Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:41 Regeringens proposition

1980/81:41

om förmånlig kreditgivning till u-länder;

besJiitad den 16 oktober 1980.

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

JAN-ERIK[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att ett system inrättas för förmånlig kreditgiv­ning till vissa u-länder i samband med sådan import av varor och tjänster från Sverige som kan anses ha utvecklingsfrämjande effekter i mottagar­landet. Därmed kan en ökad kreditgivning till u-länder komma till stånd. Beslut om dessa krediter föreslås fattas av exportkreditnämnden (EKN) efter tillstyrkande av utbildningsberedningen. Erforderlig kreditvolym ställs till förfogande genom AB Svensk Exportkredit. Viss mindre utvidg­ning av EKN:s garantigivning föreslås. Vidare lämnas förslag till ersätt­ningsförfarande vid längre befalningsdröjsmål.

1    Riksdagen 1980/81. 1 .saml Nr 41

Prop. 1980/81:41

2

Utdrag

UTRIKESDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 

\980-10-16

Närvarande: statsminister[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Burenstam-Linder,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri,[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om förmånlig kreditgivning till u-länder.

1    Inledning

I Sverige har hittills inte funnits något system för att på ett enkelt sätt kombinera biständsmedel med kommersiell exportkreditfinansiering.

För att utreda frågan om Sverige borde införa ett system med förmånlig kreditgivning till u-länder för finansiering av import från Sverige tillsattes under våren 1979 en interdepartemental arbetsgrupp med representanter för utrikes-, budget-, ekonomi-, handels- och industridepartementen.

Arbetsgruppens rapport "Blandade krediter förmånlig kreditgivning i samband med svensk export till u-länder" (Ds H 1980:3) som också innehåller en redogörelse för nuvarande förhällanden bör fogas till proto­kollet som bilaga I.

Rapporten har remissbehandlats. Yttranden har inkommit från styrelsen för internationell utveckling (SIDA), riksrevisionsverket (RRV), kom­merskollegium, exportkreditnämnden (EKN), arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), statens industriverk (SIND), bankinspektionen, allmänna pen­sionsfondens fjärde fondstyrelse, fullmäktige i Sveriges riksbank, fullmäk­tige i riksgäldskontoret, Sveriges exportråd. Internationella Handelskam­marens Svenska Nationalkommitté, Sveriges industriförbund. Tjänste­männens Centralorganisation (TCO), Centralorganisationen SACO/SR, Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska bankföreningen - med instämmande av PK-banken, Svenska sparbanksföreningen, AB Svensk Exportkredit (SEK), Svenska byggnadsentreprenörsföreningen. Svenska konsultföreningen, Sveriges varvsindustriförening, Sveriges mekanförbund. Svenska Metallindustriar­betareförbundet, Svenska Företagares Riksförbund, Sveriges Hantverks-

Prop. 1980/81:41

3

och Industriorganisation - Familjföretagen, Svensk industriförening, Svenska handelskammareförbundet, fonden för industriellt samarbete med u-länder (SWEDFUND), utbildningsberedningen, beredningen för inter­nationellt läkemedelssamarbete, Telecoms International AB (Swedtel), utvecklingsfonden i Stockholms län, utvecklingsfonden i Jönköpings län samt nationalekonomiska institutionen vid Stockholms universitet.

En sammanställning av remissvaren bör fogas till protokollet som bilaga 2.

2   Föredragandens överväganden

2.1 Införande av ett system för förmånlig kreditgivning till u-länder

Långfristiga krediter ingick i betydande omfattning i det svenska utveck­lingsbiståndet under 1960-talet. Gävoelementet i dessa krediter uppgick till ca 65%. Vårt bistånd under 1970-talet har huvudsakligen utgått som gåva och användningen har styrts av mottagarlandets prioriteringar. Samtidigt har det svenska biståndet koncentrerats till ett mindre antal länder, tillhö­rande jordens fattigaste.

Koncentrationen av det svenska biståndet till mycket fattiga u-länder samt det faktum att endast ett fåtal av de s. k. huvudmottagarländerna för svenskt bistånd vid 1970-talets början inom överskådlig framtid kunde förväntas nå en sådan utvecklingsgrad att avveckling av biståndet vore befogad gjorde en övergång från kreditbistånd till gåvobistånd naturlig.

Det svenska biståndet utvecklades därför snabbt mot ett allt mer renod­lat gåvobistånd samtidigt som andra länder behöll eller inrättade olika former av kreditgivning på förmånliga villkor. Det ökade utbudet av bilate­ral förmånlig kreditgivning har bl.a. lett till att u-länder nu allt oftare efterfrågar förmånliga krediter även från Sverige. När det svenska kredit­biståndet avvecklades minskade också möjligheten att avpassa bistånds­villkoren efter olika mottagares specifika förutsättningar.

U-ländernas behov av utländskt kapital har ökat dramatiskt under de senaste åren. Energipriserna har stigit kraftigt. Importen från i-länderna har fördyrats då de rika ländernas exportpriser ökat. U-ländernas export fär det också allt svårare när i-ländernas tillväxt och därmed import däm­pas. Samtidigt tar räntor och amorteringar på redan upptagna lån en stor del av u-ländernas exportinkomster i anspråk.

Detta har för u-länderna resulterat i stora och snabbt växande under­skott i betalningarna till utlandet. För att klara dessa underskott på kort sikt har många - särskilt rikare - u-länder förlitat sig på kortfristig upplåning. Sådan upplåning utgör inte någon gynnsam grund för utveck­lingssträvandena. De fattigare länderna har p.g.a. sin låga kreditvärdighet i mycket liten omfattning kunnat låna pä de internationella kapitalmarkna-

Prop. 1980/81:41

4

derna. U-ländernas samlade behov av långfristig upplåning på mjukare villkor är därför mycket stort.

För att finansiera en fortsatt import av framför allt investeringsvaror har många u-länder hänvisats till exportkrediter från leverantörsländerna.

Flertalet industriländer i OECD-området har under senare år tillgripit olika former av statliga subventioner för att höja den egna exportindustrins konkurrenskraft. Det har t.ex. blivit allt vanligare att u-\änder erbjuds att blanda en traditionell exportkredit med biständsmedel för att göra kredit­villkoren förmånligare och mera konkurrenskraftiga. Köpariänderna har således successivt erbjudits allt förmånligare kreditvillkor, vilket ocksä kommit att påtagligt påverka konkurrensförhållandena i den internationel­la handeln.

Efter långvariga förhandlingar mellan de viktigaste kreditgivande OECD-länderna nåddes en överenskommelse i början av år 1978 om att begränsa det statliga stödet vid exportkreditgivning, den s. k. consensus-överenskommelsen. De kreditvillkor som angavs som gränsvärden betrak­tades snart som normgivande, särskilt pä u-landsmarknader. Det blev svårare för företag att konkurrera om de inte kunde erbjuda consensus-villkor.

Den 1 juli 1978 infördes ett system för statsstödd exportkreditfinansie­ring i Sverige. Det baserades pä längivning frän AB Svensk Exportkredit (SEK) (prop. 1977/78:155, NU 1977/78:73, rskr 1977/78:379). Systemet ansluter till consensus-överenskommelsen och innebär bl.a. att statsstö­dets omfattning gjorts beroende av mottagarlandets utvecklingsnivå: ju fattigare land, desto större element av statlig subvention.

Inom detta system kan SEK medge kostnadsfri utfästelse om kreditfi­nansiering till fast ränta, som ligger väsentligt under rådande marknads­ränta i Sverige. Räntesatserna är avpassade efter den s. k. consensus-överenskommelsen och varierar beroende pä mottagarland och kreditti­dens längd. SEK-systemet infördes för en försöksperiod på 3 år.

Arbetsgruppen konstaterar i sin rapport (Ds H 1980:3) att starka u-landspolitiska skäl talar för att Sverige bör införa ett system med förmånlig kreditgivning till u-länder. Det ligger också i landets intresse att med hjälp av sådana krediter ge svensk exportindustri större chans att hävda sig i den internationella kreditkonkurrensen på u-landsmarknader.

Arbetsgruppens förslag baseras pä kreditgivning via AB Svensk Ex­portkredit (SEK). Genom tillförande av biståndsmedel kan förmänliga kreditvillkor medges, t.ex. i form av säpkt räntesats, förlängd äterbetal-ningstid eller en återbetalningsfri period under kredittidens början. SEK kan inte förväntas bevilja kredit utan att ha tillfredsställande säkerhet. I merparten av fallen torde sädan säkerhet komma att bestå av exportkredit­garanti från exportkreditnämnden (EKN). Gruppens förslag innehåller också en möjlighet för EKN att i enstaka fall acceptera ett ökat risktagande i samband med förmånliga u-landskrediter.

Prop. 1980/81:41

5

Förmånliga u-landskrediter bör endast utnyttjas för finansiering av så­dan import från Sverige som ökar mottagande u-lands betalningsförmåga eller har annan utvecklingsfrämjande effekt. Importen kan t.ex. avse leveranser till industri- och jordbruksprojekt, energiproduktion, mineralut­vinning, transport- och kommunikationsväsende eller till investeringar av infrastruktureli typ.

Förslaget om att införa ett system för förmånlig kreditgivning till u-länder välkomnas av flertalet remissinstanser. U-ländernas behov av öka­de finansiella resurser liksom den svenska exportindustrins svårigheter att konkurrera när företag från andra länder erbjuder förmänliga kreditvillkor är kända problem. Vissa remissorgan är emellertid tveksamma till ett system för kreditgivning som samtidigt skall försöka tillgodose biständspo-litiska och exportfrämjande mål. Risken är stor, menar man, att en sådan dubbel målsättning kan leda till att ingetdera målet uppfylls på ett ända­målsenligt och ekonomiskt rimligt sätt. Att tillämpa tvä sä olika kriterier på likvärdig grund kan också komma att leda till betydande konflikter och svårigheter vid den praktiska tillämpningen. Nägot av de tvä kriterierna bör därför ges företräde.

Meningarna förefaller delade bland remissinstanserna i fråga om hur stora exporteffekterna blir av subventionerade krediter av den typ utred­ningen föreslär. Flera remissorgan pekar pä att kostnaden för kreditsub-ventionering kan komma att bli hög i förhållande till den exportökning, som kan väntas. Andra framhåller däremot att de budgetmedel som avsatts inte är tillräckliga för att generera de kreditvolymer som behövs för att uppnå mer betydande exportfrämjande effekter. De flesta anser emellertid att Sverige, trots vissa principiella invändningar, pä kort sikt inte har räd att stå helt vid sidan i en internationell konkurrenssituation där krediter blir allt viktigare.

Flera remissinstanser ifrågasätter sälunda om arbetsgruppens förslag är tillräckligt för att uppnå de industripolitiska och exportfrämjande effekter som gruppen förutsatt.

För min egen del anser jag att redan de biständspolitiska skälen är tillräckliga för att införa ett system med förmånlig kreditgivning till u-länder. Då tänker jag särskilt på att sådana krediter kan ge ett betydande antal u-länder möjlighet att mobilisera ökade resurser för sina utveckling.s-strävanden. Att förmånliga u-landskrediter därutöver kan ha positiva ef­fekter för svensk export ser jag som en ytterligare fördel.

Nödvändigheten av att ställa kraftigt ökade lånevolymer till u-ländernas förfogande har allt oftare understrukits i olika sammanhang under senare tid, exempelvis inom UNCTAD och i Brandt-kommissionens rapport. Med hjälp av begränsade summor biständsmedel kan betydligt större re­surser lånas upp på kapitalmarknaden och överföras på mjuka villkor fill u-länder som Sverige vill stödja - resurser som med stor säkerhet annars inte hade kunnat utnyttjas för utvecklingsändamål i denna krets av länder.

Prop. 1980/81:41

6

Det är, enligt min bedömning, osannolikt att gåvobiståndet till u-län­derna kommer att uppgå till sådana belopp att det helt kan tillgodose behovet av utländskt kapital. Andra finansieringskällor behövs för att komplettera det traditionella svenska biståndet.

Genom förmånlig kreditgivning kan en ökad länevolym kanaliseras till u-länder. Återbetalningsvillkoren kan, genom ett tillskott av biståndsmedel, mjukas upp så att lånevillkoren bättre anpassas till landets faktiska långsik­tiga återbetalningsförmäga.

Förmånliga u-landskrediter skulle därmed kunna bidra till att undanröja den restriktion som brist pä kapital och utländsk valuta ofta utgör för kampen mot nöd och fattigdom.

Förmånliga u-landskrediter kan också bidra till att öka u-länders möjlig­hel att uppträda sotn handelspartners gentemot svenska företag. Kredi­terna kan i sådana fall ge svenska företag möjlighet att konkurrera på nya marknader och därmed också få positiva effekter för svensk export. I mänga u-länder är utrikeshandeln fortfarande beroende av de handels­mönster som etablerades under den koloniala perioden. Ofta önskar dessa länder öka sin handel med Sverige men de är inte tillräckligt attraktiva som marknader och samarbetspartners för svenska företag.

Våra programländer bör inte enbart vara biständsmottagare utan även handelspartners. På grund av sin fattigdom och sin brist på resurser är de i flera fall föga attraktiva partners för utländska företag. I vissa länder är dessutom den politiska och ekonomiska situationen sådan att landets kre­ditvärdighet anses som myckel låg. Av brist på nödvändigt externt kapital kan därför i dessa länder projekt som är viktiga ur utvecklingssynpunkt och ekonomiskt sunda komma att bli starkt försenade eller till och med utebli.

Förmånliga u-landskrediter kan ge u-länder en reell möjlighet att välja svenska leverantörer. Svenska offerter visar sig ofta konkurrenskraftiga i fråga om pris och kvalitet m.m. men däremot ej på kreditsidan. Förmän­liga u-landskrediter skulle i vissa lägen kunna neutralisera förmånliga krediterbjudanden från andra leverantörsländer.

För ett u-land med begränsade finansiella resurser kan kreditkostnaden i många fall vara den avgörande faktorn vid valet mellan alternativa leveran­törer. Andra och för projektets framgång avgörande faktorer som pris, kvalitet, leveranssäkerhet, service- och underhällsmöjligheter etc. riskerar att hamna i skymundan. För köpare i u-länder kan det därför vara värde­fullt att kreditfaktorn neutraliseras så att större vikt kan läggas vid ovan­nämnda faktorer.

Förmånliga u-landskrediter kan också fungera som en flexibel övergång från gåvobistånd till andra finansiering.sförmer i samband med avtrapp­ning eller avveckling av gåvobistånd inom svensk u-landspolitik.

Genom sådana krediter utökas också Sveriges möjligheter till ett brett och behovsanpassat utvecklingssamarbete med olika länder. Det är inte

Prop. 1980/81:41

7

alltid självklart att gåvobistånd i alla situationer är den bästa formen av utvecklingssamarbete.

Införandet av en finansieringsform, som medger en flexibel och gradvis övergång frän gåvobistånd till andra former av finansiering, ansluter till den vedertagna svenska uppfattningen att u-länder steg för steg bör länkas in på de villkor som normalt tillämpas i den internationella handeln och det internationella ekonomiska systemet. Den preferensbehandling som fatti­gare u-länder ges bör successivt minskas med stigande utvecklingsnivå. Dessa tankar var vägledande för den svenska hållningen vid de senaste GATT-förhandlingarna och befästes ytterligare vid riksdagens behandling i december 1979 av prop. 1979/80:24 om de multilaterala handelsförhand­lingarna inom ramen för det allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) m. m.

Vår strävan att utveckla breda och fördjupade relationer på det ekono­miska området med u-länderna bör även fortsättningsvis baseras på detta synsätt. Vi kommer att pä samma sätt som tidigare koncentrera värt gåvobistånd till de fattigaste u-länderna. Samtidigt måste vår u-landspolitik ocksä syfta till fördjupade och breddade relationer med länder i tredje världen som inte längre tillhör de allra fattigaste. Åven sådana länder kan i vissa fall vara i behov av ett mer aktivt svenskt stöd i sina fortsatta utvecklingsansträngningar. Detta stöd bör emellertid ges på mindre gene­rösa villkor än biståndet till de fattigaste länderna.

Sverige har traditionellt intagit en avvaktande hållning till ekonomiskt samarbete med inslag av biståndsmedel med länder utanför kretsen av programländer som erhåller långsiktigt gåvobistånd. Den sedan 1975 successiva uppbyggnaden av det s. k. bredare samarbetet har dock med­fört en vidgning av länderkretsen.

Bredare samarbete är i första hand ett sätt att överföra tekniskt kunnan­de från Sverige till u-länder och allmänt bredda kontakterna. Erfarenheter av det bredare samarbetet har visat att frågan om förmånlig finansiering vid import från Sverige är ett ständigt återkommande problem. De länder med vilka Sverige önskat etablera ett bredare samarbete får ofta förmån­liga krediterbjudanden frän andra länder.

Ett system med förmånliga krediter skulle göra det möjligt att selektivt stödja insatser i olika u-länder även utanför kretsen av programländer på ett sätt som inte innebär långsiktiga åtaganden och som inte kräver omfat­tande administration och uppföljning.

Vad gäller programländer för svenskt bistånd får emellertid frågan om förmånliga krediter avvägas noga så att krediterna utformas som ett kom­plement till det traditionella biståndet. Ingående diskussioner bör föregå beslut om t.ex. kreditbelopp och äterbetalningsvillkor. De projekt som finansieras med förmånlig kreditgivning bör också vara sådana, som inte ryms inom det svenska gåvobiståndet, men som ändå är att betrakta som utvecklingsfrämjande och som prioriteras av mottagarlandets regering.

Prop. 1980/81:41

8

Flera programländer har redan nu möjlighet att använda en del av biståndet inom landramen, det s. k. importstödet, för att subventionera kommersiella exportkrediter. Mottagarlandet kan alltsä inom ramen för nuvarande utvecklingssamarbete ta initiativ till att mjuka upp kreditvill­koren och därmed erhålla en större import av varor och tjänster från Sverige än vad som annars skulle vara fallet.

I de fall som hittills förekommit har frågan om användande av bistånds­medel rests från programlandet sida i samband med förhandlingar med den svenske exportören om konkreta affärer. I vissa fall har det då visat sig svårt att frigöra erforderiiga belopp inom landramen, som ofta kan vara helt intecknad för flera år framåt. Andelen importstöd inom landramarna varierar också från land till land. Vissa programländer erhåller inget im­portstöd alls utan enbart projektinriktat bistånd.

Mot denna bakgrund bör man inte enbart hänvisa programländerna till att utnyttja en del av importstödet inom landramen. Däremot bör denna möjlighet aktualiseras i den dialog som löpande förs mellan representanter för de svenska biständsmyndigheterna och företrädare för enskilda pro­gramländer.

Detta bör ägnas särskild uppmärksamhet när det traditionella gåvobi­ståndet till ett land avvecklas. Gåvoelementet i det svenska biståndet skulle t. ex. med hjälp av förmånliga krediter gradvis kunna minskas under en avvecklingsperiod.

2.2 Länderkrets, produkter och projekt

Arbetsgruppen föreslår att följande länder skall kunna komma i fräga för förmånliga u-landskrediter,

länder med vilka Sverige bedriver bredare samarbete,

programländer för svenskt bilateralt bistånd, samt

andra u-länder vars utvecklingspolitik ligger i linje med de svenska biständspolitiska målsättningarna.

Jag finner denna länderkrets lämplig.

I enlighet med arbetsgruppens förslag anser jag att förmånliga u-lands­krediter endast bör kunna användas för att finansiera leveranser frän Sverige. Med den länderkrets jag nyss föreslagit skulle detta i de flesta fall innebära leveranser som annars inte hade kommit till stånd, antingen därför att mottagarlandet saknar finansiella resurser eller därför att kredit­erbjudanden från andra leverantörsländer normalt är mer fördelaktiga för köpariandet.

De varuslag som i första hand bör komma i fråga är kapitalvaror, konsulttjänster och entreprenadarbeten. Det är också i dessa fall stats­stödd exportkreditgivning inom SEK-systemet kan förekomma. Kostna­der för transporter och försäkringar, liksom andra specifika kostnadsslag, bör i huvudsak behandlas enligt den praxis EKN tillämpar vid beviljande

Prop. 1980/81:41

9

av exportkreditgaranti. Eventuella avvikelser bör avgöras i samråd med utbildningsberedningen.

Berörda importtransaktioner bör vara av viss storlek. Arbetsgruppen föreslog ett lägsta kreditbelopp på 10 milj. kr. Med tanke på den mindre och medelstora industrins betydelse för u-ländernas utveckling anser jag emellertid att även mindre kreditbelopp bör kunna beviljas i form av förmånliga u-landskrediter. Storleken pä en sådan kredit bör därför nor­malt ej understiga 5 milj. kr. I samband med konsulttjänster kan dock en lägre beloppsgräns tillämpas. Detta får bedömas frän fall till fall.

I samband med större investeringsprojekt i u-länder kan det bli aktuellt med samfinansieringsarrangemang där en förmånlig kredit från Sverige finansierar endast en del av en affär. Jag kan se fördelar med sådana arrangemang. Möjligheterna till samfinansiering med utvecklingsbanker och fonder liksom med nordiska länder t.ex. i samverkan med Nordiska Investeringsbanken, bör särskilt uppmärksammas.

2.3. Kreditform

Förmänliga krediter till u-länder bör, som arbetsgruppen föreslagit, ba­seras på kreditgivning från SEK. De bör kunna utgå bäde i form av leverantörs- och köparkrediter.

SEK kan f. n. lämna statsstödd exportkreditfinansiering enligt det s. k. SEK-systemet. Bolaget erhåller inom detta system årsvis och i efterhand ersättning för faktiska kostnader.

Samma teknik bör kunna utnyttjas för att ersätta bolaget för de extra kostnader som tillkommer p.g.a. förmånlig kreditgivning till u-länder. De kostnader som uppstår utöver vad som täcks av SEK-systemet bör avräk­nas mot biståndsanslaget i form av ett nuvärdesbelopp baserat på 8% diskonteringsränta. Beloppet överförs till statsbudgetens inkomstsida. Därutöver bör avräkningssystemet utformas så att den totala statsfinan­siella kostnaden för kreditvillkoren avspeglas i avräkningsbeloppet.

För budgetåret 1980/81 finns 60 milj. kr. avsatta för detta ändamål.

En utvärdering av SEK-systemet pågår f. n. och chefen för industride­partementet har, enligt vad jag erfar, för avsikt att under våren 1981 föreslå regeringen att förelägga riksdagen proposition i denna fråga.

Kostnaderna för förmånliga krediter till u-länder kommer, som jag före­slagit, att belasta såväl SEK-systemet som biståndsanslaget. De eventuella förändringar i SEK-systemet som utvärderingen kan leda till kommer att även genomföras för de förmänliga krediterna. Ändrad subventionerings-grad e.d., i SEK-systemet påverkar därmed den kostnad som belastar biståndsanslaget. Systemet för förmånliga u-landskrediter bör emellertid kunna anpassas till eventuella sådana förändringar.

Prop. 1980/81:41

10

2.4 Garantiordning

I de flesta fall när finansiering i form av förmånliga krediter kan bli aktuell torde den svenske leverantören komma att ansöka om exportkre­ditgaranti. Jag utgår ifrån att EKN i merparten av fallen kommer att kunna lämna sädan garanti inom ramen för ordinarie garantisystem, dvs. normal­garanti eller s. k. s/u-garanti.

Det kan inträffa att EKN, p. g. a. ett lands låga kredit värdighet, anser sig ej kunna bevilja garanti för en affär som utbildningsberedningen ansett vara lämpad för finansiering med blandad kredit. I enstaka fall bör EKN likväl ha möjlighet att acceptera ett större risktagande än vad som medges inom s/u-garantisystemet vid varje aktuell tidpunkt. Denna möjlighet skall självfallet inte påverka gällande riktlinjer för EKN:s s/u-system eller ändra principerna-för risktagande i övrigt. Det bör ankomma pä EKN att, liksom vid övrig garantigivning, fastställa premiesats och täckningsgrad för dessa garantier.

De premiemedel som inflyter i samband med garantier där ett ökat risktagande har accepterats bör tillföras en särskild s. k. säkerhetsreserv, upprättad inom EKN enligt samma principer som för annan garantigiv­ning. Utbetalningar p. g. a. skadefall pä dessa garantier bör finansieras med medel från säkerhetsreserven. År reserven ej tillräcklig bör, på samma sätt som vid annan garantigivning, tillfälliga dragningar kunna göras på den rörliga kredit som står till förfogande hos Riksgäldskontoret för att förstär­ka EKN:s likviditet.

Nämnden bör ärligen redovisa säkerhetsreservens storiek tili regering­en. Skulle reserven då visa sig negativ bör EKN ha rätt till viss ersättning. Ersättningen kan utgå för gjorda utbetalningar antingen två år efter respek­tive obetald fordrans ursprungliga förfallodag eller efter det att multilateral skuldkonsolideringsöverenskommelse ingåtts. Åven räntekostnader för sådana utbetalningar bör ersättas. Denna ersättning till EKN bör belasta anslaget för förmånliga u-landskrediter och utbetalas efter särskild fram­ställning frän EKN.

Betalningar som inflyter frän köpare till EKN, efter det att nämnden gjort utbetalning till garantitagare, bör tillföras säkerhetsreserven. Därmed minskar behovet av eventuella framtida utbetalningar frän biståndsan­slaget.

Krediter till länder med läg kreditvärdighet åsättes normalt en högre garantipremie, och/eller lägre täckningsgrad, jämfört med krediter till länder med god kreditvärdighet. Eftersom en hög garantipremie kan anses neutralisera avsikten med den förmänliga krediten anserjag att det i det enskilda fallet kan vara rimligt att ej låta hela premiebeloppet belasta affären. Detta bör kunna aktualiseras vid krediter där EKN accepterat ett högre risktagande och där premien därför satts högre än vid s/u-garanti. I förekommande fall bör detta kunna överenskommas mellan utbildnings­beredningen och EKN. Biståndsmedel börda tillföras EKN;s säkerhetsre-

Prop. 1980/81:41

11

serv som ersättning för viss del av den premiekostnad som överstiger vad som normalt skulle ha utgått för en motsvarande s/u-garanti.

2.5. Berednings- och beslutsordning

Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget att handläggning och be­redning av ärenden rörande förmånliga u-landskrediter skall föriäggas till befintliga institutioner. De föreslagna institutionerna, EKN och SEK, anses väl lämpade för uppgiften.

Däremot är vissa remissinstanser tveksamma till att beslut om länderval och enskilda krediterbjudandens förmänlighetsgrad förläggs till dessa or­gan. Beslut som direkt rör utnyttjande av biständsbudgeten bör fattas av ett organ med biståndsinriktning.

Jag finner att ett lämpligt sådant organ är den nyinrättade utbildningsbe­redningen (prop. 1978/79: 100, bilaga 6) som sedan den I juli 1979 är en självständig myndighet med uppgift att stärka Sveriges förbindelser med enskilda u-länder. Den administrerar huvuddelen av det s. k. bredare sam­arbetet. Beredningen ansvarar ocksä för utveckling av nya former för samarbete inom nya omräden med de u-länder till vilka det traditionella gåvobiståndet trappas ner eller avvecklas. Beredningens styrelse består av representanter för utrikesdepartementet, social-, budget, utbildnings-, handels- och industridepartementen samt SIDA. När beredningen behand­lar frägor om förmänliga u-landskrediter bör den utökas med en represen­tant för EKN.

Jag föreslår att EKN blir beslutande organ för beviljande av förmänliga krediter till u-länder. Nämnden bör emellertid inhämta yttrande frän ut­bildningsberedningen angående vilka affärer som kan lämpa sig för sädan finansiering. Beredningen yttrar sig över vilka länder som kan erhålla förmänliga krediter och kreditens förmänlighetsgrad med hänsyn till det aktuella projektets bedömda utvecklingsetTekt. Yttrandet om förmänlig­hetsgrad bör utformas så att det medger flexibilitet och förhandlings­utrymme vad gäller de exakta kreditvillkoren.

Det bör vidare ankomma pä utbildningsberedningen att fastställa hur prioritering av affärer skall göras inom ramen för angivna riktlinjer.

Ansökan om förmånliga u-landskrediter ställs till EKN. Det görs nor­malt av det intresserade svenska företaget. Om ett ärende initieras från annat håll bör exportörens intresse vara styrkt innan ärendet behandlas. Ansökan bör innehålla sådana uppgifter om affären som regelmässigt läm­nas till EKN vid ansökan om s. k. s/u-garanti, med särskilt angivande av de utvecklingsfrämjande aspekterna.

EKN kan även på eget initiativ, eller pä begäran av utbildningsbered­ningen, ta upp ärenden rörande förmänliga u-landskrediter.

För EKN innebär systemet i huvudsak att en ansökan om förmånlig u-landskredit i vad gäller utvecklingseffekt m.m. behandlas på samma sätt

Prop. 1980/81:41

12

som en ansökan om s/u-garanti. Besked bör således inhämtas av EKN från mottagande lands myndigheter om att den berörda importen är prioriterad och har utvecklingsfrämjande effekter.

EKN:s beslut om utfästelse utgör det formella godkännandet av en förmånlig u-landskredit. Utfästelsen bör behandlas av EKN enligt sedvan­liga principer. Den är giltig viss tid, men kan förlängas. Denna ordning ger EKN möjlighet att ta hänsyn till förändringar bl. a. i riskbedömningen som kan ha inträffat efter det att utbildningsberedningens yttrande avgivits. Vid tvekan i samband med ställningstagande till föriängning bör EKN emeller­tid inhämta yttrande frän utbildningsberedningen.

På samma sätt som vid exportaffärer som avses finansieras med sedvan­liga svenska exportkrediter ansöker exportören eller dennes bank om finansiering hos SEK samt om kreditgaranti hos EKN.

En särskild fråga är om statsstödd exportkredit skall beviljas enligt SEK-systemet. Om de krav som uppställs i reglerna för detta system uppfylls bör statsstödd kredit kunna medges, dock med förmånligare vill­kor än annars.

SEK bereder och behandlar ansökan om kreditfinansiering pä sedvanligt sätt, och avgör bl. a. vilka säkerheter som skali föreligga för att utbetalning skall kunna ske.

Bäde EKN och SEK bör beakta den s. k. consensus-överenskommel-sens särskilda bestämmelser rörande bundna biståndskrediter. Det innebär att förutom räntesats även kredittidens längd, återbetalningarnas fördel­ning över tiden, förskottets storiek, andelen lokala kostnader m.fl. fakto­rer kan avvika frän vad som annars tillämpas. Det är därför av värde att EKN samråder med SEK innan beslut fattas i ärenden om förmänliga u-landskrediter.

Avtal om förmånliga u-landskrediter kan om sä anses önskvärt ingås pä regeringsnivå mellan företrädare för Sverige och mottagande land. Offi­ciella överenskommelser kan ha en allmänt goodwill-skapande effekt ge­nom den publicitet de ges i vissa mottagande u-länder. Betydelsen av avtal på regeringsnivå varierar från land till land vilket givetvis bör beaktas på svensk sida. Eventuella regeringsavtal bör vara av övergripande natur och administrativt enkla att tillämpa. De kan ingås antingen separat eller i anslutning till s.k. samarbetsavtal. Den närmare formen får anpassas till de enskilda fallen.

2.6, Statsfinansiell kostnad och kreditvillkor

Den totala statsfinansiella kostnaden för ett system med förmånliga u-landskrediter är svär att uppskatta eftersom den är avhängig av hur SEK:s uppläningskostnad utvecklar sig över tiden. Kreditvillkoren hos enskilda förmånliga krediter har också stor betydelse. Förmånlighetsgraden kan bestå av sänkt räntesats, förlängd äterbetalningstid, återbetalningsfri peri-

Prop. 1980/81:41

13

od vid kredittidens början m. m. När SEK:s upplåningskostnad är hög blir kostnaden för förmånliga krediter större än när upplåningskostnaden är låg. Likaså stiger kostnaden när de förmänliga krediterna innehåller ett högt gåvoelement.

Jag finner det mot denna bakgrund svårt att ge några generella riktlinjer för hur kreditvillkoren bör vara utformade i de enskilda fallen. Hänsyn bör tas till mottagande lands ekonomiska utvecklingsnivå, typ av produkt eller projekt m.fl. faktorer. En riktlinje bör dock vara att högre gåvoelement kan beviljas fattigare eller mindre utvecklade u-länder om omständigheter­na i övrigt är likartade.

Gävoelementet i en förmånlig u-landskredit skall uppgå till minst 15%, beräknat enligt DAC:s beräkningsnormer. Vid kreditgivning till fattigare länder bör gåvoelementet ej understiga 25 %.

De exakta kreditvillkoren som kan erbjudas mottagaren får överenskom­mas mellan EKN, SEK och den svenske exportören.

2.7 Kreditgivningens omfattning

För budgetåret 1980/81 har 60 milj. kr. anslagits för kostnader i samband med förmånliga u-landskrediter. Med en kreditgivning baserad på nuvaran­de SEK-system kan det totala kreditbeloppet beräknas omfatta mellan 300 och 600 milj. kr. under innevarande budgetär om gåvoelementet i de enskilda fallen ligger mellan 15 och 25%. På årsbasis innebär detta en kreditvolym i storleksordningen 600 till 1200 milj. kr., en betydande ök­ning av de lån som Sverige f. n. kan ställa till u-ländernas förfogande. Varje biståndskrona genererar 5 till 10 gånger sitt eget värde i kapitalflöde.

När tillstyrkande om förmånlig u-landskredit ges av utbildningsbered­ningens styrelse befinner sig förhandlingarna mellan exportör och köpare normalt på ett preliminärt stadium. Tillstyrkandet innebär inte något bin­dande åtagande från statlig sida.

När beslut fattats av EKN att godkänna en förmånlig u-landskredit bör avräkning göras med 100% av kostnaden mot det belopp som finns ansla­get.

Inom SEK-systemet avräknas beviljade kreditutfästelser med 25% av sitt belopp mot den ram pä 18000 milj kr. som beviljats av riksdagen. Denna ram gäller fram till den 30 juni 1981. Ett system med förmånliga u-landskrediter skulle enligt detta avräkningsförfarande kunna ge upphov till en ökad belastning av som mest 150 milj. kr. pä SEK;s nuvarande ram. Mot bakgrund av den ringa storleken på detta belopp i jämförelse med den totala ramen anserjag efter samråd med industriministern att någon utök­ning av SEK:s ram ej behövs för att inrymma kreditgivning i form av förmånliga u-landskrediter.

Prop. 1980/81:41

14

2,8 Ikraftträdande m. m.

Systemet med förmåntig kreditgivning till u-länder bör på försöksbasis kunna träda i kraft så snart riksdagen fattat beslut därom. Det bör utvärde­ras senast efter två år.

Förslaget innebär att EKN och SEK åläggs vissa nya arbetsuppgifter. För SEK, som inte är myndighet, täcks dessa uppgifter av lagen (1978:403) om beslutanderätt för svenskt kreditaktiebolag i fråga om exportkredit i vissa fall.

Formerna för ersättning till SEK för kostnader i samband med blandade krediter bör reglernas i en uppgörelse mellan staten och bolaget.

Det ankommer pä regeringen att ge erforderliga närmare instruktioner till EKN, SEK och utbildningsberedningen.

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att

godkänna de riktlinjer för förmånlig kreditgivning till u-länder som jag förordat i det föregående.

4   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga det förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1980/81:41

15

Bil

HAItDELS-DEPAETEMENTET

BUNDADE KREDITER

- f

ö

rm

å

rJ.ig kreditgivning i sa.nband med svensk export till u-l

ä

nder

Rapport av en interdeparterr.ent-al arbetsgrupp

Ds E 1980:3

Prop. 1980/81:41

16

SAMMAKPATTNIHG

Blandade krediter betecknar en viaa typ av f

ö

rm

å

nlig kreditgivning till mottagare i u-l

ä

nder. S

å

dana kre­diter testar av en blandning av bist

å

ndsmedel, eller andra statsmedel och exportkrediter, d

ä

rav namnet. Blandade krediter 

ä

r f

ö

rm

å

nligare f

ö

r mottagaren 

ä

n sedvanliga exportkrediter men mindre f

ö

rm

å

nliga 

ä

n enbart bist

å

nd. Se anv

ä

nds f

ö

r att finansiera import av varor och tj

ä

nster fr

å

n kreditgiveuide land.

Bist

å

ndakrediter med ett s.k. g

ä

voelement p

ä

minst 25? omfattas inte av den intemationella 

ö

verena-kommelae som ing

å

tts om begr

ä

nsning av stataat

ö

dd exportkreditgivning, den a.k, oonsensus-

ö

verenskom-melsen. Den s

ä

rbehandlar ocks

å

 bundna bist

ä

ndskrediter ooh blandade krediter med ett g

ä

voelement p

å

 mellan 15 och 25?S.

0nder de aenasus 

å

ren har blandade krediter b

ö

rjat erbjudas av allt fler l

ä

nder. I aamband med stats­makternas behandling av fr

å

gan om exportfinanaiering m.m. (prop. 1978/79:155) aviserades en utredning om blandade krediter. 2a interdepartemental arbetsgrupp tillsattes den 1 april 1979 med uppdrag att kartl

ä

gga behovet av och utreda f

ö

ruts

ä

ttningama f

ö

r ett in­f

ö

rande av svenska blandade krediter. Skulle 

ö

ver­v

ä

gande sk

ä

l tala f

ö

r s

å

dan kreditgivning hade gruppen att 

ä

ven utarbeta f

ö

rslag till dess utformning.

Arbetsgruppen har funnit aaledning g

ö

ra vissa av­gr

ä

nsningar av utredningsuppdraget, S

å

liinda be­handlas endast fr

å

gaii om statsst

ö

dd kreditgivning till u-l

ä

nder. Arbetsgruppen har inte sett det som sin uppgift att f

ö

rs

ö

ka g

ö

ra en j

ä

mf

ö

rande utv

ä

rde­ring av andra finansiella arrangemang eller export-

Prop. 1980/81:41

17

fr

ä

mjande 

å

tg

ä

rder aom kan t

ä

nkas f

ö

rekomma i sam­band med export av varor och tj

ä

nster till u-l

ä

nder. Gruppen har heller inte behandlat fr

å

gan om f

ö

rm

å

n­lig kreditgivning via multilaterala kanaler utan har helt koncentrerat sig p

å

 blandade krediter i ett bi­lateralt perspektiv.

Arbetsgruppen har valt att definiera begreppet blandad kredit p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt: En blandad kredit 

ä

r en 

ö

ver­f

ö

ring av finansiella resuraer, i samband med export fr

å

n kreditgivande land till u-l

ä

nder,som inneh

å

ller Inslag av statsmedel och vars g

ä

voelement uppg

å

r till 13 eller mer, ber

ä

knat enligt I)AC:a nozver.

Arbetsgruppen har funnit u-l

ä

ndemas stora behov av krediter fr

å

n utlandet v

ä

l dokumenterat. Inhemskt sparande r

ä

cker i de flesta u-l

ä

nder inte f

ö

r att finansiera planerade utvecklingssatsningar. Export­int

ä

kterna

ä

r heller inte tillr

ä

ckliga f

ö

r att t

ä

cka dessa l

ä

nders utgifter i utl

ä

ndsk valuta. U-l

ä

inder finansierar a

å

 gott som all import av investerings­varor med exportkrediter och pnnan l

å

ngfristig ut­l

ä

ndsk uppl

å

ning. De l

å

nar 

ä

ven utomlands f

ö

r andra 

ä

ndam

å

l, Flertalet u-l

ä

nder 

ä

r i dag nettol

å

ntagare och deras utlandsskuld v

ä

xer. Bet traditionella bi­st

å

ndet Skar inte i tillr

ä

ckligt snabb takt f

ö

r att t

ä

cka behoven av extern finansiering. I allt fler sammanhang framf

ö

rs nu krav p

å

 nya former f

ö

r f

ö

r­m

å

nlig finansiering av u-l

ä

ndemas utvecklingsaats-nlngar. Olika former f

ö

r

ö

kade 

ö

verf

ö

ringar av resurser till u-l

ä

ndema diskuteras sedan en tid tillbaka 1 intemationella fora.

Sverige m

ö

ter nu allt oftare 

ö

nskem

å

l fr

ä

n u-l

ä

n­dema om att bilateralt bevilja krediter p

å

 f

ö

r­m

å

nliga villkor. Programl

ä

nder ser blandade krediter

2    Riksdagen 1980/81. t saml. Nr 41

Prop. 1980/81:41

18

som ett komplement till det traditionella biat

å

ndet. Inom v

å

rt bredare samarbete med vissa u-l

ä

nder och 

ä

ven i kontakter med andra u-l

ä

nder efterfr

å

gas f

ö

rm

å

nligare krediter f

ö

r att finansiera ett mer aktivt avenakt del­tagande 1 olika utvecklingsprogram.

V

å

ra instrument f

ö

r att fr

ä

mja u-l

ä

ndemaa utveck­ling och v

ä

rt samarbete med dessa har undan f

ö

r un­dan 

tjgeta  

ut. F

å

 finansieringssidan har vi dock inte lika utvecklade system som andra i-l

ä

nder. Dessa kan erbjuda f

ö

rm

å

nlig finansiering d

ä

r 

å

terbetalningsvill­koren anpassas efter u-landets utvecklingsgrad. Sverige saknar en s

ä

dan mellanform mellan bist

å

nd och sedvan­lig exportkreditgivning, l

å

t vara att det s.k. SEZ-systemet medger visst begr

ä

nsat statsst

ö

d vid refinan­siering av exportkrediter.

En inv

ä

ndning som kan reaae mot att bist

ä

ndsmedel anv

ä

nds f

ö

r s

å

dana 

ä

ndam

å

l 

ä

r att det minskar utrymmet f

ö

r obundet g

å

vobist

å

nd, som i ett globalt perspektiv anses vara den b

ä

sta och mest effektiva formen av bi­st

å

nd. M

å

nga u-l

ä

nder anser sig emellertid i dagsl

ä

get mer betj

ä

nta av en st

ö

rre kreditvolym p

å

 relativt f

ö

r­m

å

nliga villkor 

ä

n av en mindre finansieringsvolym av g

å

vonatur.

Arbetsgruppen anser s

å

lunda att starka u-landspoli-tiska motiv talar f

ö

r en positiv svensk inst

ä

llning till u-l

ä

ndemas 

ö

nskem

å

l om att 

ä

ven Sverige skall st

ä

lla krediter p

å

 f

ö

rm

å

nliga villkor till f

ö

rfogande.

F

ö

rutom det bist

å

ndspolitiska motivet kan Sverige ocks

å

 ha ett eget intresse av att genom f

ö

rm

å

nliga krediterbjudanden fr

ä

mja exporten till u-l

ä

nder.

OECD-omr

å

det 

ä

r sedan gammalt den viktigaste mark­naden f

ö

r svensk export. P

å

 medell

å

ng sikt f

ö

rutses

Prop. 1980/81:41

19

en t

ä

mligen svag allm

ä

n efterfr

å

geutveckling och en l

å

g investeringsben

ä

genhet i detta omr

å

de. Svensk industri med desa inriktning p

å

 investerings- och insatavaror m

ä

ste d

ä

rf

ö

r i 

ö

kad utstr

ä

ckning s

ö

ka sig till marknader med en f

ö

rv

ä

ntad h

ö

gre investe­ringstakt. Det 

ä

r en allm

ä

n bed

ö

mning att s

å

dana marknader finns i u-l

ä

ndema och att v

å

r exportin­dustri 1 

ö

kad grad b

ö

r inrikta sina anstr

ä

ngningar p

å

 dessa l

ä

nder.

Med h

ä

nsyn till den h

å

rdnande intemationella kon­kurrensen, som komner till uttryck inte minst inom kreditgivningen, f

ö

ruts

ä

tter en s

å

dan inriktning emellertid att Sverige 

ä

r berett att acceptera inte blott en volymm

ä

ssigt 

ö

kad kreditgivning till dessa l

ä

nder, utan ocks

ä

 i visaa fall krediter p

å 

s

ä

rskilt f

ö

rm

å

nliga villkor och ett 

ö

kat risktagande.

Leder d

å

 inte en uppmjukning av kreditvillkoren vid export till u-l

ä

nder till att Sverige trappar upp den kreditkonkurrens som vi l

ä

nge f

ö

rs

ö

kt bek

ä

mpa?

Sverige 

ä

r ett litet land med ator utrikeshandel i f

ö

rh

å

llande till den egna kapitalmarknaden, och har inget att vinna p

ä

 att den intemationella kre-ditkonkurrensen trappas upp med hj

ä

lp av allt st

ö

rre inslag av statast

ö

d. Ti har emellertid p

ä

 kort sikt Inte r

å

d att at

å

 helt utanf

ö

r i en konkurrenssitua­tion d

ä

r andra l

ä

nder anv

ä

nder sig av f

ö

rm

å

nliga exportkrediter i allt st

ö

rre utstr

ä

ckning. Detta f

å

r emellertid inte inneb

ä

ra att vi d

ä

rmed sl

å

r av p

å

 v

å

ra ambitioner att f

ö

rs

ö

ka begr

ä

nsa snedvridande effekter p

ä

 den intemationella handeln. Somliga h

ä

vdar t.o.m att Sveriges m

ö

jligheter att p

å

verka

Prop. 1980/81:41

20

andra l

ä

nder i detta avseende skulle 

ö

ka om vi f

å

r tillg

å

ng till egna blandade krediter.

En annan fr

å

ga som anm

ä

ler sig 

ä

r om inf

ö

randet av blandade krediter p

å

 sikt kan leda till krav fr

å

n u-l

ä

ndema om f

ö

rm

å

nlig kreditgivning f

ö

r all import fr

å

n Sverige. Denna risk b

ö

r enligt arbetsgruppen kunna minimeras om svenska blandade krediter utnytt­jas selektivt. De b

ö

r anv

ä

ndas f

ö

r finansiering av s

ä

dan export till u-l

ä

nder som annars inte bed

ö

ms kunna komma till st

ä

nd och som kan f

ö

rv

ä

ntas leda till framtida 

ö

kad efterfr

å

gan p

å

 varor och tj

ä

nster fr

å

n Sverige, dvs. underl

ä

ttar en l

å

ngsiktigt f

ö

r­b

ä

ttrad marknadaposition f

ö

r svensk exportindustri.

Arbetsgruppen har ocks

å

ö

verv

ä

gt om Sverige kan anses ha r

å

d med kostnaden f

ö

r att skapa s

å

dana f

ö

rm

å

nligare kreditvillkor som det h

ä

r 

ä

r fr

å

ga om.

