Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:159

Regeringens proposition 1984/85:159

om lag om kontroll av husdjur m. m.;

beslulad den 28 febmari 1985.

Regeringen föreslår riksdagen all anla del förslag som har lagits upp i bifogade utdrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

SVANTE[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås all etl anlal lagar som reglerar aveln av husdjur och hälsokontrollen av sådana djur ersätts av en ny lag. Även seminverk-samheten skall kunna regleras med slöd av den nya lagen. Vidare föreslås styrmedel för att förbättra djurhälsan och djurskyddet inom slaklsvinspro-duklionen.

Den nya lagen föreslås träda i krafl den Ijuli 1985.

1    Riksdagen 1984185. I saml. Nr 159

Prop. 1984/85:159

2

Förslag till

Lag om kontroll av husdjur m. m.

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Syftet med denna lag är att främja animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel i näringsverksamhet saml all förebygga sjukdomar hos djur.

Regeringen får i del syfte som anges i första stycket meddela föreskrifter om kontroll av husdjur och av andra djur, som människan har i sin vård, samt ge organisationer på jordbruksnäringens område eller andra samman­slutningar räll alt anordna sådan kontroll.

2§ Regeringen får i det syfte som anges i l§ första stycket meddela föreskrifier om seminverksamhel och för övertöring av befruktade ägg mellan hondjur.

3§ Den som innehar djur av sådanl slag och inom sådant område lör vilkel kontroll enligt 1 § har anordnats har räll all få djuren anslulna lill kontrollen. Fortsatt anslulning får vägras, om djurens innehavare inle följer de föreskrifier som gäller för kontrollen.

4 § Djur som omfattas av kontrollen får enligt de föreskrifter som medde­las av regeringen överlåtas under särskild beleckning som är förbehållen sådana djur.

5§ Om del fmns hälsokontroll anordnad för slaktsvin, får regeringen föreskriva all en avgifi får tas ul vid slakt av svin från sådana besättningar som inte omfattas av kontrollen och i vilka sjukdomar i särskilt hög grad förekommer.

Regeringen får överlämna åt innehavare av slakteri all uppbära avgift av den som lämnar svinen lill slakt.

6§   Regeringen får överlämna åt lantbruksslyrelsen atl

1.

meddela föreskrifier som avses i 1 § andra slyckel, 2 och 4S§ saml 5$ försia slycket,

2.

ge organisationer på jordbruksnäringens område eller andra samman­slutningar rätt atl anordna sådan kontroll som avses i I §,

3.

besluta om sådanl överlämnande som avses i 5§ andra slyckel.

7 § Den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryler mot en före­skrifl som har meddelals med stöd av 2 eller 4 § döms till böler, om inte ansvar för gärningen kan ådömas enligt brottsbalken.

Denna lag Iräder i krafl den 1 juli 1985. Genom lagen upphävs

1.

lagen (1914:451) om hingstbesiktningslvång,

2.

lagen (1928:196) om galtbesiklningstvång,

3.

lagen (1976:300) med bemyndigande atl meddela föreskrifter om seminverksamhel för avel av vissa husdjur.

Prop. 1984/85:159

3

4.   lagen (1978:878) om överföring av ägg mellan hondjur för avel av

husdjur,

5.     lagen (1980:370) om organiserad hälsokontroll av husdjur.

Regeringen eller, efter regeringens besiämmande, lantbruksslyrelsen får

meddela föreskrifier om atl handjur får användas lill avel endasl om de har avelsvärderats. Sådana föreskrifter får meddelas all gälla längst till och med utgången av juni 1987. Vid överträdelse av föreskrifl om avelsvärde-ring gäller 7 § lagen.

Prop. 1984/85:159

4

Uidrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1985-02-28

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LeQon,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gö­ransson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om lag om kontroll av husdjur m. m.

1    Inledning

Lantbruksslyrelsen har i en framslällning lill regeringen den 29 seplem­ber 1983 föreslagil att etl anlal lagar som reglerar aveln av husdjur och hälsokontrollen av sådana djur ersätls med en ny lag rörande kontrollen av husdjur och viss verksamhel som har anknytning till denna kontroll. Till prolokollet i della ärende bör fogas lanlbruksstyrelsens förslag lill lag om husdjurskonlroll m. m. som bilaga I.

Efter remiss har yttranden över lanlbmksstyrelsens förslag avgells av statskontoret, riksrevisionsverkei, näringsfrihetsombudsmannen, slalens Uvsmedelsverk, slalens jordbruksnämnd, kammarrällen i Sundsvall, Sve­riges lantbmksuniversitet, slalens velerinärmedicinska anstalt, statistiska centralbyrån, Lantbmkamas riksförbund. Hushållningssällskapens för­bund, Tjänslemännens cenlralorganisalion. Centralorganisationen SA­CO/SR som har åberopal ell yltrande av Sveriges veterinärförbund. Landsorganisationen i Sverige, Svenska iravsporlens centralförbund och Köllbranschens riksförbund.

En sammansläUning av remissyllrandena bör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 2.

Regeringen uppdrog den 20 oklober 1983 ål lanlbruksstyrelsen all i samråd med slalens livsmedelsverk och slalens jordbruksnämnd uireda och lämna förslag lill åtgärder för att förbällra djurhälsan och djurskyddet inom svinskötseln m. m.

Lantbruksslyrelsen har i skrivelse den 9 oklober 1984 med överiäm­nande av utredning och samrådsyttranden från slatens livsmedelsverk och statens jordbmksnämnd redovisat uppdragel. Skrivelsen bör fogas som bilaga 3 till protokollet i detla ärende.

Prop. 1984/85:159

Förslagel har remissbehandlats. Yttranden har avgetls av Sveriges lant­bruksuniversitet, slalens velerinärmedicinska anstalt, Lanibrukarnas riks­förbund, Sveriges livsmedelsinduslriförbund. Kooperativa förbundet. Landsorganisationen i Sverige. Tjänstemännens centralorganisation. Cen­tralorganisationen SACO/SR. Sveriges djurskyddsföreningars riksför­bund. Nordiska samfundet mot plågsamma djurförsök. Djurens vänners riksorganisation och Svenska djurskyddsföreningen.

En sammanställning av remissyttrandena bör fogas som bilaga 4 till protokollet i della ärende.

2   Allmän motivering

2.1 Bakgrund

Modern husdjursförädling innebär att man genom olika avels- och ur­valsmetoder söker få fram de bäsla husdjuren. Genom framstegen inom ärftlighelslärans område har man utvecklat fiera och säkrare sådana meto­der. För lillämpningen av dessa meloder i husdjursförädlingens Qänst är del av grundläggande belydelse all det finns tillgång lill en organiserad husdjurskontroll. En sädan kontroll innebär i detta sammanhang bl.a. insamling och bearbetning av data om djurens identitet, härstamning, prestationer och produklionsegenskaper, vilka uppgifter läggs lill gmnd för en ralionell husdjursskölsel. I fråga om vissa djurslag innebär kontrollen alt endasl djur som uppfyller särskilda krav får användas i aveln. Till husdjurskonlrollen hör också den hälsokontroll som är organiserad för vissa djurslag och vars främsla syfte är all förebygga sjukdomar. En nära anknylning till kontrollen av husdjur har seminverksamheten och verk­samheten med överföring av befruktade ägg mellan hondjur.

De nuvarande bestämmelserna om husdjurskonlrollen innebär bl.a. att lanlbruksstyrelsen meddelar regler för registrering av avelsdjur och upp­gifter om sådana djur. Sådana bestämmelser finns bl.a. i kungörelsen (1966:560) om slöd ål hästaveln, m.m. och i kungörelsen (1967:396) om kontrollverksamhet beträffande nötkreatur, svin, får och getter m.m. En­ligt lagen (1914:451) om hingslbesiktningstvång får, med vissa undanlag, endasl hingstar som godkänts av staten användas för avelsändamål, Lagen (1928:196) om galtbesiklningstvång innehåller liknande beslämmelser för svinaveln. För hälsokontrollen av husdjur gäller alt lantbmksstyrelsen får ge en organisation på jordbmksnäringens område eller någon annan sam­manslulning rätt all anordna sådan kontroll i enlighel med en plan och rikllinjer som har godkänls av slyrelsen. Beslämmelser om della finns i lagen (1980: 370) om organiserad hälsokontroll av husdjur och i en lill lagen hörande förordning (SFS 1980:372). Bestämmelserna om seminverksam­hel, lagen (1976: 300) med bemyndigande att meddela föreskrifter om se­minverksamhel för avel av vissa husdjur och en förordning i samma ämne

Prop. 1984/85:159

6

(SFS 1976: 301), ger lantbruksstyrelsen möjlighet all föreskriva vissa krav på de handjur som skall lämna sperma till verksamhelen. Med slöd av de nämnda författningarna kan lantbmksstyrelsen föreskriva underrättelse­skyldighet för den som bedriver seminverksamhel. Enligt lagen (1978:878) om överföring av ägg mellan hondjur för avel av husdjur bemyndigas regeringen eller myndighel som regeringen besiämmer att meddela före­skrifter för sådan överföring, vilkel ocksä har skell genom beslämmelser i 3 § djurskyddsförordningen (1979:287).

