Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition nr 58 år 1975

Prop. 1975:58

Nr 58

Regeringens proposition om ändring i fråga om den skattemässiga behandlingen av vissa gruppsjukförsäkringar;

beslutad den 27 februari 1975.

Regeringen föreslår riksdagen alt antaga del förslag som upptagits i bi­fogade uldrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar OLOF PÄLME

G. E.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås av tekniskt-administrativa skäl ändring i rutinerna för bestämmande av högsta belopp som skatlefnlt kan utgå som förmån av kolleklivavlalsbunden gruppsjukförsäkring (ÄGS).

1   Riksda.gen 1975. 1 saml. Nr58

Prop. 1975:58

Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Hängenom föreskrives alt 32 § 3 mom. kommunalskaltelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

32 §

3 m o m.'Såsom intäkt upptages icke vad som av staten anvisats lill bestridande av särskilda, med vissa tjänster eller uppdrag förenade kost­nader, såsom:

utlandstillägg och därmed likställda förmåner för utom nket stationerad personal vid utrikesförvaltningen eller i svensk biståndsverksamhet;

förvaltningskostnadsbidrag och anslag lill andra expenser:

å stat uppförd häst- och bållega;

lill beställningshavare vid armén utgående häslgoltgörelse för egna Ijänslehäslar;

resekostnads- och traktamenlsersättning;

kostnadsersättning för vård av person i enskilt familjehem;

ägande i följd härav skatlskyldig icke göra avdrag för underskoll, som kan uppkomma därigenom, all sålunda anvisat anslag icke förslår lill täck­ande av därmed avsedda utgifter.

Vad i första stycket sägs skall äga tillämpning i fråga om motsvarande kostnadsersättning som anvisats av kommun eller skogsvårdsstyrelse. Riks­skatteverket må därjämte, när skäl därtill äro, förklara alt vad i första slyckel sägs skall äga tillämpning i fråga om motsvarande ersättning, som anvisats av annan offenllig institution. Sådant beslut må, när omständigheterna del föranleda, av riksskalieveiket återkallas. Över beslut, som riksskatteverket meddelat enligt detla stycke, må klagan icke föras.

Förmånen av fri sjukvård eller fri

Förmånen av fri sjukvård eller fri

tandvård, så ock av fri grupplivför- tandvård, så ock av fri grupplivför­säkring upplages icke såsom intäkt, säkring upptages icke såsom intäkt, oavsett om förmånen åtnjutits på oavsett om förmånen åtnjutits på grund av statlig eller på grund av grund av statiig eller på grund av kommunal eller enskild tjänst. Har kommunal eller enskild tjänst. Har sådan förmån åtnjutits på grund av sådan förmån åtnjutits på grund av enskild tjänst och utgått efler vä- enskild tjänst och utgått efler vä­sentligt förmånligare grunder än senlligi förmånligare grunder än som gälla för befattningshavare i sta- som gälla för befattningshavare i sta­tens tjänst, skall dock förmånen upp-     tens tjänst, skall dock förmånen upp-

' Senaste lydelse 1974:867.

Såsom intäkt upptages ej heller förmån av mindre värde, som utgått i annal än penningar, därest förmånen kan antagas icke vara avsedd att utgöra direki vederlag för utfört arbele.

Prop. 1975:58

Nuvarande lydelse

lagas såsom intäkt till den del den utgått efler förmånligare grunder än de för nämnda befattningshavare gällande. Förmån av fri gruppsjuk­försäkring enligl grunder som fast­ställts i kollektivavtal mellan arbets­marknadens huvudorganisationer upplages ej såsom intäkt, om de er­sättningar som kunna utgå på grund av försäkringen icke översliga av riksskatteverket för varje kalenderår fastställda belopp.

Föreslagen lydelse

tagas såsom intäkt lill den del den utgått efler förmånligare grunder än de för nämnda befattningshavare gällande. Förmån av fri gruppsjuk­försäkring enligt grunder som fast­ställts i kollektivavtal mellan arbets­marknadens huvudorganisationer upptages ej såsom intäkt, om de er­sättningar som kunna utgå på grund av försäkringen icke överstiga av re­geringen för varje kalenderår fast­ställda belopp.

