt undantas

Från skatteplikt undantages

1)

tjänst enligt 10 § 1 som avser vara, vdken införes Ull landet endasl för tjänsteprestationen i fråga för an därefter utföras ur landet av den som ombesörjt prestationen,

2)

postbefordran av annal än postpaket och gruppkorsband samt resgods­befordran.

3) transport i samband med ren­hållning; omhändertagande och för­störing av vara.

3)

transport av vara lill eller från utlandet, transport i samband med renhållning sami transport eller an­nan skattepliktig Uänsi inom landet som avser importvara dier exportvara och som speditör dier fraktförare till­handahåller utländsk uppdragsgivare i samband med införsdn eller uiföisdn: omhändertagande och förstöring av vara; koniroll, analys eUer lagring av vara för utländsk uppdragsgivares räk­ning,

4)

bärgning av fartyg eller luftfartyg som är undantaget från skatteplikt enligt 8 i) 1 och transport i anslutning lill sådan bärgning,

annons i tryckalster av sådant slag som anges i 8 § 6,

5) införing eller ackvisition  av        5) införing eller ackvisition  av

annons i tryckalster av sådant slag som anges i 8 § 6 samt annonsering eller annan reklam för utländsk upp­dragsgivares räkning med avseende på

Prop. 1979/80:57

7

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

vara eller ijänst som anges i 2 § försia slyckel,

6)

visning av kinemalografisk film,

7)

obligatorisk konlrollbesiklning av fordon och obligatorisk besiktning av kilometerräknarapparatur hos Aktiebolaget Svensk bilprovning,

8)

tjänst som tillhandahålles av veterinär,

9)

kontroll eller analys av prov som lagits som elt led i läkarundersökning eller sjukvård,

10)  tjänst enligt 10 § 1 som avser skötsel genom samebys försorg av

renar.

(Se vidare anvisningarna.)

14§ Beskattningsvärdet utgör

1)

vid omsättning av monteringsfärdigt hus samt vid servering, rumsut­hyrning eller sådan uthyming eller upplåtelse som avses i 10 § tredje stycket 60 procent av vederlaget och, vid uttag, 60 procent av saluvärdet,

2)

vid omsättning av byggnads- eller anläggningsentreprenad eller annan tjänst som avser fastighet 60 procent av vedertaget och, vid uttag, 60 procent av saluvärdet, om ej annat följer av andra stycket,

3)

vid annan omsättning vederla- 3) vid annan omsättning vederta­get och, vid uttag, saluvärdet, om ej get och, vid uttag, saluvärdet, om ej annat följer av tredje stycket,

annat  följer  av  iredje  eUerf/ärde

siycket. Vid omsättning av tjänst som avses i   10 § första stycket 5  utgör beskattningsvärdet 20 procent av vederlaget och, vid uttag, 20 procent av saluvärdet. Motsvarande gäller vid omsättning av ijänst som avser

1)

yttre ledning för vatten, avlopp, fjärrvärme, gas, olja, elektricitet, teleförbindelse, ånga eller liknande,

2)

väg, gata, bro, parkeringsplats,

3)

spåranläggning, nygfält, hamn, kanal eller annan faried,

4)    mark för idrottsplan, skolgård, lekplats eller liknande anläggning.

Vid omsättning av kopior av ritningar eller motsvarande handlingar, vilka

upprättals genom tjänst enligt 10 § första stycket 5 i samband med planerat eller pågående byggnadsarbete utgör beskattningsvärdet 20 procent av vederiagel och, vid uttag, 20 procent av saluvärdet.

Vid omsättning av tjänsl enligt 10 § första stycket I, som avser tvätt av textilt gods eller tvätt i förening med uihyrning av sådanl gods, utgör beskattningsvärdet 60 procent av ve­deriagel. när tjänsten tillhandahålls

Prop. 1979/80:57

8

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

staten eller kommun.

(Se vidare anvisningarna.)

16§ Skattskyldig skall, om ej annat Skattskyldig skall, om inte annat följer av andra siycket, utfärda faktu- följer av andra eller sjätte stycket, ra eller därmed jämföriig handling utfärda faktura eller därmed jämför-för varje omsättning för vilken skatt lig handling för varje omsättning för utgår. Av handlingen skall framgå vilken skatt utgår. Av handlingen vedertaget, skattens belopp och öv- skall framgå vedertaget, skattens ngt som har betydelse för skatlskyl- belopp och övrigt som har betydelse dighet och avdragsrätt enligt 17 §.        för skattskyldighet och avdragsrätt

enligt 17 §. Första stycket gäller icke för detaljhandel eller därmed jämförtig verksam­het och ej heller omsättning, för vilken avräkning mellan köpare och säljare sker enligt avräkningsnota som upprättas av köparen.

På frankeringsmärke eller liknande kvitto behöver skattens belopp icke anges.

Faktura skall, om köparen begär det, utfärdas vid försäljning lill skattskyl­dig köpare av fastighet, som utgör lagertillgång i byggnadsverksamhet och däri har tillförts skattepliktig tjänst utan att därefter ha tagits i bruk av säljaren. Av fakturan skall framgå utgående skatt som säljaren redovisat eller har att redovisa för gjorda uttag av skattepliktiga tjänster för fastigheten.

Säljer den sörn är skaltskyldig enligt 2 § fjärde stycket fastighet skall han, om köparen begär det, utfärda intyg om storieken av den ingående skatt som han enligt 15 § femte stycket återfört pä grund av fastighetsförsäljningen.

Uppbär skattskyldig, som uiför byggnads- eller anläggningsenlrepre­nad betalning i förskott eller a conlo får faktura eUer därmed jämförlig handUng utvisande skallens belopp enligt försia styckel ulfärdas försl när redovisningsskyldighet inträder enligt 5 b§ tredje stycket.

(Se vidare anvisningarna.)

Anvisningar

till 1 §

Vad som enligt denna lag förstås med omsättning anges i punkt 2 av anvisningarna till 2 §.

Mervärdeskatt utgår icke vid ex- Mervärdeskatt utgår inte vid ex­port om regeringen ej särskill förord-     port om regeringen ej särskilt förord-

Prop. 1979/80:57

9

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

nat att skatt skall erläggas. Se vidare     nat att skatt skall erläggas, punkt 4 av anvisningarna liU 2 §.

UU2a

§

Bestämmelserna i tredje stycket 2, 3, 5-8 eller 10 gäller endast när tjän­sten avser verksamhei som uppdrags­givaren bedriver i utlandet och som skulle ha medjört skattskyldighet om den utövats här i landet.

Leverans av vara från annat försälj­ningsställe på flygplats än exportbutik enligi 27 § lullagen (1973:670) anses ha sken inom landet även när varan är avsedd att medföras av köparen vid utresa ur landet.

Bestämmelserna i sjätte siycket Ull-lämpas Inie i de fall när köparen är bosatt i Danmark, Finland eller Nor­ge. Vid leverans till sådan köpare av vara eller grupp av varor som normalt utgör en helhet och med ett försälj­ningspris, exklusive mervärdeskatt, om minst 1 000 kronor anses dock leveransen ha skett genom export under förutsättning att varan i nära anslutning lill leveransen av köparen har införis till Danmark, Finland eller Norge och an mervärdeskan eller molsvarande aUmän omsättningsskatt har eriagts vid införseln enligt lutlräk-ning eller motsvarande handling.

till 11 

§

Med resgodsbefodran avses även transport av personbil eller motorcykel med fartyg i inrikes trafik, när transporten utföres i samband med befordran av fordonets förare med samma transportmedel.

Undantaget under 3 för transporter UU eller från utiandel gäUer direkta sådana iransporier. Sker särskild transport av export- eller import gods helt inom landet, föreligger skatteplik­tig transporttjänst.

Prop. 1979/80:57

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Med transport i samband med renhållning förstås även bortforsling av sopor, avfall eller liknande frän fastighet enligt avtal som icke endast gäller tillfälligt transportuppdrag.

Undantaget under 3 för tjänst för utländsk uppdragsgivares räkning gäl­le:- endasl när tjänsten har avseende på verksamhet som uppdragsgivaren bedriver och som skulle ha medfört skattskyldighet till mervärdeskaU, om den bedrivits här i landet.

Undantaget under 9 gäller ej när fräga är om djursjukvård.

Denna lag träder i kraft den 1 mars 1980, såvitt avser 8 och 14§§,ochden 1 januari 1981, såvitt avser 16 §, samt i övrigt den 1 maj 1980,

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om förhällande som hänför sig till liden före ikraftträdandet och i fråga om tillhandahållande före ikraftträdandet.

Bestämmelserna i punkt 4 av övergångsbestämmelserna till lagen (1979:304) om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt skall dock fortfarande tillämpas.

Prop. 1979/80:57

II

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979:304) om ändring i lagen (1968:430) om

mervärdeskatt

Härigenom föreskrivs att punkt 8 av övergångsbestämmelserna till lagen (1979:304) om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

De äldre bestämmelserna gäller fortfarande vid omsättning av bygg­nad, som vid utgången av år 1980 utgör lagertillgäng i byggnadsrörelse, samt värde enligt anvisningarna till 9 § som har tillförts mark som vid denna tidpunkt utgör lagertillgång i sådan rörelse, Molsvande gäller för vad som därefter tillförs sädan bygg­nad eller mark som ett led i färdig­ställande av vid utgängen av år 1980 pågående arbeten.

De äldre bestämmelserna gäller fortfarande vid omsättning före in­gången av år 1981 av byggnad eller av byggnad och mark. Åldre bestämmel­ser gäller också vid omsättning av byggnad, som vid utgången av år 1980 utgör lagertillgång i byggnads­rörelse, samt värde enligt anvisning­arna till 9 § som har tillförts mark som vid denna tidpunkt utgör lager­tillgäng i sädan rörelse. Motsvarande gäller för vad som därefter tillförs sädan byggnad eller mark som ett led i färdigställande av vid utgången av år 1980 pågående arbeten.

Denna lag träder i kraft tvä veckor efter den dag, då lagen enligt uppgift på den utkommit frän trycket i Svensk författningssamling. De nya bestämmel­serna tillämpas dock för tid frän och med den 1 juli 1979,

Prop. 1979/80:57

12

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-10-18

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt, m. m.

1 Inledning

De nordiska finansministrarna beslöt vid ett möte i november 1978 att tillsätta en nordisk ämbetsmannagrupp för utredning av frågan om beskatt­ning av varor i resandetrafiken, Ämbetsmannagruppen avlämnade i maj 1979 sin slutrapport med ell förslag lill nordisk överenskommelse om beskattning av resgods i resandelrafiken mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige samt om skattefri försäljning på fiygplats i dessa länder. Slutrapporten bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 1. I en bilaga till slutrapporten ingår också det slutliga förslaget till nordisk överenskommelse.

Genom beslut den 17 maj 1979 uppdrog regeringen åt mervärdeskatte­utredningen (Fi 1971:05) att skyndsamt utarbeta förslag till de författnings­ändringar som. erfordras för att överenskommelsen skall kunna tillämpas.

Mervärdeskatteutredningen avlämnade i augusti 1979 sitt fjärde delbetän­kande (Ds B 1979:2) Översyn av mervärdeskatten del 

IV 

Exportbegreppet m.m.' 1 betänkandet har utredningen behandlat förutom det nämnda förslaget till nordisk överenskommelse även andra exportfrågor. Utred­ningen har också behandlat mervärdeskatten på vissa konstverk och vissa tvätteriljänster.

Genom skriftväxling mellan de nordiska ländernas finansministerier har

' I utredningen ingår som utredningsman fd departementsrådet Hans[REDACTED_EFTERNAMN] och som experter direktören Sven Crabo, professorn Dag Helmers, departementsrådet Leif Lindstam, byråchefen Lennart Mellbin och, sedan den 1 mars 1978, taxeringsdirektö­ren Bo[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1979/80:57

13

artikel 3 i förslagel till nordisk överenskommelse modifierats något i förhållande till den i betänkandet återgivna lydelsen. Den 23 augusti 1979 beslöt regeringen att överenskommelsen skulle undertecknas.

I fråga om gällande ordning och utredningens förslag torde jag få hänvisa till betänkandet, som bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.

Betänkandet har remissbehandlats. Yttranden har avgetts av kammarrät­ten I Göteborg, generaltullstyreisen, riksskaneverket (RSV), kommerskollegium, samtliga länsstyrelser, Broströms Handels AB, Delegationen för förelagens uppgiftslämnande (DEFU), Föreningen Handarbetets vänner. Föreningen Svensk Form, Föreningen Svenska Tecknare, Föreningen Sveriges konsthant­verkare och indusiriformgivare, försvarets materielverk. Handelns arbetsgivare­organisation, Konstfrämjandets riksförbund. Konstnärernas riksorganisation, Konslnäriiga och litterära yrkesutövares samarbelsnämnd, konsumentverket. Kooperativa förbundet, Landsorganisationen i Sverige (LO), Landstingsförbun­det, Lantbrukarnas riksförbund (LRF), luftfartsverket, Scandinavian Airiines System (SAS), statens kulturråd, Stockholms handelskammare. Svensk industri­förening, Svenska batikföreningen. Svenska byggnadsentreprenörföreningen. Svenska företagares riksförbund. Svenska hemslöjdsföreningarnas riksförbund. Svenska kommunförbundel, Sveriges bokförings- och revisionsbyråers förbund, Sveriges redareförening, Sveriges redovisningskonsulters förbund, Sveriges ivätteriförbund och Tjänstemännens centralorganisation (TCO). Gemensamt yttrande har avgetts dels av Svenska arbetsgivareföreningen (SAF) och Sveriges indusiriförbund, dels av Sveriges köpmannaförbund och SHIO - Familjeföre­tagen. LRF har som eget remissyttrande åberopat etl utlätande av Lantbru­karnas skattedeiegation.

En sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.

Hänvisningar till paragrafer, avser lagen (1968:430) om mervärdeskatt (ML), om inte annat särskilt anges.

2 Föredragandens överväganden 2.1 Export

Mervärdeskallen syftar bl, a. till att endasl konsumtionen inom landet av skattepliktiga varor och tjänster skall beskattas och att exporten skall vara undantagen frän beskattning. Beskattningen av varor som köps i Sverige och importeras i ett annat land skall i princip beskattas endast enligt reglerna i del andra landet.

Det är två faktorer som avgör vilken beskattningseffekt som uppkommer när varor köps i ett land och införs i annat land för konsumtion där. Det är dels inköpslandets bestämmelser om skattefri försäljning till utländska besökare och det är konsumtionslandets bestämmelser om skattefri import. För atl så långt det är möjligt erbjuda lika konkurrensvillkor för företagare i angrän-

Prop. 1979/80:57

14

sande länder bör bestämmelserna pä dessa tvä punkter vara enhetliga. Så är f n. inte fallet med bestämmelserna i Sverige, Danmark, Finland och Norge. Skillnaderna har orsakat svårigheter för företagarna, särskill i gränstrakterna, för konsumenterna och för länsstyrelserna. Dessa förhållanden ledde till att en nordisk ämbetsmannagrupp tillsattes med uppgift att utarbeta en nordisk överenskommelse om varubeskattningen i det fall den som är bosatt i ell nordiskt land köper varor i ett annat nordiskt land och medför varorna till hemlandet som resgods. Överenskommelsen skulle enligt uppdraget även innehålla regler om försäljning av varor på fiygplats. Ämbetsmannagruppen har slutfört sitt uppdrag och lämnai förslag till en sådan nordisk överenskom­melse. Regeringen har uppdragit åt mervärdeskatteutredningen atl, på basis av ämbetsmannagruppens slutrapport och förslaget till överenskommelse, utarbeta erforderlig författningstext. Utredningen har i ett Qärde delbetän­kande redovisat sitt uppdrag och dessutom gjort en översyn av övriga exportbestämmelser i ML.

Utredningen konstaterar inledningsvis atl nu gällande bestämmelser om vad som skall räknas som export i allt väsentligt ger det resultat vartill skattesystemet syftar, nämligen en beskattning av konsumtionen av skat­tepliktiga varor och tjänster inom landet och skattebefrielse för vad som tillhandahälls genom export. På några punkter har dock utredningen funnit det befogal att föreslå sakliga ändringar av exportbestämmelserna. 1 övrigt har utredningen gjort en författningsteknisk översyn av dessa bestämmelser.

De nuvarande exporlbestämmelserna finns intagna i olika paragrafer i ML. Uiredningen anser att ML vinner i klarhet och överskådlighet om bestäm­melserna förs samman i en ny paragraf, 2 a §, och nya anvisningar till denna. Med export bör enligt utredningen förstås att vara levereras eller ijänst tillhandahålls utom landet. Av en sådan definition följer, enligt utredningen, att svenska företagare blir skattskyldiga för all utom landet bedriven verksamhet, i den mån verksamheten är alt anse såsom yrkesmässig, dvs. om inkomsten av utlandsverksamheten utgör skattepliktig intäkt enligt kommu­nalskattelagen (1928:370). Härigenom får svenska företag utan tvekan rätt till avdrag även för ingående skatt på sådana varor och tjänster som hänför sig till utlandsverksamheten. Någon utgående skatt påförs ej eftersom det är en exportprestation.

Utredningens förslag till systematisering av exportbestämmelserna och till definition av begreppet export har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av samtliga remissinstanser. Jag anseratt utredningens förslag är välgrundat och bör genomföras.

Enligt nu gällande bestämmelser anses vissa prestationer som tillhanda­hålls inom landet som exporterade. Enligt den föreslagna definitionen skulle de i fortsättningen anses tillhandahållna inom landet. Utredningen har föreslagit att dessa prestationer, som även framdeles bör anses som export-prestationer, särskilt anges i andra-femle styckena i förslaget till 2 a §. I allt väsentligt motsvaras detta materiellt av nu gällande bestämmelser. Utred-

Prop. 1979/80:57

15

ningen har dock i vissa fall förtydligat nu gällande bestämmelser. Detta gäller bl. a. uthyrning här i landet av en för delta ändamål särskilt införd vara. En sädan transaktion börenligt utredningen inte hänföras till export eftersom det utländska företaget anses bedriva yrkesmässig verksamhet här i landet och följaktligen skall vara skatlskyldigt för uthyrningen. Vidare föreslås att den som här i landet utfört tjänst åt utländsk uppdragsgivare på viss vara inte själv skall behöva ombesöria utförsel av varan efter fullgjord prestation för att export skall anses föreligga. Sä bör vara fallet även när uppdragsgivaren själv eller genom en av honom anlitad fraktförare hämtar varan.

Vidare föreslär utredningen atl som export skall anses en transaktion som innebär att en tjänsl visseriigen fysiskt utförs inom landet men redovisas för utländsk uppdragsgivare endast i form av rapport, protokoll eller liknan­de.

För flertalet Ijänsteprestalioner som utförs inom landet åt utländsk uppdragsgivare gäller f n. att skatt inte utgår när tjänsten avser en verksam­het som skulle ha medfört skattskyldighet om den utövats här i landet. Utredningen har föreslagit att en bestämmelse av denna innebörd tas in i de nya anvisningarna till 2 a §.

Utredningens förslag lill ny reglering av vad som skall anses som export har i nu behandlade delar i allt väsentligt tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Enligt min mening bör förslagen i princip godtas. Några remissinstanser har dock pekat pä alt nuvarande bestämmelse om att som export anses även försäljning av vara ombord på fartyg i utrikes trafik inte ingår i utredningens författningsförslag. Förslaget bör kompletteras på denna punkt och bestämmelser härom införas i 2 a § fjärde stycket. Bestämmelsen bör omfatta även ijänsteprestalioner. Vidare har anmärkts att även bestäm­melsen i 2 a § tredje siycket 2) om tjänst som utförs i landet åt utländsk uppdragsgivare på särskilt för detta ändamål införd vara bör innehålla villkoret alt uppdragsgivarens verksamhet skulle medföra skattskyldighet här i landet om den hade bedrivits här. Med hänsyn till de svårigheter i tillämpningen som skulle uppstå när det gäller att avgöra t. ex. om ett privatägt fordon införts till Sverige endast för att repareras anserjag att den förordade begränsningen bör göras. I likhet med länsstyrelsen i Stockholms län anserjag att även förmedling av godstransport direkt till eller från utlandet bör räknas som export. RSV har anfört atl punkt 4 av tredje stycket till 2 a § bör utformas sä atl det endast gäller transporter direkt till eller frän utlandet. Därvid kan det föreslagna första slyckel av anvisningarna lill 2 a § utgå. Detta ändringsförslag bör genomföras.

Vid remissbehandlingen har ocksä påpekats att en omotiverad dubbelbe­skattning kan uppkomma i det fall en utländsk företagare själv hämtar en vara här. Om företagaren inte är skattskyldig till mervärdeskatt här och inte heller i hemlandet kommer varan i princip atl beskattas både här och i hemlandet. Det bör enligt min mening i dessa fall vara tillräckligt att kräva att varan är avsedd för den utländska företagarens verksamhet i utlandet. 12 a §

Prop. 1979/80:57

16

tredje stycket 10 bör uttryckligen anges att punkten omfattar tjänstepresta­tioner som kommer den utländske uppdragsgivaren till godo endast som rapport, protokoll eller annan handling eller på annat därmed jämföriigt sätt. Redovisningen kan bestå av förutom rapport eller protokoll även av t. ex. ritningar eller dalalislor.

1 elt sjätte stycke till 2 a § och i fjärde styckel av anvisningarna till 2 a § föreslår utredningen att bestämmelser införs om beskattning av varor som säljs till utländska turister och andra som tillfälligt uppehåller sig här i landet. Utredningen har föreslagit att olika bestämmelser skall gälla vid försäljning till ä ena sidan den som är bosatt i Danmark, Finland och Norge och å andra sidan till den som är bosatt i annat främmande land.

När det gäller resande från de tre nämnda länderna har t tredningen utgått från det förslag till nordisk överenskommelse som den nordiska ämbetsman­nagruppen lagt fram. Uiredningen framhåller att förslaget på ett enkelt och i materiellt hänseende tillfredsställande sätt kan förväntas undanröja de svårigheter och den bristande likformighet som sedan länge rått i beskatt­ningen av den nordiska gränshandeln. Utredningen anser det dessutom värdefullt att enighet uppnåtts om att skatten i princip alltid tas ut i säljarlandet och att denna beskattning kan efterges, om varans värde överstiger 1 000 kr. exkl. mervärdeskatt, först när säljaren har fält ett skriftligt bevis om alt varan beskattats i införsellandet. En sådan ordning bör, enligt utredningen, innebära stora fördelar från kontrollsynpunkt. Ett gränsvärde på 1 000 kr. bör, enligt utredningen, leda till avsevärda praktiska fördelar.

För eftergift av skatt krävs enligt överenskommelsen att varan utförts ur landet i omedelbar anslutning till leveransen. Utredningen har av både materiella och praktiska skäl ifrågasatt om en strikt tolkning av begreppet omedelbart kan göras och menat att man i tillämpningen bör kunna acceptera, i vart fall vad avser kapitalvaror med lång livslängd, att någon tid får förflyta mellan inköpet och beskattningen i införsellandet. Utredningen förordar att begreppet omedelbart tolkas sä atl utresan bör ske i nära anslutning till varuleveransen. Gränsvärdet 1 000 kr. exkl. skatt skall ocksä gälla en grupp av varor som normalt utgör en helhet. Uiredningen förordaren generös tolkning av begreppet helhet. Hit bör t. ex. räknas en last med byggnadsmaterial som köparen inköpt samtidigt hos en säljare och som införtullas samtidigt i införsellandet.

Den överenskommelse som tillkommit för att reglera den nordiska gränshandeln och de författningsförslag som mervärdeskatteutredningen utarbetat har i allmänhet hälsats med tillfredsställelse av remissinstanserna. Flertalet påpekar att nuvarande problem och orättvisor i gränshandeln i allt väsentligt upphör. Nägra remissinstanser har dock pekat pä att begreppei "omedelbart" och "helhet" liksom gränsvärdet 1 0(X) kr. kan välla vissa tillämpningsproblem. Med hänsyn till det stora värde som ligger i enhetliga regler i de nordiska ländema bör del föreslagna systemet för beskattningen genomföras. Några remissinstanser har hävdat alt begreppet "omedelbart"

Prop. 1979/80:57

17

inte kan tolkas på del sätt uiredningen förordat. Jag delar denna åsikt och föreslär att det ersätts med begreppet "nära". Den tolkning som utredningen gett begreppei har nämligen accepterats av företrädare för övriga nordiska länder. De påtalade tillämpningssvårighelerna i övrigt är inte av så allvariig beskaffenhet atl de inte går atl lösa i praktiken och bör därför inte omintetgöra överenskommelsen. Jag utgår från att RSV följer utvecklingen på delta område också i de övriga nordiska länderna och utfärdar erfordertiga anvisningar till hjälp för både länsstyrelser och skattskyldiga.

1 artikel 3 i överenskommelsen och i utredningens förslag lill tredje styckel av anvisningarna till 2 a § finns en bestämmelse som innebär att försäljning på flygplats till resande av andra varor än alkoholhaltiga drycker och tobak inte fär behandlas som export om den resande avser att ta med varan vid utresan. Bestämmelsen innebär alt den skattefria försäljning som i dag bedrivs på vissa flygplatser inte längre blir tillåten. Handelns arbetsgivareor­ganisation, luftfartsverket, SAS och Broströms Handels AB har avstyrkt förslaget på denna punkt. De har hävdat att lönsamheten för berörda företag skulle minska och att det därför skulle bli nödvändigt alt friställa personal. Vidare har hävdats att skattefri försäljning på flygplats tillåts i andra länder och atl denna form av försäljning från kontrollsynpunki är bättre än den som föreslås gälla för försäljning till utländska medborgare från andra försäljnings­ställen.

Med hänsyn till att elt förbud mol denna försäljning är en del av den värdefulla överenskommelsen om gränshandeln och övrig försäljning inom Norden anser jag alt övervägande skäl talar för att även denna del av överenskommelsen lagfästs.

Försäljningen av varor till utländska turister som inte är bosatta inom Norden omfattas inte av den nordiska överenskommelsen. Mervärdeskat­teutredningen föreslår i detla avseende all säljaren i Sverige får behandla en försäljning till utländsk köpare som bor utom landet som export, om varan i omedelbar anslutning lill leveransen förts ul ur Sverige. Som förulsättning härför föreslås gälla att säljaren i sina räkenskaper har någon handling som visar alt varan har medförts vid utresa ur landet eller vid inresa i annat land. Utredningen pekar på att sådan handling kan vara utländsk införseldeklara­tion, styrmanskviito eller dylikt. RSV bör, enligt uiredningen, följa utveck­lingen och lämna anvisningar om den bevisning som skall kunna godtas. Utredningens förslag på denna punkt bygger i stort på ett system som faktiskt lillämpas i några län.

Flera remissinstanser, däribland RSV, har ställt sig tveksamma till denna del av förslaget. Dessa har anfört bl. a. att tillämpnings- och kontrollproble­men skulle öka och att det skulle uppstå stora svårigheter att fastställa vilken dokumentation som skall anses godtagbar. Några menar med hänsyn härtill att tillämpningen av bestämmelsen troligen skulle bli olika i olika län.