Den 

ö

kade belastning p

å

 budgeten och p

å

v

å

r utlands­uppl

å

ning som erfordras f

ö

r att medge blandade kre­diter 

ä

r relativt blygsam och syftar inte blott till att hj

ä

lpa u-l

ä

ndema utan ocks

å

 till att 

ö

ka svensk export. En export

ö

kning medf

ö

r p

å

 sikt en f

ö

rb

ä

ttrad bytesbalans och troligen ocks

å

ö

kade skatteint

ä

kter. Den f

ö

reg

å

s av 

ö

kad produktion och d

ä

rmed samman­h

ä

ngande h

ö

gre syssels

ä

ttning. F

ö

renklat uttryckt: den svenska ekonomin kan p

å

sikt st

ä

rkas av blandade krediter till f

ö

rm

ä

n f

ö

r u-l

ä

nder. Detta f

ö

rh

å

llande torde ocks

ä

 kunna bidra till att st

ä

rka f

ö

rst

å

elsen f

ö

r att det svenska bist

å

ndet vidmakth

å

lls p

å

 en h

ö

g niv

ä

ä

ven under perioder av p

å

frestningar f

ö

r den svenska ekonomin.

Prop. 1980/81:41

21

Arbetsgruppen vill i detta sammanhang framh

å

lla att f

ö

rm

å

nlig kreditgivning till u-l

ä

nder aldrig kan t

ä

nkas l

ö

sa mera fundamentala balansproblem f

ö

r Sverige, Blandade krediter b

ö

r i st

ä

llet ses som ett instrument med ett begr

ä

nsat anv

ä

ndnings­omr

å

de men med f

ö

rh

å

llandevis stor genomslagskraft.

Sammanfattningsvis leder s

å

ledes arbetsgruppens 

ö

verv

ä

ganden fram till bed

ö

mningen att Sverige b

ö

r ha m

ö

jlighet att 1 vissa fall erbjuda u-l

ä

nder blan­dade krediter.

Hut 

kan d

å

 s

å

dana krediter utformas?

Arbetsgruppens f

ö

rslag g

ä

r 1 korthet ut p

å

 f

ö

ljande.

Blandade krediter akall endast kunna ges till mot­tagare i u-l

ä

nder.

D

å

 bist

ä

ndsmedel delvis anv

ä

nds f

ö

r att finansiera s

å

dana krediter akall de bist

ä

ndspolitiska m

å

ls

ä

tt­ningarna vara v

ä

gledande f

ö

r valet av u-l

ä

nder som skall komma 1 fr

å

ga f

ö

r kreditema. N

å

gon en g

å

ng f

ö

r alla given lista p

å

 vilka l

ä

nder detta 

ä

r finna givetvis inte. Situationen i ett och samma land kan skifta fr

å

n en period till en annan och g

ö

ra det mer eller mindre biat

å

ndspolitiakt motiverat att l

å

ta blandade krediter utg

å

 till landet i fr

å

ga. Bed

ö

mningen f

å

r g

ö

raa fr

å

n fall till fall. Inom denna ram b

ö

r givetvis 

ä

ven en bed

ö

mning ur handels-och industripolitisk synpxinkt g

ö

ras.

En kategori u-l

ä

nder som b

ö

r komna i fr

å

ga 

ä

r de u-l

ä

nder till vilka det svenska bilaterala utveck­lingsbist

å

ndet trappas ned f

ö

r att ers

ä

ttas av bre­dare samarbete samt l

ä

nder med vilka Sverige redan

Prop. 1980/81:41

22

har eller 

ö

nskar utveckla ett bredare samarbete. 2n annan kategori u-l

ä

nder som b

ö

r kunna erh

å

lla blan­dade krediter 

ä

r programl

ä

nder f

ö

r svenskt bist

å

nd. I 

ö

vrigt b

ö

r blandade krediter kunna utg

å

 till u-l

ä

nder vars utvecklingspolitik 

ä

r f

ö

renlig med m

å

l­s

ä

ttningen f

ö

r svensk bist

å

ndspolitik.

Fr

å

n allm

ä

npolitisk liksom handels- och industri­politisk synpunkt kan sk

ä

l anf

ö

ras f

ö

r att m

ö

jlighet borde finnas att erbjuda blandade krediter till en vidare krets u-l

ä

nder 

ä

n som nu beskrivits. Fr

å

gan om en eventuell utvidgning av l

ä

nderkretsen liksom fr

ä

gan om hur en s

ä

dan kreditgivning skall finan­sieras b

ö

r dock f

ä

 anst

å

 till dess erfarenheter vunnits av denna kreditform.

Blandade krediter b

ö

r utnyttjas f

ö

r finansiering av s

å

dan import fr

å

n Sverige aom 

ö

kar mottagande u-lands betalningsf

ö

rm

å

ga eller har annan utveck­lingsfr

ä

mjande effekt. Importen i fr

å

ga b

ö

r vara prioriterad av mottagarlandets myndigheter. Aff

ä

ren b

ö

r ocks

å

 vara av s

å

dan art att den kan f

ö

rv

ä

ntas leda till en framtida 

ö

kad efterfr

å

gan av varor och tj

ä

nster fr

å

n Sverige . De vaxualag som i f

ö

rsta hand b

ö

r komma 1 fr

å

ga

ä

r kapitalvaror, konsult­tj

ä

nster och entreprenadarbeten. De enskilda import-transaktionerna b

ö

r vara av viss storlek och kre-dltbeloppen b

ö

r normalt ej underatiga 10 milj.kr.

Arbetsgruppen har valt mellan olika tekniska l

ö

s­ningar ocb blandningsformer f

ö

r kreditgivningen. Gruppen f

ö

rordar ett system som f

ö

rh

å

llandevis l

ä

tt kan inpassas i befintlig organisatorisk struktur och som m

ö

jligg

ö

r erbjudande av en sammanv

ä

gd kredit d

ä

r en kommersiell och en mjuk del s

å

 att s

ä

ga redan f

ä

rdlgblandats. Kreditgivningen f

ö

resl

å

s ansluta till

Prop. 1980/81:41

23

det 3,k, SEK-systemet ooh ske i form av refinansiering p

å

 f

ö

rm

å

nligare villkor 

ä

n vid sedvanlig exportkredit­givning. Beslut om blandade krediter f

ö

resl

å

s fattas av den s.k. S-TJ-styrelsen i exportkreditn

ä

mnden

(EKN). AB Svensk Exportkredit (SSK) ges m

ö

jlighet att p

å 

grundval av EKNzs beslut svara f

ö

r refinansieringen. Blandade krediter b

ö

r n

ä

r s

å

 ansea l

ä

mpligt st

ä

llas till f

ö

rfogande inom ramen f

ö

r regeringsavtal.

De blandade kreditema b

ö

r inneh

å

lla ett g

å

voelement p

å

minst 155

«

 G

å

voelementet b

ö

r avpassas dels efter mottagarlandets utvecklingsgrad och dels s

å

att de med krediterbjudandet avsedda syftena uppn

å

s till l

ä

gsta kostnad. Blandade krediter till de fattigaste u-l

ä

ndema b

ö

r f

ö

retr

ä

desvis inneh

å

lla ett g

å

vo­element p

å

 25/

é

 eller mer.

De kreditvillkor som erbjuds u-landet b

ö

r baseras p

å

en avv

ä

gning av r

ä

ntesats, 

ä

terbetalningstid, kre­ditens totala l

ö

ptid, f

ö

rakottsandel och 

å

terbetal­ningsfri period m.m. med h

ä

nsyn till preferenser i mottagarlandet och till ber

ö

rd exportaff

ä

rs s

ä

rskilda karakt

ä

xistika.

Eftersom blandade krediter kan f

ö

rv

ä

ntas f

å

 posi­tiva effekter ur b

ä

de bist

ä

ndspolltisk och export­fr

ä

mjande synpunkt anser arbetsgruppen det rimiigt att statens kostnad f

ö

r denna kreditgivning f

ö

rdelas mellan bist

å

ndsanslaget och anslag avsedda f

ö

r att fr

ä

mja svenskt n

ä

ringsliv. Sistn

ä

mnda del avses t

ä

ckas inom ramen f

ö

r SEK-systemet, som f

ö

real

ä

a svara f

ö

r skillnaden mellan faktisk uppl

ä

nlngsr

ä

nta och utl

å

ning p

å

 s.k, consensus-villkor. Kostnaden f

ö

r att tillskapa kreditvillkor som 

ä

r f

ö

rm

å

nligare 

ä

n vid sedvanlig exportkreditgivning f

ö

resl

ä

s t

ä

ckas av bist

ä

ndsmedel. 1 budgetpropositionen 19SO/61 har

Prop. 1980/81:41

24

regeringen f

ö

reslagit att 60 milj.kr. avs

ä

tts p

å 

bist

å

ndsanalaget f

ö

r kostnader i samband med blandade krediter. Med den f

ö

reslagna kreditkonstruktionen kommer detta belopp, som blir styrande f

ö

r kredit­givningens storlek, att r

ä

cka till en kreditvolym p

å

 mellan 310 ooh 645 milj.kr. beroende p

å

 hur stort g

å

voelement som beviljas i de enskilda fallen.

Arbetsgruppen f

ö

resl

å

r ocks

ä

en viss utvidgning av SKNrs s.k. S-U-garantlsyatem 1 samband med s

ä

rskilt blst

ä

ndspolitlskt motiverad export som finansieras med blandade krediter.

Systemet med blandade krediter f

ö

rutses tr

ä

da i kraft s

å

 snart statsmaktema fattat beslut d

ä

rom. M

å

ls

ä

tt­ningen b

ö

r dock vara att blandade krediter skall kunna beviljas fr

å

n och med den 1 januari 1981.

Prop. 1980/81:41

25

1

INLEDNING

Exportkreditutredningen konstaterade i bet

ä

nkandet "Exportkreditfinansiering", Ds H 1978:1, att m

å

nga st

ö

rre Industril

ä

nder l

ä

unnade olika former av kre­diter med inslag av bist

å

ndsmedel i syfte att st

ö

dja den egna exporten till u-l

ä

nder. Till f

ö

ljd av den begr

ä

nsade tid som stod till denna utredning? f

ö

r­fogande kunde omfattningen av s

å

dana s.k. blandade krediter till starkt subventionerade villkor inte klarl

ä

ggas. Under arbetets g

å

ng framkom dock att m

å

nga svenska exportf

ö

retag m

ö

tt denna form av stats­underst

ö

dd kreditkonkurrens under de senaste 

å

ren. Mot bakgrund av r

å

dande intemationella konkurrens­situation p

å

 exportkreditomr

å

det ans

å

gs det ocks

å 

sannolikt att s

å

dana krediter i 

ö

kad utstr

ä

ckning kunde komna att anv

ä

ndas som konkurrensmedel, s

ä

r­skilt om m

ö

jlighetema att p

å

 andra s

ä

tt erbjuda f

ö

rm

ä

nliga kreditvillkor begr

ä

nsades genom consensus-reglema. Utredningen ans

å

g det d

ä

rf

ö

r amgel

ä

get att ett s

ä

rskilt utredningsarbete p

å

b

ö

rjades f

ö

r att kartl

ä

gga denna form av kreditkonkurrens ytterligare. Vid remissbehandlingen tillstyrkte ocks

å

 SIDA, Sveriges Industrif

ö

rbund m.fl. fortsatt utredningsarbete i denna fr

å

ga. I prop. 1977/78:155 om exportfinansie­ring m.m. meddelade regeringen sin avsikt att l

å

ta genomf

ö

ra ett s

ä

rskilt utredningsarbete om blandade krediter.

Utrikesutskottet ansl

ö

t sig i bet

ä

nkandet 1978/79:1 om intemationellt utvecklingssamarbete m.m. till den i SIDA:s remissvar redovisade inst

ä

llningen att bist

å

nd och kommersiell kreditgivning i princip b

ö

r h

ä

llas is

ä

r, och utgick fr

å

n att man i utrednings­arbetet skulle ta vederb

ö

rlig h

ä

nsyn till de bist

ä

nds­politiska m

å

ls

ä

ttningarna. I samma bet

ä

nkande anf

ö

rde

Prop. 1980/81:41

26

utskottet emellertid att det knappast fanns anled­ning f

ö

r regeringen att totalt avh

ä

nda sig m

ö

jlig­heten att i framtiden, n

ä

r s

ä

rskilda sk

ä

l talade f

ö

r detta, anv

ä

nda bist

å

ndsmedel f

ö

r kreditgivning p

å

mjuka villkor.

En interdepartemental arbetsgrupp tillsattes den 1 april 1979 med uppdrag att kartl

ä

gga behovet av och utreda f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r ett Inf

ö

rande av svenska blandade krediter. Skulle 

ö

verv

ä

gande sk

ä

l tala f

ö

r s

å

dan kreditgivning hade gruppen att 

ä

ven utarbeta f

ö

rslag till dess utformning.

Arbetsgruppen har best

å

tt av representanter f

ö

r utrikes-, ekonomi-, budget-, handels- och industri­departementen. Ordf

ö

rajide har varit ambassad

ö

ren Johan Nordenfalk, sekreterare departementssekrete­raren Helena 

ö

dmark och bitr

ä

dande sekreterare departementssekreteraren Ragnar 

Ä

ngeby.

Under utredningsarbetet har s.k. hearings h

å

llits med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r SIDA, N

ä

mnden f

ö

r fartygskredit­garantier, Hlksg

ä

ldskontoret, Exportkreditn

ä

ninden, Sveriges Exportr

å

d, Sveriges Industrif

ö

rbund, TCO, LO, Svenska Bankf

ö

reningen, AB Svensk Exportkredit och Svenska Byggnadsentrepren

ö

rf

ö

reningen. F

ö

r att f

ä

fram underlag till en kartl

ä

ggning av f

ö

rekomsten av blandade krediter fr

å

n andra l

ä

nder har arbets­gruppen s

ä

nt ut enk

ä

ter till ett antal svenska am­bassader och bist

å

ndskontor (se vidare kapitel 4). Vidare har professor Peter Bohm vid Stockholms universitet f

ö

rsett gruppen med visst material r

ö

rande de samh

ä

llsekonomiska effektema av blan­dade krediter.

Prop. 1980/81:41

27

2        VAD MENAS MSD BLANDADE KREDITSK

2.1      Varifr

å

n kommer begrep-pet blandade krediter?

Termen "blandade krediter" 

ä

r en direkt 

ö

vers

ä

ttning av franskans "or

é

dits mixtes", som betecknar en s

ä

r­skild typ av kredltgiming som l

ä

nge f

ö

rekommit inom ramen f

ö

r det franska utvecklingsbist

å

ndet.

Frankrike 

ä

r dock ingalunda enaamt om att ge f

ö

rm

å

n­liga krediter till u-l

ä

nder. Allt fler i-l

ä

nder har under de senaste 

å

ren b

ö

rjat erbjuda f

ö

rm

ä

nliga kre­ditvillkor i samband med export till k

ö

pare i u-l

ä

n­der. Denna kreditgivning tycks ocks

å

 ha 

ö

kat i omfatt­ning.

Sn fransk blandad kredit best

å

r av tv

å

komponenter, en bist

å

ndskredit fr

å

n franska finansministeriet och en fransk bankkredit p

ä

 kommersiella villkor. Dessa tv

å

 l

å

n kombineras, blandas, i ett krediterbjudande. De 

ä

amnanlagda kreditvillkoren best

ä

ms av kreditvill­koren f

ö

r de tv

å

 komponentkreditema. I avtal om blandade krediter stipuleras som regel att krediter­na skall finansiera Ink

ö

p av viasa angivna varuslag fr

ä

n Frankrike.

Exempel p

å

 en fransk blandad kredit:

-

20 av kreditbeloppet p

å

 19 

å

r, varav 4 

å

ra 

å

ter­betalningsfri period, till 3,5/ r

ä

nta,

-

80 av kreditbeloppet p

å

 10 

å

r till 7.55 r

ä

nta.

Franska erbjudanden om blandade krediter har ofta 

å

beropats som j

ä

mf

ö

relse n

ä

r u-l

ä

nder beg

ä

rt liknan­de f

ö

rm

å

nliga krediter fr

ä

n andra l

ä

nder.

Prop. 1980/81:41

28

Arbetsgruppen har f

ö

rs

ö

kt skaffa sig en bild 

ö

ver de olika former f

ö

r blandade krediter som f

ö

rekommer. En n

ä

rmare redog

ö

relse ges i kapitel 4. Det kan re­dan h

ä

r konstateras att olika typer av blandade kre­diter uppvisar sinsemellan stora skillnader p

å

 grund av bl.a, institutionella och politiska olikheter 1 givarl

ä

ndema. Exempelvis ing

å

r blandade krediter 1 de flesta givarl

ä

nder, men inte i alla, som ett in­strument i den bilaterala bist

å

ndspolitiken gentemot u-l

ä

ndema. I vissa l

ä

nder finna en utvecklad praxis f

ö

r beviljande av blandade krediter. I andra uppger man sig d

ä

remot agera fr

å

n fall till fall beroende p

å

 Icke n

ä

rmare definierade omst

ä

ndigheter. Den f

ö

r-a

ä

nliga kreditgivningen till u-l

ä

nder uppvisar ocks

å 

stora olikheter vad g

ä

ller t.ex, teknisk konstruk­tion och finansieringsk

ä

lla. 

Ä

ven l

ä

nderinriktning och kreditgivningens syfte varierar.

Gemensamt f

ö

r alla givarl

ä

nder 

ä

r emellertid att blandade krediter 

ä

r f

ö

rm

å

nligare f

ö

r mottagarlan­det 

ä

n sedvanliga exportkrediter, men mindre f

ö

ra

å

n-llga 

ä

n finansiering med enbart bist

å

ndsmedel. Blan­dade krediter tycks allm

ä

nt f

ö

rknippas med en l

å

g r

ä

ntesats (4-6), en l

ä

ng kredittid (ofta v

ä

sentligt 

ö

ver 10 

å

r) och en 

å

terbetalningsfri period p

ä

 n

å

got eller n

ä

gra 

ä

r. De erbjuds som regel f

ö

r finansiering av Import av specificerade varor och tj

ä

nster fr

ä

n givarlandet.

Ä

ven OD det s

ä

lunda f

ö

religger vissa gemensamma drag hos de blandade krediter som erbjuds av olika givarl

ä

nder synes 

ä

nd

å

 skillnadema s

ä

dana att det 

ä

r sv

å

rt att tala om n

ä

gon enhetlig till

ä

mpning av begreppet blandade krediter (crdlts mixtes, mlxed credlte).

Prop. 1980/81:41

29

Det b

ö

r i sammanhanget ocks

ä

 n

ä

mnas att det inte varit m

ö

jligt att till alla delar g

ö

ra en fullst

ä

n­dig kartl

ä

ggning av de f

ö

rm

å

nliga finansieringsfor­mer som f

ö

rekommer 1 samband med krediterbjudanden till k

ö

pare 1 u-l

ä

nder. M

å

nga glvarl

ä

nder tycks be­trakta f

ö

rm

å

nlig kreditgivning som ett nationellt konkurrensmedel vars effekt skulle minska om utform­ning och anv

ä

ndningsomr

å

de bleve k

ä

nda 1 detalj. Till detta t

ä

nkande torde ha bidragit att finansierings­formen understundom kritiserats 1 handelspolitiska sammanhang f

ö

r att vara en f

ö

rt

ä

ckt form av export-kredltsubventionerlng.

2.2      Vissa intemationellt 

ö

verenskomna defini­tioner

Ett par intemationellt 

ö

verenskomna definitioner 

ä

r av betydelse f

ö

r det fortsatta sammanhanget. Det g

ä

l­ler dels OECDts utvecklingskommitt

é

s (DAC:s) defini­tion av offentligt utvecklingsbist

å

nd och dess nor­mer f

ö

r ber

ä

kning av det s.k. g

ä

voelementets storlek vid f

ö

rm

å

nlig kreditgivning. Vidare g

ä

ller det den s.k. consensus-

ö

verenskommelsen om begr

ä

nsning av statligt st

ö

d vid exportkreditgivning som inneh

å

ller vissa best

ä

nnelser om notlfikationapllkt i samband med bundna bist

ä

ndskrediter och blandade krediter.

2.2.1     OECD:s utvecklingskommitt

é

 (DAC)

Inom DAC definieras offentligt utvecklingsbist

å

nd (ODA) p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt:

"those flows to developing countries and multilateral institutions provided by official agencies, including state and local governments, or by their executive agencies, each transaction of which meeta the following tests:

Prop. 1980/81:41

30

It is admlnistered with the promotion of the economic development and welfare of developing countries as its main objective, and

it is concessional in character and contains a grant element of at least 25 per cent" 1)

Tissa l

ä

nder ansluter alg till en vid tolkning av kravet p

å

 utvecklingseffekt aom prim

ä

rt motiv och redovisar alla transaktioner som uppfyller kravet p

ä

 25 g

å

voelement som bist

å

nd. Andra l

ä

nder tol­kar detta krav mycket sn

ä

vt och rapporterar endast vissa transaktioner,

I sanband med kreditgivning och bist

å

nd till u-l

ä

n­der anges ofta den reala resurs

ö

verf

ö

ringen med hj

ä

lp av ett procenttal. Detta procenttal som kallas transaktionens g

å

voelement framr

ä

knas enligt visaa av DAC fastst

ä

llda normer:

g

å

voelement - (a-b)

a

a 

kreditens nominella belopp

b 

»

 nuv

ä

rde av r

ä

nta och amorteringar under kre­ditens hela l

ö

ptid

Utr

ä

kningen av g

å

voelementets storlek baseras p

ä 

ett antagande on att u-l

ä

ndema altemativt kan l

å­

na upp sanma belopp p

å

 den intemationella kapital-m& font-family:Verdana'>ä

nta. DAC utg

å

r d

ä

rf

ö

r alltid fr

å

n 105 diskonteringsr

ä

nta f

ö

r att uppn

å

 J

ä

mf

ö

r­barhet mellan olika tranaaktioner. U-l

ä

ndemas fak­tiska altemativa uppl

ä

nlngsr

ä

nta kan emellertid variera fr

ä

n tid till annan. Den beror ocka

å

 p

ä

 i vilken valuta uppl

å

ning sker och tilken typ av l

ä

n det r

ö

r sig om.

ungef

ä

rlig 

ö

vers

ä

ttning: offentliga restirsfl

ö

den avsedda f

ö

r utvecklings

ä

ndam

å

l och med ett g

å

vo­element p

å

 minst 25/,

Prop. 1980/81:41

31

H

ä

r ett i-lands myndigheter beviljar en kredit p

å 

f

ö

rm

å

nliga villkor till ett u-land uppkommer en upp­l

ä

ningskostnad f

ö

r 1-landet, Om denna kostnad 

ä

r h

ö

gre 

ä

n vad son notsvaras av 10?t r

ä

nta blir i-lan-deta resursuppoffring st

ö

rre 

ä

n vad som redovisas son kreditens g

å

voelenent enligt DAC:s ber

ä

knings-normer. Man kan d

ä

rf

ö

r tala om ett "faktiskt" g

å

voelenent. Detta faktiska g

ä

voelement 

ä

r av in­tresse f

ö

r givarl

ä

ndema vid diskussioner om f

ö

m

ä

n-11g kreditgivning till u-l

ä

nder, eftersom det 

ä

r ett m

å

tt p

å

 det kreditgivande landets reala resurs­uppoffring.

Den statistik 

ö

ver bist

å

ndsfl

ö

den ooh kreditgivning till u-l

ä

nder som sammanst

ä

lls av DAC 

ä

r normgivande p

å

 omr

å

det, men Inneh

å

ller ett antal os

ä

kerhets­moment. Det finns t.ex. m

ö

jlighet f

ö

r enskilda givarl

ä

nder att genon olika tolkning av anvisningar­na f

ö

r rapportering maximera beloppen under vissa underrubriker. S

ä

lrskllt g

ä

ller detta i den gr

å 

zonen mellan offentligt utvecklingsbist

å

nd (ODA 

«

 official development assistance) och 

ö

vriga finan­siella fl

ö

den, fr

ä

fflst OOP (other official flows).

Blandade krediter tillh

ö

r de typer av finansiella fl

ö

den son tycks rapporteras under olika underrub­riker. En blandad kredit med ett genomsnittligt g

å

voelement p

å

 minst 25 kan redovisas p

å

 t.ex. f

ö

l­jande s

ä

tt:

-

hela det nominella kreditbeloppet redovisas son ODA,

-

enbart en del av kreditbeloppet redovisas son ODA,

-

g

ä

voelenentet redovisas som ODA,

-

hela transaktionen redovisas son OOF.

Prop. 1980/81:41

32

Sverige har 

ä

nnu inte haft anledning ta st

ä

llning till hur blandade krediter b

ö

r redovisas i DAC-aan-nanhang, men har drivit ett allm

ä

nt krav p

å

 50 g

å

voelement f

ö

r att transaktioner skall f

å

 redovisas som bist

å

nd.

2.2.2    Consensus-

ö

verenskommelsen

En Internationell 

ö

verenskommelse on riktlinjer f

ö

r att begr

ä

nsa statligt st

ö

d vid exportkreditgivning, den s.k. consensus-

ö

verenskommelsen, tr

ä

dde i kraft den 1 april 1978. Samtliga OECD-l

ä

nder uton Island och Turkiet bar anslutit sig till consensus. 

ö

verens­kommelsen inneh

å

ller ett antal riktlinjer f

ö

r export­kreditfinansiering och garantier 1 samband ned ex­portkrediter.

Ö

verenskommelsen omfattar alla exportkrediter med en l

ö

ptid av 2 

å

r eller mer. Bist

å

ndskrediter med ett g

å

voelement av minst 25 omfattas d

ä

remot inte. Consensus-

ö

verenskomnelsen inneh

å

ller ocks

å

 s

ä

rskil­da best

ä

mmelser f

ö

r blandade krediter. Den 

ä

r till

ä

mplig p

å

 samtliga varuslag f

ö

rutom jordbruks­produkter, milit

ä

rutrustning och s

ä

dan export som t

ä

cks av andra 

ö

verenskommelser (fartyg, k

ä

m-kraftsverk och narksatellltstationer). Vid kredit­givning till k

ö

pare i u-l

ä

nder f

å

r refinansierlngs-r

ä

ntan enligt riktlinjema inte understiga 7i5/ (vid l

ä

ngre kredittider). Kredittiden f

å

r ej 

ö

ver­stiga 10 

ä

r. F

ö

rskottet skall vara minst 

tyf». 

iterbetalning skall ske i halv

ä

rsvisa lika stora rater.

F

ö

r att efterlevnaden av riktlinjerna skall kunna kontrolleras finns vissa 

ö

verenskomna notifikatlons-procedurer. Ansvaret f

ö

r att Sverige f

ö

ljer

Prop. 1980/81:41

33

consensus-

ö

verenskommelsen och dess notlfIkations-procedurer 

å

vilar Exportkreditn

ä

mnden (SKN), som 

ä

ven tar emot notifikationer fr

å

n andra l

ä

nder.

Blandade krediter betraktas 1 consensus-sammanhang som undergrupp till bundna bist

å

ndskrediter, s.k. "tied aid eredits" enligt f

ö

ljande definition:

"Tled aid credit means a credit with a grant ele­ment of less than 25 per cent vfaich is prorided for development aid purposes and which is financed either exclusively fr

ö

n public funds, or, as a mlxed credit, partly from public and partly from private funds. The grant element of each credit Is the measure of concessionallty of an offlclally aupported credit, expressed as a percentage, as defined by the Development Assistance Committ

é

e of

the OECD."""-

G

å

voelementet i en blandad kredit definieras som dst v

ä

gda genomsnittet av de ing

å

ende komponent-kreditemas respektive g

ä

voelement.

Consensus-

ö

verenskommelsen inneh

å

ller f

ö

ljande f

ö

r blandade krediter relevanta notiflkatlonaprocedureri

Om g

ä

voelenentet 1 en statligt st

ö

dd exportkredit understiger 15? och kreditvillkoren avviker fr

å

n riktlinjerna skall krediterbjudandet notifleras in­nan utf

ä

stelse f

å

r g

ö

ras gentemot export

ö

r/l

ä

n-glvande bank eller import

ö

r/l

å

ntagande bank. Noti­fiering sker per telex och skall tillst

ä

llas samt­liga 

ö

vriga consensus-deltagare. Det notifierande landet f

ä

r medge utf

ä

stelse tidigast 10 dagar ef­ter notifiering. D

å

ä

r ocks

ä

ö

vriga l

ä

nder fria att matcha detta krediterbjudande och erbjuda samma kreditvillkor. Vill d

ä

remot n

å

got land matcha ge­nom att erbjuda kreditvillkor som avviker p

å

 annat s

ä

tt fr

ä

n consensus m

å

ste detta land g

ö

ra en egen notiflkation och sedan v

ä

nta minat 5 dagar.

'ungef

ä

rlig 

ö

vers

ä

ttning: En bunden bist

ä

ndskredit har mindre 

ä

n 25 g

å

voelement och ges 1 bist

å

nds-syfte. Den finansleras med enbart offentliga medelf eller med en blandning av offentliga och privata medel 1 de fall den ges i fom av en blandad kre­dit. G

ä

voelementet definieras enligt DAC:s normer.

3 

Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 41

Prop. 1980/81:41

34

Syftet med denna procedur 

ä

r att ge 

ö

vriga consen-ausdeltagande k

ä

nnedom om att ett visst land avser avvika fr

å

n riktlinjema. De kan d

å

 matcha ett f

ö

rm

å

nligt krediterbjudande och (f

ö

mtsatt att eg­na export

ö

rer aktivt konkurrerar om den aktuella aff

ä

ren)neutrall8ara den konkurrensf

ö

rdel som det notifierande landet annars skulle ha uppn

å

tt.

F

ö

r krediter med g

ä

voelement i intervallet 15-25?

ä

g

ä

ller enbart att l

ä

nder i efterhand har att notl-flera de kreditvillkor man erbjudit.

Uppg

å

r g

ä

voelementet till 25/ eller ner r

ä

knas krediten son bist

å

ndstransaktion och consensus-

ö

verenskommelsen 

ä

r, som tidigare n

ä

mnts, ej till-l

ä

mplig.

Genom att dra en gr

ä

ns vid 15 g

ä

voelement ville man vid consensus-

ä

verenskonmelsens tillkomst be­gr

ä

nsa de deltagande l

ä

ndemas m

ö

jlighet att anv

ä

n­da sig av bundna bist

å

ndskrediter och/eller blanda­de krediter i exportfr

ä

mjande syfte. Grundtanken var att on ett visst l

ä

gsta g

ä

voelement kr

ä

vdes f

ö

r att undvika f

ö

rhandsnotiflkation skulle s

å

da­na krediterbjudanden Inneb

ä

ra en icke f

ö

rsumbar re­sursuppoffring fr

å

n givarlandets sida. Bist

ä

nds-aspekten akulle d

ä

med kunna bevaras. Sverige ver­kade under consensus-f

ö

rhandllngama f

ö

r att denna l

ä

gsta gr

ä

ns i st

ä

llet skalle s

ä

ttas-vid 25, ef­terson vi befarade att nan annars skulle f

ä

 se en snabb 

öicaing  

av krediterbjudanden ned strax 

ö

ver 15 g

å

voelement i samband med export till u-l

ä

nder. Ti bar ocks

å

 aktualiserat detta 

ö

nsken

ä

l vid senare tillf

ä

llen d

å

 med h

ä

nvisning till att blandade kre­diter har 

ö

kat alltmer i omfattning.

2.3     Arbetsgruppens definition av blandade krediter

Son tidigare n

ä

mnts har arbetsgruppen inte kunnat

Prop. 1980/81:41

35

finna n

å

gon entydig till

ä

mpning av begreppet blan­dade krediter i andra l

ä

nders kreditgivning. Gene­rellt anv

ä

nds begreppet blandade krediter f

ö

r att beteckna s

å

dan kreditgivning till u-l

ä

nder d

ä

r kre­ditvillkoren 

ä

r f

ö

rm

å

nligare f

ö

r mottagaren 

ä

n vid sedvanlig exportkreditgivning men mindre f

ö

rm

å

nlig 

ä

n vid bist

å

ndsfinansiering. Inom denna generella ram utformas blandade krediter olika i olika l

ä

nder. Det ter sig d

ä

rf

ö

r inte s

ä

rskilt meningsfullt att f

ö

rs

ö

ka definiera blandade krediter med utg

å

ngs­punkt f

ö

r hur dessa krediter l

ä

ggs upp och finan­sieras 1 andra givarl

ä

nder.

Arbetsgruppen anser att en definition av blandade krediter b

ö

r ta fasta p

å

 de a

ä

rdrag son tycks vara desamma oberoende av givar- och mottagarland, 

ä

ven om kreditkonstruktionen varierar. Gruppen har ocks

å 

funnit det l

ä

mpligt att anknyta till de inter­nationella riktlinjer som finna, i f

ö

rsta hand con­sensus-

ö

verenskommelsen och DAC:s normer f

ö

r be­r

ä

kning av krediters g

å

voelement. Fr

å

n denna ut­g

ä

ngspunkt har arbetsgruppen enats on f

ö

ljande de­finition:

En blandad kredit 

ä

r en 

ö

verf

ö

ring av finansiella resurser i samband med export fr

å

n givarlandet till mottagare i ett u-land. Krediten inneh

å

ller inslag av statsmedel och dess g

å

voelement uppg

å

r till 15 eller mer, ber

ä

knat enligt DAC:8 normer,

2,4      Avgr

ä

nsning av utredningsuppdraget

Den tidigare redovisade consensus-

ö

verenskommelsen tillkom i syfte att begr

ä

nsa kreditgivande l

ä

nders m

ö

jliet att fr

ä

mja export med hj

ä

lp av statligt subventionerade krediter. 

Ö

verenskommelsen 

ä

r

Prop. 1980/81:41

36

emellertid s

å

utformad att det statliga st

ö

det vid exportkreditgivning till u-l

ä

nder i praktiken inte begr

ä

nsas, f

ö

rutsatt att det uppg

å

r till viss minimi­niv

å

, dvs, att kreditema Inneh

å

ller ett visst l

ä

gsta g

å

voelement. Avsteg fr

å

n de begr

ä

nsande best

ä

mmelser­na

ä

r allts

å

 till

å

tna om det r

ö

r sig om kreditgiv­ning till u-l

ä

nder, I enlighet h

ä

rmed har arbets­gruppen inte ansett sig b

ö

ra behandla fr

å

gan om statssubventionerad kreditgivning till andra l

ä

nder 

ä

n just u-l

ä

nder.

D

å

 riksdagen i beslut den 3 juni 1978 uttalade sig f

ö

r regeringens f

ö

rslag att l

å

ta n

ä

rmare utreda fr

å

gan on blandade krediter skedde detta 1 sanband ned behandlingen av regeringens f

ö

rslag on export­kreditfinansiering m.m, (Prop. 1977/78:155, HU 1977/ 78:73, rskr 1977/78:379). Arbetsgruppen har tolkat regeringens och rikadagena st

ä

llningstagande s

ä

att arbetsgruppen skulle koncentrera sig p

å

att behand­la Just s

å

dan statssubventionerad kreditgivning som kan anses falla inom ramen f

ö

r begreppet blandade krediter, dvs. inom den gr

å

 zon som finns mellan 

ä

 ena sidan traditionellt bilateralt bist

å

nd och 

ä

 den andra exportkreditgivning p

ä

 sedvanliga villkor. Arbetsgruppen har a

å

ledes inte sett det som sin upp­gift att f

ö

rs

ö

ka g

ö

ra en j

ä

mf

ö

rande utv

ä

rdering av andra finansiella arrangemang eller exportfr

ä

mjan­de 

å

tg

ä

rder som kan t

ä

nkas f

ö

rekomma i aamband med export av varor ooh tj

ä

nater till u-l

ä

nder. F

ö

ljaktligen har gruppen inte heller f

ö

rs

ö

kt g

ö

ra en utf

ö

rlig inventering av olika instrument inom exempelvis bist

å

nds-, handels-, industri-, Jord­bruks- och sj

ö

fartspolitiken som kan resultera i f

ö

rm

å

nsbehandling av u-l

ä

nder.

Prop. 1980/81:41

37

Det aagda inneb

ä

r att arbetsgmppen anser sig ha att ta st

ä

llning till om 

ö

verv

ä

gande ak

ä

l talar f

ö

r att s

å

dana poaitiva effekter kan uppn

å

s f

ö

r ber

ö

rda u-l

ä

nder och/eller svensk export genom In­f

ö

rande av ett svenskt system f

ö

r blandade kredi­ter att s

ä

rskilda resurser b

ö

r st

ä

llas till f

ö

r­fogande f

ö

r 

ä

ndam

å

let. Detta utan att man samti­digt g

ö

r en genomgripande analys av fr

å

gan om an­gel

ä

genheten av andra t

ä

nkbara bist

å

ndspolltiaka eller exportfr

ä

mjande 

ä

tg

ä

rder.

Till bilden h

ö

r att det i multilaterala sammanhang f

ö

rs diskussioner om olika mekanismer f

ö

r att f

ö

ra 

ö

ver finansiella resurser fr

å

n 

ö

verskottal

ä

nder till xinderskottsl

ä

nder inom u-landskretsen och d

ä

r­med motverka att utvecklingen i dessa u-l

ä

nder stagnerar. Tvivel har d

ä

rvid uttryckts om huruvida g

å

vobist

å

ndet fr

å

n traditionella givarl

ä

nder kan komma att 

ö

ka i n

ä

mnv

ä

rd grad under de n

ä

rmaste 

å

ren. Olika former f

ö

r kreditgivning har d

å

 i det mer 

ö

vergripande u-landspolitiska perspektivet framst

å

tt som ett intressant altemativ f

ö

r 

ö

ver­f

ö

ring av resurser till u-l

ä

ndema i st

ö

rre skala. Dessa fr

å

gor diskuterades ing

å

ende vid UNCTAD-a

ö

tet i Manila 1 maj 1979.

Sverige har deltagit aktivt 1 s

ö

kandet efter l

ä

mp­liga multilaterala instrument f

ö

r s

å

dana 

ö

ver­f

ö

ringar, inklusive a.k. aamfinansiering mellan multilaterala organ och nationella bist

å

ndsorgan eller andra nationella kreditgivare. Med h

ä

nsyn till p

å

g

å

ende diskussioner i multilaterala fora har arbetsgruppen inte ansett sig beh

ö

va n

ä

rmare behandla fr

å

gan om f

ö

rm

å

nlig kreditgivning till u-l

ä

nder via multilaterala kanaler utan har helt kon­centrerat sig p

å

 s

ä

dan kreditgivning i ett bilate­ralt perspektiv.

Prop. 1980/81:41

38

Bilateralt kan f

ö

rm

å

nlig kreditgivning endast un­dantagsvis komna till st

å

nd utan statliga insatser fr

å

n givarlandets sida. Gruppen har d

ä

rf

ö

r 1 sitt arbete bortsett fr

å

n f

ö

rekomsten av eventuella f

ö

r­m

ä

nliga krediter fr

ä

n helt privata k

ä

llor.

Understundom f

ö

rekommer att kreditarrangemang visavi u-l

ä

nder Innefattar 

ö

verenskonmelse om att 

å

terbetalning till kreditgivare under en viss pe­rlod skall ske medelst varor. S

å

dana arrangemang kan avse t,ex, leverans av produkter fr

ä

n en livs­medelsfabrik som levererats p

ä

 kredit. M

ö

jligheten till 

å

terbetalning av en kredit i denna form kan Ibland uppfattas som en f

ö

rdel av mottagarlandet, samtidigt son det s

ä

ljande f

ö

retaget oftast ser detta son en komplicerande faktor, Inte minst av administrativ art. Fr

å

ga har d

ä

rf

ö

r uppkommit om arbetsgruppen borde ge begreppet blandade krediter en s

å

 vid tolkning att gruppens uppdrag 

ä

ven skulle innefatta arrangemang med

å

terbetalning medelst varor, vilka genom avenaka atatliga aubventioner skalle 

å

s

ä

ttas f

ö

r u-l

ä

ndoma s

ä

rskilt f

ö

rm

å

nliga priser. Arbetsgruppen skulle d

å

 ocks

å

 ha att 

ö

ver­v

ä

ga l

ä

mpliga instrument f

ö

r att underl

ä

tta s

å

dana tr2Lnsaktioner.

Arbetsgruppen anser dock att de fr

å

gest

ä

llningar som aktualiseras n

ä

r penningstr

ö

mmar skall omr

ä

k­nas till varufl

ö

den i princip borde vara likartade vare sig den aktuella krediten givits p

å

 f

ö

rm

å

n­liga eller p

å

 marknadsm

ä

ssiga villkor. Gruppen vill dock 1 detta sammanhang peka p

ä

 att det ter sig naturligt att det svenska f

ö

retaget 1 a

å

dana fall samr

å

der med exempelvis SIDA ang

å

ende m

ö

jligheterna

Prop. 1980/81:41

39

f

ö

r ett s

ä

dant organ att beg

ä

ra anbud p

å

 produkter­na i fr

å

ga. Detta akulle kunna bli aktuellt exem­pelvis on det r

ö

r sig om produkter av en typ som 

äs.-

d

å

 skall upphandlas i samband med svenska bist

å

ndsin­satser till annat u-land.

Prop. 1980/81:41

40

3        U-L

Ä

NDEEJIAS KAPITALIMPORT OCH SKULD­SITUATION

U-l

ä

ndemas betydelse i v

ä

rldsekonomin 

ö

kade under 1970-talet, Tillv

ä

xttakten var h

ö

gre f

ö

r dessa l

ä

n­der 

ä

n f

ö

r den industrialiserade delen av v

ä

rlden. Detta avspeglar sig bl,a, i att u-l

ä

ndemas andel av den samlade v

ä

rldsexporten och av v

ä

rldens industri-prodiiktion 

ö

kade under 1970-talet, Deras samlade valutcireserver heir ocks

ä

 vuxit p

å

tagligt under perio­den. U-l

ä

ndemas anabbare tillv

ä

xttakt f

ö

rv

ä

ntas forts

ä

tta ocks

ä

 under 1980-talet, enligt prognoaer fr

å

n bl.a. V

ä

rldsbanken. Inom u-landsgruppen finns emellertid stora skillnader mellan enskilda, l

ä

nder. De oljeproducerande u-l

ä

ndema och de s.k. nya indu­stril

ä

nderna har expanderat mycket snabbt under 1970-talet medam klyftan mellan de fattigaste u-l

ä

ndema och i-landsgruppen snarast hair 

ö

kat.

L

ä

nder som befinner sig i den inledande fasen av en industrialiseringsprocess kan ofta inte p

å

 egen hand generera det sparande och den export som kr

ä

vs f

ö

r att finansiera planerade investeringar. S

å

dana l

ä

nder beh

ö

ver importera utl

ä

ndskt kapital. Kapi-talinport f

ö

r att finansiera uppbyggnaden av ett lands produktionskapacitet och dess exportf

ö

rm

ä

ga 

ä

r ett normalt drag i utvecklingsprocessen. Inhem­ska faktorer som befolkningens storlek, desa ut­bildningsniv

å

, f

ö

rekomsten av r

å

varuresurser m.m. s

ä

tter viaaa gr

ä

nser f

ö

r hur snabbt industriali-aerlngen kan ske.

Kapitallmport i form av utl

ä

ndska l

å

n leder till skulds

ä

ttning gentemot utlandet. Ett land kan inte l

å

na upp obegr

ä

nsade m

ä

ngder kapital utomlands ef­tersom l

å

n m

å

ste betalas tillbaka. Landets 

å

terbe­talningsf

ö

rm

ä

ga 

ä

r s

å

ledes en begr

ä

nsande faktor i

Prop. 1980/81:41

41

utveckllngsproceasen

«

U-l

ä

ndemas utlandsskuld har 

ö

kat stadigt sedan mitten av 1970-talet, b

å

de be­loppsm

ä

ssigt och sett i f

ö

rh

ä

llande till dessa l

ä

n­ders samlade bruttonationalprodukt (BNP) eller till deras exportint

ä

kter.

U-l

ä

ndemas utlandsskuld (utbetalda belopp i mil-.1 

å

rder dollar)'ry

1974 1975 1976 1977 1978

Utlandsskuld      145,6 179,5 216,8 264,4 321,5

Utlandsskuld 1 

av exporten        6l?i  795  795  86 102?

Utlandsskuld 1 ?

»

av BNP

17%  17?  

1S%      20      

?

Utlandsskuldens andel av BNP hade stigit till 20 f

ö

r u-l

ä

ndema som grupp 

ä

r 1977. Siffran 

ä

r ett genomsnitt som d

ö

ljer skillnader nellan olika kategorier u-l

ä

nder. Ju fattigare n-l

ä

ndema 

ä

r d

é

ato st

ö

rre tenderar utlandsskuldens andel av BNP att vara. Som j

ä

mf

ö

relse kan n

ä

mnas att motavarande siffra f

ö

r Sverige var 

A%  å

r 1978.

Utlandsskuld 1 ? av BNP f

ö

r olika kategorier n-l

ä

nder 

å

r 1977

l

å

ginkomstl

ä

nder 

26%

l

ä

gre medelinkomstl

ä

nder 23%

h

ö

gre medelinkomstl

ä

nder 21%

h

ö

ginkomstl

ä

nder

14%

OPEC-l

ä

nder

13%

20%

Tabellerna i detta kapitel 

ä

r h

ä

mtade fr

å

n Sekre­tariatet f

ö

r framtidsstudiers rapport "L

ä

n utan gr

ä

nser'1 Uppgiftema om u-l

ä

ndemas utlandsskuld t

ä

cker alla typer av utlandsuppl

å

ning med en l

ö

p­tid 

ö

ver 1 

å

r. Kortfristiga l

å

n som enligt vissa k

ä

llor uppg

å

r till ca 20% av u-l

ä

ndemas utlands­skuld 

ä

r s

å

ledes ej medtagna. Siffrorna anges bmt­to, vilket Inneb

ä

r att h

ä

nsyn ej tas till l

ä

ndemas fordringar p

å

 utlandet, som i vissa fall kan vara av betydande storlek.

Prop. 1980/81:41

42

De allra fattigaste u-l

ä

ndema beh

ö

ver satsa stora resurser p

å

 utbildning, sjukv

å

rd, jordbruk och Infra­struktur. Dessa l

ä

nder har d

ä

rf

ö

r inte samma m

ö

jlig­heter som de mer utvecklade att utnyttja utl

ä

ndska l

å

n f

ö

r finansiering av .investeringar som kan genere­ra exportinkomster, och d

ä

rmed bidra till 

å

terbetal­ning av l

ä

nen. Investeringar i syfte att t

ä

cka bas­behov finansleras ocks

å

 till stor del med inhemska medel, g

å

vobist

å

nd eller l

å

ngfristiga utvecklings­l

ä

n. Mer utvecklade u-l

ä

nder kan l

ä

ttare tillgodog

ö

ra sig utl

ä

ndska l

ä

n f

ö

r utvecklings

ä

ndam

å

l. De har ock­s

å

 en bredare ekonomisk bas son ger st

ö

rre utrymme f

ö

r p

å

frestningar som kan uppkomna i sanband med 

å

terbetalning av l

ä

nen.

Behov av utl

ä

ndsk finansiering kan tillgodoses med hj

ä

lp av l

å

n fr

ä

n intemationella finansieringsinsti­tutioner (IMF, V

ä

rldsbanken och regionala utvecklings­banker), offentligt utvecklingsbist

å

nd (ODA), export­krediter eller uppl

å

ning p

å

 utl

ä

ndska och inter­nationella kapitalmarknader. P

ä

senare 

å

r har u-l

ä

n­demas sammanlagda utlandsuppl

å

ning 

ö

kat kraftigt, Santidigt har andelen kapitalmarknadsfinansiering blivit allt st

ö

rre, s

ä

rskilt efter 1976.