Denna lag träder i kraft en vecka efler den dag, då lagen enligl uppgift på den utkommit från trycket i Svensk författningssamling och tillämpas första gången vid 1976 års taxering. Äldre beslämmelser gäller vid 1975 års taxering och vid eftertaxering för år 1975 eller tidigare år.

1"  Riksdagen 1975. I sand. Nr 5S

Prop. 1975:58

4

Utdrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1975-02-27

Närvarande: siatsminisiern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Jo­hansson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Löf­berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändring i fråga om den skattemässiga behandlingen av vissa gruppsjukförsäkringar

Den skattemässiga behandlingen av arbetstagarnas förmån av kollekliv­avlalsbunden gruppsjukförsäkring (ÄGS) reglerades senast av statsmakterna år 1974 genom en ändring av 32 § 3 mom. tredje stycket kommunalskal­telagen (1928:370), KL, vari finns beslämmelser om beskattning av vissa fria förmåner lill inkomsttagare. Angående den principiella utformningen av ÄGS och beskattningsreglernas innebörd i stort hänvisas till prop. 1974:90, SkU 1974:32 och rskr 1974:200.

Med anledning av förev;arande ärende bör följande anmärkas. ÄGS be­handlas i skattehänseende som s. k. K-försäkring. För K-försäkring gäller att premien inle är avdragsgill för den försäkrade och atl utfallande belopp är skattefria. Om arbetsgivaren betalar premie för K-försäkring, skall den anställde ta upp premiebeloppet som förmån. Denna förmån kan emellertid inrymmas under det s. k. försäkringsavdraget, som är högst 250 kr. för ogift och högst 500 kr. tillsammans för makar. Genom den nyss åberopade änd­ringen i reglerna för den skattemässiga behandlingen av ÄGS gäller dock all arbetstagaren inte skall la upp förmånen av arbetsgivarens premiebe-lalning, om de ersättningar som kan ulgå på grund av försäkringen inle överstiger de belopp som riksskatteverket fastställer för varje kalenderår.

Bakgrunden och skälen till denna speciella skattemässiga behandling av ÄGS - som utgör ett avsteg från principen om beskattning av K-försäkringar - är i huvudsak följande.

I samband med den omläggning av den obligatoriska sjukförsäkringen som skedde i och med atl sjukförsäkringen gjordes skattepliktig framhöll chefen för socialdepartementet (prop. 1973:46 s. 104) alt den obligatoriska sjukförsäkringen borde vara den grund för medborgarnas skydd under sjuk­dom, efter vilken kompletterande hjälpförmåner borde anpassas, samtidigt som den försäkrade inle genom sjukförmänerna borde få bättre ekonomi än då han är frisk. Äv samhällsekonomiska skäl får det anses motiverat

Prop. 1975:58

5

med viss självrisk för det sammanlagda försäkringsskyddet vid sjukdom. Denna självrisk borde inte sällas högre än som är nödvändigt och i första hand ta sikte på de mer kortvariga sjukdomsfallen. Eftersom sjukpenningen från den allmänna försäkringen i dess nya utformning skulle ge så hög kompensalionsnivå som 90 96, kunde inte någon anledning föreligga alt kompletterande sjukersättning skulle ulgå vid korllidssjukdom. Komplet­terande ersättning borde endast medges efler en karenstid av minst 30 dagar. En riktpunkt för kompensalionsnivån i dessa fall borde vara att komplei-teringsförmåner och sjukpenning inte tillsammans ger högre ersättning för inkomslborlfallei än omkring 95 96, varvid, om kompletieringsförmånerna är skattefria, hänsyn givetvis måste las lill detta. Chefen för socialdepar­tementet, som förutsatte all de förordade riktlinjerna skulle beaktas av ar­betsmarknadens parter vid införandet av nya sjukförmåner, påpekade atl även med dessa begränsningar skulle det komma atl finnas utrymme atl Iräffa avtal om kompletterande anordningar av den typ som t. ex. AGS-försäkringen representerar.