Det är enligt min uppfattning väsentligt att mervärdeskattens regler är så enkla och okomplicerade som möjligt. Skatten skall hanteras av många

2 Riksdagen 1979/80. I saml. Nr 57

Prop. 1979/80:57

18

skattskyldiga, som var och en kan slutföra ett stort antal transaktioner vae dag. Del är uppenbari alt försäljningen till utländska besökare är lättast att hantera om några särskilda bestämmelser om skattefri försäljning inte gäller. I så fall skall skatt alltid redovisas i dessa fall om inte säljaren levererar varan till köparen på utländsk ort. En sådan snäv begränsning av exportförsälj­ningen bör dock inte genomföras. De flesta länder som har infört mervär­deskatt har också på olika sätt åstadkommit skattefrihet för turistförsäljning. I vissa länder får den utländske köparen tillbaka mervärdeskatten vid utresan. I andra länder återbetalas skatten i efterhand när säljaren av köparen eller en myndighet har fått bevis om att varan har utförts ur landet. Även hos oss lillämpas, som redan har berörts, i vissa län ett system för skattefri försäljning till turister.

För egen del har jag gjort följande bedömning. I princip skall mervärdeskatt inte tas ut när varor köps i Sverige för konsumtion i annat land. Av kontrollskäl måste krävas all säljaren kan visa detla förhållande. Det är uppenbart att en handling som visar all köparen i nära anslutning till förvärvet i Sverige har infört varan i annal land kan godtas som bevis om utförsel ur Sverige. I detta fall bör säljaren normall ta ut skatt och återbetala denna när han har beviset för införseln i det andra landet i sin hand. Underlåter han att ta ut mervärdeskatt gör han del på egen risk. Någol krav på atl varan också har beskattats i det andra landet bör inte ställas upp. I delta avseende kommer alla säljare i Sverige att skattemässigt vara likställda i fråga om möjligheterna lill turistförsäljning. Någon skillnad kommer inte heller alt föreligga mellan besökare som reser med buss, tåg, båt, flyg eller egen bil. Denna del av utredningens förslag bör genomföras.

Utredningens förslag om alt även bevis om utförsel ur landet skall kunna godtas när det gäller att bedöma om export föreligger är självfallet i princip hell rikligt. Möjligheterna att åsladkomma en handling som styrker utförseln är dock väsentligt mindre än när del gäller alt tillhandahålla en handling för all styrka införseln i annal land. Med nuvarande personalresurser kan tullmyndigheterna inte medverka lill att bestyrka utförseln. Det ärenligt min mening inte heller befogal all förslärka dessa resurser enbari i syfte all underlätta utländska turisters skattefria inköp här. De handlingar som f n. godtas som bevis om expon i de län som över huvud godtar skattefri försäljning till turister är s. k. styrmanskvitto och bevis om att varan har överiämnats till köparen på flygplats. I sislnämnda fall beslår beviset antingen av en handling upprättad av ett fristående förelag som ombesörjt varutransporten lill flygplatsen eller av elt intyg utfärdat av den chaufför eller annan arbetstagare hos den skattskyldige som fraktat varan till flygplat­sen.

Det nu beskrivna systemet i vissa län är inte fullkomligt. Det omfattar inte alla utländska besökare hos oss utan endast sådana som reser med bål eller flyg. Del kan av praktiska skäl knappasl tillämpas av andra skattskyldiga än de som finns i närheten av internationella hamnar eller fiygplatser. Förfaran-

Prop. 1979/80:57

19

del utesluter inte helt att de varor som levereras enligt de angivna reglerna stannar i Sverige och konsumeras här. Dessa svagheter är dock inte av sädan nalur alt de bör hindra all del av utredningen föreslagna systemet genomförs. Jag anser alltså atl det bör vara möjligt för en skattskyldig aU med stöd av bevis om utförsel underlåta atl redovisa mervärdeskatt. 1 motsats till utredningen anserjag dock alt särskilda krav bör ställas på den som utfärdar etl sådant bevis. Länsstyrelsen bör därför som utförselbevis godta endast en handling som har upprättats av en av länsstyrelsen särskill godkänd intygsgivare. Denna kan självfallet vara en myndighet, t. ex. tullmyndighet, luftfartsmyndighet eller hamnmyndighet. Det bör också kunna vara ett företag, som kan förväntas uppfylla de krav som länsstyrelsen bör ställa pä att vissa praktiska rutiner skall följas vid leverans, m. m. Enligt min uppfattning bör RSV med denna utformning av systemet kunna uifärda sådana anvisningar på området att tillämpningen i olika län blir likformig och tillfredsslällande frän kontrollsynpunkt.

Jag delar utredningens uppfattning alt någol undantag från skatteplikt för framslällning och disiribution av reklammaterial för utländsk uppdragsgiva­res räkning inte bör införas.

2.2 Mervärdeskatt på konstverk

Det nu gällande undantaget från mervärdeskatt för konstverk som är hänföriiga till tulltaxenr 99.01-99.03 och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo har under lång tid kritiserats framför allt av konstnärerna för att vara alltför snävt. Frågan har också aktualiserats genom en skrivelse från Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbelsnämnd (KLYS), vari KLYS hemställt att undantagsomrädet utvidgas. Uiredningen konstaterar att del i första hand ärde textila konstverken man velat fä in under undantaget. Utredningens förslag innebär därför att även verk av textil bildkonst, som är hänföriiga till tulltaxenr 58.03 och som omfattas av upphovsrätt enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrätts-lagen) skall undantas från skatt.

Remissinstansernas uppfattning om förslaget går starkt isär. Frän myndig­hetshåll befaras tillämpningssvärigheter genom de nya gränsdragningspro­blem som uppstår. Konstnärernas organisationer hävdar å andra sidan atl förslaget är alldeles för snävt och att vissa konstformer hamnar helt utanför undantaget. Inte ens den textila bildkonsten i sin helhet inryms i förslaget, än mindre bmkskonsten. Dessa organisationer menar alt den enda avgränsning som bör göras är alt upphovsrättslagen skall vara tillämplig pä konstverket och atl detta ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo.

Frågan om beskattning av olika slags konstverk har diskuterats under en lång följd av år. Det nu gällande undantaget har inte orsakat några egentliga tillämpningsproblem, men dess omfattning kan knappasl sägas vara sakligt motiverad. Jag har funnit att undanlaget bör kunna utvidgas till att omfatta

Prop. 1979/80:57

20

all bildkonst som åtnjuter skydd enligt upphovsrättslagen och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. Undantaget bör även omfatta sådana alster av bildkonst som skapats av utländsk konstnär och som enbart på den gmnden inte åtnjuter skydd enligt upphovsrättslagen.

Jag anser att även en sådan utformning av undantaget i allmänhet kommer att kunna tillämpas utan siörre svårighet. Jag är däremot, med hänsyn framför allt till gränsdragningsproblem när det gäller brukskonst och bruksvaror i övrigt, inte beredd att föreslå en sådan utvidgning att även brukskonsten blir skattefri.

De tillämpningssvårigheter som ändå kan uppstå bör kunna lösas av länsstyrelserna, RSV och tullmyndigheterna. Jag vill också framhålla aU Svensk Forms Opinionsnämnd i tveksamma fall bör kunna yttra sig och ge ledning vid bedömningen. Det bör ocksä beaktas att grundförutsättningen för undanlaget är att konstverket ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. Det bör inte heller vara alltför stora svårigheter för beskattningsmyndighe­terna att undersöka vilka konstnärer som är registrerade som skattskyldiga till mervärdeskatt och som i fortsättningen inte skall vara det.

18 § 8 bör anges att ett alster av bildkonst undantas från skatteplikt om det ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. Uttrycket alster av bildkonst bör ges samma innebörd som i 1 § upphovsrättslagen. Med den föreslagna formuleringen kommer undantaget att omfatta även sådana alster av bildkonst som enligt 60 § första stycket 1 eller 2 upphovsrättslagen inte omfattas av skydd enligt den lagen, t. ex. av den anledningen att upphovs­mannen är utländsk medborgare.

1 enlighet med vad uiredningen och vissa remissinstanser anfört bör Konstfrämjandet inte undantas frän skattskyldighe* för sin utgivning av konst. Konsekvenserna av ett sädant undantag kan svårligen överblickas. Frågan om samhällets stöd till Konstfrämjandet fär bedömas i annan ordning.

2.3 Mervärdeskatt på tvättjänster

För att skapa konkurrensneutralitet mellan å ena sidan statligt och kommunalt ägda tvätterier och ä andra sidan privata tvätterier har utred­ningen föreslagit att beskattningsvärdet för tvätteriljänster skall reduceras enligt den s. k. 60-procentsregeln när tjänsten tillhandahålls slalen eller kommun. Detsamma föresläs gälla tvätt i förening med uthyming av textilt gods. Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget. Etl fåtal hardock helt avstyrkt förslaget med hänsyn till att det är principiellt felaktigt att skatteutfallet avgörs av kundens status. Ytterligare några remissinstanser, framför alll förelrädare för näringslivet, har förordat i första hand att en ny reduceringsregel på 30 % tillskapas och i andra hand att den s. k. 20-procentsregeln görs tillämplig.

1 likhet med fiertalet remissinstanser har jag funnit att utredningens

Prop. 1979/80:57

21

principförslag på ett enkelt och smidigt sätl förbättrar den bristfälliga konkurrensneutralitet som i dag förekommer inom tvätleribranschen. I likhet med utredningen och några remissinstanser anser jag det inte motiveral att nu införa en ny reduceringsregel. Vid valet mellan de två nu gällande reduceringsreglerna förordar jag liksom utredningen att 60-procentsregeln blir tillämplig eftersom 20-procenlsregeln ger en för hög reducering av beskattningsvärdet för de privata tvälierierna, som härigenom skulle få ett konkurrensmässigt övertag gentemot de offentligt ägda tvätte-rierna. En reducerad beskattning skall självfallel inte lillämpas i de fall tvätteritjänslen tillhandahålls en självständig juridisk person som ägs av stat eller kommun. Utredningens författningsförslag bör vidare förtydligas så att det klart framgår att den tväujänsl som avses endast omfattar textilt gods. Jag anser det inte motiverat alt reducerad skatt skall ulgå även för reparation av tvällgods.

2.4 Övriga frågor

Sveriges redareförening har i siu remissvar anhållit atl också pråmar och liknande redskap, som hänförs lill tulltaxenr 89.03, undantas från mervär­deskatt. Jag har funnit att det är lämpligt att mervärdeskatteutredningen närmare undersöker det nu gällande undantaget för fartyg m. m. Om en sådan undersökning leder till all undantaget bör omprövas förutsätter jag alt utredningen föreslår ändringar i detta avseende.

Under hand har påpekats alt punkt 8 av övergångsbestämmelserna till lagen (1979:304) om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt är oklar i vad avser bl. a. beskattningsvärdet vid omsättning av byggnad under tiden den 1 julil979-den31 december 1980. De nya reglerna på byggnadsområdet, som innebär att beskattningen sker endasl av ijänsl på fastighet, gäller från den 1 januari 1981. Självfallet skall äldre bestämmelser tillämpas vid omsättning av byggnad eller byggnad och mark före sislnämnda tidpunkt. För atl undanröja den tveksamhet som uppstått bör den angivna punklen 8 ändras. Ändringen bör sättas i kraft snarast och dessutom äga tillämpning från och med den Ijuli 1979. Ändringen börgöras i en särskild lagom ändring i lagen (1979:304) om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskaU.

Den nyss nämnda ändringen av ML innebar bl. a. också att den som utför byggnads- och anläggningsentreprenader och som uppbär betalning i förskott eller a conlo kommer att fä redovisa mervärdeskatt på dessa förskottsbetal­ningar först två månader efter slutbesiktningen. Enligt 16 § första siycket skall skattskyldig utfärda faktura utvisande bl. a. skattens belopp även för förskotts- och aconlolikvider. Med stöd av 17 § försiasiycket har beställaren, om han är skattskyldig, därmed rätt till avdrag för den mervärdeskatt som debiterats på fakturan. Eftekten härav skulle bli att redovisningsskyldigheten för entreprenören i mänga fall inträder långt senare än motsvarande avdragsrält för en skaltskyldig beställare. 1 princip bör emellertid redovis-

Prop. 1979/80:57

22

ningsskyldigheten hos säljaren och motsvarande avdragsrätl hos köparen inträda vid samma tidpunkt. Jag föreslår därför att i 16 § tas in bestämmelser enligt vilka faktura eller därmed jämföriig handling som ulvisar skattens belopp i de fall del är fråga om förskotts- eller a conlolikvider inte fär utfärdas förrän redovisningsskyldighet inträder hos entreprenören. Bestämmelsema i 17 § förstastycket innebär då att beställarens avdragsräu inte inträder förrän vid sistnämnda tidpunkt, dvs. när redovisningsskyldighet inträder hos entreprenören.

2.5 Ikraftträdande

Utredningen har föreslagit att regeringen ges befogenhet alt fastställa när författningsändringarna skall träda i kraft. Jag har dock funnit att tidpunkten för ikraftträdandet bör fastställas av riksdagen. Bestämmelserna om konst­verk och tvättjänster bör träda i kraft den 1 mars 1980 och bestämmelserna om export den 1 maj 1980. Ändringen i 16 § bör träda i kraft den 1 januari 1981.

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslär riksdagen

att antaga inom budgeldepartemeniei upprättade förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt,

2.

lagom ändring i lagen(1979:304)om ändring i lagen(1968:430) om mervärdeskatt.

4 Beslut

Regeringen ansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop. 1979/80:57

23

Bilaga 1

Slutrapport maj 1979

De nordiska finansministrarna tillsatte vid möte i Köpenhamn den 29-30 november 1978 en nordisk ämbetsmannagrupp för utredning av frågan om beskattning av varor i resandetrafiken.

Finansministrarna kom överens om att följande skulle gälla som gruppens mandat,

Ämbetsmannagruppen skall utarbeta etl utkast till en nordisk överens­kommelse som gör det möjligt att uppnå sådan harmonisering av beskatt­ningen av varor vid utförsel i resandetrafiken att någon påtaglig konkurrens­snedvridning inte uppstår för företag i de olika nordiska länderna. Därvid bör särskilt beaktas att konsumtionen av varor i ett nordiskt land inte undgår konsumtionsbeskattning endast av det skälet att varorna har förvärvats i annat nordiskt land saml att en och samma vara inte blir föremål för konsumtionsbeskattning i mer än ett nordiskt land. Överenskommelsen bör täcka alla trafikformer, härunder inbegripet också försäljningen på flygplat­ser.

Ett förslag till överenskommelse bör utarbetas skyndsamt.

Gruppen har haft möten i Helsingfors den 8 februari 1979, i Oslo den 22 mars 1979 och i Stockholm den 3 maj 1979,

Vid export utgår som regel inte mervärdeskatt i Danmark, Norge och Sverige eller omsättningsskatl i Finland, Varuförsäljning inom landet till resande som avser au själv ta med sig varan ut ur landet räknas normalt inte som exportförsäljning. Från denna princip har man emellertid gjort vissa undantag, t, ex, i Danmark, Norge och Sverige när säljaren levererar varan till köparen i avgångshallen på flygplatser med utrikestraflk eller till ansvarig person ombord på fartyg i utrikeslrafik. I Finland kan affärsidkare leverera varan skattefritl vid landgränsen till utländska resande. Del danska regelsys­temet förbjuder dock skattefri försäljning till medborgare bosatta i Finland, Norge eller Sverige, såvida varorna medförs som resgods.

På vissa flygplatser i Norden finns butiker i vilka obeskattade tobaksvaror och alkoholdrycker fär säljas lill resande med destination till annat land, s. k. tax-free shops. På Arlanda flygplats i Stockholm och Landvetter flygplats i Göteborg haretablerats butiker som säljer andra varor utan mervärdeskatt till resande bosatta utom Norden.

Ämbetsmannagruppen har i enlighet med sitt mandat endast behandlat försäljning till resande av varor som avses att tullklareras i samband med utresan ur landet, dvs. den resandes handbagage och resgods.

Gruppen konstaterar att problem har uppstått, särskilt i gränshandeln, till följd av alt de nordiska ländema tillämpar olika bestämmelser om skattebe­frielse vid försäljning av varor till resande bosatta i annal land och om införsel av skattefri reseutmstning. De skilda regelsystemen har lett lill atl vissa inköp inte belastas med någon konsumtionsskatt vare sig i inköpslandet eller

Prop. 1979/80:57

24

införsellandet. Ett bibehållande av olikheterna skulle kunna leda till au man i gränstrakterna kan få helt skattefria zoner. En sådan utveckling är enligt gmppens mening inte önskvärd. Utgångspunkten för de fortsatta diskussio­nerna har därför varit att i princip alla varor skall belastas med antingen inköpslandets eller införsellandets konsumtionsskatt och att det inte skall vara möjligt att genom inlernordiska resor undgå denna beskattning.

Ämbetsmannagruppen har mot bakgrund av att skattenivåerna i de nordiska länderna i slort sett är lika funnit att övervägande skäl, inte minst administrativa fördelar, talar för atl denna beskattning i princip bör ske i inköpslandet. Skatt skall därför ulgå vid försäljning av vara till person bosatt i annal nordiskt land såvida köparen avser att själv föra ut varan vid utresan. Självfallet skall detta inte kunna kringgås genom att den inköpta varan av säljaren utförseldeklareras och därefter överlämnas till köparen i omedelbar anslutning lill utresan.

För att undvika dubbelbeskattning har gruppen vidare enats om regler som under vissa förutsättningar tillåter inköpslandet alt avslå från att beskatta en vara som har införts till annal nordiskt land och beskattas där. En sådan dubbelbeskattning kan undanröjas på det sättet att säljaren får behandla försäljning som en exporttransaktion, om han kan förete tullräkning eller annan handling som visar atl varan i omedelbar anslutning till försäljningen har införts till annat nordiskt land och att mervärdeskatt eller motsvarande allmän omsättningsskatt eriagts vid införseln. Ämbetsmannagruppen är enig om atl detla förfarande skall få lillämpas endast om försäljningsvärdet exklusive skatt utgör minst 1 000 kr. eller 1 000 mk per vara, Varie land har dock rätt att fastställa ett högre försäljningsvärde. Med vara bör vidare försläs en grupp av varor som normalt utgör en helhet,

Ämbetsmannagruppen har vidare enats om au bestämmelserna om skatter vid utförsel av varor i resandetrafiken bör harmoniseras endast vad avser försäljningar lill personer bosatta i Norden, Varie land får fritt utforma regler för skaitekonskevenser vid försäljning till personer som är bosatta utom Norden.

Med den nu föreslagna ordningen bör garanlier skapas för att skatteregler­na varken stimulerar eller försvårar en gränshandel som redan förekommer och som inte kan anses olämplig. Skatt kommer under alla förhållanden alt utgå för alla förvärv för slutlig konsumtion antingen i inköpslandet eller i konsumtionslandei. Dagligvaror och andra varor av mindre värde beskattas endasl i inköpslandet och varor av större värde i det land där den slutliga konsumtionen sker,

Ämbetsmannagruppen är vidare enig om att det inte skall vara tillätet alt i butik på flygplats sälja andra skattepliktiga varor än tobaksvaror och alkoholdrycker utan atl mervärdeskatt eller annan skatt eller avgift utgår. Denna del av överenskommelsen gäller al! försäljning på flygplats, dvs. även försäljning till icke nordiska medborgare.

Ämbetsmannagruppen överlämnar härmed sin slutrapport innehållande

Prop. 1979/80:57

25

förslag till Nordisk överenskommelse om beskattning av resgods i resande­trafiken mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige samt om skattefri försäljning på flygplats i dessa länder. Förslaget bifogas som bilaga 1.

En förteckning över deltagarna vid ämbetsmannagruppens möten åter­finns i bilaga 2 (utesluten här).

Prop. 1979/80:57

26

Bilaga 1 UU ämbets­mannagruppens slut­rapport

ÖVERENSKOMMELSE

orn beskattning av resgods i resandelrafiken mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige samt om skattefri försäljning pä flygplats i dessa länder. Regeringarna i Danmark, Finland, Norge och Sverige har

medvetna om att de skilda regelsystemen angående beskattning av varor i resandetrafiken i de nordiska länderna har lett till alt inköp i vissa fall inte belastas med någon konsumtionsskatt, vare sig i inköps- eller införsellandet, och i vissa andra fall belastas med sådan skatt i såväl inköps- som införsellandet,

eniga om principen att resgods skall belastas med antingen inköps- eller införsellandets konsumtionsskatter och alt det inte skall vara möjligt att genom inlernordiska resor undgå denna beskattning samt att dubbelbeskatt­ning i största möjliga utsträckning skall undvikas,

i avsikt att uppnå en sådan harmonisering av beskattningen av varor vid utförsel i resandetrafiken att någon konkurrenssnedvridning därav inte uppstår för företag i de olika nordiska länderna, samt

i syfte att uppnå enhetliga bestämmelser och praxis angående den skattefria försäljningen pä flygplatser,

träffat följande överenskommelse:

Artikel 1

Vara som en person, bosatt i Danmark, Finland, Norge eller Sverige, inköper i nägot annat av dessa länder föratt vid utresa medtagas som resgods skall i inköpslandet påläggas de skatter och avgifter som utgår i samband med tillverkning och försäljning inom landet.

Har varan i omedelbar anslutning till försäljningen av köparen införts i annat av nämnda länder och har mervärdeskatt eller motsvarande allmän omsättningsskatt utgått vid införseln, fär försäljningen anses ha skett genom export. Som fömtsättning härför gäller att säljaren kan styrka att mervärde­skatt eller motsvarande allmän omsättningsskatt har eriagts i införsellandel och att varan har ett inköpspris exklusive skatt om minst 1 000 kr, i Danmark, Norge och Sverige eller 1 0(X) mk i Finland.

Med vara avses i denna överenskommelse även en gmpp av varor, som normalt utgör en helhet.

Prop. 1979/80:57

27

Artikel 2 Vara anses bli medtagen som resgods om den

1)

medförs i samma transportmedel med vilket den resande reser ut ur inköpslandet, eller

2)

medförs av den resande utan transportmedel, eller

3)

genom säljarens försorg transporteras till inköpslandets landgräns för att där utlämnas till resanden, eller

4)

levereras pä annat sätt som är jämförligt med dem som avses i punkt 1, 2 eller 3.

ArUkel 3

Pä flygplats fär icke till resande för alt vid utresan medtas som resgods skattefritt säljas andra varor än alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror, oberoende av var den resande är bosatt.

Bestämmelserna i artikel 1 skall icke tillämpas pä alkoholhaltiga drycker eller lobaksvaror som har inköpts skattefritt på flygplats,

ArUkel 4

Denna överenskommelse iräder i kraft en månad efter det alt samtliga fördragsslutande stater meddelat det svenska utrikesdepartementet att de konstitutionella ätgärder som krävs för överenskommelsens ikraftträdande har genomförts. Det svenska utrikesdepartementet underrättar de övriga fördragsslutande staterna om mottagandel av dessa meddelanden,

Artikd 5

Denna överenskommelse skall förbli i kraft utan tidsbegränsning men fördragsslutande stat kan på diplomatisk väg uppsäga överenskommelsen genom underrättelser till envar av de andra fördragsslutande staterna, 1 anledning av sådan uppsägning skall överenskommelsen upphöra att gälla i förhållandet mellan den stat som verkställt uppsägningen och övriga fördragsslutande stater sex mänader efter den tidpunkt då samtliga fördrags­slutande stater underrättats om uppsägningen.

Överenskommelsen skall vara deponerad i det svenska utrikesdeparte­mentet och bestyrkta avskrifter skall av det svenska utrikesdepartementet tillställas var och en av de fördragsslulande staternas regeringar.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederböriigen bemyndi­gade, undertecknat denna överenskommelse.

Prop. 1979/80:57

28

Upprättad i ett exemplar pä danska, finska, norska och svenska språken, vilka samtliga texter har lika vitsord,

Slockholm den

For Danmarks regering:

Suomen Hallituksen Puolesta:

For Norges regjering:

För Sveriges regering :

Bilaga 2

BUDGET­DEPARTEMENTET

ÖVERSYN

AV MERVÄRDESKATTEN

DEL 

IV

EXPORTBEGREPPET M.M.

Betänkande avgivet av mervärdeskatteutredningen

Ds B 1979:2

Prop 1979/80:57

30

Till Statsr

å

det och chefen f

ö

r budgetdepartementet

Merv

ä

rdeskatteutredningen (Fi 1971:05)  har i sitt arbete med en teknisk 

ö

versyn av merv

ä

rdeskatten hittills avl

ä

mnat tre delbet

ä

nkanden, n

ä

mligen Del I (Ds Fi 1973:3) Materiella fr

å

gor, Del 

II 

(Ds Fi 1974:8) Fastighetsbegreppet m.m. och Del III (Ds B 1977:6) Redovisningsskyldighet m.m.

Utredningen

ö

verl

ä

mnar h

ä

rmed ett fj

ä

rde delbet

ä

nkande med ben

ä

mningen Exportbegreppet m.m. I detta tar utredningen upp vissa fr

å

gor som utredningen av sk

ä

l som n

ä

rmare redovisas i bet

ä

nkandet funnit anledning att behandla s

ä

rskilt och med f

ö

rtur .

Stockholm i augusti 1979

Hans R.[REDACTED_EFTERNAMN]

/G

ö

ran[REDACTED_EFTERNAMN]

I utredningen ing

å

r som utredningsman fd departementsr

å

det Hans[REDACTED_EFTERNAMN], som experter direkt

ö

ren Sven Crabo, professorn Dag Helmers, departementsr

å

det Leif Lindstam, byr

å

chefen Lennart Mellbin och, sedan den 1 mars 1978, taxeringsdirekt

ö

ren Bo[REDACTED_EFTERNAMN] samt som sekreterare avdelningsdirekt

ö

ren G

ö

ran[REDACTED_EFTERNAMN] och som bitr. sekreterare departementssekreteraren Gunnar Skarell.

Prop

1979/80:57                                                                                   31

INNEHALL

1

INLEDNING   . . . .'.......................................................... 

.... 

1

2

MERV

Ä

RDESKATT VID EXPORT ........................... 

3

2.1

G

ä

llande best

ä

mmelser .................................... 

... 

3

2.2

Till

ä

mpningen av g

ä

llande best

ä

mmelser .............. 

... 

7

2.3

Beskattning av varor i resandetrafik ................... 

. 

11

2.4

S

ä

rskilt yrkande ............................................. 

. 

14

2.5

Utredningens 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag .............. 

. 

15

3      MERV

Ä

RDESKATT P

Ä

 KONSTVERK ....................... 

2 5

3.1

G

ä

llande best

ä

mmelser m.m............................... 

. 

25

3.2

Utl

ä

ndska best

ä

mmelser ................................... 

. 

25

3.3

Framf

ö

rda yrkanden ........................................ 

. 

27

3.4

Utredningens 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag .............. 

. 

TI

4      MERV

Ä

RDESKATT P

Ä

 VISSA TV

Ä

TTJ

Ä

NSTER ......... 

35

4.1

G

ä

llande best

ä

mmelser ..................................... 

. 

35

4.2

Tidigare 

ö

verv

ä

ganden m.m............................... 

36

4.3

Utredningens 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag .............. 

. 

37

5      F

Ö

RFATTNINGSF

Ö

RSLAG .................................. 