U-l

ä

ndernaa utlandaakuld (utbetalade belop-p vid 1978

å

rs slut)

L

å

ngivare

DAC-l

ä

ndema

245,9 miljarder dollar

- bist

å

nd (ODA)

(44,5)

- exportkrediter

(ai.4)

- kapitalmarknaden

(120,0)

intemationella organ

40,5

ö

stl

ä

nder

14,4

OPEC-l

ä

nder

12,6

andra u-l

ä

nder

4,1

ö

vrigt

4,0

521,5

Prop. 1980/81:41

43

Som fr

å

ng

å

r av tabellen h

ä

nf

ö

r sig ca tre fj

ä

rde­delar av u-l

ä

ndemas utlandsskuld till l

ä

n fr

å

n DAC-l

ä

ndeina. Det 

ä

r s

å

ledes DAC-l

ä

ndema och det i dessa l

ä

nder baserade intemationella bankv

ä

sendet son under senare 

ä

r f

ö

rsett u-l

ä

ndema med nerparten av de finansiella resurser son st

ä

llts till f

ö

rfogan­de fr

å

n utlandet.

U-l

ä

ndemas n

ö

jllet att l

å

na 1 utlandet 

ä

r bero­ende av deras kreditv

ä

rdighet. Ett lands kredlt-v

ä

rdiet 

ä

r ett m

å

tt p

å

 dess framtida 

å

terbetal­ningsf

ö

rm

ä

ga, s

å

som den uppfattas av potentiella l

å

ngivare. Bed

ö

mningen av olika l

ä

nders kreditv

ä

r-digfaet baseras p

ä

 en aw

ä

gning mellan ett lands m

ö

jlighet att effektivt utnyttja uppl

å

nade medel f

ö

r produktiva 

ä

ndam

å

l och dess m

ö

jlighet att full­g

ö

ra 

å

terbetalningen av existerande utlandsskuld. S

ä

rskilt i ett l

ä

ngre perspektiv kan det finnas stora skillnader nellan olika intressenters bed

ö

m­ning av ett u-lands kreditv

ä

rdighet. L

å

ngivande och l

ä

negaranterande institutioner aom driva p

å

 aff

ä

rs­m

ä

ssig basis har att g

ö

ra en riskbed

ö

mning i ayfte att undvika egna f

ö

rluster p

ä

 grund av betalnings-falllssemang. De tenderar d

ä

rf

ö

r att utg

å

 fr

å

n lan­dets aktuella ekonomiska och politiska situation och att ta h

ä

nsyn till dess nuvarande och historiska f

ö

rm

å

ga att punktligt sk

ö

ta 

å

terbetalningen av ti­digare l

å

n. Utvecklingatrender analyseras, men os

ä

kerhet om den framtida utvecklingen g

ö

r att det perspektiv som kan anl

ä

ggas med n

ö

dv

ä

ndighet blir relativt kortsiktigt,

N

ä

got f

ö

renklat kan det s

ä

gas vara s

å

 att l

å

ngivare son arbetar p

å

 kommersiell basis inte 

ä

r villiga att utan speciella ak

ä

l bevilja l

ä

n till mottagare

Prop. 1980/81:41

44

i u-l

ä

ndema som i dagsl

ä

get har en stor utlandsskuld 

ä

ven om landets utvecklingspotential p

ä

 sikt kan uppfattas som god. Detsamma g

ä

ller kommersiella or­gan som st

ä

ller s

ä

kerbeter p

å

 s

å

dana l

ä

n. Undantag f

ö

rekommer under perioder av stark likviditet n

ä

r man trots riskema beviljar l

å

n f

ö

r att erh

å

lla av­kastning p

å

 deponerade medel,

U-l

ä

ndemas egna bed

ö

mningar av den 

ö

nskv

ä

rda vo-lynen utl

ä

ndsk uppl

å

ning f

ä

rgas 

å

 andra sidan av de utvecklingsplaner som utarbetats. Man 

ä

r i vissa u-l

ä

nder villig att periodvis acceptera en mycket stor utlandsskuld som ett resultat av investeringar 1 prodxiktlonskapacitet och exportpotential, eftersom man anser att landets 

å

terbetalningsf

ö

rm

ä

ga sedd p

ä 

l

ä

ngre sikt blir v

ä

sentligt b

ä

ttre p

å

 grund av den f

ö

rv

ä

ntade framtida avkastningen p

å

 de gjorda in­vesteringarna.

Sett ur l

å

ngivarens synpunkt kan risken f

ö

r f

ö

r­seningar i sanband ned 

å

terbetalning av utlandsl

ä

n vara stor 1 s

å

dana situationer. F

ö

rseningar medf

ö

r emellertid endast mindre f

ö

rluster f

ö

r l

å

ngivaren. Den mer allvarliga risken f

ö

r helt uteblivna betal­ningar kan d

ä

remot anses ha minskat d

ä

 utlandsl

å

nen bidragit till en breddning av landets ekonomiska bas.

Denna typ av resonemang d

ä

r risktagandet i aamband med kreditgivning till u-l

ä

nder ses i ett l

ä

ngre perspektiv och knyts till landets f

ö

rm

å

ga att l

å

ng­siktigt klara av sina problem snarare 

ä

n till dess aktuella ekonomiska l

ä

ge kan vara sv

å

rt att f

ö

ra f

ö

r kreditinstitutioner, eller garantiinstitut, med begr

ä

nsade fonder oeh krav p

å

 aff

ä

rsm

ä

ssigt agerande. Resonemanget kan d

ä

remot te sig ganska naturligt

Prop. 1980/81:41

45

f

ö

r beslutsfattare som har att f

ö

retr

ä

da mer 

ö

ver­gripande och l

å

ngsiktiga syns

ä

tt, b

å

de i l

å

ngivande och l

å

ntagande land.

Det finna i m

å

nga u-l

ä

nder ett betydande antal in­vesteringsm

ö

jligheter med positiva utvecklingseffek­ter som skulle kunna finansieras med utl

ä

ndska l

ä

n p

å

 rent kommersiella grunder om landets skuldsitua­tion vore mindre tyngande, M

ö

jlighetema att erh

å

lla utl

ä

ndska l

å

n begr

ä

nsas emellertid av l

ä

ndemas kreditv

ä

rdigjiet. S

å

dana Investeringar f

å

r d

ä

rf

ö

r Ibland skjutas p

å

 framtiden.

Exportkrediter som beviljas eller garanteras av myn­digheter i exportlandet 

ä

r en finansieringsform som 

Ö

kat i betydelse f

ö

r u-l

ä

ndema. Uppskattningsvis tv

å

 tredjedelar av de exportkrediter som beviljats de senaste 

å

ren har avsett finansiering av export till u-l

ä

nder. U-l

ä

ndemas utlandsskuld till DAC-l

ä

ndema i form av utbetalda exportkrediter fyrdubb-lades under 

å

ren 1970-1978, Samtidigt 

ö

kade ocks

å 

u-l

ä

ndemas kommersiella uppl

å

ning p

å

intemationel­la marknader kraftigt. Fr

å

n att ha svarat f

ö

r 17% av u-l

ä

ndemas sammanlagda utlandsskuld 

å

r 1970 

ö

kade denna typ av skulder till 40% 

ä

r 1978. En fortsatt 

ö

kning av kapitalmarknadsuppl

ä

ningen i samma snabba takt anses emellertid inte m

ö

jlig under kommande 

å

r. Legala restriktioner har tillkommit som begr

ä

nsar i f

ö

rsta hand de stora privata aff

ä

rs­bankemas utl

å

ning till u-l

ä

nder. Kommersiell upp­l

å

ning 

ä

r ocks

å

 relativt dyr f

ö

r l

å

ntagaren R

ä

nte­satserna 

ä

r h

ö

ga och l

ö

ptiderna som regel relativt korta vilket g

ö

r att skuldtj

ä

nsten p

ä

 s

å

dana l

å

n blir h

ö

g, Skuldtj

ä

nst

ä

r ben

ä

mningen p

å

 de amor­teringar ooh r

ä

ntebetalningar som l

å

ntagaren har

Prop. 1980/81:41

46

att erl

ä

gga under l

å

nets l

ö

ptid.

Distinktionen mellan uppl

å

ning p

å

 intemationella marknader och exportkrediter 

ä

r inte helt entydig. En betydande del av de privata aff

ä

rsbankernas ut­l

å

ning till u-l

ä

nder

ä

r projektanknyten eller kopp­lad till exportaff

ä

rer. Dessa l

ä

neformer torde d

ä

r­f

ö

r 1 viss utstr

ä

ckning vara utbytbara.

Olika bed

ö

mare tycks vara ense on att den inter­nationella kapitalnarknaden Inte kan f

ö

rv

ä

ntas kun­na f

ö

rse u-l

ä

ndema ned den l

å

ngfristigare finan­siering som ur ett mer globalt perspektiv vore 

ö

nsk­v

ä

rd och l

ä

mplig f

ö

r att fr

ä

mja deras utvecklings­str

ä

vanden. En fortsatt och kanske 

ö

kad exportkredit­givning i statlig regi kan d

å

 vara ett 

ä

ndam

å

lsen­ligt altemativ. Andra s

ä

tt 

ä

r att 

ö

ka bist

å

nda­fl

ö

dena eller att utvidga intemationella och re­gionala finansieringainstitutioners kreditgivnings-kapacitet. Esllgt den nyligen framlagda s.k. Brandt-kommissionens rapport beh

ö

vs snabba och kraftfulla 

å

tg

ä

rder inom flera omr

ä

den f

ö

r att tillgodose u-l

ä

n­demas behov av extern finansiering under de komman­de

å

ren.

De speciella sk

ä

l som kan finnas f

ö

r regeringar i i-l

ä

nder att medverka till en fortsatt och 

ö

kad 

ö

verf

ö

ring av finansiella resurser till u-l

ä

ndema 

ä

r av mer 

ö

vergripande natur. De kan vara av bl.a. bist

ä

ndspolltisk eller allm

ä

npolitisk art. Ofta be­tingas ocks

å

 statliga insatser f

ö

r att underl

ä

tta kreditgivning till u-l

ä

nder av en 

ö

nakan att 

ö

ka den egna exporten. Eftersom u-l

ä

ndema 

ä

r kapitalimpor­t

ö

rer m

å

ste en stor del av deras import kredltflnan-sieras f

ö

r att kunna komma till st

å

nd. Annan l

å

ng­fristig l

å

ngivning till u-l

ä

nder sker huvudsakligen

Prop. 1980/81:41

47

1 form av investeringar. Visaa ekonomiakt starkare u-l

ä

nder har p

å

senare tid ocks

å

 kunnat emittera obligationsl

å

n med l

å

ng l

ö

ptid.

I varje enskild situation 

ä

r de tillg

ä

ngliga formema f

ö

r finansiering f

ö

rknippade med olika slag av vill­kor. Exportkrediter kan t.ex. endast utnyttjas i samband med import fr

ä

n kreditgivande land, V

ä

rlds­banksl

å

n f

ö

ruts

ä

tter son regel upphandling medelst intemationell anbudsinfordran, l

ä

n fr

å

n regionala utvecklingabanker 

ä

r f

ö

rknippade med s

ä

Lrskilda upp­handlingsf

ö

reskrifter osv. 

U-l

ä

ndemas stora utlandsskuld i kombination med deras behov av fortsatt kapitalimport g

ö

r det tro­ligt att dessa l

ä

nder i forts

ä

ttningen kommer att l

ä

gga en avg

ö

rande vikt vid finansieringsvillkoren i samband med Import av investeringsvaror f

ö

r ut-ve cklings 

ä

ndam

å

l.

Statsst

ö

dda exportkrediter tros komma att framst

å 

som alltmer attraktiva p

ä

 grund av bl.a. den s

ä

kra tillg

å

ngen p

ä

 medel, On politisk os

ä

kerhet och andra destabiliserande faktorer leder till h

ö

ga r

ä

ntesatser och till ostadiga v

ä

xelkurser, kan ef­terfr

å

gan p

å

 exportkrediter komina att 

ö

ka ytterliga­re, s

ä

rskilt om dessa krediter inneh

å

ller subventions-inslag.

En j

ä

mf

ö

relse mellan kostnaden f

ö

r olika huvudtyper av finansiering 1 samma valuta 

gex  

f

ö

ljande schematiska gradering (mest f

ö

rm

å

nlig f

ö

rst):

Prop. 1980/81:41

48

1.    g

å

vobist

å

nd

2.

mjuka bist

å

ndskredlter (iDA-l

å

n, regionala ban­kers mjuka f

ö

nster),

3.

h

ä

rdare utvecklingskrediter (iBRD-l

ä

n, l

å

n fr

å

n regionala banker),

4.

exportkrediter till consensus-villkor och stat­ligt garanterade finanskrediter,

5.

uppl

å

ning p

å

 koimnerslella villkor p

å

 nationella och intemationella marknader.

Beroende p

å

 kreditvillkoren kan blandade krediter rangeras ln antingen mellan 2 och 3 eller mellan 3 och 4 ovan. Blandade krediter 

ä

r s

å

ledes en mer attraktiv finansieringsform f

ö

r l

å

ntagaren 

ä

n t.ex. exportkrediter till sedvanliga villkor eller kommer­siell uppl

å

ning.

Prop. 1980/81:41

49

4        F

Ö

REKOMSTEN AV BLANDADE KREDITER FRIn AirORA GIVARL

Ä

NDER

Arbetsgruppen har kartlagt utformningen av erbjudanden om blJindade krediter fr

å

n 16 i-l

ä

nder - Australien, Belgien, Canada, Danmark, Finland, Frankrike, Italien, Japan, Nederi

ä

ndema, Norge, Schweiz, Spanien, Stor­britannien, USA, V

ä

sttyskland och 

Ö

sterrike. Samtliga dessa l

ä

nder, utom Australien, har mer eller mindre systematiserade former f

ö

r blandade krediter. Blan­dade krediter utnyttjas fr

ä

mst i aamband med export­aff

ä

rer som anaea vara av stort intresse f

ö

r det eg­na landet. I de flesta fall baseras kreditgivningen p

ä

 utl

å

ning fr

å

n nationella exportkreditinstitutioner i kombination med l

ä

n eller bidrag avsedda f

ö

r bi-st

ä

nds

ä

ndam

å

l. N

å

gra s

ä

kra uppgifter om den samman­lagda omfattningen av blandade krediter har inte g

å

tt att f

å

 fram (se avsnitt 4.-3).

Arbetsgruppen har inte gjort n

å

gon unders

ö

kning av f

ö

rm

å

nlig kreditgivning fr

ä

n statshandelsl

ä

nder el­ler fr

ä

n andra u-l

ä

nder. Det har dock kunnat konsta­teras att bl.a. Brasilien i vissa aammanhang har er­bjudit mycket f

ö

rm

å

nliga finansieringsvillkor,

I syfte att samla in material om blandade krediter fr

å

n andra givarl

ä

nder har arbetsgruppen h

å

llit s.k. hearings med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r SIDA, N

ä

mnden f

ö

r far­tygskreditgarantier. Riksg

ä

ldskontoret, Exportkredit­n

ä

mnden, Sveriges Exportr

å

d, Sveriges Industrif

ö

rbund, TCO, LO, Svenska Bankf

ö

reningen, AB Svensk Export­kredit och Svenaka Byggnadsentrepren

ö

rf

ö

reningen. Vidare har enk

ä

ter s

ä

nts till de svenaka beskiokhingar-na i Bern, Bonn, Bryssel, Canberra,[REDACTED_EFTERNAMN], Helsing­fors, K

ö

penhamn, London, Madrid, Oalo, Ottawa, Paris,

4 

Riksdagen 1980/81. I samt. Nr 41

Prop. 1980/81:41

50

Rom, Tokyo, Waahington och Wien samt till viaaa am­bassader och bist

å

ndskontor 1 u-l

ä

nder.

Det erh

å

llna materialet har st

ä

mts av och st

ä

llts samman med uppgifter fr

å

n andra k

ä

llor, bl.a. de notifikationer som inkommit till EKN inon ramen f

ö

r consensus-

ö

verenskommelsen.

4.1      Utformning av andra l

ä

nders system f

ö

r blandade krediter

Krediter p

ä

 f

ö

rm

å

nliga villkor f

ö

r finansiering av u-l

ä

nders upphandling i det egna landet 

ä

r ingen ny f

ö

reteelse. Under kolonialtiden finansierade moder­l

ä

nderna en betydande del av exporten av kapital­varor f

ö

r investeringa

ä

ndam

å

l till sina besittningar. Efter sj

ä

lvst

ä

ndigheten har dessa ekonomiska band i m

å

ngt och mycket best

å

tt. I vissa fall har det legat i det foma moderlandets intresse att bibeh

å

lla etab­lerade handelsm

ö

nster. I andra fall har man tillm

ö

tes­g

å

tt politiskt och moraliskt betingade krav p

å

 fort­satt bist

å

nd till ekonomiskt svaga f.d. kolonier.

I flera givarl

ä

nder tycks blandade krediter prim

ä

rt utnyttjas aom ett s

ä

tt att tillf

ö

rs

ä

kra den egna ex­portindustrin st

ö

rsta m

ö

jliga utbyte av de mjuka statal

å

n aom ges i bist

å

nd till u-l

ä

nder. Genom att kombinera l

ä

ngivning f

ö

r bist

ä

nds

ä

ndam

å

l med kommer­siellt betingad l

å

ngivning uppn

å

s en st

ö

rre samman­lagd kreditvolym, aom st

ä

lls till u-landeta f

ö

rfogan­de f

ö

r finanaiering av export fr

ä

n givarlandet. Hela kreditvolymen, inklusive bist

å

ndsl

å

nen, kan d

ä

rmed i praktiken bindas till upphandling i det egna landet, 

ä

ven om blst

ä

ndsl

ä

nen i och f

ö

r sig 

ä

x formellt obund­na. Detta f

ö

rfarande tycks vara relativt vanligt,

Prop. 1980/81:41

51

framf

ö

rallt i Belgien, Frankrike, Italien, Japan, Spanien, V

ä

sttyskland, Schweiz och 

Ö

sterrike. I dessa givarl

ä

nder ses blandade krediter som ett na­turligt inslag i den bilaterala bist

å

ndspolitiken. Till viss del f

ö

rklaras detta syns

ä

tt kanske av att handelsintressen beaktas 

ä

ven vid utformning av bi­st

å

ndspolitiken i 

ö

vrigt.

Andra givarl

ä

nder tycks snarare betrakta blandade krediter son ett effektivt konkurrensmedel vid ex­port till u-l

ä

nder. I de fall d

ä

r man i dessa l

ä

nder anser sig ha ett Intresse av att den egna exportin­dustrin f

å

r leverera vissa varor till ett u-land, och detta u-land ocks

å

 kan komna i fr

å

ga f

ö

r bist

å

ndsin­satser, tycks det inte f

ö

religga n

å

gra principiella hinder mot att bist

å

nd och exportkreditgivning sam­ordnas f

ö

r att 

ö

ka den egna konkurrenskraften. Man kan i dessa l

ä

nder blanda exportkrediter med s

å

v

ä

l bist

ä

ndsmedel som andra medel. Detta g

ä

ller bl.a. Canada, Danmark, Storbritannien, Nederi

ä

ndema, Finland och Norge.

USA betraktar blandade krediter uteslutande son ett exportfr

ä

mjande medel, Subventionering av f

ö

rm

å

nlig kreditgivning till u-l

ä

nder bekostas av Int

ä

kter fr

å

n det kreditgivande organets 

ö

vriga verksamhet. Denna typ av intemfinansiering av blandade krediter 

ä

r endast m

ö

jlig f

ö

r kreditgivande organ med en stor och diveraifierad 

ö

vrig verksamhet att falla till­baka p

ä

, som i det h

ä

r fallet US Export-Import Bank,

Blandade krediter, med g

å

voelement i intervallet 15-25%, erbjuds relativt s

ä

llan till mottagare i de allra fattigaste u-l

ä

ndema. Det 

ä

r i st

ä

llet de s.k. medellnkomstl

ä

ndema, som koiunlt en bit p

ä

 v

ä

g 1 sina utvecklingsstr

ä

vanden, som erbjuds s

å

dana krediter.

Prop. 1980/81:41

52

4.2      Notifikationer inom ramen f

ö

r conaensua-

ö

verenskommelsen

Consensus tr

ä

dde 1 kraft den 1 april 1978 (se avsnitt 2.2.2). EKN hade fram t.o.m, utg

å

ngen av 

å

r 1979 re­gistrerat totalt 364 st notifikationer om avsteg fr

ä

n de 

ö

verenskomna riktlinjema. Av dessa notifi­kationer h

ä

nf

ö

rde sig drygt en tredjedel till erbjudan­den om f

ö

rm

å

nliga kreditvillkor med g

ä

voelement p

ä 

15-25%. H

ä

r g

ö

rs ingen skillnad p

ä

 om det notifierade erbjudandet givits som svar p

å

 att n

å

got annat land tidigare erbjudit en blandad kredit, s.k. matchlng, el­ler om det 

ä

r det f

ö

rsta erbjudande om blandad kredit som f

ö

rekommer 1 samband med en visa aff

ä

r.

Det tog vias tid innan notlf ikationsprocedurema kom ig

å

ng ordentligt i en del l

ä

nder. I b

ö

rjan notifiera-des i viasa fall ocks

å

 bara de 

ö

vriga deltagare som ans

å

gs vara potentiellt intresserade av en aff

ä

r, inte alla 

ö

vriga deltagare. EKN har d

ä

rf

ö

r inte mot­tagit samtliga de notifikationer som faktiskt gjorts. En annan brist 

ä

r att det inte alltid i notifika-tionema explicit anges om en aff

ä

r tidigare notlfi-erats av ett annat land. Det kan d

ä

rf

ö

r v

ä

xa sv

å

rt att skilja antalet notifikationer fr

å

n antalet en­skilda aff

ä

rer. Eftersom krediterbjudanden med ett g

å

voelement 

ö

verstigande 15% enbart skall notlfieras i efterhand kan notifiering i vissa fall ocks

å

dr

ö

ja mycket l

ä

nge.

F

ö

ljande sammanst

ä

llning har baserats p

ä

 notifika­tioner explicit h

ä

nf

ö

rliga till blandade krediter samt s

å

dana d

ä

r kredittiden varit 12 

ä

r eller mer och/eller r

ä

ntesatsen understigit consensus. I de se­nare fallen tycks avsikten aom regel ha varit att

Prop. 1980/81:41

53

f

ö

rs

ö

ka matcha kreditkonkurrens 1 form av blandade krediter i samband med kraftverksanl

ä

ggningar.

dlter 

)

Notifierande

land

1/4-31/12 

.1978

1/1-31/12

i?79

Hela perioden

V

ä

sttyskland

8

21

29

Frankrike

10

16

26

USA

7

13

20

Storbritannien

5

6

11

Ö

sterrike

1

10

11

Spanien

-

7

7

Japan

-

6

6

Canada

2

2

4

Holland

2

2

4

Norge Sverige*)

1

5

4

1

3

4

Portugal

1

2

5

Belgien

-

2

2

Danmark

-

2

2

Schweiz

-

2

2

Italien

1

-

1

Nya Zeeland

39

_1_ 96

1 137

Medeltal

2/land

6/land   8/land

x)

12 

å

ra kredittid vid atora kraftverksprojekt

Ovanst

å

ende tabell visar att tre givarl

ä

nder, V

ä

st­tyskland, Frankrike och USA svarat f

ö

r mer 

ä

n h

ä

lf­ten av antalet notifierade erbjudanden on blandade krediter (inkl. matchning av s

å

dana krediter).

T)

N

å

gra notifikationer har inneh

å

llit altemativa krediterbjudanden f

ö

r samma aff

ä

r.

Prop. 1980/81:41

54

Storbritannien och 

Ö

sterrike

å

terfinns i en andra grupp med 11 notifikationer vardera. Av tabellen framg

ä

r ocks

å

 att V

ä

sttyskland, Frankrike, USA, 

Ö

sterrike, Japan och Spanien notifierat betydligt fler erbjudanden om f

ö

rm

ä

nliga kreditvillkor under 

å

r 1979 

ä

n under 

å

r 1978, Det tycks s

å

ledes i f

ö

r­sta hand ha varit dessa l

ä

nder som svarat f

ö

r den 

ö

kade f

ö

rekomsten av blandade krediter under det aenaate 

å

ret. Olika uttalanden fr

å

n f

ö

retr

ä

dare f

ö

r dessa l

ä

nder bekr

ä

ftar ocks

ä

denna bild. De h

ä

x n

ä

mn­da l

ä

ndema svarar f

ö

r flertalet av de notifika­tioner av blandade krediter som gjorts. 

Ö

vriga l

ä

n­der har endast notifierat enstaka erbjudanden om krediter med 15-25% g

ä

voelement.

Vid hearings framkom att blandade krediter i f

ö

rsta hand ana

å

ga f

ö

rekomma i ajiaband med at

ö

rre aff

ä

rer. Detta bekr

ä

ftaa av EKN:s notifikationer. Ungef

ä

r 70% av registrerade erbjudanden har avsett kredit­belopp

ö

verstigande 55 milj.kr. Av 98 s

å

dana er­bjudanden avs

ä

g 52 stycken aff

ä

rer med kreditbelopp p

å

 mer 

ä

n 220 milj.kr.

Antal krediterb.judanden f

ö

rdelade efter kreditbe-

louuet

s  storlek

KreditbeloT5p

1/4-31/12

1?78

1/1-31/12 1979

Hela perioden

under

3,5 milj

.kr.

1

-

1

11

5,5

ti

ti

2

4

6

IT

11,0

IT

n

1

3

4

n

16,5

ti

n

1

4

5

n

27,5

n

11

4

3

7

n

58,5

n

11

2

4

6

n

55,0

11

If

2

6

8

IT

110,0

n

II

5

16

21

n

220,0

11

If

7

18

25

Över

220,0

n

n

12

40

52

okänt

2

5

7

totalt danden

; antal

erbju-

39

103

142

Prop. 1980/81:41

55

De vanligast f

ö

rekommande varuslagen 

ä

r maskinut­rustning till industri- och kraftverksanl

ä

ggningar, fartyg, leveranser till kommunikations- och tran­sportsektorn sant st

ö

rre anl

ä

ggningsarbeten son ham­nar, sjukhus, skolor, flygplatser, bevattningssys­tem, damnar m.m.

L

ä

nder som mottagit erbjudanden om f

ö

rm

å

nliga kre­ditvillkor under perioden 1/4 1978 - 31/12 1979

Asien

Afrika

Malaysia 10

Israel 9

Thailand 8

Sydkorea 7

Indien 3

Libanon, Filippinerna 2

Ceylon, Pakistan, Indonesien, Singapore, Jordanien, Hongkong, Taiwan 1

Totalt Asien 48

Egypten 5

Algeriet 4

Tunisien, Elfenbenskusten, Ekvatorialguinea, Zaire 2

Kamerun, Sierra Leone, Madagaskar, Malawi, Ghana, Mo$anbl(iue, Marocko 1

Totalt Afrika 24

Latinanerlka   Brasillen 18

Mexico 7

Ecuador, Argentina 6

Bolivia, Honduras 2

Colonbia, El Salvador, Janalea, Peru, Venezuela, Dominikanska Republiken 1

Totalt Latinanerlka 47

Prop. 1980/81:41

56

Etiropa        Turkiet 7 Cypern 5 Portugal 5 Grekland 2 Polen 1 Totalt Europa 16

Flertalet notifierade erbjudanden on blandade kre­diter har givits till l

ä

nder i Latinamerika eller Asien (ca 70% av totala antalet). Brasilien 

ä

r det enskilda land son nottagit flest erbjudanden, 18 stycken. Det 

ä

r ocks

ä

 Intressant att notera att 18 notifikationer avsett erbjudanden on blandade kredi­ter till l

ä

nder 1 Europa.

Endast tre svenska programl

ä

nder har erbjudits blandade krediter under den unders

ö

kta perloden, Indien (3 st), Pakistan och M09ambique. N

å

got fler erbjudanden har g

å

tt till de l

ä

nder son omfattas av v

å

rt bredare samarbete. Egypten har f

å

tt 5 e:-bjudanden, Algeriet 4 st, Tunisien och Portugal 3 st samt Jamaica och Dominikanska Republiken 1 var­dera.

Hut 

m

å

nga erbjudanden som accepterats av mottagar­landet eller lett till faktiska aff

ä

rer framg

å

r ej av notlf ikatlonema.

4.3      Sanunanfattning av intressanta drag i olika l

ä

nders utformning av blandade krediter

Bland de 16 givarl

ä

ader som arbet8grupp

«

a tittat n

ä

rmare p

å

å

terfinns de sju stora kolonlalmaktema Belgien, Frankrike, Italien, Nederl

ä

nderna, Spanien, Storbritannien och T

ä

attyskland, som alla sedan

Prop. 1980/81:41

57

gammalt har system f

ö

r subventionerad kreditgivning till u-l

ä

nder. Dessa l

ä

nders blandade krediter ba­seras som regel p

ä

 en kombination av traditionella blst

ä

ndsl

ä

n och exportkrediter. Exportkreditdelen st

ä

lls till f

ö

rfogande med hj

ä

lp av de institutioner aom normalt finansierar och garanterar s

å

dana kredi­ter 1 de olika l

ä

ndema. En liknande uppl

ä

ggning tycks ocks

å

 till

ä

mpas av Damnark, Finland, Japan, Schweiz och 

Ö

sterrike.

Japan har v

ä

l utvecklade m

ö

jligheter att kombinera f

ö

rm

å

nliga kreditvillkor med 

å

terbetalning 1 varu­form. F

ö

rm

å

nlighetsgraden hos en s

ä

dan transaktion 

ä

r relativt sv

å

r att fastst

ä

lla p

å

 f

ö

rhand. Kredit-fomen anv

ä

nds fr

ä

nst i samband med finansiering av inveateringar i r

å

varuutvinning. Krediten 

å

terbe­talas genom leverans av viss m

ä

ngd r

å

vara per 

å

r i visst antal 

å

r. Denna r

å

vara 

å

s

ä

tts ett mer eller mindre fast pris aom, beroende p

å

 den framtida pris­utvecklingen p

ä

 r

å

varumarknaden, kan komma att ligga 

Ö

ver eller under v

ä

rldsmarknadspriset. Japanska myn­digheters stora intresse f

ö

r denna form av kredit­avtal 

ä

r fr

ä

mst betingat av landets briat p

å

 egna r

å

varutillg

å

ngar.

Sn annan fom av blandade krediter repreaenteraa av det systen son till

ä

mpas 1 Norge och de s.k. s

ä

rskil­da natchnlngsfonder son finns 1 Dannark och Neder­l

ä

nderna.

Ä

ven det anerikanska systemet med f

ö

rm

å

n­lig kreditgivning inom ramen f

ö

r EZIM-bankens verk­samhet kan h

ä

nf

ö

ras till denna grupp. H

ä

r ansl

å

s s

ä

rskilda medel f

ö

r uppmjukning av kreditvillkoren 1 samband ned exportaff

ä

rer d

ä

r konkurrensen 

ä

r h

ä

rd. Kraven p

å

 att konkurrens 1 form av f

ö

m

å

nliga kredit­erbjudanden fr

ä

n andra l

ä

nder skall kunna bevisas 

ä

r

Prop. 1980/81:41

58

olika h

ö

gt st

ä

llda i de olika l

ä

ndema. Fr

å

n ameri­kansk sida 

ä

r nan nu mycket aggressiv och det tycka r

ä

cka med att det finns rimlig anledning anta att n

å

got axmat land kan komma att vilja erbjuda f

ö

rm

ä

n­liga kreditvillkor f

ö

r att EXIM-banken skall vara redo att bevilja amerikansk exportindustri f

ö

rm

ä

n­liga finansieringsm

ö

jligheter. I Danmark tycks kra­ven p

å

 bevisf

ö

ring fr

å

n exportf

ö

retagens sida d

ä

r­emot vara relativt h

ö

gt st

ä

llda, Norge har fr

ä

mst utnyttjat sitt system i samband med fartygsexport och n

ä

gon direkt bevisning av att konkurrens f

ö

re­ligger tycks ej ha kr

ä

vts.

En litet annorlunda form av f

ö

rm

å

nlig finansiering har anv

ä

nts av Canada. Det kanadensiska exportkredit­organet anser det rimligt att kredittidens l

ä

ngd i de enskilda fallen anpassas till exportaff

ä

rens art. I samband med export till u-l

ä

nder samarbetar man med det kanadensiska bist

å

ndsorganet som kan finan­slera delar av ett exportkontrakt, iterst

å

ende del kan sedan finansieras med en exportkredit vars l

ö

p­tid f

ö

rl

ä

ngts.

F

ö

ljande korta sammanfattning g

ö

r inte anspr

å

k p

å 

att ge en utt

ö

mmande beskrivning av f

ö

rh

å

llandena. Den belyser 

ä

nd

å

 vissa intressanta drag hos utform­ningen av blandade krediter fr

ä

n olika givarl

ä

nder. Arbetsgruppen reserverar sig f

ö

r eventuella felaktig­heter p

å

 grund av ofullst

ä

ndigt 

å

tergivna eller in­aktuella uppgifter, nen har velat 

å

terge sammanfatt­ningen bl.a. mot bakgrund av att a

å

 litet annat material om blandade krediter finns tillg

ä

ngligt.

Prop. 1980/81:41

59

Australien

Australiens export av kapitalvaror 

ä

r relativt be­gr

ä

nsad. Det offentliga utvecklingsbist

å

ndet ges n

ä

stan uteslutande i g

å

voform. Det australiensiska n

ä

ringslivet har f

ö

reslagit att ett system f

ö

r blan­dade krediter inf

ö

ra. Fr

å

n officiellt h

å

ll synes man f.n. inte beredd att ansl

å

 n

å

gra s

ä

rskilda medel f

ö

r detta 

ä

ndam

å

l.

Belgien

Blandade krediter st

ä

lls till f

ö

rfogande genom tv

å 

separata avtal aom ing

ä

a samtidigt, ett mellanatat-ligt och ett mellan den privata sektom och represen­tanter f

ö

r mottagande stat. Dessa tv

å

 parallella av­tal h

ö

r inte formellt ihop, Kreditema 

ä

r bundna till ink

ö

p av belgiska produkter och kan antingen kopplaa till ett angivet projekt eller ses som en allm

ä

n kreditram f

ö

r u-landet. Vad g

ä

ller Vietnam synes stat och n

ä

ringsliv 

ä

ven ha f

ö

rhandlat sam­tidigt. Detta avtal omfattar b

å

de g

å

vobist

å

nd, atat­liga l

å

n och bankkrediter med angivande av den pro­portionella blandningen f

ö

r olika 

ä

ndam

å

l. Det har antytts att Belgien har f

ö

r avsikt att s

ö

ka inf

ö

ra detta samlade f

ö

rhandlingsgrepp 

ä

ven p

å

 andra l

ä

nder.

I 1979 

å

rs budget har 5 miljarder BP (ca 450 milj.kr.) anslagits p

å

 finansministeriets budget f

ö

r nya stats­l

å

n. Statsl

ä

nen 

ä

r bundna och l

ö

per aom regel med 50 

å

rs kredittid varav 10 

å

rs anorteringsfri period och 0-2% r

ä

nta. Ca 20% av statsl

å

nen ges i form av blandads. krediter. Enligt belgiska k

ä

llor str

ä

var man efter att 

ö

ka denna andel. Dessa l

å

n anv

ä

nds of­ta f

ö

r att finansiera den f

ö

rsta betalningen f

ö

r ett projekt. Den kommersiella delen av en blandad kredit st

ä

lls till f

ö

rfogande fr

å

n en pool f

ö

r finansiering av utlandsaff

ä

rer, gemensamt 

ä

gd av aff

ä

rsbanker och atatliga kredltinatitut. F

ö

r utnyttjande av poolen kr

ä

va att en kredit godk

ä

nts av Creditexport, de bel­giska kreditinatit-atlonemas samarbetsorgan. F

ö

rdel­ningen statsl

å

n/kommersiell kredit i en blandad kre­dit 

ä

r oa 1:5.

Avtal om blandade krediter finna med bl.a. Indonesien, Indien, Pakistan, Elfenbenskusten, Zaire, Angola, Tunisien, Uruguay, Colombia och Vietnan.

Canada

Ett antal projekt har aamfinanaierata av Export

Development Corporation (EDC) och bist

å

ndsorganet

Prop. 1980/81:41

60

CIDA. EDC finansierar och f

ö

rs

ä

krar exportkrediter dels i eget namn och dels f

ö

r den kanadensiska re­geringens r

ä

kning (det s.k. Canada Account). EDC finansierade 

å

r 1978 50% av all kanadensisk export destinerad till l

ä

nder utanf

ö

r Nordamerika. Man ar­betar i stor utstr

ä

ckning med rankredlter son kan ges till alla u-l

ä

nder vars kreditv

ä

rdighet 

ä

r accep­tabel. CIDA-nedel kan komma i fr

å

ga f

ö

r samfinan­siering av export till l

ä

nder som faller Inon r

å

nen f

ö

r Canadas bist

å

ndsverksamhet. Ett projekt kan t.ex. delas upp s

ä

 att nio J

ä

rnv

ä

gsvagnar s

ä

ljs under EDC-kredlt och den tionde ges son bist

å

nd via CIDA. Ef­ter ett infomellt och n

ä

ra samarbete mellan f

ö

re­tag, banker, EDC och CIDA under f

ö

rhandlingsstadiet fattas det slutliga beslutet formellt av respektive Instans Inom ramen f

ö

r dess nomala verksEunhet. Ka­pitalvaror och tekniska tj

ä

nster av kanadensiskt ur­spmng kan konna 1 fr

å

ga f

ö

r f

ö

m

å

nllg finansiering.

Canada-l

ä

nen finansieras ned medel som st

ä

lls till EDC:8 f

ö

rfogande av regeringen. N

ä

gra avs

ä

ttningar f

ö

r att t

ä

cka eventuella skadefall p

å

 Canada-l

ä

nen g

ö

rs ej. F

ö

r den nomala verksanheten fonderas dock vissa nedel f

ö

r att uppr

ä

tth

å

lla bolagets rykte som f

ö

rstklassig l

å

ntagare p

å

 den intemationella marknaden. CIDA-medlen utg

å

r som l

å

n eller g

å

va fr

ä

n bist

å

ndsbudgeten.

Danmark

Systemet med blandade krediter avskaffades vid Sannarks intr

ä

ds i EG, d

ä

 det ans

å

gs st

å

 i strid med EG-best

ä

mmelsema, men har 

å

terinf

ö

rts ned h

ä

n­visning till att Frankrike fortsatt anv

ä

nda sig av blandade krediter f

ö

r att offensivt fr

ä

mja sin ex­port. Bist

å

ndsorganet DANXDA f

ö

rhandlar om stats­l

å

n f

ö

r utveckllngs

ä

ndam

ä

l inom ramen f

ö

r det dan­ska bist

å

ndet. Man Inh

ä

mtar handelsministeriets ut­l

å

tande om huruvida man d

ä

r 

ä

r beredd att mot bak­ grund av en kommersiell riskbed

ö

mning l

ä

mna u-lan­det i fr

å

ga exportkreditgaranti. S.k. u-landsgaranti kan ges prenlefrltt. On DANIDA f

å

tt positivt be­sked fr

ä

n handelsnlnlsterlet Ins

ä

tts en passus i statsl

ä

neavtalet att l

å

net 

ä

ven kan anv

ä

ndas f

ö

r finansiering i form av blandade krediter. Det 

ä

r s

å­

ledss mottagarlandet som slutligt avg

ö

r om man vill anv

ä

nda statsl

å

net p

å

 detta s

ä

tt. 

Ä

ven 

ä

ldre stats­l

å

n kan utnyttjas som blandade krediter f

ö

rutsatt att handelsnlnlsterlet 

gex 

u-landet positiv kre-dltrlskv

ä

rdering.

F

ö

r att DANIDA skall l

ä

nna statsl

å

n till ett projekt likson f

ö

r att handelsministeriet skall kunna l

ä

mna

Prop. 1980/81:41

61

s.k. u-landsgaranti kr

ä

va att projektet bed

ö

ms ha utvecklingsv

ä

rde f

ö

r mottagarlandet.

Statsl

å

nen finasieras 

ö

ver bist

å

ndsanslaget. F

ö

r budget

å

ret 1979/30 har analagits 125 milj. dollar f

ö

r nya atatsl

å

n. Man syftar till att 25% av ODA 

å

rligen akall utg

å

i form av utbetalningar under atatsl

å

n. Vid slutet av 1977 hade Danmark ing

å

tt avtal om statsl

å

n till ett totalt belopp av 438 milj.dollar med 45 l

ä

nder.

Mottagande u-l

ä

nder v

ä

ljs ut enligt DANIDA:a krite­rier. En atatlig myndlet i u-landet 

ä

r avtalspart­ner. Statal

å

n kan bl.a. utnyttjas f

ö

r kapitalvaruin-vesteringar som f

ö

rb

ä

ttrar mottagarlandets infra­struktur.

En blandad kredit skall ha ett eammanlagt g

å

voele­ment p

å

minst 25%. Tre kategorier l

å

ntagare kan er­h

å

lla statsl

ä

n till olika kreditvillkor:

1)

De minst utvecklade l

ä

ndema (KUL)1) kan f

å

 l

ä

n p

å

 50 

å

r, varav 10 

å

rs amorteringafri period. G

å

voelementet 

ä

r 90%.

2)

L

ä

nder med BJrP/capita understigande 250 dollar kan f

å

 l

å

n p

å

 35 

å

r, varav 10 

å

rs amorteringafri period. G

å

voelementet 

ä

r S6%.

3)

L

ä

nder med en BKP/capita mellan 250 och 550 dol­lar kan f

å

 l

ä

n p

å

 25 

å

r, varav 7 

å

ra amorterings-fri period. G

å

voelementet 

ä

r 76%.

Alla dessa danska statsl

å

n 

ä

r helt r

ä

ntefria. L

å

nen

ä

r i princip bundna, men de fattigaste l

ä

ndema kan anv

ä

nda upp till 25% f

ö

r att finansiera lokala kost­nader, I genomsnitt 10% av l

å

nen brukar g

å

å

t f

ö

r att finansiera transportkostnader.

Danskarna har en begr

ä

nsad erfarenhet av att utnyttja ja statsl

å

n i form av blandade krediter. Visaa be­d

ö

mare anser att syatemet 

ä

r f

ö

r tungrott f

ö

r att amidigt kunna anv

ä

ndaa i kommersiell verksamhet och att det d

ä

rf

ö

r 

ä

r av f

ö

rsumbar betydelse. DANIDA m

å

a­te 

ä

ska budgetmedel f

ö

r statsl

å

n, med en omst

ä

ndlig parlamentabehandling aom f

ö

ljd. L

å

nen 

ä

r ofta 

ö

ron-m

ä

rkta f

ö

r speciella projekt, och diaponibla medel f

ö

r andra 

ä

ndam

å

l finns d

ä

rf

ö

r s

ä

llan tillg

ä

ngliga. Danskarna menar ocka

å

 att mottagarlandet s

ä

llan har intresse av att minska det koncessionella elementet.

Huvudsakligen l

ä

nder vars BNP 1970-72 understeg 125 dollar, f.n, 51 at.

Prop. 1980/81:41

62

s.k. u-landsgaranti kr

ä

va att projektet bed

ö

ms ha utvecklingsv

ä

rde f

ö

r mottagarlandet.

Statsl

ä

nen finansieras 

ö

ver bist

å

ndsanslaget. F

ö

r budget

å

ret 1979/80 har anslagits 125 milj. dollar f

ö

r nya statsl

å

n. Man syftar till att 25% av ODA 

å

rligen skall utg

å

 i form av utbetalningar under statal

å

n, Tid slutet av 1977 hade Danmark ing

å

tt avtal om statsl

ä

n till ett totalt belopp av 436 milj.dollar med 45 l

ä

nder.

Mottagande u-l

ä

nder v

ä

ljs ut enligt DANIDA:s krite­rier. En statlig myndighet 1 u-landet 

ä

r avtalspart­ner. Statsl

å

n kan bl.a, utnyttjas f

ö

r kapitalvaruin-vesterlngar som f

ö

rb

ä

ttrar mottagarlandets infra­struktur.

En blandad kredit skall ha ett aammanlagrt g

å

voele­ment p

å

 minst 25%, Tre kategorier l

å

ntagare kan er-h

ä

lla statsl

å

n till olika kreditvillkor:

1)

LLDC-l

ä

nder kan f

å

 l

ä

n p

å

 50 

å

r, varav 10 

å

ra anorteringsfri period, G

å

voelemaitet 

ä

r 90%,

2)

L

ä

nder med BNP/capita underatigande 250 dollar kan f

ä

 l

ä

n p

å

 35 

å

r, varav 10 

å

rs anorteringsfri period. G

å

voelementet 

ä

b: 86%,

3)

L

ä

nder med en BNP/capita mellan 250 och 550 dol­lar kan f

å

 l

ä

n p

ä

 25 

ä

r, varav 7 

å

rs amorterings-fri period. G

ä

voelenentet 

ä

r 76%.

Alla dessa danska statsl

å

n 

ä

r helt r

ä

ntefria. L

å

nen 

ä

r i princip bimdna, nen de fattigaste l

ä

ndema kan anv

ä

nda upp till 25% f

ö

r att finansiera lokala kost­nader. I gnonsnitt 10% av l

ä

nen brukar g

å

å

t f

ö

r att finanslera transportkostnader.

Danskarna har en begr

ä

nsad erfarenhet av att utnyttja Ja statsl

ä

n 1 fom av blandade krediter. Vissa be-d

ö

nare anaer att systemet 

ä

r f

ö

r tungrott f

ö

r att smidigt kunna anv

ä

ndas i kommersiell verksamhet och att det d

ä

rf

ö

r 

ä

r av f

ö

rs\ifflbar betydelse. DANIDA m

å

s­te 

ä

ska budgetmedel f

ö

r statsl

å

n, med en omst

ä

ndlig parlamentsbehandling som f

ö

ljd. L

å

nen 

ä

r ofta 

ö

ron-m

ä

rkta f

ö

r speciella projekt, och disponibla medel f

ö

r andra 

ä

ndam

å

l finns d

ä

rf

ö

r s

ä

llan tillg

ä

ngliga. Danskarna menar ocks

å

 att mottagarlandet s

ä

llan har Intresse av att minska det koncessionella elementet,

Prop. 1980/81:41

63

vilket blir f

ö

ljden om statsl

å

n anv

ä

nds f

ö

r finan­siering i form av blandade krediter. N

ä

ringslivet har visat stort intresse f

ö

r denna finansierings­form, men man tycker sig p

å

 officiellt h

å

ll nu m

ä

r­ka att entusiasmen svalnat d

ä

 f

ö

retagen sett hur sv

å

rt det 

ä

r att i praktiken f

ö

rhandla fr

ä

n en blan­dad kredit p

å

 g

ä

llande premisser.