Själv uttalade jag i prop. 1974:90 (s. 15) - efler att ha konstaterat atl den då föreliggande nya överenskommelsen mellan SAF och LO i sig inte ut­gjorde någon anledning atl frångå tidigare ställningstagande i frågan om den skattemässiga behandlingen av den förmån som består i all arbetsgivaren betalar premien (se prop. 1973:49 s. 52)- alt ifrågavarande överenskommelse också innebär all ersättningen vid såväl sjukdom som vid förtidspension lillsammans med andra förmåner på grund av anställning och ersättning enligl lagen (1962:381) om allmän försäkring i stort ligger inom ramen för kompensationsnivån 95 % av inkomstbortfallet efler skatt beräknad på den del av inkomsten som högst uppgår till 7,5 basbelopp. Jag anförde fort­sättningsvis all skattefriheten för förmånen av fri avtalsgruppsjukförsäkring enligl min mening borde begränsas lill alt avse arbetstagare, som berördes av överenskommelsen och motsvarande kategorier. Vidare underströk jag nödvändigheten av alt de avtalade ersättningarna på grund av försäkringen granskas vid förändring av skattebelastningen på såväl den statliga som den kommunala sidan. Den situationen får givetvis inte uppkomma, heter det vidare i del nu citerade anförandet i prop. 1974:90, atl kompletterings-förmåner och ersättning enligl lagen om allmän försäkring lillsammans ger en högre kompensalionsnivå än 95 96. Del sades ankomma på försäkrings-inspektionen att övervaka att så inte kan bli fallet. Jag anförde vidare (prop. 1974:90 s. 16).

Vid sjukpenningtid kommer enligl överenskommelsen högsta ersättning all utgöra 3 kr. för dag. Månadsersältning under förtidspensionslid har gjorts beroende av den vid insjuknandelilirällei pensionsgrundande inkomsten med anledning av anställningar som omfattas av försäkringsavtal om ÄGS. Enligt förhandlingsprotokollet är högsta månadsersältningen 715 kr. Sådan ersättning skall utgå vid en sjukpenninggrundande årsinkomst av mellan 63 000 och 64 000. Vid höjning av basbeloppet kan högsta sjukpenning-

Prop. 1975:58

6

grundande årsinkomst komma att överstiga 64 000 kr. Överenskommelse om högre månadsersältning än 715 kr. kan då komma alt träffas. Ätt som nu knyta skattefriheten för den fria förmånen till viss högsta ersättning under förtidspensionslid är därför inle möjligt. Organisationernas förslag atl sälla gränsen lill en högsta ersättning, som tillsammans med andra för­måner som beror av anställning och ersättning enligt lagen om allmän för­säkring inte lår överstiga 95 % av inkomstbortfallet efler skatt på inkomst inom 7,5 basbelopp, är en godtagbar princip. En regel med sådan innebörd torde emellertid vara svårlillämpad för taxeringsmyndigheterna. Enligl min mening bör det 11 ankomma på riksskatteverket atl efler samråd med för-säkringsinspeklionen och arbetsmarknadens huvudorganisationer för varje år fastställa de högsta ersättningar som (år ulgå på försäkringar av typen ÄGS ulan all skattskyldighet inträder. Jag föreslår därför all förmån av fri gruppsjukförsäkring skall vara skattefri för arbetstagaren, om den utgår enligl kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer under förutsättning alt ersättningen på grund av försäkringen kan utgå med högst de belopp riksskatteverket fastställt för beskattningsåret.

Flera remissinstanser anser alt ersättningsbeloppen på grund av nu aktuell gruppsjukförsäkring borde bli föremål för beskattning. Härvid pekas bl. a. på atl etl sådant förfarande skulle ligga i linje med vad som legal bakom den numera genomförda förändringen beträffande sjukpenningen. Jag anser emellertid alt man i fråga om ÄGS kan godta elt avsteg från principen au utgående ersättningar rned anledning av anställning skall bli föremål för beskattning. Såvitt avser sjukpenningtid kommer ersättning atl ulgå med förhållandevis små belopp och vid förtidspensionslid kommer, som jag tidigare anfört, kompensalionsnivån 95 % av inkomstbortfallet efter skatt upp till en inkomst motsvarande 7,5 basbelopp alllid atl vara en yttersta gräns. Denna begränsning jämte komplelleringsförmånens speciella natur utgör enligt min mening motiv för all utfallande belopp undantas från be­skattning.