4 5

F

ö

rkortningar som anv

ä

nds i bet

ä

nkandet KL   kommunalskattelagen (1928:370) ML   lagen (1968:430) om merv

ä

rdeskatt RSN  riksskatten

ä

mnden RSV  riksskatteverket

Prop    1979/80:57

32

1

INLEDNING

Utredningen avl

ä

mnade i augusti 1977 sitt tredje delbe­t

ä

nkande (Ds B 1977:6) 

Ö

versyn av merv

ä

rdeskatten. Del III, Redovisningsskyldighet m.m. D

ä

ri framlagda f

ö

rslag har nu­mera behandlats av statsmakterna och i allt v

ä

sentligt lett till lagstiftning med ikrafttr

ä

dande den 1 juli 1979 eller i vissa delar den 1 januari 1981 (prop. 1978/79:141, SkU 1978/79:52, rskr 1978/79:393, SFS 1979:304).

I det n

ä

mnda delbet

ä

nkandet f

ö

rutskickade vi att 

å

ter­st

å

ende fr

å

gor i v

å

r 

ö

versyn av merv

ä

rdeskatten skulle be­handlas i ett slutbet

ä

nkande som ber

ä

knades kunna l

ä

mnas f

ö

re 1979 

å

rs utg

å

ng. Vi n

ö

dgas emellertid konstatera att vi inte kan h

å

lla den tidsplanen. Den fr

ä

msta anledningen h

ä

rtill 

ä

r att vi genora beslut av b

å

de riksdagen och rege­ringen f

å

tt i uppdrag att behandla vissa fr

å

gor som inte ing

å

tt i den tidigare planl

ä

ggningen av v

å

rt arbete.

Ett s

å

dant nytillkommet uppdrag har sin bakgrund i att de nordiska finansministrarna vid ett m

ö

te i november 1978 besl

ö

t att tills

ä

tta en nordisk 

ä

mbetsmannagrupp f

ö

r ut­redning av fr

å

gan om beskattning av varor i cesandetra-fiken. 

Ä

mbetsmannagruppen avl

ä

mnade i maj 1979 sin slut­rapport med ett f

ö

rslag till 

ö

verenskommelse om beskatt­ning av resgods i resandetrafiken mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige samt om skattefri f

ö

rs

ä

ljning p

å

 flyg­plats i dessa l

ä

nder. Genom regeringsbeslut den 17 maj 1979 fick vi i uppdrag att skyndsamt utarbeta f

ö

rslag till de f

ö

rfattnings

ä

ndringar som erfordras f

ö

r att 

ö

ver­enskommelsen skall kunna till

ä

mpas. Vi har ansett oss b

ö

ra fullg

ö

ra detta uppdrag med f

ö

rtur.

Det nu n

ä

mnda uppdraget g

ä

ller merv

ä

rdeskattens till­l

ä

mpning p

å

 visst internationellt varuutbyte. Redan tidigare har vi inom utredningen funnit att b

ä

ttre klar­het och 

ö

versk

å

dlighet skulle uppn

å

s genom en systemati-

Prop.    1979/80:57

33

sering av de best

ä

mmelser i lagen (1968:430) om merv

ä

rde­skatt (ML) som har avseende p

å

 exporten av varor och tj

ä

nst­er. Vi har d

ä

rf

ö

r funnit det l

ä

mpligt att i detta delbet

ä

nk­ande l

ä

gga fram f

ö

rslag till en s

å

dan systematisering av best

ä

mmelserna med de kompletteringar som erfordras f

ö

r ett genomf

ö

rande av den nyssn

ä

mnda 

ö

verenskommelsen.

1 v

å

ra tidigare delbet

ä

nkanden har vi behandlat olika mate­riella fr

å

gor r

ö

rande skatteplikt, skattskyldighet m.m. I dessa delar har vi ocks

å

 ansett oss vara i allt v

ä

sentligt klara med v

å

r 

ö

versyn. N

å

gra s

å

dana fr

å

gor har dock

å

ter­st

å

tt att behandla. D

ä

rj

ä

mte har n

å

gra fr

å

gor p

å

 nytt aktua­liserats f

ö

r oss genom beslut eller uttalanden av stats­makterna. Hit h

ö

r bl.a. tv

å

 fr

å

gor som under 

å

rens lopp till­dragit sig s

ä

rskilt intresse och vars nuvarande skattetek­niska l

ö

sning varit f

ö

rem

å

l f

ö

r en omfattande debatt och 

ä

ven viss kritik. De 

å

syftade fr

å

gorna g

ä

ller dels undan­taget fr

å

n skatteplikt f

ö

r konstverk, dels best

ä

mmelserna om undantag fr

å

n skattskyldighet f

ö

r viss statlig och kommu­nal tv

ä

tteriverksamhet. D

å

 v

å

rt arbete med dessa fr

å

gor hunnit slutf

ö

ras har vi ansett det l

ä

mpligt att i detta sammanhang 

ä

ven redovisa v

å

ra 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag i dessa delar.

Ut

ö

ver de fr

å

gor som vi tar upp i detta bet

ä

nkande har vi som redan antytts att behandla ytterligare fr

å

gor. Som exempel h

ä

rp

å

 kan n

ä

mnas att vi f

å

tt i s

ä

rskilt uppdrag att behandla fr

å

gan om statligt st

ö

d i st

ä

llet f

ö

r g

ä

llan­de undantag fr

å

n skatteplikt f

ö

r vissa tidskrifter. Skatte­befrielse f

ö

r undervisningsfilm 

ä

r en annan fr

å

ga som vi f

å

tt i uppdrag att unders

ö

ka. H

ä

rtill kommer andra i v

å

r egen planering ing

å

ende men 

ä

nnu inte behandlade fr

å

gor. En v

ä

sent­lig s

å

dan g

ä

ller skattekontrollens utformning och inrikt­ning. V

å

r bed

ö

mning 

ä

r d

ä

rf

ö

r att det 

å

terst

å

ende utred­ningsarbetet kr

ä

ver l

ä

ngre tid 

ä

n vi tidigare kunnat r

ä

kna med och dessutom att det kan befinnas l

ä

mpligt att avge ytter­ligare delbet

ä

nkanden innan ett slutbet

ä

nkande kan l

ä

mnas.

H

ä

nvisningar till lagrum i den f

ö

ljande redog

ö

relsen avser ML, om inte annat s

ä

rskilt anges.

3   Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 57

Prop. 1979/80:57

34

2

MERV

Ä

RDESKATT VID EXPORT

2.1       G

ä

llande best

ä

mmelser

Merv

ä

rdeskatten

ä

r en skatt som riktar sig mot konsum­tionen av skattepliktiga varor och tj

ä

nster inom landet. Enligt 1 

§

 eri

ä

ggs merv

ä

rdeskatt vid oms

ä

ttning inom landet och vid inf

ö

rsel. H

ä

rigenom uppn

å

s en likv

ä

rdig beskattning av varor som produceras  inom landet och varor som inf

ö

rs fr

å

n utlandet. D

ä

remot skall enligt 1 

§

 och anvisningarna till 1 

§

 skatt inte utg

å

 vid export s

å

vida inte regeringen s

ä

rskilt f

ö

rordnat om att skatt skall erl

ä

ggas. Detta bemyndigande har till­kommit fr

ä

mst i syfte att begr

ä

nsa skattefri f

ö

rs

ä

lj­ning ombord p

å

 fartyg i trafik mellan de nordiska l

ä

nderna och har ocks

å

 utnyttjats f

ö

r detta 

ä

ndam

å

l. S

å

lunda har med st

ö

d av bemyndigandet utf

ä

rdats kun­g

ö

relsen (1968:591) om erl

ä

ggande av merv

ä

rdeskatt i vissa fall vid utf

ö

rsel. Enligt denna skall merv

ä

rde­skatt erl

ä

ggas f

ö

r varor som utf

ö

rs ur landet f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning fr

å

n kiosk eller liknande f

ö

rs

ä

ljnings­st

ä

lle ombord p

å

 fartyg i linjetrafk mellan Sverige och Danmark, Finland eller Norge. Skatt utg

å

r dock inte f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning   till h

ä

r avsedda fartyg av spritdrycker, vin, stark

ö

l, 

ö

l, tobaksvaror, cigarrett­papper, cigarretthylsor eller choklad- och konfektyr­varor. Ing

å

ende skatt som bel

ö

per p

å

 s

å

dan utf

ö

rsel medf

ö

r inte r

ä

tt till avdrag enligt 17 

§

 vid oms

ä

ttning av varorna p

å

 fartyget.

Rent principiellt syftar beskattningstekniken i 

ö

vrigt till en fullst

ä

ndig skattefrihet f

ö

r de varor och tj

ä

nster som de svenska f

ö

retagen oms

ä

tter genom ex­port. Exportf

ö

retagen skall s

å

ledes befrias inte bara fr

å

n skatt p

å

  exportoms

ä

ttningen utan ocks

å

 fr

å

n skatt som eri

ä

ggs vid f

ö

rv

ä

rv av oms

ä

ttningsvaror, material, inventarier och andra anl

ä

ggningstillg

å

ngar. Detta

Prop. 1979/80:57

35

uppn

å

s genom att skattskyldighet f

ö

religger f

ö

r den som i yrkesm

ä

ssig verksamhet exporterar s

å

dana varor och tj

ä

nster som medf

ö

r skattskyldighet vid yrkesm

ä

ssig oms

ä

tt­ning inom landet (2 

§

 andra stycket). Genom denna tekniska l

ö

sning tillf

ö

rs

ä

kras export

ö

rerna r

ä

tt till avdrag f

ö

r in­g

å

ende merv

ä

rdeskatt enligt 17 

§

 p

å

 alla f

ö

rv

ä

rv f

ö

r den verksamhet som omfattas av skattskyldigheten s

å

ledes 

ä

ven f

ö

r den skattefria exportf

ö

rs

ä

ljningen. Genom best

ä

mmelser­na i 6 

§

 andra stycket har samma f

ö

ruts

ä

ttningar skapats f

ö

r export

ö

rer, som enligt huvudregeln inte 

ä

r redovisnings­skyldig p

å

 grund av liten skattepliktig oms

ä

ttning inom landet. Denna form av skattskyldighet brukar betecknas som "teknisk skattskyldighet".

ML inneh

å

ller ingen definition p

å

 begreppet export. I regel torde det knappast r

å

da n

å

gon tvekan om n

ä

r en vara skall anses som omsatt genom export. S

å

ä

r alltid fallet d

å

 varan av s

ä

ljaren levereras f

ö

r mottagande i ett annat land. I 

å

tskilliga fall sker dock leveransen p

å

 annat s

ä

tt trots att varan 

ä

r avsedd f

ö

r konsum.tion eller anv

ä

ndning utom landet. Detta har ocks

å

 beaktats i lagstiftningen och i punkt 4 av anvisningarna till 2 

§

  anges vissa transak­tioner som har likst

ä

llts med export.

Enligt n

ä

randa anvisningar r

ä

knas oms

ä

ttning av vara eller tj

ä

nst p

å

 fartyg och luftfartyg i utrikes trafik som ex­port liksom oms

ä

ttniiig som inneb

ä

r f

ö

rs

ä

ljning eller uttag av vara eller tillhandah

å

llande av tj

ä

nst till eller f

ö

r bruk p

å

 s

å

dant fartyg eller luftfartyg. Motsvarande g

ä

ller i fr

å

ga om leverans av vara f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning i exportbutik och leverans av vara i frihamn, om varan ej 

ä

r avsedd att anv

ä

ndas i frihamnen.

Som export r

ä

knas vidare varuf

ö

rs

ä

ljning inom landet, n

ä

r direkt utf

ö

rsel av varan f

ö

r k

ö

parens r

ä

kning skall ombe­s

ö

rjas av spedit

ö

r eller fraktf

ö

rare som anlitats av s

ä

lja­ren eller k

ö

paren. Motsvarande g

ä

ller i fr

å

ga om varuf

ö

r­s

ä

ljning inom landet till utl

ä

ndsk f

ö

retagare som h

ä

mtar varan h

ä

r i landet f

ö

r direkt utf

ö

rsel med eget transport-

Prop. 1979/80:57

36

medel, om varan 

ä

r avsedd f

ö

r verksamhet som f

ö

retagaren bedriver i utlandet. Som export anses 

ä

ven oms

ä

ttning av personbil eller m.otorcykel som vid leveransen 

ä

r inf

ö

rd i exportvagnsf

ö

rteckning. Vidare r

ä

knas exempelvis arki­tektarbete som avser anl

ä

ggning utom landet som export. 

Ä

ven reparation och leverans av vara anses som export n

ä

r tillhandah

å

llandet sker 

å

t utl

ä

ndsk f

ö

retagare, som ej 

ä

r skattskyldig, inom ramen f

ö

r garanti

å

tagande som gjorts av denne. F

ö

rmedling av vara anses som export n

ä

r tj

ä

nsten tillhandah

å

lls utl

ä

ndsk uppdragsgivare som ej 

ä

r skatt­skyldig ,

Slutligen g

ä

ller enligt punkt   4 av anvisningarna till 2 

§

 att som export anses b

ä

rgning och reparation av last­bil eller sl

ä

pvagn till lastbil eller leverans av utrust­ning till s

å

dant fordon, om fordonet 

ä

r registrerat eller hemmah

ö

rande i annat land och tillhandah

å

llandet sker i anslutning till fordonets anv

ä

ndning f

ö

r yrkesm

ä

ssig varu­transport h

ä

r i landet.

Ut

ö

ver nu 

å

tergivna exportbest

ä

mmelser finns  i  11 

§ 

best

ä

mmelser om undantag fr

å

n skatteplikt f

ö

r vis­sa tj

ä

nsteprestationer 

å

t fr

ä

mst utl

ä

ndska uppdrags­givare. S

å

lunda g

ä

ller enligt 11 

§

 1 undantag fr

å

n skatte­plikt f

ö

r tj

ä

nst enligt 10 

§

 f

ö

rsta stycket 1, n

ä

r den ut­f

ö

rs p

å

 vara som inf

ö

rts till landet endast f

ö

r tj

ä

nste­prestationen i fr

å

ga f

ö

r att d

ä

refter utf

ö

ras ur landet av den som ombes

ö

rjt prestationen. Undantag g

ä

ller vidare en­ ligt 11 

§

 3 f

ö

r transport av vara till eller fr

å

n utlandet, f

ö

r transport eller annan skattepliktig tj

ä

nst inom landet som avser importvara eller exportvara och som spedit

ö

r eller fraktf

ö

rare tillhandah

å

ller utl

ä

ndsk uppdragsgivare samt f

ö

r kontroll, analys" eller lagring av vara f

ö

r utl

ä

ndsk upp­dragsgivares r

ä

kning.

Enligt 11 

§

 4 g

ä

ller undantag fr

å

n skatteplikt f

ö

r b

ä

rgning av fartyg eller luftfartyg som 

ä

r undantaget fr

å

n skatte­plikt enligt 8 

§

 1 och f

ö

r transport i anslutning till s

å

dan b

ä

rgning. Utforraningen av denna best

ä

mmelse inneb

ä

r att undan-

Prop. 1979/80:57

37

taget g

ä

ller oavsett om tj

ä

nsten avser svenskt eller utl

ä

ndskt fartyg i yrkesm

ä

ssig trafik.

Slutligen g

ä

ller enligt 11 

§

 5 undantag fr

å

n skatteplikt f

ö

r annonsering   eller annan reklam f

ö

r utl

ä

ndsk uppdragsgivares r

ä

kning med avseende p

å

 vara eller tj

ä

nst som anges i 2 

§ 

f

ö

rsta stycket, dvs. s

å

dana varor och tj

ä

nster som vid in­rikes yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning medf

ö

r skattskyldighet.

I anvisningarna till 11 

§

 g

ö

rs vissa preciseringar och st

ä

lls dessutom upp s

ä

rskilda villkor f

ö

r att undantagen skall g

ä

lla. Betr

ä

ffande transporter till eller fr

å

n utlandet g

ä

ller s

å

ledes undantaget endast direkta transporter. Sker s

ä

rskild transport av import- eller exportgods helt inom landet f

ö

religger en skattepliktig transporttj

ä

nst, s

å

vida fr

å

ga inte 

ä

r om viss transport f

ö

r utl

ä

ndska f

ö

retagare. F

ö

r s

å

dana transporter liksom f

ö

r andra tj

ä

nster som anges i 11 

§

 3 

å

t utl

ä

ndska upp­dragsgivare g

ä

ller n

ä

mligen skattefriheten endast om tj

ä

nsten har avseende p

å

 verksamhet som uppdragsgivaren bedriver i utlandet och som skulle ha medf

ö

rt skattskyldighet om den ut

ö

vats h

ä

r i landet.

I fr

å

ga ora nu n

ä

mnda fr

å

n skatteplikt undantagna "export­tj

ä

nster" g

ä

ller att oms

ä

ttningen d

ä

rav medf

ö

r s.k. tek­nisk skattskyldighet med r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt. D

ä

rmed blir dessa tj

ä

nster helt skattefria.

I f

ö

rordningen (1968:615) om skattskyldighet till merv

ä

rde­skatt f

ö

r hamn- och flygplatsverksamhet (omtryckt 1976:674) f

ö

reskrivs att oms

ä

ttning som innefattar tj

ä

nst med avseende p

å

 fartyg i utrikes trafik skall anses utg

ö

ra s

å

dan om­s

ä

ttning genom utf

ö

rsel f

ö

r vilken skattskyldighet f

ö

re­ligger enligt 2 

§

 andra stycket.  Motsvarande g

ä

ller last­ning, lossning eller annan tj

ä

nst i hamnverksamhet med av­seende p

å

 vara fr

å

n eller till utrikes ort samt tj

ä

nster som p

å

 flygplats tillhandah

å

lls flygplan i utrikes trafik.

Prop. 1979/80:57

38

2.2       Till

ä

mpningen av g

ä

llande best

ä

mmelser

RSN och RSV har gjort ett flertal uttalanden om HL:s till

ä

mpning p

å

exporttransaktioner. I flera fall har gjorda uttalanden beaktats i d

ä

refter vidtagna lag

ä

nd­ringar. I andra fall inneh

å

ller anvisningarna endast upplysningar om den dokumentation den skattskyldige skall kunna f

ö

rete om att viss f

ö

rs

ä

ljning har skett genom export. Vi har inte ansett det n

ö

dv

ä

ndigt att i detta sammanhang redog

ö

ra f

ö

r inneh

å

llet i s

å

dana ut­talanden. I andra uttalanden, anvisningar och f

ö

rhands­besked, har bl.a. behandlats f

ö

ljande transaktioner.

I anvisning 

II 

1969:56.5 har RSN bl.a. behandlat merv

ä

rde­skattens till

ä

mpning med avseende p

å

 varor och tj

ä

nster p

å

 fartyg i utrikes trafik och h

ä

rom uttalat f

ö

ljande. Begreppet utrikes trafik  b

ö

r tolkas p

å

 samma s

ä

tt som sker vid till

ä

mpning av g

ä

llande tullf

ö

rfattningar. F

ö

r­s

ä

ljning av proviant och andra skattepliktiga f

ö

rbruk­ningsartiklar b

ö

r kunna ske skattefritt n

ä

r leveransen sker till fartyg som utklarerats f

ö

r resa till utrikes ort eller d

ä

r det av omst

ä

ndigheterna klart framg

å

r att fartyget skall avg

å

 i utrikes trafik . Fiske p

å

 interna­tionellt vatten 

ä

r att j

ä

mst

ä

lla med utrikes trafik och i fr

å

ga om fiskefartyg f

ö

r s

å

dant fiske b

ö

r det ovan anf

ö

rda 

ä

ga motsvarande till

ä

mpning. Fiskeredskap 

ä

r dock icke fartygstillbeh

ö

r och omfattas d

ä

rf

ö

r inte av det f

ö

r s

å

dana tillbeh

ö

r g

ä

llande undantaget fr

å

n skatteplikt (8 

§

 1). Fiskeredskap kan inte heller an­ses vara avsedda f

ö

r bruk p

å

 fartyg och kan d

ä

rf

ö

r inte levereras skattefritt f

ö

r fiske p

å

internationellt vatten. Vad g

ä

ller tj

ä

nster (inkl. tv

ä

tt) p

å

 fartyg i utrikes trafik b

ö

r de enligt RSN,i likhet med vad som g

ä

ller motsvarande tj

ä

nster p

å

 skattefria fartyg, kunna tillhandah

å

llas skattefritt till fartyg som normalt g

å

r i utrikes trafik.

Prop. 1979/80:57

39

RSN har i skilda f

ö

rhandsbesked f

ö

rklarat (RSN n 1969:99.1) att leverans av is och fiskl

å

dor till fiskefartyg i ut­rikes trafik p

å

 s

å

dant s

ä

tt att isen eller l

å

dorna direkt levereras ombord i fartyget utg

ö

r s

å

dan f

ö

rs

ä

ljning sora enligt punkt 4 av anvisningarna till 2 

§

ä

r att r

ä

kna sora export.

1

ä

rende ang

å

ende f

ö

rhandsbesked (RSN ii 1970:10.7) var fr

å

gan om skattskyldighet vid f

ö

rs

ä

ljning av botten- och flyttr

å

lar f

ö

r fiske p

å

internationellt vatten. RSN fann att tr

å

l inte utgjorde del, tillbeh

ö

r eller utrustning till fiskefartyg och att s

å

dan f

ö

rs

ä

ljning av tr

å

l vid vilken tr

å

len levereras inora landet inte kan anses som s

å

dan export som avses i punkt 4 av anvisningarna till

2

§

.

I RSN 

II 

1969:82.5 redovisas ett besked som n

ä

mnden l

ä

mnat betr

ä

ffande ML:s till

ä

mpning p

å

 uthyrning och reparation av sj

ö

containers. Enligt beskedet kan containers inte an­ses utg

ö

ra skattefria fartygstillbeh

ö

r. F

ö

rs

ä

ljning och uthyrning av containers till rederi vars fartyg huvud­sakligen  g

å

r i utrikes trafik liksom f

ö

rs

ä

ljning och ut­hyrning till utl

ä

ndska rederier b

ö

r anses som s

å

dant till­handah

å

llande f

ö

r bruk p

å

 fartyg i utrikes trafik som 

ä

r att r

ä

kna som export. Motsvarande b

ö

r g

ä

lla f

ö

r repara­tion av s

å

dana containers. Skattefriheten b

ö

r enligt RSN inte p

å

verkas av att dessa containers i samband med s.k. integrerade transporter mera tillf

ä

lligt f

ö

rs i land f

ö

r lastning eller lossning. F

ö

rs

ä

ljning, uthyrning eller repa­ration av containers till annat f

ö

retag 

ä

n rederi vars fartyg huvudsakligen g

å

r i utrikes trafik b

ö

r dock enligt RSN som regel anses som skattepliktig oms

ä

ttning inom lan­det och detta 

ä

ven ora den som f

ö

rv

ä

rvar varorna i sin tur avser att f

ö

rs

ä

lja dem till rederi f

ö

r bruk p

å

 fartyg i utrikes trafik.

Prop. 1979/80:57

40

Fr

å

gan om raerv

ä

rdeskatt f

ö

r vissa datatj

ä

nster 

å

t ut­l

ä

ndskt f

ö

retag har RSN behandlat i RSN 

II 

1970:73.4. Aktiebolaget B anh

ö

ll om n

ä

mndens utl

å

tande huruvida skatt skulle debiteras p

å

systerbolaget C i K

ö

penhamn f

ö

r vissa datatj

ä

nster som utf

ö

rdes i Sverige  av ett dataf

ö

retag. Dataf

ö

retaget utf

ö

rde samma slag av tj

ä

n­ster 

å

t bolaget B i Sverige och systerbolaget C i Danmark, De listor som producerades f

ö

r det danska bo­laget levererades av dataf

ö

retaget direkt till K

ö

pen­hamn. Dataf

ö

retaget debiterade bolaget B kostnaderna specificerade p

å

 dels det svenska bolaget, dels det danska bolaget. Det svenska bolaget vidaredebiterade kostnaderna f

ö

r de danska k

ö

rningarna p

å

 det danska bolaget utan n

å

got vinstp

å

l

ä

gg. Eftersom dataf

ö

retaget erh

ö

ll materialet fr

å

n C och efter slutf

ö

rd databehand­ling 

å

terst

ä

ller det direkt till C borde enligt punkt 4 av anvisningarna till 2 

§

 datatj

ä

nsten enligt RSN vara att anse som export. Merv

ä

rdeskatt skulle s

å

ledes inte utg

å

.

Betr

ä

ffande uthyrning av bilar fr

å

n biluthyrningsfirma har RSN (RSN 

II 

1970:74.5) som svar p

å

 fr

å

gan underr

ä

ttat s

ö

kanden att tillhandah

å

llande av uthyrningsbil utom landet - oberoende av den till

ä

mnade anv

ä

ndningen - 

ä

r att anse som icke skattepliktig tj

ä

nst. Tillhandah

å

llan­de av s

å

dan bil i Sverige anses som skattepliktig om­s

ä

ttning inom landet, f

ö

r vilken skattskyldighet f

ö

re­ligger

ä

ven om bilen kommer att anv

ä

ndas utomlands.

Barkning av f

ä

llt virke har RSV (RSV Im 1973:7) p

å

 f

ö

r­fr

å

gan fr

å

n visst bolag bed

ö

mt som skattepliktig enligt 10 

§

 1 

ä

ven i det fall uppdragsgivaren var utl

ä

ndsk f

ö

re­tagare som efter barkningen f

ö

rde ut virket ur landet. Ora sarama f

ö

retag enligt avtal 

å

tar sig att b

å

de barka virket och frakta detsamma f

ö

r tillhandah

å

llande i Norge fick tj

ä

nsten i dess helhet anses vara tillhandah

å

llen utom landet och skattefri export f

ö

religga.

Prop. 1979/80:57

41

I fr

å

ga om f

ö

rs

ä

ljning av motor- och segelb

å

tar till utl

ä

ndsk k

ö

pare har RSV (RSV Im 1974:20) gjort f

ö

ljande uttalande.

Vid f

ö

rs

ä

ljning av skattepliktiga b

å

tar till utl

ä

ndsk k

ö

pare f

ö

rekommer det att k

ö

paren h

ä

mtar b

å

ten hos s

ä

ljaren f

ö

r att sj

ä

lv f

ö

ra ut eller l

å

ta f

ö

ra ut b

å

ten p

å

 egen k

ö

l ur landet. Enligt de allra

ä

nna best

ä

mmelserna i MF 

ä

r en s

å

dan transak­tion att anse som oms

ä

ttning inom landet. RSV anser dock att, om det i efterhand kan konstateras att b

å

ten verkligen f

ö

rts ut ur landet, transaktionen b

ö

r kunna likst

ä

llas med export med r

ä

tt f

ö

r s

ä

ljaren att i efterhand minska sin utg

å

ende skatt vid redovisningen f

ö

r merv

ä

rdeskatt med det skatte­belopp som han har att redovisa f

ö

r transaktionen. Som f

ö

rut­s

ä

ttningar h

ä

rf

ö

r g

ä

ller f

ö

ljande.

1.       K

ö

paren skall vara utl

ä

ndsk medborgare och bosatt i

utlandet.

2.

S

ä

ljaren skall p

å

 utf

ä

rdad faktura ange beloppet av den merv

ä

rdeskatt som bel

ö

per p

å

 f

ö

rs

ä

ljningen, k

ö

pa­rens nationalitet, fullst

ä

ndiga namn och adress i hem­landet samt passnumraer enligt uppvisat pass.

3.