De nuvarande bestämmelserna för husdjurskontrollen innebär att staten medverkar i kontrollen på olika sätt. 1 slor utsträckning innebär denna medverkan att samhället ställer upp vissa regler för och övervakar verk­samheter som handhas av organisaiioner inom jordbruksnäringen. En så­dan ansvarsfördelning slår i överensstämmelse med vad statsmakterna år 1967 uttalade i fråga om husdjurskonlrollen (prop. 1967:74, JoU 18, rskr 27).

Innebörden av !%7 års beslut är att slalens mera långtgående och direkta ansvar för husdjurskontrollen bör föras över på näringsulövarna. Så har också skett ulom vad belräffar svinkontrollen och hästkontrollen. I fråga om den sistnämnda kontrollen har riksdagen beslutat (prop. 1983/84:100 bil. 

II, 

JoU25, rskr209) all del direkta ansvarei skall över­föras från staten titl näringen. Överlagandet skall ske senasl den 1 juli innevarande år.

2.2 Överväganden beträffande en ny lag om husdjurskontroll m. m.

Mitt förslag: De nuvarande lagarna på husdjurskontrollens område er­sätts med en enda lag som ger slöd för all i administrativ ordning meddela nödvändiga delaQföreskrifler för husdjurskonlrollen.

Lantbruksstyrelsens förslag: Överensslämmer med milt förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter sig till lantbruksslyrelsens förslag. Kammartätten i Sundsvall anser dock alt en överarbelning av förslaget bör ske.

Skälen för mitt förslag: Det finns anledning all göra en genomgripande översyn av den nuvarande lagstiftningen om husdjurskonlroll. Lagstift­ningen bör utformas med ulgångspunkten alt slatens medverkan i princip bör inskränka sig lill att vissa ramar och rikllinjer anges i föreskrifter för verksamheten och att denna slälls under viss lillsyn. Kontrollen bör om­händerhas av organisationer på jordbmksnäringens område eller andra sammanslutningar, som alltså bör få rätt all anordna kontroll för visst djurslag. 1 den nya lagen bör regeringen eller, i den utsträckning regeringen

Prop. 1984/85:159

7

bestämmer, lanlbmksslyrelsen bemyndigas att meddela de erforderliga föreskrifierna. För de olika delarna av husdjurskonlrollen bör i huvudsak föQande regelsyslem finnas.

För främst husdjursaveln är del väsentligt att uppgifter om djuren regi­slreras på ell överskådligt säll. En form för en sådan regisirering är slambokföring som innebär all avelsdjur och sådana uppgifter om djuren som är av belydelse för aveln regislreras. För vissa djurslag sker en dataregislrering av alla djur som har uppnått vissa minimiresultat. Lik.som hittills bör såväl slambokföringen som annan molsvarande registrering skötas av näringens egna organisationer. Föreskrifter bör emellertid finnas om hur bokföringen eller registreringen skall genomföras. Dessa föreskrif ler bör meddelas av lanlbruksstyrelsen som också bör utöva viss tillsyn av verksamhelen.

1 fråga om den del av husdjurskonlrollen som innebär begränsningar för all djur skall få användas i aveln har del hitlills gälll särskilda regler för aveln av hästar och svin. Handjuren skall uppfylla vissa kvalitelskrav enligt föreskrifter meddelade av regeringen eller lantbruksslyrelsen. Vi­dare ankommer del på en slallig nämnd resp. en av lantbmksnämnden ulsedd förrättningsman all pröva om de föreskrivna kraven är uppfyllda. 1 enlighel med vad jag har anförl om principerna för den nya lagstiftningen bör slatens verksamhel med prövning för godkännande av avelsdjur upp­höra. 1 princip finns del inle heller lillräcklig anledning all från del allmän­nas sida föreskriva särskilda krav på de handjur som skall användas i avel. Sådana föreskrifier gäller numera bara i fråga om hingstar och galtar.

Lantbruksslyrelsen har föreslagil en särskild regel som gör del möjligt atl slälla upp villkor för att djur skall få användas för avel. Jag vill för min del hänvisa till regeringens och lanlbmksstyrelsens möjligheter all med slöd av den nu föreslagna lagen ge föreskrifter för husdjurskonlrollen. Genom sådana föreskrifier blir del möjligt att slälla upp villkor för avelsar­betet. I princip bör det emellertid ankomma på de ansvariga organisalio­nerna atl besluta hur del framlida avelsarbetet skall bedrivas.

Under en övergångsperiod kan del, somjag har anfört i föregående års budgetproposition, vara nödvändigt all ställa upp krav från del allmännas sida på en avelsvärdering av handjur som skall användas lill avel. Ell bemyndigande atl meddela föreskrifier om etl sådanl krav bör las in i övergångsbestämmelserna lill den nya lagen.

Den i husdjurskonlrollen ingående hälsokontrollen har behandlats av riksdagen år 1980 då lagen om sådan kontroll beslutades (prop. 1979/80:61, JoU 31, rskr 265). Bestämmelserna i 1980 års lag bör i huvudsak oförändra­de föras över till den nya lagen. Kontrollen bör genomföras i enlighel med de föreskrifter som lantbmksstyrelsen meddelar. 1 överensstämmelse med vad som gäller enligt 1980 års lag bör del enligt de nya bestämmelserna vara möjligt all anordna hälsokontroll även för andra djur än husdjur inom jordbruksnäringen.

Prop. 1984/85:159

8

Flera remissinslanser har framhållit vikten av att husdjurskontrollen organiseras på elt sådant sätl alt den blir konkurrensneulral. Kontrollen av svinaveln, så som den f.n. är anordnad, har utsatts för kriiik av bl.a. näringsfrihetsombudsmannen (NO) och slatens pris- och kartellnämnd (SPK). Somjag redan har nämnl får galtar användas till avel först sedan de besiklals och godkänls av lantbruksnämnden. Godkännandet kräver emel­lertid i sin tur att galtbesältningen har underkastats en kontroll som näring­en själv ansvarar för men som bedrivs i enlighet med lanlbmksstyrelsens föreskrifter. NO:s och SPK:s anmärkningar gäller det förhållandel all alll huvudmannaskap för denna kontroll finns inom de lanlbmkskooperaliva husdjurs- och slakteriorganisationerna, vilkel kan ge dessa organisaiioner konkurrensmässiga fördelar i förhållande lill andra producenier. Även andra konlrollformer har utsatts för kritik för bristande konkurrensneutra­litet.

Jag delar den uppfallning som bl.a. NO och SPK företräder, nämligen all den husdjurskonlroll som byggs upp med slöd av den nya lagen måsle organiseras så all den inte inverkar på konkurrensen inom näringen. Det är angelägel alt denna fråga noggrant beaklas av den myndighel som efler regeringens bemyndigande har atl la ställning lill huvudmannaskapet för olika konlrollformer.

Vad belräffar seminverksamhel och överföring av befmktade ägg har lantbruksslyrelsen föreslagit alt del i fortsättningen skall krävas lillslånd för sådan verksamhet. Förslaget all ersälta den nuvarande anmälningsplik­ten med en tillståndsprövning skall ses mol bakgrund av den utveckling som skell inom området. De nuvarande reglerna tillkom vid en lidpunkl då seminlekniken endast lillämpades på nötkreatur. En seminförening med fast organisalion svarade alllid för verksamheten som utfördes av specielll ulbildade veterinärer och seminbilräden. Sedan dess har lekniken börjat lillämpas också på svin, får, getter och hästar. Enskilda djurägare ulför i relativt slor omfallning semineringen ulanför seminföreningarna. Import av och handel med sperma förekommer också i ökad omfallning. Enligt lantbmksstyrelsen innebär ett tillslåndskrav förbättrade möjligheter till ingripande bl.a. när seminverksamheten inle uppfyller kraven på smitt­skydd eller djurskydd. Flertalel remissinslanser som har uttalat sig i frågan har lillslyrkl förslaget. Jag finner det därför befogat all det i den nya lagen förs in en bestämmelse som ger regeringen möjlighel all meddela föreskrif­ter för den verksamhel som nu är i fråga.

Lantbmksstyrelsen bar föreslagit att den nya lagstiftningen skall omfalla också den uppgifisskyldighet som föreskrivs i kungörelsen (1974:661) om uppgifler för galt- och betäckningsslatisliken. Enligt min mening har den i kungörelsen föreskrivna uppgiftsskyldighelen inle ett sådanl samband med husdjurskonlrollen att den bör gmndas på den nu föreslagna lagen. Del innebär alt del i den nya lagen inle bör las in något bemyndigande som särskilt avser föreskrifter om uppgiftsskyldighet. Föreskrifter, som inne-

Prop. 1984/85:159

9

bär all den som ansluter sig lill en husdjurskonlroll blir skyldig att lämna uppgifler som rör kontrollen, kan meddelas med slöd av den föreslagna lagens övriga bemyndiganden.

2.3 Åtgärder för att förbättra djurhälsan och djurskyddet inom slaktsvins­produktionen

Mitt förslag: Om del finns hälsokontroll anordnad för slaktsvin, får regeringen föreskriva att en avgift får tas ut vid slakt av svin från sådana besättningar som inte omfattas av kontrollen och i vilka sjukdomar i särskilt hög grad förekommer.