Finland

De blandade finansieringar aom genomf

ö

rts syna ha motiverats av att transaktionen i fr

å

ga var av stort finl

ä

ndskt exportintresse samtidigt som det r

ö

rt sig om ett bist

å

ndspolitiskt l

ä

mpligt u-land.

Finlands Exportkredit AB beslutar om den andel av en blandad kredit som finansieras p

å

kommersiella vill­kor. Beslut om utnyttjande av bist

å

ndsmedel fattas av utrikesministeriets avdelning f

ö

r utvecklingssamsLrbete i samr

å

d med mottagfande u-land. Blandade krediter kan beviljas till de u-l

ä

nder som kan komma i fr

å

ga f

ö

r finskt kreditbist

å

nd.

Frankrike

Blandade krediter kan ges f

ö

r tv

å

ä

ndam

å

l, projekt­finansiering och betalningsbalansst

ö

d. En blandad kredit best

å

r av tv

å

komponenter:

1)

ett l

å

n fr

å

n finansministeriet till landets re­gering, l

ä

nevillkor: 20-30 

å

rs l

ö

ptid, 10 

å

ra grace period, ca 3% r

ä

nta, g

å

voelementet ligger i regel 

ö

ver 50% men b

ö

r ej 

ö

verstiga 85%;

2)

ett kommeraiellt bankl

ä

n, villkoren ligger d

å 

inom conaensua, men regelin

ä

ssigt precis p

å

gr

ä

ns­v

ä

rdena.

Mottagarlandet utnyttjar ofta statsl

å

nedelen fcr att finanalera kontantandelen av en aff

ä

r samt ds lokala kostnadema. Bankl

å

nedelen av en blandad kredit uppges uppg

å

 till 2-3 g

å

nger statsl

ä

nets storlek.

De l

ä

nder aom kan komma i fr

å

ga f

ö

r blandade kredi­ter 

ä

r;

i) foma franska kolonierj

2) MSa1)- och MUL-l

ä

nder,

5) l

ä

nder som anaea l

ä

mpliga av politiska sk

ä

l.

Ty

eng. most seriously affacted, p

ä

 svenska: de u-l

ä

nder vilkas ekonomier hade s

ä

rskilt sv

å

ra k

ä

n­ningar av oljekrisen 1974 och dess efterverkningar, totalt 45 st.

Prop. 1980/81:41

64

Inf

ö

r f

ö

rhandling om en blandad kredit best

ä

ms f

ö

rst statsl

å

nets storlek. F

ö

rhandlingen g

ä

ller sedan dele det privata bankl

ä

nets storlek (och d

ä

rmed de genom­snittliga villkoren f

ö

r den blandade krediten), och dels f

ö

r vilka 

ä

ndam

å

l och under vilka restruktioner den blandade krediten f

ä

r utnyttjas.

Franska export

ö

rer kan sedan henst

ä

lla hos finans­ministeriet (DREE) om att f

å

 utnyttja en viss kredit f

ö

r sin export. DREE efterh

ö

r mottagarlandets in­st

ä

llning till att utnyttja en del av krediten f

ö

r den aktuella aff

ä

ren, varefter man meddelar expor­t

ö

ren.

N

ä

r denne alutit k

ö

peavtal arrangeraa ett bankl

å

n f

ö

r den del av krediten son ej t

ä

cks av statsl

å

net.

ir 1977 anslogs 1 859 nilj, francs f

ö

r ing

å

ende av statsl

å

n. Sanna 

å

r uppgick den franska exporten av kapitalvaror till 70 niljarder francs, varav 5% finansierades under blandade krediter. Export som finansleras med blandade krediter skall omfattas av exportkreditgaxanti fr

ä

n COFACE, den franska not-svarieten till EKN, Det 

ä

r inte ovanligt att av­tal on blandade krediter ing

å

s med mycket kort varsel.

Italien

Å

r 1977 antogs en ny lag med best

ä

mmelser om bl.a. f

ö

rs

ä

kring och finansiering av exportkrediter och kreditgivning f

ö

r att fr

ä

mja intemationellt finan­siellt och ekonomiskt samarbete, Lagen innebar 

ä

ven en omorganisation av ber

ö

rda organ och myndigheter.

En interminlsterlell kommitt

é

 f

ö

r ekonomisk politik gentenot utlandet (CIPES) Inr

ä

ttades best

å

ende av ministrarna f

ö

r budget och ekonomisk planering, UD, finans, Jord- och skogsbruk, Industri och handel sant utrikeshandel, Konnltts uppgift 

ä

r att de­finiera och sanordna de politiska riktlinjema f

ö

r utrikeshandeln, exportkredltgarantigivningen och exportkreditfinansieringen, det intemationella san­arbetet ned u-l

ä

nder samt r

å

vaxuf

ö

rs

ö

rjningen och 

all 

annan ekononlsk aktivitet d

ä

r Italien samverkar med andra l

ä

nder. Man hor 

ä

nnu s

å

 l

ä

nge en begr

ä

nsad erfarenhet av hur den nya organlsationen fungerar. Laexten inneh

å

ller dock ett antal skrivningar om att man vid aff

ä

rer av speciellt italienskt intresse, d

ä

r konkurrensen fr

ä

n andra l

ä

nder 

ä

r h

å

rd, har m

ö

j-liet att kringg

å

 etablerade rutiner f

ö

r att f

ä 

fr

ä

n snabba beslut, Hedlo credito Centrale (MC) 

ä

r det enda statliga organet f

ö

r refinansiering av l

å

nga krediter, Efterson nedel slussas till MC fr

å

n

Prop. 1980/81:41

65

flera olika budgetanslag f

ö

r subventionering av olika typer av kreditgivning till utlandet, torde det finnas n

ö

jlleter till flexibilitet i den italienska administrationen on en exportaff

ä

r an­ses vara av tlllr

ä

ckllgrt stort italienskt Intresse, Ir 1977 uppgick det sammanlagda statliga och pri­vata nettofl

ö

det av exportkrediter till u-l

ä

nder till 1 580 milj,dollar, varav 62 milj,dollar ut­gjordes av r

ä

ntesubventioner.

Japan

Med hj

ä

lp av l

å

nga utvecklingsl

ä

n sluter Japan av­tal med u-l

ä

nder om bl.a. utveckling av r

å

varu-fyndlgheter med Japansk utrustning och teknologi. L

ä

nen skall sedan 

å

terbetalas med produkter fr

å

n projektet. H

ä

rmed tillf

ö

rs

ä

kras Japan tillg

å

ng till r

å

varuresurser son nan saknar inon det egna landet santidigt som u-landet f

å

r krediter till projekt 

«

oa annars eallgt japansk uppfattning i n

å

nga fall inte skulle ha kommit till st

å

nd. F

ö

rm

ä

n­liga kreditvillkor erbjuds n

ä

r det s

ä

 bed

ö

ms l

ä

mp­ligt och n

ä

r Japan har chans att ta hem ett f

ö

r japansk ekonomi son helhet bra kontrakt.

Blandade krediter sanfinansleras av blst

å

ndsfinan-sieringsorganlsationen Overseas Economic Co-operation Fund (OECF) och Japans Export and Im­port Bank (Exim-banken). OECF svarar f

ö

r l

ä

n med ett g

å

voelement 

ö

verstigande 25% och Exim-banken f

ö

r 

ö

vriga l

å

n p

å

 mer kommersiella villkor. 

Å

t­minstone sex myndigheter 

ä

r inkopplade vid beslut om blandade krediter: ministeriet f

ö

r utrikeshan­del och industri (MITl), utrikeaministeriet, fi­nansministeriet (MOF), OECF (f

ö

r l

ä

nebist

ä

nd), Japan Intemational Coop

é

ration Agency (JICA f

ö

r tekniskt bist

å

nd) och Sxlm-banken, Dessa olika organs m

å

ls

ä

ttningar konpronlssas ihop, MITI och MOF anges ofta spela en avg

ö

rande roll vid best

ä

n-nlng av bl,a. kreditvillkorens utformning. Japans bist

å

nd budgetfinansleras endaat till en liten del, Reaterande mfidel erh

å

lls genom att regeringen emitterar obligationer och gnom andra l

ä

nearran­gemang, OECF-l

å

nen 

ä

r formellt obundna och avsedda f

ö

r finansiering av infrastruktur medan l

å

nen fr

å

n Exim-banken 

ä

r leverant

ö

rskrediter bundna till Ink

ö

p i Japan, Lokala kostnader upp till 15% kan 1 vissa fall finansleras med OECF-nedel,

De blandade kreditema, liksom 

ö

vrigt Japanskt bi­st

å

nd, f

ö

rdelas geografiskt efter principer som utg

å

r fr

å

n handelspolitiska 

ö

verv

ä

ganden.

5    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 41

Prop. 1980/81:41

66

Exlm-bankens leverant

ö

rakrediter har 10-11 

ä

ra l

ö

ptid varav 2-3 

å

rs anorteringsfri period. R

ä

ntan har de senaste 

å

ren varierat mellan 6,3% och 7,7%, 0ECF:s l

å

n 

ä

r mjukare med en l

ö

ptid p

ä

 20-30 

å

r varav 5-8 

ä

rs amorteringsfri perlod till en r

ä

nta p

å

 3,5 - 4,5%. P

ä

 japansk sida f

ö

rutser man en visa 

ö

kning av de blandade kreditema framf

ö

rallt till nyligen industrialiserade l

ä

nder i Asien d

ä

r man k

ä

nner ett starkt politiskt tryck att forts

ä

tta bist

å

ndsgivningen,

Nederi

ä

ndema

Systemet f

ö

r blandade krediter a

ä

tta ig

å

ng genon att ett exportf

ö

retag g

ö

r en ans

ö

kan hos utrikes­ministeriets bist

å

ndsavdelning. Exporttransaktionen m

å

ste uppg

å

till minst 5 allj, gulden (ca 12 milj,kr.). En arbetsgrupp med representanter f

ö

r utrikes- och ekonomiministerlema granskar ans

ö

kan. D

ä

refter pr

ö

var exportkredltf

ö

rs

ä

kringainstitutet HCM och finansministeriet om transaktionen kvalificerar f

ö

r exportkreditf

ö

rs

ä

kring. Ans

ö

kan om blandad kredit granskas utifr

å

n a) bist

å

ndskriterier och b) effekter p

å

 nederl

ä

ndsk ekonomi, s

ä

rskilt aya-sels

ä

ttning.

F

ö

r 

å

r 1979 har 100 milj. gulden (oa 200 milj.kr.) anslagits p

å

 bist

å

ndsbudgeten f

ö

r blandade krediter. Resterande belopp best

å

r av vanliga exportkrediter fr

å

n bankv

ä

sendet. Den statliga kreditdelen kan endast utg

å

om projektet kan erh

å

lla NCM-f

ö

rs

ä

k-ring. Finansminiateriets medgivande 

ä

r d

ä

rf

ö

r n

ö

d­v

ä

ndig f

ö

r att en blandad kredit skall kunna komma till st

ä

nd, eftersom NCM endast kan f

ö

ra

ä

kra de politiska riskema om dessa 

å

terf

ö

rs

ä

kras av sta­ten.

Blandade krediter kan ges till i f

ö

rsta hand de s.k. koncentrational

ä

ndema: Bangladesh, Sudan, Tanzania, 

Ö

vre Volta, Nordjemen, Egypten, Indien, Kenya, Pakistan, Sri L

ä

nka, Colombia, Indonesien och Zambia. Trots att systemet 

ä

r helt nytt har man i[REDACTED_EFTERNAMN] noterat sv

å

righeter att finna ett f

ö

rs

ä

k­ringsm

ä

ssigt acceptabelt importland bland dessa ofta mycket fattiga l

ä

nder. Erbjudanden on blan­dade krediter kan d

ä

rf

ö

r i framtiden komna att rik­tas till mer utvecklade l

ä

nder snarare 

ä

n till de allra fattigaste.

F

ö

rutom blandade krediter finns i Nederi

ä

ndema 

ä

ven sn s.k. natchningsfond. Den inf

ö

rdes f

ö

r att man med hj

ä

lp av r

ä

ntebidrag skulle kunna utj

ä

mna

Prop. 1980/81:41

67

de snedvridande effekter p

å

 den intemationella konkurrensen som uppst

å

r n

ä

r andra l

ä

nder erbjuder finansiering 1 form av blandade krediter. Matchnings-fonden administreras av en referensgrupp inom ekono-minlnisteriet sannansatt av representanter f

ö

r gne-raldirektoraten f

ö

r handel (exportaspekten) och in­dustri (industri- och syssels

ä

ttnlngspolltlska as­pekter). Chefen f

ö

r handelsdirektoratet fattar slut­ligt beslut. Matchningsfonden kan anv

ä

ndas om export­f

ö

retaget kan bevisa att man 

ä

r utsatt f

ö

r konkurrens fr

å

n atatligt st

ö

dda exportkreditvillkor som st

å

r i strid med consensus. Rena prisskillnader f

å

r inte kompenseras. St

ö

det akall 1 princip ha en pocitlv effekt p

å

 nederl

ä

ndsk syssels

ä

ttning.

Medel till natchnlngsfonden ansl

å

s i budgreten 

ö

ver "unemployment relief fund". ix 1977 avsattes 50 milj.gulden. H

ö

gsta st

ö

dbeloppet f

ö

r r

ä

ntesubven­tion 

ä

x 5 milj.gulden per transaktion.

Norge

Det norska systemet inf

ö

rdes i slutet av 

å

r 197 i avsikt att fr

ä

mja exporten fr

å

n f

ö

retag i kris­drabbade branscher, fr

ä

mst inom varvaindustrin. Den export som kan komma i fr

å

ga f

ö

r finansiering med blandade krediter f

ö

ruts

ä

tts best

å

 av varor och tj

ä

nster som fr

ä

mjar den ekonomiska tillv

ä

xten i mottagarlandet. Den b

ö

r ocka

å

prioriteras av u-lan­det i fr

å

ga. Denna aspekt bed

ö

ms av det norska bi­st

å

ndsorganet NORAD enligt sanna kriterier son till

ä

mpas f

ö

r garantigivning under det norska "u-gporantisystemet". I ett val mellan projekt av lik­v

ä

rdigt norskt intresse prioriteras i) de fattigas­te u-l

ä

ndema och Norges huvudsamarbetsl

ä

nder, 2) l

ä

nder p

å

 rimligt avst

å

nd fr

å

n Norge och 3) l

ä

n­der d

ä

r f

ö

rh

å

llandena 

ä

r l

ä

mpade f

ö

r samarbete med Norge, samtidigt som det i ber

ö

rda l

ä

nder b

ö

r kunna p

å

visas finnas potentiella marknader f

ö

r norskt n

ä

ringsliv. Om handelsdepartementet tillstyrker finns m

ö

jlighet att 1 s

ä

rskilda fall medge st

ö

d 

ä

ven om NORAD ej anser det motiverat. Vid fartygs-exportaff

ä

rer brukar NORAD ej konsulteras.

Det norska systemet administreras av Garanti-Insti­tutet for Eksportkreditt (GIEK). Beslut att till­styrka finansiering till f

ö

rm

å

nliga villkor fattas i handelsdepartementet. Vid enstaka stora aff

ä

rer har regeringen 

ä

ven g

å

tt till stortinget med pro­position. Systemet finansieras 

ö

ver handelsdeparte­mentets budget. St

ö

dformen kallas r

ä

ntest

ö

dordningen

Prop. 1980/81:41

68

men f

ö

rutom r

ä

ntesubventionering kan 

ä

ven direkta finansiella tillskott ges f

ö

r att f

ö

rb

ä

ttra norska offerter. Under 1977 och 1978 ingicks kontrakt till ett sammanlagt v

ä

rde av 4 700 milj.Nkr. (var­av fartyg 2 900 milj.), R

ä

nteat

ö

d l

ä

mnades till ett belopp av 1 067 milj,Nkr, (varav fartyg 972 milj,).

Anslagna belopp som ej utnyttjas under visst 

ä

r kan 

ö

verf

ö

raa till efterf

ö

ljande

å

r. Utbetalning av r

ä

ntest

ö

d g

ö

rs periodvis under kreditens l

ö

ptid och belastningen p

å

 statsbudgeten sprids d

ä

rmed 

ö

ver ett flertal budget

å

r. Systemet 

ä

r 1 princip 

ö

ppet f

ö

r samtliga u-l

ä

nder, inklusive NIC-l

ä

nder och oljeproducerande u-l

ä

nder,

Schweiz

Det schweiziska parlamentet har beviljat ett raman­slag p

å

 200 milj,CHF f

ö

r "finans- och handels­politiska 

å

tg

ä

rder inon r

å

nen f

ö

r det intemationl-la utveckllngssanaxbetet" f

ö

r 

å

ren 1979-1981, Av detta 

ä

r 110 nilj. avsett f

ö

r blandade krediter. Deaaa nedel blandas i l

ä

mpliga proportioner med krediter fr

ä

n privatbankerna. De privata krediter­na f

ö

rutaes vara t

ä

ckta av exportkreditgaranti. An­delen statligt respektive privat kapital kan variera med h

ä

nsyn till bl.a. mottagarlandets utvecklings­niv

å

.

Ett antal u-l

ä

nder (30-40 st.) utses av statsmyndig­heterna till potentiella mottagare av blandade kre­diter. De kriterier som anv

ä

nds 

ä

r: utvecklingsniv

å

, Inkonst per capita, till

ä

mpad utvecklingspolitik, slculds

ä

ttning. Industrialiseringspolitik samt f

ö

r­m

å

ga att absorbera ifr

å

gakommande bist

å

nd. Inom denna l

ä

ndergrupp

ö

ronm

ä

rks det tillg

ä

ngliga be­loppet p

å

 110 milj. f

ö

r insatser i ett mindre an­tal u-l

ä

nder. Vid detta senare urval tas h

ä

nsyn till f

ö

rekomaten av f

ö

r achweiziskt n

ä

ringaliv in­tressanta eiportprojekt. Efter en officiell fram­st

ä

llan fr

ä

n ett s

å

dant u-lands regering till de schweiziska nyndighetema f

ö

rhandlar man fram ett ramavtal p

å

 regeringsniv

å

d

ä

r kreditvillkoren anges. Detta avtal tr

ä

der i kraft after note-v

ä

xllng. Det ankommer sedan p

å

 ett konsortium best

å

ende av de ledande aff

ä

rabankema att utarbeta underlag och f

ö

rhandla fram enskilda kreditaff

ä

rer.

Exenpel p

å

kreditvillkor som beviljades 

ä

x 1978: Kreditbelopp 60 milj.CHF, varav 25% bist

å

nd och 75% bankkredit. R

ä

ntefri bist

å

ndakredit med 15 

å

rs l

ö

ptid vatrav 10 

å

rs anorteringsfri period. Baink-medel med 10 

å

rs l

ö

ptid varav 3

ä

ra amorteringsfri perlod till en r

ä

nta p

å

 1,625% 

ö

ver r

ä

ntan p

å

 8-

ä

riga kassaobligationer (d

å

 2,5%).

Prop. 1980/81:41

69

Spanien

De spanska kreditema tycks ha tillkommit p

ä

 grund av konkurrens vid kommersiella projekt av s

ä

rskilt intresse f

ö

r Spanien.

Spanien har liten erfarenhet av kreditgivning till bist

å

ndsmottagaxl

ä

nder. Fram till 

å

r 197 hade en­dast enstaka regeringskrediter beviljats. Nu finns en interminlsterlell kommission (ICJSU) som kan f

ö

re­sl

å

 eventuella mjuka krediter till vissa u-l

ä

nder. Beslut fattas av regeringen. En s

å

dan bist

å

ndskredit kan sedan kombineras med en komnersiell exportkredit garpnterad av den spanska motsvarigheten till EKN, Under 

å

r 1979 erbj

ö

d Spanien ett flertal blandade krediter med g

å

voelement p

ä

 15~25%>

Spanien saknar ett centralt bist

å

ndsorgan. Landet 

ä

r Inte heller medlem av 0ECD:8 utvecklingskonmitt

é

 DAC,

Storbritannien

Sedan 1977 finns m

ö

jlighet att utnyttja 5% av det bi­laterala brittiska bist

å

ndet f

ö

r blandade krediter (Aid Trade Contingency Provision, ATCP), Initiativet till enskilda projekt kommer i regel fr

å

n handels-och industriministeriema som agerar p

å

 grundval av f

ö

rslag fr

å

n enskilda f

ö

retag. Beredning sker i sam­arbete med kredit- och f

ö

rs

ä

kringsorganet ECGD, En natchningasituation utg

ö

r ofta utg

å

ngspunkt f

ö

r 

ö

verv

ä

ganden on brittisk ATCP-insats. Projekten be­reds under tidspress och beslut m

å

ste enligt uppgift fram med n

ä

gra dagars varsel med h

ä

nsyn till match­ningsaspekten. Eftersom det 

ä

x fr

å

ga om utnyttjande av bist

ä

ndsmedel ligger det slutliga avg

ö

randet hos bist

ä

ndsadministrationen. Administrativt och f

ö

rhand­lingsm

ä

ssigt behandlas ATCP p

ä

 sanma s

ä

tt som 

ö

vriga bilaterala bist

å

ndsinsatser.

De tv

å

 huvudkriterierna f

ö

r att projekt skall kunna kOQuna 1 fr

ä

ga 

ä

r att de har ett kommersiellt intres­se (uttryckt i syssels

ä

ttningstermer och exportv

ä

rde) samt att de har positiv betydelse ur utvecklings­synpunkt, I praktiken 

ä

r det m

ä

nga g

å

nger sv

å

rt att strikt bed

ö

ma om utvecklingskriteriet uppfylls men fr

å

n brittisk sida f

ö

rs

ä

krar man sig alltid on att mottagrande land godk

ä

nner projektet,

ATCF-nedlen komner fr

å

n bist

ä

ndsbudgeten. Resteran­de del av de blandade kreditema utg

ö

rs i regel av kommersiella exportkrediter finansierade eller garan­terade av ECGD,

Prop. 1980/81:41

70

Kreditvillkoren f

ö

r ATCP-medlen varierar beroende p

å

 u-landets utvecklingsgrad fr

ä

n s

å

va till kredit med upp till 6% r

ä

nta. Ocks

å

 kredittid ooh amor­teringsfri period kan skifta med h

ä

nsyn till utveck­lingsgraden. Efterfr

å

gan p

å

 ATCP-resurser har varit ator efter en tr

ö

g start under 

å

r 1978.

USA

EXIM-banken kan matcha blandade krediter som er­bjuds fr

å

n konkurrerande l

ä

nder. Rekommendation om matchning utf

ä

rdas av National Advisory Council (NAC) som

ä

x sammansatt av representanter f

ö

r EXIM-banken, Federal R

é

serve, AID, Commerce, State och Treasiiry, Slutligt beslut om kreditvillkoren fattas av banlcens styrelse. Inget formellt budgetanslag finns f

ö

r att finansiera matchningstransaktioner. Kongressen beslutar om ram f

ö

r EXIM-bankens totala uppl

å

ning. Bankens subventionerade l

å

ngivning finan­sieras med dess egna medel. Eventuella 

ö

nskem

å

l fr

å

n mottagande u-land om att blanda upp finansieringen med amerikanskt bist

å

nd beaktas ej. En s

å

dan ordning skulle f

ö

rst beh

ö

va godk

ä

nnas av kongressen. Av detta f

ö

ljer dock inte att tanken inte kan sanfinan-siera projekt tillsammans med t.ex. det amerikanska bist

å

ndsorganet AID. Banken samarbetar ibland ooks

å 

med V

ä

rldsbanken och regionala utvecklingsbanker.

NAC ooh SXIM-banken har visat sig mer ben

ä

gna att matcha n

ä

r det inte finns s

ä

rskilda historiska, politiska eller kommersiella f

ö

rbindelser mellan det i-land som erbjuder en blandad kredit och mot­tagande u-land. Banken hax under senare tid intagit en alltmer offensiv h

å

llning ooh man f

ö

rutser p

å 

anerikansk sida en 

ö

kning av antalet fall d

å

 match­ning kocmer att beviljas. Alla myndigheter represen­terade i NAC 

ä

r principiellt emot blandade krediter som anses snedvrida den intemationella konkurrensen. Enligt EXIM-bankens ordf

ö

rande utg

ö

rs 10-15% av den totala m

ä

ngden exportkrediter i v

ä

rldshandeln av blan­dade krediter. Inom enskilda branscher har banken och ajnerikanska export

ö

rer intryck av att det kan r

ö

ra sig om upp till 50%,

V

ä

attyskland

Blandade krediter betraktas som ett av flera legi­tima s

ä

tt att fr

ä

mja export till u-l

ä

ndema och samtidigt bidra till en n

ö

dv

ä

ndig resurs

ö

verf

ö

ring fr

å

n rikare till fattigare l

ä

nder. Blandade kre­diter kan beviljas f

ö

r projekt i u-l

ä

nder som f

å

r tysk kapitalhj

ä

lp. Kapitalhj

ä

lpsprogrammet

ä

r en del av det tyska bist

å

ndet.

Prop. 1980/81:41

71

Den tyske export

ö

ren utarbetar ett l

ä

mpligt projekt. U-landets regering 

ö

verl

ä

mnar en formell ans

ö

kan om blandade krediter till tyska myndigheter. Den atat­liga utvecklingabanken Kreditanstalt fiir Wiederaufbau (KFW) g

ö

r en projektbed

ö

mning och kalkylerar kost­nadema. Rapporten fr

ä

n KFW m

å

ste sedan godk

ä

nnas av bist

å

nds- (BMZ) och finansministerierna innan slut­ligt beslut kan fattas av regeringen. Kapitalhj

ä

lpa-andelen ber

ä

knas enligt vissa normer. 

Å

terstoden l

ä

mnas i form av kredit till consensus-villkor an­tingen av KFW eller av n

ä

gon av de kommersiella ban­kema, altemativt deras sammanslutning f

ö

r utlands­aff

ä

rer, AKA. BMZ 

ä

r samordnande f

ö

r aff

ä

rer som finansieras med blandade krediter.

I den 

ä

rliga budgetbehandlingen avg

ö

rs vilka l

ä

nder som kan komma i fr

å

ga f

ö

r kapitalhj

ä

lp. Det r

ö

r sig om ett 60-tal l

ä

nder vilka till en del kan variera fr

å

n 

å

r till 

ä

x. F

ö

r 46 blandade krediter fraji t.o.m. utg

å

ngen av 

å

r 1977 hade 1 3OO milj. DM i kapital­hj

ä

lp utnyttjats f

ö

r en uppdragsvolym p

å

 totalt ca 3 500 milj. DM. Ytterligare 64 milj. DM anslogs f

ö

r kapitalhj

ä

lp i form av blandade krediter under 

å

r 1978.

Kapitalhj

ä

lp kan l

ä

mnas till fyra kategorier u-l

ä

nder;

1)

Till MtJL-l

ä

nder l

ä

mnas rena bidrag, som teore­tiskt sett skulle kunna anv

ä

ndas av ber

ö

rd rege­ring f

ö

r att mildra kreditvillkoren p

å

 kommer­siella l

å

n.

2)

Till MSA-l

ä

nder l

ä

mnas kapitalhj

ä

lp med en l

ö

ptid p

å

50 

å

r varav 10 

å

rs amorteringsfri period till 0,75% r

ä

nta.

3)

F

ö

r 

ö

vriga u-l

ä

nder 

ä

r l

ö

ptiden 30 

å

r varav 10 

å

rs amorteringsfri period till 2% r

ä

nta.

4)

De mer utvecklade s.k, tr

ö

skell

ä

ndema kan erh

å

lla kapitalhj

ä

lp med en l

ö

ptid p

å

 20 

å

r varav 5 

å

rs anorteringsfri period till 4,5% r

ä

nta.

Sn f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r blandade krediter 

ä

r att den kom­mersiella krediten 

ä

r f

ö

rs

ä

krad hos det atatliga garantiinstitutet Hermea. Denna begr

ä

nsning g

ö

r att vissa u-l

ä

nder med betalningssv

å

righeter inte kan komma i fr

å

ga f

ö

r blandade krediter.

Det 

ä

r i f

ö

rsta hand tr

ö

skell

ä

ndema som satsar p

å 

projekt som

ä

r l

ä

mpade f

ö

r blandade krediter. Som regel utnyttjas blandade krediter i samband med stora

Prop. 1980/81:41

72

projekt. Man 

ö

verv

ä

ger d

ä

rf

ö

r att 

ä

ndra best

ä

mmelser­na f

ö

r att m

ö

jligg

ö

ra att ett at

ö

rre antal projekt i dessa l

ä

nder kan f

ö

rverkligas med hj

ä

lp av blandade krediter.

Ö

sterrike

OsTerreT

ö

hischer Kontrollbank AG (

Ö

KB), 

som 

ä

gs av 12 

ö

sterrikiska kreditinstitutioner, kan refinan­siera exportkrediter eller ge l

ä

n till aubventionerad r

ä

nta. Medel ansl

å

s p

å

finansministeriets budget. Be­slut om s

å

dan f

ö

rm

å

nlig finansiering fattas av ett grenlum best

å

ende av f

ö

retr

ä

dare f

ö

r finansninlsterlet, n

ä

ringslivs- och fackliga organisationer, National­banken och 

Ö

KB.

F

ö

m

å

nliga krediter kan beviljas 1 sanband ned ex­port till projekt av s

ä

rskilt politiskt eller eko-noniskt intresse f

ö

r 

Ö

sterrike. Bist

å

ndsanknytningen avg

ö

r hur stort g

å

voerement som medges. Exporten av­ser fr

ä

nst utrustning till tillverknings- och kraft-industrin i u-l

ä

nder, t.ex. turbiner och gruvutrust-ning men 

ä

ven J

ä

mv

ä

gsutruatning, bevattningsanl

ä

gg­ningar och tum-key projekt. En stor del av 

Ö

aterrlkea offentliga bist

å

nd till u-l

ä

nder utg

ö

rs av subven­tionerad kreditgivning.

Prop. 1980/81:41

73

5        STATLIGA INSATSER SOM P

Å

VERKAR U-L

Ä

NDERNAS IMPORT FR

Å

N SVERIGE

Sveriges ekonomiska f

ö

rbindelser med u-l

ä

ndema har utvecklats snabbt under de tv

å

 senaste 

å

rtiondena. Ett viktigt inslag i dessa f

ö

rbindelser 

ä

r solidariteten med u-l

ä

ndemas utvecklingsatr

ä

vanden som satt sin pr

ä

gel inte bara p

å

 v

å

rt utvecklingsbist

å

nd utan ock­s

å

 p

å

 v

å

ra allm

ä

nna u-landsrelationer likaom v

å

r ut-rikeapolitlk, Sedam gammalt har Sverige 

ä

ven handels­f

ö

rbindelser med olika u-l

ä

nder. V

å

ra ekonomiska relationer med u-l

ä

ndema 

ö

kar i betydelse nu n

ä

r dessa l

ä

nder i aamband med aina industrialiserings-str

ä

vanden alltmer efterfr

å

gar den typ av varor som produceras av avenskt n

ä

ringsliv. U-l

ä

ndema

ä

r ocks

å 

viktiga leverant

ö

rer av varor som beh

ö

vs f

ö

r v

å

r egen ekonomiska utveckling, t.ex, olja, metaller och kemi­ska r

å

varor.

Tidvis har h

ä

vdats att handel och bist

å

nd inte g

å

r att kombinera och att en klar boskillnad d

ä

rf

ö

r borde upp­r

ä

tth

å

llas, U-l

ä

ndemas industrialisering och den fort­g

å

ende internationaliseringen av v

ä

rldshandeln g

ö

r emellertid att en s

å

dan gr

ä

nsdragning blir allt sv

å

rare att uppr

ä

tth

å

lla. S

ä

rskilt u-l

ä

nder som till

ä

mpar n

å

gon form av centralt beslutad utvecklingspolitik, tenderar att betrakta sina relationer med enskilda i-l

ä

nder i ett helhetsperspektiv. F

ö

retr

ä

dare f

ö

r u-l

ä

nder kan t.ex, vid en officiell kontakt aktualisera ett antal fr

å

gor som i Sverige h

ö

r hemma dela p

å

 olika st

ä

llen i den offentliga f

ö

rvaltningen och dela i n

ä

ringslivet. N

ä

r u-l

ä

ndema p

å

 detta s

ä

tt betraktar Sverige som en enhet f

ö

rsv

å

rar det m

ö

jlighetema f

ö

r osa att upp­r

ä

tth

å

lla bodelningen mellan handel och biat

ä

nd. Ett

Prop. 1980/81:41

74

annat ak

ä

l till varf

ö

r denna bodelning alltmer 1-fr

å

gas

ä

tts 

ä

r u-l

ä

ndemas 

ö

nskem

å

l on att bli behand­lade son likv

ä

rdiga parter i den intemationella han­deln. Bist

å

ndet ses d

ä

 som ett instrunent son b

ö

r utnyttjas f

ö

r att 

ö

verbrygga skillnaden i ekonomisk styrka.

Ett behov av att utvidga och utveckla v

å

ra bilaterala f

ö

rbindelser ned u-l

ä

ndema p

ä

 det ekonomiska omr

å

det har 

ä

ven konstaterats fr

å

n svensk aida. Regeringen hax uppm

ä

rksammat dessa fr

å

gor bl.a. i 

å

rets budget­proposition, bilaga 6, under avsnittet bilateral u-landspolltik. F

ö

respr

å

kare f

ö

r en mer samlad syn p

å 

v

å

ra relationer med u-l

ä

ndema talar on en samordnad u-landspolitik som n

å

got

ö

nskv

ä

rt. Andra har sett en risk i att ett mer samordnat agerande p

ä

 det ekonomiska omr

å

det skulle kunna medf

ö

ra en icke 

ö

nskv

ä

rd aamman-blandnlng mellan bist

ä

ndeta och handelsfr

ä

mjandeta m

å

la

ä

ttningar,

I det bredare samarbetet som inleddes med Algeriet 1975 och som sedan har kommit att omfatta ett antal l

ä

nder i Afrika och Latinamerika har tankarna p

ä

 en samlad syn p

å

v

å

ra relationer med u-l

ä

nder kunnat pr

ö

vas. Det bredare sanarbetet hax 

ä

gt rum med dub­bel m

å

ls

ä

ttning, dela att fr

ä

mja u-landeta ekonomiska och sociala utveckling enligt de svenska bist

ä

nds­politiska m

å

ls

ä

ttningarna, och dels att fr

ä

mja en ut­veckling av Sveriges relationer med landet i fr

å

ga bl.a. p

å

 det ekonomiska omr

å

det. En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att st

ö

dja en sanarbetsinsata med bist

ä

ndsmedel har varit att det funnits ett 

ö

nsesidigt intresse b

ä­

de i Sverige och 1 sanarbetslandet, sant att insatsen prioriterats av samaxbetBlandet genom att man d

ä

r avsatt egna resurser f

ö

r 

ä

ndan

ä

let.

Prop. 1980/81:41

75

Under de senaste 

å

ren har tillskapats ett antal hel-eller halvstatllga organ med ansvar f

ö

r olika delar av de svenska bilaterala relationerna med u-l

ä

ndema. I det f

ö

ljande ges en kortfattad presentation av de delar av svenskt bist

å

nd son fr

ä

nst intresserat svensk exportindustri och de delar av svenskt ex­portfr

ä

mjande son har u-landspolitisk anknytning. Vidare beskriva de u-landspolitiskt orienterade or­gan son har till uppgift att fr

ä

mja bilateralt sam­arbete med u-l

ä

nder inom olika omr

å

den.I kapitlet ges ocks

å

 en n

ä

rmare presentation av de organ som syss­lar med statligt st

ö

dd exportkreditgivning i san­band ned svensk export till u-l

ä

nder.

5.1      Det svenska bist

å

ndet

Den svenska bist

å

ndabudgeten uppgick f

ö

r budget

å

ret 1979/80 till 4 416 milj.kr. Ungef

ä

r en tredjedel av detta belopp anslogs till multilateralt bist

å

nd och tv

å

 tredjedelar till bilateralt bist

å

nd. Det samla­de svenska bist

å

ndet motsvarade det 

å

ret ca 1% av bruttonationalprodukten (BNP).

5,1,1    Det multilaterala svenaka biat

å

ndet

Det svenska multilaterala biat

å

ndet uppg

å

r till un­gef

ä

r en tredjedel av det samlade svenska bist

å

ndet. Syftet med det multilaterala biat

å

ndet, liksom med det bilaterala, 

ä

r att bidra till social och ekono­misk utveckling i u-l

ä

ndema. Det multilaterala bi­st

å

ndet kanaliseras fr

ä

nst genon FN-systemet och de intemationella utvecklingsbankerna. Det f

ö

rdelar sig p

å

tekniska och finansiella insatser, FN:s ut-vecklingsprogpram (UNDP) 

ä

r PN-syatemets centrala finansieringsk

ä

lla f

ö

r tekniskt bist

å

nd, FN:s

Prop. 1980/81:41

76

kapitalutvecklingsfond svarar f

ö

r mindre, snabba Insatser i form av finansiellt g

å

vobist

å

nd. V

ä

rlds­banken och Intemationella utvecklingsfonden (IDA) 

ä

r den viktigaste k

ä

llan f

ö

r finansiellt bist

å

nd 1 form av krediter, i IDA:8 fall p

å

 mycket f

ö

rm

å

nliga villkor. De regionala utvecklingsbankerna och -fon­dema utg

ö

r ett betydelsefullt kompletterande inslag f

ö

r att st

ö

dja de regionala utveokllngsanstr

ä

ngnlngar-na 1 Afrika och Asien,

Multilateralt bist

å

nd budget

å

ret 1979/80 (milj,kr,)

FN:a utvecklingsprogram (UNDP),

397,0

kapitalutvecklingsfond och be­folkningsfond

FN:8 barnfond (UNICEF)

110,0

ä

vTlgfa FN-organ

72,0

Y

ä

rldsbanksgruppen (IDA)

413,0

Afrikanska utvecklingsbanken

25,0

Afrikanska utvecklingsfonden

71,8

Asiatiska utvecklingsbanken

1,0

Asiatiska utvecklingsfonden

3

Ö

,6

Intemationellt livsnedelsblst

ä

nd

161,0

UKCTAD/GATT

:s internationella handela-        8,0 centrun (ITC)

Inportkontoret f

ö

r u-landsprodukter

3,5

(IMPOD)

ö

vrigt

13,1

1 306,0

Son framg

å

r av tabellen st

ö

der Sverige kreditgivning till u-l

ä

nder genon bl,a, finansiella bidrag till intemationella ocb regionala banker.

Krediter fr

å

n dessa banker 

ä

r i princip bundna till upphandling 1 medlensl

ä

ndema. Ut

ö

ver ordinarie kre­ditgivning

Prop. 1980/81:41

77

f

ö

r utvecklings

ä

ndam

å

l kan institutionerna 

ä

ven till­handah

å

lla finansiering p

ä

 s

ä

rskilt f

ö

rm

å

nliga vill­kor via s.k, "mjuka f

ö

nster" eller s

ä

rskilda fonder,

I sammanhanget b

ö

r 

ä

ven n

ä

nnas att Sverige 

ä

r medlem i In ter-amerikanska utvecklingrsbonken (IDB) samt att det inom Intemationella Valutafonden (IMF) imder se­nare 

å

r har tillskapats nya kreditfacillteter som i praktiken 

ä

r Inriktade p

å

 utl

å

ning till u-l

ä

nder.

F

ö

m

å

nliga krediter fr

å

n Intemationella och regionala institutioner beviljas bl.a. f

ö

r finansiering av ka­pi tal varuimport 1 samband ned utvecklingaprojekt. L

å

nebeloppen varierar men begr

ä

nsas vanligrtvis till 50% av projektkostnadema.

De intemationella och regionala organens upphandling i Sverige 

ä

r i n

å

nga fall ringa i f

ö

rh

ä

llande till de svenska bidragen. Detta g

ä

ller fr

ä

mst FN-org:anen. I viss utstr

ä

ckning beror det p

å

 att de ganla kolonlal­maktema fortfcirande har ett kommersiellt f

ö

rspr

å

ng i stora delar av u-v

ä

rlden. Svenska f

ö

retag torde in­te heller ha tillr

ä

cklig information on internationel­la upphandllngsn

ö

jllgeter, I vissa fall saknar de ocks

å

 resurser f

ö

r att frang

å

ngsrlkt kunna bearbeta naxknader 1 u-l

ä

ndema.

Regeringen och ber

ö

rda nyndlgheter har d

ä

rf

ö

r verkat f

ö

r att upphandling;sdelegatloner fr

å

n intemationella och regionala organ bes

ö

ker Sverigre, Den direkta in­formationsverksamheten till f

ö

retagen har ocks

ä

 Inten­sifierats 1 f

ö

rhoppning on att dessa initiativ skall leda till f

ö

rb

ä

ttrade n

ö

jlleter f

ö

r svenska f

ö

re­tag att h

ä

vda sig 1 konlcurrensen on intemationellt finansierade projekt 1 u-l

ä

nder (se vidare avsnitt 5.3.2).

Prop. 1980/81:41

5,1,2    Det bilaterala svenska bist

å

ndet

Styrelsen f

ö

r intemationellt utvecklingssamarbete (sida)

bedriver sedan l

ä

nge ett ing

å

ende samarbete ned s

å

dana u-l

ä

nder son 

ä

r huvudmottagare f

ö

r svenskt bilateralt bist

å

nd.

Det svenska bist

å

ndet via SIDA utg

å

r som regel i form av g

å

vor. Under budget

å

ret 1978/79 utgjordes 99% av SIDA:s totala utbetalningar av g

å

vobist

å

nd. Detta 

ä

x f

ö

rdelades det landprogrammerade bist

å

ndet p

å

 21 huvudnottagarl

ä

nder (Angola, Bangladesh, Botswana, Cuba, Etiopien, Guinea-Blssau, Indien, Kap Verde, Kenya, Laos, Lesotho, Mo9ambique, Pakistan, Portugal, Somalia, Sri L

ä

nka, Swaziland, Tanzania, Tunisien, Vietnam och Zambia) samt en re­gional utvecklingsbank (

Ö

starikanska utvecklings­banken) ,

U-l

ä

ndemas 

ö

kade satsning p

å

industriutveckling och modernisering av jordbrukasektom har lett till att det avenska bilaterala bist

å

ndet till industri­satsningar 

ö

kat kraftigt. Under budget

å

ret 1978/79 uppgick industribiat

ä

ndet till 63O milj,kr. eller drygt 25% av SIDA:s bist

å

ndsutbetalningar. SIDA l

ä

n­nar finansiellt och tekniskt bist

å

nd till st

ö

rre industriprojekt som pappersbruken Bai B

å

ng i Vietnam och Hufindl 1 Tanzania s

å

v

ä

l som till utveckling av sm

å

industri. Bidrag l

ä

nnas till nationella utveck­lingsbanker och liknande institutioner. Projekt- och branschstudier upphandlas fr

å

n konsultf

ö

retag. Pro­gram f

ö

r yrkesutbildning initieras och drivs i SIDAss regi. Vidare kan svenskt bist

å

nd anv

ä

ndas f

ö

r att finansiera utvecklande och framtagande av u-lands-anpasaad teknologi eller forskning p

å

 f

ö

r u-l

ä

ndema intressanta omr

å

den.

Prop. 1980/81:41

79

Ett omfattande industribist

å

nd kr

ä

ver industriellt kunnande i givarlandet. SIDA samarbetar d

ä

rf

ö

r med statliga och privata f

ö

retag vid genomf

ö

rande av olika projekt inom Industrlblst

ä

ndets ram. Tekniskt bist

å

nd inom industrisektorn inneb

ä

r bl.a. uts

ä

n­dande av experter f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring i u-l

ä

nder. Ett n

ä

ra samarbete mellan SIDA och svensk industri f

ö

r­b

ä

ttrar verkets m

ö

jligheter att rekrytera erforder­lig personal f

ö

r s

å

dan tj

ä

nstg

ö

ring. Per den 31 de­cember 1977 fanns totalt 647 personer, son hade re­kryterats av SIDA, 1 tj

ä

nst antingen som FN-personal eller eon SIDA-anst

ä

lld personal p

ä

 f

ä

ltet. Av dessa var 143 stycken (22%) privat anst

ä

llda eller egna f

ö

retagare f

ö

re utresan. Siffrorna inkluderar ej korttidsanst

ä

lld personal.

En del av det svenska bist

å

ndet till progranl

ä

ndema ges som s.k, importst

ö

d. Dessa medel 

ä

r ej avsedda f

ö

r s

ä

rskilda utvecklingsprojekt eller progpran som st

ö

ds av Sverige, utan f

ö

r att finansiera u-landets behov av l

ö

pande import. Importst

ö

det kan s

å

ledes liknas vid betalningsbalansst

ö

d. Utbetalningar g

ö

rs efter det att SIDA godk

ä

nt de olika importtransak­tioner som programlandet 

ö

nskar finansiera ned svenskt inportst

ö

d. Dessa nedel kan 

ä

ven utnyttjas f

ö

r vissa betalningar 1 samband ned kommersiella krediter. Under budget

å

ret 1978/79 uppgick SIDA:8 utbetalningar av inportst

ö

d till ca 600 milj,kr. eller en tredje­del av totala utbetalningar. Importst

ö

d kan bindas till upphandling 1 Sverige.

Det bundna svenska bist

å

ndet uppgick f

ö

r budget

å

ret 1979/80 till 650 nilj.kr eller 14,8% av bist

å

nds­anslagen. Enligt ber

ä

kningar gjorda av SIDA

Prop. 1980/81:41

80

utnyttjas ca en tredjedel av de totala blst

ä

ndsan-slagen f

ö

r upphandling 1 Sverige, Ut

ö

ver detta k

ä

nda direkta 

ä

terfl

ö

de av blst

ä

ndsnedel anser verket att det finns anledning r

ä

kna ned att det svenska bi­st

å

ndet, och den svenska u-landapolltiken 1 allm

ä

n­het, bidrar till goda f

ö

rbindelser son gynnar avenak export, framf

ö

r allt till huvudnottagraxl

ä

ndema. Detta anses till ator del bero p

å

 att kontaktema nellan SIDA, de exportfr

ä

mjande myndietema och svenskt n

ä

ringsliv succeosivt utvecklaa samtidigt son nottagarl

ä

ndemas kunskap om det svenska utbudet av varor och tj

ä

nster 

ö

kar.

5.2      Insatser med u-landspolitisk inriktning

Under de senaste 

å

ren hax ett antal nya organ in­r

ä

ttats ned uppgift att fr

ä

mja bilateralt samarbete mellan u-l

ä

nder och svenska f

ö

retag och institu­tioner inom olika avgr

ä

nsade omr

ä

den. Dessa organ samarbetar med l

ä

nder b

å

de inom och utom program­landkretsen. De finansiella resurser som st

ä

llts till f

ö

rfogande

ä

r 1 regel r

ä

tt sm

å

 och i huvudsak avsedda f

ö

r uppbyggnad av en p

ä

 l

ä

ngre sikt helt el­ler delvis sj

ä

lvb

ä

rande verksamhet. Nedan ges en kort beskrivning av n

å

gra viktigare organ p

å

 detta omr

å

de. Vidare redog

ö

rs f

ö

r Sveriges hittillsvarande inst

ä

ll­ning till samarbetsavtal med u-l

ä

nder utanf

ö

r bi­st

å

ndssamarbetets ran.