S

ä

ljaren skall inom sex m

å

nader fr

å

n leveransdagen ha mottagit handling som visar att b

å

ten anm

ä

lts till utl

ä

ndsk tullmyndighet.

Den merv

ä

rdeskatt som redovisats f

ö

r f

ö

rs

ä

ljningen f

å

r dras av fr

å

n den utg

å

ende merv

ä

rdeskatten f

ö

r den redovisnings­period d

å

 handling enligt punkt 3 mottagits. Sker detta under sararaa redovisningsperiod sora f

ö

rs

ä

ljningen f

å

r kvitt­ning ske.

Ett s

ä

rskilt f

ö

rfarande har till

ä

mpats f

ö

r att m

ö

jligg

ö

ra skattefri f

ö

rs

ä

ljning till utomnordiska turister och andra utom Norden bosatta personer som vid tillf

ä

llig vistelse i Sverige ink

ö

pt varor vilka medf

ö

rts som resgods vid utresa. F

ö

rfarandet har av praktiska sk

ä

l f

å

tt begr

ä

nsas till att g

ä

lla utresa raed fartyg eller flyg.

F

ö

r skattefri f

ö

rs

ä

ljning till fartygspassagerare g

ä

ller f

ö

ljande. Av faktura, paragonnota eller dylikt skall frara­g

å

 kundens namn och adress och vilket fartyg vederb

ö

rande reser med. S

ä

ljaren skall leverera varan ombord p

å

 fartyget och ansvarig bef

ä

lsperson (styrman, intendent eller liknan­de) skall p

å

 fakturan eller notan intyga att han mottagit varan ombord p

å

 fartyget och f

ö

rbinda sig att ej utl

ä

rana varan till kunden f

ö

rr

ä

n fartyget l

ä

mnat svensk hamn.

Prop. 1979/80:57

42

F

ö

r skattefri f

ö

rs

ä

ljning till flygpassagerare g

ä

ller f

ö

ljande. Av faktura, paragonnota eller dylikt skall framg

å

 kundens namn, adress, vilket plan kunden skall resa med (flygbolagets namn, planets avg

å

ngsdag och tid). S

ä

ljaren skall antingen sj

ä

lv eller genom spedit

ö

r 

ö

ver-l

ä

rana varan till kunden vid utcheckningen p

å

 flygplat­sen och intyga att s

å

 skett. S

ä

ljaren b

ö

r ocks

å

 om m

ö

j­ligt ha utf

ö

rselanm

ä

lan p

å

st

ä

mplad av tullen. 

Ä

r detta inte m

ö

jligt b

ö

r i f

ö

rsta fallet resan till flygplatsen i f

ö

rekoraraande fall styrkas med kvitto eller om eget fordon anv

ä

nts, genom bestyrkande av anst

ä

lld. I andra fallet bestyrks transporten genom speditionsnota.

Vidare kan n

ä

mnas att f

ö

rs

ä

ljning till personer som skall avflytta till utlandet kan betraktas som export om flytt­ningen till utlandet sker under medverkan av s

ä

rskilt f

ö

retag, t.ex. en spedit

ö

r. Tv

å

alternativa raetoder kan till

ä

rapas. Enligt det ena l

ä

mnar s

ä

ljaren varan till spe-dit

ö

ren. Denne ger s

ä

ljaren ett intyg varav skall frara­g

å

 s

ä

ljarens och k

ö

parens namn och adress, vilken vara som mottagits samt en f

ö

rs

ä

kran fr

å

n spedit

ö

ren att varan skall exporteras och 

ö

verl

ä

mnas till k

ö

paren f

ö

rst i namngivet land. Spedit

ö

ren skall raed fraktsedel e.d. kunna styrka utf

ö

rseln ora s

å

 p

å

fordras. Enligt det andra alternativet k

ö

per spedit

ö

ren varan p

å

 uppdrag av kunden, betalar merv

ä

rdeskatt och drar av skatten som ing

å

ende skatt i sin redovisning. Spedit

ö

ren fakturerar kunden, anger p

å

 fakturan vart varan levereras och debiterar ej raerv

ä

rdeskatt. Spedit

ö

ren skall med fraktsedel eller dylikt kunna styrka att varan exporterats.

2.3      Beskattning av varor i resandetrafik

Mot bakgrund av de s

ä

rskilda f

ö

rh

å

llanden sora r

å

der i fr

å

ga om gr

ä

nshandeln inom Norden tillsattes den inledningsvis omn

ä

mnda 

ä

mbetsm.annagruppen med uppdrag att utreda beskattningen av varor i resandetrafik. 

Ä

ra-betsraannagruppen har i sin slutrapport anf

ö

rt bl.a. f

ö

ljande.

Prop. 1979/80:57

43

vid export utg

å

r sora regel inte merv

ä

rdeskatt i Danmark, Norge och Sverige eller oms

ä

ttningsskatt i Finland. Varuf

ö

rs

ä

ljning inom landet till resande som avser att sj

ä

lv ta med sig varan ut ur landet r

ä

knas normalt inte som exportf

ö

rs

ä

ljning. Fr

å

n denna princip har man emellertid gjort vissa undantag, t.ex. i Danraark, Norge och Sverige n

ä

r s

ä

ljaren levererar varan till k

ö

paren i avg

å

ngshallen p

å

 flygplatser med utrikestraflk eller till ansvarig person ombord p

å

 fartyg i utrikestraflk. I Finland kan aff

ä

rsidkare leverera varan skattefritt vid landgr

ä

nsen till utl

ä

ndska resande. Det danska regelsystemet f

ö

rbjuder dock skattefri f

ö

rs

ä

ljning till medborgare bosatta i Finland, Norge eller Sverige, s

å

vida varorna medf

ö

rs som resgods.

P

å

 vissa flygplatser i Norden finns butiker i vilka obe­skattade tobaksvaror och alkoholdrycker f

å

r s

ä

ljas till re­sande raed destination till annat land, s.k. tax-free shops. P

å

 Arlanda flygplats i Stockholm och Landvetter flygplats i G

ö

teborg har etablerats butiker som s

ä

ljer andra varor utan merv

ä

rdeskatt till resande bosatta utom Norden.

Ä

mbetsmannagruppen har i enlighet med sitt raandat endast behandlat f

ö

rs

ä

ljning till resande av varor som avses att tullklareras i samband raed utresan ur landet, dvs. den re­sandes handbagage och resgods.

Gruppen konstaterar att problera har uppst

å

tt, s

ä

rskilt i gr

ä

nshandeln, till f

ö

ljd av att de nordiska l

ä

nderna till-l

ä

mpar olika best

ä

mmelser om skattebefrielse vid f

ö

rs

ä

lj­ning av varor till resande bosatta i annat land och om in­f

ö

rsel av skattefri reseutrustning. De skilda regelsystemen har lett till att vissa ink

ö

p inte belastas med n

å

gon kon-surationsskatt vare sig i ink

ö

pslandet eller inf

ö

rsellandet. Ett bibeh

å

llande av olikheterna skulle kunna leda till att raan i gr

ä

nstrakterna kan f

å

 helt skattefria zoner. En s

å

dan utveckling

ä

r enligt gruppens raening inte 

ö

nskv

ä

rd. Utg

å

ngs­punkten f

ö

r de fortsatta diskussionerna har d

ä

rf

ö

r varit att i princip alla varor skall belastas raed antingen ink

ö

ps­landets eller inf

ö

rsellandets konsumtionsskatt och att det inte skall vara m

ö

jligt att genom internordiska resor undg

å 

denna beskattning.

Ä

mbetsmannagruppen har mot bakgrund av att skatteniv

å

erna i de nordiska l

ä

nderna i stort sett 

ä

r lika funnit att 

ö

ver­v

ä

gande sk

ä

l, inte minst administrativa f

ö

rdelar, talar f

ö

r att denna beskattning i princip b

ö

r ske i ink

ö

pslandet. Skatt skall d

ä

rf

ö

r utg

å

 vid f

ö

rs

ä

ljning av vara till person bosatt i annat nordiskt land s

å

vida k

ö

paren avser att sj

ä

lv f

ö

ra ut varan vid utresan. Sj

ä

lvfallet skall detta inte kunna kring­g

å

s genom att den ink

ö

pta varan av s

ä

ljaren utf

ö

rseldekla­reras och d

ä

refter 

ö

verl

ä

mnas till k

ö

paren i omedelbar an­slutning till utresan.

F

ö

r att undvika dubbelbeskattning har gruppen vidare enats om regler sora under vissa f

ö

ruts

ä

ttningar till

å

ter ink

ö

ps­landet att avst

å

 fr

å

n att beskatta en vara som har inf

ö

rts till annat nordiskt land och beskattas d

ä

r. En s

å

dan dubbel­beskattning kan undanr

ö

jas p

å

 det s

ä

ttet att s

ä

ljaren f

å

r

Prop. 1979/80:57

44

behandla f

ö

rs

ä

ljning som en exporttransaktion, om han kan f

ö

rete tullr

ä

kning eller annan handling som visar att varan i omedelbar anslutning till f

ö

rs

ä

ljningen har in­f

ö

rts till annat nordiskt land och att merv

ä

rdeskatt eller raotsvarande allra

ä

n oms

ä

ttningsskatt eriagts vid inf

ö

rseln. 

Ä

mbetsmannagruppen 

ä

r enig om att detta f

ö

rfarande skall f

å

 till

ä

mpas endast om f

ö

rs

ä

ljningsv

ä

rdet exklusive skatt utg

ö

r minst 1 000 kr. eller 1 000 mk. per vara. Varje land har dock r

ä

tt att fastst

ä

lla ett h

ö

gre f

ö

rs

ä

ljningsv

ä

rde. Med vara b

ö

r vidare f

ö

rst

å

s en grupp av varor som normalt utg

ö

r en helhet.

Ä

mbetsmannagruppen har vidare enats om att best

ä

raraelserna ora skatter vid utf

ö

rsel av varor i resandetrafiken b

ö

r harmoniseras endast vad avser f

ö

rs

ä

ljningar till personer bosatta i Norden. Varje land f

å

r fritt utforma regler f

ö

r skattekonsekvenser vid f

ö

rs

ä

ljning till personer som 

ä

r bosatta utom Norden.

Med den nu f

ö

reslagna ordningen b

ö

r garantier skapas f

ö

r att skattereglerna varken stimulerar eller f

ö

rsv

å

rar en gr

ä

nshandel som redan f

ö

rekommer och som inte kan an­ses ol

ä

mplig. Skatt kommer under alla f

ö

rh

å

llanden att utg

å

 f

ö

r alla f

ö

rv

ä

rv f

ö

r slutlig konsumtion antingen i ink

ö

pslandet eller i konsumtionslandet. Dagligvaror och andra varor av raindre v

ä

rde beskattas endast i ink

ö

ps­landet och varor av st

ö

rre v

ä

rde i det land d

ä

r den slut­liga konsumtionen sker.

Ä

mbetsmannagruppen 

ä

r vidare enig om att det inte skall vara till

å

tet att i butik p

å

 flygplats s

ä

lja andra skatte­pliktiga varor 

ä

n tobaksvaror och alkoholdrycker utan att merv

ä

rdeskatt eller annan skatt eller avgift utg

å

r. Denna del av 

ö

verenskoramelsen g

ä

ller all f

ö

rs

ä

ljning p

å

 flyg­plats, dvs. 

ä

ven f

ö

rs

ä

ljning till icke nordiska med­borgare 

Till rapporten finns fogad ett f

ö

rslag till 

ö

verenskomraelse att g

ä

lla f

ö

r Danraark, Finland, Norge och Sverige. F

ö

r­slaget till 

ö

verenskoramelsen har i nu aktuella delar f

ö

ljande lydelse:

Artikel 1

Vara som en person, bosatt i Danraark, Finland, Norge eller Sverige, ink

ö

per i n

å

got annat av dessa l

ä

nder f

ö

r att vid utresa medtagas sora resgods skall i ink

ö

pslandet p

å

l

ä

ggas de skatter och avgifter som utg

å

r i samband med tillverk­ning och f

ö

rs

ä

ljning inom landet. Har varan i oraedelbar an­slutning till f

ö

rs

ä

ljningen av k

ö

paren inf

ö

rts i annat av n

ä

randa l

ä

nder och har merv

ä

rdeskatt eller motsvarande allm

ä

n oms

ä

ttningsskatt utg

å

tt vid inf

ö

rseln, f

å

r f

ö

rs

ä

ljningen anses ha skett genom export. Sora f

ö

ruts

ä

ttning h

ä

rf

ö

r g

ä

ller att s

ä

ljaren kan styrka att merv

ä

rdeskatt eller raotsvarande allm

ä

n oms

ä

ttningsskatt har eriagts i inf

ö

rsellandet och att varan har ett ink

ö

pspris exklusive skatt om minst

Prop. 1979/80:57

45

1 000 kr. i Danraark, Norge och Sverige eller 1 000 mk. i Finland.

Med vara avses i denna 

ö

verenskommelse 

ä

ven en grupp av varor, som normalt utg

ö

r en helhet.

Artikel 2 Vara anses bli medtagen som resgods om den

1.       medf

ö

rs i samma transportmedel med vilket den resande

reser ut ur ink

ö

pslandet, eller

2.

medf

ö

rs av den resande utan transportmedel, eller

3.

genom s

ä

ljarens f

ö

rsorg transporteras till ink

ö

ps­landets landgr

ä

ns f

ö

r att d

ä

r utl

ä

mnas till resan­den, eller

4.

levereras p

å

 annat s

ä

tt som 

ä

r j

ä

mf

ö

rligt med de som avses i punkt 1, 2 eller 3.

Artikel 3

P

å

flygplats f

å

r icke till resande skattefritt s

ä

ljas andra varor 

ä

n alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror oberoende av var den resande 

ä

r bosatt.

Best

ä

mmelserna i artikel 1 skall icke till

ä

mpas p

å

 alko­holhaltiga drycker eller tobaksvaror sora har ink

ö

pts skattefritt p

å

 flygplats.

2.4      S

ä

rskilt yrkande

I skrivelse till raerv

ä

rdeskatteutredningen har Grafiska Industrif

ö

rbundet f

ö

reslagit att g

ä

llande undantag fr

å

n skatteplikt f

ö

r annonsering eller annan reklam f

ö

r ut­l

ä

ndsk uppdragsgivares r

ä

kning (11

§

5) b

ö

r utvidgas till att omfatta framst

ä

llning och distribution av reklammate­rial f

ö

r s

å

dana uppdragsgivare. Framst

ä

llningen synes i f

ö

rsta hand avse reklamtrycksaker. F

ö

rbundet uppger att vissa tryckerier misstolkat best

ä

mmelserna och d

ä

rf

ö

r underl

å

tit att ta ut skatt p

å

 frarast

ä

llda trycksaker 

å

t utl

ä

ndska kunder.

Prop. 1979/80:57

46

2.5       Utredningens 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag

Sora framg

å

r av l

ä

mnad redog

ö

relse f

ö

religger s

ä

rskilda problem i fr

å

ga om till

ä

mpningen av exportbest

ä

mmelserna f

ö

r vissa delar av den gr

ä

nshandel som f

ö

rekoraraer raellan de nordiska l

ä

nderna. Detsamma g

ä

ller i fr

å

ga ora den skattem

ä

ssiga synen p

å

 f

ö

rs

ä

ljning av varor till utl

ä

nd­ska turister och andra privatpersoner vid tillf

ä

llig vistelse h

ä

r i landet, i de fall varorna medf

ö

rs av k

ö

paren vid utresa ur landet. Riktigheten i medgivanden som vissa beskattningsmyndigheter l

ä

mnat om skattefri varuf

ö

rs

ä

ljning i transithall p

å

 flygplats till ut­l

ä

ndska resen

ä

rer vid utresa har satts i fr

å

ga.

Det

ä

r mot denna bakgrund som den nordiska 

ä

mbetsmanna­gruppens f

ö

rslag till 

ö

verenskommelse f

ö

r Danmark, Fin­land, Norge och Sverige skall ses.

Vi anser att det av 

ä

mbetsmannagruppen utarbetade f

ö

r­ slaget p

å

 ett enkelt och i materiellt h

ä

nseende tillfreds­st

ä

llande s

ä

tt kan f

ö

rv

ä

ntas undanr

ö

ja de sv

å

righeter och den bristande likformighet som sedan l

ä

nge r

å

tt i beskattningen av den nordiska gr

ä

nshandeln. Den f

ö

r­ordade beskattningstekniken b

ö

r ocks

å

 kunna f

ö

rhindra skattefri konsumtion av varor som ink

ö

ps i gr

ä

nshandeln. Vi anser det v

ä

rdefullt att man enats om att skatten i princip alltid skall tas ut i s

ä

ljarlandet och att denna beskattning kan efterges f

ö

rst n

ä

r s

ä

ljaren erh

å

llit skriftligt bevis ora att varan inf

ö

rtullats och i sam­band d

ä

rmed beskattats i inf

ö

rsellandet. En s

å

dan ord­ning b

ö

r inneb

ä

ra stora f

ö

rdelar fr

å

n kontrollsynpunkt. 

Ä

ven f

ö

r skattskyldiga som bedriver gr

ä

nshandel m

å

ste 

ö

verenskommelsen inneb

ä

ra avsev

ä

rda l

ä

ttnader fr

å

n re­dovisningssynpunkt. F

ö

rslaget om att s

ä

ljaren skall f

å 

behandla viss varuf

ö

rs

ä

ljning som export f

ö

rst n

ä

r f

ö

rs

ä

ljningspriset  exkl. skatt 

ö

verstiger 1 000 kr. b

ö

r betyda avsev

ä

rda praktiska f

ö

rdelar. Handeln med dagligvaror, enklare hush

å

llsutrustning samt textil-och konfektionsvaror b

ö

r i princip bli problemfri.

Prop. 1979/80:57

47

Detsamma g

ä

ller handeln med vanlig utrustning f

ö

r hobby och fritid. Skatt kommer regelra

ä

ssigt att utg

å

 i s

ä

ljar­landet och ink

ö

pta varor kommer i regel att kunna tas in i inf

ö

rsellandet utan skatt.

Den prisgr

ä

ns om 1 000 kr., sora enligt f

ö

rslaget till 

ö

verenskoraraelse skall g

ä

lla f

ö

r eftergift av skatt i in­k

ö

pslandet mot att skatt eriagts vid inf

ö

rseln i hem­landet, f

ö

ruts

ä

tter att utf

ö

rseln till sistn

ä

randa land sker i omedelbar anslutning till leveransen av varan. En strikt till

ä

mpning av en s

å

dan best

ä

mmelse skulle n

ä

rmast inneb

ä

ra att 

å

terresan till hemlandet m

å

ste ske omedelbart efter det transaktionen 

ä

gt rum. Vi vill ifr

å

gas

ä

tta en s

å

dan inneb

ö

rd av f

ö

rslaget i denna punkt av b

å

de materi­ella och praktiska sk

ä

l. Avser ett f

ö

rv

ä

rv t.ex. kapital­varor med l

å

ng livsl

ä

ngd b

ö

r det kunna accepteras, att n

å

gon tid f

å

r f

ö

rflyta mellan det ink

ö

pet sker och en be­skattning i samband med inresan i hemlandet vidtas. F

ö

r egen del skulle vi d

ä

rf

ö

r vilja tolka f

ö

rslaget i 

ö

verens­kommelsen s

å

 att det b

ö

r vara tillfyllest om utresan fr

å

n ink

ö

pslandet sker i n

ä

ra anslutning till varuleveransen.

Gr

ä

nsv

ä

rdet 1 000 kr. exkl. skatt skall enligt f

ö

rslaget till 

ö

verenskoraraelse 

ä

ven g

ä

lla en grupp av varor sora normalt utg

ö

r en helhet. N

å

got n

ä

rmare klarg

ö

rande uttalande om vad som skall avses med en s

å

dan helhet har inte gjorts. Vi anser att med aen m

å

ls

ä

ttning som pr

ä

glar 

ö

verenskommel­sen begreppet vara som utg

ö

r en helhet b

ö

r kunna ges en relativt gener

ö

s tolkning. I enlighet h

ä

rraed b

ö

r enligt v

å

r uppfattning som en helhet kunna betraktas exempelvis byggnadsmaterial som en k

ö

pare samtidigt ink

ö

pt hos en s

ä

ljare och d

ä

refter med egen bil transporterar i en last f

ö

r samtidig inf

ö

rtullning i hemlandet. Detsamma b

ö

r g

ä

lla t.ex. en musikanl

ä

ggning som best

å

r av olika delar, en soffgrupp, badrumsutrustning i form av badkar, tv

ä

ttst

ä

ll m.m. och k

ö

ksutrustning i form av k

ö

kssk

å

p, kylsk

å

p, frys, spis och diskmaskin. Som. en helhet b

ö

r d

ä

remot inte kunna anses exerapelvis olika livsmedelsvaror, olika kl

ä

desplagg eller flgra exemplar av en sorts kl

ä

desplagg.

Prop. 1979/80:57

48

Artikel 3 i 

ö

verenskommelsen behandlar varuf

ö

rs

ä

ljning p

å

 flygplats. Detta b

ö

r enligt v

å

r uppfattning ges den inneb

ö

rden att f

ö

rs

ä

ljning 

ö

ver disk eller motsvarande p

å

flygplats till utl

ä

ndska eller i utlandet bosatta resen

ä

rer inte skall kunna ske skattefritt i vidare m

å

n 

ä

n som f

ö

ljer av best

ä

raraelserna om f

ö

rs

ä

ljning av alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror i exportbutik (s.k. tax free shop). Cm en resen

ä

r hos s

ä

ljare p

å

 f].ygplat3 in­k

ö

per vara f

ö

r senare leverans p

å

 plats inom annat lands tullomr

å

de 

ä

r det fr

å

ga om export enligt ML:s allra

ä

n­na best

ä

mmelser. Detta b

ö

r g

ä

lla 

ä

ven enligt den f

ö

re­slagna 

ö

verenskommelsen och s

å

ledes 

ä

ven om betalning­en eri

ä

ggs till s

ä

ljaren p

å

 flygplatsen.

Innan vi 

ö

verg

å

r till att behandla de lagbest

ä

mmelser som kr

ä

vs f

ö

r ett genomf

ö

rande av den f

ö

reslagna nor­diska 

ö

verenskommelsen vill vi anl

ä

gga n

å

gra princi­piella synpunkter p

å

 det skattem

ä

ssiga exportbegreppet. I anslutning h

ä

rtill l

ä

gger vi fram f

ö

rslag ora 

ä

ndring­ar i den rent lagtekniska beskrivningen av vad sora i merv

ä

rdeskatteh

ä

nseende skall r

ä

knas som export.

I allt v

ä

sentligt synes nu g

ä

llande best

ä

mmelser ora vad som skall r

ä

knas som export ge det resultat var­till skattesystemet syftar, n

ä

mligen en beskattning av a].l konsumtion av skattepliktiga varor och tj

ä

nster inom landet och en fullst

ä

ndig skattebefrielse f

ö

r vad som tillhandah

å

lls genom export. Vi vill s

ä

rskilt fram­h

å

lla att man inom den europeiska gemenskapen (EG) i det sj

ä

tte direktivet av den 17 maj 1977 enats om beskattningsregler hos medlemsstaterna d

ä

r sarama prin­ciper uppr

ä

tth

å

lls. Rent tekniskt ges dock medlems­staterna m

ö

jligheter att efter eget val medge utl

ä

nd­ska k

ö

pare  restitution av erlagd skatt i st

ä

llet f

ö

r skattefrihet f

ö

r mottagna leveranser. En s

å

dan ordning har vi inte funnit anledning att ta upp till diskussion vad g

ä

ller den svenska merv

ä

rdeskatten. Vi anser att principen om teknisk skattskyldighet f

ö

r vad som oms

ä

tts genom export ger s

å

v

ä

l ber

ö

rda skatt-

Prop.    1979/80:57

49

skyldiga som beskattningsmyndigheter minsta m

ö

jliga adrai­nistrativa ol

ä

genheter utan att man f

ö

r den skull beh

ö

ver efters

ä

tta skattekontrollen.

Vi har emellertid funnit att ML i n

å

gra speciella fall i sin nuvarande utformning kan leda till att prestationer som tillhandah

å

lls utl

ä

ndska k

ö

pare eller uppdragsgivare tr

ä

ffas av svensk skatt trots att, ora raotsvarande f

ö

rv

ä

rv gjorts av skattskyldig k

ö

pare, r

ä

tt till avdrag f

ö

r in­g

å

ende skatt skulle ha f

ö

relegat. Beskattningsreglerna kan d

ä

rf

ö

r i 

å

syftade fall s

ä

gas ge upphov till kumula­tiva effekter och bristande neutralitet. Prestationer som f

ö

rv

ä

rvats f

ö

r utl

ä

ndsk konsumtion skall i princip inte belastas raed svensk raerv

ä

rdeskatt.

Vi anser ocks

å

 att g

ä

llande best

ä

mmelser inte p

å

 ett helt entydigt s

ä

tt beskriver hur den verksamhet svenska f

ö

re­tagare bedriver i utlandet i vissa fall skall behandlas i merv

ä

rdeskatteh

ä

nseende.

Som framg

å

r av den tidigare redog

ö

relsen f

ö

r g

ä

llande best

ä

mraelser anges i punkt 4 av anvisningarna till 2 

§ 

vad som skall anses som oms

ä

ttning genom export. I 11 

§ 

j

ä

rate anvisningarna till denna paragraf undantas fr

å

n skatteplikt vissa tj

ä

nster 

å

t utl

ä

ndsk uppdragsgivare. Vi anser att raan med f

ö

rdel b

ö

r kunna ers

ä

tta dessa undantagsbest

ä

mmelser raed best

ä

mmelser som h

ä

nf

ö

r tran­saktionerna till skattefri export. Med ett s

å

dant syn­s

ä

tt b

ö

r lagen rent systematiskt vinna p

å

 att samt­liga exportbest

ä

mmelser sammanf

ö

rs i en ny paragraf. Vi f

ö

resl

å

r att detta sker i en ny 2 a 

§

.

Som en allm

ä

n huvudregel b

ö

r i f

ö

rsta stycket av denna nya paragraf anges att med export f

ö

rst

å

s att vara leve­reras eller att tj

ä

nst tillhandah

å

lls utom landet. Av en s

å

dan best

ä

mmelse f

ö

ljer att svenska f

ö

retagare blir skattskyldiga 

ä

ven f

ö

r all utom landet bedriven verksam­het i den m

å

n verksamheten enligt 2 

§

 och punkt 1 av an­visningarna till 2 

§

ä

r att anse som yrkesm

ä

ssig, dvs. om

4   Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 57

Prop. 1979/80:57

50

inkomsten av utlandsverksamheten utg

ö

r skattepliktig in­t

ä

kt enligt KL. Den f

ö

reslagna huvudregeln inneb

ä

r en inte ov

ä

sentlig utvidgning av den tekniska skattskyldigheten i f

ö

rh

å

llande till vad som nu g

ä

ller. Enligt ett av RSN med­delat f

ö

rhandsbesked (RSN 1969:49.2) har f

ö

rs

ä

ljning av ut­om landet ink

ö

pta varor vilka f

ö

rs

å

lts innan de inf

ö

rtul­lats inte ansetts utg

ö

ra s

å

dan oms

ä

ttning f

ö

r vilken skatt­skyldighet f

ö

religger. Enligt v

å

rt f

ö

rslag kommer skattskyl­dighet att f

ö

religga f

ö

r alla varuleveranser som sker utom landet i den m

å

n f

ö

rs

ä

ljningen sker i yrkesm

ä

ssig verksamhet som bedrivs av f

ö

retag h

ä

r i landet. F

ö

retagets avdragsr

ä

tt kommer d

ä

rigenom att bli obegr

ä

nsad och omfatta 

ä

ven ing

å

ende (svensk) merv

ä

rdeskatt som 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till transaktioner som faller helt utom Sverige, t.ex. leveranser fr

å

n en ut­l

ä

ndsk ort till annan s

å

dan ort. F

ö

rs

ä

ljning av varor under utrikes transport, s.k. flytande last, kommer ocks

å

 att lik­st

ä

llas med export.