Lantbruksstyrelsens förslag: Slaktsvinsproducenter vars besättningar är anslulna till en hälsokontroll bör få en premie i förhållande lill anlalel anslutna svin. Premien bör finansieras via prisregleringen för kött och fläsk.

Remissinstanserna: Flertalel remissinstanser är positiva till en hälsokon­troll för slaktsvin men meningama är delade om utformningen av del ekonomiska styrmedlet.

Skälen för mitt förslag: Av lantbruksslyrelsens utredning framgår all det finns belydande brisier i slaktsvinens nuvarande hälsotillstånd. Enligt min mening kan nuvarande förhållanden inle anses godlagbara vare sig från djurskyddssynpunkl eller med hänsyn tUl kraven på god kvalitet på livsme­del. Jag delar lantbruksslyrelsens och flertalet remissinstansers uppfall­ning att en förbättring av förhållandena i första hand bör åstadkommas genom all en hälsokontroll införs inom slaktsvinsuppfödningen. En sådan kontroll kan anordnas enligt mitl förslag till lag om kontroll av husdjur. Jag vUl erinra om att del sedan flera år tiUbaka finns en organiserad hälsokon­troll för avelsbesätlningar och smågrisproducerande besättningar. 1 prakli­ken förmedlas endasl djur från besättningar som är anslutna liU hälsokon­trollen och denna omfaltar föQaktligen praktiskt laget alla uppfödare av dessa djurkategorier.

Från näringens sida har man uttalat elt starki intresse för att uividga nuvarande hälsokontroll inom svinskötseln till att omfatta även slaktsvins-besättningar. Jag bedömer att en sådan kontroll bör kunna vara fulll ulbyggd senast den Ijanuari 1987. Kostnaderna för kontrollen bör betalas av uppfödarna.

En hälsokontroll inom slakisvinsproduktionen bör gmnda sig på all slaklsvinsbesäiiningarnas hälsotUlslånd fortlöpande föQs som ett moment i kötlbesiktningen. En sjukdomsregislrering är i dag genomförd vid ell fler­tal slakterier och den bör kunna byggas ut till att omfatta samtliga slakteri­er, 

ti    Riksdagen 1984185. 1 saml. Nr 159

Prop. 1984/85:159

10

Det är alltså angelägel att en organiserad hälsokontroll för slaktsvinsbe-sällningar snarast anordnas och alt kontrollen får en så slor anslulning som möjligt. Specielll viktigt är givetvis alt sådana besättningar som har en hög sjukdomsbelastning blir föremål för åtgärder inom ramen för en organi­serad hälsokontroll.

Med hänsyn lill det intresse för kontrollen som finns inom näringen lorde det generella styrmedel som lantbruksstyrelsen föreslagit inle behö­vas. I stället bör styrmedlet utformas så all den uppfödare som står ulanför kontrollen och i vars besättning en hög sjukdomsfrekvens konstateras får ell ekonomiskt incitament till all ansluta sig lill kontrollen.

Enligt min mening bör de kosinader som kontrollen kan medföra uppvä­gas genom en förbättrad djurhälsa och därigenom ell bättre ekonomiskl utbyle för producenterna.

Om del visar sig att en önskvärd anslutning till kontrollen inle har uppnålls den Ijanuari 1987, bordel således därefler finnas en möjlighel all sätta in etl styrmedel som främjar ett dellagande i kontrollen. Jag föreslår mol den bakgrunden ett bemyndigande i den nya lagen som gör det möjligt all meddela föreskrifier om en särskild avgifi för vissa djurägare som inte ansluter sig lill kontrollen.

Somjag nyss antydde bör avgiften tas ul bara av de djurägare som står ulanför kontrollen och som samiidigi har besättningar i vilka del förekom­mer sjukdomar i särskilt hög grad. Avgiften bör beslämmas så all del för uppfödaren framslår som en klar ekonomisk nackdel all slå ulanför kon­trollen. Konstaterandet av sjukdomsgraden i en besättning bör ske på grundval av sjukdomsregislreringen vid slakteriet. Avgiften bör las ut genom ell avdrag på den ersällning djurägaren får från slakteriet när han lämnar sina svin för slakt. Slakteriet bör få uppdraget all ombesörja av­giftsuttaget. Avgifisskyldigheten bör upphöra när djurägaren ansluter sig lill hälsokontrollen. Skulle djurägaren inle följa de föreskrifter som gäller för hälsokontrollen riskerar han all bli utesluten och därmed återigen avgiftsskyldig under föruisättning att sjukdomsförekomsien i hans besätt­ning beslår.

3    Upprättat lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom jordbruksdepartementet upprättats ett förslag lill lag om kontroll av husdjur m. m.

4   Specialmotivering

1§

Syflel med denna lag är all främja animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel i näringsverksamhet saml atl förebygga sjukdomar hos djur.

Prop. 1984/85:159

11

Regeringen får i det syfte som anges i försia slyckel meddela föreskrifter om kontroll av husdjur och av andra djur, som människan har i sin vård, samt ge organisationer på jordbmksnäringens område eller andra samman­slutningar räll atl anordna sådan kontroll.

I paragrafen preciseras syftet med husdjurskonlrollen. Avsiklen är all främja animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel samt djurhäl­san. Kontrollen i de förslnämnda hänseendena avser en sammanslällning av uppgifler om identitet, härstamning och produklion eller prestation, vilka uppgifler läggs till grund för en ralionell skötsel. Till den del ändamå­let är all förebygga sjukdomar motsvarar paragrafen 1 § lagen (1980:370) om organiserad hälsokontroll av husdjur.

TUlämpningsområdel omfattar inte bara husdjur. Andra djur som kan komma i fråga för kontroll är exempelvis försöksdjur.

Paragrafen innebär etl bemyndigande för regeringen atl meddela före­skrifter om hur husdjurskontrollen skall genomföras. Därmed avses före­skrifter om kontroUens närmare omfattning och ulformning samt föreskrif­ter om avgifier för kontrollen. Föreskrifterna kan också avse t. ex. skyldig­hel atl bevara genetiskt värdefullt maierial for evenluella framtida behov. Dessulom ges regeringen lagstöd för all låta-en organisalion på jordbmks­näringens område eller annan sammanslutning fullgöra uppgifter som kan innebära myndighetsutövning. Del fömtsätls all en sammanslutning som anordnar hälsokontroll också kommer all pröva om djur vilka omfallas av kontrollen får säQas under särskild beleckning som anger atl de är fria från vissa sjukdomar. Med hänsyn lill alt beteckningen vid straffansvar är förbehållen djur som är anslutna lill kontrollen får prövningen karaklär av myndighetsutövning.

2§

Regeringen får i del syfte som anges i 1 § första stycket meddela före­skrifter om seminverksamhel och för överföring av befmktade ägg mellan hondjur.

Paragrafen ersätter bestämmelserna i lagen (1976:300) med bemyndi­gande att meddela föreskrifter om seminverksamhel för avel av vissa husdjur och lagen (1978: 878) om överföring av ägg mellan hondjur för avel av husdjur. Det nya bemyndigandet är inte begränsai lill all gäUa husdjur. Jag vill också hänvisa tiU vad jag i den allmänna motiveringen har anfört om tiUståndskrav för den verksamhet som avses med bemyndigandel.

3§

Den som innehar djur av sådant slag och inom sådant område för vilket kontroll enligt 1 § har anordnats har rätt all få djuren anslulna till kontrol­len. Fortsatt anslutning får vägras, om djurens innehavare inte föQer de föreskrifter som gäller för kontrollen.

Prop. 1984/85:159

12

Paragrafen innebär all den sammanslulning som har åtagit sig atl anord­na husdjurskontroll inte får vägra någon djurägare anslulning med hänvis­ning till alt vederbörande inte är medlem i sammanslutningen. Av bestäm­melsen följer atl sammanslutningen inle får särbehandla någon djurägare genom alt slälla upp särskilda villkor för hans anslulning. Djurägarens räll lill anslutning är självfallet beroende av atl han är villig all följa de före­skrifter som har meddelals för kontrollen.

4§

Djur som omfallas av kontrollen får enligt de föreskrifter som meddelas av regeringen överlåtas under särskild beleckning som är förbehållen så­dana djur.

Paragrafen moisvarar 3 § lagen (1980: 370) om organiserad hälsokontroll av husdjur. Den hälsokonlroU som ingår i husdjurskonlrollen används som elt konkurrensmedel på det sältel all djuren kan säljas under viss beteck­ning som anger all de är fria från de sjukdomar som kontrollen avser. Det kan finnas anledning all närmare precisera under vilka villkor en sådan försäljning får ske. 1 paragrafen bemyndigas regeringen meddela sådana föreskrifter.

5§

Om del finns hälsokontroll anordnad för slaktsvin, får regeringen före­skriva atl en avgifi får las ul vid slakt av svin från sådana besättningar som inte omfattas av kontrollen och i vilka sjukdomar i särskilt hög grad förekommer.

Regeringen får överlämna ål innehavare av slakteri att uppbära avgifi av den som lämnar svinen lill slaki.