5.2.1    U-landspolltlskt orienterade organ

Fonden f

ö

r industriellt samarbete med u-l

ä

nder (SWKi)J!'UN31

Fonden inledde sin verksamhet under 

å

r 1979. Den 

ä

r en atatlig atlftelse med uppgift att fr

ä

aja tillkom­sten av tillverkande industri i u-l

ä

nder genon sam­arbete med statliga, privata och kooperativa partners.

Prop. 1980/81:41

81

Fonden kan f

ö

rmedla kontakter mellan svensk indu­stri och intreaaenter i u-l

ä

nder, bidra till finan-aiering av induatriprojekt, medverka i aktieteck­ning eller genom l

å

n/garantier st

ö

dja s

å

dana pro­jekt. Fonden prioriterar sm

å

 och medelstora projekt 1 f

ö

rsta hand 1 de svenska programl

ä

nderna, men den kan 

ä

ven engagera sig 1 vissa andra l

ä

nder. Grundkapitalet 

ä

r 100 nilj.kr. ned r

ä

tt f

ö

r fonden att mot statlig garanti l

å

na ytterligare 300 milj.kr. Grundkapitalet tillf

ö

rs fr

å

n bist

å

ndsanslaget. I samband med tillskapandet av SWEDFUND gjordes ocks

å 

en revidering av best

ä

mmelsema f

ö

r exportkredit­n

ä

mndens Investerlngsgarantlsyatem.

Utbildningaberedningen (Swedish Connission for Technical Coop

é

ration. SCTC)

Beredningen, som faller under UD, 

ä

r sedan septem­ber 1979 en sj

ä

lvst

ä

ndig myndighet som st

å

r till regeringens f

ö

rfogande f

ö

r f

ö

rmedling av kontakt­uppgifter, i syfte att st

ä

rka Sveriges f

ö

rbindelser ned enskilda u-l

ä

nder. Beredningen adninlstrerar huvuddelen av det s,k, bredare sanaxbetet. Den an­avarar ocks

å

f

ö

r utvecklingen av nya fomer f

ö

r sanarbete inom nya omr

å

den med de u-l

ä

nder till vilka det traditionella g

å

vobist

å

ndet trappas ner Och avvecklas. Bredare samarbete kan bedxivas med u-l

ä

nder utanf

ö

r programlandakretsen, son Sverige vill utveckla n

ä

mare f

ö

rbindelser med. De bed

ö

m­ningar aom f

ö

reg

å

r ett bealut om att inleda bredare samarbete baseras p

å

ö

verv

ä

ganden av bist

å

nds-, handels- och/eller allm

ä

npolitisk art. Hittills har Algeriet, Cuba, Egypten, Dominikanska Repub­liken, Irak, Janalea, Nigeria, Portugal, Sudan och Tunisien ing

å

tt 1 det bredare samaxbetsprogrannet. Beredningens insatser avser fr

ä

nst kunskaps

ö

ver­f

ö

ring och beh

ö

ver inte begr

ä

nsas till de fat­tigaste u-l

ä

ndema. F

ö

r budget

å

ret 1979/80 har av­satts 51 nilj.kr. f

ö

r i f

ö

rsta hand f

ö

rinvesterings­studier, institutionssanarbete, kultur- och per­son utbyte sant utbildningsinsatser inom ramen f

ö

r det bredare sanarbetet.

Beredningen f

ö

r intemationellt l

ä

kenedelsaamarbete

Denna beredning aorterar under socialdepartementet och har till uppgift att fr

ä

mja samarbete p

å

 l

ä

ke­medelsomr

å

det genom 

ö

verf

ö

ring av kunskap och tek­nologi i samband med export fr

å

n avenak l

ä

kemedels­industri. Den inriktar sig p

å

 verksamheter d

ä

r

6 

Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 41

Prop. 1980/81:41

82

u-l

ä

ndemas myndleter aanverkax i kontrollerande funktion med tillverkande och diatribuerande f

ö

re­tag (exempelvis rutiner f

ö

r l

ä

kenedelskontroll). I beredningen Ing representanter f

ö

r ber

ö

rda depar-tenent och nyndlgheter aant f

ö

retr

ä

dare f

ö

r l

ä

ke­medelsindustrin. Beredningen f

ö

rfogar inte 

ö

ver eg­na anslag f

ö

r finansiering av projekt.

Importkontoret f5r u-landsprodukter (IMPOP) Efter en f

ö

rs

ö

ksperiod permanentades IMPOD vid bud-get

ä

xsskiftet 1979/80 som ett statligt organ med uppgift att fr

ä

mja u-l

ä

ndemas export till Sverige och d

ä

rigenom bidra till dessa l

ä

nders utveckling grenom 

ö

kade exportint

ä

kter. Verksamheten faller un­der handelsdeportmentets ansvarsomr

å

de och 

ä

r in­riktad p

å

 naxlmadainfomation och narknadsf

ö

ring. Kontoret har en kontakt- ooh uppgiftsf

ö

medlande funktion i sitt sanarbete med export

ö

rer i u-l

ä

n­der och import

ö

rer i Sverige, men kan 

ä

ven bidra med finansiella resurser. F

ö

r budget

å

ret anslogs 3,5 milj,kr, fr

ä

n bist

ä

ndsanslagen f

ö

r IMPOD;s verk­samhet.

Swedec Intemational AB

Bolaget inledde ain verksamhet under v

å

ren 1979. Det bildades f

ö

r att handha den direkta f

ö

rs

ä

ljning av framf

ö

r allt utbildningstj

ä

nster som tidigare sk

ö

ttes av utbildningsberedningen. Bolaget, aom 

ä

r halv-atatligt, kan tillhandah

å

lla tekniakt bist

å

nd mot betalning antingen direkt till betalningsstarka u-l

ä

nder eller p

ä

 uppdrag av organ inom FN-familjen, SIDA, m.fl, Swed

ö

c:s verksamhet kan sp

ä

nna 

ö

ver hela den tj

ä

nstesektor aom offentliga myndieter

ä

r ansvariga f

ö

r.

SVECABE Foundation

Stiftelsen bildades 

å

r 1978 med uppgift att fr

ä

mja export av svenskt h

ä

laov

å

xdskunnande i form av ut­rustning, tekniskt kunnande eller hela h

ä

lsov

å

rds­system. I stiftelsens styrelse ing

ä

r, f

ö

rutom representanter f

ö

r ett antal enskilda f

ö

retag och konsulter 

ä

ven f

ö

retr

ä

dare f

ö

r social- och han-delsdeportenenten samt Landstingsf

ö

rbundet och Sveriges Exportr

å

d. F

ö

r att bitr

ä

da finns ocks

ä

 ett vetenskapligt r

å

d.

Ut

ö

ver de h

ä

r beskrivna organen finns ett antal sj

ä

lvb

ä

rande konsultbolag med u-landsinriktning

Prop. 1980/81:41

83

inon den statllga sektom, Telecons Intemational AB (SVEDTEL) 

å

tar sig alla typer av konsulttj

ä

nster inom telekonmnnikatlonsomr

ä

det. Bolaget 

ä

gs av Televerket, Don

ä

nverket 

ä

ger ett liknande f

ö

retag f

ö

r uppdrag inom skogsbruks- och skogslndustrlomr

ä

dst (Swedforest Consulting AB). Swedish Power Industry Service AB (SwedPower) 

ä

gs gemensamt av Statens Vattenfallaverk och tre lcke-statllg:a f

ö

retag med verksamhet inon energiomr

å

det. Bolaget har till uppgift att tillhanda­h

å

lla tj

ä

nster 

å

t utl

ä

ndska kraftf

ö

retag.

Regeringen hor ocks

å

 tillsatt en utredning, som n

ä

r­mare granskar olika former f

ö

r sanverkan vid statlig konsultverksamhet i utlandet, B 1978:03. Syftet med denna utredning 

ä

r att finna l

ä

mpliga fomer f

ö

r fr

ä

n-Jande av export av tj

ä

nster fr

ä

n den statliga sektom till k

ö

pare bl,a. 1 u-l

ä

ndema,

5,2.2    Sanarbetsavtal

I ung

ä

oiget mellan olika l

ä

nder f

ö

rekonmer olika typer av bilaterala avtal, Sverigre har bilateralt ing

å

tt avtal med b

å

de i-l

ä

nder och u-l

ä

nder - handelsavtal, investerlngrsakyddsavtal, dubbelbeskattningsavtal a,m, P

ä

 blst

ä

ndsomr

ä

det finns bilaterala avtal ned u-l

ä

nder. Av s

ä

rskilt intresse 1 sanband med blandade krediter 

ä

r de s.k. samarbetsavtal som i n

å

gra fall ing

å

tts med u-l

ä

tader,

Sverige har l

ä

nge st

ä

llt sig granska tveksamt till att ing

å

 samaxbetsavtal 1 olika fomer. Den sveneka han­delspolitiken hor fr

ä

nst Inriktats p

å

 en multilateral liberalisering av handeln, med nedtrappning av tullar och andra handelshinder aoa viktiga inslag. Man har fr

ä

n svensk sida velat undvika steg som kunde aes som en 

å

terg

å

ng till bllaterallsn.

Prop. 1980/81:41

84

I en departenentspronenoria "

ö

kade insatser f

ö

r svensk export till u-l

ä

nder" Ds H 1976:5 behandlades bl.a. fr

å

gan on samarbetsavtal. Det ans

å

gs att Sverige borde undvika att ing

å

 allm

ä

nt h

å

llna samaxbetsavtal ned u-l

ä

nder med marknadsekonomi, d

ä

r regeringama som regel inte kunde p

å

verka beslut on enskilda pro­jekt. I f

ö

rh

å

llande till u-l

ä

nder ned starkt centrali­serad ekononl och utrikeshandel kunde avtalsfr

ä

gan emellertid st

ä

lla sig annorlunda. Sverige ingick ock­s

å

 i mitten av 1970-talet sanarbetsavtal med ett an­tal oljeproducerande u-l

ä

nder.

F

ö

r n

ä

rvarande finns samarbeteavtal 1 kraft med sju u-l

ä

nder: Irak (ekonomiskt och tekniskt samarbete), Indien (ekonomiakt, induatriellt, tekniskt och ve­tenskapligt aamarbete), Libyen (ekonomiskt och indu­striellt samarbete), Iran (kommersiellt, industriellt, ekonomiskt och tekniskt sanarbete), Algeriet (eko­nomiskt, industriellt, vetenskapligrt och tekniskt samarbete), Egypten (ekonomiskt, industriellt och tekniskt samarbete) samt Nigeria (ekonomiskt, indu­striellt, vetenskapllgrt och tekniskt sanarbete), dessa avtal behandlas inte fr

å

gor r

ö

rande finansiering av samarbetet.

Med Mexico finns en 

ö

verenskommelse om tekniskt och vetenskapligt sanarbete, F

ö

rhandllngar p

å

g

ä

r on industriellt sanarbete. En 

ö

verenskonnelse on visst sanaxbete bar ocks

å

 ing

å

tts med Trinidad och Tobago,

P

ä

 senaxe tid har ifr

å

gasatts on Inte avtalsformen borde utnyttjas mer aktivt i sanarbetet med u-l

ä

nder­na. Enklare former f

ö

r avtal och avtalsllknonde arrangemang har ocks

ä

 f

ö

rordats. Handelsdepartemen­tet har d

ä

rf

ö

r Inlett en 

ö

versyn av vissa fr

å

gor

Prop. 1980/81:41

85

betr

ä

ffande samarbetsavtal med u-l

ä

nder. Syftet ned denna 

ö

versyn 

ä

r bl.a. att utv

ä

rdera erfarenheterna av existerande avtal, pr

ö

va fr

å

gan om utvidgad an­v

ä

ndning av avtal samt f

ö

resl

å

 framtida svensk in­st

ä

llning.

5.3      Vissa insatser i exportfr

ä

mjande syfte

I enllet med Sverigea traditionellt frlhandelsv

ä

n-llga Inet

ä

llnlng hor regering och riksdag inte funnit det 

ä

ndam

å

lsenligt att ge n

ä

mare riktlinjer f

ö

r ex­portfr

ä

mjandet 1 vad avser enskilda l

ä

nder och mark­nader. Det 

ä

ligger ber

ö

rda organ att besluta om verk­samhetens n

ä

mare inriktning, I vissa avseenden inne­b

ä

r dock de beslut son fattats av regering och riks­dag en preferensbehandling av export till u-l

ä

nder.

P

å

 det exportfr

ä

mjande omr

å

det kan i vad avser u-l

ä

ndema bl.a, f

ö

ljande organ och insatser n

ä

mnas,

Sverigea ExDortr

å

d (SE)

Det halvstatliga SE planerar, samordnar och genomf

ö

r 

å

tg

ä

rder f

ö

r att fr

ä

mja svensk export, sant planeratr och leder de frist

å

ende handelskontorens verksainhet och den exportfr

ä

njande verksanheten inon utrikesrep-resentatlonen. De sanlade statliga anslagen till SE:s verksanhet uppgick budget

å

ret 1979/60 till ca II3 milJ.kr. En s

ä

rskild avdelning har hand on u-l

ä

ndema.

Information on intemationell upphandling Inon SE finns en s

ä

rskild enhet med uppgift att san-la ln och vidaref

ö

medla information om Internationel­la projekt son kan vara av intresse f

ö

r svenska f

ö

re­tag. I f

ö

rsta hand g

ä

ller det uppgifter on upphand­ling 8on genomf

ö

rs eller finansieras av FN:s fackorgan. V

ä

rldsbanken, de regionala utvecklingsbankema (African Development Bank (ADB) 1 Abidjan, Asian Development Bank (AsDB) i Manila och Interanerlcan Developnent Bank (IDB) i Washington), vissa arabfonder samt UNDP. Uppgifter insamlas via svenska ambassader och han­delskontor men ocks

å

 direkt fr

ä

n intemationella bi­st

å

nds- och finansieringaorgan. F

ö

r bevakning av den upphandling som planeras av FN-organen, V

ä

rldabanken

Prop. 1980/81:41

86

och IDB finns vid den svenska anbassaden i Washlngrton en s

ä

rskild projektbevaknlngscentral. Huvuddelen av de uppgifter projektbevaknlngscentralen sanlar in s

ä

nds till SE f

ö

r vidare f

ö

medling. Centralen har ocks

å

 1 v

ä

xande utstr

ä

ckning direktkontakt med sven­ska f

ö

retag. Bevakningen av de regionala utvecklings­bankerna 1 Manila och Abidjan, via v

å

ra ambassader i dessa st

ä

der, hax likas

å

 f

ö

rst

ä

rkts.

Anbudskostnadsst

ö

d till konsulter SE administrerar ett statligt st

ö

d till f

ö

rinves­terings- och f

ö

rprojakteringsstudier avseende projekt i u-l

ä

nder. Medel kan utg

å

 till konsultf

ö

retag i fom av bidrag till f

ö

rstudie- och anbudskostnader f

ö

r pro­jekt av infrastrukturen eller industriell natur. F

ö

r budget

å

ret 1979/80 har anslagits ca 2,4 milj,kr. F

ö

r­studien eller anbudet b

ö

r avse ett specifikt projekt i ett u-land. H

ö

gst 50% av sj

ä

lvkostnadema f

å

r st

ö

d­jas ned statsmedel. F

ö

retagen 

ä

r skyldiga att 

å

terbe­tala anbudskostnadsst

ö

d f

ö

r anbud son antas. Under budget

å

ret 1978/79  inkom samnanlagt 117 ans

ö

kningar on konsultst

ö

d, varav 40% avs

å

g uppdrag inon industri­sektorn, fr

ä

nst gruvindustri och malmhantering sant skogshantering och cellullosaindustrl. Resten f

ö

rde­lade sig ungef

ä

r lika p

å

 grupperna infrastruktur (vattenf

ö

rs

ö

rjning och avlopp, konnunlkationaanl

ä

gg-nlngar m.m.) och 

ö

vrigt aanh

ä

llsbyggande (sjukhus och h

ä

lsov

å

rd, kartering och stadsplanering m.m.). Ans

ö

knlngfaxnas f

ö

rdelning p

å

 regioner och l

ä

nder upp­visade en stark koncentratlon till arabl

ä

nder i Mellan

ö

stern och Nordafrika, f

ö

ljt av Asien (med tyngdpTinkt p

å

 Kina) och 

ö

vriga Afrika.

St

ö

d till svensk pro.jektexport

V

å

ren 1979 beslutade rikadagen om fr

ä

mjande av ex­port av kompletta ayatem till induatri- och an-l

ä

ggningfsprojekt (SA-projekt). Till kategorin SA-leveranaer h

ä

nf

ö

ra leveranser av investeringskarak­t

ä

r som omfattar ner 

ä

n rena varutransaktloner. St

ö

det adninistreraa av en n

ä

nnd inom SE. F

ö

r budget­

å

ret 1979/80 har analagita 47 milj.kr. varav 30 milj, kr, 

ä

r avsedda f

ö

r anbudskostnadsst

ö

d och 17 milj, kr f

ö

r bidrag till f

ö

rprojekteringsstudier samt utbild­nings- och seminarieverksamhet. St

ö

d kan utg

å

 till svenska leverant

ö

rer som ing

å

r som huvudleverant

ö

r eller som leverant

ö

r med delat huvudansvar i SA-projekt, F

ö

ruts

ä

ttningen 

ä

r att minst tv

ä

 f

ö

retag samverkar i projektet.

Prop. 1980/81:41

87

St

ö

d kan utg

å

 till projekt som 

ä

r av l

å

ngsiktigt in­tresse f

ö

r svensk industris utveckling och d

å

 1 f

ö

rsta hand till:

nya gmpper av sanverkande leverant

ö

rer,

leveranser till l

ä

nder dit projektexport tidigare inte skett 1 n

ä

nnv

ä

rd onfattning,

nya typer av SA-projekt,

projekt son representerar ny teknik eller till

ä

mp­ning av nya system.

St

ö

det skall uteslutande g

ä

lla projekt av aff

ä

rs­m

ä

ssig karakt

ä

r. Projektet b

ö

r i normalfallet ha ett kontraktsv

ä

rde aom inte underatiger 15 milj,kr,, men undantag kan g

ö

ras for projekt av speciellt ny­skapande karakt

ä

r. St

ö

d till enskilt projekt f

å

r t

ä

cka h

ö

gst h

ä

lften av redovisade kostnader.

5.4      Insatser f

ö

r att underl

ä

tta kreditflnan-sierin av svensk export

Exporten av varor och tj

ä

nster fr

å

n Sverige finan­sleras av exportf

ö

retag eller aff

ä

rsbanker. Dessa kan erh

å

lla statsst

ö

dd refinansiering av exportkre­diter hos AB Svensk Exportkredit (SEK). De kan ocks

å 

teckna f

ö

rs

ä

kring mot risk f

ö

r f

ö

rlust p

å

 grund av utebliven betalning 1 sanband med export hos export-kreditn

ä

nnden (EKN). 

Ä

ven andra orjfan 

ä

r involverade i finansiering av svensk export, men i mindre skala.

5.4.1    Exportkredltn

ä

nnden (EKN)

EKN bildades 

å

r 1933 

tned 

uppgift att handl

ä

gga 

ä

ren­den om atatagarantl f

ö

r t

ä

ckande av f

ö

rluat i aam­band ned export m.n. Mot premieers

ä

ttning kan n

ä

mnden utf

ä

rda f

ö

rs

ä

kring not risk f

ö

r f

ö

rluat p

ä

 grund av utebliven betalning i aanband ned exportaff

ä

rer. F

ö

r­s

ä

kringen avser risk f

ö

r f

ö

rlust p

ä

 grund av att k

ö

parlandet inte kan 

ö

verf

ö

ra betalningar till Sverige (politisk risk). Den kan 

ä

ven vidgas till att omfatta

Prop. 1980/81:41

88

risk f

ö

r att enskilda import

ö

rer inte kan eller vill betala (kommersiell risk). EKN medger ej f

ö

ra

ä

kring f

ö

r kommersiell risk annat 

ä

n 1 kombination ned po-litiak risk.

EKN:8 verksamhet skall bedrivas affaLrsn

ä

ssigrt. N

ä

nn-den utf

ä

rdar dels normalgarantier och dels S-U-garan­tier p

å

 a

ä

xskllt gynnsamna villkor vid export av betydelse f

ö

r u-l

ä

ndemas ekonomiska utveckling el­ler vid export med ett s

ä

rskilt svenskt saoh

ä

lla-intresse. Viss preferensbehandling i form av ett st

ö

rre risktagande, 

ä

n vad son normalt kan accepteras, 

ä

r m

ö

jligt Inom ramen f

ö

r S-U-garantiaystenet. Detta at

ö

rre riaktagande kommer bl.a. till uttryck genon att n

ä

mnden i viasa fall kan bevilja S-U-garantl f

ö

r aff

ä

rer som annars inte kunnat garanteras alls. F

ö

r export

ö

rer och l

å

ngivare 

ä

x normal- och S-U-gaxan-tiema i princip likv

ä

rdiga.

EKK-gaxantier kan avse f

ö

rs

ä

kring mot:

i) risk f

ö

r utebliven betalning i sanband med kon-tantaff

ä

r eller kreditaff

ä

r (leverant

ö

rs- och k

ö

parkredlt),

2)

risk f

ö

r otillb

ö

rligt utnyttjande av s

ä

kerhet, (bond),

3)

risk f

ö

r f

ö

rlust p

å

 grund av v

ä

xelkuraf

ö

r

ä

nd­ring,

4)

risk f

ö

r f

ö

rlust i sanband med investering,

5)

risk f

ö

r f

ö

rlust i sanband med st

ä

lld s

ä

kerhet (notgaranti).

St

ö

rre delen av EKN:s verksanhet avaer f

ö

rs

ä

kring mot risker enligt punkt 1. Reglema f

ö

r denna verk­sanhet 

å

terfinns 1 f

ö

rordningen (1974:60) on export­kreditgaranti (

ä

ndrad 1979:547).

Prop. 1980/81:41

89

EKN hor av riksdagen bemyndigats att 

å

 svenska sta­tens v

ä

gnar utf

ä

rda garantif

ö

rbindelser upp till visst maximalt s.k. ranbelopp. Genon riksdagsbeslut v

å

ren 1979 h

ö

jdes r

å

nen till 52 000 nilj.kr. varav I3 000 milj.kr. reserverades f

ö

r S-U-gaxantier. Handela-departenentet har i budgetpropositionen f

ö

r 1980/81 f

ö

reslagit en h

ö

jning av ranbeloppet till 62 000 nllj.kr,

Per den 30 Juni 1979 uppgick utest

å

ende garantif

ö

r­bindelser (b

å

de normal- och S-U-garantler) avseende risk f

ö

r utebliven betalning i aamband med export till u-l

ä

nder till 7 400 milj, kr. eller h

ä

lften av totala f

ö

rbindelser (se tabell). Garantigivningen p

ä

 u-l

ä

nder 

ä

r s

å

ledes en mycket stor del av EKN:s totala garantigivning. Samtidigt fanns utest

å

ende ut-f

ä

atelaer om garanti till u-l

ä

nder p

å

ett belopp av 25 900 milj.kr. (ca 6o% av totala utf

ä

atelaer). En utf

ä

stelse

ä

r ett l

ö

fte fr

å

n EKN:8 sida om att ut­f

ä

rda garantif

ö

rbindelse om garantitagaxen s

å

ö

nskar n

ä

r exportaff

ä

ren kommit till st

å

nd.

Garanti­f

ö

rbindelser 1979

Garanti-utf

ä

stelser

1979

(milj.kr.)

%

(milj.kr.) %

Industril

ä

nder

3 100

20

8 000     18

Statshandels­l

ä

nder

4 700

51

9 900     23

U~l

ä

nder

7 400

49

25 900    59

d

ä

rav OPEC-l

ä

nder

(3 000)

20

(13 800)    31

Sumna

15 200

100

43 800    100

Prop. 1980/81:41

90

Exportkredltgaxantler 

ä

r dels ett s

ä

tt f

ö

r expor­t

ö

ren att f

ö

rs

ä

kra aig mot f

ö

rluat av exportint

ä

k­ter, men ofta ocka

å

 en viktig f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att export

ö

ren skall kunna medge k

ö

paren kredit. En EKN-garanterad fordran betraktas i regel son betydligt s

ä

krare vid export

ö

rens refinansiering av krediten 

ö

n en Icke EKN-garanterad fordran, s

ä

rskilt om k

ö

par­landet 

ä

x ett u-land och kredittiden l

ä

ng. EKN be­viljar 

ä

ven garanti till banker som beviljar l

ä

n till k

ö

pare s

å

 att dessa kan betala export

ö

ren kontant (s.k, l

ä

nglvargaranti).

N

ä

r EKN f

ö

rs

ä

krar betalningar i sonband med en kre-dlttranaaktlon omfattar f

ö

rs

ä

kringen f

ö

rutom kapital­beloppet 

ä

ven r

ä

nta. Det belopp som omfattas av f

ö

r­s

ä

kringen kallas h

ö

gsta f

ö

rlustbelopp. Som regel 

ä

x detta belopp h

ö

gre 

ä

n f

ö

rs

ä

ljningsbeloppet.

EKN:s f

ö

rs

ä

kring ber

ä

ttigar inte till ers

ä

ttning av hela h

ö

gsta f

ö

rlustbeloppet. Grundtanken 

ä

r att det i f

ö

rs

ä

kringen skall finnas ett visst sj

ä

lvrlskmonent son g

ö

r att f

ö

rs

ä

kringstagaren har ett eget ekonomiskt Intresse av att den tillt

ä

nkte k

ö

pcuren 

ä

r seri

ö

s. Den andel av h

ö

gsta f

ö

rlustbeloppet som t

ä

cks av f

ö

rs

ä

k­ ringen 

ä

x normalt 90% vid politisk rlek och 65% vid kommersiell risk. Gaxantiproeentsatsen kan s

ä

nkas om EKN anser det befogat.

EKN delar in v

ä

rldens l

ä

nder efter kredltv

ä

rdlet i fyra s.k. prenieklaaser. Denna Indelning ses 

ö

ver l

ö

pande och l

ä

nder flyttas nellan olika remleklas-ser i den n

å

n den polltiaka och ekononiska utveck­lingen onsee p

å

verka deras kreditv

ä

rdighet.

Prop. 1980/81:41

Premien f

ö

r en EKN-gaxanti

ö

kar med kredittidens l

ä

ngd. Premien varierar 

ä

ven beroende p

ä

 importlan­dets kredltv

ä

rdlget och vilka risker som t

ä

cks. Den 

ö

kar n

ä

r landets kredltv

ä

xdigbet f

ö

rs

ä

mras.

Underleveranaer av maskinutrustning och liknande fr

å

n flertalet v

ä

steuropeiska l

ä

nder samt Japan kan vid export till tredje land onf

å

ttas av f

ö

ra

ä

kring fr

ä

n EKN, f

ö

rutsatt att varoma 

ä

r avsedda att byg­gas sanman med kapitalvaror fr

å

n Sverige. Ink

ö

ps­v

ä

rdet av s

ä

dana utl

ä

ndska varor f

å

r uppg

å

 till 30% av exportaff

ä

rens kontraktav

ä

rde. EKN:s motparter i andra l

ä

nder f

ö

rs

ä

krar p

å

notsvarande s

ä

tt under­leveranser fr

å

n Sverige. N

å

gon liknande generell 

ö

verenskommelse mellan finansieringsinstitut i olika l

ä

nder finna emellertid inte.

EKN har 

ä

ven avtal om s.k. samordnade garantier med en del utl

ä

ndska garantiinstitut. Institutet i huvudleverant

ö

rens land st

å

r d

å

 som huvudf

ö

rs

ä

kra-re gentemot k

ö

paren men varje institut f

ö

rs

ä

krar exporten fr

å

n det ega landet, Underleveransema kan i s

å

dana fall 

ö

verstiga 30% av kontraktsv

ä

rdet.

5,4.2    

£

Jxportkreditfinansiering via AB Svensk Exportkredit (SEK)

SEK 

ä

grs till h

ä

lften av vardera staten och aff

ä

rs­bankerna. Bolaget bildades 

å

r 1962 f

ö

r att genom kreditgivning medverka vid export av varor och tj

ä

nster, Enllgrk riksdagens beslut (prop. 1977/78: 155 bil, 3, NU 1977/78:73, rskr 1977/78:379) f

å

r SEK inom ea ram av 10 000 nilj, kr, l

ä

nna export­krediter eller utf

ä

stelser d

ä

rom under en f

ö

ra

ö

ka-period fr

å

n den 1 juni 1978 till den 30 Juni I98I,

Prop. 1980/81:41

92

L

ö

ften om statsst

ö

dd kredit som 

ä

nnu inte har accep­terats av kundema avr

ä

knas mot den bealutade ramen med f,n. 25%.

Inom detta s.k. SEK-system kan f

ö

rhandautf

ä

atelae om reflneoislerlng till fast r

ä

nta medges f

ö

r leveran­t

ö

rs- och k

ö

parkrediter med en l

ö

ptid p

å

 ninet 2 

å

r. SEK replierar p

ä

 aff

ä

rabankema f

ö

r uppl

ä

ggning av kreditema. Efter rikadagens beslut 1 december 1976 ing

ä

r numera 

ä

ven export av nybyggda fartyg i f

ö

r­s

ö

ksverksamheten (prop. 1978/79:49, HU 1978/79:14, rskr 1978/79

»

115).

Reglema f

ö

r SEK-systenet 

å

terfinns i f

ö

rordningen (1978:404) om exportkreditfInanaiering med statligft st

ö

d m.n, (

ä

ndrad 1978:996), Villkoren f

ö

r kreditema skall st

å

 i 

ö

vsrensst

ä

nnelse ned den 

ö

verenskommelse om riktlinjer f

ö

r begr

ä

nsning av statliga st

ö

d till exportkreditgivning som Sverige har bitr

ä

tt, den s,k. consensus-

ö

verenskommelsen, samt med till

ä

mpningen av 

ö

verenskomnelaen. S

£

K:8 kostnader vad g

ä

ller akill-naden mellan upp- och utl

ä

nlngpsr

ä

ntor sant kuraf

ö

r­luster ers

ä

tts av staten. SEK har att Inkomma med framst

ä

llning om kostnadst

ä

ckning f

ö

r r

ä

ntedifferen­ser och eventuella realiserade kursf

ö

rluster till re-geringen 

å

rsvis 1 efterskott.

Av totalranen var den 20 februari 198O sannanlagrt 5 870 milj.kr. utnyttjade. De aff

ä

rer som 

ä

x under behandling visar enligt SEK att ranutnyttjandet kan 

ö

ka snabbt den n

ä

rmaste tiden.

SEK hax 1 skrivelse den 8 februari 1980 anh

å

llit on en 

ö

kning av totalranen f

ö

r exportkreditgivning fr

å

n 10 000 milj.kr. till 18 000 milj.kr. under f

ö

rs

ö

ksperioden. I skrivelsen framh

å

lls bl.a. att

Prop. 1980/81:41

93

behovet av refinansiering av statsst

ö

dda exportkre­diter f

ö

r fartyg kommer att bli betydllgjt mer om­fattande 

ä

n tidigare bed

ö

mningar har pekat p

ä

. Vi­dare f

ö

rutses en allm

ä

n 

ö

kning av behovet av refinan­siering av statsst

ö

dda exportkrediter ut

ö

ver det aom f

ö

rutsattes i det xirsprungliga beslutet.

K

ö

pare i u-l

ä

nder kan ges en vias f

ö

rm

ä

nabehandling 1 SEK-systemet vad g

ä

ller r

ä

ntesats och kredittid, se nedanst

å

ende tabell. Enligt nuvarande riktlinjer kan SEK medge 10 

å

rs kredittid vid refinansiering av exportkrediter till relativt fattiga l

ä

nder, men normalt h

ö

gst 3,5 

å

rs kredittid f

ö

r krediter till l

ä

nder i mellankategorin. Statsst

ö

dd refinansiering av exportkrediter till i-l

ä

nder kan enbart beviljas efter s

ä

rskild px

ö

vnlng och n

ä

r export

ö

ren kunnat styrka att utl

ä

ndsk statsst

ö

dd kreditkonkurrens f

ö

re­ligger.

Vid exportkredit till land inon l

ä

ndergprupp:

Relativt rika     Mell

ä

nkategori  Relativt fattiga (fr

ä

nst i-l

ä

nder)  (fr

ä

nst stats-  (fr

ä

mst u-l

ä

nder) handelsl

ä

nder)

Kredit i sv,kr,

l

ö

ptid 2-5 

å

r        8,5%

8%

8%

5 

ä

r       8,75%

8,5%

8,25%

Kredit 1 uti.val.

l

ö

ptid 2-5 

å

r        8%

7,5%

7,5%

5 

å

r       8,25%

8%

7,75%

Son altemativ till statsst

ö

dd refinansiering av export­krediter via SEK kan svenska exportf

ö

retag nedges s

ä

Lx-skilt avdrag f

ö

re skatt f

ö

r att utj

ä

mna skillnaden mellan utl

å

nlngrsr

ä

nta och faktisk refinansieringr

ä

nta. F

ö

retag son saknar avdxagan

ö

jllghet kan erh

å

lla not­svarande belopp 1 form av bidrag. EKN avg

ö

r om s

å­

dant st

ö

d skall beviljas enligt lagen (1978:401) on exportkreditst

ö

d. Vid export till u-l

ä

nder med­ges avdrag ned till en utl

å

nlngjsr

ä

nta p

ä

 7,5% per 

ä

r. Vid export till andra l

ä

nder 

ä

r mlnlnir

ä

ntan h

ö

gre.

Prop. 1980/81:41

94

5.4.3           Exportkreditfinansiering via Nordiska In­

vesteringabanken (nib)

Enligt sina stadgar kon NIB l

ä

mna l

å

n bl.a, f

ö

r att finansiera export av nordiskt intresse. Exporten b

ö

r avse avgr

ä

nsade exportprojekt och ber

ö

ra ninst tv

å

nordiska l

ä

nder. Det nordiska intresset till­godoses t.ex. genom att export

ö

rer fr

å

n tv

ä

 nordiska l

ä

nder sanarbstar on en exportleverans eller genon att NIB l

ä

nnar en k

ö

parkredlt p

å

villkor att upp­handling sker g:enon anbudakohkurrena nellan f

ö

retag fr

ä

n minst tv

å

 nordiska l

ä

nder.

NIB kan ocks

å

refinansiera exportkrediter som l

ä

mnas av nationella exportkreditinstitut f

ö

r projekt av nordiskt intresse. Refinansieringsl

å

n fr

å

n NIB ut­g

ö

r d

å

 ett altemativ till direkt egen uppl

å

ning f

ö

r ber

ö

rt institut. F

ö

r svensk del har NIB 

ä

ven m

ö

j­lighet att omv

ä

nt refinansiera egna exportkrediter, som finansierar svensk export, hos SEK. NIB kan d

ä

r­med komma i 

å

tnjutande av SEK-systemets f

ö

rm

å

nliga refinansleringsvillkor.

Vissa fr

å

gor r

ö

rande NIB:a roll i samband med finan- siering av nordisk projektexport 

ö

verv

ä

gs f.n. av utredningen om Nordisk Projektexport,

5.4.4         Finansiering av faxtygsexport till u-l

ä

nder

U-l

ä

nder har m

ö

jlighet att beat

ä

lla fartyg fr

å

n aven­ska varv p

å

 villkor som 

ä

r f

ö

rm

å

nligare 

ä

n vad som erbjuds k

ö

pare i andra l

ä

nder. Under budget

å

ret 1978/ 79 avsattes I25 milj.kr. f

ö

r s

ä

rskilda subventioner vid fartygaexport till u-l

ä

nder. I princip kan f

ö

rm

ä

n­liga villkor beviljaa vid fartygsexport till aamt liga u-l

ä

nder, utom till l

ä

nder som till

ä

mpar bekv

ä

n-

Prop. 1980/81:41

95

lietsflagg. Exporten skall avee nybyggda fartyg son best

ä

lls f

ö

re den 1 juli 1980 och levereras f

ö

re 1981 

ä

rs utg

å

ng, I proposition (1979/80:165) on varvspoli­tiken m.n. son nyligen l

ä

nnats till riksdagen har regrerlngen f

ö

reslagit att best

ä

llningar akall kunna g

ö

ras fr

ä

n t.o.m. den sista december 1983. Fartygen b

ö

r ha en storlek p

å

 minst 300 brt. De f

ö

m

å

nliga villkoren kan utfomas p

ä

 olika s

ä

tt nen skall inneb

ä

ra ett g

å

vo­elenent p

ä

 ninst 25%, antingen 1 fom av f

ö

rm

å

nliga kreditvillkor eller i form av en rabatt p

å

 kontrakts-prlaet. Denna utformning ansluter till OECD:s s

ä

rskilda

ö

verenskonnelse om betalningsvillkor i samband med far-tygaexport.

F

ö

r att f

ö

ra

ä

kra aig om att de exporterade fartygen kommer u-landet till nytta kr

ä

vs fr

å

n svensk sida att k

ö

paren 

ä

r ett nationellt f

ö

retag samt att u-landets regering henat

ä

ller hos den svenska rege­ringen om f

ö

m

å

nsbehandllng av aff

ä

ren. Fartygsexport till u-l

ä

nder p

ä

 f

ö

rm

å

nllgja villkor avaea ocks

å

 om­fattas av regeringsavtal.

Ä

renden om fartygaexport p

å

 f

ö

m

å

nliga villkor bereds av Fartygskreditn

ä

nnden (FKN) son l

ä

nnar rekommenda­tion on avslag eller tillstyrkande. Beslut on ut­nyttjande av st

ö

dmedel fattas av regeringen efter beredning inon industridepartementet. Riksg

ä

lds­kontoret beslutar i fr

å

ga on garanti f

ö

r krediter i samband med fartygsexport. On det beviljade g

å

vo­elementet avses l

ä

mnas 1 form av kredit p

ä

 f

ö

rm

å

n­liga villkor fr

å

n AB Svensk Exportkredit ers

ä

tts SEK vid utbetalningstillf

ä

llet med nuv

ä

rdet av skill­naden mellan den f

ö

rm

å

nligare faxtygskrediten och de kreditvillkor som annars l

ä

mnaa vid export till u-landet i fr

å

ga. Hlttllla har inga aff

ä

rer av-alutate p

å

 dessa f

ö

m

ä

nligaxe kreditvillkor.

Prop. 1980/81:41

96

6        

Ö

VERV

Ä

GANDEN OM BEHOV AV ETT SYSTEM F

Ö

R BLANDADE KREDITER

Sverige st

ö

der kreditgivning till u-l

ä

nder genom finansiella bidrag till Intemationella och regio­nala institutioner som t.ex. V

ä

rldsbanken

(IBRD), Afrikanska utvecklingsbanken (ADB), Asiatiska ut­vecklingsbanken (AsDB)

och Inter-Anerikanska utveck­lingsbanken (IDB). Dessa banker beviljar f

ö

rm

å

nliga krediter bl.a. f

ö

r finansiering av kapitalvaruimport i samband med utvecklingsprojekt. Kreditema 

ä

x bund­na till upphandling i medlemsl

ä

ndema. Ut

ö

ver ordi­narie kreditgivning f

ö

r utveokllnga

ä

ndam

å

l kan dessa Inatltutioaer 

ä

ven tillhandah

å

lla finansiering p

å

 s

ä

rskilt f

ö

rm

å

nliga villkor via s.k, "mjuka f

ö

n­ster", eller s

ä

rskilda fonder. Ocks

å

 inom Inter­nationella Valutafonden (IMF), d

ä

r Sverige 

ä

r med­lem, har under senare 

å

r tillskapats s

ä

rskilda kre­ditfacillteter som i praktiken 

ä

r inriktade p

ä

 u-l

ä

nder.

Det finns stora likheter 

««

llan blandade krediter och den f

ö

rm

ä

nliga kreditgivningen fr

å

n intemationel­la och regionala finansieringsinstitutioner. De blan­dade kreditema kan s

ä

gas vara en bilateral motsvarig­het till deasa organs multilaterala kreditgivning, I b

å

da fallen 

å

stadkoms en 

ö

verf

ö

ring av finansiella resurser p

å

f

ö

rm

å

nliga villkor till mottagare i u-l

ä

nder. Flertalet givarl

ä

nder f

ö

rfogar 

ö

ver olika finansiella Instrument f

ö

r bilaterala resurs

ö

ver­f

ö

ringar. Detta ger den n

ö

jlighet att variera 

å

ter­betalningsvillkoren vid kreditgivning till u-l

ä

nder s

å

 att f

ö

rm

å

nligheten anpassas efter u-landets ut­vecklingsgrad.

Prop. 1980/81:41

97

Till skillnad fr

ä

n de flesta andra givarl

ä

nder sak­nar Sverige i dag ett bilateralt finansiellt Instru­ment d

ä

r f

ö

rm

å

nligheten i resurs

ö

verf

ö

ringarna kan varieras fr

ä

n fall till fall. V

å

rt bilaterala bi­st

å

nd gfes i huvudaak i form av g

å

vor. V

å

r kredit­givning till u-l

ä

nder sker 1 princip p

å

 marknads-n

ä

sslga villkor, 

ä

ven on viss r

ä

ntes

ä

nkning kan 

å

stadkommas vid statllgrt st

ö

dd refinansiering av exportkrediter. N

å

gon mellanfom nellan g

å

vobist

å

nd och sedvanlig exportkreditfinansiering finns emel­lertid Inte.

6.1      Viasa utvecklingstendenser i svenskt bi­st

å

nd

Sverige b

ö

rjade ge offentligt bist

å

nd av st

ö

rre on­fattning till enskilda u-l

ä

nder under f

ö

rsta h

ä

lf­ten av 1960-talet, P

ä

 den tiden gavs en betydande del av bist

å

ndet 1 form av l

å

nga krediter p

å

 gynn­samma villkor f

ö

r riktade insatser. Man ville st

ö

dja utvecklingsprojekt som var intressanta fr

ä

nst fr

å

n bist

å

ndasynpunkt nen 

ä

ven f

ö

r svenska konsulter, en­trepren

ö

rer och leverant

ö

rer. L

å

n gavs t.ex, till ett kraftverksbygge 1 Turkiet. I Indien st

ö

ddes in-dlsk-svenska s.k. joint Teatnrea aed krediter p

ä 

20 

å

r till 2% r

ä

nta, Kreditema skulle m

ö

jligg

ö

ra b

ä

ttre utnyttjsuide av befintlig produktionsutrust­ning. Avsikten var att med hj

ä

lp av f

ö

m

å

nllg kre­ditgivning underl

ä

tta handeln nellan l

ä

nder ned olika ekononlsk utvecklingsgrad. Den 

ö

kade utrikes­handeln skulle ocks

ä

 tillf

ö

ra u-landet tekniskt kunnande och reala resurser aom fr

ä

njade dess ut­veckling.

Successivt 

ö

kade sedan g

ä

voelementet 1 det svenska

7 

Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 41

Prop. 1980/81:41

98

bist

å

ndet och kreditgivningen avvecklades. Sverige verkade ocks

å

p

å

 det internationella planet f

ö

r ett 

ö

kat g

å

vobist

å

nd.

Den intemationella utvecklingen har genom 

å

ren p

å

verkat det svenska bist

å

ndets inriktning. U-l

ä

n­dema str

ä

var nu i allt at

ö

rre utstr

ä

ckning efter att utveckla sin industriella kapacitet. En indust­riell utbyggnad kr

ä

ver tekniskt kunnande i form av s

å

v

ä

l utbildning och know-how som kapitalvaruutrust-ning och insatsmaterial. M

å

nga u-l

ä

nder 

ö

nskar d

ä

rf

ö

r ett n

ä

rmare aamarbete med industrif

ö

retag i i-l

ä

nder. F

ö

r att fr

å

n svenskt h

å

ll st

ö

dja u-l

ä

ndemas indust­rialiseringsstr

ä

vanden har SIDA:3 resurser f

ö

r f

ö

r­medling av industribist

å

nd f

ö

rst

ä

rkts kraftigt. Andra 

å

tg

ä

rder som inr

ä

ttandet av Swedfund ooh revideringen av det s.k. investeringsgarantisystemet har tillkommit f

ö

r att stimulera svenskt n

ä

ringsliv till ett 

ö

kat deltagande i utvecklingssamarbetet med u-l

ä

nderna. Sverige har ocks

å

 ing

å

tt avtal om handels-, industri-och tekniskt/vetenskapligt samarbete med flera u-l

ä

nier.

I samband med att det traditionella svenska g

å

vobi­st

å

ndet till Cuba och Tunisien nu avvecklas har m

ä

rkts ett behov av nya finansieringsformer vid 

ö

verg

å

ngen fr

ä

n g

å

vobist

å

nd till kommersiell kreditgivning. Av­vecklingen av det traditionella g

å

vobist

å

ndet har skett med h

ä

nvisning till l

ä

ndemas relativt h

ö

ga ekonomiska utvecklingsniv

å

, men den har upplevts som alltf

ö

r abrupt av mottagarl

ä

Lndema. De har h

ä

vdat att det skulle varit riktigare att gradvis reducera det benefika elementet i resurs

ö

verf

ö

ringarna, I s

å

dana fall d

ä

 bist

å

ndet till ett land successivt av/ecklas b

ö

r det vara m

ö

jligt att under en l

ä

ngre period bi­beh

å

lla ett bist

å

ndselement samtidigt som man p

ä 

andra s

ä

tt fr

ä

mjar samarbetet p

å

 olika omr

å

den som

Prop. 1980/81:41

99

t.ex. de kommersiella och industriella omr

å

dena. Med hj

ä

lp av blandade krediter skulle en s

å

dan gradvis avtrappning av g

å

vobist

å

ndet kunna 

å

stad­kommas p

å

 ett tekniskt smidigt s

ä

tt. Den goodwill som Sverige 

å

tnjuter p

å

grund av gjorda bist

å

nds­insatser torde d

å

 ocks

å

 b

ä

ttre kunna vidmakth

å

llas och l

ä

ggfas till grund f

ö

r ett fortsatt samarbete i andra former.

Det bredare samarbete som Sverige bedriver med ett antal u-l

ä

nder utanf

ö

r programlandskretsen syftar bl.a, till 

ö

verf

ö

ring av kunskap fr

å

n Sverige. F

ö

r­investeringsstudier, konsultarbeten, utbildnings-inaataer och inatitutionssamarbete kan finansieras inom denna samarbetsform.