Skatteutskottet anförde (SkU 1974:32 s. 4).

Utskottet instämmer i uppfattningen alt förmånen av fri ÄGS liksom hillills bör kunna undantas från beskattning. Som framhållits i propositionen skulle en beskattning av premie för fri ÄGS hos arbetstagarna ofta bli rent formell, efiersom hela eller en slor del av premien i regel kan förutsättas rymmas inom ramen för försäkringsavdraget. Utskottets inställning har va­ril, alt beskattningsfrågan om möjligt bör lösas på samma sätt som nu gäller för annan ersättning för inkomstbortfall och för P-försäkringar. Som framgår av remissbehandlingen av del nu aktuella förslaget talar åtskilliga skäl för all utfallande AGS-belopp bör beskallas, och utskottet har starka betänk­ligheter mot definitiva skattelättnader för så avsevärda pensionsbelopp som här kan ulgå. Beskattningsifrågan sammanhänger emellertid med försäk-ringsbeskaitningens utformning i andra hänseenden, och de överenskom­melser som träffats mellan SAF och LO har enligl utskottets uppfattning

Prop. 1975:58

7

inte utgjort tillräckliga skäl alt föregripa livförsäkringsskallekommilléns ar­bele. 1 avvaktan på kommitténs ställningstaganden har utskoltel inle något att erinra mot alt nuvarande provisorium beträffande ÄGS ändras i enlighet med del i propositionen framlagda förslagel.

Riksskatteverkel har den 9 januari 1975 meddelat anvisningar angående beskattning av förmåner av fri kollekliv gruppsjukförsäkring för kalenderåret 1975. Innebörden av dessa anvisningar såvitt avser högsta ersättningsbelopp per månad vid förtidspensionering framgår av en tablå, som lorde få fogas vid protokollet i detta ärende som bilaga. Äv tablån framgår också vilka månadsbelopp, som enligt riksskatleverkels anvisningar gällt under kalen­deråret 1974, liksom skillnader i ersättning samt den kompensationsnivå som skulle uppnås, om de värden som gällt under år 1974 vid en antagen kommunal utdebitering av 26 kr.' får gälla även under år 1975. Dessutom innebär riksskatleverkels anvisningar för år 1975 alt ersättning per dag under tid då sjukpenning ulgår fastställts lill högst 3 kr. per dag. 1 detla hänseende föreligger ingen skillnad mot vad som gällt under år 1974.

Skillnaderna i fastställda månadsersätiningar mellan åren 1974 och 1975 betingas främsl av den skattesänkning som beslutats av stalsmaklerna år 1974 (prop. 1974:132, SkU 1974:54, rskr 1974:329, SFS 1974:769-777). Som jag nyss redovisat förutsatles vid tillkomsten av de nu gällande beskatt­ningsreglerna för ÄGS all månadsersältningen skulle räknas om vid om­läggningar av inkomstbeskatlningen. 1 själva verkel var delta elt huvudskäl till bestämmelsen atl riksskatteverket skulle se över ersättningsbeloppen varje år. Jag har emellertid erfarit atl en omräkning av ersättningsbeloppet med täta mellanmm orsakar slora administrativa besvär och kostnader för det försäkringsbolag (Ärbetsmarknadsförsäkringar, sjukförsäkringsakliebo-lag-ÄMF-sjukförsäkring) som handhar ÄGS. Bl. a. har det uppgivils att inemot 2 miljoner försäkringsbrev måsle bytas ut. Utöver bolagels egna administrativa besvär tillkommer informationssvårigheter och osäkerhet hos försäkringstagarna om vad som skall gälla.