Frågan om en sårskild avgifi för all främja anslulningen till en hälsokon­lroU för slaktsvin har behandlals i den allmänna moliveringen (avsnill 2.3). Paragrafen innehåller bemyndiganden all meddela föreskrifter om en så­dan avgift och atl låta slakteriförelagcn ombesörja avgiftsuttagen.

6§ Regeringen får överiämna åt lanlbruksstyrelsen atl

1.

meddela föreskrifter som avses i 1 § andra slyckel, 2 och 4 §§ saml 5 § försia slyckel,

2.

ge organisationer på jordbruksnäringens område eller andra samman­slutningar räll att anordna sådan kontroll som avses i I §,

3.

besluta om sådanl överiämnande som avses i 5 § andra slyckel.

Paragrafen innebär atl regeringen kan överiåla åt lantbruksslyrelsen både att meddela föreskrifter för hur kontrollen skall genomföras m. m. och alt ulse huvudmän för husdjurskonlrollen. Lantbruksslyrelsen kan också bemyndigas att meddela föreskrifier som avses i 5 §.

Prop. 1984/85:159

13

7§

Den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot en föreskrift som har meddelals med slöd av 2 eller 4 § döms till böler. om inte ansvar för gärningen kan ådömas enligt brottsbalken.

Enligt paragrafen straffbeläggs överträdelser av vissa av de föreskrifter som kan meddelas med stöd av lagen. Den som bryter mol vad som föreskrivs om seminverksamhel och överföring av befruktade ägg eller om förulsällningarna för överiåtelse av djur under särskild beleckning kan dömas lill bötesstraff Överträdelser av föreskrifierna kan innebära broll mol brottsbalkens bestämmelser om l.ex. djurplågeri eller bedrägeri. Då gäller brottsbalkens ansvarsbestämmelser. Djurägare som inle följer före­skrifter som meddelas för andra delar av djurkontrollen riskerar inte att straffas men däremoi atl uteslutas ur kontrollen.

Ikraftträdande

Lagen föreslås träda i kraft den Ijuli 1985 då de nuvarande lagarna på hälsokontrollens område föreslås upphävda. I enlighet med vad jag har anfört i avsnill 2.2 har bland övergångsbestämmelserna lagits in etl bemyn­digande att meddela föreskrifter om avelsvärdering.

5   Lagrådets hörande

Lagrådel kommer atl t.o.m. mars i år arbela med del högsia tillåtna antalet avdelningar. Trots detta kommer lagrådets program under denna lid all vara ulomordenlligl ansträngt. Alla de lagförslag som är av del slaget atl lagrådel enligt 8 kap. 18 § andra slyckel regeringsformen bör höras över dem kommer inle att kunna granskas av lagrådet i sådan tid att förslagen kan föreläggas riksdagen inom den i 3 kap. 3 § riksdagsordningen angivna liden.

Av den nyss nämnda bestämmelsen i regeringsformen föQer emellertid alt lagrådels granskning kan underlåtas, om lagrådets börande skulle sakna belydelse på gmnd av frågans beskaffenhet eller skulle fördröja lagstift­ningsfrågans behandling så all avsevärt men skulle uppkomma.

Den föreslagna lagen avses ersälta flera lagar rörande kontroll m.m. beträffande husdjur. Den är av förhållandevis enkel beskaffenhet från lagteknisk synpunkt. Det är angeläget atl den nya lagen träder i kraft samtidigt med tidpunkten för det av riksdagen beslutade överförandel av huvudmannaskapel för häslkonlrollen från staten till de enskilda närings­ulövarna. nämligen den Ijuli 1985. På gmnd härav anserjag att eh remiss till lagrådel bör kunna underiålas i della fall.

Prop. 1984/85:159

14

6   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen

att anta förslagel lill lag om kontroll av husdjur m. m.

7   Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens hemställan och beslutar alt genom proposition föreslå riksdagen atl anta det förslag som föredragan­den har lagt fram.

Prop. 1984/85:159

l

BUaga I

Lantbruksstyrelsens förslag till lag om husdjurskontroll m. m.

1 § Regeringen får ge organisationer på jordbruksnäringens omräde eller andra sammanslutningar rält alt enligt de föreskrifter som regeringen med­delar anordna kontroll av vissa slag av husdjur och av vissa andra djur, som människan har i sin vård. i syfle all

1.   främja animalieproduktionen eller djurs lämplighet för avel eller annal

ändamål eller

2.     molverka eller förebygga sjukdomar hos djur.

2§ Regeringen får meddela föreskrifter om all avelsdjur skall uppfylla vissa fordringar.

3§ Regeringen får meddela föreskrifier och slälla upp villkor för semin­verksamhel och för överföring av befruktade ägg mellan hondjur.

4§ Regeringen får meddela föreskrifier om skyldighet för den som inne­har djur som används för avel att lämna uppgifl om avelsverksamhelen.

S§ Den som innehar djur av sådanl slag och inom sådanl område för vilkel kontroll enligt I § har anordnats har räll all få djuren anslulna lill kontrollen.

6 § Djur som omfallas av kontrollen får enligt de föreskrifter som medde­las av regeringen överiåtas under särskild beleckning som är förbehållen sådana djur.

7§ Regeringen får överlämna ål lanlbruksstyrelsen atl ge organisaiioner på jordbruksnäringens område eller andra sammanslutningar rält all an­ordna sådan kontroll som avses i I §.

Regeringen får överiämna ål lantbruksslyrelsen eller annan myndighel all meddela föreskrifter enligt denna lag.

8§   Till böler döms den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet

1.

bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 2. 3 eller 6 §,

2.

underlåter all fullgöra vad som åligger honom enligt föreskrift som meddelats med slöd av 4 §,

3.

vid fullgörande av uppgiftsskyldighei enligt 4§ lämnar oriktig uppgifl om någol förhållande av belydelse, om inle gärningen är belagd med siraff i brottsbalken.

Denna lag träder i krafl den 1 januari 1985. Genom lagen upphävs

1.

lagen (1914:451) om hingstbesiktningslvång,

2.

lagen (1928:196) om galtbesiklningstvång,

3.

lagen (1976: .300) med bemyndigande alt meddela föreskrifter om seminverksamhel för avel av vissa husdjur,

4.

lagen (1978:878) om överföring av ägg mellan hondjur för avel av husdjur,

5.

lagen (1980:370) om organiserad hälsokontroll av husdjur.

Prop. 1984/85:159

16

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttrantlena över lantbruks­styrelsens förslag till lag om husdjurskontroll m. m.

1    Allmänna synpunkter

Statskontoret: Statskontoret nolerar all i föreliggande förslag ingen be­handling finns av kostnadsaspekterna och förulsäller att förslaget inte föranleder ökade kosinader för slalsverkel, för de enskilda näringsidkarna eller för konsumenterna.

Riksrevisionsverket: RRV har ingenting alt invända mol förslagel alt sam­manföra de i dag spridda bestämmelserna inom husdjurskontrollområdel

till en och samma lagsliflning.---------------------------- Enligt RRV: s uppfattning bör        

ell beslul om de offenlliga insatserna inom området grundas på en samlad bedömning av å ena sidan behovet av statlig insyn och reglering och å andra sidan de kosinader för samhället som föQer av administrationen av dessa insalser.

Statens livsmedelsverk: Det framlagda förslagel berör endast i ell avseende livsmedelsverkets intresseområden, nämligen de beslämmelser som gäller

hälsokontroll av husdjur. Livsmedelsverket lillslyrker de framlagda

förslagen rörande delta avsnitt.

Statens jordbruksnämnd: Många av nu gällande beslämmelser för hus­

djurskonlroll och avelsarbele är föråldrade och behöver ses över. Slalens

jordbruksnämnd lillslyrker därför lanlbruksstyrelsens förslag som innebär

en anpassning till ulvecklingen i husdjursnäringen och en samordning av

författningarna- .

Kammarrätten i Sundsvall: Nu gällande beslämmelser inrymmer etl flertal möjligheter till ingripanden mol enskilda och berör i vissa fall mellan olika inlressegmpper kontroversiella frågor. När dessa beslämmelser upphävs och endasl lill viss del ersälts av bestämmelser med materiellt innehåll är det av vikl all förslaget föregås av en utredning, vari erfarenhelerna av gällande beslämmelser och förslagets innebörd närmare belyses. Därvid bör särskilt beaklas regeringsformens beslämmelser om normgivnings­makten. Det nu nämnda är särskilt angelägel eflersom förslaget i vissa delar avses innebära en utvidgning av den enskildes skyldigheler. Fram­ställningen innehåller hämtinnan icke några redovisningar och övervägan­den.

Nu gällande beslämmelser reglerar vidare frågor om besvärsräll.         

Varken denna fråga eller sekrelessfrågor berörs i framställningen.

Prop. 1984/85:159

17

Kammarrällen vill--- ifrågasätta om ej staten även fortsättningsvis

inom vissa djurslag skall faslställa villkor för handjurs användning i aveln.

--- Vidare vill kammarrätten ifrågasätta den lillståndsplikt som avses

införas beiräffande seminverksamhel.         Behovel härav bör ytteriiga­

re övervägas.

