Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1975/76:132 Regeringens proposition

1975/76:132

om skogsstyrelsens organisation, m. m.;

beslutad den 4 mars 1976.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

SVANTE[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag om en skoglig prognosverksamhet vars primära mål är att bidra med underlag för utformning och tillämp­ning av skogspolitiken. Prognosverksamheten skall också ge underlag för bedömningar om skogsmdustrins utbyggnadsmöjligheter, för samhälls­planeringen, för planering av forskning och utbUdning m. m. I anslut­ning till förslaget om prognosverksamhet föreslås en omorganisation av skogsstyrelsen.

1    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 132

Prop. 1975/76:132

Utdrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTEl

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1976-03-04

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om skogsstyrelsens orgamisation, m. m.

1    Inledning

Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 26 april 1974 till­kallade chefen för jordbruksdepartementet sakkunniga (1974: 03) för att utreda den statliga administrationen på skogsbrukets område. De sak-kunniga antog namnet skogsadministrativa utredningen. Utredningen lämnade i december 1975 delbetänkandet (Ds Jo 1975: 15) Skoglig prognosverksamhet.

Efter remiss har yttranden över betänkandet Skoglig prognosverk-samhet avgetts av statskontoret, statistiska centralbyrån (SCB), riks­revisionsverket (RRV), skogsstyrelsen efter hörande av skogsvårdssty­relserna, statens naturvårdsverk, arbetsmarknadsstyrelsen, statens plan­verk, statens industriverk, domänverket, gemensamma rektorsämbetet vid jordbrakets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt, läns­styrelserna i Stockholms, Östergötlands, Jönköpings, Malmöhus, Älvs­borgs, Värmlands, Kopparbergs, Västemorrlands, Jämtlands och Norr­bottens län, 1973 års skogsutrediung, institutet för skogsförbättring, Skogsindustriernas samarbetsutskott. Sågverkens råvaruförening och Svenska kommunförbundet samt gemensamt av Svenska pappersindustri­arbetareförbundet och Svenska skogsarbetareförbundet. Vidare har Lant­brukamas riksförbund (LRF) och Sveriges skogsägareföreningars riks-förbimd avgett gemensamt yttrande.

I januari 1976 har statskontoret lämnat förslag tUl dels organisation av en prognosfunktion för skoglig verksamhet, dels ramorganisation för skogsstyrelsen.

 Generalduektören Bo S. Hedströnt, ordförande, samt riksdagsledamöterna Uno[REDACTED_EFTERNAMN] och Karl-Eric[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1975/76:132

3

Efter remiss har yttranden över statskontorets förslag avgetts av skogsstyrelsen, Centralorganisationen SACO/SR och Tjänstemännens centralorganisations statstjänstemannasektion (TCO-S). Över förslaget till organisation av en prognosenhet för skogUg verksamhet har dess­utom statistiska centralbyrån (SCB) och riksrevisionsverket (RRV) av­gett yttranden.

I prop. 1975/76: 100 (bil. Ils. 48) har regeringen föreslagit riks­dagen att, i avvaktan pä s'ärskild proposition i ämnet, till Skogsstyrelsen för budgetåret 1976/77 beräkna ett förslagsanslag av 10 492 000 kr. Jag anhåller att nu få ta upp denna fråga.

2    Skoglig prognosverksamhet

2.1 Skogsadministrativa utredningens förslag

I betänkandet (Ds Jo 1975: 1) Virkesbehov och virkestillgång föreslog 1973 års skogsutredning bl. a. att ett permanent organ inrättas för fort­löpande studier av skogsproduktion och virkeskonsumtion samt för regelbundna avstämningar till ledning för politiken på skogsbmkets och skogsindustrins område. Utredningen ansåg att verksamheten borde knytas till skogsstyrelsen. I remissyttrandena över skogsutredningens förslag tillstyrktes allmänt att en permanent verksamhet av nämnda slag startades vid skogsstyrelsen.

Skogsadministrativa utredningen har haft i uppdrag att skyndsamt lämna förslag om i vilken form de av skogsutredningen föreslagna stu­dierna bör bedrivas och därvid beakta eventuella konsekvenser för skogsstyrelsens organisation. Till den senare frågan återkommer jag i samband med min redovisning av statskontorets förslag till ny organi­sation för skogsstyrelsen.

Skogsadministrativa utredningen anser att en skoglig prognosverfc-samhet bör organiseras snarast. Skogsutredningen vidareutvecklar f. n. väsentliga delar av prognosmodellen och enligt skogsadministrativa utredningen är det väsentligt att det fiims en organisation som kan ta över när skogsutredningens arbete är slutfört. Skogsadministrativa ut­rednuigen föreslår att det primära målet \t'ör prognosverksamheten skall vara att bidra med underlag för utformning och tillämpning av skogspolitiken. Hittills har sådant underlag i de flesta fall ta­gits fram särskilt i samband med speciella utredningar eller upp­drag. Dessa arbetsformer har enligt utredningen varit tidskrävande. Det aktueUa läget och den förväntade utvecklingen på skogsnäringens område ställer emellertid högre krav på att bedömningsunderlag kan tas fram snabbt. Detta bör enligt utredningens uppfattning ske inom ramen för en permanent prognosverksamhet. Utredningen föreslår att resurser för verksamheten ställs till förfogande fr. o. m. den 1 juli 1976.

Prop. 1975/76:132

4

Prognos verksamhetens utformning bör enligt utredningen inte låsas en gång för alla utan kunna anpassas och förbättras i takt med utveck­lingen och varieras efter användningsområde och användarens aktuella behov. Som prognosverksamhetens användare nämner utredningen bl. a. regering och riksdag, statiiga centrala och regionala myndigheter, skogs­branschen och skogsforskningen.