Med hänsyn lill de nu anförda omständigheterna och mot bakgrunden av all yiieriigare ändringar i inkomstskaltehänseende är atl vänta inom kort anser jag del moliverai all tillämpningen av skaliebeslämmelserna för ÄGS något modifieras. Fortfarande bör samma princip gälla, nämligen atl kompensationen inte får överstiga 95 96. Om så skulle ske, exempelvis för en kortare tid och i några ersättningslägen, bör emellertid detta kunna lo-lereras med hänsyn lill de nyss påtalade administrativa nackdelarna med alltför täta omläggningar av försäkringsbeloppen. Det bör för den situation som nu föreligger påpekas alt även om kompensalionsnivån vid ett bibe­hållande av de ersättningsbelopp som gällde för år 1974 skulle stiga lill 99,2 96, detla inte i något fall kommer all leda lill en i kronor räknad över­kompensation med mer än 38 kr. i månaden.

' Medeluidebiieringen under år 1974 för samtliga kommuner var 25 kr. 23 öre.

Prop. 1975:58

8

Den modifiering som jag nu föreslår för ÄGS bör dessutom leda lill all högsta medgivna ersättningsbelopp i fortsättningen fastställs av regeringen och inte av riksskatteverket. Vid prövningen måsle hänsyn också las lill omständigheter av annat slag än sådana som riksskatteverket kan beakta. Del bör emellertid forlsäiitiingsvis ankomma på riksskatteverket atl efler samråd med försäkringsinsi)ektionen och arbetsmarknadens huvudorgani­sationer för varje år föreslå de högsta ersättningar som får utgå på försäkringar av typen ÄGS ulan all skattskyldighet inträder.

Någon ändring av de i prop. 1973:46 (s. 104) givna riktlinjerna för kom­pletteringsförmåner lill den allmänna försäkringen är del inle fråga om. Som allmän riktpunkt för kompensationsnivån efter en karenslid av 30 dagar bör således alltjämt gälla ati kompletteringsförmånerna och sjukpenningen från den allmänna försäkringen lillsammans inte bör ge högre ersättning för inkomslborlfallei än omkring 95 96, varvid, om kompletieringsförmå­nerna är skattefria, hänsyn måsle tas därtill. Äv praktiska skäl bör del, efter den angivna karensiiden av minst 30 dagar även i fortsältningen finnas möjlighet alt schablonmässigt ge en kompletleringsförmån av högst 3 kr. per dag skattefritt. Med beaktande av dessa riktlinjer har under sjukpen­ningtid utgående ersättning för årsinkomster inom 7,5 basbelopp fastställts för anställda med ÄGS, för siats- och kommunalanställda ävensom för tjäns­temän med ITP. För dessa kategorier finns således inget ytteriigare utrymme för kompletleringsförmåner. Det bör även fortsättningsvis ankomma på för-säkringsinspeklionen atl övervaka riktlinjernas efterievnad.

1 detla sammanhang vill jag också beröra en annan fråga angående ÄGS, nämligen karenstiden för ersättning under sjukpenningtid. Enligt försäk­ringsavtalet lämnas ersättning för en sjukperiod som varar utöver en ka­renslid om 30 dagar. Ersättning lämnas då för lid fr. o. m. åttonde dagen räknat fr. o. m. insjuknandedagen enligt lagen om allmän försäkring.

Försäkringsinspektionen har i skrivelse av den 6 februari 1975 till ÄMF-sjukförsäkring begärt alt bolaget snarast vidtar ålgärder för atl bringa nyss återgivna försäkringsvillkor i överensstämmelse med vad som uttalats i prop. 1973:46 om en absolut karens av 30 dagar.

Efler samråd med chefen för socialdepartementet anser jag det godtagbart, all reglerna om karens får den innebörden atl ersättning, på sätt angivits i nyssnämnda försäkringsvillkor, skall kunna lämnas för lid fr. o. m. åttonde dagen räknat fr. o. m. insjuknandedagen enligl lagen om allmän försäkring. Ett huvudvillkor skall givetvis fortfarande vara all sjukperioden skall ha varat utöver karensiiden orn 30 dagar.

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen

atl antaga inom finansdepariementei upprättat förslag lill lag om ändring i kommunalskaltelagen (1928:370).