Kammarrätien menar sammanfattningsvis på grund av del anförda alt en överarbelning av förslagel bör ske innan del kan läggas lill gmnd för ny lagstiftning. Vid en sådan bearbetning bör jämväl behovel av övergångs­bestämmelser närmare övervägas.

Sveriges lantbruksuniversitet: Förslagel är i huvudsak en modernisering av äldre lagsliftning. Lantbruksuniversitetet har inle kompetens på laglek­niska frågor inom området. Universitetet har i övriga avseenden inga erinringar mol förslaget.

Statens veterinärmedicinska anstalt: SVA vill inledningsvis anföra att den föreslagna lagen med åtföQande förordning, enligt SVA: s uppfattning, kan Qäna som en lämplig ramlagstiftning för de syflen som omnämnts i fram­ställningen.

Lantbrukarnas riksförbund: LRF är i stort positiv till förslaget om Lag och förordning om husdjurskontroll. Dock måsle betonas svårigheten att bedö­ma lagens konsekvenser när inle kungörelsen presenleras samtidigt.

LRF anser även all huvudmannaskapel för en officiell husdjurskonlroll inte betyder alt näringen skall svara för hela utvecklingsarbetet. 1 stället är del en självklarhet att siaten, på samma sätt som hittills, tar silt ekonomis­ka ansvar för att utveckla husdjurskonlrollerna.

LRF lar även för självklart atl myndighel inte kan påtvinga näringen huvudmannaskap för någon form av kontroll.

Hushållningssällskapens förbund: Förbundel lillslyrker        de i fram­

ställningen föreslagna författningsändringarna, dock med ell undanlag;

förbundel anser alt enskilda djurägare även i fortsättningen bör få semine-

ra i egen besättning enligt nu gällande bestämmelser.

Centralorganisationen SACO/SR: Förbundel har ingel alt erinra mol alt uppräknade lagar, förordningar och kungörelser ersätts med en lag och en förordning om husdjurskonlroll.

En forlsall organiserad produktionskontroll genom jordbruksnäringens

organ men under lantbruksslyrelsens lillsyn finner förbundet vara en riklig

metod för främjande av husdjursskötselns effektivitet. Del slatliga inslaget

bör begränsas lill principer och planer saml lill en lillsyn som inle bör vara

detaljerad.-- 

Prop. 1984/85:159

18

Svenska travsportens centralförbund: STC släller sig i princip bakom del förslag lill ny lagstifining som lantbmksstyrelsen nu lagt fram.

Köttbranschens riksförbund: Lantbmksstyrelsen berör i sin framställning endasl hell korl konkurrensfrågorna. I slort sell framslår begreppet näring­en som enhetligt, vilket den i viss mån också är. Många producenier uppfattar dock olika åtgärder inom kontrollområdel som konkurrensmedel mellan den lantbrukskooperativa resp. privala seklorn inom den induslri som förädlar jordbmkets råvaror. För att neutralitet skall kunna uppräll­hållas är del väsentligt, all hänsyn tages lill della vid ulformningen av delaQföreskrifler m. m.

Inom fiera områden som berörs av förslagel pågår i dag en stark utveck­ling. Så är bl.a. förhållandel inom svinaveln. Den utvecklingen har med­förl all just avelsarbetet uppfattas som elt krafligl konkurrensmedel. Olika uppfattningar finns därvid bl. a. i frågor som gäller prövningskontrollernas omfattning och uppläggning. För en gynnsam utveckling för den samlade näringen, måsle delta beaklas vid utformningen av huvudmannaskapel.

Om de synpunkter som gäller konkurrensproblemen beaktas kan KR instämma i det av lantbmksstyrelsen framlagda förslagel.

Näringsfrihetsombudsmannen: På uppdrag av NO har slalens pris- och kariellnämnd genomfört en ulredning benämnd "Svinavel, simktur och konkurrens" (SPK: s utredningsserie 1984:2). Därav framgår all ell kom­plicerat syslem växt fram på della område med inslag av offenlliga regle­ringar och kontroller. Statens jordbruksnämnd fördelar medel lill svin-avelsarbetel inom ramen för jordbmksprisregleringen. Lantbmksstyrelsen utfärdar rambestämmelser och ulser huvudman för kontroller medan lanl­bruksnämnderna övervakar kontrollen och besiktigar och registrerar gal­tar. Huvudman för kontrollen är Svensk Husdjursskötsel ek. för. som utfärdar detaQbestämmelser, utser fallhuvudmän och ansvarar för dalabe­handling. Svensk Husdjursskötsel är huvudorganisation för den lanlbmks­kooperaliva husdjursorganisationen. I fråga om svinhälsokonlroll är Sveri­ges Slakleriförbund huvudman. Slutligen är ianlbrukskooperaliva slakteri­föreningar och husdjursföreningar utsedda som fäUhuvudmän i ett rikstäc­kande nät för fältkontakt med dalainsamling och rådgivning.

Lanlbrukskooperationen har således på della område lilldelals uppgifter av myndighetskaraklär, vilkel man inom jordbruksprisregleringen sökl undvika. 1 proposiiion med förslag lill ny konkurrenslag (1981/82:165 s. 178 O återges elt uttalande av departementschefen i 1967 års jordbrukspoli­tiska beslul (prop 1967:95 s. 281). Utlalandel har inle modifierats i senare jordbrukspoliliska beslut. Departementschefen delade jordbmksutred-ningens uppfattning atl producenlkooperaliva organ ej bör ombesörja marknadsreglerande åtgärder ulan dessa bör fullgöras av särskilda regle­ringsföreningar. Föredraganden anförde bl.a. "Jag anser alt del såväl ur

Prop. 1984/85:159

19

producent- som konsumentsynpunkt är angeläget att inom jordbrukssek­torn så långl möjligt tillämpas samma principer i fråga om konkurrens som för näringslivel i övrigt. De marknadsreglerande ålgärder som ingår i jordbruksregleringen medför ofrånkomligen att konkurrensen inom jord­bmkssektorn i viss mån begränsas. Delta undersiryker angelägenheten av all, såsom jag nyss berört, marknadsregleringarna ej görs mera omfattande än som är oundgängligen nödvändigl. Del är också enligt min mening av stor vikt all ifrågakommande marknadsregleringar helt åvilar statlig myn­dighet eller de nyss nämnda regleringsföreningarna. Delta innebär i princip all jordbmkets ekonomiska föreningsrörelse bör befrias från åligganden av della slag och sålunda som jordbruksutredningen framhållil i konkurrens­hänseende bör kunna bedömas enligt samma normer och från samma ulgångspunkler som allmänl gäller".

År 1967 uttalade riksdagen i fråga om bl.a. lanlbmksstyrelsens arbets­uppgifter att husdjurskontrollen i allt större utsträckning skulle vara "en uppgift för näringen". Att regleringen på svinavelns område kommii all behandlas på annal sätt än övriga regleringsåtgärder på jordbmkets områ­de torde i huvudsak hänga samman med atl svinavelsarbetel först på senare år blivit ett betydelsefullt medel i konkurrensen mellan lanlbmks-kooperationen och privata slakteriföretag. De senare har samordnai sig i Svenska Avelspoolen AB. I SPK:s ulredning konstaleras alt den Ianl­brukskooperaliva slakteriorganisationen, som först kom i gång med ett omfattande avelsarbele och som svarar för ca 80% av landels lotala svinslakt, f. n. har klara konkurrensfördelar genlemol Avelspoolen inom en rad områden.

2   Bemyndigandet att meddela föreskrifter om husdjurskontrollen och att ge sammanslutning rätt att anordna sådan kontroll

Statskontoret: I framställningen föreslås all regeringen skall kunna över­lämna lill lanlbruksstyrelsen all meddela föreskrifter. Slalskonlorel ifråga­sätter om inte ramarna - jämför lagrådels yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1979:425) om skötsel av jordbmksmark (prop. 1983/84:96

s. 22) - för föreskrifierna--- bör anges, förelrädesvis i lagen där

riksdagen delegerar till regeringen, eller i vart fall i förordningen där regeringen delegerar till lantbmksstyrelsen resp. statistiska cenlralbyrån.

Kammarrätten i Sundsvall: Kammarrätten ifrågasäller om icke bestämmel­sen bör överarbetas så att lagens tillämpningsområde begränsas klarare och de syften som husdjurskonlrollen kan omfalla preciseras. Vad som avses med "annat ändamål" framgår ej av förslagel.

Statens veterinärmedicinska anstalt: I fråga om en evenluell hälsokontroll

Prop. 1984/85:159

20

på häst- och hundområdet ser SVA icke några särskilda svårigheler som kan hänföras lill föreliggande författningsförslag. Beiräffande hälsokon­troll av destinalionsuppfödda laboraloriedjur, är enligt SVA: s bedömning ell huvudmannaskap analogi med del som förekommer på animalieproduk­lionens område, knappast genomförbart då elt flertal olika djurslag med hell olika förutsättningar berörs. Slora variationer föreligger också beträf­fande anläggningarnas storiek, djurägarorganisalion saknas etc. Det syns emellertid synneriigen väsenligl all få i gång en hälsokontroll för destina­lionsuppfödda laboraloriedjur och även om alla svårigheler f n. icke kan överblickas för en sådan bör, enligt SVA: s uppfattning, inga särskilda ändringar eller reservalioner göras i föreliggande författningsförslag.