Enligt de f

ö

reslagna best

ä

mmelserna i f

ö

rsta stycket av den nya 2 a 

§

 kommer vidare alla transporter som svenska rederier utf

ö

r av gods mellan utrikes hamnar och de svenska flyg f

ö

retagens varutransporter mellan utrikes flygplatser att omfattas av den tekniska skattskyldigheten. Det kan heller inte r

å

da n

å

gon tvekan om att av svenska f

ö

retagare utomlands bedriven bygg­nads- och anl

ä

ggningsverksamhet skall r

ä

knas som ex­port. Motsvarande g

ä

ller montagearbeten eller annan tj

ä

nst p

å

 maskiner eller annan l

ö

s egendom som ut­f

ö

rs utomlands hos uppdragsgivaren. I den m

å

n svenska f

ö

retagare utf

ö

r avverkning, virkestran­sporter o. dyl. utomlands medf

ö

r 

ä

ven s

å

dan verksam­het teknisk skattskyldighet med obeskuren r

ä

tt till avdrag f

ö

r skatt p

å

 inom landet gjorda f

ö

rv

ä

rv f

ö

r verk­samheten .

Liksom nu b

ö

r 

ä

ven vissa varuleveranser som g

ö

rs inom landet kunna likst

ä

llas med export. Best

ä

m­melserna, som nu finns intagna i punkt 4 av anvis­ningarna till 2 

§

, b

ö

r 

ö

verf

ö

ras till andra stycket

Prop.    1979/80:57

51

av den nya 2 a 

§

. F

ö

r tydlighetens skull har de varuleve­ranser som skall anses likst

ä

llda med export d

ä

r r

ä

knats upp i sex s

ä

rskilda punkter.

Ä

ven tj

ä

nster som utf

ö

rs inom landet f

ö

r utl

ä

ndsk upp­dragsgivares r

ä

kning kan i ra

å

nga fall vara direkt av­sedda f

ö

r konsumtion utomlands. Det har ansetts princi­piellt felaktigt att s

å

dana tj

ä

nster belastas med svensk merv

ä

rdeskatt. Rent lagtekniskt har detta tillgodosetts p

å

 s

å

 s

ä

tt att vissa tj

ä

nster enligt punkt 4 av anvis­ningarna till 2 

§

 r

ä

knas som export raedan andra enligt 11 

§

 undantagits fr

å

n skatteplikt raed de begr

ä

nsningar och f

ö

rtydliganden som framg

å

r av anvisningarna till 11 

§

.

Vi har i v

å

rt f

ö

rslag sammanf

ö

rt dessa tj

ä

nster i tredje stycket av den nya 2 a 

§

 och d

ä

r i tio s

ä

rskilda punkter angett de tj

ä

nster sora skall anses omsatta genom export.

Enligt nu g

ä

llande lydelse av 11 

§

 1 undantas fr

å

n skatteplikt s

å

dan tj

ä

nst enligt 10 

§

 f

ö

rsta stycket 1 sora avser vara vilken inf

ö

rs till landet endast f

ö

r tj

ä

nsteprestationen i fr

å

ga f

ö

r att d

ä

refter utf

ö

ras ur landet av den som ombes

ö

rjt prestationen. Det har gjorts g

ä

llande att best

ä

mmelsen skulle kunna ges den tolkningen att uthyrningstj

ä

nst skulle vara skattefri om den tillhandah

å

lls av utl

ä

ndskt leasingf

ö

retag som l

å

ter inf

ö

ra varan till landet enbart f

ö

r uthyrning f

ö

r att d

ä

refter 

å

ter utf

ö

ra varan ur landet. Det kan dock h

ä

vdas att det i s

å

dana fall 

ä

r fr

å

ga orn en av det utl

ä

ndska f

ö

retaget inora landet bedriven  verksam­het som enligt punkt 1 f

ö

rsta stycket av anvisning­arna till 2 

§

 skall anses som yrkesm

ä

ssig och som d

ä

r­f

ö

r skall medf

ö

ra skattskyldighet. I f

ö

rtydligande syfte f

ö

resl

å

r vi d

ä

rf

ö

r att det klart anges, att ut­hyrning h

ä

r i landet av en f

ö

r detta 

ä

ndam

å

l inf

ö

rd

Prop. 1979/80:57

52

vara inte kan h

ä

nf

ö

ras till export (2 a 

§

 tredje styck­et 2 i v

å

rt f

ö

rfattningsf

ö

rslag).

Som framg

å

r av den 

å

tergivna lydelsen av 11 

§

 1 g

ä

ller undantaget fr

å

n skatteplikt endast i det fall den som utf

ö

rt tj

ä

nst p

å

 vara sj

ä

lv ombes

ö

rjer utf

ö

rseln av varan efter fullgjord prestation. Detta s

ä

rskilda vill­kor f

ö

r skattefriheten har i m

å

nga fall v

å

llat kompli­kationer f

ö

r exempelvis svenska legotillverkare eller f

ö

r f

ö

retag som utf

ö

r reparationer av inventarier och annat d

å

uppdragsgivaren 

ä

r utl

ä

ndsk f

ö

retagare. En­ligt lagtexten blir undantaget inte till

ä

mpligt i de fall uppdragsgivaren sj

ä

lv h

ä

mtar varan hos uppdrags­tagaren med eget transportmedel eller med av honom an­litad fraktf

ö

rare. 

Ä

ven i dylika fall b

ö

r tj

ä

nsten givetvis kunna utf

ö

ras skattefritt. 

Ä

ndring i enlig­het h

ä

rmed har d

ä

rf

ö

r gjorts i v

å

rt f

ö

rslag. I 

ö

vrigt 

ö

verensst

ä

mmer tredje stycket  1-9  i v

å

rt f

ö

rslag till 2 a 

§

 med nuvarande best

ä

mraelser.

I tredje stycket 10 f

ö

resl

å

r vi en ny best

ä

mmelse som inneb

ä

r att 

ä

ven annan tj

ä

nst 

ä

n s

å

dan som anges i 1-9 skall kunna anses tillhandah

å

llen genora export. Av lag­f

ö

rslaget framg

å

r att det g

ä

ller s

å

jan tj

ä

nst som visserligen utf

ö

rs inom landet men d

ä

r resultatet av tj

ä

nsten redovisas f

ö

r utl

ä

ndsk uppdragsgivare endast i form av rapport, protokoll eller liknande. En s

å

dan best

ä

mmelse b

ö

r 

ä

ven kunna t

ä

cka in exempelvis alla datatj

ä

nster som utf

ö

rs i Sverige f

ö

r utl

ä

ndsk upp­dragsgivares r

ä

kning, men d

ä

r resultatet av data­tj

ä

nsten tillhandah

å

lls best

ä

llaren i utlandet endast i form av utskrivna produkter. RSN har ocks

å

 i ett f

ö

r­handsbesked funnit att redan nu g

ä

llande best

ä

mmelser medger att s

å

dana tillhandah

å

llanden skall anses om­satta genom export (RSN 

II 

1970:73.4).

Prop. 1979/80:57

53

Som en allm

ä

n princip f

ö

r nu g

ä

llande undantag fr

å

n skatte­plikt f

ö

r tj

ä

nst 

å

t utl

ä

ndsk uppdragsgivare g

ä

ller att tj

ä

nsten skall avse verksamhet som uppdragsgivaren bedri­ver i utlandet och som skulle ha medf

ö

rt skattskyldighet om den ut

ö

vats h

ä

r i landet. Bakgrunden h

ä

rtill 

ä

r att det endast torde vara i s

å

dana fall sora svensk beskatt­ning av den tillhandah

å

llna tj

ä

nsten skulle kunna inne­b

ä

ra en faktisk dubbelbeskattning f

ö

r best

ä

llaren. N

å

gon beskattning i best

ä

llarens hemland av den i Sveriges ut­f

ö

rda  tj

ä

nsten skulle i regel knappast kunna komma i-fr

å

ga. D

ä

remot saknar den utl

ä

ndske f

ö

retagaren avdrags­r

ä

tt vid skatteredovisningen i sitt hemland f

ö

r svensk raerv

ä

rdeskatt. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r endast i dessa fall som skattefrihet f

ö

r den i Sverige utf

ö

rda prestationen m

å

ste skapas med syfte enbart att av neutralitets­sk

ä

l undanr

ö

ja en kumulativ beskattningseffekt. Be­st

ä

mmelser h

ä

rom f

ö

resl

å

s inf

ö

rda i anvisningarna till 2 a 

§

.

1

ett fj

ä

rde stycke till den f

ö

reslagna 2 a 

§

 har in­tagits de best

ä

raraelser i punkt 4 av anvisningarna till

2

§

 som avser varuleverans eller reparation som till­handah

å

lls utl

ä

ndsk f

ö

retagare, sora inte 

ä

r skattskyl­dig, inora raraen f

ö

r ett av denne gjort garanti

å

tagande.

1

ett femte stycke i den nya 2 a 

§

 har enligt v

å

rt f

ö

rslag intagits de best

ä

mmelser i punkt 4 av anvisningarna till

2

§

 som behandlar reparation av utl

ä

ndska lastbilar och sl

ä

pvagnar i anslutning till fordonens anv

ä

ndning

f

ö

r yrkesm

ä

ssiga transporter h

ä

r i landet.

Genom f

ö

reslagna best

ä

mraelser i ett sj

ä

tte stycke j

ä

mte an­visningar godtas en sedan l

ä

nge p

å

 ra

å

nga h

å

ll till

ä

rapad praxis, fr

ä

rast vad g

ä

ller varuf

ö

rs

ä

ljning till utl

ä

ndska turister sora sj

ä

lva raedf

ö

r vara vid utresa ur landet. En­ligt f

ö

rslaget skall s

å

dana f

ö

rs

ä

ljningar kunna p

å

 vissa villkor anses sora export, dock med ett generellt undantag f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning av vara p

å

 flygplats och s

ä

rskilda regler

Prop. 1979/80:57

54

f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning till personer bosatta i Danmark, Finland eller Norge. F

ö

rslaget g

å

r ut p

å

 att s

ä

ljaren i efterhand f

å

r som export r

ä

kna s

å

dan varuf

ö

rs

ä

ljning vid vilken va­ran av k

ö

paren medf

ö

rts vid utresa ur landet eller inresa till annat land under f

ö

ruts

ä

ttning att k

ö

paren 

ä

r stadig­varande bosatt i annat land, att varan i omedelbar anslut­ning till leveransen skall ha utf

ö

rts ur landet och att s

ä

ljaren i sina r

ä

kenskaper har handling som styrker f

ö

r­h

å

llandet. En av utl

ä

ndsk tullrayndighet styrkt tulldekla­ration, om inf

ö

rsel i annat land, b

ö

r utan vidare kunna godtas som bevis. Detsamma b

ö

r g

ä

lla om styrmanskvitto enligt vilket vara avl

ä

mnats ombord p

å

 fartyg i utrikes fart f

ö

r passagerares eller bes

ä

ttningsmedlems r

ä

kning. 

Ä

ven andra former av intyg eller bevis ora utf

ö

rsel b

ö

r kunna godtas. N

å

gon detaljreglering  i lagen synes d

ä

rf

ö

r inte vara l

ä

mplig. Det b

ö

r i st

ä

llet kunna f

å

 ankomma p

å

RSV att f

ö

lja utvecklingen och l

ä

rana anvisningar om den bevisning som skall kunna godtagas.

Vi f

ö

resl

å

r vidare att det i anvisningarna till 2 a 

§ 

i ett tredje stycke tas in de best

ä

mmelser som i enlig­het med den f

ö

reslagna nordiska 

ö

verenskommelsen f

ö

r­hindrar skattefri f

ö

rs

ä

ljning p

å

 flygplats till utl

ä

ndska resen

ä

rer fr

å

n annat f

ö

rs

ä

ljningsst

ä

lle 

ä

n exportbutik en­ligt 27 

§

 tullagen (1973:670).

I ett fj

ä

rde stycke av anvisningarna f

ö

resl

å

r vi slut­ligen att de s

ä

rskilda begr

ä

nsningar tas in som enligt den f

ö

reslagna 

ö

verenskommelsen skall g

ä

lla i fr

å

ga om m

ö

jligheterna f

ö

r skattefrihet f

ö

r varor som k

ö

pare bo­satta i Danmark, Finland eller Norge raedf

ö

rt vid utresa fr

å

n Sverige.

Avslutningsvis vill vi ta upp det yrkande som Grafiska Industrif

ö

rbundet f

ö

rt fram i den tidigare ovann

ä

mnda skrivelsen till utredningen (se avsnitt 2.4).

Prop.    1979/80:57

55

Enligt v

å

r uppfattning g

å

r den svenska merv

ä

rdeskatte­lagstiftningen de utl

ä

ndska f

ö

retagens och d

ä

rmed deras svenska leverant

ö

rers och uppdragstagares intressen l

å

ngt till m

ö

tes i fr

å

ga om skattefrihet f

ö

r prestationer som f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r i utlandet bedriven verksamhet.

N

ä

r det g

ä

ller s

å

dan skattefrihet f

ö

r varor skall det dock regelm

ä

ssigt vara fr

å

ga ora s

å

dana som f

ö

rs ut ur landet f

ö

r utrikes konsumtion. Vi kan inte finna det motiverat att utvidga skattefriheten till att g

ä

lla en s

å

 sv

å

rprociserad varugrupp som reklammaterial och alla de olika former f

ö

r reklamdistribution sora kan t

ä

nkas f

ö

rekomma. Man torde inte heller kunna bortse fr

å

n att skilda regler om vad sora skall f

ö

rst

å

s raed reklamvaror kan f

ö

religga i svensk och utl

ä

ndsk skatter

ä

tt. Vi h

å

ll­er det ocks

å

 f

ö

r sannolikt att utl

ä

ndska f

ö

retagare som inte 

ä

r skattskyldiga f

ö

r h

ä

r i landet bedriven verk­samhet knappast torde distribuera reklamraaterial i n

å­

gon st

ö

rre utstr

ä

ckning, om man inte f

ö

retr

ä

ds av gene­ralagent eller 

å

terf

ö

rs

ä

ljare. Vi f

ö

resl

å

r d

ä

rf

ö

r inte n

å

gra 

ä

ndringar i ML med anledning av det framf

ö

rda yrkandet.

De nu f

ö

reslagna 

ä

ndringarna i raerv

ä

rdeskattelagen om export b

ö

r tr

ä

da i kraft s

å

 snart som m

ö

jligt. Med h

ä

n­syn till att reglerna om merv

ä

rdeskatt i den nordiska gr

ä

nshandeln b

ö

r tr

ä

da i kraft samtidigt i de nordiska l

ä

nderna b

ö

r det f

å

 ankoraraa p

å

 regeringen att besluta om ikrafttr

ä

dandet. I. likhet raed vad som g

ä

llt vid tidi­gare 

ä

ndringar b

ö

r 

ä

ldre best

ä

mmelser g

ä

lla i fr

å

ga ora f

ö

rh

å

llanden som h

ä

nf

ö

r sig till tiden f

ö

re ikrafttr

ä

dan­det och i fr

å

ga om tillhandah

å

llanden f

ö

re ikrafttr

ä

dan­det. Vidare b

ö

r s

ä

rskilt f

ö

reskrivas att punkt 4 av 

ö

ver­g

å

ngsbest

ä

mmelserna till lagen (1979:304) om 

ä

ndring i lagen (1968:430) om merv

ä

rdeskatt skall ha fortsatt giltighet.

Prop. 1979/80:57

56

3

MERV

Ä

RDESKATT PA KONSTVERK

3.1      G

ä

llande best

ä

mmelser m.ra.

N

ä

r merv

ä

rdeskatten inf

ö

rdes och avl

ö

ste den allm

ä

nna varu­skatten bibeh

ö

lls of

ö

r

ä

ndrat ett s

ä

rskilt undantag fr

å

n skatteplikt f

ö

r konstverk, h

ä

nf

ö

rliga till tulltaxenummer 99.01 - 99.03, dvs. m

å

lningar, etsningar, litografier och andra konstgrafiska blad samt skulpturer. Undantaget om­fattade endast konstn

ä

rernas f

ö

rs

ä

ljningar av egna s

å

dana verk p

å

 annat s

ä

tt 

ä

n butiksm

ä

ssigt eller i samband med ut­st

ä

llning. I

ö

verensst

ä

mmelse med f

ö

rslag som vi lade fram i v

å

rt f

ö

rsta delbet

ä

nkande (Ds Fi 1973:3) 

ä

ndrades undan­tagsbest

ä

mmelserna fr.o.m. den 1 januari 1974 till att g

ä

lla konstverk av angivna slag som 

ä

gs av upphovsmannen eller dennes d

ö

dsbo (Prop. 1973:163, SkU 1973:62, rskr 1973:350, SFS 1973:928). Genora dessa nya best

ä

mmelser, som alltj

ä

mt g

ä

ller, inf

ö

rdes ett generellt undantag f

ö

r konstn

ä

rernas f

ö

rs

ä

ljningar av egna verk i form av m

å

lningar, konstgra­fiska blad och skulpturer, i princip g

ä

llande 

ä

ven vid f

ö

r­s

ä

ljningar f

ö

r upphovsmannens r

ä

kning. I praktiken inneb

ä

r detta att n

å

gon skattskyldighet enligt ML inte f

ö

religger f

ö

r dessa konstn

ä

rer.

V

å

r behandling av fr

å

gan i 1973 

å

rs delbet

ä

nkande kan ses mot bakgrund av att det f

ö

rekommit en livlig debatt i 

ä

ranet, inte minst i riksdagen. Denna hade ocks

å

 gett uttryck f

ö

r en positiv inst

ä

llning till ett utvidgat undantag. V

å

rt f

ö

r­slag innebar ocks

å

 en inte ov

ä

sentlig utvidgning, fr

ä

mst d

ä

rigenom att 

ä

ven f

ö

rs

ä

ljningar i samband med utst

ä

llningar undantogs fr

å

n beskattning. V

å

rt f

ö

rslag var dock motiverat av skattetekniska sk

ä

l och siktade till att undanr

ö

ja de sv

å

righeter i den praktiska till

ä

mpningen som de d

å

 g

ä

llande best

ä

mmelserna gett upphov till.

Vare sig v

å

rt f

ö

rslag eller regeringens proposition tog sikte p

å

 n

å

gon utvidgning av det undantagna varuomr

å

det.

Prop.    1979/80:57

57

Denna fr

å

ga ber

ö

rdes dock i propositionen i anledning av att F

ö

reningen Sveriges konsthantverkare och industriformgivare f

ö

rt fram krav p

å

 en utvidgad skattefrihet. F

ö

redragande depar­tementschefen avvisade detta yrkande och uttalade d

ä

rvid att p

å

talade gr

ä

nsdragningsproblem s

ä

kerligen inte skulle minska utan tv

ä

rtom bli andra och sv

å

rare om exempelvis textila och keramiska alster inrymdes under skattefriheten.

Under den tid som g

å

tt efter den 

ä

ndring, som genomf

ö

rdes med verkan fr

å

n ing

å

ngen av 

å

r 1974, har f

ö

rnyade krav framf

ö

rts om en utvidgning av undantaget f

ö

r konstverk. Motionsyrkanden h

ä

rom i riksdagen har dock avvisats. 

Ä

ven i andra sammanhang har fr

å

gan tagits upp. F

ö

r oss har fr

å

gan aktualiserats genom att statsr

å

det och chefen f

ö

r utbildningsdepartementet f

ö

r v

å

rt beaktande

ö

verl

ä

mnat en skrivelse fr

å

n Konstn

ä

rliga och litte­r

ä

ra yrkesut

ö

vares samarbetsn

ä

mnd (KLYS) med hemst

ä

llan om 

å

t­g

ä

rder f

ö

r ett generellare undantag f

ö

r konst. Vid skrivelsen var fogat ett uttalande av Centralstyrelsen f

ö

r konstn

ä

rernas riksf

ö

rbund (KRO) av sararaa inneb

ö

rd.

I detta sammanhang kan ocks

å

 n

ä

mnas att Konstfr

ä

mjandets riks­f

ö

rbund till utredningen inkommit med en skrivelse med beg

ä

ran att vi skall behandla fr

å

gan om skattefrihet f

ö

r f

ö

rbundets f

ö

rs

ä

ljningar av konst.

3.2      Utl

ä

ndska best

ä

mmelser

Best

ä

mraelser om undantag f

ö

r konstverk 

ä

r into n

å

got unikt f

ö

r den svenska raerv

ä

rdeskatten. S

å

dana undantag f

ö

rekommer genom­g

å

ende i utl

ä

ndska merv

ä

rdeskatter. Vad v

å

ra grannl

ä

nder be­tr

ä

ffar kan konstateras att den danska merv

ä

rdeskatten har samma undantag som den svenska. Det g

ä

ller s

å

ledes konstn

ä

rers f

ö

rs

ä

ljning av 

©

gna verk i form av m

å

lningar, konstgrafiska blad och skulpturer, h

ä

nf

ö

rliga till tulltaxenummer 99.01 -99.03.

Den norska raerv

ä

rdeskatten har ett vidstr

ä

cktare undantag. Fr

å

n b

ö

rjan omfattade det endast konstm

å

lares och bildhugga­res f

ö

rs

ä

ljningar av egna verk. Genom lag

ä

ndring i februari

Prop. 1979/80:57

58

1972

ä

ndrades undantaget till att omfatta konstn

ä

rs f

ö

rs

ä

ljning av egna verk, som 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till tull-taxenumme.r 99.01 - 99.03, dvs. m

å

lningar, konstgrafiska blad och skulpturer, eller sora utg

ö

r s

å

dan bildv

ä

v som n

ä

mns i anm

ä

rkningarna till tulltaxenuraraer 58.03. Undan­taget g

ä

ller 

ä

ven vid f

ö

rs

ä

ljning av mellanhand f

ö

r kcstn

ä

rens r

ä

kning. Vidare 

ä

ger best

ä

mmelserna mot­svarande till

ä

mpning vid import. Tulltaxenummer 58.03 orafattar handv

ä

vda tapisserier av typerna Gobelins, Flandern, Aubusson, Beauvais och liknande s

ä

rat hand-broderade tapisserier (t.ex. raed petit points eller korsstygn), 

ä

ven i konfektionerade stycken.

3.3       Framf

ö

rda yrkanden

De krav som i olika sammanhang framf

ö

rts har i f

ö

rsta hand g

ä

llt att de textila kostverken m

å

tte inrymmas under undantaget fr

å

n skatteplikt f

ö

r konstverk. Den tidigare omn

ä

mnda och till utredningen 

ö

verl

ä

mnade skrivelsen fr

å

n KLYS inneh

å

ller krav p

å

 ett mera l

å

ngt­g

å

ende undantag och 

ä

ven ett konkret f

ö

rslag till ut­formning av undantaget.

KLYS uttalar inledningsvis i sin skrivelse att den g

ä

llande avgr

ä

nsningen av undantaget f

ö

r konstverk 

ä

r b

å

de obegriplig och or

ä

ttra

ä

tig och att en utvidg­ning av undantaget d

ä

rf

ö

r 

ä

r motiverad. Som en bak­grund h

ä

rf

ö

r erinrar KLYS om att ett motionsyrkande vid 1974 

å

rs riksm

ö

te om undantag 

ä

ven f

ö

r textila konstverk avvisades av f

ö

ljande av skatteutskottet uttalade sk

ä

l (SkU 1974:62).

Betr

ä

ffande vissa av de textila konstverken finner utskottet att de nu framf

ö

rda undantagskraven 

ä

r fullt f

ö

rst

å

eliga mot bakgrund av redan medgivna undantag f

ö

r konst. Det synes emellertid inte finnas n

å

gon nu k

ä

nd definition sora skulle g

ö

ra det m

ö

jligt att p

å

 ett godtagbart s

ä

tt avgr

ä

nsa textilkonsten fr

å

n liknande konsthantverksprodukter. Undantag av denna art skulle allts

å

 leda till subtila gr

ä

nsdrag-ningsproblera, som man enligt utskottets raening s

å

vitt m

ö

jligt b

ö

r undvika i all skattelagstiftning.

Prop.    1979/80:57

59

Av detta uttalande skulle raan, framh

å

ller KLYS, eventuellt kunna dra den slutsatsen att det inte skulle finnas n

å

got sk

ä

l f

ö

r att raots

ä

tta sig en utvidgad skattefrihet, om en anv

ä

ndbar definition f

ö

r textilkonsten kunde 

å

stadkommas. Detta kan dock enligt KLYS inte ske med den till

ä

mpade tek­niken att utnyttja tulltaxans varuklassificering. En anknyt­ning av ett undantag f

ö

r textilkonst till tulltaxenuraraer 58.03 avvisas bl.a. f

ö

r att det skulle bli f

ö

r sn

ä

vt. Efter m

ö

nster fr

å

n den teknik sora till

ä

mpats i fr

å

ga om undantaget f

ö

r l

ä

keraedel enligt 8 

§

 3 ML f

ö

r KLYS i st

ä

llet fram m

ö

jlig­heten att f

å

 till st

å

nd en l

ä

mplig avgr

ä

nsning av undantaget raed st

ö

d av den definition p

å

 konstverk som finns i 1 

§

 lagen (1960:729) om upphovsr

ä

tt till litter

ä

ra och konstn

ä

rliga verk.

I n

ä

mnda paragraf anges att den som skapat ett litter

ä

rt och konstn

ä

rligt verk har upphovsr

ä

tt till verket, vare sig det utg

ö

r sk

ö

nlitter

ä

r eller beskrivande framst

ä

llning, skrift eller tal, rausikaliskt eller sceniskt verk, filraverk eller alster av bildkonst, byggnadskonst eller brukskonst eller kommit till uttryck p

å

 annat s

ä

tt. Till litter

ä

rt verk h

ä

nf

ö

rs 

ä

ven karta, liksom annat i teckning, grafik eller i plastisk form utf

ö

rt verk av beskrivande art.

Enligt dessa best

ä

mmelser m

å

ste, po

ä

ngterar KLYS, en produkt vara ett verk f

ö

r att 

å

tnjuta skydd och ensamr

ä

tt f

ö

r upphovs­mannen att ekonomiskt exploatera det. F

ö

r att vara ett verk fordras dessutora viss originalitet, s.k. verksh

ö

jd. S

å

v

ä

l r

ä

ttspraxis sora den juridiska litteraturen p

å

 omr

å

det torde, enligt KLYS, ge tillr

ä

ckligt besked f

ö

r att definitionen skall kunna anv

ä

ndas 

ä

ven i merv

ä

rdeskatteh

ä

nseende. Undan­taget i 8 

§

 8 ML skulle d

å

 kunna utformas att g

ä

lla s

å

dant alster av bildkonst och brukskonst, som avses i 1 

§

 lagen ora upphovsr

ä

tt till litter

ä

ra och konstn

ä

rliga verk, n

ä

r konstverket 

ä

ges av upphovsmannen eller dennes d

ö

dsbo. Utanf

ö

r undantaget skulle d

ä

rmed falla alla produkter som i dag 

ä

r h

ä

nvisade till skydd efter registrering enligt

Prop. 1979/80:57

60

1970

å

rs m

ö

nsterlag, dvs. f

ö

rebilder f

ö

r varors utseende.