Prop. 1975:58

9

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar all genom proposition föreslå riksdagen all antaga det förslag som före­draganden har lagt fram.

Prop. 1975:58

Bilaga

(Basbelopp 9 000 kr

Kommunal uidebi

ilering 26 kr)

Vid olbr-

ändrade

Sjukpenninggrundande

Månadsersällning

Övre griins för

Differens

förmåner

årsinkomsl

uppgår

under förlidspen-

månadsersällning

lill

men ej

sionslid enl. vill-

enligl riksskalle-

Konipen-

kr

lill kr

kor 1974-01-01

verkets anvisningar för kalenderåret  1975

Siilions-

nivå %

11000

100

90

-10

11 000

12 000

128

93

-35

99,1

12 000

13 000

1.S4

116

-38

99,2

13 000

14 000

178

148

-30

98.1

14 000

15 000

205

169

-36

98,5

15 000

16 000

228

196

-32

97,9

16 000

17 000

249

219

-30

97,6

17 000

18 000

270

239

-31

''7,5

18 000

19 000

292

265

-27

97,1

19 000

20 000

314

285

-29

97.2

20 000

21000

333

306

-27

96,9

21000

22 000

346

322

-24

96,7

22 000

23 000

361

338

-23

96,5

23 000

24 000

380

357

-23

96,5

24 000

25 000

394

370

-24

96,5

25 000

26 000

4Ci5

387

-18

96,1

26 000

27 000

413

401

-12

95,7

27 000

28 000

417

414

- 3

95,2

28 000

29 000

418

429

-(-11

94,4

29 000

30 000

420

433

-1-13

94,3

30 000

31000

423

436

-t-13

94,3

31000

32 000

424

441

-H7

94,1

32 000

33 000

425

448

-1-23

93,8

33 000

34 000

428

463

-1-35

93,3

34 000

35 000

434

474

-1-40

93,1

35 000

36 000

439

488

+49

92,6

36 000

37 000

445

496

-1-51

92,6

37 000

38 000

447

502

+55

92,4

38 000

39 000

451

514

+63

92,2

39 000

40 000

458

523

+65

92,1

40 000

41000

463

534

+71

91,9

41000

42 000

466

533

+67

92,1

42 000

43 000

478

537

+59

92,5

43 000

44 000

495

546

+51

92,9

44 000

45 000

499

551

+52

92,8

45 000

46 000

506

560

+54

92,8

46 000

47 000

519

567

+48

93,1

47 000

48 000

534

574

+40

93,4

48 000

49 000

549

590

+41

93,4

49 000

50 000

563

602

+39

93,5

50 000

51000

578

619

+41

93,4

51000

52 000

595

627

+32

93,8

52 000

53 000

603

634

+26

94,0

53 000

54 000

625

646

+21

94,2

54 000

55 000

63:?

654

+ 16

94,4

55 000

56 000

652

666

+ 14

94,5

56 000

57 000

66.3

669

+ 6

94,8

57 000

58 000

674

672

-2

95,1

Prop.

1975:58

11

(Basbelopp 9 000 kr

Kommunal

uldebilering

; 26 kr)

Vid olbr-

äiidrade

Sjukpenninggrundande

Månadsersällning

()vre I

räns

lor

DilTerens

Ibrniåner

årsinkomsl uppgår

under forlid

s|ien-

niän.id

kersällning

(ill

men ej

sionsiid enl.

vili-

enligt

rikssk,

iitte-

Kompen-

kr

lill kr

kor 1974-01-01

verket:

s anvisningar Tor

sations-

kalenderåret

1975

nivå %

58 000

59 000

681

679

- 2

95,1

59 000

60 000

687

678

- 9

95,3

60 000

61000

693

683

-10

95,3

61000

62 000

700

683

-17

95,6

62 000

63 000

708

684

-24

95,8

63 000

64 000

715

690

-25

95,8

64 000

65 000

691

65 000

66 000

697

66 000

67 000

697

67 000

68 000

698

68 000

69 000

706

69 000

70 000

724

70 000

71000

746

71000

72 000

767

72 000

73 000

794

GOTAB 75 9027 S    Slocklu.lni 1975