I fråga om fisk så förekommer redan nu en omfallande hälsokontroll-

verksamhet baserad på fiskeristyrelsens förfatiningar och uppbyggd i sam­

arbete med fiskodlarnas egen organisalion. En inordning av denna

verksamhel under föreslagen lagsliflning synes kräva särskilda övervägan­den med klarläggande av lanlbmksstyrelsens resp. fiskeristyrelsens an­svarsområden.

Centralorganisationen SACO/SR: I lanlbmksstyrelsens förslag till 1 § lag om husdjurskontroll anges bl.a. alt syftet ska vara all "molverka eller förebygga sjukdomar hos djur". Förbundel föreslår atl ordel "molverka"

slopas då begreppet "molverka sjukdomar" får anses vara oklart. 

Del lorde--- vara önskvärt all i lagsiiftningen bygges in ell krav på att

förebyggande av sjukdomar hos husdjur ingår i avelsverksamhelen. Ordel "eller" bör därför ulgå ur § 1, punkl I och 2 och ersättas med ordel "och" enligt föQande förslag:

1.

främja animalieproduktionen eller djurs lämplighet för avel eller annal ändamål och

2.

förebygga sjukdomar hos djur.

Svenska travsportens centralförbund: STC vill framhålla alt det är angelä­gel alt lanlbruksstyrelsen medverkar då del gäller de övergripande rambe­stämmelserna avseende konlrollverksamhelen. Dessa beslämmelser bör dock utarbetas i samråd med sporten.

3   Bemyndigandet att meddela föreskrifter för avel och seminverk-samhet m. m. och föreskrifter om uppgiftsskyldighet

Statskontoret: Jordbmksnäringens egna organisaiioner skall, enligt riksda­gens beslut, vara huvudmän för husdjurskontrollen. Verksamhelen fömt­sätter bl.a. insamling och bearbelning av statistik som kan användas i avelsarbetet. Mol den bakgrunden anser slalskonlorel alt det kan ifråga­sättas om inle dalainsamling för beläckningsslalislik för svinaveln kan

Prop. 1984/85:159

21

samordnas med semin- och kontrollverksamheten och överföras från sta­tistiska centralbyrån till näringens organisationer. Slatskonlorel förulsäl­ler därvid atl statistiken även fortsättningsvis kan göras tillgänglig för prognosändamål. De här anförda synpunkterna bör beaklas vid ulform­ningen av den föreslagna lagen och den föreslagna förordningen. Del bör finnas en föreskrift att uppgiftsskyldig eller den, som har all medverka vid uppgifternas insamlande eller på annal sätl, inle betungas onödigt.

Statens jordbruknämnd: 1 dag krävs endasl en anmälan lill lantbruksslyrel­sen för alt få bedriva seminverksamhel. Lanlbruksstyrelsen föreslår en tillståndsgivning då seminlekniken i dag lillämpas på många djurslag och i ökande omfallning utanför seminföreningarna. TUlståndsgivningen be­döms av nämnden som befogad för att bl.a. kunna ingripa då seminverk­samheten inle uppfyller kraven på exempelvis smittskydd eller djurskydd. Lantbruksstyrelsen föreslår vidare att SCB:s betäckningsstatistik skall bibehållas. Nämnden tillstyrker det lämnade förslaget då denna statistik bl. a. ligger till underiag för nämndens prognoser för produklionen av fläsk.

Kammarrätten i Sundsvall: Jämväl här innebär förslagel en utvidgning i förhållande lill gällande bestämmelser genom all föreskrifterna kan ut­sträckas lill alla djur som människan har i sin vård. Förslagel innebär även en uividgning genom att en lillståndsplikt avses skola införas för semin­verksamheten. Därest en sådan anses nödvändig bör lillståndsplikten föras in i lagen om husdjurskontroll eller i vart fall komma lill ullryck i förord­ningen i enlighet med den anmälningsskyldighet som föreskrivs i 2§ för­ordningen (SFS 1976: 301) om seminverksamhel för avel av vissa husdjur.

Statistiska centralbyrån: Avslulningsvis vill SCB framhålla atl den nuva­rande förordningen (SFS 1974:661) som tillkom i samband med en genom­gripande omläggning av galt- och betäckningsstatistiken 1974, fungerat mycket bra. SCB finner därför med hänsyn till statistikproduktionen inget skäl att ersätta nämnda förordning på säii som anges i lanlbruksstyrelsens förslag. Om förändringen av annan anledning ändå bör genomföras har SCB å andra sidan inie funnil all några avgörande skäl lalar mol densam­ma. Som tidigare framhåUits bör dock enligt SCB: s uppfattning det nuva­rande systemet med vilesföreläggande vid underiåtenhet att lämna upp­gifter bibehållas.

Lantbrukarnas riksförbund: LBS diskuterar i sin framslällning behovet av Slalligl godkännandekrav för användning av enskilt djur i avelsarbele. LRF inslämmer i LBS bedömning atl sådana krav har fått minskad bely­delse. Erfarenheterna från nötkreatursaveln visar också att statliga krav inte är nödvändiga för etl rationellt avelsarbele. LRF stödjer dock LBS uppfattning att det under vissa omständigheter kan vara lämpligt atl slaien

Prop. 1984/85:159

22

ställer viUkor för handjurs användning i aveln. Ett sådant krav kan vara atl djuret och/eller föräldrarna har genomgått avelsvärdering grundad på upp­gifler från officiell kontroll.

När det gäller atl djuren skall ha uppnått etl visst minimiresultat vid den officiella kontrollen för att få användas i avelsarbele är LRF mer tveksam. LRF instämmer i LBS bedömning all meloden med godkännandelvång är föråldrad, atl den ger en omfallande adminislralion, all efterlevnaden är svår att övervaka saml all del dessutom är svårt alt fastställa relevanta minimigränser. LRF anser all ell godkännandelvång inle är en absolut nödvändighet ulan bör övervägas myckel noggrant innan det införs.

Beträffande beslämmelsema om seminverksamhel och äggöverföring anser LRF det rikligl alt det införs en tiUståndsgivning.

Centralorganisationen SACO/SR: I förordningens § 2 anges atl lanlbmks­slyrelsen får meddela föreskrifter om att avelsdjuren skaU uppfylla vissa fordringar. Detla är någol förvånande eftersom man på sidan 6 under rubriken "Begränsning av djurs användning i aveln" lägger fram argument för atl staten inte skaU faslställa villkor för handjurs användning i aveln inom någol djurslag frånsell under en övergångsperiod då en sådan möjlig­hel skall ges. I enlighel med detla resonemang bör formuleringen i paragra­fen kunna ändras enligt följande:

"Lantbruksslyrelsen kan vid behov meddela föreskrifter"... eller "Lantbruksslyrelsen får tillsvidare meddela föreskrifter"...

I fråga om seminverksamheten anser förbundel nödvändigt all särskilt

tillstånd bör fordras. Tillsynen bör dock inte åligga lantbruksnämnderna

som saknar erforderiig kompelens, ulan centralt lantbruksstyrelsen. Det

bör beaklas all de spermaproducerande husdjursföreningarna var för sig

omfaltar flera län.-- 

Frågan om tystnadsplikt bör belysas. Uppgiflerna inom brukskonlroll och härstamningskonlroll är offenfliga. Samma förhållande råder ej inom seminverksamheten. Husdjursföreningarnas personal har lystnadsplikl vad gäller ullämnande av uppgifter från anslulna besättningar. Skall då personal från lantbruksnämnden ha tillgång till dessa uppgifter och dessut­om ha räll all hanlera dem i silt arbete? Även här bör i så fall tystnadsplikt krävas.

Kraven på kompelens hos personal som har ansvar för liUsyn över

semin- och kontrollverksamhet bör specificeras och ställas höga.         

Svenska travsportens centralförbund: Vad slutligen gäller seminverksam­heten är STC berell all la på sig tillståndsgivningen lill dem som avser atl bedriva seminverksamhel inom hästaveln. Dock inom de ramar som lanl­bruksstyrelsen efler samråd med sporten faslsläUer.

Prop. 1984/85:159

23

4 Rätt till anslutning till kontrollen och till överlåtelse av djur under särskild beteckning

Statens jordbruksnämnd: Statens jordbruksnämnd har ansvaret för kon-kurtensfrågorna inom del jordbmksprisreglerade områdel liksom SPK och NO har inom andra områden. Nämnden vill därför särskilt trycka på att de olika kontrollerna m.m. ges en konkurrensneulral ulformning och all vid val av huvudmän dessa så långl möjligt väljs så all sambandet med den affärsdrivande verksamhelen minimeras. För all understryka viklen av konkurrensneutralitet vid kontrollen bör del enligt nämndens mening klart anges all det vid anslulningen inle får ske någon diskriminering genom all del i enskilda fall lillämpas särskUda villkor. Detla bör också framgå av lagtexten genom atl del i 5 § anges exempelvis all anslulningen skall ske på för verksamhelen gängse villkor.