Inom det bredare samarbetet uttrycks ofta 

ö

nskem

å

l fr

å

n u-landsh

å

ll om fortsatt svenskt engagemang f

ö

r fullf

ö

ljande av utvecklingsfr

ä

mjande projekt som initierats med svenskt bist

å

nd. Svenska f

ö

retag framst

å

r i m

å

nga sammanhang som attraktiva leve­rant

ö

rer och samarbetspartners. Problem uppst

å

r emellertid d

å

 u-landet i fr

ä

ga finner att andra i-l

ä

nder har m

ö

jlighet att erbjuda f

ö

im

å

nligare kre­ditvillkor inom eller utom ramen f

ö

r det egna bi­st

å

ndsprogrammet. U-landet kan inte f

ö

rorda upp­handling fr

å

n svenska f

ö

retag om dessas kredit-erbjudanden 

ä

r v

ä

sentligt dyrare. En effektiv kombination av tekniskt bist

å

nd och finansiella 

ö

verf

ö

ringar skulle, enligt arbetsgruppens mening, kunna 

å

stadkommas om vissa s

ä

dana projekt kunde fullf

ö

ljas med hj

ä

lp av svensk f

ö

rm

å

nlig finan­siering,

I sammanhanget kan noteras att riksdagen vid be­handlingen av 1979/80 

å

rs budgetproposition utta-

Prop. 1980/81:41

100

lade sitt st

ö

d f

ö

r m

ö

jligheten att fr

ä

mja det bilaterala samarbetet med u-l

ä

nder genom bl.a. samarbetsavtal eller liknande samarbetsarrange-mang. Erfarenheten visar att fr

å

gor r

ö

rande kre­diter p

å

 mjuka villkor ofta aktualiseras i samband med diskussioner om s

å

dana samarbetaarrangemang.

6,2     U-l

ä

ndernas krav p

å

ö

kade resurs

ö

ver­f

ö

ringar

P

å

 det bilaterala planet har f

ö

rfr

å

gningar om mjuka krediter kommit b

å

de fr

å

n mottagarl

ä

nder som 

ö

nskar ett komplement till g

å

vobist

å

ndet och fr

ä

n andra u-l

ä

nder som 

ö

nskar ett n

ä

rmare samarbete med Sverige. Vid en rundfr

å

gning som arbetsgruppen gjorde bland ett antal svenska beskickningar i u-l

ä

nder framkom att m

å

nga u-l

ä

nder i dag anser sig mer betj

ä

nta av st

ö

rre finansiella resurser till l

ä

gre 

ä

n kommersiell kostnad 

ä

n av motsvarande resurs

ö

verf

ö

ring i g

å

voform. Detta kan f

ö

rklaras av att man i de flesta u-l

ä

nder nu satsar p

å

en kapitalkr

ä

vande utbyggnad av industri-och jordbrukssektorerna som v

ä

ntas ge avkastning p

å 

sikt.

Parallellt med att enskilda u-l

ä

nder bilateralt f

ö

rt fram 

ö

nskem

å

l om krediter p

ä

 f

ö

rm

å

nliga villkor har u-l

ä

ndema som grupp i multilaterala sammanhang st

ä

llt krav p

å

en ny ekonomisk v

ä

rldsordning. En viktig del i en s

å

dan ordning akulle vara att u-l

ä

ndema gavs preferensbehandling med h

ä

nsyn till deras svagare ekonomiska st

ä

llning a

å

att en r

ä

tt­visare v

ä

rldshandel kunde komma till st

å

nd. I den s.k, Lima-deklarationen fr

å

n 

å

r 1975 

ä

r en av m

å

l­s

ä

ttningarna att u-l

ä

ndema 

å

r 2000 skall svara f

ö

r 25% av v

ä

rldens samlade industriproduktion. Utveck­lingen mot detta m

ä

l g

å

r emellertid l

å

ngsamt. Bl.a.

Prop. 1980/81:41

101

mot denna bakgr-ond har mam under senare 

å

r allt mer intensivt kommit att diskutera fr

å

gan om 

ö

kade resurs

ö

verf

ö

ringar till u-l

ä

ndema.

Olika prognoser tyder p

å

att fl

ö

dena av g

å

vo­bist

å

nd knappast kommer att 

ö

ka i n

ä

gon n

ä

mnv

ä

rd takt de n

ä

rmaste

å

ren. Den v

ä

g som d

å

st

å

r till buds f

ö

r att f

å

till st

å

nd 

ö

kade resurs

ö

verf

ö

ringar till u-l

ä

ndema 

ä

r olika former av kreditgivning. Tanken 

ä

r att 

ö

kade resurs

ö

verf

ö

ringar skulle p

å­

skynda u-l

ä

ndemas utveckling. Dessa l

ä

nder har behov av att importera tekniskt kunnamde, varor och tj

ä

nster fr

ä

n utlandet. Deras k

ö

pkraft skulle 

ö

ka om st

ö

rre finansiella resurser st

ä

lldes till f

ö

rfogande. Om krediter dessutom kunde erh

å

llas p

å 

f

ö

rm

å

nliga villkor skulle en st

ö

rre importvolym kunna beredas plats inom ett begr

ä

nsat betalnings­balansutrymme. Ett s

å

dant 

ö

kat kreditfl

ö

de till u-l

ä

ndema

ä

r i f

ö

rsta hand t

ä

nkt f

ö

r finansiering av produktiva investeringar, vars avkastning kan bidra till 

å

terbetalning av kreditema.

Sverige har deltagit aktivt i diskussionerna om 

Ö

kade resurs

ö

verf

ö

ringar. Olika f

ö

rslag till ut­formning av s

å

dana 

ö

verf

ö

ringar p

å

 ett multilateralt plan har lagts fram, men n

å

gra konkreta 

å

tg

ä

rder, ut

ö

ver vad som f

ö

rekommer inom ramen f

ö

r tidigare etablerade institutioners verksamhet, har hittills inte vidtagits.

6. 3      U-l

ä

ndemaa intresse av mjuka krediter som resurs

ö

verf

ö

ringsmekanism

N

å

gra snabba l

ö

sningar f

ö

r hur u-l

ä

ndemas behov av 

ö

kade resurs

ö

verf

ö

ringar skall tillgodoses finns inte i sikte och det multilaterala arbetet fort­s

ä

tter. Bilateralt finns dock i m

å

nga i-l

ä

nder system f

ö

r f

ö

rm

å

nlig kreditgivning till u-l

ä

nder, vid sidan av det rena g

å

vobist

å

ndet.

Prop. 1980/81:41

102

Arbetsgruppen anser att om Sverige inf

ö

r ett system f

ö

r f

ö

rm

å

nlig kreditgivning till u-l

ä

nder b

ö

r detta rimligen medf

ö

ra att 

ö

kade resurser, om 

ä

n i J

ä

m­f

ö

relsevis liten skala, kan f

ö

rmedlas till mottagare i deaaa l

ä

nder. Med en begr

ä

nsad statlig bist

å

ndsin­sats aom h

ä

vat

ä

ng kan d

å

 kreditatr

ö

mmar aom annars akulle a

ö

ka sig andxa v

ä

gax kanaliseras 

ö

ver till u-l

ä

ndema. Belopp uppg

å

ende till flera g

å

nger bi­st

å

ndsinsatsens storlek skulle allta

å

 p

ä

 detta a

ä

tt kunna mobiliseras f

ö

r att st

ä

llas till u-l

ä

ndemas f

ö

rfogande.

P

å

 grund av den h

å

rda kreditkonlcurrenaen fr

å

n and­ra l

ä

nder akulle de statliga medel som tas i anspr

å

k f

ö

r blandade krediter med st

ö

rsta sannolikhet till­falla k

ö

paren. Det skulle allts

å

 bli fr

å

ga om direk­ta 

ö

verf

ö

ringar till u-l

ä

ndema av resuraer som tillskjuts fr

å

n statligt h

å

ll. Det kan 

ä

ven h

ä

vdas att resurstillskottet till u-l

ä

ndema torde bli st

ö

r­re 

ä

n den faktiska resursuppoffringen fr

å

n svensk si­da eftersom Sverige har en b

ä

ttre kreditv

ä

rdiet 

ä

n ett genomsnittligt u-land, och d

ä

rmed en l

ä

gre upp­l

å

ningskostnad.

F

ö

r det enskilda u-landet best

å

r nettoresTirstill-skottet, i en situation med konkurrerande erbjudan­den on f

ö

m

å

nliga krediter, av skillnaden i g

å

vo­elenent nellan den svenska kredit aon erbjuds vid inport fr

ä

n Sverige och den altemativa kredit som kan erh

å

llas vid import fr

å

n ett annat leverant

ö

rs­land. Konkurrerande givarl

ä

nder kan emellertid f

ö

r­modas erbjuda icke ianspr

å

ktagna kreditbelopp f

ö

r f

ö

rm

å

nlig finansiering av andxa, f

ö

r svensk export­industri mindre intressanta, tranaaktioner. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r arbetsgruppens uppfattning att svenska blan­dade krediter skulle inneb

ä

ra ett icke obetydligt

Prop. 1980/81:41

103

nettotillskott av finansiella resurser f

ö

r u-l

ä

n­dema aom grupp. Storleken p

å

 detta reaTiratillakott beror emellertid p

ä

 om den kreditvolym som st

ä

lla till f

ö

rfogande fr

å

n Sverige ers

ä

tter andxa lika f

ö

rm

å

nliga krediter, krediter p

ä

 marknadan

ä

ssiga villkor eller i sin helhet inneb

ä

r ett nettotill-akott.

En inv

ä

ndning aon kan resas 

ä

r att kreditgivning son s

ä

dan, 

ä

ven on 

ä

terbetalningsvillkoren 

ä

r f

ö

r-n

å

nliga leder till att u-l

ä

ndemas utlandsskuld 

ö

kar. Den 

ä

r redan nu besv

ä

rande stor i m

å

nga fall. G

å

vobist

å

nd har inte denna effekt. Arbetsgruppen 

ä

x v

ä

l medveten om att mjuka krediter inte alltid 

ä

r ett l

ä

mpligt instrument f

ö

r resurs

ö

verf

ö

ringar. Det b

ö

r emellertid betonas att praktiskt taget al­la u-l

ä

nder 

ä

r beroende av kapitalimport f

ö

r sin industrialisering. P

å

 senare 

å

r har u-l

ä

ndema l

å

nat upp allt st

ö

rre belopp p

å

 den intemationel­la kapitalmarknaden. 

Ä

ven deras efterfr

å

gan p

å

 ex­portkrediter har 

ö

kat, Kapitallmport p

å

 f

ö

m

å

nliga villkor resulterar i en mindre belastning p

å

 be­talningsbalansen j

ä

mf

ö

rt med sedvanliga exportkre­diter och annan kommersiell uppl

å

ning.

Kreditvillkorens utformning avg

ö

r hur betungande en stor skuldvolym i realiteten 

ä

r f

ö

r ett visst u-land. Stora l

å

n med l

å

ng 

å

terbetalningstid kan i vissa fall t,o.m, f

ö

rb

ä

ttra ett u-lands betal­ningsf

ö

rm

å

ga. S

å

ä

r fallet om t,ex, den f

ö

rl

ä

ngda kredittiden reflekterar den faktiska caah-flow-altuation u-landet har att r

ä

kna med vid en in­vestering med l

å

ng intj

ä

nandetid, t,ex, en process­industri. Om anl

ä

ggningen producerar f

ö

r export el­ler ers

ä

tter import 

ö

kar den landets tillg

ä

ng p

å 

utl

ä

ndsk valuta.

Prop. 1980/81:41

104

Av det sagda framg

å

r att det i m

å

nga fall finns en l

ä

ttf

ö

rst

å

elig efterfr

å

gan p

å

 krediter till f

ö

r­m

å

nliga villkor fr

ä

n u-l

ä

ndemas sida. Arbets­gruppen anser att det finns starka u-landspoll-tiska motiv f

ö

r Sverige att inta en positiv inst

ä

l-ning till s

å

dana

ö

nskem

å

l.

6.4     Finns ett eget avenskt intresse av att 

ö

ka kreditgivningen till u-l

ä

ndema?

Har Sverige d

å

n

å

got egentligt eget intresse av att tillm

ö

tesg

å

 u-l

ä

ndemas 

ö

nskem

å

l om krediter p

å 

f

ö

rm

å

nligare villkor 

ä

n vad som f

ö

r n

ä

rvarande kan erbjudas? Ooh vilka effekter kan en s

ä

dan kredit­givning t

ä

nkas f

å

p

å

 den traditionella handeln?

Det prim

ä

ra egna intresse som anf

ö

rts under utred­ningsarbetet 

ä

r en 

ö

nskan att 

ö

ka v

å

r export. Bn

ö

kning av exporten till u-l

ä

nder skulle kunna un­derl

ä

ttas genom subventionerade krediter.

Rent allm

ä

nt medf

ö

r subventionering att konkurrens-f

ö

rh

å

llandena snedvrids, vilket i sin tur leder till ineffektiv resursallokering. Subventionsin­satser i exportfr

ä

mjande syfte

ä

r d

ä

rf

ö

r inte all­tid 

ö

nskv

ä

rda ur atatsmaktemas aynpunkt. Det 

ä

r emellertid ett centralt m

å

l f

ö

r den ekonomiska po­litiken i nuvarande l

ä

ge att uppn

å

 b

ä

ttre j

ä

mvikt i bytesbalansen, i f

ö

rsta hand genom en 

ö

kning av v

å

r export - "oljenotan m

ä

ste betalas",

OECD-omr

å

det 

ä

r den viktigaste marknaden f

ö

r svensk export. P

å

 medell

å

ng sikt f

ö

rutses en t

ä

mligen svag allm

ä

n efterfr

ä

geutveckllng och en l

å

g investerings-

Prop. 1980/81:41

105

ben

ä

genhet i detta omr

å

de. Svensk industri ned dess inriktning p

å

 investerings- och insatsvaror m

å

ste d

ä

rf

ö

r i 

ö

kad utstr

ä

ckning s

ö

ka sig till marknader med en f

ö

rv

ä

ntad h

ö

gre inveateringstakt. Det 

ä

r en allm

ä

n bed

ö

mning att a

å

dana marknader finns i u-l

ä

ndema och att v

ä

r exportindustri d

ä

r­f

ö

r i 

ö

kad grad b

ö

r inrikta sina anstr

ä

ngningar p

å

 dessa l

ä

nder. Bland annat g

ä

ller det f

ö

r Sverige att f

ö

ra

ö

ka uppn

å

 en hygglig marknadsandel p

å

 visaa strategiska produkt- och tj

ä

nsteomr

å

den inom de mer investeringsexpansiva u-l

ä

ndema. En tidig marknada-etablerlng kan h

ä

r vara viktig f

ö

r den framtida handeln.

Det 

ä

r ocks

å

 viktigt f

ö

r Sverige, med v

ä

r bety­dande export av konjunkturk

ä

nsliga investerings­varor, att str

ä

va efter en utj

ä

mning av efterfr

å

ge-fluktuationema genom att t.ex, exportera till marknader med sinaemellaoi oaynkroniaerad utveckling, U-l

ä

ndema f

ö

ljer inte alltid samma konjunktur­cykler som i-l

ä

ndema. Deras investeringsprogram ing

å

r till stor del i l

å

ngsiktiga utvecklingsplaner son beslutas p

å

 nationell niv

å

. Ofta 

ä

r valet av investeringstidpunkt i dessa l

ä

nder mer beroende av tillg

ä

ngen p

å

 finansieringsnedel 

ä

n av konjunk­turens f

ö

rlopp. Finansieringsfr

å

gorna 

ä

x av stor betydelse f

ö

r on ett exportland lyckas etablera sig p

å

 en intressant u-landsnarknad.

M

å

nga u-l

ä

nder ainatr

ä

nger sina ekonomiska resurser h

å

rt under ett uppbyggnadsskede f

ö

r att f

å

till st

å

nd en s

å

 anabb ekonomiak utveckling aom m

ö

jligt.

Prop. 1980/81:41

106

Int

ä

ktema fr

å

n den egna exporten r

ä

cker d

å

 inte till f

ö

r att finanaiera importen och l

ä

ndema 

ä

r under denna period beroende av kapitallmport. Si­tuationen var densamma i Sverige och flera andra i-l

ä

nder f

ö

r inte alltf

ö

r l

ä

nge sedan,

Konkuxrensen p

å

u-landsnarknadema 

ä

r 1 nuvarande konjunkturl

ä

ge mycket h

å

rd. Andra exportl

ä

nder er­bjuder ofta f

ö

rm

å

nliga krediter f

ö

r att fr

ä

mja sin export. En 

ö

kad svensk export av fr

ä

mst investerings­varor till marknader i u-l

ä

nder torde d

ä

rf

ö

r f

ö

irut-s

ä

tta att Sverige 

ä

r berett att acceptera dels en volyn m

ä

ssigt

ö

kad kreditgivning till dessa l

ä

nder och dels den 

ö

kade risk som en s

ä

dan st

ö

rre utl

å

ning inneb

ä

r, I visaa fall torde ocka

å

 f

ö

rm

å

nliga kredit­villkor vara n

ö

dv

ä

ndiga.

Kreditvillkoren 

ä

r s

ä

rskilt betydelsefulla vid kon­kurrens om projekt som kan fungera aon referens­anl

ä

ggningar p

å

 u-landsmarknadema. Export

ö

rer f

ö

r­utsattes ofta kunna h

ä

nvisa till befintliga anl

ä

gg-ningair inon en viss region f

ö

r att komma i fr

å

ga vid intemationell upphandling.

Konkurrerande i-l

ä

nder som utnyttjaLr f

ö

rm

å

nliga krediterbjudanden f

ö

r att fr

ä

mja exporten till f,d, kolonier inon det egna spr

å

komr

å

det kan skaffa sig en mycket staxk maxknadsst

ä

llning. De kan ocks

å

 dxa f

ö

rdel av att tekniska normer och best

ä

nmelser lik­son administrativa rutiner ofta 

ä

r likartade. Ett u-landa beroendef

ö

rh

å

llande till f

ö

retag i moder­landet f

ö

rat

ä

rks ytterligare genom de attraktiva f

ö

rm

å

nliga krediter aom nu erbjuds.

Prop. 1980/81:41

107

F

ö

r att f

ö

rb

ä

ttra svensk exportinduatria m

ö

jlig­heter att konkurrera p

å

 a

å

dana marknader vore det en f

ö

rdel om 

å

tminstone kreditkonkurrensen kunde neutraliseras. Svenska blandade krediter skulle s

å­

ledes i viasa fall kunna vara ett effektivt medel f

ö

r att bryta andxa l

ä

nders dominerande st

ä

llning p

å

 enskilda u-laindsmarknader. Arbetsgruppen vill framh

å

lla att ett 

ö

kat risktagande 1 samband ned 

ö

kad kreditgivning till u-l

ä

nder kan underl

ä

tta offensiva satsningar p

å

 framtida marknader och fram­tida produkter, vilket ocks

å

 b

ö

r ligga 1 Sverigea eget intresse.

6.5      Risken f

ö

r

Ö

kad och spridd intemationell kre di tkonkurrens

Leder d

ä

 Inte en uppmjukning av kreditvillkoren vid export till u-l

ä

nder till att Sverige trappar upp den kreditkonkurrena som vi l

ä

nge f

ö

rs

ö

kt bek

ä

mpa?

Den s.k, consensus-

ö

verenskommelsens best

ä

mmelser om f

ö

rm

å

nlig kreditgivning till u-l

ä

nder 

ä

r utfor­made s

å

 att 

ö

verenskommelsen i praktiken saknar be­gr

ä

nsande effekt vad g

ä

ller bundna bist

ä

ndskrediter och blandade krediter. Detta hax lett till att allt fler l

ä

nder erbjuder krediter med ett g

å

voelement straii 

ö

ver 15?= vid konkurrens om export till u-l

ä

nder. En krauftig 

ö

kning av denna typ av kredit­givning har kunnat konstateras sedan consensus-

ö

verenskommelsen tr

ä

dde i kraft den 1 april 1978. I dag anv

ä

nder sig flertalet (Norge, Canada, Frankrike, Japan, USA, 

ö

aterrike, Schweiz, V

ä

at-tyakland, Belgien, Nederi

ä

ndema, Finland, Danmark, Italien, Spanien och Storbritannien) av de 22 con-sensusdeltagande l

ä

ndema av olika foxmer av kre­diter p

å

 f

ö

rm

å

nliga villkor f

ö

r att finanslera sin export till u-l

ä

nder.

Prop. 1980/81:41

108

Sverige 

ä

r ett litet land med en ator utrikeshandel i f

ö

rh

å

llande till den egna kapitalmarknaden. Vi m

å

ste l

å

na utomlands f

ö

r att finansiera exportkredit­givning i st

ö

rre skala, Sverige har inget att vinna p

å

 att den intemationella kreditkonkurrensen trappas upp med hj

ä

lp av allt st

ö

rre inslag av statsst

ö

d. Samtidigt har vi emellertid p

ä

 kort sikt inte r

ä

d att st

ä

lla oss helt utanf

ö

r i en konkurrenssituation d

ä

r andra l

ä

nder anv

ä

nder sig av f

ö

rm

å

nliga export­krediter i allt st

ö

rre utstr

ä

ckning. Sett i ett l

ä

ngre perspektiv 

ä

r det sv

å

rt att bed

ö

ma hur l

ä

nge denna konkurrenssituation p

å

 kreditomr

å

det komner att best

å

.

Det har sagts att om Sverige st

ä

ller blandade kre­diter till f

ö

rfogande f

ö

r finansiering av export till u-l

ä

nder kommer dessa l

ä

nder att kr

ä

va s

ä

dan f

ö

rm

å

nlig finansiering av all import fr

ä

n Sverige, U-l

ä

nder som inte erbjudits blandade krediter skul­le ocka

å

 komma att kr

ä

va f

ö

rm

å

nliga kreditvillkor. Snart skulle trycket bil s

ä

 starkt att det inte l

ä

ngjre vore. m

ö

jligt, f

ö

r Sverige att exportera till u-l

ä

nder utan f

ö

rm

å

nliga finansieringserbjudanden.

Arbetsgruppen betraktar dessa fairh

ä

gor aom 

ö

ver­drivna. Svenska blandade krediter b

ö

r utnyttjas selektivt och endast komma till anv

ä

ndning n

ä

r det, ut

ö

ver bist

ä

ndspolitiska

ö

verv

ä

ganden, bed

ö

ms som s

ä

rskilt angel

ä

get att st

ä

rka svensk exportindustris marknadsposition p

å

 en eller flera u-lamdsmarknader eller f

ö

r lansering av nya svenska produkter. Den f

ö

rm

å

nliga kreditgivningen b

ö

r allts

ä

 utnyttjas f

ö

r finansiering av s

å

dan u-landslmport som annars inte bed

ö

ma kunna konna till st

å

nd och som kan f

ö

rv

ä

ntas leda till framtida 

ö

kad efterfr

å

gan p

å

 varor och tj

ä

nster fr

å

n Sverige, Om blaindade krediter reserveras

Prop. 1980/81:41

109

f

ö

r s

å

dan export till u-l

ä

nder torde man minimera risken f

ö

r negativa effekter p

å

 den traditionella hamdeln.

Blandade krediter b

ö

r allts

å

 inriktas p

å

 att under­l

ä

tta marknadsinvesteringar som 

ä

r till nytta f

ö

r svensk exportindustri. Det kan h

ä

r p

å

minnas om att svenska exportf

ö

retag regelm

ä

ssigt bed

ö

mer olika marknaders potentiella intresse i f

ö

rh

å

llande till kostnadema f

ö

r att f

å

 en viss order. Marknadsinves­teringar gjorda av enskilda f

ö

retag kan ibland f

ö

r­v

ä

ntas medf

ö

ra f

ö

rdelar ocks

å

 f

ö

r 

ö

vrig svensk export­industri, men s

å

dana positiva effekter brukatr natur­ligt nog inte beaktas vid de enskilda f

ö

retagens beslut.

Ä

ven om Sverige genom att inf

ö

ra blandade krediter deltar mer aktivt i den intemationella kreditkon-kuxrensen, inneb

ä

r detta inte att vi skall sl

å

 av p

å

 v

å

ra ambitioner att f

ö

rs

ö

ka begr

ä

nsa snedvridande effekter p

å

 den intemationella handeln. Somliga h

ä

vdar t,o,m, att Sveriges m

ö

jligheter att p

å

verka andra l

ä

nder i detta avseende skulle 

ö

ka om vi f

å

r tillg

ä

ng till egna blandade krediter, Sverige b

ö

r d

ä

rf

ö

r forts

ä

tta verka f

ö

r en 

å

tstramning av con­sensus-

ö

verenskommelsens best

ä

mmelser om bundna bist

ä

ndskrediter ooh blandade krediter. Vid dis­kussioner med andra l

ä

nder b

ö

r vi str

ä

va efter en h

ö

jning av deasa krediters g

ä

voelement s

å

 att en viss gr

ä

nsdragning mellan bist

ä

ndskrediter och sedvanlig exportkreditgivning kan uppr

ä

tth

å

llas.

d.d

Har Sverige r

å

d att erb,iuda u-l

ä

nder

mjuka krediter?

En viktig fr

å

ga 

ä

r naturligtvis om det kan anses

Prop. 1980/81:41

110

ekonomiskt riktigt av Sverige att tillm

ö

tesg

å

 u-l

ä

nders 

ö

nskem

å

l om krediter p

å

f

ö

rm

å

nligare vill­kor 

ä

n vad vi f

ö

r n

ä

rvarainde erbjuder. Har Sverige r

å

d ned koatnaden f

ö

r a

å

dana f

ö

rm

å

nligare kredit­villkor? Har vi tillg

å

ng till erforderliga kredit­belopp?

Tillg

å

ngen p

å

 l

å

nemedel blir beroende p

ä

 den eko­nomiska politik som f

ö

rs och det uppl

å

nlngsutrynme som 

å

terst

å

r efter det att Sveriges 

ö

vriga uppl

å

ning genomf

ö

rts. Under senaxe h

ä

lften av 1970-talet har Sverige l

å

nat i storleksordningen 10-15 miljarder kxonox 

ä

rligen utomlands utan att v

å

r goda kredit-v

ä

rdighet f

ö

rs

ä

mrats. Om den svenska bytesbad.ansen f

ö

rb

ä

ttras 

ö

kar utrymmet f

ö

r uppl

å

ning f

ö

r t,ex. kreditgivning till u-l

ä

nder. En f

ö

rs

ä

mrad bytes­balans leder sannolikt till ett mindre uppl

å

nings-utrymme f

ö

r andra 

ä

ndam

å

l 

ä

n bytesbalanafinansiering. Ett inf

ö

rande av blandade krediter skulle emeller­tid r

ö

ra aig om s

å

 relativt begr

ä

nsade belopp att 

ö

kningen av behovet av finanaieringrsmedel fr

å

n de intemationella kapitalmarlcnadema knappast skulle utg

ö

ra n

å

got hinder.

Som framg

å

tt tidigare anser airbetsgruppen att en utvidgning av aubventionema p

å

 exportkreditomr

å

det fr

ä

n industripolitisk och exportfr

ä

mjande aynpunkt endast kan motiveras i fr

å

ga om projekt som 

å

tmin­stone l

å

ngsiktigt inneb

ä

r en marknadsinvestering. Den budgetbelastning som uppkommer till f

ö

ljd av blandade krediter kan h

ä

nf

ö

ras till en 

ö

kad export­volym. Det finns a

å

ledes ett l

ä

ttf

ö

rklarat och en­tydigt samband mellan 

å

tg

ä

rd och effekt. Detta

Prop. 1980/81:41

111

direkta samband torde positivt p

å

verka viljam att avs

ä

tta medel f

ö

r 

ä

ndam

å

let. En export

ö

kning leder till f

ö

rb

ä

ttrad byteabalans. Den f

ö

reg

å

s ocks

å

 av 

ö

kad prodtiktion och d

ä

rmed aaunmanh

ä

ngainde h

ö

gre aysaels

ä

ttning. F

ö

renklat uttryckt; den svenaka ekonomin kan at

ä

rkas av 

å

tg

ä

rder som vidtas till f

ö

rm

å

n f

ö

r u-l

ä

nder. Detta f

ö

rh

å

llande torde ocks

å 

kunna bidra till att st

ä

rka f

ö

rst

å

elsen f

ö

r att det svenska bist

å

ndet vidnakth

ä

lles p

ä

en h

ö

g niv

å ä

ven under perioder av p

å

frestningar p

å

 den avenska ekonomin.

Gruppen vill avalutnlngavis framh

å

lla att f

ö

m

å

n­llg kreditgivning till u-l

ä

nder aldrig kan t

ä

nkas l

ö

sa mera fundamentala externa balansproblem f

ö

r Sveriges del - d

ä

 m

ä

ate v

ä

xelkuraf

ö

r

ä

ndringar och/ eller andxa, mera omfattauide, generella ekonomiak-politiska 

å

tg

ä

rder s

ä

ttas in. Blandade krediter b

ö

r i st

ä

llet aea son ett instrument med mer be­gr

ä

nsat anv

ä

ndningsomr

å

de. Dess syfte fr

å

n export­fr

ä

mjande synvinkel 

ä

r att g

ö

ra det m

ö

jligt f

ö

r svensk industri att konkurrera effektivt on vissa intressanta exportaff

ä

rer s

ä

 att Sverige ej ute­st

ä

ngs fr

å

n viktiga marknader i u-l

ä

nder. De margi­nella insatser det kan bli fr

ä

gan om kan f

å

stor genomslagskraft s

ä

rskilt vad g

ä

ller nya marknader, nya produkter och/eller referensanl

ä

ggningar.

6.7      Slutsats

Det finna ett starkt intresse och ett l

ä

ttf

ö

rst

å

eligt behov av krediter p

å

 f

ö

rm

å

nliga villkor fr

å

n u-l

ä

n­demas sida. Blandade krediter bed

ö

ms ocka

å

kunna f

å

 poaitiva effekter f

ö

r svensk export till u-lands­narknadema. Arbetsgruppens 

ö

verv

ä

ganden leder

Prop. 1980/81:41

112

d

ä

rf

ö

r fram till alutsatsen att Sverige b

ö

r ha m

ö

j­lighet att erbjuda f

ö

rm

å

nliga krediter f

ö

r finan­siering av visa export till u-l

ä

nder aom annars inte bed

ö

ma kunna konna till st

å

nd.

I f

ö

ljande avsnitt presenteras arbetsgruppens f

ö

r­slag till konkret utformning av ett systen f

ö

r sven­ska blandade krediter till u-l

ä

nder.

Prop. 1980/81:41

113

7        F

Ö

RSLAG TILL SYSTEM F

Ö

R BLANDADE KREDITER

7.1.     F

ö

rslagets huvuddrag

Son framg

å

tt av f

ö

reg

ä

ende kapitel anser arbetegruppen att Sverige b

ö

r ha m

ö

jliet att erbjuda blandade kre­diter f

ö

r att underl

ä

tta finansiering av viss svensk export till u-l

ä

nder som annars inte bed

ö

ms kunna komna till st

ä

nd. Gruppen har d

ä

rf

ö

r utarbetat f

ö

r­slag till utformning av ett systen f

ö

r kreditgivning p

å

 njuka villkor. Dessa svenaka mjuka krediter kallaa i forts

ä

ttningen blandade krediter, vilket anknyter till den ben

ä

mning som anv

ä

nds f

ö

r liknande kredit­givning fr

å

n andra l

ä

nder.

Arbetsgruppen har str

ä

vat efter att konstruera ett en­hetligt och relativt enkelt system f

ö

r kreditgivning, vilket skall kunna anv

ä

ndaa f

ö

r alla blandade krediter oberoende av mottagarland, vaxualag eller syfte med kreditema. Systemet b

ö

r vara flexibelt s

ä

 att volymen blandade krediter utan at

ö

rre ol

ä

genhet kan varieras fr

ä

n 

å

r till 

ä

x. Arbetsgruppen hax ocks

å

 sett en f

ö

r­del i att f

ö

rs

ö

ka utnyttja befintliga institutioner f

ö

r att adnlnlstrera denna kreditgivning. F

ö

rslaget g

ä

r i korthet ut p

ä

 f

ö

ljande.

Blandade krediter f

ö

resl

å

s kunna ges till u-l

ä

nder f

ö

r att finamslera visa import fr

ä

n Sverige som annars inte bed

ö

ms kunna komma till st

å

nd. Importen b

ö

r avse produkter eller projekt son fr

ä

njar u-landets betalnlngsf

ö

m

å

ga, eller har annan utvecklingsfr

ä

m­jande effekt. Den b

ö

r ocks

å

 kunna f

ö

rv

ä

ntas leda till en framtida 

ö

kad efterfr

å

gan p

å

 vaxor och tj

ä

nster fr

ä

n Sverige. Blandade krediter b

ö

r, n

ä

r s

å

 anses l

ä

npligt, st

ä

llas till f

ö

rfogande inon r

å

nen f

ö

r regeringsavtal.

8 

Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 41

Prop. 1980/81:41

114

Arbetsgruppen f

ö

resl

å

r att en reflnansieringsn

ö

j-lighet tillakapaa d

ä

r kreditvillkoren, genom till­skott av statamedel, blir f

ö

rm

å

nligare 

ä

n vid sed­vanlig refinainsiering av exportkrediter. Eftersom blandade krediter f

ö

rutses ha positiva effekter b

å

de fr

å

n bist

ä

ndspolltisk och exportfr

ä

mjande syn­punkt anser arbetsgruppen det rimligt att statens kostnad f

ö

r denna kreditgivning f

ö

rdelas mellan bi-st

ä

ndsamslaget och anslag avsedda att fr

ä

mja svenskt n

ä

xingaliv. Bealut on blandade krediter f

ö

real

ä

a fattas av exportkreditn

ä

mnden

(EKN). AB Svensk Exportkredit (sek) ges m

ö

jlighet att p

å

grundval av EKN:8 beslut Bvaxa f

ö

r refinansieringen.

Vidare f

ö

real

ä

a en utvidgning av EKN:s s.k, S-U-garantiglvnlng i samband med s

ä

rskilt bist

å

ndspoli­tiskt motiverad export som finansieras med blandade krediter.

I det f

ö

ljande presenteras arbetagruppena f

ö

rslag till utformning av svenska blandade krediter. F

ö

rst redog

ö

rs f

ö

r i vilka aammanhang dessa krediter f

ö

re­sl

å

s kunna utnyttjas. F

ö

rslag till kriterier f

ö

r val av mottagarl

ä

nder och f

ö

r val av projekt och pro­dukter l

ä

mnaa. D

ä

refter framl

ä

gga f

ö

ralag till kre­ditemas tekniska konstruktion och administration. Vidare diskuteras m

ö

jliga kreditvillkor, de stats­finansiella kostnadema och kreditgivningena om­fattning. F

ö

ralag gea ocks

å

 till gaxantiordning,

7.2      L

ä

nderkrets

Blandade krediter skall endast kunna ges till u-l

ä

nder. Arbetsgruppen har inte funnit n

å

gfon inter­nationellt vedertagen indelning av u-l

ä

nder aom

Prop. 1980/81:41

115

ansetts helt l

ä

mplig f

ö

r att definiera vilka u-l

ä

n-

\\ 

der som kan erh

å

lla svenska blaindade krediter, ''

D

ä

 bist

å

ndsmedel delvis anv

ä

nds f

ö

r att finamslera a

å

dana krediter akall de bist

å

ndspolitiska m

ä

la

ä

tt-nlngama v

ä

xa v

ä

gledande f

ö

r valet av u-l

ä

nder som skall komna i fr

å

ga f

ö

r kreditema. N

å

gon en g

å

ng f

ö

r alla given lista p

ä

 vilka l

ä

nder detta 

ä

r finns givetvis inte. Situationen i ett och sanna land kan skifta fr

å

n en period till en arman och g

ö

ra det ner eller nindre bist

å

ndspolitiakt notlverat att l

å

ta blandade krediter utg

ä

 till landet i fr

å

ga. Bed

ö

n-nlsgen f

å

r g

ö

raa fr

ä

n fall till fall. Inon denna ran b

ö

r givetvis 

ä

ven en bed

ö

mning xir handels- och Industripolitisk synpunkt g

ö

raa.

En kategori u-l

ä

nder som b

ö

r komma i fr

å

ga 

ä

r de u-l

ä

nder till vilka det svenaka bilaterala utveck-lingabist

ä

ndet trappas ned f

ö

r att ers

ä

ttas av bre-daure samarbete aant l

ä

nder med vilka Sverige redan hair eller 

ö

nakau: utveckla ett bredare aamaxbete. Flertalet av dessa samaxbetsl

ä

nder 

har  

behov av kapltallmpoxt f

ö

r sin fortsatta utveckling. H

ä

r b

ö

r dock g

ö

ras undantag f

ö

r OPEC-l

ä

nder med h

ö

g likvi­ditet.

En annan kategori u-l

ä

nder son b

ö

r kanna erh

å

lla blandade krediter 

ä

r progranl

ä

nder f

ö

r avenakt bi­st

å

nd. Dessa har 1 flera fall redan i dag m

ö

jliat att utnyttja bist

å

nd inon landramama, t.ex. in­portst

ö

d, f

ö

r finansiering av inport fr

ä

n Sverige. De l

å

nar 

ä

ven upp utl

ä

ndskt kapital f

ö

r att finan­slera sin ekononiska och industriella utveckling.

'Exenpel p

å

 s

å

dana Indelningar 

ä

r DAC:a indelning av u-l

ä

nder efter inkonst/capita, FN-systeneta olika l

ä

nderkategorler, de regionala utvecklings­bankernas l

ä

nderkretsar n.fl.

Prop. 1980/81:41

116

itskllllga av den har enellertld p

å

 grund av sin ekononiska situation rlng kreditv

ä

rdlget och har d

ä

rf

ö

r sv

å

rt att erh

å

lla krediter p

å

normala kom­mersiella villkor.

I 

ö

vrigt b

ö

r blandade krediter kunna utg

å

 till u-l

ä

nder vars utvecklingspolitik 

ä

r f

ö

renlig med m

å

ls

ä

ttningen f

ö

r avenak blat

å

ndapolltlk. H

ä

rmed

ö

kax m

ö

jlletema till bilateralt aamarbete p

å 

andra omr

å

den som t.ex. 

ö

verf

ö

rande av tekniskt kunnande p

ä

 kommersiell basis.

Fr

å

n allm

ä

npolitisk liksom handels- och industri­politisk aynpunkt kan sk

ä

l anf

ö

ras f

ö

r att m

ö

jlighet borde finnas att erbjuda blaindade krediter till en vidare krets u-l

ä

nder 

ä

n som nu beskrivits. Fr

å

gan om en eventuell utvidgning av l

ä

nderkretsen likson fr

ä

gan on hur en a

å

dan kreditgivning skall finain-aieraa b

ö

r dock f

ä

 anat

å

 till dess erfarenheter vunnits av denna kreditform.

7.3      Produkter och projekt

Blamdade krediter f

ö

real

ä

a utnyttjaa f

ö

r finan­siering av s

å

dan inport fr

ä

n Sverige aom 

ö

kar mot­tagande u-lemda betalningsf

ö

rm

å

ga eller har emnan utvecklingsfr

ä

mjande effekt. Importen kan t.ex. av­se leveranser till industri- och Jordbruksprojekt, energiproduktion, mineralutvinning, transport- och kommunikationav

ä

sende, eller till investeringar av infrastrukturen typ. Den b

ö

r vara prioriterad av mottagarlandets myndigheter.

Prop. 1980/81:41

117

De vatruslag som i f

ö

rsta hand b

ö

r komma i fr

å

ga 

ä

r kapitalvaror, konsulttj

ä

nster och entreprenadar­beten. Kostnader f

ö

r transporter och f

ö

rs

ä

kringar, likson amdra specifika kostnadsslag, b

ö

r i huvud­aak behandlas enligt den praxia EKN till

ä

npair vid beviljande av exportkreditgarauiti f

ö

r aktuella varualag. En at

ö

rre andel lokala kostnader 

ä

n nor­malt b

ö

r leunna kreditfinansieras n

ä

x det r

ö

r sig on blandade krediter. F

ö

rskottets storlek b

ö

r ock­a

å

 kunna variera fr

å

n fall till fall.

Ber

ö

rda inporttransaktioner b

ö

r vara av vias stor­lek. Kreditbeloppet b

ö

r 1 det enskilda fallet nor­ aalt ej understiga 10 nllj.kr. Blandade krediter b

ö

r kunna utnyttjas f

ö

r finansiering av enskilda aff

ä

rer, eller son rankredlter avsedda f

ö

r exen­pelvis finansiering av utveckling av en viss sek­tor av nottagarlandets n

ä

ringsliv.

Inport som avses finansieras med blamdade krediter b

ö

r, f

ö

rutom utvecklingsfr

ä

mjande effekt i mottagar­landet, 

ä

ven ha positiv betydelse f

ö

r u-l

ä

ndemas framtida import fr

å

n Sverige. Som diskuterata i f

ö

reg

å

ende kapitel b

ö

r Importen a

å

ledea ha a

ä

r-aklld betydelse f

ö

r framtida avenska leveranser av liknande produkter eller till liJcnande projekt, eller f

ö

r annan frantida svensk export till det aktuella u-lamdet.

Svenska blandade krediter b

ö

r finamslera varor och tj

ä

nater av svenakt ursprung. Utl

ä

ndska delleveran­ser b

ö

r normalt inte flnamsleras p

å

 detta s

ä

tt, s

å

vida de inte 

ä

r av avg

ö

rande betydelse f

ö

r den svenska leveransen. I aanband med st

ö

rre inves­teringsprojekt i u-l

ä

nder kan det bli aktuellt med

Prop. 1980/81:41

samfinansieringsarrangemang d

ä

r en mjuk kredit fr

å

n Sverige finansierar endast en del av en aff

ä

r. Ar­betsgruppen kan se f

ö

rdelair med a

å

dana aanfinan-alerlngaarrangenaing f

ö

rutaatt att den avenaka kre­ditdelen preaenteraa aon avensk f

ö

r nottagaxlandet och inte f

ö

rsvinner i ett st

ö

rre paiket. Dannark, Finland och Norge hax redan m

ö

jligfhet att l

ä

mna krediter p

å

f

ö

m

å

nliga villkor f

ö

r finansiering av export till u-l

ä

nder, On 

ä

ven Sverige f

å

r tillg

å

ng till blandade krediter torde n

ö

jlletema 

ö

ka att i vissa fall erbjuda f

ö

rm

å

nliga krediter p

å

 samnordisk basis,

H

ä

x b

ö

r erinras on risken f

ö

r att krav p

ä

 f

ö

m

å

n­liga kreditvillkor sprids till den traditionella hamdeln. Vid beslut on blandade krediter b

ö

r denna spridningsrisk beaktas. Eventuella negativa effek­ter torde begr

ä

nsas om blandade krediter utnyttjas f

ö

r finansiering av s

ä

dam export till u-l

ä

nder som annaxa inte bed

ö

ms kunna komma till st

å

nd,

I den m

å

n volymen ams

ö

kningar om blamdads krediter n

ö

dv

ä

ndigg

ö

r en prioritering inom ramen f

ö

r h

ä

r an­givna kriterier f

å

r det ankomma p

å

 beslutamde or­gan att fastst

ä

lla principer f

ö

r ett a

å

dant prio­riteringsf

ö

rfarande. En a

å

dam prioritering b

ö

r sj

ä

lvfallet dock inte verka diskriminerande f

ö

r de fattigare u-l

ä

ndema,

7.4     Kreditfom och organisation

Blandade krediter 

ä

r en finanaleringsfom son kon-blnerar bist

å

nd, eller andxa statsmedel, med kredit­givning p

å

marknadsm

ä

ssiga villkor. Ett givet belopp kan st

ä

llas till mottagande u-lands f

ö

rfogande p

å 

tv

ä

 principiellt n

å

got olika a

ä

tt:

Prop. 1980/81:41

119

- hela beloppet kan erbjudaa son kredit p

å

 f

ö

r­m

å

nliga villkor,

at

ö

rre delen av beloppet kan erbjudaa som kredit p

å

 marknadam

ä

saigpa villkor i kombination med en g

å

va p

å

 reaterande belopp..

Svenska blamdade krediter 

ä

r avaedda aom en mellan­form mellan traditionellt g

å

vobist

å

nd och aedvanllg exportkreditfinansiering. Arbetagruppen f

ö

rordar d

ä

rf

ö

r att hela det belopp som st

ä

lls till u-landeta f

ö

rfogande 1 form av blandade krediter gea i form av kredit p

ä

 f

ö

m

å

nliga villkor.

En blandning av konnersiell kreditgivning och g

å

vo­belopp 

ä

r, enligt gruppens nening, mindre l

ä

mplig 

ä

ven av det sk

ä

let att u-l

ä

ndema d

ä

 skulle kunna f

ä

intryck av att Sverige intagit en avvisande h

å

ll­ning till 

ö

nskem

å

len om krediter p

å

 f

ö

rm

å

nliga villkor.

F

ö

rm

å

nliga krediter utformas olika i olika givar­l

ä

nder. Ibland erbjuds tv

å

 separata krediter, en p

å

 kommersiella villkor och en p

å

 njuka villkor, som tillsaimmana uppg

å

r till det 

ö

nakade kreditbeloppet (traditionell blamdad kredit), I andra fall r

ö

r det sig om en enda kredit d

ä

r en kommeraiell del och en mjuk del s

å

 att s

ä

ga redan f

ä

rdlgblandats,

Arbetsgjruppen har efterstr

ä

vat en f

ö

r svenskt vid­kommande enkel, l

ä

ttbegriplig och l

ä

tthanterlig konstruktion. Det synes d

ä

 liggra n

ä

rmast till hands att v

ä

lja modellen med en enda kredit, vilken rin-llgen b

ö

r bli enklare att adnlnlstrera 

ä

n tv

ä

.

Prop. 1980/81:41

120

Arbetsgruppen har ocks

å

velat amknyta denna f

ö

rm

å

n­liga kreditgivning till befintlig orgamisatorisk struktur p

ä

 det finansieringstekniska omr

å

det. Tv

å 

altemativa konstruktioner synes n

ä

rmast komma i fr

å

ga, n

ä

mligen:

finanakrediter modellerade efter de regeringa­krediter aom under 1970-talets andra h

ä

lft l

ä

nnata till Portugal och Turkiet,

en vidareutveckling av det avenska syatemet f

ö

r exportkredltglvn.ing.

I det f

ö

rata fallet akulle Rlksg

ä

ldakontoret an-avaora f

ö

r uppl

å

ning av erforderlig kreditvolym. Riksbanken skulle vara utbetalande och inkasseran­de organ och skulle tillsammans ned SIDA svara f

ö

r administration av kreditema. Statsbudgeten skul­le belastas med skillnaden mellan den r

ä

nta som betalades av l

ä

ntagande land ooh den schablonr

ä

nta Riksg

ä

ldskontoret betingade eig f

ö

r utl

å

ning till staten. Den svenska regeringen, genom ekonomidepar­tementet, skulle st

å

 som kreditgivare gentenot mot­tagande land.