Genom att 

ä

ven medtaga brukskonst skulle, p

å

pekar KLYS, vissa produkter som har en praktisk anv

ä

ndning orafattas av undantaget. Detta betyder dock inte att massproducerade eller industriellt tillverkade varor skulle bli skatte­fria. S

å

dan tillverkning sker normalt inte genom konst­n

ä

rens f

ö

rsorg och varorna 

ä

r d

ä

rmed inte i konstn

ä

rens 

ä

go. KLYS framh

å

ller dessutom att, om tveksamhet skulle uppst

å

 betr

ä

ffande en produkts egenskap av upphovsr

ä

tts-ligt verk, det finns ett l

ä

mpligt sakkunnigorgan att v

ä

nda sig till, n

ä

mligen Svensk Forms Opinionsn

ä

mnd, tidigare Svenska Sl

ö

jdf

ö

reningens Opinionsn

ä

mnd. H

ä

r finns en l

å

ng erfarenhet om bed

ö

mningar av upphovsr

ä

tt.

KLYS menar att ett p

å

 nu angivet s

ä

tt utformat undantag skulle inneb

ä

ra ett minimum av tiU

ä

mpningssv

å

righeter. Skulle man emellertid k

ä

nna tveksamhet inf

ö

r ett undan­tag f

ö

r f

ö

rem

å

l som 

å

tminstone delvis 

ä

r avsedda f

ö

r praktiskt bruk kan undantaget begr

ä

nsas till endast bildkonst. Som v

ä

gledning f

ö

r den gr

ä

nsdragning sora i s

å 

fall m

å

ste g

ö

ras mellan bildkonst och brukskonst h

ä

n­visar KLYS till vad sora anf

ö

rts bl.a. i f

ö

rarbetena till ra

ö

nsterskyddslagen (SOU 1965:61) och upphovsr

ä

ttslagen (SOU 1956:25). Med h

ä

nsyn till kravet att konstn

ä

ren f

ö

r skattefrihet skall 

ä

ga verket, torde enligt KLYS tveksamhet kunna uppst

å

 i s

å

 f

å

 fall;..att det administrativa arbete och den juridiska pr

ö

vning, som d

ä

rvid skulle uppkomma, torde kunna accepteras.

KLYS skrivelse utmynnar i en hem.st

ä

llan att regeringen f

ö

rel

ä

gger riksdagen f

ö

rslag till 

ä

ndring av undantags­best

ä

mmelserna f

ö

r konst i enlighet med vad som fram­f

ö

rts i skrivelsen med ett andrahandsyrkande om ett till verk av biJdkonst begr

ä

nsat undantag. - Det vid skrivelsen fogade uttalandet av KRO:s centralstyrelse inneh

å

ller kritiska synpunkter p

å

 den nu g

ä

llande av­gr

ä

nsningen och utmynnar i krav p

å

 undantag f

ö

r alla slag av bildkonst enligt upphovsr

ä

ttslagens definition.

Prop. 1979/80:57

61

Konstfr

ä

mjandets riksf

ö

rbund framh

å

ller i den till utred­ningen ingivna skrivelsen att f

ö

rbundet, som bland sina medlemmar har fackliga och andra centrala organisationer, tillkom f

ö

r att fr

ä

mja intresset f

ö

r bildkonst, bl.a. genom utgivning av god konst till l

å

ga priser. H

ä

rf

ö

r an­litas av en s

ä

rskild urvalsn

ä

mnd utsedda konstn

ä

rer, sora mot arvode enligt fastst

ä

lld taxa utf

ö

r serier av litogra­fier, tr

ä

snitt, etsningar e.d. Konstn

ä

rerna arbetar fram provtryck och f

ä

rdiga tryckformar, varefter upplagorna p

å 

f

ö

rbundets bekostnad trycks i samarbete raed konstn

ä

rerna p

å

 s

ä

rskilda verkst

ä

der. F

ö

rutora arvode betalar f

ö

rbundet sociala kostnader. H

ä

rigenom knyts konstn

ä

rerna till f

ö

r­bundet p

å

 ett s

ä

tt som kan anses j

ä

mf

ö

rbart med anst

ä

ll­ning .

F

ö

rbundet framh

å

ller vidare att verksamheten inte drivs av f

ö

rs

ä

ljningsintresse utan av bildnings- och kulturpolitiska motiv. Statliga bidrag utg

å

r men f

ö

rs

ä

ljningsint

ä

kter kr

ä

vs f

ö

r att verksamheten skall finansieras. F

ö

rs

ä

ljning­en 

ä

r belagd med merv

ä

rdeskatt och detta har, konstaterar f

ö

rbundet, raedf

ö

rt inte endast en h

å

rd belastning p

å

 pri­serna utan ocks

å

 en besv

ä

rlig konkurrenssituation. De konst­n

ä

rer som anlitas kan sj

ä

lva s

ä

lja sina verk utan merv

ä

rde­skatt och detta g

ä

ller 

ä

ven vid f

ö

rs

ä

ljning i kommission f

ö

r konstn

ä

rens r

ä

kning i den privata konsthandeln. Vidare 

ä

r auktionsf

ö

rs

ä

ljningar fria fr

å

n merv

ä

rdeskatt.

F

ö

rbundet anger att f

ö

r verksarahets

å

ret 1977/78 redovisades utg

å

ende raerv

ä

rdeskatt med 1 574 068 kr. och ing

å

ende skatt med 908 480 kr. Till staten inlevererades s

å

ledes 665 588 kr. F

ö

r samma 

å

r utgick statsbidrag raed 3 050 000 kr.

F

ö

r att kunna arbeta under lika kostnadsm

ä

ssiga villkor b

ö

r, raenar f

ö

rbundet, dess f

ö

rs

ä

ljning av konst undantas fr

å

n merv

ä

rdeskatt. Som sk

ä

l h

ä

rf

ö

r 

å

beropas ocks

å

, att verksam­heten bedrivs som ideell f

ö

rening utan vinstintresse och att den 

ä

r kulturpolitiskt motiverad och att av denna anled­ning bidrag erh

å

lls fr

å

n det allm

ä

nna. Skrivelsen utmynnar i en hemst

ä

llan att utredningen tar upp fr

å

gan om undantag

Prop. 1979/80:57

62

fr

å

n merv

ä

rdeskatt f

ö

r f

ö

rbundets f

ö

rs

ä

ljning av konst.

3.4      Utredningens 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag

Genom den utformning som undantaget fr

å

n skatteplikt f

ö

r konstverk fick genom 1973 

å

rs f

ö

rfattnings

ä

ndring undan­r

ö

jdes olika tidigare konstaterade till

ä

rapningssv

å

righeter och vad vi kunnat finna har n

å

gra nya skattetekniska pro­blem inte uppkommit. Undantaget inneb

ä

r ju ocks

å

 i reali­teten att konstn

ä

rer, sora framst

ä

ller m

å

lningar, konstgra­fiska blad och skulpturer, helt st

ä

llts utanf

ö

r ML:s be­st

ä

mmelser om skattskyldighet och redovisningsskyldighet.

Vid tillkomsten av de n

ä

mnda och 

ä

nnu g

ä

llande best

ä

mmelser­na avvisades krav p

å

 en utvidgning av undantagets omfatt­ning. Sk

ä

len h

ä

rf

ö

r var skattetekniska. Man befarade att undantag 

ä

ven f

ö

r t.ex. textila konstverk skulle leda till nya och besv

ä

rliga gr

ä

nsdragningsproblera och till

ä

mpnings­sv

å

righeter. Vi har tidigare i olika sararaanhang anf

ö

rt s

å­

dana arguraent raot att f

ö

resl

å

å

tg

ä

rder som inneb

ä

r avsteg fr

å

n de allm

ä

nna reglerna, eftersom s

ä

rregleringar erfaren­hetsm

ä

ssigt leder till praktiska problem i till

ä

mpningen.

Skattetekniska sk

ä

l kan inte 

å

beropas f

ö

r en utvidgning av undantaget f

ö

r konstverk. Mot detta st

å

r eraellertid att det med fog kan h

ä

vdas att den g

ä

llande avgr

ä

nsningen av undantaget inte 

ä

r sakligt motiverad. Av detta sk

ä

l har vi sett det som v

å

r uppgift att s

ö

ka finna en l

ö

sning som utan alltf

ö

r besv

ä

rande till

ä

mpningsproblem erbjuder en b

ä

ttre likst

ä

llighet i beskattningen.

Av den l

ä

mnade redog

ö

relsen framg

å

r att det f

ö

religger en betydande uniformitet p

å

 denna punkt i de nordiska mer-v

ä

rdeskattesysteraen. Skillnaden best

å

r egentligen endast d

ä

ri, att den norska lagen inneh

å

ller undantag f

ö

r bild-v

ä

v, sora omfattas av tulltaxenummer 58.03, ut

ö

ver de undan-t?.g som i 

ö

vrigt samf

ä

llt g

ä

ller f

ö

r m

å

lningar, grafik och skulpturer, h

ä

nf

ö

rliga till tulltaxenummer 99.01-99.03. KIYS avvisar som tidigare redovisats en anknytning av ett undantag f

ö

r

Prop. 1979/80:57

63

textila konstverk till tulltaxenuraraer 58.03 bl.a. av det sk

ä

let att vissa alster, sora riraligen borde orafattas av ett utvidgat undantag, h

ä

nf

ö

rs till andra tulltaxenuraraer. D

ä

rf

ö

r f

ö

resl

å

r KLYS i st

ä

llet att undantaget i dess hel­het knyts till upphovsr

ä

ttslagens definition av konstverk i f

ö

rra av s

å

v

ä

l bildkonst sora brukskonst. I andra hand f

ö

resl

å

s ett till bildkonst begr

ä

nsat undantag.

Av olika sk

ä

l anser vi oss inte kunna ansluta oss till en s

å

dan 

ä

ndrad utformning av undantagsbest

ä

mmelserna. F

ö

rsta-handsyrkandet ora undantag f

ö

r b

å

de bildkonst och brukskonst g

å

r enligt v

å

r mening f

ö

r l

å

ngt b

å

de materiellt sett och utifr

å

n en rent skattem

ä

ssig bed

ö

raning. 

Ä

ven om brukskonst omfattas av upphovsr

ä

tten r

ö

r det sig om alster som utfor­mats f

ö

r att kunna anv

ä

ndas praktiskt. H

ä

rmed har man att r

ä

kna med att det finns andra produkter som har samma prak­tiska funktion och scm 

ä

r skattepliktiga enligt ML. Redan detta f

ö

rh

å

llande talar mot att undanta brukskonst fr

å

n skatteplikt. H

ä

rtill kommer att gr

ä

nsdragningsproblemen liksom kravet eller behovet av individuella pr

ö

vningar av skattepliksfr

å

gan med all sannolikhet blir av betydligt st

ö

rre omfattning 

ä

n om endast alster av bildkonst omfattas av undantaget. Vi anser d

ä

rf

ö

r att ett undantag fr

å

n skatte­plikt i princip inte b

ö

r omfatta annat 

ä

n vad som kan in-ryraraas under begreppet bildkonst. En prim

ä

r s

å

dan gr

ä

ns­dragning 

ö

verensst

ä

mmer med KLYS andrahandsyrkande liksora raed vad som yrkats i uttalandet fr

å

n KRO:s centralstyrelse.

Det g

ä

llande undantaget f

ö

r m

å

lningar, grafik och skulp­turer har alltsedan det inf

ö

rdes under den allra

ä

nna varu­skattens tid varit knutet till tulltaxenummer 99.01 -99.03. Som tidigare framh

å

llits har undantaget efter 1973 

å

rs lag

ä

ndring inte f

ö

ranlett n

å

gra s

ä

rskilda praktiska problem enligt vad vi har erfarit. Vi anser att detta 

ä

r v

ä

sentligt och ett b

ä

rande sk

ä

l mot att ers

ä

tta de best

ä

m­melser som reglerar nu g

ä

llande undantag med andra som 

ä

r mindre precisa och d

ä

rraed 

ä

gnade att skapa nya problem i fr

å

ga om den praktiska till

ä

mpningen av redan g

ä

llande undantag. D

ä

rf

ö

r anser vi att utformningen av detta undan-

Prop. 1979/80:57

64

tag b

ö

r bibeh

å

llas och en eventuell utvidgning ges formen av ett kompletterande till

ä

gg.

Av fr

å

gans tidigare behandling framg

å

r att det 

ä

r de texti­la konstverken som man velat f

å

 in under undantaget fr

å

n skatteplikt. Det l

ä

ngre g

å

ende undantaget i den norska mer­v

ä

rdeskatten g

ä

ller ocks

å

 endast textilkonst (bildv

ä

v) som 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till tulltaxenummer 58.03. KLYS mots

ä

tter sig en s

å

dan avgr

ä

nsning av ett utvidgat undantag, fr

ä

mst av den anledningen att avgr

ä

nsningen blir f

ö

r sn

ä

v och utesluter vissa alster fr

å

n ett ber

ä

ttigat undantag. Trots detta har vi ansett oss b

ö

ra stanna vid att f

ö

rorda att en utvidning av undantaget begr

ä

nsas till s

å

dana textila konstverk, som 

ä

r h

ä

nf

ö

rlig till tulltaxenuraraer 58.03 och som dessutom utg

ö

r verk av bildkonst som omfattas av upphovsr

ä

tt enligt lagen (1960:729) om upphovsr

ä

tt till litter

ä

ra och konstn

ä

rliga verk. 

Ä

ven i fr

å

ga om denna ut­vidgning b

ö

r undantaget g

ä

lla verk sora 

ä

gs av upphovs­mannen eller dennes d

ö

dsbo, dvs. i 

ö

verensst

ä

mmelse med vad som g

ä

ller f

ö

r det nuvarande undantaget. V

å

r uppfatt­ning 

ä

r att denna utformning av ett utvidgat undantag n

ö

jaktigt uppfyller de krav p

å

precisering som erfordras f

ö

r den praktiska till

ä

mpningen.

Vad d

ä

refter g

ä

ller yrkandet om skattefrihet fr

å

n Konst­fr

ä

mjandets riksf

ö

rbund har sora sk

ä

l f

ö

r en s

å

dan 

å

tg

ä

rd anf

ö

rts bl.a. konkurrensm

ä

ssiga nackdelar. F

ö

rbundet an­f

ö

r att dess f

ö

rs

ä

ljningsverksamhet missgynnas av det f

ö

r­h

å

llandet att konstn

ä

rer, som f

ö

rbundet sj

ä

lv anlitar, kan s

ä

lja egna verk skattefritt, 

ä

ven genom f

ö

rmedling. Vidare p

å

pekas att auktionsf

ö

rs

ä

ljningar av konst 

ä

r skattefri. H

ä

nsyn b

ö

r enligt f

ö

rbundet ocks

å

 tas till att det f

ö

religger vad sora kan anses som ett anst

ä

llningsf

ö

r­h

å

llande mellan f

ö

rbundet och konstn

ä

rerna. Det 

ä

r dess­utom fr

å

ga om ideell och inte komraersiell verksarahet.

F

ö

rbundets f

ö

rs

ä

ljningsverksamhet bedrivs onekligen p

å 

s

ä

tt som i flera h

ä

nseenden skiljer sig fr

å

n annan rent kommersiellt bedriven f

ö

rs

ä

ljningsverksamhet. Det s

ä

r-

Prop. 1979/80:57

65

skilda undantaget fr

å

n skatteplikt f

ö

r konstverk torde ock­s

å

 ha konsekvenser av det slag sora framh

å

llits. F

ö

rbundets situation kan dock knappast anses skilja sig fr

å

n den som f

ö

religger f

ö

r konsthandlare som s

ä

ljer ink

ö

pta verk av nu levande konstn

ä

rer. Det torde ocks

å

 vara ofr

å

nkomligt att ett undantag av den konstruktion sora g

ä

ller f

ö

r konstverk f

å

r konkurrensverkningar av p

å

talat slag. F

ö

r att undan­r

ö

ja detta skulle kr

ä

vas ett i princip generellt och obe­gr

ä

nsat undantag. Att stanna vid en 

ä

ndring som endast skulle g

ä

lla en viss best

ä

md f

ö

rs

ä

ljningsverksamhet anser vi inte vara riktig. Konsekvenserna av en s

å

dan 

ä

ndring kan inte 

ö

ver­blickas. Som vi framh

å

llit tidigare i olika sammanhang vi­sar erfarenheterna att undantagsbest

ä

mmelser l

ä

tt drar med sig krav p

å

 ytterligare undantag, som om de skulle accepte­ras allvarligt skulle kunna inverka p

å

 skattens generella karakt

ä

r. Vi har

ä

ven noterat att f

ö

rbundet 

å

tnjuter ett f

ö

r­h

å

llandevis betydande statsbidrag. Enligt v

å

r uppfattning b

ö

r hela det st

ö

d som verksamheten bed

ö

ms b

ö

ra f

å

 utg

å

 i form av statsbidrag och inte i form av skattel

ä

ttnader.

Under h

ä

nvisning till det anf

ö

rda l

ä

gger vi inte fram n

å

got f

ö

rslag om undantag fr

å

n skattskyldighet till merv

ä

rdeskatt f

ö

r Konstfr

ä

mjandet.

Den f

ö

reslagna 

ä

ndringen betr

ä

ffande textil konst kr

ä

ver ett till

ä

gg i 8 

§

 8. 

Ä

ndringen f

ö

resl

å

s tr

ä

da i kraft vid sararaa tidpunkt sora 

ä

ndringarna av exportbest

ä

raraelserna.

5   Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 57

Prop.    1979/80:57

66

4

MERV

Ä

RDESKATT PA VISSA TV

Ä

TTJ

Ä

NSTER

4.1       G

ä

llande best

ä

raraelser

Tv

ä

tt av skattepliktig vara utg

ö

r enligt 10 

§

 1 skatte­pliktig tj

ä

nst och beskattas s

å

ledes n

ä

r den utf

ö

rs i yrkesm

ä

ssig verksamhet. Fr

å

n denna i princip generella beskattning av tv

ä

ttj

ä

nster g

ä

ller ett speciellt undan­tag sora f

ö

ljer av f

ö

ljande best

ä

mmelser i punkt 1 sj

ä

tte och sjunde styckena av anvisningarna till 2 

§

.

Verksamhet som staten eller koramun bedriver f

ö

r att ute­slutande tillgodose eget behov r

ä

knas som yrkesm

ä

ssig endast n

ä

r den drives i bolagsform eller liknande. Detta g

ä

ller 

ä

ven vid ekonoraiskt sarag

å

ende mellan staten och kommun eller mellan kommuner f

ö

r verksamhet som avser visst gemensamt 

ä

ndam

å

l. Med komraun f

ö

rst

å

s 

ä

ven lands­tingskoraraun .

Bedriver staten, kommun eller kommuner var f

ö

r sig eller gemensamt verksamhet som icke uteslutande tillgodoser egna behov, r

ä

knas verksamheten, n

ä

r den ej drives i bolagsform eller liknande, som yrkesm

ä

ssig till den del den avser annat 

ä

n egna behov.

Dessa best

ä

mmelser, som i stort sett likalydande fanns i merv

ä

rdeskattens f

ö

reg

å

ngare, den allm

ä

nna varuskatten, torde ha f

å

tt sin st

ö

rsta betydelse f

ö

r den tv

ä

tteriverksamhet, som redan tidigt bedrivits i samverkan mellan staten och koramuner f

ö

r att till­godose behovet av tv

ä

tt inom den offentliga sektorn, t.ex- f

ö

r f

ö

rsvaret och f

ö

r landstingens sjukv

å

rds­inr

ä

ttningar. Best

ä

raraelserna medf

ö

r att skattebelast­ningen p

å

 tv

ä

tten till de samverkande intressenterna begr

ä

nsas till den ing

å

ende skatten p

å

 ink

ö

pen av skattepliktiga varor och tj

ä

nster f

ö

r den verksam­heten .

Prop. 1979/80:57

67

Denna s

ä

rst

ä

llning i merv

ä

rdeskatteh

ä

nseende f

ö

r "offentliga" tv

ä

tterier 

ä

ndrades i princip inte, n

ä

r staten 

å

r 1977 av­vecklade sina engagemang och 

ö

verl

ä

t huvudmannaskapet helt p

å

 de kommunala intressenterna. 

Ä

ven om detta skedde genora kommunala bolagsbildningar skulle undantagsbest

ä

mmelserna allt­j

ä

mt g

ä

lla f

ö

r tv

ä

tt f

ö

r de kvarst

å

ende intressenternas egna behov. Dock medf

ö

rde oml

ä

ggningen i princip att tv

ä

tt 

å

t staten i de nu komraun

ä

gda anl

ä

ggningarna

ä

r att anse som yrkesra

ä

ssig och d

ä

rmed skattepliktig.

4.2      Tidigare 

ö

verv

ä

ganden ra.m.

Redan under den allm

ä

nna varuskattens tid riktades fr

å

n branschh

å

ll kritik mot de samverkande "offentliga" tv

ä

tteri­ernas s

ä

rst

ä

llning i merv

ä

rdeskatteh

ä

nseende. Man menade att undantagsbest

ä

mmelserna verkade diskriminerande f

ö

r andra tv

ä

tterier och i praktiken utest

ä

ngde dessa fr

å

n att kon­kurrera p

å

 den offentliga sektorn. Upprepade krav har under 

å

rens lopp f

ö

rts fram ora 

å

tg

ä

rder f

ö

r att f

å

 till st

å

nd en neutralare beskattning. Dessa krav har dock tidigare avvisats, n

ä

rraast under raotivering att det h

ä

r 

ä

r fr

å

ga om en natur­lig samverkan i syfte att tillgodose det allm

ä

nnas gemensararaa behov.

I v

å

rt delbet

ä

nkande Ds Fi 1973:3 tog vi upp fr

å

gan ora undantagsbest

ä

mmelsernas utformning. Vi framh

ö

ll att ut­trycket ekonomiskt samg

å

ende inte var entydigt och d

ä

rf

ö

r sv

å

rbed

ö

mbart. En n

ä

rmare precisering var 

ö

nskv

ä

rd och vi f

ö

re­slog ett f

ö

rtydligande av undantagsbest

ä

mmelserna. Vi menade att med ekonoraiskt samg

å

ende borde avses att tv

å

 eller flera tr

ä

ffar avtal om att tills vidare eller f

ö

r viss tid geraen­sarat svara f

ö

r kostnaderna f

ö

r anskaffningar och drift av verksamhet som avser gemensamt 

ä

ndam

å

l. Det v

ä

sentliga borde d

ä

rvid vara att parterna gemensamt ansvarar f

ö

r verk­samheten.

v

å

rt f

ö

rslag till vad som kunde ses som viss sk

ä

rpning av f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r undantagsbest

ä

mmelsernas till

ä

mpning ledde inte till n

å

gon 

ä

ndring i ML. Fr

å

gan har emellertid

Prop. 1979/80:57

68

aktualiserats p

å

 nytt genora riksdagsmotioner och enligt riksdagsbeslut har vi f

å

tt i uppdrag att f

ö

resl

å

å

tg

ä

rder f

ö

r att uppn

å

 b

ä

ttre konkurrensneutralitet i beskattning­en p

å

 tv

ä

ttomr

å

det.

4 . 3      Utredningens 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag

I ett merv

ä

rdeskattesystem 

ä

r det naturligt att tv

ä

tt­tj

ä

nsterna beskattas. Den f

ö

r oss aktuella fr

å

gan 

ä

r d

ä

rf

ö

r begr

ä

nsad till att finna en l

ö

sning som p

å

 ett godtagbart s

ä

tt undanr

ö

jer den p

å

talade bristande konkurrensneutra­litet som f

ö

ranleds av de "offentliga" tv

ä

tteriernas s

ä

r­st

ä

llning i fr

å

ga ora tv

ä

tt f

ö

r eget behov. Betr

ä

ffande annan tv

ä

tt, dvs. till utomst

å

ende, f

ö

religger ingen brist­ande konkurrensneutralitet. F

ö

r s

å

dan tv

ä

tt f

ö

religger skattskyldighet enligt de allm

ä

nna reglerna f

ö

r b

å

de offent­liga och andra tv

ä

tterier.

Den anf

ö

rda kritiken har sin grund i det f

ö

rh

å

llandet att de "offentliga" tv

ä

tterierna f

ö

r tv

ä

tt 

å

t intressenterna belastas endast raed ing

å

ende skatt p

å

 ink

ö

pen f

ö

r denna verksamhet, medan andra tv

ä

tterier, dvs. de presumtiva kon­kurrenterna, f

å

r redovisa full skatt p

å

 oms

ä

ttningen, givet­vis med r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt. Detta inneb

ä

r att de f

ö

rra till skillnad mot de senare inte beh

ö

ver r

ä

kna med n

å

gon skatt p

å

 merv

ä

rdet i tv

ä

tteriverksamheten. D

å

, som belyses n

ä

rmare i det f

ö

ljande, tv

ä

tteriverksamhet har ett f

ö

rh

å

llandevis h

ö

gt merv

ä

rde, r

ö

r det sig ora en inte o-v

ä

sentlig skillnad i skatteeffekt.

Det ligger n

ä

ra till hands att st

ä

lla fr

å

gan om inte pro­blemet skulle l

ö

sas genora ett slopande av undantagsbe-st

ä

mmelserna , eftersom det 

ä

r dessa som utg

ö

r grunden f

ö

r den p

å

talade bristande konkurrensneutraliteten. F

ö

r att 

å

stadkomraa likhet i beskattningen ra

å

ste d

å

 kr

ä

vas att tv

ä

tten f

ö

r eget behov beskattas fullt ut som uttag ur r

ö

relsen av skattepliktig tj

ä

nst. I s

å

 fall skulle lik­het i beskattningen skapas inte endast mellan offent-ligt

ä

gda och andra tv

ä

tterier utan ocks

å

 raellan kommuner

Prop.    1979/80:57

69

som har egna tv

ä

tterier och koramuner som anlitar utom­st

å

ende tv

ä

tterier. En uttagsbeskattning av tv

ä

ttj

ä

nster st

å

r ocks

å

 i n

ä

ra 

ö

verensst

ä

raraelse raed den uttagsbe­skattning av tj

ä

nster som vi f

ö

reslog i v

å

rt senaste be­t

ä

nkande och sora numera ocks

å

 inf

ö

rts.

Nu diskuterad l

ö

sning skulle medf

ö

ra viss 

ö

kning av skatteint

ä

kterna f

ö

r staten p

å

 grund av en saratidig 

ö

kad skattebelastning f

ö

r i f

ö

rsta hand landstingen och kommunerna. Med h

ä

nsyn till de sistn

ä

mnda skatteeffek­terna och att 

ä

ndringen i fr

å

ga om huvudraannaskapet f

ö

r de offentligt

ä

gda tv

ä

tterierna skedde p

å

 villkor ora i princip of

ö

r

ä

ndrade skattef

ö

rh

å

llanden f

ö

r de kvarst

å

en­de intressenterna har vi ansett oss b

ö

ra avvisa denna l

ö

sning och d

ä

rf

ö

r inte heller granskat den n

ä

rraare.