Kammarrätten i Sundsvall: Bestämmelsen (6§) motsvarar 3§ i lagen om organiserad hälsokontroll av husdjur. Bestämmelsen bör utformas i över­ensslämmelse med sisinämnda sladgande så all bemyndigandel för rege­ringen all meddela föreskrifter klarare kommer lill ultryck.

Centralorganisationen SACO/SR:     Del lorde nu vara lämpligl all

överväga ell generelll införande av obligalorisk hälsodeklaration av mjölk­kor i samband med försäQning vid livdjursauklioner. Föreskrifierna för försäljning av djur inom den organiserade "hälsokontrollen" bör också i detla sammanhang ses över.

5   Påföljdsbestämmelser m. m.

Kammarrätten i Sundsvall: Straffbestämmelserna bör enligt kammarräl­lens mening ytteriigare övervägas. I förhållande till molsvarande besläm­melser i nu gällande lag har straffsanktioneringen utvidgals. Några skäl härtill har icke angells. Innan nya beslämmelser införs bör dessas överens­slämmelse med brottsbalken undersökas.

Del lorde erfordras övergångsbestämmelser såvitt avser i lag och förfall­ning reglerad galt- och hingstbesikining.

Prop. 1984/85:159

24

BUaga3

Lantbruksstyrelsens förslag till ekonomiskt styrmedel för att förbättra djurhälsan och djurskyddet inom slaktsvins­produktionen

Den 20 oklober 1983 beslöt regeringen atl ge lantbruksstyrelsen i upp­drag atl i samråd med slalens livsmedelsverk och slatens jordbruksnämnd utreda och lämna förslag till åtgärder för atl förbättra djurhälsan och djurskyddet inom svinskölseln m. m. Enligt beslutet skulle lantbrukssly­relsen vid uppdragels ulförande beakla vad som anfördes i en till beslutet fogad promemoria.

En gemensam utredning tillsattes inom myndigheterna för att fullgöra

uppdragel. Ulredningen överlämnade den 16maj 1984 sill "Förslag lill

ålgärder för all förbällra djurhälsan och djurskyddet inom slakisvinspro­

duktionen" liU lantbruksstyrelsen .

Samrådsyllranden från livsmedelsverket och jordbruksnämnden bifogas

Av den genomförda utredningen framgår alt del finns betydande brister i slaktsvinens nuvarande hälsotUlslånd. Sjukdomsregislreringen vid slakte­rierna ger en bild av detla. Lantbruksslyrelsen anser därför att nuvarande förhållanden inte är godtagbara vare sig ur djurskyddssynpunkl eller med hänsyn lUl kraven på god kvalitet på livsmedel. Såsom framgår av ulred­ningen är det inte möjligt atl komma till rätta med rådande missförhållan­den genom ändrade beslämmelser rörande djurskyddet. Del finns därför enligt styrelsens mening behov av all införa ett ekonomiskl styrmedel för atl förmå producenier, som har besättningar med en hög sjukdomsfre­kvens, all anstränga sig ytterligare för atl förbättra slaktsvinens hälsotill­slånd. Della medför dessutom en bättre produktionsekonomi för slaki-svinsuppfödarna.

Del ekonomiska styrmedlet bör vara utformat på ell sådant sätt all del medför all slaktsvinsuppfödarna ansluter sina besättningar till en organi­serad hälsokontroll och lill all föQa dess föreskrifter. Den försöksverksam­het som bedrivs lalar för att en sådan hälsokontroll kan leda till en avse­värd förbättring av slaktsvinens hälsotillstånd. Hälsokontrollen bör vara organiserad i enlighel med nu gäUande beslämmelser. Del innebär bl. a. all anslutningen till hälsokontrollen skall vara frivillig och all hälsokontrollen skall vara konkurrensneulral i förhållande till de anslulna besättningarna.

Baskostnaderna för hälsokontrollen bör kunna finansieras inom ramen för jordbruksprisregleringen. Medel kan där las dels av införselavgifter inom fördelningsplanen, dels ur prisregleringen för kött och fläsk.

För atl ge slaklsvinsuppfödarna elt siarkare ekonomiskl moliv lill alt anslula sina besättningar lill den organiserade hälsokontrollen föreslår lanlbruksstyrelsen all producenierna får en konlantersättning i förhållande

Prop. 1984/85:159

25

till antalet anslutna svin. Ersättningen bör utgå under förutsättning att producenterna föQer hälsokontrollens föreskrifter om sjukdomsförebyg­gande ålgärder. Ersättningens storlek bör bestämmas av statens jordbmks­nämnd. Den får inle medföra en höjning av den totala avräkningsprisnivån utan enbari innebära en omfördelning mellan slaktsvinsproducenterna. Kontanlersättningen bör därför finansieras via prisregleringen för kött och fläsk, t. ex. genom en höjning av slakldjursavgiflen för slaktsvin enligt 7 § a lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område. Slaktdjursavgif­tens slorlek fastställs av jordbmksnämnden.

Lantbruksslyrelsen vill beiräffande frågan om huvudmannaskapet för den föreslagna hälsokontrollen undersiryka atl svinhälsovården bör ges en konkurrensneutral ulformning. Några andra huvudmän, som fyller kraven enligt nuvarande bestämmelser om hälsokontroll för svin, än Sveriges Slakteriförbund eller Svensk Husdjursskötsel torde f n. inte finnas. Styrel­sen är medveten om att kritik har riktals mot Slakieriförbundet som huvudman förden nuvarande svinhälsokonlrollen. 1 anledning därav inrät­tades för några år sedan på lanlbmksstyrelsens initiativ den centrala djur-hälsonämnden för att bereda samtiiga intressenter insyn i verksamhelen. Enligt lanlbmksstyrelsens mening bör frågan om huvudmannaskapet för den föreslagna hälsokontrollen tas upp titl ytterligare diskussion sedan beslut fattats om dennas införande.

Eflersom det finns elt nära samband mellan den nu föreslagna kontroUen och den hälsokontroll som redan finns inom smågrisproduklionen lorde det av flera skäl vara lämpligt med samma huvudman för all hälsokonlroU inom svinskölseln.

Lantbmsslyrelsen vill slutligen även bemöta statens jordbmknämnds (JN) samrådsyttrande på några punkler. JN har i sitt yttrande föreslagil all det ekonomiska styrmedlet utformas på elt annat sätt än vad lanlbmkssly­relsen nu föreslagil. JN har i slället föreslagit alt elt styrmedel införs i form av prisavdrag för svin med etl sjukligt hälsotillstånd. Hälsolillslåndel skul­le enligt JN kunna avläsas i den regisirering som görs i samband med kötlbesiktningen vid slakterierna. Lanlbmksslyrelsen vill emellertid fram­hålla all etl sådant prisavdrag av praktiska skäl med hänsyn tiU den brislande tillförlitligheten vid registreringen och till att registreringen inle är besättningsrelaterad enligt livsmedelsverket inte torde kunna aktuali­seras under de närmaste åren. JN har vidare, mol det av styrelsen föreslag­na styrmedlet, anfört atl det torde "vara mycket svårt atl fastställa gene­rella föreskrifter för alt lösa de problem som finns i visa slaklsvinsbesätl-ningar."

Uttalandet tyder på att JN missuppfattat hur hälsokontrollen skall arbeta. Etl hälsokonlrollprogram omfallar målsättningar och principer för insalser av den organisation som ulses lill huvudman. Det skall också finnas personella och ekonomiska resurser för verksambeten. Etl konlrollmo-ment måsle enligt lantbruksslyrelsens mening ingå i verksamheten. Del

Prop. 1984/85:159

26

finns för övrigl redan i nu existerande verksamhet. Hälsokontrollen skall vidare förutom att lämna generella råd om sjukdomsförebyggande åtgärder även göra besättningsutredningar i de svinbesättningar där så bedöms erforderligt. Därefter skall hälsokontrollen i det individuella fallet ge före­skrifter om vilka åtgärder som skall vidlas i sjukdomsförebyggande syfle.

Prop. 1984/85:159

27

Bilaga 4

Sammanställning av samrådsyttranden och remissyttran­den över lantbruksstyrelsens förslag till ekonomiskt styr­medel för att förbättra djurhälsan och djurskyddet inom slaktsvinsproduktionen.

Statens jordbruksnämnd:     Enligt JN: s mening bör man pröva möjlig­

heterna all sälla in åtgärder och siyrmedel som i första hand riklar sig lill

besättningar med dåligt hälsotillstånd. JN vill därför förorda att man först

prövar elt system med avdrag på priset på grisar som vid slakt visar sig ha

sjukliga förändringar. Enligt JN: s mening bör man därför först pröva om

del är möjligt att konstatera hälsoläget i samband med slakten, registrera

detta saml kontakta berörda producenter.

Statens livsmedelsverk:       Livsmedelsverket delar ulredningens upp­

fattning alt del ekonomiska styrmedlet för atl förbällra djurhälsan inom

slakisvinsproduktionen f n. därför svårligen kan utformas på annal sätt än

att slaklsvinsuppfödarna ansluter sina besättningar lill en organiserad häl­

sokontroll och åläggs att följa dess föreskrifter. Livsmedelsverket tillslyr­

ker det av lanlbmksslyrelsen framlagda förslagel.