Arbetsgruppen anaer att kreditgivning enligt den aenare modellen 

ä

r att f

ö

redra. De institrutioner aom d

å

 ber

ö

ra 

ä

r fr

ä

nst EKN aom f

ö

rs

ä

kratr export­krediter till utlandet ocb, SEK son refinansierar s

å

dana krediter. N

ö

dv

ä

ndig konpetens f

ö

r bed

ö

mning av k

ö

pares och s

ä

ljares solvens, mottagamde lands kredltv

ä

xdighet, finansieringsvillkorens 

ä

verens-at

ä

mmelse med nationell och intemationell praxis etc. finns inom dessa institutioner och kan utnytt­jas. De blandade kreditema kan ocks

å

 p

ä

 ett smidigt s

ä

tt inordnas 1 befintliga adnlniatrativa rutiner.

Prop. 1980/81:41

121

H

ä

rlgenon kan den tlllkonnamde adnlniatrativa han­teringen vid inf

ö

randet av avenska blandade kredi­ter ninlneras. B

å

de EKN och SEK 

ä

r v

ä

l k

ä

nda av avenakt n

ä

xingsllv och svensk f

ö

rvaltning. De 

ä

r 

ä

ven intemationellt inarbetade.

Ett n

ä

ra saunarbete har utvecklats mellan EKN och SEK vid den l

ö

pande handl

ä

ggningen av olika export-kredlt

ä

xenden. Huvuddelen av SEK:s statsst

ö

dda re-flnamslering av exportkrediter avser transaktioner som f

ö

ra

ä

krata av EKN. Sedan drygt tiotalet 

å

r hax EKN ocks

å

 v

ä

nt sig till SIDA f

ö

r bed

ö

mning av ut-veckllngsfr

ä

njande effekter vid vias export till u-l

ä

nder. F

ö

r att erh

å

lla beslutsunderlag till det relativt nyligen inf

ö

rda S-U-garantisystenet hax n

ä

mnden tagit kontakt ned industxiverket f

ö

r bed

ö

n-nlng av samh

ä

llsekonomiska och industripolitiska effekter i samband med vissa exporttransaktioner. Vidaire 

ä

r Sveriges Exportr

å

d f

ö

retr

ä

tt i n

ä

mndens styrelse.

EKN f

ö

resl

å

s vara beredande och beslutande organ i 

ä

renden om blamdade krediter. Vid beredningen b

ö

r beaktas utvecklingsfr

ä

mjamde, industripolitiaka ooh exportfr

ä

njamde effekter. Arbetsgruppen anser att denna beredning b

ö

r kunna ske p

ä

 liknande s

ä

tt som vid 

ä

renden on S-U-gjaranti. Blandade krediter b

ö

r kanna l

ä

mnas inon ramen f

ö

r regeringsavtal mel­lan Sverige och mottagande u-land. Fr

å

gan om s

å

dant avtsJ. b

ö

r beredas i kanslihuset parallellt med att EKN tau: st

ä

llning till sj

ä

lva kredit

ä

rendet.

Arbetsgruppen f

ö

resl

ä

r att beslut om blandade kre­diter fattas av EKN:s S-U-styrelse. N

ä

mndens beslut

Prop. 1980/81:41

122

b

ö

r ej kunna 

ö

verklagas. Ber

ö

rda departement, lik­som SIDA, finns f

ö

retr

ä

dda i denna styrelse d

ä

r de statliga representanterna 

äx  

i majoritet. Styrelse­behandlingen b

ö

r fr

ä

mst avse l

ä

nderval, utvecklinga­fr

ä

mjande och exportfr

ä

njamde effekt aant den blan­dade kredltena g

å

voelement. N

ä

mnden b

ö

r i aitt be­alut specificera kreditbelopp, l

ö

ptid, refinan-sierlngsr

ä

nta, amorteringstid m.m. fn-ngn beelut om beviljamde av blandad kredit kan tr

ä

da i kraft skall fr

å

n mottagamde u-lands regering ha erh

å

llits besked om att det 

ä

ndam

å

l f

ö

r vilket krediten beviljaa 

ä

r prioriterat och betraktas som utvecklingsfr

ä

nJamde. Det b

ö

r ankonna p

å

 EKN att avg

ö

ra on betadnlngs-och/eller tramsfereringsgaramtl skall kr

ä

vas i det enskilda fallet. EKN b

ö

r ocks

å

 ansvaxa f

ö

r att notifiering av blandade krediter sker i enliet med consensus-

ö

verenskonnelsens best

ä

mmelser.

Sj

ä

lva refinansieringsoperatlonen f

ö

resl

å

s ombes

ö

r­jas av SEK, Arbetsgruppen anser att SEK b

ö

r ges m

ö

j­lighet att erbjuda refinansiering till de villkor son angivits av EKN. Bolaget b

ö

r d

ä

rf

ö

r konpenseras f

ö

r skillnaden mellan uppburen r

ä

nta och anorterlng och faktisk uppl

ä

ningskostnad. Refinansieringen f

ö

resl

å

s ske i amslutning till den f

ö

rs

ö

ksverksan-het med statsst

ö

dd exportkreditgivning son besl

ö

ts av riksdagen i maj 1978. Aff

ä

rsbankernas roll f

ö

re­sl

ä

s bli densamma son inon detta SEK-systen. (N

ä

r-naxe beskrivning av SEK-aystenet finna i kapitel 5,) Blandade krediter b

ö

r kunna erbjudaa b

å

de 1 sven­ska kronor och 1 utl

ä

ndsk valuta enll sanma prliw ciper som g

ä

ller f

ö

r SEK-ayatemet.

Eeflnanalerlng 1 SEK p

å

 mjuka villkor f

ö

ruts

ä

tter att EKlf-garantl eller annan tillfredsst

ä

llande

Prop. 1980/81:41

123

s

ä

kerhet f

ö

religger.

Ett inf

ö

rande av blandade krediter at

ä

ller krav p

å ö

kad kreditvolym inom SEK-syatemet. I vilken m

å

n den befintliga ramen f

ö

r atatsst

ö

dd refinansiering i SEK beh

ö

ver utvidgas p

å

 grund av detta f

å

r pr

ö

vas 1 annat samnamhang.

Administrationen av de blandade kreditema st

ä

ller amspr

å

k p

å

 n

å

got ut

ö

kade personella och andra re­suraer hoa s

å

v

ä

l EKN aon SEK. Det b

ö

r ankonna p

å 

reapektive organs styrelse att fastst

ä

lla omfatt­ningen av denna resursf

ö

rst

ä

rkning. Kostnadema f

ö

r f

ö

rst

ä

rkningen inom EKN b

ö

r kunna t

ä

ckas av n

ä

mndens prenielnt

ä

kter. SEK:s administrativa kost­nader b

ö

r kunna t

ä

ckas genom ett r

ä

ntep

å

slag p

å 

samma a

ä

tt aom enligt SEK-systemet. Liksom i SEK-systemet b

ö

r vidaxe l

ö

ftesproviaion tas ut.

7.5      Regeringsavtal

Som n

ä

mnts i f

ö

reg

å

ende avsnitt kan det m

å

nga g

å

nger amsea l

ä

mpligt att l

ä

mna blandade krediter inom ramen f

ö

r en officiell 

ö

verenakommelse p

å

 re­geringsniv

å

 mellan Sverige och mottagande u-land. En s

å

dan 

ö

verenskommelse kan ing

å

s sepaorat eller son del av ett mer omfattande samarbetsavtal. Den n

ä

rmare formen f

å

r ampassas till det enskilda fal­lat. Eventuella regeringsavtal b

ö

r v

ä

xa av mer 

ö

vergripande natur och administrativt enkla att hamtera.

Iven 1 fall d

å

regeringsavtal ing

ä

a b

ö

r ett aepaxat finansieringsavtal slutas mellan kreditgivande och mottagamde part. I detta avtal amges de detaljerade kreditvillkoren.

Prop. 1980/81:41

124

Slutande av avtal om blandade krediter synes ha en aClm

ä

nt good-willskapamde effekt genom den publici­tet det ofta ges i mottagande u-l

ä

nder. Det tycks dock spela olika ator roll i olika u-l

ä

nder om av­talen ing

å

s p

å

 regeringsniv

å

 eller ej. Denna skill­nad mellan olika u-l

ä

nder b

ö

r givetvis beaktaa fr

å

n svensk sida.

7.6      Kreditvillkor

Arbetagruppen anser att de blandade kreditema b

ö

r inneh

å

lla ett g

å

voelenent p

å

 minst 15% s

å

som det definieras av OECD;s utvecklingakomnitt

é

(DAC). Vi­daxe b

ö

r en aw

ä

gning ske s

å

att 

ä

 ena sidan g

ä

vo­elenentet anpassas efter nottagarlandets utvecklings­grad och 

ä

 andxa sidan g

å

voelementet avpassas s

å

 att de med krediterbjudandet avsedda syftena uppn

å

s till l

ä

gsta m

ö

jliga kostnad. Blandade krediter till de fattigaste u-l

ä

ndema b

ö

r f

ö

retr

ä

desvis inneh

å

lla ett g

å

voelement p

å

 25% eller ner.

DAC baserar formeln f

ö

r franr

ä

knande av en kredits g

å

voelement p

å

en altemativ schabloniserad l

å

ne­kostnad f

ö

r u-l

ä

nder p

å

 10%. Det faktiska g

ä

voele­nentet hoa en avensk blandad kredit konner s

å

ledes att skilja sig fr

å

n det g

ä

voelement som framkommer enligt DAC:a ber

ä

kningsnormer om SEK:a uppl

ä

nings­kostnad inte 

ä

r exakt 10%. On uppl

å

ningskostnaden 

ä

r h

ö

gre kommer det faktiska g

å

voelementet att vara st

ö

rre 

ä

n det g

å

voelement som framkommer enligt DAC-formeln. Sannolikheten f

ö

r att SEK:a uppl

ä

nings­kostnad aedd i ett l

ä

ngre perapektiv kommer att 

ö

ver- eller underakrida 10%-nlv

å

n 

ä

r om

ö

jlig att f

ö

rutae. Under den n

ä

rmaste framtiden torde den dock ligga 

ö

ver denna niv

å

. Med uppl

ä

ningskostnad

Prop. 1980/81:41

125

f

ö

rst

å

s h

ä

r den sammanlagda kostnaden f

ö

r b

ä

de r

ä

nte- och v

ä

xelkuradifferenser vid SEK:3 ut- och uppl

å

ning i olika valutor.

Arbetsgruppen anaer vidaxe att de kreditvillkor soffl erbjuds u-landet b

ö

r baseras p

ä

 en aw

ä

gning nellan r

ä

ntesats, 

å

terbetalningstid, kreditens totala l

ö

ptid, f

ö

rakottsamdel, 

å

terbetalningafri period n.m. Denna aw

ä

gning b

ö

r g

ö

raa fr

ä

n fall till fall med h

ä

nsyn till preferenser i mrfttagar-landet och under beaktande av ber

ö

rd exportaff

ä

rs s

ä

rskilda kaxakt

ä

rlstlka.

I vissa fall kan mottagaren f

ä

sta stor vikt vid en l

ä

ngre kredittid, t.ex. med h

ä

nsyn till den plane­rade investeringens ber

ä

knade kassafl

ö

de. Detsamma kam g

ä

lla om mottagairlandets tillg

å

ng p

ä

 utl

ä

ndsk valuta f

ö

rv

ä

ntas bli knapp under kreditperioden.

Vissa ytterligare synpunkter p

å

 kreditvillkorens ut­formning hax l

ä

mnats i avsnitt 7.5 "Produkter och projekt".

7.7      F

ö

rdelning av atatafinansiell kostnad

Svenska blandade krediter har poaitiva effekter b

å­

de fr

å

n biat

ä

ndapolltisk och fr

å

n exportfr

ä

mjande synpunkt. Arbetsgpruppen finner det d

ä

rf

ö

r rimligt att statena koatnad f

ö

r denna kreditgivning f

ö

rdelas mellan ber

ö

rda huvudtitlar p

ä

 statsbudgeten.

I arbetsgruppens f

ö

rslag till konatruktlon av blan­dade krediter gea SEK m

ö

jlighet att medge refinan­siering p

å

 mjukaure villkor 

ä

n Inom SEK-systemet.

Prop. 1980/81:41

126

Detta system till

ä

mpas f.n. under en f

ö

rs

ö

ksperiod och kan komma att 

ä

ndras. Enligt arbetsgruppens uppfattning kan den f

ö

reslagna konstruktionen av blandade krediter bibeh

å

llas s

å

 l

ä

nge grundtanken i SEK-syateraet kvarst

å

r, n

ä

mligen att SEK kan l

ä

nma f

ö

rhandsutf

ä

stelae om refinamsiering till fast r

ä

nta.

Statens kostnad f

ö

r en blandad kredit kam s

ä

gaa s

ö

n­derfalla i tv

å

 delar. En f

ö

rsta del best

å

r av koat­naden f

ö

r den r

ä

ntes

ä

nkning som kan beviljaa inom SEK-aystemet, En andra del tillkonner p

å

 grund av att kreditvillkoren ytterligare mjukas upp. Sist­n

ä

mnda koatnad kallas forts

ä

ttningavis "den till­kommande kostnaden" f

ö

r blandade krediter. Arbets­gruppen f

ö

resl

å

r att den f

ö

rsta delen finansieras p

å

 aamma s

ä

tt och 

ö

ver aamma anslag aom motsvarande kostnad inom SEK-aystemet. Den tillkommande kost­naden b

ö

r finansieraa med bist

å

ndsmedel.

Vad g

ä

ller utbetalning av statena ers

ä

ttning till SBK f

ö

r den tillkommande koatnaden finns olika m

ö

j­ligheter. Man kan l

å

ta hela denna kostnad belasta statabudgeten det 

å

r en kredit beviljaa, Altema­tivt kan koatnaden f

ö

rdelaa j

ä

mnt 

ö

ver kreditena l

ö

ptid, Arbetagruppen anser det l

ä

mpligt att hela den tillkommande koatnaden finansieras ned medel som at

ä

llta till f

ö

rfogande f

ö

r det budget

ä

r d

å 

bealut om kreditutf

ä

atelse fattas. Kreditgivningen begr

ä

nsas d

ä

rmed automatiskt av storleken p

å

 de belopp som budgeterats f

ö

r 

ä

ndan

ä

let.

Erforderliga budgetmedel b

ö

r reserveras n

ä

r EKN fattat beslut om blamdad kredit. Utbetalning till SEK f

ö

resl

å

s ske i form av ett nuv

ä

rdesbelopp som

Prop. 1980/81:41

127

at

ä

lla till bolagets f

ö

rfogande n

ä

r kredittiden b

ö

rjar l

ö

pa. Nuv

ä

rdesbeloppet b

ö

r baseras p

å

 10% diskonteringsr

ä

nta. Kredittidens startp\inkt b

ö

r f

ö

r detta 

ä

ndaun

ä

l definieras enligt de regler aom till

ä

npaa av EKN. Om utbetalning av kreditbelopp akett innan kredittiden b

ö

rjat l

ö

pa 

(

\

inder

bygg­nadatiden) skall SEK:s sedvanliga refinansierings-r

ä

ntor g

ä

lla fram till startpunkten.

F

ö

r att kunna till

ä

mpa detta avr

ä

kningsf

ö

rfarande kr

ä

vs att den tillkommande kostnaden f

ö

r blandade krediter kan ber

ä

knas p

å

 f

ö

rhand. Arbetsgruppen f

ö

resl

å

r att man utg

å

r fr

å

n de f

ö

r u-l

ä

ndema f

ö

r­m

å

nligaste villkor som vid en visa tidpunkt kam beviljas f

ö

r refinanaiering av exportkrediter inom SEK-systemet. F

ö

r n

ä

rvarande 

ä

r dessa villkor 10 

å

rs kredittid till 8,25% r

ä

nta f

ö

r l

ä

n i svenska kronor. En s

å

daui kredit har 5,7% g

å

voelement. Gea krediten i at

ä

llet i utl

ä

ndsk valuta 

ä

r motsvarande r

ä

ntesats 7,75% och g

å

voelementet 7,6%.

Skillnaden mellan den blandade kreditens g

å

voelement och det g

å

voelement som kam uppn

å

s vid f

ö

rm

å

nligast m

ö

jliga refinansiering inom SEK-aystemet utg

ö

r den tillkommande kostnaden f

ö

r blandade krediter. Efter­som arbetsgruppen f

ö

resl

å

r att g

å

voelementet f

ö

r en blamdad kredit akall ber

ä

knas enligt DAC;a normer blir den tillkommande koatnaden, vid ett givet g

å

vo­element, konataint vid of

ö

r

ä

ndrade gr

ä

nsv

ä

rden i SEK-systemet. Den f

ö

r

ä

indras allts

å

 inte om kredittiden f

ö

rl

ä

ngs eller om en amorteringsfri period beviljas.

Den tillkommande kostnaden 

ä

r enbart beroende av g

å

voelementets storlek. Kostnadsf

ö

rdelningen 

ä

r

Prop. 1980/81:41

128

enkel att fastst

ä

lla. Vid 15% g

å

voelement blir den biat

å

ndsfinansierade kostnaden 9,5% av kredit­beloppet om krediten ges i svenska kronor och 7,4% om den ges i utl

ä

ndsk valuta. Vid 25% g

å

voelement blir den bist

å

ndsfinansierade delen 19,5% resp. 17,4% (ae bilaga i).

Kostnaden inom ramen f

ö

r SEK-systemet kommer att variera beroende p

å

SEK:3 uppl

ä

nlngsr

ä

nta. Om upp­l

å

ningsr

ä

ntan 

ä

r exakt 10% uppkommer inga kostnads­

ö

kningar f

ö

r SEK-systemet vid f

ö

rl

ä

ngd l

ö

ptid eller aunorteringsfri period. Om uppl

å

ningsr

ä

ntan ligger under 10% minskar SEK-systemets kostnad, medan bi-at

å

ndakostnaden f

ö

rblir konstant. Arbetsgruppen anser emellertid att den kostnad som belastar bi­st

å

ndsanslaget ej b

ö

r f

å

ö

verstiga den faktiska g

å

voandelen hos en blandad kredit (se avsnitt 2.2.1).

F

ö

r att ge en indikation p

å

 hur statens samman­lagda kostnad f

ö

rdelar sig mellan SEK-systemet och bist

å

ndsanslaget har arbetsgruppen r

ä

knat fram kost­nadsf

ö

rdelningen vid n

ä

gra olika kombinationer kre­ditvillkor. Det viaar sig d

å

 att SEK-systemet kommer att finansiera 2}% av nuv

ä

rdet av statens kostnad f

ö

r en blamdad kredit, om SEK:s uppl

ä

nlngsr

ä

nta

ä

r 10% och kreditens g

å

voelement 

ä

r 25%, 

ö

kar uppl

å­

ningsr

ä

ntan

ö

kar ocks

å

 SEK-systemets totala kostna­der och d

ä

rmed dess andel. Se vidare bilaga 1.

7.8      Omfattning och finansiering av svenska blandade krediter

I regeringens budgetf

ö

rslag f

ö

r budget

å

ret 1980/81 har anvisats 60 nllj.kr. p

ä

 tredje huvudtiteln Tinder anslaget C 2 Bilateralt utvecklingssamarbete f

ö

r

Prop. 1980/81:41

129

finansiering av kostnader i samband med blandade krediter. Detta belopp skall t

ä

cka den tlllkommamde kostnad, ut

ö

ver finansiering inom SEK-syatemet, f

ö

r vilken redogjorts i f

ö

reg

å

ende avsnitt.

Hur stor total kreditvolym som med utg

å

ngspiinkt fr

ä

n detta belopp kan komma att beviljas 1 form av blandade krediter beror p

å

 vilka kreditvillkor som medges i de enskilda fallen.

Kreditvillkoren 

ä

r av betydelse eftersom ett h

ö

gre g

å

voelement inneb

ä

r att en at

ö

rre del av de medel aom budgeterata s

ä

rskilt f

ö

r blamdade krediter d

å 

utnyttjas f

ö

r varje enskild kredit j

ä

mf

ö

rt med vad som akulle varit fallet vid ett l

ä

ge g

å

voelement. Ju h

ö

gre g

å

voelement som medges i det enskilda fallet desto mindre total kreditvolym kan beviljas i form av blandade krediter. 

Ä

r g

å

voelementet 15% r

ä

cker 60 milj.kr. till en kreditvolym p

ä

645 nllj.kr. Vid 25% g

å

voelement kam en kreditvolym p

å

 ca 310 milj.kr. beviljas med hj

ä

lp av sanma belopp.

L

ä

mplig verksamhetsvolym och amslagabehov f

ö

r kom­mande budget

å

r b

ö

r 

ö

verv

ä

gas i det sedvanliga bud­getarbetet. Arbetsgruppen f

ö

resl

å

r att medel d

ä

rvid anvisas f

ö

r kreditgivning i minst motsvaramde om­fattning som f

ö

r budget

å

ret 1980/81.

En a

ä

rskild faktor att beakta i sammanhanget 

ä

r att de beslut aom fattas av EKN och SEK avaer f

ö

rhamda-utf

ä

stelser om refinansiering p

ä

 visaa kreditvillkor. Det 

ä

r emellertid inte troligt att alla a

å

dana ut­f

ä

atelaer konner att tas 1 amspr

å

k efterson alla aff

ä

rsf

ö

rhandlingar inte kan f

ö

rv

ä

ntas leda fram

9 

Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr41

Prop. 1980/81:41

130

till leverana. Planeringa- och projekterings­tiden f

ö

r investeringair i u-l

ä

nder 

ä

r ofta l

å

ng. Iblamd kan det r

ö

ra sig on 

å

tskilliga 

ä

r. Under s

å

dama onst

ä

ndlgheter kan det h

ä

nda att nottagax­landet t.ex. 

ä

ndxar det planerade projektets in­riktning eller utfornning a

å

 att avenaka leveran­t

ö

rer inte l

ä

ngre

ä

r aktuella. Mottagaxlandet kam ocks

å

 senarel

ä

ggs en planerad investering p

å

 obe­st

ä

md tid.

Arbetsgruppen anser d

ä

rf

ö

r att utf

ä

stelser on finan­siering i fom av blandade krediter b

ö

r vara tids­begr

ä

nsade. Glltietetiden f

ö

r l

ö

ften om blandade krediter b

ö

r 

ö

verensat

ä

nna med giltighetstiden f

ö

r utf

ä

stelser om EKN-garamti f

ö

r saunna transaktioner. Utf

ä

stelser om blandade krediter b

ö

r ocka

å

kunna f

ö

rl

ä

ngas p

å

 aaunna a

ä

tt som utf

ä

stelser om garamti,

Alla utf

ä

stelser om blandade krediter kan, som n

ä

mnts, inte f

ö

inr

ä

ntas resultera i att kreditbeloppen verk­ligen utnyttjaa. Betr

ä

ffande exportkreditgarantier ut­g

å

r EKN f,n, fr

å

n att 40% av beviljade utf

ä

stelser avaer aff

ä

rer som blir av, Garantiutf

ä

stelser avr

ä

knas d

ä

rf

ö

r bara med 40% av sitt belopp mot den ram f

ö

r garantigivning som statsmakterna fastst

ä

llt. F

ö

r kre­ditgivning inon SEK-aystemet till

ä

npaa en motsvarande avr

ä

kningsprocent p

å

 25%,

Blandade Icredlter 

ä

r betydligt f

ö

rm

å

nligare f

ö

r mot­tagaren 

ä

n erbjudanden on exportkrediter p

å

 sedvam-llga villkor. Arbetsgruppen anaer d

ä

rf

ö

r att avr

ä

k-ningaprocenten f

ö

r blandade krediter b

ö

r vara h

ö

gre 

ä

n f

ö

r kreditgivning inom SEK-systemet eller vid EO:s garantigivning. Under en inledningsperiod kan det vara motiverat att inte bevilja l

ö

ften on en st

ö

rre volym blandade krediter 

ä

n vad aon verkligen kan finan-sieras ned budgeterade medel. N

ä

x erfairenhet vunnits

Prop. 1980/81:41

131

av i vilken utstr

ä

ckning s

å

dana utf

ä

stelser utnyttjas f

å

r avg

ö

raa om avr

ä

kning med 100% b

ö

r bibeh

å

llas eller om en l

ä

gre procentsats kam fastst

ä

llas.

7,9      Garantiordning

F

ö

r att blandad kredit akall kunna utg

ä

 erfordras att EKN-garanti eller annan tillfredsst

ä

llande s

ä

kerhet f

ö

religger. Arbetsgriappen utg

å

r fr

å

n att EKN 1 merparten av fallen skall kunna l

ä

mna garanti inom ramen f

ö

r ordinarie garantisystem dvs, normal-gaxamti eller S-U-gairanti,

On n

ä

mnden inte anser sig kunna medge S-U-garamti inon ordinarie systen och det r

ö

r sig om s

ä

rskilt bist

ä

ndapolitlskt motiverad export som avses finan­sieras med blandade krediter, b

ö

r n

ö

jlighet finnas att 

ä

nd

å

ö

verv

ä

ga a

å

dan garanti. Ett till

ä

gg till det bemyndigande som n

ä

mnden erh

å

llit genom prop, 1978/79:201 kr

ä

vs f

ö

r att den i dessa fall skall ha m

ö

jlighet att acceptera ett 

ö

kat risktagande. En s

å

dan m

ö

jlighet skall sj

ä

lvfallet inte p

å

verka g

ä

llande riktlinjer f

ö

r S-U-systemet eller 

ä

ndra principema f

ö

r risktagandet i 

ö

vrigt.

Arbetsgruppen anaer att den a

ä

rskilt biat

å

ndspolitiakt motiverade garantigivning som kan f

ö

ranledas aw blan­dade krediter b

ö

r kunna rymmas inom den ram f

ö

r h

ö

gsta betalningaansvar aon anvisats av riksdag och regering f

ö

r EKN:a S-U-ayaten. Enligt gruppena nening.torde det endast bli aktuellt att nedge ett f

å

tal s

å

dana gsan-tier imder varje budget

å

r. Det b

ö

r ankomma p

å

 EKN att fastst

ä

lla premiesats och t

ä

ckningsgrad f

ö

r dessa garantier.

Premiemedel f

ö

r s

ä

rskilt biat

å

ndspolitiakt motiverad

Prop. 1980/81:41

132

garantigivning i samband med blamdade krediter b

ö

r tillf

ö

ras en s

ä

rskild s.k. s

ä

kerhetsreserv, uppr

ä

ttad inom EKN enligt aamma principer aom f

ö

r annan garan­tigivning. Utbetalningar p

å

 grund av skadefall p

å 

dessa garantier b

ö

r finansieras med medel fr

å

n s

ä­

kerhetsreserven.

Ä

r reserven ej tillr

ä

cklig b

ö

r, p

å 

aamma a

ä

tt som vid annan garantigivning, tillf

ä

lliga dragningar kunna g

ö

ras p

å

 den r

ö

rliga kredit som st

å

r till f

ö

rfogande hos Riksg

ä

ldskontoret.

N

ä

mnden b

ö

r 

å

rligen redovisa s

ä

kerhetsreservens storlek till regeringen. Skulle reserven d

å

 visa sig negativ b

ö

r EKN ha r

ä

tt till viss ers

ä

ttning. Ers

ä

tt­ning kan utg

å

 f

ö

r gjorda utbetalningar antingen 2 

å

r efter respektive obetald fordrans f

ö

rfallodag eller efter det att multilateral skuldkonsoliderlngs

ö

ver-enskommelse ing

å

tts. 

Ä

ven r

ä

ntekostnader f

ö

r s

å

dana utbetalningar b

ö

r ers

ä

ttas. Denna ers

ä

ttning till EKN b

ö

r utbetalas fr

å

n bist

å

ndsanslaget. N

å

gon sv

å­

righet att budgetera beloppets storlek b

ö

r ej uppst

å 

eftersom det r

ö

r sig om ers

ä

ttning i efterhand.

Betalningar som inflyter fr

å

n k

ö

pare till EKN, efter det att n

ä

mnden gjort utbetalning till garantitagare, b

ö

r tillf

ö

ras s

ä

kerhetsreserven. D

ä

rmed minskar be­hovet av framtida utbetalningar fr

å

n bist

å

ndsanslaget.

7.10     Schematisk 

ö

versikt

ö

ver g

å

ngen hos ett

ä

rende enligt arbetsgruppens f

ö

rslag till konstruktion av svenska blandade krediter

Ett svenskt exportf

ö

retag prelimin

ä

rf

ö

rhandlar med en k

ö

pare i ett u-land. B

å

da parter 

ä

r intresserade av fortsatta diskussioner om en konkret aff

ä

r.

Prop. 1980/81:41

133

1)   Export

ö

ren ans

ö

ker hos EKN om mjuka kreditvill­

kor och exportkreditgaranti. Samtidigt ans

ö

ks

hoa SEK om kreditutf

ä

stelae,

2)   EKN bereder kredit

ä

rendet med beaktande av ut-

Tecklingsfr

ä

mjande, industripolitisk och export-

fr

ä

mjamde effekt. Besked inh

ä

mtas fr

å

n mottagar­

landets regering om att man d

ä

r prioriterar den

aktuella aff

ä

ren och att den har en utvecklings­

fr

ä

mjande effekt. Garanti

ä

rendet bereds av EKN

i vamlig ordning.

I f

ö

rekommande fall bereds fr

å

gan om regerings­avtal parallellt inom kanslihuset.

3)   N

ä

mndens S-U-styrelae beslutar om bifall eller

avslag av ans

ö

kan i vad avser mjuka kreditvill­

kor respektive exportkreditgaranti. N

ä

mndens be­

slut kan ej 

ö

verklagas. Erforderliga budgetmedel

reserveras.

Styrelaebehandlingen avseende mjuka kreditvill­kor koncentreras p

å

 l

ä

nderval, utvecklingaeffek­ter, exportfr

ä

mjamde effekt och g

å

voelementets storlek. EKN utf

ä

rdar utf

ä

stelse om garanti och om f

ö

rm

å

nliga kreditvillkor.

4)

Sedam SEK f

ö

r sin del berett 

ä

rendet tau: dess styrelse, ned EKN-beslutet som grund, st

ä

llning till utf

ä

stelse om refinansiering p

å

 f

ö

rm

å

nliga kreditvillkor.

5)

Den svenska regeringen tar om a

å

 erfordras st

ä

ll­ning till om ett 

ö

vergripande avtal med erbjudan­de on den f

ö

reslagna krediten skall ing

ä

a med

Prop. 1980/81:41

1.34

regeringen i mottagande u-land. Regeringa­avtal ing

å

s.

6)

F

ö

rhandlingar mellan k

ö

pare och s

ä

ljare slut­f

ö

rs,

7)

Plnansieringsavtal ing

å

s mellan kreditgivare och mottagare.

8)

Kreditbeloppet utbetalas av SEK som d

å

 av bud­getmedel erh

å

ller ers

ä

ttning med nuv

ä

rdet av den tillkommande kostnaden f

ö

r den blandade krediten.

7.11     Ikrafttr

ä

dande, f

ö

rfattnings

ä

ndringar m.m.

Arbetsgruppen anser att blamdade krediter b

ö

r kunna beviljas s

å

 snart under budget

å

ret 1980/81 som det med h

ä

nsyn till riksdagsbehandling ooh adminiatrativa f

ö

rberedelaer 

ä

r m

ö

jligt. M

å

ls

ä

ttningen b

ö

r vara att ayatemet akall kunna till

ä

mpas fr.o.m. den 1 jamuari 1981,

Under de n

ä

rmaste 

å

ren b

ö

r en l

ö

pande utv

ä

rdering av ayatemet f

ö

r blandade krediter ake i aamband med det 

å

rliga budgetarbetet inom regeringskansliet.

Arbetsgruppens f

ö

ralag inneb

ä

r att EKS och SEK 

å

l

ä

gga delvia nya uppgifter, vilket torde kr

ä

va viaaa f

ö

r­fattnings 

ä

ndringar.

Den n

ä

rmare utformningen av de f

ö

reslagna reglema f

ö

r blamdade krediter och f

ö

r gsrantlglvning i sam­band med a

å

dana krediter b

ö

r enligt arbetsgruppens

Prop. 1980/81:41

135

mening ake i f

ö

rordning. Vidare torde instruktionen (1965:660) f

ö

r exportkreditn

ä

mnden beh

ö

va 

ä

ndras.

De nya uppgifter aom SEK erh

å

ller enligt arbeta­gruppena f

ö

ralag inneb

ä

r ett till

ä

gg till, men inte n

ö

dv

ä

ndigtvis en utvidgning av, de f

ö

rvaltningsupp­gifter r

ö

rande stataat

ö

dd exportkreditgivning, son bolaget anf

ö

rtrotts med at

ö

d av lagen (1978:403) om bealutander

ä

tt f

ö

r avenakt kredltaiktiebolag i fr

å

ga om exportkredit i viaaa fall. B

ä

de de hittillavarande och de nya uppgiftema inneb

ä

r myndighetaut

ö

vning. Enligt 11 kap. 6 

§

 regeringsformen kr

ä

va det st

ö

d i lag f

ö

r att 

ö

verl

ä

mna f

ö

rvaltningsuppgift som inne­b

ä

r myndighetsut

ö

vning till annan 

ä

n nyndighet. Det b

ö

r d

ä

rf

ö

r 

ö

veirv

ä

gas om utformningen av ovann

ä

mnda lag t

ä

cker SSK:a nya uppgifter. En mer detaljerad reglering av SEK:s nya uppgifter kan l

ä

mpligen ske i f

ö

rordningsform.

Vidare b

ö

r uppg

ö

relse tr

ä

ffas mellam staten och SEK om formerna f

ö

r ers

ä

ttning till bolaget f

ö

r kostna­der i samband med blandade krediter.

Prop. 1980/81:41

136

Bilaga 1

Statens kostnad f

ö

r svenska blandade krediter -r

ä

kneexempel

Arbetegruppen har r

ä

knat fram n

ä

gra exempel som be­lyser atatena koatnad f

ö

r blamdade krediter. Ber

ä

k­ningarna baaeras p

ä

 det f

ö

rslag till utformning av kreditgivningen son redogjorts f

ö

r i kapitel 7.

Blandade krediter antas i exenplen ges i svenska kronor. Efterson blandade krediter f

ö

resl

å

s delvis bekostas ned ett nuv

ä

rdesbelopp son belastar bl-st

å

ndsamslaget det 

ä

r beslut fattas, har den kost­nad son faller p

å

 SEK-systenet ocks

ä

 nuv

ä

rdesber

ä

k-nats f

ö

r att m

ö

jligg

ö

ra en j

ä

mf

ö

relse. Diskonterings-r

ä

ntan 

ä

r 10%. SEK:a uppl

å

ningakoatnad beat

å

x av r

ä

nta sant v

ä

xelkurskostnad, i de fall s

å

dan uppst

å

r.

Ber

ä

kningarna avser i samtliga fall ett kredit­belopp p

å

 100 nllj.kr. SEK-systenet utnyttjas f

ö

r att refinansiera den blandade krediten till 8,25% faat r

ä

nta vid en l

ö

ptid p

å

 10 

å

r. Resterande kostnad finansieras ned nedel fr

ä

n bist

å

ndsamslaget. Vid l

ä

ngre kredittider f

ö

rblir den s

å

lunda framr

ä

knade bist

ä

ndakostnaden konatemt.

Nedanst

å

ende tabeller baseras p

ä

 sex olika upps

ä

tt­ningar kreditvillkor. Tre av dem illustrerar: ca 15% g

å

voelenent (framr

ä

knat enligt DAC:s normer). De 

ö

vriga tre illustrerar ca 25% g

å

voelement. De exemplifierade kreditvillkoren 

hax 

valts f

ö

r att be­lysa f

ö

rm

å

nlig kreditgivning med tonvikt lagd p

å 

s

ä

nkt r

ä

ntesats, f

ö

rl

ä

ngd 

ä

terbetalningstid eller

Prop. 1980/81:41

137

en 

å

terbetalningsfri period imder kredittidens f

ö

r­sta 

å

r. 

Å

terbetalning i lika stora halv

å

rsvisa rater har antagits.

F

ö

ljande upps

ä

ttningar kreditvillkor har j

ä

mf

ö

rts:

G

å

voelement ca 15%

G

å

voelement ca 25%

onvikjt 

£å

_s

ä

nkt_r

ä

n_tea_ts

10 

å

rs kredittid        10 

å

ra kredittid

5,81% r

ä

nta

3,18% r

ä

nta

onvik 

£å

_f

£

rl.

ä

ng;d t

£

reialnln

£

sii

20 

å

ra kredittid        20 

å

ra kredittid

7,16% r

ä

nta

5,43% r

ä

nta

onvikjt 

£å

_en terbe_talnin

£

s

£

r_i 

£

e

£

id_i_b

£

rj_an

15 

å

rs kredittid, varav  I5 

å

ra kredtitidvarav

5 

å

terbetalningsfria 

å

r  5 

å

terbetalningsfria

å

r

7,36% r

ä

nta

5,75% r

ä

nta

I f

ö

ljande tre tabeller illustreras dels den sam­manlagda statliga kostnaden f

ö

r blandade krediter med de exemplifierade kreditvillkoren, och dels f

ö

r­delningen av denna kostnad mellan bist

å

ndsanslaget och SEK-systemet. Beloppen i tabellerna 

ä

r nuv

ä

r­desbelopp i nllj.kr.

Prop. 1980/81:41

138

Tabell 1

Bxenuel p

å

 statens kostnad f

ö

r blandade krediter on tonvikten lagts p

å

 s

ä

nkt r

ä

ntesats

15% g

å

vo­elenent milj.

25% g

ä

vo­element milj.

SEK:s upp­l

ä

nings­kostnad

kr.

%

kr, '

$

8%1)

bist

å

nd

anedel:

9,3

126

19,5

111

SEK-sys

temet;

+1.9

+ 26

+ 1,9

+11

9%

11

9,3

83

19,3

91

1.9

17

1.9

9

10%

11

9,3

62

19,3

77

5,7

38

5.7

25

11%

11

9,5

49

19,3

67

9.5

51

9.5

?

12%

TT

9,3

41

19,3

59

1?,?

59

1?,5

41

Tabell 2

Exemnel p

å

 statens kostnad f

ö

r blandade krediter om tonvikten l

ä

ggs vid f

ö

rl

ä

ngd 

å

terbetalningstid

SEK:8 upp­l

ä

nings­kostnad

15% g

å

vo-

25% g

å

vo-

element

element

milj.

milj.

kr.   %

kr.   %

8%0

bist

å

ndsmedel;

9,5

558

19,5

155

SEK-eyatenet

+6,7

+258

+6,7

+53

9%0

IT

9,3

106

19,3

103

+0,5

+

é

+0.5

+3

10%

II

9,3

62

19,5

77

5.7

38

5,7

23

11%

11

9,3

44

19,3

62

11,9

56

11,9

53

12%

11

9,5

54

19,3

51

18,2

66

18.2

4?

1) Den kostnad aom belaatar bist

å

ndsanslaget b

ö

r ej f

å

ö

verstiga den faktiska g

å

voandelen hos en blamdad kredit

Prop. 1980/81:41

139

Tabell  5

Exenpel p

å

statens

kostnad f

ö

r blandade

krediter

om tonvikt

en l

ä

ggs

p

å

ä

tt

srbetalningsfri

period

SEK:s upp­l

å

nings-kostnad

15% g

å

vo­element nilj,

kr,   %

25% g

å

vo­element nilj,

kr.   %

8% 1)

bist

ä

ndsmedel: SEK-svatemet:

9,3  274 +5.9  174

19,5  144 +5,9  +44

9%

11

9,3  101 +0.1   +1

19,3  101 +0.1   +1

10%

11

9,3   62

5.7   38

19,3   77 5.7   23

11%

11

9,5   45 11.5   55

19,3   63

11.5   37

12%

H

9,5   55

17,2  65

19,3   53

17,2  47

Son framg

å

r av tabellerna 

ö

kax SEK-systemets kostnad n

ä

r SEK:s uppl

å

ningsr

ä

nta stiger. Den koatnad aon finamsieraa ned bist

å

ndsnedel p

å

verkaa d

ä

renot inte av vaurlationer i uppl

ä

ningakoatnaden.

Tabellerna 1-3 anger de kostnader son uppst

å

r vid en kreditvolym p

ä

 100 milj,kr. Med utg

å

ngspunkt fr

å

n deaaa exempel kam man a

å

ledes r

ä

kna fram hur atort belopp aon beh

ö

ver tas i amspr

å

k fr

ä

n biat

ä

ndaam-slaget f

ö

r att finanslera en viss kreditvolym.

Exempel: En blandad kredit p

å

 100 milj.kr. ned 25% g

å

voelenent kostar 19,5 nllj.kr. i bi­st

å

ndsmedel. 

Ä

r kreditvolymen 200 nllj.kr. kostar den 58,6 nllj.kr. osv.

Onv

ä

nt r

ä

cker 60 nllj.kr. i bist

å

ndamedel till en kreditvolyn p

å

 3II milj.kr, om g

ä

voelementet 

ä

r 25%, 

Ä

r g

ä

voelenentet 15% r

ä

cker sanma belopp i st

ä

llet till en kreditvolyn p

å

 645 milj,kr.

t) Den kostnad som belastar blst

å

ndsanalaget b

ö

r ej f

å

ö

verstiga den faktiska g

å

voandelen hoa en blandad kredit.

Prop. 1980/81:41

140

Bilaga 2

Sammanställning av remissvar

Efter remiss har yttranden över arbetsgruppens rapport avgivits av styrelsen för internationell utveckling (SIDA), riksrevisionsverket (RRV), kommerskollegium (KK). exportkreditnämnden (EKN), arbetsmarknads­styrelsen (AMS), statens industriverk (SIND), bankinspektionen, all­männa pensionsfondens fjärde fondstyrelse, fullmäktige i Sveriges riks­bank, fullmäktige i riksgäldskontoret, Sveriges exportråd. Internationella Handelskammarens Svenska Nationalkommitté, Sveriges industriförbund. Tjänstemännens Centralorganisation (TCO), Centralorganisationen SACO/SR, Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska arbetsgivareför­eningen (SAF), Svenska bankföreningen - med instämmande av PK­banken, Svenska sparbanksföreningen, AB Svensk Exportkredit (SEK), Svenska byggnadsentreprenörföreningen. Svenska konsultföreningen. Sveriges varvsindustriförening, Sveriges mekanförbund. Svenska Metall­industriarbetareförbundet, Svenska Företagares Riksförbund, Sveriges Hantverks- och Industriorganisation - Familjeföretagen, Svensk industri-förening, Svenska handelskammareförbundet, fonden för industriellt sam­arbete med u-länder (Swedfund), utbildningsberedningen, beredningen för internationellt läkemedelssamarbete, Telecoms International AB (Swed­tel), utvecklingsfonden i Stockholms län, utvecklingsfonden i Jönköpings län samt nationalekonomiska institutionen vid Stockholms universitet.

Allmänna synpunkter

Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) förordar en modell där blandade krediter ges inom två system. Ett med syfte att öka det finansiella flödet till Sveriges programländer och ett för att subventionera exportkre­diter i sådana fall dä svenska företag riskerar att förlora exportorder p. g. a. att konkurrentföretag från andra länder kan erbjuda förmånligare krediter.

Alternativt föreslår SIDA att en del av det belopp som anslås för blan­dade krediter reserveras för krediter till de allra fattigaste och kommer­siellt minst intressanta länderna, eller att klarare direktiv formuleras för ländervalet. SIDA anser att blandade krediter som innehåller biståndsme­del i princip enbart bör ges till programländer och länder med vilka Sverige bedriver ett bredare samarbete.

SIDA framhåller vidare att blandade krediter bör kunna utgöra en viktig del av samarbetet med länder där biståndet håller på att avvecklas.

I en reservation mot styrelsens yttrande anförs att yttrandet borde ha utformats som ett otvetydigt stöd till utredningens förslag. Det är en felsyn att betrakta blandade krediter så att de antingen måste vara enbart bi-ståndsmässiga, och alltså utan kommersiellt intresse för Sverige, eller enbart kommersiella, och i det fallet utan utvecklingseffekter som kan överensstämma med biståndspolitiska mål. Givetvis kan båda effekterna föreligga samtidigt.

Riksrevisionsverkel (RRV) har inget att anföra.

Kommerskollegium (KK) understryker vikten av att man i olika interna­tionella sammanhang med kraft verkar för att överläggningar tas upp i frägan om exportkreditstödjande åtgärder för att därigenom uppnå en förbättrad efterlevnad av de internationella regler som redan finns på området.

Det bör vidare uppmärksammas att consensus-överenskommelsen inte

Prop. 1980/81:41

141

står i överensstämmelse med de grundläggande principerna för GATT:s subventionskod, vare sig allmänt eller ifråga om exportsubventioner. Ge­nom en särskild undantagsbestämmelse har emellertid överenskommel­sens existens de facto accepterats.

Den tänkta konstruktionen av de blandade krediterna inrymmer, enligt KK, en målkonflikt: å ena sidan skall de biståndspolitiska målsättningarna hävdas vid ländervalet vilket innebär en tonvikt på de fattigare u-länderna, å den andra skall man främja de svenska företagens intresse av att etablera export till intressanta u-landsmarknader, särskilt sådana med förväntad högre investeringstakt än OECD-området. Dessa marknader torde främst finnas hos de bättre lottade u-länderna och inte i de fattigastes krets.

Kollegiet är starkt medvetet om att andra stater tillämpar exportsubven­tioner av berört slag särskilt till vissa länder och marknader. Detta förhål­lande gör det svårt att motsätta sig att även svenska staten medverkar med exportsubventioner. Därmed är inte sagt att den internationella ordning som nu råder till följd av consensus-överenskommelsen är tillfredsställan­de ur svensk synpunkt.

Kollegiet erinrar om den debatt i internationella fora som f. n. förs rörande "graduation" när det gäller handelspolitiska förmåner för u-länder och som särskilt aktualiserats i samband med den pågående översynen av det generella tullpreferenssystemet (GSP) till förmån för u-länderna. Med "graduation" menas att särbehandlingen anpassas till respektive u-lands utvecklingsnivå. Detta kan ta sig uttryck på två sätt, dels genom "phasing in", dvs. att u-länderna med ökad utvecklingsnivå påtar sig ökade förplik­telser, dels genom "phasing out", dvs. att de mest utvecklade och bäst ställda u-länderna förlorar sin status som förmånsbehandlade länder. I denna debatt har förmärkts ett betydande intresse från i-ländernas sida att utveckla bl.a. GSP i denna riktning samtidigt som man är medveten om svårigheterna att i praktiken genomföra "graduation" bl.a. av politiska skäl, och svårigheterna att uppställa tillräckligt objektiva kriterier.

Det kan finnas anledning att anlägga ett analogt betraktelsesätt ifråga om biståndsandelarna inom ramen för blandade krediter enligt consensus-överenskommelsen. KK undrar om man inte måste enas om en lista på de länder som skall kunna komma i fråga för olika u-landspolitiskt motiverade åtgärder. Risk kan annars uppstå att samma u-land bedöms olika beroende på om ansökan gäller investeringsgaranti, bidrag från Swedfund eller blan­dad kredit.

Kollegiet vill till skillnad från arbetsgruppen inte underskatta risken av att förekomsten av ett svenskt system med blandade krediter på sikt leder till att ett växande antal u-länder kommer att kräva sådana krediter för all import från Sverige.