En annan l

ö

sning av fr

å

gan skulle vara att fr

å

n skatte­plikt generallt undanta tv

ä

tt sora utf

ö

rs 

å

t staten, landstingen och kommunerna raed tillh

ö

rande verk, insti­tutioner m.m. Om en s

å

dan 

å

tg

ä

rd f

ö

renas med avskuren r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt skulle neutralitet i beskattningen skapas med den l

ä

gre skattebelastning sora nuvarande undantagsbest

ä

raraelser ger de offentligt-

ä

gda tv

ä

tterierna i fr

å

ga om tv

ä

tt till intressenterna. F

ö

ljden skulle dock bli en v

ä

sentlig utvidgning av den l

ä

gre skattebelastningen, eftersom de offentligt

ä

gda tv

ä

tterierna trots allt svarar f

ö

r endast en del av det allm

ä

nnas tv

ä

ttbehov. F

ö

r den tv

ä

tt som ombes

ö

rjs av utomst

å

ende tv

ä

tterier skulle det i fr

å

ga ora tv

ä

tt till staten och koraraunerna likaledes bli en till den ing

å

ende skatten reducerad skattebelastning, men detta drar med sig speciella praktiska problem.

Man har att r

ä

kna med att verksamheten vid de frist

å

ende tv

ä

tterierna endast till en del kan koraraa att best

å

 av tv

ä

tt till den statliga sektorn. 

Ä

ven offentliga tv

ä

tte­rier kan ha eller f

å

 kunder utanf

ö

r denna sektor. Dessa f

ö

retag skulle d

ä

rraed f

å

 b

å

de skattepliktig och skatte­fri oms

ä

ttning med r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt en-

'6   Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 57

Prop.    1979/80:57

70

dast f

ö

r den skattepliktiga delen.

Erfarenhetsm

ä

ssigt raedf

ö

r s

å

dan partiell skattskyldig­het b

å

de redovisnings- och kontrollproblem. Vi st

ä

ller oss d

ä

rf

ö

r i princip avvisande till 

å

tg

ä

rder som ger upphov till s

å

dana problem.

Till en betydande del skulle problemen undg

å

s om ett s.k. kvalificerat undantag gjordes f

ö

r tv

ä

tt till den offentliga sektorn. I s

å

 fall skulle oinskr

ä

nkt avdrags­r

ä

tt f

ö

r ing

å

ende skatt f

ö

religga och endast i oms

ä

tt­ningsh

ä

nseende skulle det kr

ä

vas en uppdelning p

å

 skatte­pliktiga och skattefria tj

ä

nster. Detta alternativ skulle undanr

ö

ja 

ä

ven den begr

ä

nsade skattebelastning, som de offentliga tv

ä

tterierna nu har i form av icke avdrags­gill ing

å

ende skatt och inneb

ä

ra fullst

ä

ndig befrielse fr

å

n merv

ä

rdeskatt f

ö

r tv

ä

tt till den offentliga sektorn. D

ä

rmed skulle f

ö

ljden bli ett 

ä

nnu st

ö

rre skattebortfall f

ö

r staten. Vi har d

ä

rf

ö

r inte ansett oss b

ö

ra f

ö

rorda en s

å

  l

å

ngt g

å

ende l

ö

sning f

ö

r att klara ett trots allt begr

ä

nsat konkurrensproblem.

I det f

ö

reg

å

ende har vi pekat p

å

 att problemen raed av­vikelser fr

å

n de allm

ä

nnna reglerna f

ö

r raerv

ä

rdeskatten norraalt blir mindre besv

ä

rande om de h

ä

rf

ö

r erforderliga best

ä

mmelserna kan begr

ä

nsas till oms

ä

ttningssidan. En l

ö

sning som h

ä

rvid st

å

r till buds f

ö

r att 

å

stadkomma neutralitet med en f

ö

r de offentliga tv

ä

tterierna of

ö

r­

ä

ndrad skattebelastning 

ä

r att begagna det systera med reduceringsregler som redan till

ä

mpas. Detta system inneb

ä

r att en differentierad beskattning 

å

stadkoras inte genom differentierade skattesatser utan genom reducering av beskattningsv

ä

rdet inkl. skatt enligt g

ä

llande skatte­sats. F.n. g

ä

ller tv

å

 s

å

dana reduceringsregler, enligt vilka skatten reduceras till 60 % eller 20 % av full skatt.

Prop.    1979/80:57

71

De näranda redijseringsreglema tillgreps för att undvika en skärpt be­skattning på vissa områden vid övergången från allmän varuskatt till rtHrvärxieskatt men också i syfte att uppnå bättre konkurrensneutrali­tet i beskattningen. De har ingalunda varit problemfria i den prak­tiska tilläitpiingen. Vi har också i andra samranhang ställt oss tveksamma   till   en   utvidgad   användning   av   reducerings­regler,   speciellt   i   fråga  om  en   utökning   av  antalet   re­duceringstal.   När   vi   likväl   i  detta  sammanhang   för   in reduceringsreglerna   som  ett   tänkbart  raedel   för   att  åstad­komma  neutralitet   i   beskattningen  av  tvättjänster   är  det mot  bakgrund   av  att  det  här   är   fråga  om  ett  område,   som bör   kunna   klart  avgränsas  och   som  berör   ett   relativt  be­gränsat   antal   skattskyldiga.   Detta   är   enligt  vår   upp­fattning  primära   förutsättningar   för   att  över   huvud taget   ifrågasätta  en  utvidgad   tillämpning   av  reducerings­reglerna.   En   lika   väsentlig   förutsättning   är   enligt  vår mening   att  åtgärden   kan   knytas   till   någon  av de   redan gällande   reduceringsreglerna.

För   att   få  ett  underlag   för   en  bedömning   av möjligheter­na  att  åstadkomma  en   lösning  genom  en   reducerad   beskatt­ning  har   vi   genora  kontakter  raed   Sveriges   Hantverks-  och Industriorganisation   (SHIO)   och   Sveriges  Tvätteriförbund fått   tillgång   till  raaterial   som  belyser   raervärdeförhåll-andena   hos   ett  antal   enskilda   tvätteriföretag.   Vidare   har vi   fått   tillgång   till   statistiska   uppgifter   sora  visar   mer­värdeförhållandena   enligt  mervärdeskatteredovisningen   från skattskyldiga   tvätterier   i   Stockholras   län.

Det   statistiska  raaterialet  orafattar   totalt   329   tvätteri-företag,   varav   300   fördelar   sig   jämnt  på   sådana   som  utför kemtvätt  och   sådana  med  enbart  annan   tvättverksamhet. Återstoden  utgörs   av   företag  med   båda   slagen   av   tvättverk­samhet.   Av   totala  antalet  hade   10   %  en  skattepliktig  års­omsättning   över   600   000   kr.   och  de   svarade   för   ca   55   %   av totala  omsättningen.   Två   tredjedelar   eller   66   %  av   företa­gen  hade   en  årsomsättning   under   200   000   kr.   med   ett  genom­snitt   klart  under   100   000   kr.   Dessa   företag   svarade   för ca   17   %   av  den   sammanlagda  omsättningen.   Resterande   24   % av   företagen  raed   en   årsorasättning   mellan   200   000   kr.   och

Prop. 1979/80:57

72

600 000 kr. svarade f

ö

r ca 28 % av den totala oras

ä

tt-ningen. Materialet ger en antydan ora att branschen an­talsm

ä

ssigt domineras av sm

å

f

ö

retag. Det 

ä

r eraellertid endast de st

ö

rre f

ö

retagen som kan vara av intresse i detta sammanhang eller med andra ord f

ö

retag raed s

å 

stor kapacitet att de kan ta hand om de tv

ä

ttm

ä

ngder som det h

ä

r 

ä

r fr

å

ga om.

I merv

ä

rdeh

ä

nseende visar det statistiska raaterialet stor samst

ä

mraighet s

å

v

ä

l betr

ä

ffande f

ö

retag med olika inriktning (kemtv

ä

tt eller annan tv

ä

tt) som i fr

å

ga om f

ö

retag av olika storlek. 

Ä

ven om i och f

ö

r sig bety­dande avvikelser noteras f

ö

r enstaka f

ö

retag utvisar genomsnittstalen endast sm

ä

rre differenser. Dessa tal b

ö

r ocks

å

 b

ä

ttre 

å

terspegla de faktiska merv

ä

rdef

ö

r­h

å

llandena genora att effekten av raera extrema f

ö

r­h

å

llanden hos enskilda f

ö

retag reduceras.

Det genomsnittliga merv

ä

rdet utgjorde f

ö

r samtliga i det statistiska raaterialet ing

å

ende f

ö

retagen 67 % av totala oms

ä

ttningen exkl. merv

ä

rdeskatt. Spridningen av genom­snittstalen f

ö

r f

ö

retag med olika inriktnincr och inom de olika storleksklasserna ligger inora - 3 procenten­heter, dvs. en sp

ä

nnvidd mellan ca 64 och 70 % i mer­v

ä

rde .

Det genom branschorganisationernas medverkan erh

å

ll­na materialet avser 7 tv

ä

tterier med en sammanlagd oms

ä

ttning inkl. merv

ä

rdeskatt ora ca 184 milj. kr. Det r

ö

r sig s

å

ledes ora f

ö

retag med en kapacitet att ta hand om betydande m

ä

ngder tv

ä

ttgods och som d

ä

r­f

ö

r 

ä

r av s

ä

rskilt intresse i detta sammanhang.

Det av f

ö

retagen tillhandah

å

llna materialet avser uppgifter f

ö

r 

å

ren 1976, 1977 och 1978 om nettoom­s

ä

ttningen, f

ö

rdelad p

å

 olika slag av tv

ä

ttj

ä

nster, samt beloppen av utg

å

ende och ing

å

ende raerv

ä

rde­skatt. Av uppgifterna framg

å

r att ett av f

ö

retagen under de n

ä

mnda 

å

ren uteslutande sysslat raed s.k.

Prop.    1979/80:57

73

uthyrningstv

ä

tt och att 5 av de 

ö

vriga f

ö

retagen bedrivit s

å­

dan verksamhet i varierande omfattning i f

ö

rening med tv

ä

tt av mottaget gods. Ett f

ö

retag utf

ö

rde endast tv

ä

tt av raot-taget gods.

I raerv

ä

rdeh

ä

nseende visar raaterialet fr

å

n f

ö

retagen en n

ä

ra sarast

ä

raraighet med det tidigare redovisade statistiska mate­rialet. Vissa skillnader kan noteras f

ö

retagen emellan lik­som mellan 

å

ren f

ö

r enskilda f

ö

retag. Det saramanv

ä

gda genom­snittet ger dock en bild betr

ä

ffande merv

ä

rdet sora f

ö

ga avvi­ker fr

å

n vad det statistiska raaterialet utvisar. Det genora-snittliga v

ä

gda merv

ä

rdet f

ö

r de sju f

ö

retagen uppgick s

å

ledes f

ö

r de tre 

å

ren till resp. 65,6 %, 66,7 % och 65,1 % av den sammanlagda nettooms

ä

ttningen mot 67 % f

ö

r det statistiska materialet. B

å

da ber

ä

kningarna ger s

å

ledes i det n

ä

rmaste samma bild av merv

ä

rdeskattef

ö

rh

å

llandet och denna samst

ä

m­mighet utg

ö

r enligt v

å

r mening en v

ä

sentlig f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r en l

ö

sning av fr

å

gan i form av reducerad beskattning.

F

ö

rutom samst

ä

mraigheten i merv

ä

rdeh

ä

nseende visar materialet att merv

ä

rdet som s

å

dant 

ä

r f

ö

rh

å

llandevis h

ö

gt. Merv

ä

rdet 67 % enligt det statistiska materialet betyder att den ing

å­

enda skatten 

ä

r endast en tredjedel av den utg

å

ende skatten p

å

 oms

ä

ttningen. Detta kan s

ä

gas inneb

ä

ra att merv

ä

rdeskatten p

å

 tv

ä

ttj

ä

nster medf

ö

r att ett frist

å

ende tv

ä

tterif

ö

retag m

å

ste ta ut ett ca 13 % h

ö

gre pris 

ä

n det som ett inte skatt-skyldigt "offentligt" tv

ä

tteri kan kalkylera med, under i 

ö

vrigt lika f

ö

ruts

ä

ttningar och vid skattesatsen 17,1 %. Det n

ä

mnda procenttalet, som kan betraktas som representativt 

ä

ven f

ö

r materialet fr

å

n de sju f

ö

retagen, kan s

ä

gas utg

ö

ra m

å

ttet p

å

 den bristande konkurrensneutraliteten.

De g

ä

llande reduceringsreglerna medf

ö

r neutralitet mellan den som sj

ä

lv utf

ö

r en prestation och en utomst

å

ende n

ä

r medv

ä

r-det utg

ö

r 40 % resp. 80 %. Ingen av dessa regler ger d

ä

rf

ö

r n

å

gon skattem

ä

ssig utj

ä

mning vid det f

ö

r tv

ä

ttj

ä

nster fram­komna merv

ä

rdet om ca 67 %.  Resultatet blir allts

å

 anting­en under- eller 

ö

verkompensation i neutralitetsh

ä

nseende.

Prop. 1979/80:57

74

Vi har tidigare st

ä

llt oss avvisande till en utvidg­ning av antalet reduceringsregler. De tv

å

 som nu g

ä

l­ler utg

ö

r grova schabloner. De t

ä

cker b

å

da omr

å

den med betydande skillnader i merv

ä

rdeh

ä

nseende.

Att mot denna bakgrund tillskapa en ny reduceringsregel som mera exakt 

å

terspeglar ett nul

ä

ge f

ö

r en trots allt begr

ä

nsad del av tv

ä

tteriverksamheten synes inte rimligt. Vi ifr

å

gas

ä

tter ocks

å

 om en s

å

dan 

å

tg

ä

rd kan eller b

ö

r vidtas utan en mera genoragripande orapr

ö

vning av de b

å

da nu g

ä

llande reglernas till

ä

rapningsomr

å

den. Vi vill erinra ora att krav i olika sararaanhang fraraf

ö

rts ora att t.ex. tj

ä

nst sora nu orafattas av 60-procentsregeln, borde med h

ä

nsyn till merv

ä

rde- och konkurrensf

ö

rh

å

llandena h

ä

n­f

ö

ras till 20-procentsregelns till

ä

rapningsorar

å

de.

Under h

ä

nvisning h

ä

rtill 

ä

r v

å

r uppfattning att n

å

gon ny reduceringsregel inte b

ö

r tillskapas. Ett tillgodo­seende av kravet p

å

 en st

ö

rre likhet i beskattningen b

ö

r stanna vid att g

ö

ra n

å

gon av nu g

ä

llande reducerings­regler till

ä

raplig p

å

 yrkesm

ä

ssigt utf

ö

rd tv

ä

tt 

å

t staten, landstingen och kommunerna. Valet st

å

r d

ä

rmed raellan 60-procentsregeln, sora ger underkompensation och 20-procentsregeln, som ger 

ö

verkompensation enligt till­g

ä

ngligt material. I till

ä

mpningsh

ä

nseende 

ä

r valet n

ä

r­mast ointressant, 

ä

ven om 20-procentsregeln kan med­f

ö

ra en 

ö

kning av antalet restitutioner av 

ö

verskjutan­de ing

å

ende skatt. Detta f

ö

rh

å

llande samt att en till­l

ä

mpning av 20-procentsregeln allm

ä

nt sett skulle kunna

s

ä

gas inneb

ä

ra en form av subvention talar enligt v

å

r mening f

ö

r att en skatteneds

ä

ttning enligt 60-procents­regeln b

ö

r v

ä

ljas.

Av sk

ä

l som tidigare anf

ö

rts f

ö

rordar vi, att den re­ducerade beskattningen f

å

r g

ä

lla all slags tv

ä

tt 

å

t statliga och kommunala kunder och 

ä

ven g

ä

lla s.k. ut­hyrningstv

ä

tt, dvs. f

ö

r transaktion som innefattar

Prop. 1979/80:57

75

b

å

de tillhandah

å

llande och tv

ä

tt av varor enligt ett ut­bytessystem.

Ovan redovisat f

ö

rslag f

ö

ranleder ett till

ä

gg i 14 

§

 om utvidgningen av 60-procentsregelns till

ä

mpningsomr

å

de. Till

ä

gget f

ö

resl

å

s tr

ä

da i kraft vid samma tidpunkt som 

ä

ndringarna av exportbest

ä

mmelserna.

Prop.    1979/80:57

76

5

F

Ö

RFATTNINGSF

Ö

RSLAG

F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1968:430) ora merv

ä

rdeskatt

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen (1968:430) om raerv

ä

rdeskatt

dels att punkt 4 av anvisningarna till 2 

§

 skall upph

ö

ra att g

ä

lla,

dels att 2, 8, 11 och 14 

§§

 samt anvisningarna till 1 och 11 

§§

skall ha nedan angivna lydelse,

dels att i lagen skall inf

ö

ras en ny paragraf, 2 a 

§

, och nya anvisningar, anvisningar till 2 a 

§

, av nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

2 

§

Skattskyldig 

ä

r den som inom landet i yrkesm

ä

ssig verksamhet oms

ä

tter

1)

skattepliktig vara eller tj

ä

nst,

2)

vara som anges i

2) vara som anges i

8 

§

 1-5, tj

ä

nst sora anges i

8 

§

 1-5, tj

ä

nst som anges i

10 

§

 f

ö

rsta stycket och av-

10 

§

 f

ö

rsta stycket och av­

ser vara som nu n

ä

mnts eller

ser vara som nu n

ä

mnts eller

tj

ä

nst som anges i 11 

§

 j_,

tj

ä

nst sora anges i 11 

§

 3,

3, 4 eller 5 i vad sistn

ä

mn-

4 eller 10.

da punkt avser annonsering

eller

annan

reklara

f

ö

r

ut-

l

ä

nds

k uppd

ragsgivares

r

ä

k-

ning

eller

tj

ä

nst

som

anges

i 1 1 

§

 10.

Skattskyldig 

ä

r vidare den sora i yrkesra

ä

ssig verksam­het oms

ä

tter s

å

dan vara eller tj

ä

nst som anges i f

ö

rsta stycket genom utf

ö

rsel (export).

Regeringen kan efter ans

ö

kan f

ö

rordna om skattskyldig­het tills vidare f

ö

r oms

ä

ttning av annan tj

ä

nst 

ä

n s

å

dan som anges i 10 

§

 f

ö

rsta stycket eller 11 

§

.

L

ä

nsstyrelsen kan efter ans

ö

kan av fastighets

ä

gare be-

Lagen omtryckt 1979:304.

Prop. 1979/80:57

77

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

sluta att denne tills vidare skall vara skattskyldig f

ö

r uthyrning helt eller delvis av s

å

dan byggnad eller annan anl

ä

ggning som utg

ö

r fastighet enligt denna lag f

ö

r anv

ä

nd­ning i verksarahet sora raedf

ö

r skattskyldighet. Vad nu har sagts till

ä

mpas 

ä

ven i fr

å

ga ora uppl

å

telse av bostadsr

ä

tt.

N

ä

r s

ä

rskilda sk

ä

l f

ö

religger, kan l

ä

nsstyrelsen besluta att den som p

å

b

ö

rjat verksamhet tills vidare skall vara skattskyldig redan innan skattskyldighet enligt f

ö

r­sta eller andra stycket f

ö

religger.

Om skatt vid inf

ö

rsel f

ö

reskrives i 58 och 59 

§§

.

(Se vidare anvisningarna.)

2 a 

§

Med export f

ö

rst

å

s enligt denna lag att vara levereras eller att tj

ä

nst tillhandah

å

lls utom landet.

Som export r

ä

knas

ä

ven, om ej annat f

ö

ljer av anvis­ningarna, leverans av vara inom landet

1)

ora direkt utf

ö

rsel av varan ombes

ö

rjs av spedit

ö

r eller fraktf

ö

rare,

2)

till utl

ä

ndsk f

ö

re­tagare, som h

ä

mtar varan h

ä

r i landet f

ö

r direkt utf

ö

rsel,

3)

i frihamn ora varan ej 

ä

r avsedd att anv

ä

ndas i fri­hamnen ,

4)

till eller f

ö

r bruk

p

å

 fartyg eller luftfartyg_______ i

utrikes trafik,

5)                f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning i

exportbutik,

7 Riksdagen 1979J80. 1 saml. Nr 57

Prop.    1979/80:57

Nuvarande lydelse

78

F

ö

reslagen lydelse

6) om varan 

ä

r person­bil eller motorcykel sora vid leveransen 

ä

r inf

ö

rd i export­vagns f

ö

rteckning.

Sora export r

ä

knas

ä

ven, ora ej annat f

ö

ljer av anvisning­arna, tillhandah

å

llande av

1)

tj

ä

nst som avser far­tyg eller luftfartyg i utrikes trafik eller tj

ä

nst p

å

 utrust­ning eller annan vara f

ö

r an­v

ä

ndning p

å

 s

å

dant fartyg,

2)

annan tj

ä

nst enligt 10 

§

f

ö

rsta stycket 1 

ä

n ut­hyrning, ora tj

ä

nsten avser vara, sora inf

ö

rts till landet endast f

ö

r tj

ä

nsteprestationen i fr

å

ga f

ö

r att d

ä

refter utf

ö

ras ur landet,

3)

f

ö

rmedling av vara 

å

t utl

ä

ndsk uppdragsgivare,

4)

transport, som ej ut­g

ö

r personbefordran, till eller fr

å

n utlandet,

5)

transport eller annan skattepliktig tj

ä

nst inora landet

sora avser

 importvara eller ex-

portvara

och sora spedit

ö

r

eller

fraktf

ö

rare tillhandah

å

ller

utl

ä

ndsk

uppdragsgivare i

sam-

band med

inf

ö

rseln eller ut-

f

ö

rseln ,

6)

kontroll eller ana­lys av vara 

å

t utl

ä

ndsk upp­dragsgivare ,

7)

lagring av vara

å

t ut­l

ä

ndsk uppdragsgivare.

Prop.    1979/80:57

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

79

8)

annonsering eller annan reklam 

å

t utl

ä

ndsk upp­dragsgivare ,

9)

tj

ä

nst enligt 10 

§ 

f

ö

rsta stycket 5 sora avser fastighet i annat land,

10)                annan tj

ä

nst 

å

t ut­

l

ä

ndsk uppdragsgivare n

ä

r resul­

tatet av tj

ä

nsten redovisas

till denne i form av rapport,

protokoll eller liknande.

Ä

ven reparation och leve­rans av vara anses som export n

ä

r tillhandah

å

llandet sker 

å

t utl

ä

ndsk f

ö

retagare, som ej 

ä

r skattskyldig, inora raraen for garanti

å

tagande som gjorts av denne.

Som export r

ä

knas vidare b

ä

rgning och reparation av last-

bil

eller

sl

ä

pvagn t

ill lastbil

eller leverans av ut

rustning

till

s

å

d

ä

r

it fordon.

om fordo-

net

ä

r rec

listrerat e

ller hemma-

h

ö

rande i

annat land

och till-

hand

ah

å

llandet sker

i anslut-

ning

till

fordonets

anv

ä

ndning

f

ö

r

yrkesm

ä

ssig varu

transport

h

ä

r i landet.

Har skattskyldig s

å

lt vara till k

ö

pare som 

ä

r bo-

satt utom

landet

och framg

å

r

av handlini

g i sal

jarens r

ä

ken-

skaper att

k

ö

paren i omedelbar

anslutning

till 1

everansen har

medf

ö

rt varan vid

utresa ur

landet ell

er vid

inresa i

Prop. 1979/80:57

80

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

annat land anses leveransen,

om ej annat

f

ö

ljer

av anvis-

ningarna, ha skett

genom

export. (Se vidare

anvisn ingarna.)

8 

§

Fr

å

n skatteplikt undan-

Fr

å

n skatteplikt undan-

tages

tas

1)

skepp f

ö

r yrkesm

ä

ssig sj

ö

fart, fartyg f

ö

r yrkes­m

ä

ssigt fiske eller f

ö

r bogsering, b

ä

rgning eller livr

ä

ddning luftfartyg f

ö

r yrkesm

ä

ssig person- eller godsbefordran samt del, tillbeh

ö

r och utrustning till s

å

dant fartyg eller luft­fartyg, n

ä

r varan s

ä

ljes eller uthyres till den som 

ä

ger far­tyget eller luftfartyget eller den som varaktigt nyttjar detta enligt avtal med 

ä

garen eller n

ä

r varan inf

ö

res till landet f

ö

r 

ä

garens eller nyttjander

ä

ttshavarens r

ä

kning,

2)

krigsmateriel som 

ä

r underkastad utf

ö

rself

ö

rbud och del till s

å

dan krigsmateriel, n

ä

r varan s

ä

ljes till staten f

ö

r milit

ä

rt bruk eller f

ö

r detta 

ä

ndam

å

l inf

ö

res till landet f

ö

r statens r

ä

kning,

j) l

ä

kemedel som utl

ä

mnas ealigt recept eller s

ä

ljes till sjukhus eller inf

ö

res till landet i anslutning till s

å­

dan utl

ä

mning eller f

ö

rs

ä

ljning,

4)

elektrisk kraft, v

ä

rme samt gas och annat br

ä

nsle f

ö

r uppv

ä

rmning eller energialstring, dock icke ved, torv, T-sprit eller annan fotogen 

ä

n flygfotogen och fotogen f

ö

r drift av snabbg

å

ende dieselmotor,

5)

allm

ä

n nyhetstidning,

6)

periodiskt medlemsblad eller periodisk personal­tidning, n

ä

r varan tillhandah

å

lles utan vederlag eller till utgivaren, medlem eller anst

ä

lld eller inf

ö

res till landet under motsvarande f

ö

ruts

ä

ttningar, annan periodisk publi­kation :;om v

ä

sentligen framst

å

r som organ f

ö

r sammanslutning med huvudsakligt  syfte att verka f

ö

r religi

ö

st, nykterhets­fr

ä

mjande, politiskt milj

ö

v

å

rdande, idrottsligt eller f

ö

r­svar sfr

ä

m jande 

ä

ndam

å

l eller att f

ö

retr

ä

da handikappade eller

Prop.    1979/80:57

81

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

arbetshindrade medlemmar samt utl

ä

ndsk periodisk publika­tion av annat slag n

ä

r prenumeration p

å

s

å

dan publikation f

ö

rraedlas raellan prenuraerant och utl

ä

ndsk utgivare eller n

ä

r s

å

dan publikation inkommer direkt till prenumerant,

8)                 konstverk, som 

ä

r h

ä

n-      8) konstverk, som 

ä

r

f

ö

rligt till tulltaxenummer    h

ä

nf

ö

rligt till tulltaxe-

99.01 - 99.03 och scm 

ä

ges av upp-  nummer 99.01 - 99.03 och sora

hovsraannen eller dennes d

ö

ds-   

ä

gs av upphovsmannen eller

bo

dennes d

ö

dsbo; verk av tex­

til bildkonst, h

ä

nf

ö

rligt

till tulltaxenummer 58.03 och

som orafattas av upphovsr

ä

tt

enligt lagen (1960:729) ora

upphovsr

ä

tt till litter

ä

ra

och konstn

ä

rliga verk, om ver­

ket 

ä

gs av upphovsmannen

eller dennes d

ö

dsbo,

9)   vatten fr

å

n vattenverk,

10)                varulager, inventariura och annan tillg

å

ng som

tillh

ö

r verksamhet, n

ä

r 

ö

verl

å

telse sker i samband med 

ö

ver­

l

å

telse av verksamheten eller del d

ä

rav, fusion eller lik­

nande f

ö

rfarande,

12)                trycksak som 

ä

r tullfri enligt tulltaxan

(1977:975) och framkallad eller enbart exponerad mikrofilm,

n

ä

r varan inf

ö

res till landet som g

å

va eller annars utan vederlag, samt spritdryck, vin, stark

ö

l, tobaksvara, cigarrett­papper och cigarretthylsa vid inf

ö

rsel till landet i den ord­ning som avses i 18 

§

 4 lagen (1977:293) om. handel med drycker eller i 1 

§

 andra stycket lagen (1961:394) om tobaksskatt,

13)

frim

ä

rke, dock icke vid oms

ä

ttning eller inf

ö

rsel i s

ä

rskild f

ö

r butiksf

ö

rs

ä

ljning  avsedd f

ö

rpackning,

14)

dentalteknisk produkt, n

ä

r den tillhandah

å

lles tandl

ä

kare, dentaltekniker eller den f

ö

r vilken produkten 

ä

r avsedd.