Sveriges lantbruksuniversitet: Etl ekonomiskt siyrmedel i form av avdrag, med ulgångspunkl i besältningsspecifik sjukdomsregislrering, bedöms som lämpligl. Vi anser dock atl viss försikiighei bör iakttagas. Avdraget bör byggas på relativt säkra uppgifter och avse sådan sjukdom där slaktsvins-producenten kan få relevanta råd om ålgärd från slaklsvinshälsokontroll.

Statens veterinärmedicinska anstalt: SVA stöder bildandet av en organi­serad slaktsvinshälsovård. Genom bildandet av en sådan organisalion med slaktsvinsspecialister ges möjligheter lill direkl hjälp vid konslalerade häl­soproblem och vidare skapas härigenom möjligheter lill utvecklingsarbete samt förmedling av råd och kunskaper. Det bör påpekas all orsakssam-manbangen vid flera av de allvariigasle störningarna ej är klariagda vilket naturligtvis i hög grad påverkar möjligheterna lill förebyggande åtgärder och behandling.

SVA menar att registrering av skador vid slakllillfällel som enda ut­gångspunkt för ekonomiska siyrmedel f n. ej är rättvisande och därmed olämplig. Dels föreligger olikheter mellan olika slakteriers bedömning, dels kan registreringen inte i lillräcklig grad besällningsrelaieras.

Lantbrukarnas riksförbund: LRF är positivi till all det organiseras en frivillig hälsovård för slaktsvin men är negalivi lill lanlbruksstyrelsens förslag vad gäller såväl uppläggning som finansiering.

Prop. 1984/85:159

28

En lilläggsersättning tUl de slaktsvinsbesätlningar som ansluter sig till hälsokontrollen skulle medföra alt samtliga slaktsvinsproducenter på myc­kel korl tid ansluter sig till hälsokontrollen. Del innebär alt avräkningspri­set skulle bli det samma som före hälsokontrollens införande, dock med ett vikligl undantag. Producenterna kommer alt förlora de pengar som skall finansiera administration av utbetalningarna. Resultatet blir atl en slakt­djursavgift tas ul som sedan ska utbetalas till majoriteten av slaktsvinspro-ducenlerna efler avdrag för administrationskostnader. Det kan inte vara vettigt alt slaklsvinsproducenterna och i slutändan konsumenterna ska finansiera en onödig myndighetsfunktion.

---- Prisavdrag kan eventuellt vara nödvändigl om producenier, vars

slaktsvin har hög sjuklighel vid slakt, visar uppenbart ointresse för utred­

ning ocb åtgärder i besättningen. I sådana fall kan ell ekonomiskt styrme­

del i form av avdrag vid slakt vara motiverat.       

Sveriges livsmedelsindustriförbund: SLIM ansluter sig till lantbruksslyrel­sens förslag under föQande två fömtsättningar:

1.

all garantier ges för atl lillräckliga resurser, veterinär och annan expertis, finns så att målel, en förbättrad djurhälsa, verkligen uppnås. Man får då inte vara främmande för en successiv uppbyggnad i takt med resurstillgång. En exklusiv salsning på en uiökad veterinär kontroll räcker enligt vår mening inte för alt nå uppställda mål.

2.

att huvudmannaskapet för kontrollfunktionen garanteras bli konkur­rensneulralt. Här måsle berörda parler ges möjlighel atl gemensaml lämna förslag på lämplig ulformning i särskild ordning. Ansvarei för alt sådana överläggningar kommer lill stånd bör läggas på lanlbmksslyrelsen.

Kooperativa förbundet: KF vill förorda alt man föQer Jordbmksnämndens förslag om att åtgärder och styrmedel i första hand sättes in mot besätt­ningar med dåligt hälsotillslånd.

Elt system med avdrag på priset för de svin som vid slakt visar sig ha sjukliga förändringar bör prövas. En komplikation i della sammanhang är att hälsoläget måste registreras i samband med slakten, vilket innebär anslrängningar av del velerinära besiktningsväsendet. Den omorganisation och försiärkning som Slatens Livsmedelsverk beslulal om inom del besikt-ningsvelerinära området underlättar dock frågans lösning. KF anser all frågan har så stor betydelse ur såväl konsumeni- som producenlsynpunkl atl speciella svårigheter i anslulning lill införandel måste lösas och över­vinnas på så kort tid som möjligt.

Skogs- och lantbrukstjänstemannaförbundet: I huvudsak ansluter vi oss till Lanlbmksstyrelsens förslag.

Prop. 1984/85:159

29

ST-avdelning 318 vid statens livsmedelsverk: I dag finns en djurskyddslag­

stiftning, som med vissa skärpningar borde kunna garaniera en bäitre,

mindre sjukdomsbefrämjande miQö för slaktdjur. En omfattande offenllig

organisalion för kontroll av köttets kvalité finns, och denna skulle med

ökade resurser kunna utnyttjas så atl de iakttagelser som görs beiräffande

djurens hälsotillslånd styr priset lill slaklsvinsuppfödarna så att endasl

friska djur ger full ersällning. På sikt anser vi alt dessa båda ålgärder bättre

tillgodoser såväl djurskyddels som konsumenternas intressen än utred­

ningsförslaget. För alt snabbt få till stånd förbällringar kan dock elt ekono­

miskt styrmedel under ell uppbyggnadsskede vara lämpligl för atl påskyn­

da atl slaktsvinsuppfödare utnyttjar hälsokontroll av sina besättningar,

vilket förefaller vara angelägel.       

Sveriges veterinärförbund: Velerinärförbundel avstyrker lanlbruksstyrel­sens förslag i sin nuvarande form och föreslår en kompletterande ulredning som syflar lill att efterfrågat ekonomiskl siyrmedel grundar sig på resullal av en effektivare köttbesiktning och en adekvat besättningsrelaterad sjuk­domsregislrering i samband med slakten.

Sveriges djurskyddsföreningars riksförbund: Sveriges Djurskyddsförening­ars Riksförbund (SDR) ser myckel posilivi på det av lantbruksslyrelsen framlagda förslagel och stöder i princip alt en djurhälsovård för slaktsvins­besätlningar kommer till stånd.

Med ledning av erfarenheter från svinhälsovården kan man förvänta atl

kontrollen på sikt leder tUl elt förbättrat hälsotillslånd och därmed även

bättre djurskydd. Enligt SDR: s mening finns redan i dag myckel kunskap

om de faktorer som påverkar hälsan positivt i slaktsvinsuppfödningar.    

Beträffande huvudmannaskapet måsle som styrelsen framhåller full konkurrensneutralitet förutsättas för att alla besättningar skall delta. Den nuvarande knyiningen till slakteriförbundet uppfyller knappast detta krav. Svinhälsovården uppfattas oftast som en medlemsservice i föreningen.

Nordiska samfundet mot plågsamma djurförsök: Vi anser att hälsokontroll i kombination med prisavdrag för slaklgrisar verkar vara elt bra sätt att komma till rätta med de akuta hälsoproblem som föreligger. Den motiva-tionshöjande tilläggsersättning för levererade slaktgrisar som producen­terna anslutna till hälsokontrollen föreslås få, bör dock inle vara relaterad

till antalet levererade grisar, utan i slället vara besättningsrelaterad.     

Det är givetvis av yttersta vikt atl de ekonomiska fördelarna i etl frivil­ligt anslutningssystem är hån kopplade till kontroll av besättningarna och av att föreslagna sjukdomsförebyggande åtgärder vidtagits. Därför anser vi det vara mycket viktigt att anslutning till hälsokontroll kombineras med ett avdragssystem för levererade sjuka grisar. Smärre brister i nuvarande

Prop. 1984/85:159

30

registreringssystem för sjukdomar borde inle vara motiv för all avfärda della alternativ.

Föreningarna djurens vänners riksorganisation: Måhända kan den föreslag­na hälsokontrollen bli en början till en, ur alla synpunkier, humanare behandling av slaktsvinen, varför vi tillslyrker införandet av densamma under föruisättning att hälsokontrollens arbele ulvärderas efler något år all hälsokonlroUen blir obligatorisk för alla svinproducenter all del jämsides med hälsokontrollen utarbetas elt system som möjliggör prisavdrag för sjuka och skadade djur. Sådana åtgärder skulle iroligen leda till en självsanering bland svinproducenterna, samiidigi som del berättiga­de kravel på friska djur från djurskydds- och konsumenthåll tUlgodosågs.

Svenska djurskyddsföreningen: I lantbruksslyrelsens förslag har enligt SDF:s mening huvudsakligen djurhälsofrågor beaktats medan däremot djurskyddet som sådant icke uppmärksammals lillräckligl.

Del kan ifrågasättas om den föreslagna hälsokontrollen kommer atl uppmärksamma en del inom slaktsvinsuppfödningen allt för vanligt före­kommande problem. Exempelvis kan de spontana dödsfall och svårare skador som inträffar såväl under uppfödningen som under transporten till och under vistelsen på slakteriet vara väl så allvarliga, som flera av de sjukdomar djuren kan ha drabbats av och som besiktningsfynden på slak­teriet ulgör indicium på.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1985