Exportkreditnämnden (EKN) noterar att det är särskilt vanligt att i-länder erbjuder blandade krediter till sina forna kolonier. Att Sverige inför ett system för blandade krediter kan möjligen utgöra en påtryckning på andra länder när det gäller att skapa en klarare gränsdragning mellan vad som i internationella sammanhang betraktas som renodlat bistånd i mot­sats till bistånd där det exportfrämjande intresset är klart framträdande och där statssubventionen lätt medför en snedvridande effekt från kommersiell konkurrenssynpunkt. Blandade krediter skulle då förhoppningsvis komma att användas huvudsakligen i rent biståndssyfte och innehålla ett gåvoele­ment av minst 25%.

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) anser samhälleliga åtgärder som syftar till en långsiktig förstärkning av industrins konkurrenskraft vara angeläg-

Prop. 1980/81:41

142

na. Frågan om den tekniska utformningen av tex blandade krediter anses dock falla utanför AMS:s ansvarsområde.

Statens industriverk (SIND) pekar på risken för ineffektivitet och sned­vridning såväl från biståndssynpunkt som med hänsyn till industripolitiska intressen om man som arbetsgruppen försöker uppnå två mål samtidigt. För det enskilda u-landet bör tilldelade biståndsmedel ge störst effekt om aktuella varor köps där priset är lägst, med eller utan subvention från levererande land. Verket beskriver tre typer av situationer när samhälls­ekonomiska argument talar för en subventionering av exportaffärer. För stora projekt med högt risktagande där företagen i vissa fall inte kan bära de risker som borde tas med hänsyn till sannolika eller möjliga marknads­vinster för berört företag eller andra svenska företag (långsiktig marknads-effekt). När företaget befinner sig i en tillfällig svacka och projektets företagsekonomiska kalkyl inte rätt avspeglar den berörda arbetskraftens alternativkostnad (sysselsättningseffekt). Vid verksamheter och projekt som representerar ett mycket högt teknologiskt och kompetensmässigt innehåll.

Bankinspektionen har inget att erinra mot förslaget om blandade kredi­ter. Man anser det sannolikt att en säkerhetsprövning efter samma grunder som beträffande SEK-kredit i allmänhet kommer att ge vid handen att EKN-garanti som regel erfordras. I enlighet med SEK-systemet bör SEK vid sin kreditprövning m m i görligaste mån repliera på affärsbankerna.

Allmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelse har beslutat avstä från att avge nägot yttrande.

Fullmäktige i Sveriges riksbank anser att en omfattande subventionering av exportkrediter innebär stora risker för en felaktig allokering av våra produktionsresurser.

Genom kraftig subventionering av viss export till u-länderna erhålls en stark stimulans för att avlänka resurser för export till sådana länder utan nägon avvägning mot resursernas värde i en alternativ användning.

En annan generell risk som följer av det aktuella förslaget är att u-länderna kan komma att resa krav på förmånlig kreditgivning för en väx­ande del av importen från Sverige.

Vid en selektiv prövning av olika exportprojekt måste det avgörande vara den vanskliga bedömningen av de mera långsiktiga effekterna på importlandets utveckling och på framtida svensk export pä normala vill­kor.

Fullmäktige framhåller att det finns bistånds- och exportmässiga skäl för att förverkliga arbetsgruppens förslag. Det står vidare klart att det förhål­landet att flertalet andra industriländer använder sig av någon form av blandade krediter måste tillmätas betydande vikt vid bedömningen av om Sverige bör ha möjlighet att ge krediter av detta slag.

Riksgäldskonlorels fullmäktige, som tagit ställning endast i de avseen­den som berör fullmäktige, har inget att erinra mot att ett system för blandade krediter inrättas i huvudsak enligt arbetsgruppens förslag.

Sveriges industriförbund finner det mycket tillfredsställande att ett för­slag till blandade krediter utarbetats men anser det vara alltför restriktivt utformat. Förbundet vill särskilt understryka de problem som uppstått inom ramen för det bredare samarbetet med vissa u-länder. I flera fall har de svenska företagen inte kunnat erbjuda tillräckligt attraktiva kreditvill­kor och därför inte kunnat utnyttja det försteg som varit ett av målen för det bredare samarbetet. Detta problem skulle kunna lösas med blandade krediter.

Prop. 1980/81:41

143

Förbundet understryker att Sverige på kort sikt inte har råd att ställa sig helt utanför i en konkurrenssituation där andra länder använder sig av förmånliga exportkrediter i allt större utsträckning.

Sveriges exportråd instämmer i allt väsentligt i vad Sveriges industriför­bund anfört i sitt yttrande.

InternationeUa Handelskammarens Svenska Nationalkommitté ansluter sig till de synpunkter som framförts av Sveriges industriförbund i detta ärende.

Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) tillstyrker arbetsgruppens förslag men framhåller att Sverige pä exportkreditomrädet bör verka för att exportkrediter som konkurrensmedel får så begränsad betydelse som möjligt. Endast i de fall då det kan konstateras att svensk exportindustri möter stora problem i den internationella konkurrensen på grund av ut­ländska subventionssystem bör Sverige kunna anpassa villkoren för ex­portkreditgivning sä att de överensstämmer med dem konkurrentländerna erbjuder. Statliga subventionssystem bör ses som tillfälliga lösningar i avvaktan på att internationella överenskommelser syftande till en minsk­ning av subventionerna pä exportkrediter kommer till ständ.

Enligt TCO:s uppfattning bör biståndspolitiken ges en sådan inriktning att den andel av biståndet som ges en bunden karaktär blir så läg som möjligt. Det obundna biståndet ökar frän u-landssynpunkt värdet av de finansiella resurser som erhålls,

TCO förutsätter att möjligheterna till blandade krediter prövas selektivt och att de biståndspolitiska hänsynen tilldelas avgörande vikt vid beslut om blandad exportkreditgivning.

Centralorganisationen SACO/SR menar ä andra sidan att sä länge u-länderna inte själva byggt upp en kompetens att planera och administrera ett helt obundet bistånd bör Sverige i större omfattning än tidigare inrikta det bilaterala biståndet på stöd i form av svenska utbildare, tekniker och produkter. Blandade krediter medför att mottagariandets möjligheter till ekonomisk och social utveckling ökar.

SACO/SR delar rapportens åsikt att Sverige inte har råd att stå utanför systemet med blandade krediter. Denna form av exportfrämjande åtgärder bör dock användas selektivt.

SACO/SR anser att blandade krediter leder till positiva effekter från bäde biständspolltisk och exportfrämjande synpunkt och ställer sig därför bakom rapportens bedömning att Sverige ska ha möjligheter att erbjuda u-länderna blandade krediter.

Landsorganisationen i Sverige (LO) anser det rent allmänt olyckligt att söka konstruera system som skall tillgodose både biständspolitiska och exportfrämjande mål.

LO förslår istället att tvä skilda system för blandade krediter införs. Ett system inom biståndets ram och ett för att tillgodose handelspolitiska motiv.

Med avseende på väsentliga förhällanden, som vilka länder som ska kunna erhålla blandade krediter och vilka projekt som ska kunna komma ifråga för sådan finansering, skiljer sig tillämpningen i praktiken starkt beroende pä om det är det biständspolitiska eller det exportfrämjande mälet som ska uppfyllas. I det senare fallet blir det i första hand de u-länder som arbetsgruppen benämner "de mer investeringsexpansiva" som ska erbjudas blandade krediter, länder som i mycket ringa omfattning överens­stämmer med de u-länder som kommer i fråga om urvalet sker utifrän biständspolitiska mål. Då bör också de projekttyper prioriteras som på sikt

Prop. 1980/81:41

144

kan leda till en svensk exportexpansion. Prioriteringen av projekt blir sannolikt en helt annan om de biståndspolitiska övervägandena sätts i förgrunden.

Enligt LOs mening är den tilltagande användningen av mjuka krediter som konkurrensmedel olycklig. Sverige bör aktivt verka för internationella avtal som begränsar och pä sikt eliminerar denna konkurrens. Dessa avtal bör också påverka de blandade krediter som finansieras med biståndsme­del; exempelvis på så sätt att bindningen till upphandling i kreditgivarian-det upphör.

LO anser dock sannolikheten för att sädana begränsningar kommer till ständ inom den närmaste framtiden som liten.

Svenska arbetsgivareföreningen hänvisar till Sveriges industriförbunds yttrande.

Svenska bankföreningen understryker vikten av att systemet för blan­dade krediter utformas som en del av det samlade exportfinansieringssys­temet, införes för en begränsad prövotid och underkastas en löpande utvärdering.

Post- och Kreditbanken (PK-banken) delar de synpunkter som framförs i Svenska bankföreningens yttrande.

AB Svensk Exportkredit (SE!K) tillstyrker att ett system för blandade krediter enligt utredningens förslag införs. SEK utgär från att en samlad utvärdering av exportfrämjande åtgärder, som torde vara aktuell i en nära framtid, även kommer att omfatta systemet med blandade krediter.

Svenska byggnadsentreprenörjöreningen ansluter sig till de ställningsta­ganden som gjorts inom Sveriges industriförbund och åberopar förbundets yttrande som sitt eget.

Svenska konsultföreningen hälsar med tillfredsställelse arbetsgruppens förslag och tillstyrker det i allt väsentligt.

Sveriges Varvsindustriförening instämmer allmänt i de synpunkter som framförts av Sveriges industriförbund. Föreningen anser det positivt att stöd till utvecklingsländer skall kunna utgå även vid försäljning av nya produkter som varven kan komma att producera inom ramen för sin ändrade produktionsinriktning.

Sveriges mekanförbund ansluter sig helt till vad som framförts i remiss-svaret från Sveriges industriförbund.

Svenska MelalUndustriarbetareförbundet pekar pä svårigheter i sam­band med att en rad olika myndigheter under senare tid har inrättats för olika former av kontakter med u-länder. En samordning bör komma till ständ.

Under 80-talet är det ett nationellt intresse för Sverige att utöka sin exportandel pä u-landsmarknaderna. U-länderna bör ocksä ha intresse av att få kontakt med svensk industri för att kunna köpa de investeringsvaror och den teknologi som är intressant för deras nationella utveckling. Här finns alltså gemensamma intressen mellan Sverige och u-länderna.

En svensk u-landspolitik mäste utgå från att ett gemensamt intresse finns av utökade kommersiella kontakter, men också att en klar boskillnad måste göras mellan vad som är biståndspolitiskt motiverat och vad som motiveras av svenska exportintressen.

Förbundet anser det rimligt att svensk exportindustri ges möjlighet att konkurrera på något så när lika villkor jämfört med andra länders exportin­dustri på växande u-landsmarknader, och förordar däiför att ett system med blandade krediter införs, dock inte med den begränsning av mottagar­länder som utredningen föreslagit. Eftersom dessa krediter i första hand

Prop. 1980/81:41

145

ges för att stimulera svensk export, bör de finansieras på samma sätt som övriga exportsubventioner, dvs. över handelsdepartementets huvudtitel.

Samtidigt vill förbundet emellertid framhålla att effekterna av blandade krediter som exportfrämjande medel noggrant måste studeras och jämföras med andra exportfrämjande åtgärder. För att blandade krediter ska kunna leda till väsentlig ökning av exporten krävs att ett avsevärt större belopp än de föreslagna 60 miljoner kronorna avsätts.

En bedömning mäste göras av krediternas närings- och handelspolitiska effekter för Sverige, liksom deras, effekter i u-länderna. Då resurserna för blandade krediter kommer att vara mindre än efterfrågan är det nödvändigt att sätta upp stränga kriterier för prioriteringen.

Svenska Företagares Riksförbund tillstyrker införandet av blandade krediter, men instämmer i den kritik över det framlagda utredningsförsla­get som framförts i Sveriges industriförbunds yttrande.

Sveriges Hantverks- och Industriorganisation Familjeföretagen till­styrker att ett system för blandade krediter införs, och delar de synpunkter som framförts i yttrandet frän Sveriges industriförbund.

Svensk induslriförening anser att ett system med blandade krediter är välmotiverat. Det är också hög tid att ett sådant system införs, både ur u-ländernas synpunkt och för att svensk exportindustri skall kunna få möjlig­het att utveckla marknadsandelar i olika u-länder. Med sin inriktning mot alltmer sofistikerad industriteknik och produkter grundade på avancerad teknik och know-how måste svensk export i ökande grad söka sig till marknader, vilka i brist pä egna resurser mäste köpa investeringsvaror och högt utvecklad industriteknik. Sädana marknader finns och utvecklas snabbt i u-länderna. Detta förhållande är enligt föreningens uppfattning det starkaste skälet för ett omgående införande av systemet med blandade krediter även i värt land.

Svenska handelskammareförbundet ser ingen anledning att motsätta sig en ökad samordning mellan svenskt bistånd och exportfrämjande åtgärder. Förbundet vill understryka exportens betydelse för vårt bistånd. 1 takt med att svensk export förlorar marknadsandelar minskar våra möjligheter att bistå u-länderna. Blandade krediter ger pä en och samma gäng en god hjälp till u-länderna och stöd till svensk exportindustri.

Svenska sparbanksföreningen tillstyrker arbetsgruppens förslag.

Fonden för industriellt samarbete med u-länder (Swedfund) päpekar att de finansiella villkoren för de föreslagna blandade krediterna är mjukare än de villkor fonden tillämpar vid sin egen långivning till projekt. Men i gengäld är fondens lån inte bundna till upphandling i Sverige. En blandad kredit kan därför vara av stort värde även för Swedfunds verksamhet och utnyttjas för delfinansiering av projekt som stöds av fonden.

Flera, inbördes oberoende statliga organ, har pä senare tid getts i upp­drag att administrera biståndsanknuten verksamhet mot bakgrund av i .stort sett likalydande men tämligen generella direktiv. Därvid föreligger en uppenbar risk för motstridiga beslut i ärenden där ett enhetligt och konse­kvent uppträdande från svensk sida är nödvändigt. Det ankommer därför på regeringen att se till att verksamheten samordnas mellan organ med närbesläktad verksamhet så att ett sädant uppträdande säkerställs.

Att tillämpa två kriterier (utvecklingseffekt resp. exporteffekt), med sä olika målsättning, på likvärdig grund synes kunna leda till betydande svårigheter och även konflikter vid den praktiska tillämpningen. Något av de föreslagna kriterierna bör därför vara överordnat det andra.

För Swedfunds egen del konstateras att användningen av blandade

10    Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 41

Prop. 1980/81:41

146

krediter i av fonden stödda projekt skulle underiättas om utvecklingseffek­ten får vara det överordnade kriteriet.

Enligt utbildningsberedningens uppfattning bör de blandade krediterna ses som ett led i ett system för att utveckla Sveriges förbindelser med utvecklingsländerna. Systemet synes naturligt kunna utformas i glidande skala från renodlat och obundet gåvobistånd till de allra fattigaste länderna till renodlat kommersiellt utbyte med de rikare länderna. I denna skala kommer såväl det bredare samarbetet och Swedfunds verksamhet som de nu föreslagna blandade krediterna in som mellanformer.

Med hänsyn till de begränsade medel som stär till förfogande anser beredningen det rimligt att under ett initialskede begränsa utnyttjandet av de blandade krediterna till ett lO-tal länder.

Inom ramen för det bredare samarbetet finansieras bl. a. förinvesterings­studier. I den mån sådana studier visar ett positivt resultat är det i hög grad önskvärt att projekten även kan genomföras i samarbete med svenska företag. I detta perspektiv kan blandade krediter spela en väsentlig roll.

Telecoms International AB (Swedlel) har ofta fått framställningar om svenska krediter i samband med förhandlingar om uppdrag men har icke hitintills haft möjlighet erbjuda sädana pä acceptabla villkor. För Swedtel är därför förslaget om svenska krediter på mjuka villkor till utvecklingslän­derna synnerligen välkommet. Det skulle göra det möjligt att mer aktivt arbeta enligt den målsättning som angavs i regeringspropositionen vid Swedtels tillkomst.

När det gäller organisationen av kreditgivningen bör en optimal del av de administrativa processerna förläggas till de bägge parter mellan vilka avta­let om leverans av tjänster och "know-how" träffats (exempelvis teleför­valtningen i u-landet och Swedtel).

Utvecklingsfonden i Stockholms län refererar till erfarenheter frän kon­sultuppdrag åt SIDA och Swedfund som bl. a. visar på det ökande intresse för utveckling av mindre och medelstora industrier som idag finns både hos de nationella planeringsinstanserna i u-länderna och bland de internatio­nella utvecklings- och biståndsorganen. Denna satsning från u-ländernas sida kan öppna en ny marknad för småindustrin i Sverige. Den intressanta marknaden på sikt torde vara export av system. Leveranserna består då av maskiner, annan tillverkningsutrustning och komponenter, men också av kunnande i samband med planering, utbildning och företagsledning under inledningsfasen. Att kunna erbjuda för kunden förmånliga kreditvillkor är ett viktigt konkurrensmedel vid denna typ av exportaffärer. Det av arbets­gruppen föreslagna systemet för blandade krediter utgör därför ett välkom­met medel för satsning på systemexport av detta slag.

Vtveckling.sfonden i Jönköpings län understryker behovet av konkur­renskraftiga krediter vid export till u-landsmarknader. Den konstruktion som föresläs bör kunna fungera väl.

Nationalekonomiska institutionen vid Stockholms Universitet år kritisk till motiveringarna för arbetsgruppens förslag. Blandade krediter är inte en optimal form av bistånd för mottagarlandet. Det är en form av bundet bistånd och liksom alla biståndsformer bättre för u-landet än inget bistånd alls, men generellt sett sämre än ett lika stort obundet bistånd.

Om andra exportländer med små tillfälliga subventioner motar bort Sverige frän u-landsmarknader som vi annars under läng tid, utan subven­tioner och i övrigt vinstgivande kunnat exportera till, ligger självfallet en neutralisering av kreditkonkurrensen i Sveriges intresse. I detta liksom i andra fall då utländska åtgärder berör oss negativt måste en utvärdering

Prop. 1980/81:41

147

göras för att utröna om motåtgärder lönar sig och vilken form de i så fall skall ges.

Institutionen anser inte att arbetsgruppen presterat tillräckliga skäl för att ett system med blandade krediter skulle vara vare sig biståndspolitiskt eller handelspolitiskt motiverat att införa i Sverige.

Länderkrets

SIDA anser att mjuka krediter bör kunna spela en roll som komplement till gåvobiståndet till de fattigaste u-länderna och noterar att flera av mottagar­länderna för svenskt bistånd har efterfrågat denna typ av krediter.

Mottagarländerna skulle kunna använda en del av biståndet inom landra­men för att subventionera en kommersiell kredit. Ett sådant system skulle kunna ge utrymme för väsentligt ökade finansiella resurser till programlän­derna. Krediternas storlek ett givet är skulle bero pä hur stor andel av beloppet inom landramen som man överenskommer med Sverige om att utnyttja för detta ändamål, samt på tillgängen på kommersiella krediter i Sverige. Krediterna skulle beredas av SIDA i samråd med EKN. EKNs uppgift skulle gälla den kommersiella riskbedömningen. Subventionsele­mentet skulle tas frän importstödskomponenten i respektive programlands ram.

Ett annat system skulle ha exportfrämjande motiv och finansieras frän exportfrämjande anslag. De skulle användas för s. k. matchning av förmän­liga krediterbjudanden frän konkurrerande länder. Nägra begränsningar av länderkretsen skulle här ej behövas.

EKN år medveten om svårigheten att mera preciserat ange de u-länder till vilka blandade krediter skall kunna lämnas. I sammanhanget bör emel­lertid beaktas avvägningen av det gävoelement som skall tillämpas i de olika fallen.

Principiellt skulle begränsningen av blandade krediter ländermässigt kunna ske enligt två huvudlinjer. I det ena fallet skulle stödet lämnas till i första hand programländerna med hänsyn till starka biständspolitiska skäl för export som annars sannolikt inte skulle komma till stånd. Gåvoelemen­tet skulle då uppgå till minst 25 %. I det andra fallet skulle stödet lämnas till andra u-länder, företrädesvis sädana med vilka ett bredare svenskt samar­bete är aktuellt, och därvid användas framför allt i lägen där exporten på grund av utländsk konkurrens beträffande ränte- och kreditvillkoren an­nars sannolikt inte skulle komma till stånd. Gävoelementets storlek skulle i detta fall variera frän 15% och uppåt beroende på vad de utländska konkurrenterna erbjuder. Pä detta sätt skulle såväl begränsning som flexi­bilitet i länderurvalet för blandade krediter kunna uppnäs. Samtidigt skulle en sådan uppläggning också motverka eventuell kritik mot att Sverige inför ett system med blandade krediter och därigenom ökar kreditkonkurren­sen.

Under vissa betingelser kan det enligt SIND finnas skäl för viss subven­tionering av exportprojekt. Dessa samhällsekonomiska motiv är emellertid giltiga oberoende av om marknaden är ett u-iand. Blandade krediter som subventionsform borde som en bland flera kunna aktualiseras för alla projekt där EKN:s s. k. s/u-garantisystem tillämpas. 1 annat fall uppkom­mer en snedvridning av projektvalet inom systemet. Verket anser därför att blandade krediter bör riktas mot en vidare krets länder än vad som föreslagits och att de bör finansieras utanför biståndsramarna.

Sveriges industriförbund förutsätter att länderkretskriteriet inte ges en så restriktiv tolkning att majoriteten av u-länderna utesluts frän det svens-

Prop. 1980/81:41

148

ka systemet för blandade krediter. Det bör finnas ett betydande antal u-länder vars utvecklingspolitik är förenlig med målsättningen för svensk biståndspolitik. Förbundet anser dock att ett svenskt system för blandade krediter i princip bör avse samtliga u-länder. Endast genom ett sädant generellt system kan den eftersträvade exportfrämjande effekten uppnås och de svenska företagen fä möjlighet att konkurrera på lika villkor på u-landsmarknaderna. Förbundet anser att exportfrämjande synpunkter bör tillmätas en avgörande betydelse vid ländervalet. Man finner det angeläget att frågan om en vidare länderkrets snarast behandlas så att systemet redan frän böljan fåren så vid omfattning som möjligt. Med tanke på att blandade krediter endast delvis skall finansieras med biståndsmedel har förbundet svårt att förstå varför enbart biständspolitiska kriterier fått fälla utslag vid bestämmandet av länderkretsen.

Förbundet erinrar om att de ur exportsynpunkt mest intressanta u-landsmarkanderna inte finns i de fattigaste u-länderna utan snarare i så­dana länder vars utveckling avancerat rätt längt, t.ex. flera av de länder som är föremål för bredare samarbete. Det är viktigt att detta beaktas vid ländervalet sä att en så stor exportfrämjande effekt som möjligt kan uppnås inom tillgängliga finansiella ramar.

LO anser att det enda sättet att utröna vilket intresse programländerna i själva verket har för blandade krediter är att finansiera subventionsele­menten i krediten ur mottagarländernas landramar. Om ett system med blandade krediter inom biståndet utformas så att mottagarländerna får bestämma omfattningen av utnyttjandet genom att det avräknas mot land­ramen och projekten utvärderas utifrån vilka utvecklingseffekter de har, ser LO inga skäl att motsätta sig blandade krediter.

I samarbetet med u-länder med vilka det traditionella biståndssamarbe­tet är under avveckling bör ocksä möjligheter finnas att använda blandade krediter. Denna subventionering bör under en tidsbegränsad period kunna finansieras över biståndsanslaget.

Enligt LO kan det finnas ett intresse från svensk sida att utveckla ett fördjupat samarbete med vissa u-länder i huvudsakligt syfte att stödja dessa länders utvecklingsansträngningar men exempelvis ländernas in­komstnivå är för hög för att de ska kunna bli programländer och erhålla traditionellt bistånd. LO vill inte utesluta att blandade krediter ska kunna användas som ett medel bland flera inom ramen för samarbetsavtal mellan Sverige och ett begränsat antal sädana u-länder.

LO förordar också att ett tidsbegränsat system med blandade krediter införs som möjliggör för svensk exportindustri att i dessa avseenden kon­kurrera på likartade villkor som de viktigaste konkurrentländerna. Syste­met bör utformas så att Sverige inte kan anses skärpa kreditkonkurrensen. En lämplig utgängspunkt bör vara de s. k. matchningssystem som finns i vissa andra OECD-länder.

Avgörande om blandade krediter ska ges bör i dessa fall vara förekoms­ten av kreditkonkurrens pä den aktuella marknaden samt värdet på sikt av det aktuella projektet för svensk export och sysselsättning.

Denna typ av blandade krediter bör i dagsläget enligt LO finansieras över handelsdepartementets huvudtitel och administreras av EKN och SEK i enlighet med arbetsgruppens förslag.

Svenska bankföreningen päpekar att de i betänkandet föreslagna princi­perna för länderurvalet ter sig orimligt snäva och riskerar att onödigtvis beskära systemets exportfrämjande effekter. Föreningen ifrågasätter om inte alla u-länder borde inkluderas. Frågan om en utvidgning av länderkret-

Prop. 1980/81:41

149

sen bör behandlas redan vid införandet av systemet och inte ytterligare uppskjutas.

SEK finner den länderbegränsning som utredningen valt lämplig i ett inledande skede. SEK vill dock betona det angelägna i att en utvidgning senare prövas. Om systemet i alltför hög grad vrids mot de fattigaste länderna kommer systemets syfte att förfelas. Förutsättningarna att sam­ordna bistånds- och exportfrämjande intressen är mindre i dessa länder än i andra u-länder anser SEK.

Enligt ulbildningsberedningens uppfattning bör de blandade krediterna vad avser programländerna i första hand vara lämpliga för länder där biståndet håller på att avvecklas eller där det finns andra speciella skäl för biståndet. Övriga programländer bör - om de så önskar - kunna medges möjlighet att omvandla en del av landramen till gåvodelen i en blandad kredit. Beredningen vill dock understryka att det är projektets utformning och utvecklingspotential som bör vara avgörande för om en blandad kredit skall anses lämplig, och att detta således bör vara överordnat landfördel­ningen.

Beredningen för internationellt läkemedelssamarbete förutsätter en ge­nerös tolkning av arbetsgruppens förslag om vilka u-länder som skall kunna få del av blandade krediter. WHOs deklaration från 1978 om "Health for all by the year 2000" och de olika programaktiviteter som syftar till uppnåendet av detta mäl talar också för att export av svenskt kunnande pä hälso- och sjukvårdsområdet inklusive läkemedelssektorn kan vara till gagn för ett stort antal u-länder.

Berednings- och beslutsordning

SIDA förordar att verkets kunnande tas tillvara på ett mer genomgripan­de sätt än vad utredningen föreslår. Man föreslär ett direkt samarbete mellan EKN och SIDA, t.ex. med hjälp av ett sekretariat bestående av tjänstemän från båda myndigheterna.

I övrigt anser SIDA att blandade krediter bör ges inom ramen för avtal på officiell nivå. Regeringen bör besluta vilken subventionsgrad som är tillämplig för varje land.

KK anser att distinktionen mellan exportkredit och bistånd organisato­riskt bör avspegla sig sä att EKN ej utses till beredande och beslutande organ i ärenden om blandade krediter. Det förefaller värt att närmare studera det holländska förfarandet där en ansökan granskas av en arbets­grupp med representanter för relevanta ministerier och myndigheter.

Beslut om vilka länder som bör omfattas av systemet bör lämpligen fattas av statsmakterna.

Kollegiet anser vidare det angeläget med en precisering av under vilka förutsättningar regeringsavtal kan komma ifråga. Det bör självfallet undvi­kas att man på företagsnivå i god tro ställer regeringsavtal i utsikt med vissa u-länder som sedermera inte accepteras pä svensk sida.

EKN finner den föreslagna besluts- och beredningsordningen praktisk. Administrationen av ett system med blandade krediter kommer givetvis att ställa ökade krav pä EKN:s personella resurser. Nämnden kan på nuva­rande stadium inte närmare uttala sig om behovet av personalförstärkning­ar. Med hänsyn till de begränsade resurser som staten tills vidare avser ställa till förfogande för blandade krediter är det nödvändigt med bestämda kriterier för att undvika meningslösa ansökningar och omfattande admini­strativt arbete.

För att tillgodose såväl det utvecklingsfrämjande intresset för mottagar-

Prop. 1980/81:41

150

landet som det industripolitiska exportfrämjande intresset för Sverige bör en uppdelning av de resurser som står till förfogande för blandade krediter på relativt små affärer undvikas.

Då löfte om blandade krediter lämnas i regeringsavtal mellan Sverige och ett u-land, förutsätter EKN att löftet får en sädan utformning att svårigheter inte uppkommer för nämnden vid tillämpningen av de princi­piella riktlinjerna för denna kreditgivning.

SEK har inga invändningar mot förslagets administrativa utformning och den roll som SEK getts. Bolaget är berett att medverka till en administrativ utformning av systemet i linje med utredningens förslag.

Svenska MelalUndustriarbetareförbundet förordar att regeringen avsät­ter ramar för de u-länder man speciellt vill subventionera exporten till, och att regeringen i stället för EKN handlägger kreditgivningen.

Förbundet anser att om mottagarländer i stället för sedvanligt import-stöd vill använda en del av dessa resurser till blandade krediter, sä bör denna möjlighet finnas. I dessa fall bör således den s. k. tillkommande kostnaden finansieras över biständsbudgeten, medan den övriga delen utgörs av normala SEK-krediter. Beslut bör i dessa fall fattas av UD/ SIDA.

Vad gäller organisationen av systemet är utbildningsberedningen beredd medverka speciellt vad gäller de länder som omfattas av det bredare samarbetet.

Produkter och projekt

Ingen undre gräns bör anges för kreditbeloppets storlek, eftersom posi­tiva utvecklingseffekter kan uppnäs även i mindre projekt anser SIDA.

EKN anser att besked från mottagarlandet om att en viss affär är priori­terad och betraktas som utvecklingsfrämjande bör föreligga redan dä EKN:s beslut fattas, eftersom dessa uppgifter är väsentliga för ärendets avgörande. En strävan bör vara att söka upprätthälla kravet pä normalt förskott om 15 % för att därigenom få belägg för att mottagariandet seriöst engagerar sig i affären.

Sveriges industriförbund anser att den undre gränsen för kreditbeloppets storlek bör sättas till I milj. kr., så att även de mindre och medelstora företagens behov av exportstöd tillgodoses. EKN:s s.k. 30%-regel bör fä tillämpas, dvs. 30% utländska delleveranser bör få ingå i export som finansieras med blandade krediter.

Ur exportfrämjande synpunkt är det angeläget att hålla nere gävoele­mentet sä att det tillgängliga anslaget räcker till en så stor kreditvolym och därmed exportvolym som möjligt. A andra sidan fär man givetvis inte sätta gävoelementet så lågt att krediterbjudandet inte blir konkurrenskraftigt. Gävoelementets ram bör sättas av EKN, medan avvägningen inom denna ram mellan räntesubvention, äterbetalningsfrist och amorteringstid bör kunna överenskommas direkt mellan köpare och säljare.

Svenska bankföreningen föreslår att beslutskriterierna vid blandade kre­diter, liksom principerna för länderval granskas ytterligare och görs mer operationella och lämpliga som beslutsunderlag, så att beslut kan fattas med rimlig konsistens och tidsutdräkt.

Svenska konsultföreningen anser att den undre beloppsgräns på 10 milj. kr. som föreslagits är ett mycket högt belopp när det gäller export av konsulttjänster. Man föreslår i stället 2 milj. kr. Alternativt kan gränsen för konsulttjänster sättas till 20% av det belopp som föreslås för kapitalvaru-och entreprenadexport.

Prop. 1980/81:41

151

Sveriges Hantverks- och Industriorganisation Familjeföretagen anser att den undre beloppsgränsen för kreditbeloppets storlek bör sättas vid 200000 kronor, om nägon beloppsgräns överhuvudtaget bör anges. Med utredningens förslag på 10 milj. kr. kommer de mindre och medelstora företagen att bli helt utestängda från möjligheten att utnyttja blandade krediter.

Begränsningen till kreditbelopp överstigande 10 milj. kr. ter sig tveksamt mot bakgrund av att positiva utvecklingseffekter ofta kan uppnås även i mindre projekt framhåller SWEDFUND. Den svenska leveransen kan många gånger komma att utgöras av delinsatser i större projekt där finansi­ering kan fås även från andra källor. Sett mot bakgrund av det svenska intresset kan också framhållas att flera mindre insatser ger bredare kon­taktytor gentemot landet än vad en större punktinsats normalt gör. En mer bestående effekt kan sålunda uppnås.

Eftersom systemet föreslås bli administrerat inom i huvudsak existeran­de rutiner och institutioner ser fonden inte heller de administrativa skälen som tillräckligt starka för den rekommenderade gränsen utan föreslär att samma minimigränser tillämpas för de blandade krediterna som gäller för de subventionerade exportkrediterna (300000 kr.).

Även enligt utbildningsberedningens uppfattning är den föreslagna mini-minivän om 10 milj. kr. väl hög. Det kan komma mindre projekt som kan vara värda att stödja. Beredningen förordar således att minimibeloppet sänks.

Swedtel framhåller att för konsulttjänster inom teleområdet är arbetsin-sat.ser av storleksordningen 10 personer under ett är eller 5 personer under två år synnerligen vanliga. Ett minimibelopp pä 5 milj. kr. vore därför mer tillämpligt.

Även beredningen för internationellt läkemedelssamarbete anser att minimibeloppet på 10 milj. kr. är för högt. Projekt till en lägre kostnad kan ha stor betydelse för säväl u-landet som för svensk exports möjligheter att komma in på marknaden. Detta gäller inte minst hälso- och sjukvårdsom­rådet inklusive läkemedelssektorn. Beredningen förordar en nedre gräns pä 3 milj. kr.

Utvecklingsfonden i Stockholms län föreslår att den nedre beloppsgrän­sen för kreditbeloppets storlek sätts betydligt lägre än 10 milj. kr. eller att den helt slopas. Annars kan flertalet exportprojekt inom smäindustrisek-torn utestängas.

Det vore önskvärt att finansieringsformen kunde utnyttjas även för beloppsmässigt mindre projekt, förslagsvis ned till I mkr., då detta sanno­likt skulle få en stor positiv effekt på den mindre industrins exportsatsning­ar, anför utvecklingsfonden i Jönköpings län.

Garantiordning

KK konstaterar att de mjukare villkor som gäller för EKN:s s/u-garanti-er innebär avsteg från de försäkringsmässiga principerna. Arbetsgruppen utgår från att EKN i merparten av fallen med blandade krediter skall kunna lämna garanti inom ramen för ordinarie garantisystem, dvs. normalgaranti eller s/u-garanti. Om EKN inte anser sig kunna medge s/u-garanti och det rör sig om särskilt biståndspolitiskt motiverad export föreslår utredningen att EKN ges bemyndigande att acceptera ett ökat risktagande. Dä detta synes innebära ett ytteriigare ökat risktagande utan motsvarande reserv­uppbyggnad kan kollegiet ej tillstyrka arbetsgruppens förslag pä denna punkt.

Prop. 1980/81:41

152

Det är centralt att EKN:s roll som försäkringsinstitut bibehålls. I det praktiska förfarandet i samband med blandade krediter är det EKN:s uppgift att lämna garantioffert. Till den del som risken är större än vad som är vanligt vid nu förekommande garantigivning till u-länder bör premien täckas av biståndsdelen i den blandade krediten. Härigenom bör det bli möjligt för EKN att bygga upp en erforderlig premiereserv för denna typ av garantier.

EKN anser att när det gäller blandade krediter som huvudsakligen skulle komma ifråga med hänsyn till utländsk statsstödd konkurrens torde förut­sättningar att i vanlig ordning medge s/u-garanti böra föreligga.

Då blandade krediter skulle lämnas i första hand med hänsyn till den utvecklingsfrämjande effekten för mottagarlandet, kan en sädan kredit i vissa lägen måhända anses motiverad även om s/u-garanti enligt nuvarande riktlinjer inte kan medges med hänsyn till att sannolikheten för en betydan­de statlig förlust är större än sannolikheten för att en sådan förlust inte uppstår.

Även i dessa fall skulle enligt förslaget s/u-garantier kunna meddelas. EKN understryker emellertid att redan de vanliga s/u-garantierna genom sin natur innebär mycket stora risker. Med hänsyn härtill och i syfte att tillgodose direktiven enligt EKN:s instruktion om att begränsa statens risk för förlust bör de fall dä gränserna för risktagandet enligt nu gällande riktlinjer får överskridas inskränkas till rena undantagsfall. Sådan garanti­givning bör inte fä överstiga viss del - förslagsvis 10% - av den totala s/u-garantigivningen.

EKN har ingen erinran mot det ersättningsförfarande som föreslås av arbetsgruppen under förutsättning att belastningen pä den röriiga krediten inte blir av sådan omfattning att EKN:s övriga verksamhet påverkas negativt.

Sveriges industriförbund anser det långt i frän självklart att EKN i merparten av fallen skall kunna bevilja garanti inom ramen för ordinarie garantisystem. Förbundet anser det nödvändigt att EKN-garantier avseen­de blandade krediter får ges under en för ändamålet fastställd särskild garantiram vid sidan av nuvarande garantisystem. Detta skulle ge EKN möjlighet att tillämpa för företagen rimliga premier, täckningsgrader och karenstider vid denna garantigivning. Förbundet anser det självklart att premierna för garantier avseende affärer som finansieras med blandade krediter inte får sättas sä högt. respektive täckningsgraden sä lågt, att exportföretagen inte kan utnyttja dessa krediter. Om normala EKN-pre-mier, täckningsgrader och karenstider skulle tillämpas skulle resultatet sannolikt i stor utsträckning bli att u-länderna fick erlägga relativt högre priser för export finansierad med blandade krediter. Minimikravet bör därför vara att företagens kostnader och risker inte blir större än vid en motsvarande affär på normala villkor. Man kan t. ex. höja täckningsgraden för en blandad kredit till 100% när den för affären normala kredittiden löper ut, ta ut EKN-premie endast för denna period samt tillämpa normal karenstid. I likhet med vissa andra konkurrentländer kan också övervägas att inte ta ut någon premie alls. något som skulle öka kreditens verkliga gävoelement eftersom kostnaden för premien alltid ytterst fär bäras av köparen/låntagaren.

Svenska bankföreningen anser att det bör övervägas om inte EKN bör ges en särskild garantiram att utnyttja för affärer som finansieras med blandade krediter. Bankföreningen vill pä denna punkt ocksä förorda att man ytterligare överväger huruvida premienivå och täckningsgrad för des-

Prop. 1980/81:41

153

sa transaktioner skall vara desamma som inom ordinarie garantisystem. I så fall kommer en betydände del av gåvoelement att återtas i form av premier till EKN. Även avräkningsprocenten för utfästelser behöver ytter­ligare övervägas.

SEK förutsätter att tillfredsställande säkerhet för utlåningen kan ges på vanligt sätt. Beträffande de ländergrupper det här rör sig om, och för så länga lån som det sannolikt kommer att bli, kan säkerhetsfrågan bli proble­matisk. SEK förutsätter att dessa frågor avgöres innan systemet startas.

Swedfund konstaterar att arbetsgruppens förslag innebär att exportkre­ditnämndens garanti inte kommer att täcka hela kreditbeloppet. En mindre del, 10-25%, av risken ligger kvar hos leverantören under hela kreditti­dens längd. Vid större affärer kan denna del innebära betydande belopp i kronor räknat, vilket päverkar leverantörens lånemöjligheter negativt. Fonden anser att EKN bör bemyndigas acceptera högre täckningsgrad i samband med blandade krediter än vid annan garantigivning.

Vidare anser fonden att frågan om EKNs garantiavgift bör uppmärksam­mas. Enligt gällande principer förfaller garantiavgiften för hela kreditperio­den vid tillfället dä garantin utfärdas. Enligt dessa principer torde en garantiavgift komma att uppgå till i storleksordningen 6-8% av kreditens kapitalbelopp för de ekonomiskt svagare länderna. Normalt är det köparen som i slutändan får tvingas betala detta, antingen som en direkt avgift eller inkluderat i varans pris eller övriga kostnader.

Swedfund anser det inte önskvärt att statliga åtgärder som vidtas för att förbilliga u-landskrediter motverkas av att andra statliga kostnader för samma krediter ökar.

Slatsfinansiell kostnad och kreditgivningens omfattning

KK framhåller att det är väsentligt att kunna urskilja vad som i en blandad kredit är subventionerade räntevillkor inom ramen för SEK-syste­met och vad som är bistånd.

Den samhällsekonomiska nyttan av systemet bör stå i proportion till kostnaderna.

Enligt bankinspektionen blir av allt att döma medelsåtgången för blan­dade krediter marginell i förhållande till SEKrs totala upplåningsbehov. Inspektionen utgår frän att beräkningen av medelsbehovet förenas med överväganden om den kapitalbas som skall ge SEK den erforderliga upp-läningsrätten. Den ersättning SEK erhåller från staten bör täcka inte bara differensen mellan upplånings- och uflåningsränta utan naturligtvis även administrationskostnader, erforderliga avsättningar samt kostnader för hällande av baskapital.

Fullmäktige i Sveriges riksbank finner det vidare angeläget att man innan beslut eventuellt fattas om blandade krediter ser över de av arbetsgruppen föreslagna reglerna för fördelningen av de reella kostnaderna.

De räkneexempel som ingär i betänkandet indikerar att de kostnader som faller på SEK-systemet kan bli betydande genom att de ökar mycket snabbt då SEKs upplänlngsränta stiger.

Enligt fullmäktiges mening kan det ifrågasättas om en sädan kostnads­fördelning är rimlig för en kreditgivning som till väsentlig del är att se som en biständspolltisk insats. Det är i själva verket här fråga om krediter som enligt de angivna förutsättningarna inte alls skulle ha getts inom det existe­rande SEK-systemet.

Fullmäktige utgår från att systemet med blandade krediter till en början införs för en försöksperiod. Med hänsyn till bl. a. Sveriges upplåningsläge i

Prop. 1980/81:41

154

stort bör enligt fullmäktiges mening en noggrann utvärdering av systemet göras. En sådan utvärdering bör ske inom ramen för en samlad prövning av de arrangemang för exportsubventionering som införts under senare år.

Sveriges industriförbund utgår från att regeringen föreslår en utökad ram för SEK-systemet mot bakgrund av att de blandade krediterna förutsätts medföra en exportökning, som man knappast hade kunnat ta hänsyn till när SEK:s ram fastställdes.

Förbundet förutsätter att anslaget för blandade krediter för budgetåret 1981/82 sätts till ätminstone 120 milj. kr. vilket skulle kunna räcka till en kredit volym på ca 1 000 milj. kr. En kreditvolym på i storleksordningen 500 milj. kr. per budgetår kommer att vara klart otillräcklig och inte få någon större betydelse för svensk export till u-länderna, eftersom många för svensk industri intressanta projekt i dessa länder vart och ett idag fordrar krediter pä 400-500 milj. kr.

Förbundet anser, med hänsyn till föreliggande eriarenheter av projekt­försäljning till u-länder, att en avräkningsprocent pä 35% är realistisk. Merparten av offererade projekt kommer inte att komma till stånd. EKN bör ges en ram för tre är i taget, inte minst med tanke pä att det i mänga fall torde komma att dröja något är innan EKN vet om en beviljad utfästelse kommer att utnyttjas.-

Svenska bankföreningen anser att en satsning på ett system för blandade krediter för kommande budgetär bör göras betydligt större än den nu föreslagna för att bli verkningsfull. Det aktuella beloppet tål ingen jämfö­relse med de summor som inom industripolitiken anslås för sysselsätt­ningsfrämjande åtgärder.

Den kreditram som det s. k. SEK-systemet för exportfinansiering arbe­tar med bör höjas. Användningen av blandade krediter riskerar annars att få konsekvensen att begränsa möjligheterna till exportkreditfinansiering inom ramen för ordinarie system.

SEK menar att man måste utgå ifrån att vissa affärer där blandade krediter offererats inte blir av eller starkt fördröjs. Mot bakgrund av den mycket begränsade ram som anvisats i årets budgetproposition synes det lämpligt att använda ett system liknande det SEK och EKN nu arbetar med och enbart räkna av en del förslagsvis 60% - av de offererade krediterna på den budgeterade ramen.

Övriga synpunkter

EKN kan inte finna det motiverat att vid blandade krediter göra avsteg frän consensus-överenskommelsens regler att inte kreditfinansiera lokala kostnader till högre belopp än förskottets andel.

När det gäller finansiering av lokala kostnader anser SEK att nuvarande regler, varvid lokala kostnader högst kan uppgå till kontantandelen, i princip bör tillämpas även vid blandade krediter.

Normalt bör ocksä efter inledande amorteringsfri period rak halvårsvis amortering tillämpas.

1 utredningen föreslås att om utbetalning av kreditbelopp skett innan kredittiden börjat löpa, skall SEK:s sedvanliga refinansieringsräntor gälla fram till startpunkten. Utredningens förslag byggde på uppfattningen att räntesubventionen före kreditens startpunkt, dvs. under byggnadstiden, inte inräknas i gåvoelementet. Kontakter med OECD:s sekretariat för "consensus-gruppen" ger emellertid vid handen att räntesubventioner under byggnadstiden kan inräknas i gåvoelementet. Mot bakgrund av dessa ändrade förutsättningar förefaller det rimligt att låta samma ränta gälla under byggnadstid och senare.

Prop. 1980/81:41

L55

Sveriges industriförbund anser def absolut nödvändigt att den förmån-liga räntan får gälla redan från tidpunkten för kreditens utbetalning från SEK, oberoende av från vilken tidpunkt EKN beräknar kredittidens start.

FuUmäktige i Sveriges riksbank anser att det bör övervägas att ställa relativt höga krav pä svensk förädlingsandel vid blandade krediter, t.ex. 70%.

Mot bakgrund av den stora statliga upplåningen vill fullmäktige i riks­gäldskontorel framhålla att utbetalningar till SEK av subventionsbeloppen inte bör ske på ett sådant sätt att SEK:s likviditetssituation genom detta mera märkbart förbättras, och SEK:s upplåningsbehov därigenom mins­kar.

Prop. 1980/81:41

156

Inneh

å

llsf

ö

rteckning

Propositionen    ................................................................       1

Propositionens huvudsakliga innehåll   ..................... 

I

1

Inledning    ..................................................... 

... 

2

2

Föredragandens överväganden    ......................... 

3

2.1

Införande av ett system för förmånlig kreditgivning till u-länder

3

2.2

Länderkrets, produkter och projekt    ............... 

... 

8

2.3

Kreditform   ...........................    ............. 

9

2.4

Garantiordning   ......................................... 

10

2.5

Berednings- och beslutsordning   .................... 

... 

II

2.6

Statsfinansiell kostnad och kreditvillkor   ........... 

12

2.7

Kreditgivningens omfattning   ..................................    13

2.8

Ikrafttr

ä

dande m. m..................................................    14

3

Hemställan   ................................................... 

14

4

Beslut   .......................................................... 

14

Bilaga I omtryck av Ds H 1980:3 Blandade krediter   .. 

.. 

15

Bilaga 2 Remisssammanställning   ........................... 

140

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980