(Se vidare anvisningarna.)

Prop.    1979/80:57

82

Nuvarande   lydelse

Föreslagen   lydelse

11    

§

Fr

å

n skatteplikt

Fr

å

n skatteplikt

undantages

undantas

1) tj

ä

nst enligt 10 

§ 

1 som avser vara, vilken in-f

ö

res till landet endast f

ö

r

tj

ä

nste

prestation

en i fr

å

ga

f

ö

r att

d

ä

refter

utf

ö

ras

ur

landet

av den som

ombe-

s

ö

rjt prestationen,

2)

postbefordran av annat 

ä

n postpaket och grupp­korsband samt resgodsbefordran,

3)

transport av vara

3) transport i sam-till eller fr

å

n utlandet,       band med renh

å

llning; om-transport i samband med         h

ä

ndertagande och f

ö

rst

ö

ring renh

å

llning samt transport      av vara,

eller annan skattepliktig tj

ä

nst inom landet som av­ser importvara eller ex­portvara och som spedit

ö

r eller fraktf

ö

rare tillhan­dah

å

ller utl

ä

ndsk uppdrags­givare i saraband med inf

ö

r-seln eller utf

ö

rseln; omh

ä

n­dertagande och f

ö

rst

ö

ring av vara; kontroll, analys eller lagring av vara f

ö

r utl

ä

ndsk uppdragsgivares r

ä

kning,

4)

b

ä

rgning av fartyg eller luftfartyg som 

ä

r undan­taget fr

å

n skatteplikt enligt 8 

§

 1 och transport i anslut­ning till s

å

dan b

ä

rgning,

5)

inf

ö

ring eller ack-

5) inf

ö

ring eller ack­visition av annons i tryck-     visition av annons i tryck­alster av s

å

dant slag som       alster av s

å

dant slag som anges i 8 

§

 6 samt annonse-     anges i 8 

§

 6,

ring eller annan reklam f

ö

r utl

ä

ndsk uppdragsgivares r

ä

kning med avseende p

å 

vara eller tj

ä

nst som an­ges i 2 

§

 f

ö

rsta stycket.

Prop. 1979/80:57

83

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

6)

visning av kinematografisk film,

7)

obligatorisk kontrollbesiktning av fordon och obli­gatorisk besiktning av kilometerr

ä

knarapparatur hos Aktie­bolaget Svensk bilprovning,

8)

tj

ä

nst som tillhandah

å

lles av veterin

ä

r,

9)

kontroll eller analys av prov som tagits som ett led i l

ä

karunders

ö

kning eller sjukv

å

rd,

10)                tj

ä

nst enligt 10 

§

 1 som avser sk

ö

tsel genom

samebys f

ö

rsorg av renar.

(Se vidare anvisningarna.)

14 

§

Beskattningsv

ä

rdet utg

ö

r

1)

vid oms

ä

ttning av monteringsf

ä

rdigt hus samt vid servering, rumsuthyrning eller s

å

dan uthyrning eller uppl

å

telse som avses i 10 

§

 tredje stycket 60 procent av vederlaget och, vid uttag, 60 procent av saluv

ä

rdet,

2)

vid oms

ä

ttning av byggnads- eller anl

ä

ggnings­entreprenad eller annan tj

ä

nst sora avser fastighet 60 procent av vederlaget och, vid uttag, 60 procent av salu­v

ä

rdet, om ej annat f

ö

ljer av andra stycket,

3)                vid annan oms

ä

ttning

3) vid annan oms

ä

ttning

vederlaget och, vid uttag, sa-  vederlaget och, vid uttag, sa­

luv

ä

rdet, om ej annat f

ö

ljer    luv

ä

rdet, ora ej annat f

ö

ljer

av tredje stycket.              av tredje eller fj

ä

rde styck­

et.

Vid om.s

ä

ttning av tj

ä

nst som avses i 10 

§

 f

ö

rsta stycket 5 utg

ö

r beskattningsv

ä

rdet 20 procent av vederlaget och, vid uttag, 20 procent av saluv

ä

rdet. Motsvarande g

ä

ller vid om­s

ä

ttning av tj

ä

nst som avser

1)

yttre ledning f

ö

r vatten, avlopp, fj

ä

rrv

ä

rme, gas, olja, elektricitet, telef

ö

rbindelse, 

å

nga eller liknande,

2)

v

ä

g, gata, bro, parkeringsplats,

3)

sp

å

ranl

ä

ggning, flygf

ä

lt,  hamn, kanal eller annan farled,

4)

mark f

ö

r idrottsplan, skolg

å

rd, lekplats eller lik­nande anl

ä

ggning.

Prop. 1979/80:57

84

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Vid oms

ä

ttning av kopior av ritningar eller mot­svarande handlingar, vilka uppr

ä

ttats genom tj

ä

nst enligt 10 

§

 f

ö

rsta stycket 5 i samband med planerat eller p

å­

g

å

ende byggnadsarbete utg

ö

r beskattningsv

ä

rdet 20 procent av vederlaget och, vid uttag, 20 procent av saluv

ä

rdet.

Vid oms

ä

ttning av tj

ä

nst enligt 10 

§

f

ö

r­sta stycket 1, som av-ser tv

ä

tt eller tv

ä

tt i

f

ö

rening med uthyrning av textilt gods utg

ö

r be­skattningsv

ä

rdet 60 pro­cent av vederlaget, n

ä

r tj

ä

nsten tillhandah

å

lls staten eller kommun. (Se vidare anvisningarna.)

Anvisningar till 1 

§

Vad som enligt denna lag f

ö

rst

å

s med oms

ä

ttning anges i punkt 2 av anvisningarna till 2 

§

.

Merv

ä

rdeskatt utg

å

r

Merv

ä

rdeskatt utg

å

r

icke vid export om regering-      inte vid export om regering­en ej s

ä

rskilt f

ö

rordnat att      en ej s

ä

rskilt f

ö

rordnat att skatt skall erl

ä

ggas. Se vida-    skatt skall erl

ä

ggas. re punkt 4 av anvisningarna till 2 

§

.

till 2 a 

§

Best

ä

mmel;

sen 1

tredje

stycket 4 g

ä

lli

er end

ast direk-

ta transporter

till

eller fr

å

n

utlandet. Sker

s

ä

rsk

ild tran-

sport av impor

t- ell

er export-

gods helt inom

lande

t, f

ö

re-

ligger skattepliktig

tran-

sporttj

ä

nst.

Prop.    1979/80:57

Nuvarande   lydelse

85

F

ö

reslagen lydelse

Best

ä

mmelserna i andra stycket 2 eller tredje stycket 3, 5-8 eller 10 g

ä

ller endast n

ä

r varan eller tj

ä

nsten avser verksamhet sora uppdragsgivaren bedriver i utlandet och sora skulle ha medf

ö

rt skattskyl­dighet om den ut

ö

vats h

ä

r i landet.

Leverans av vara fr

å

n annat f

ö

rs

ä

ljningsst

ä

lle p

å

 flygplats 

ä

n exportbutik enligt 27 

§

 tull­lagen (1973:670) anses ha skett inom landet 

ä

ven n

ä

r varan 

ä

r av­sedd att medf

ö

ras av k

ö

paren vid

utresa ur landet.

Best

ä

mmelserna i sj

ä

tte

stycket till

ä

mpas ej i de fall

k

ö

paren 

ä

r bosatt i Danmark,

Finland eller Norge. Vid leve-

rans till s

å

dan k

ö

pare av

vara eller grupp av varor som

normalt utg

ö

r en helhet och

med ett l

ä

gsta f

ö

rs

ä

ljnings-

pris, exklusive merv

ä

rdeskatt.

om minst 1 000 kronor anses

dock leveransen ha skett ge-

nom export under f

ö

ruts

ä

tt-

ning att varan i omedelbar

anslutning till leveransen

av k

ö

paren har inf

ö

rts till

Danmark, Finland eller Norge

och att merv

ä

rdeskatt eller

motsvarande allm

ä

n oms

ä

tt-

ningsskatt har eriagts vid

inf

ö

rseln enligt tullr

ä

k-

ning eller motsvarande hand-

ling .

Prop.    1979/80:57

86

Nuvarande   lydelse

Föreslagen   lydelse

till   11   §

Med resgodsbefordran avses 

ä

ven transport av person­bil eller motorcykel med fartyg i inrikes trafik, n

ä

r tran­sporten utf

ö

res i samband raed befordran av fordonets f

ö

rare med samma transportmedel.

Undantaget under 3 f

ö

r transporter till eller fr

å

n

utlan

det g

ä

.

lier direkta

s

å

dana transporter. Sker

s

ä

rsk

ild transport av ex-

port-

eller

importgods he

It

inom

landet

, f

ö

religger

skatt

eplikt

ig transport-

tj

ä

nst.

Med transport i samband med renh

å

llning f

ö

rst

å

s 

ä

ven bortforsling av sopor, avfall eller liknande fr

å

n fastighet enligt avtal sora icke endast g

ä

ller tillf

ä

lligt transportuppdrag.

Undantaget under 3 f

ö

r tj

ä

nst f

ö

r utl

ä

ndsk uppdrags-

givares r

ä

kning g

ä

ller endast

n

ä

r tj

ä

nsten har avseende p

å

verksarahet som uppdragsgiva-

ren bedriver och som skulle

ha raedf

ö

rt skattskyldighet

till merv

ä

rdeskatt, om den be-

drivits h

ä

r i landet.

Undantaget under 9 g

ä

ller ej n

ä

r fr

å

ga 

ä

r om djur­sjukv

å

rd .

Denna lag tr

ä

der i kraft den dag regeringen best

ä

mmer.

Ä

ldre best

ä

mmelser g

ä

ller fortfarande i fr

å

ga om f

ö

r­h

å

llande som h

ä

nf

ö

r sig till tiden f

ö

re ikrafttr

ä

dandet och i fr

å

ga om tillhandah

å

llande f

ö

re ikrafttr

ä

dandet.

Best

ä

mmelserna i punkt 4 av 

ö

verg

å

ngsbest

ä

mmelserna till lagen (1979:304) om 

ä

ndring i lagen (1958:430) om merv

ä

rde­skatt skall dock fortfarande 

ä

ga till

ä

mpning.

Prop. 1979/80:57

87

Bilaga 3

Sammanställning av remissyttrandena över mervärdesltatteutred-ningens betänkande (Ds B 1979:2) Översyn av mervärdeskatten Dei 

IV 

Exportbegreppet m. m.

1 Export

Utredningens förslag om att sammanföra alla nu gällande bestämmelser som har avseende på export i en ny 2 a § tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser. Åtskilliga av dessa framhåller att författningen härigenom vinner i klarhet och överskådlighet samtidigt som tillämpningen av bestämmelserna underlättas hos både skattskyldiga och myndigheter.

Utredningens definition av begreppet export (2 a § första stycket) innebär att inte endast utförsel ur landet utan också skattskyldigs verksamhet utom landet räknas som export. Förslaget i denna del biträds i princip av samtliga remissinstanser.

Utredningen har foreslagit att vissa varuleveranser inom landet skall likställas med export (2 a § andra stycket). Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak förslaget. Kammarrätten i Göteborg. RSV samt länsstyrelserna i Slockholms och Blekinge län påpekar dock att även omsättning av vara eller tjänst på fartyg i utrikes trafik, i likhet med vad som nu gäller, bör likställas med export.

Länsslyrelserna i Kronobergs. Kristianstads och Alvsborgs län framhåller atl även försäljning av vara till svensk företagare bör jämställas med export i de fal! köparen utan att omhänderta varan redan vidaresålt den till utlandet. Detsamma bör, enligt länsslyrelsen i Kronobergs län, gälla leveranser till utrikesdepartementets kurirexpedition.

Under hänvisning till befarade tillämpnings- och kontrollsvårigheter föreslär länsstyrelsen i Jämllands län att bestämmelserna i 2 a § andra stycket punkt 2 utgår. Den utländska företagaren kan, enligt länsstyrelsen, undvika dubbelbeskattning med tillämpning av de föreslagna bestämmelserna om beskattning av varor i resandelrafiken.

Utredningens förslag att vissa tjänster som fysiskt tillhandahålls inom landet ändå skall anses tillhandahållna genom export (2 a § iredje stycket) tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. Några remissinstanser befarar att beslämmelsen i punkt 2 om ijänst på vara som införs till landet endast för viss tjänsteprestation för att därefter utföras ur landet kan leda till problem. 1 motsats till vissa andra tjänsteprestationer skulle i detta fall även tjänsten åt privatpersoner omfattas av bestämmelsen. Detta skulle t. ex. gälla reparation av bilar m. m. Svårigheter skulle härvid uppstå, menar dessa remissinstanser, all på etl rikligt sätt tolka villkoret "endast för tjänslepreslationen i fråga". Några länsstyrelser föreslår atl andra stycket av anvisningarna till 2 a § görs tillämpligt även på dessa tjänster.

Prop. 1979/80:57

88

Härigenom skulle bestämmelsen endast avse ijänsteprestalioner som utförs åt uppdragsgivare med sådan verksamhei i utlandet som skulle ha medfört skattskyldighet om den utövats här i landet. RSV framhåller att det från kontrollsynpunkt är angeläget att den dokumentation som skall krävas av säljaren uttryckligen lagregleras. Med undantag av kravet på att skatt eriagts i hemlandet synes, enligt RSV, en lämplig lösning vara att de föreslagna bestämmelserna om beskattning av varor i resandetrafiken i sisla siycket av anvisningarna till 2 a § görs lillämpliga även i detla fall. Liknande synpunkter framförs av länsstyrelserna i Jämtlands och Norrbottens län. Länsstyrelsen i Malmöhus län föreslår att export i dessa fall skall anses föreligga först när den som ombesörjt prestationen erhållit skriftligt bevis om att varan införtullats i det land varifrån den ursprungligen kom.

Länsslyrelsen i Slockholms län föreslår att i 2 a § tredje stycket punkt 4 bör intas en regel om atl även förmedUng av viss transport anses som export.

De föreslagna särskilda beslämmelserna om försäljning av varor lill den som är bosalt i Danmark, Finland eller Norge(fjärde stycket av anvisningarna till 2a§) tillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna. Flera remissinstanser, både myndigheter och företrädare för näringslivet, hälsar med tillfredsställelse alt gränshandelsfrågan härigenom får en likartad lösning i de nordiska länderna. Förslaget som innebär att skatt i princip tas ut i inköpslandet men med möjlighel till eftergift under vissa särskilt angivna förutsättningar kritiseras endasl vad avser tolkningen av vissa begrepp.

Generallullstyrdsen liksom /?51och några länsstyrelser menar att begrep­pet "i omedelbar anslutning" inte kan tolkas på det sätt uiredningen föreslagit. Generaltullstyreisen liksom några länsstyrelser anser att uttrycket bör bytas ut mot "i nära anslutning" i författningsförslaget för alt uppnå åsyftad effekt. Även kammarrätten i Göteborg förordar en författningsändring på denna punkt. Enligt vissa remissinstanser ger utredningen begreppet "grupp av varor som utgör en helhet" en alllför vid innebörd.

Vidare har några remissinstanser också ifrågasatt den föreslagna värde­gränsen på 1 000 kr. Generallullstyrdsen förordar att värdegränsen sänks till 600 kr. som gäller för resandeiullfrihet enligt 4 § kungörelsen (1966:400) om rätt för resande m. fl. atl införa varor tull- och avgiftsfritt. Härigenom skulle, enligt generaltullstyreisen, risken föratt vissa varor undandras tullkontroll i hemlandet motverkas, Kammarränen I Göteborg menar att gränsen för tullfri resandeinförsel bör höjas till 1 000 kr.

Utredningens förslag lill andra och liberalare regler för alt försäljning lill utomnordiska medborgare skall betraktas som export (2 a § sjätte stycket) kritiseras av flera remissinstanser. RSV pekar på risker för en ännu siörre ojämnhet i tillämpningen än enligt nu gällande förhållanden. RSV menar all syftet med en skattefri försäljning närmast är att undvika dubbelbeskattning och förordar att den lösning som föreslagits för de nordiska länderna bör gälla även för andra utländska turister. En sådan lösning är också att föredra från kontrollsynpunkt. Härigenom skulle, menar RSV, också de skattskyldiga få

Prop. 1979/80:57

89

klara och enhetliga regler alt tillämpa. Del är vidare en fördel om alla köpare behandlas efler samma regler oavsett hemland. Även länsstyrelsen i Gotlands län förordar nämnd lösning medan länsstyrelserna i Skaraborgs samt Göieborgs och Bohus län ställer sig tveksamma till de föreslagna skilda reglerna för olika utlänningar. Om utredningsförslaget ändå genomförs pekar RSV på de svårigheter som uppslår alt på ett från kontrollsynpunkt tillfredsställande sätt ange den bevisning som skall kunna godias för att export skall anses föreligga, om inte tullmyndighets eller annan offentlig myndighets, t. ex. hamnmyndighets direkta medverkan kan erhållas för alt styrka utförseln. Endast under förutsättning att garantier för en sådan medverkan kan tillskapas anser sig RSV kunna tillstyrka utredningsförslaget i denna del. En medverkan från tullmyndighetens sida anses önskvärd även av länsstyrelserna i Södermanlands, Blekinge saml Göteborgs och Bohus län. Länsstyrelserna i Malmöhus och Gävleborgs län menar all entydiga regler till förhindrande av olika tillämpning bör tillskapas. Länsstyrelsen i Malmöhus län anser dessutom att endasl av utländsk tullmyndighet styrkt tulldeklaration bör accepteras som godtagbar exportdokumentation. Erfarenheterna visar, menar länsstyrelsen, all styrmanskvitto och liknande handling inte ulgör någon garanti för att varan vare sig lämnat landet eller införts i annat land. Även andra länsstyrelser ställer sig tveksamma till vilken dokumentation som skall anses acceptabel.

Sveriges köpmannaförbund och SHIO-Familjeföretagen samt Slockholms handelskammare framhåller att det är av mycket stort värde om ell enda regelsystem gäller för beskattningen av varor i all resandetrafik. Reglerna bör bygga på principen att varor och tjänster som skall konsumeras utom landet inte träffas av mervärdeskatt här. Handelskammaren förordar att en kommitté tillsätts med uppgifl att skyndsamt utarbeta författningsförslag, förslag till erforderliga formulär och tillämpningsanvisningar.

Länsstyrelsen i Värmlands län ifrågasätter om inte en generell värdegräns vid 1 000 kr. skall gälla. Några remissinstanser pekar på att uttrycket "bosalt utomlands" kan leda till problem med hänsyn till del ökade antalet gästarbetare.

I en särskild artikel i den nordiska överenskommelsen och utredningens förslag till tredje stycket av anvisningarna till 2 a § behandlas frågan om skattefri försäljning av varor till resande på flygplats. Förslaget innebär atl all försäljning på flygplats utom den som sker i s. k. exporlbuliker skall betraktas som försäljning inom landet, om köparen avser att medföra varan ur landet såsom resgods. Förslaget lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län framhåller dock att samma regler bör gälla för försäljning från butik på flygplats och från butik belägen på annal ställe. Liknande synpunkter framförs av luftfartsverket, SAS, Handelns arbetsgivareorganisation och Broströms Handel AB. Dessa, som vill behålla det nuvarande systemet, pekar på att en skattefri butik har etablerats på Arlanda och fyra butiker på Landvetters flygplats. Genomförs förslaget innebär detta

Prop. 1979/80:57

90

ett slort avbräck för berörda förelag, som sannolikt därmed blir tvungna alt friställa anställda. Lufifarisverket och SAS framhåller vidare atl liknande skattefria butiker finns på åtskilliga andra flygplatser i världen och att ett förbud mot dessa i Sverige skulle leda lill sämre service för utländska resenärer. Vidare framhålls alt denna försäljningsform från kontrollsynpunkt är bättre än den som föreslås gälla för försäljning från annat försäljningsställe till icke nordiska medborgare.

1 betänkandet har utredningen också behandlat en skrivelse från Grafiska industriförbundet vari förbundet yrkat atl även framställning och distribu­tion av reklammaterial för utländsk uppdragsgivares räkning undantas från skatteplikt. Uiredningen har avstyrkt framställningen. Endasl SAF och Sveriges indusiriförbund kommenterar detta avsniti av betänkandet särskilt. De framhåller all en utvidgning av nu gällande undantag snarast skulle underlätta kontrollen och i övrigt inte heller vålla några svårigheter.

2 Mervärdeskatt på konstverk

Uiredningen har föreslagit alt nu gällande undantag från skatteplikt för vissa konstverk utvidgas till att omfatta även textila konstverk som är hänförliga till tulltaxenr 58.03 och som omfattas av upphovsrätt enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk.

Förslaget har vid remissbehandlingen fått ett blandat mottagande. Visser­ligen tillstyrks förslaget av flertalet myndigheter som särskilt behandlat det men de pekar på de lillämpningssvårigheler som skulle uppstå om det genomfördes. Generaltullstyreisen och länsstyrelsen i Gollands län avstyrker med hänsyn lill dessa svårigheter helt förslaget. RSV, som inte vill motsätta sig förslaget, förordar att det utvidgade undantaget anknyts endast till tulltaxan. Generallullstyrdsen har vidare pekat på att upphovsrättslagen endast är tillämplig på svenska verk och att det i ML särskilt måste anges om undantaget även skall avse utländska verk. Föreningen Svensk form. För­eningen Svenska tecknare. Föreningen Sveriges konsthantverkare och industri-formgivare, Konstnärernas riksorganisation och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS), dvs. konstnärernas organisationer, liksom kulturrådet åberopar å andra sidan att förslaget är alldeles för snävt och att vissa konstformer fortfarande skulle drabbas av mervärdeskatt. Hit hör t. ex. sådana tekniker som batik, applikationer och andra arbeten i tyg samt hela brukskonsten. Organisationerna vidhåller del av KLYS tidigare fram­förda kravet på atl undantaget skall vara knutet till upphovsrättslagens verksbegrepp och inte till tulltaxan. Liknande synpunkter anförs även av LRF. Kulturrådet har dessutom åberopat all också teckningar bör undantas från skatteplikt. Föreningen Svensk form utgår från all i vart fall all textil bildkonst oavsett teknik kommer atl undantas, om inte all brukskonst inom upphovsrätlslagens tillämpningsområde undantas. Länsstyrelsen i Malmöhus län förordar att också baiikalster undantas till den del dessa inte utgör

Prop. 1979/80:57

91

brukskonst. Svenska batikföreningen finner del djupt orättvist atl dess medlemmar skall vara sämre ställda än andra konstnärer i fråga om skyldighet att erlägga mervärdeskatt. Batikkonsl bör därför jämställas med andra konstarter.

Konstnärernas organisationer framhåller all utredningens förslag tillslyrks om valet står mellan detta och nuvarande regler.

Mervärdeskatteutredningen har i betänkandet avvisat elt förslag från Konstfrämjandets riksförbund om att dess försäljning av konst skall undantas från mervärdeskatt. Utredningen har därvid åberopat all om stöd bör ulgå till viss verksamhet, detta bör lämnas i form av statsbidrag och inte i form av skattelättnader. Utredningens ställningstagande lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. Kulturrådet anser att det från kulturpolitisk synpunkt ter sig fulll rimligl att Konstfrämjandets grafikutgivning undantas från mervärdeskatt. Effekten av mervärdeskatten kan dock, enligt rådet, molverkas bl. a. genom statsbidragsgivningen. LO har förståelse för utred­ningens synpunkl att det inte vore riktigt att införa en särbestämmelse om en bestämd försäljningsform men anser del dock möjligt att ange sådana kriterier för etl undantag från mervärdeskatt att den nu aktuella kullurpoli­tiskl betingade verksamheten blir momsbefriad. TCO menar att de statliga bidragen bör ges i sådan omfattning alt Konstfrämjandet ges bättre kostnads­täckning.

Föreningen Svenska tecknare menar alt Konstfrämjandets ogynnsamma konkurrensläge synes ha uppstått snarare därför atl Konstfrämjandet betalar sociala avgifter till konstnärerna än på grund av mervärdeskallen. För­eningen föreslår att samtliga statsunderstödda försäljningsorganisationer får statligt stöd för att betala de sociala avgifterna till konstnären. Om delta inte genomförs anser föreningen atl Konstfrämjandets förslag bör genomföras.

3 Mervärdeskatt på vissa tvättjänster

Utredningens förslag att tillämpa 60 procentsregeln på tvätt som utförs åt statliga och kommunala kunder tillslyrks eller lämnas utan erinran av i det närmaste samtliga remissinstanser. Endast länsstyrelserna i Stockholms och Kronobergs län avslyrker förslaget under hänvisning till att den föreslagna lagstiftningen kan väntas ge upphov till liknande krav frän andra håll.

Länsstyrelserna i Malmöhus och Jämtlands län saml Sveriges ivätteriförbund framhåller alt problemet med den bristande konkurrensneutraliteten på tvättområdet lättast kan förbättras genom att skatt tas ut även på den offenlliga tvätten.

Några näringslivsorganisationer förordar att 20-procentsregeln görs till­lämplig på de aktuella tvältjänsterna eller utt en ny 30-procentsregel införs för dem.

RS V påpekar alt förslaget inte synes beakta att viss kommunal verksamhet bedrivs i bolagsform, vilket kan kräva ett förtydligande i lagstiftningen.

Prop. 1979/80:57

92

Länsstyrelsen I Kalmar län framför liknande synpunkler.

Försvarets materielverk framhåller att även reparation av ivättgods bör behandlas som tvättjänst eftersom reparationskostnaden ingår som en integrerad del i ivättpriset i de samarbetsavtal som materielverken ingått med berörda tväiterihuvudmän.

4 Övriga frågor

Sveriges redareförening föreslår i sitt remissvar att 8 § ändras så att också pråmar och andra liknande redskap med tulltaxenr 89.03 undantas från mervärdeskatt. Härigenom skulle i likhet med vad som gäller i Norge enhetliga bestämmelser gälla för den som tillverkar fartyg, pråmar och andra liknande redskap.

GOT .AB   Slockholm 1979