Enligt utredningen bör prognosverksamheten väsentligen användas som underlag för utformning och tUlämpning av skogspolitiken, för be­dömning av skogsindustrins utbyggnadsmöjligheter samt för samhälls­planering pä central och regiond nivå. Vidare bedömer utredningen att prognosverksamheten kan ge underlag t. ex. för planering av utbild­ningen pä det skogliga området, för bedömning av arbetskraftsrekry­tering samt för planering och prioritering av skogsforskning.

Utredningen utgår från att prognosverksamheten i hög grad kommer att vara ett instrument i den skogspolitiska planeringen och beslutsfat­tandet inom ramen för samhällsplaneringen i stort. Verksamheten bör därför enligt utredningens uppfattning lokaliseras till den skogspo­litiska myndigheten, dvs. skogsstyrelsen. Till skogsstyrelsen bör knytas en rådgivande grupp med representanter för verksamhetens direkta in­tressenter genom vilken olika önskemål i fråga om prognosverksam­heten kanaliseras.

Utredningen anser att befintiiga resurser för datainsamling och data­bearbetning bör i så stor utsträckning som möjligt utnyttjas för prog­nosverksamheten. Skogsstyrelsen bör svara för att sådan samordning sker att insamlade data kan användas i prognosverksamheten. En väsent­lig del av de data som behövs samlas in redan i dag av SCB och genom riksskogstaxeringen. I fråga om den senare föreslår utredningen, mot bakgmnd av att riksskogstaxeringen i fortsättningen i huvudsak kom­mer att tjäna prognosverksamheten, att skogsstyrelsen fr. o. m. budget­året 1977/78 får det ekonomiska ansvaret.

De i prognosverksamheten ingående beräkningsmodellerna kan vara mer eller mindre avancerade beroende på beräkningarnas omfattning. Den beräkningsmodell som skogsutredningen f. n. utvecklar och som utredningen anser bör överföras till den nu föreslagna prognosverk­samheten är datorbaserad. Andra modeller kan ha en mer manuell karaktär. Resultatredovisningamas omfattning och utformning bör enligt utredningen anpassas tiU beräkningarnas syfte och karaktär. Utred­ningen föreslår att det för allmänt behov görs en mer fullständig redo­visning ungefär vart femte år av den typ som behövs för samhällspla­neringen.

Utredningen föreslår att staten svarar för de fasta kostnadema för prognosverksamheten. Den datainsamling och redovisning samt de be­räkningar som inte sker kontinuerligt bör finansieras genom att sär­skilda medel ställs tUl förfogande av resp, användare, bl, a. staten, myn­digheter, forskningen och näringslivet.

Prop. 1975/76:132

5

2.2 Remissyttrandena

De allra flesta remissinstanser tillstyrker eUer lämnar utan erinran ut­redningens förslag att en skoglig prognosverksamhet skall inrättas. Ut­redningens uppfattning att verksamheten bör startas snarast delas av de flesta remissinstanserna. Enligt 1973 års skogsutredning och Skogs­industriernas samarbetsutskott är detta viktigt för att möjliggöra en kon­tinuerlig fortsättning av skogsutredningens arbete. Enligt Svenska pap­persindustriarbetareförbundet och Svenska skogsarbetareförbundet bör den löpande prognosverksamhetens uppgift och organisation inte fast­ställas slutgiltigt förrän ett samlat n'äringspoUtiskt program för skogs­näringen presenteras. Detta hindrar enligt förbunden dock inte att skogs­styrelsen snarast får starta verksamheten varigenom betydande erfaren­heter kan vinnas. SCB däremot anser att utredningens förslag är alltför knapphändigt underbyggt för att kunna läggas till grund för utform­ningen av prognosverksamheten. Motsvarande uppfattning har gemen­samma rektorsämbetet vid jordbrukets högskolor och statens veterinär­medicinska anstalt.

De flesta remissinstanserna ansluter sig i huvudsak till utredningens förslag i fråga om prognosverksamhetens användningsområden. För naturvårdsverket är intresset för verksamheten i hög grad knutet till den fysiska samhällsplaneringen, där naturvårdens intresseområden i första hand gäller insynen i och kontrollen av den pågående markan­vändningen. Enligt länsstyrelsen i Kopparbergs län bör prognosverksam­heten bli ett viktigt instrument i den regionalpolitiska planeringen. En­ligt länsstyrelsen i Västernorrlands län bör verkningarna av de pågå­ende förskjutningarna i ägareförhållandena belysas kontinuerligt. Ar­betsmarknadsstyrelsen anser att det är angeläget att i utvecklingsarbetet av prognosverksamheten beakta behovet av en information om syssel­sättningsutveckling både på kort och lång sikt. Svenska pappersindu­striarbetareförbundet och Svenska skogsarbetareförbundet hälsar med tillfredsställelse förslaget att prognosverksamheten skall omfatta även frågor om sysselsättnings-, rekryterings- och produktivitetsutveckling. Industriverket däremot betonar att prognosverksamheten i huvudsak bör inriktas mot beräkningar av virkestillgången. LRF och Sveriges skogsägareföreningars riksförbund anser att prognosverksamheten behövs i syfte att skapa en del av underlaget för utformning och tUlämpning av skogspolitiken. Enligt riksförbundet kan prognosverksamheten emel­lertid inte klarlägga behovet av skoglig forskning eller Ugga till grund för planering och prioritering av denna.

Utredningens förslag att prognosverksamheten organisatoriskt skaU inordnas i skogsstyrelsen tUlstyrks eller lämnas utan erinran av de flesta remissinstanserna. Enligt SCB bör SCB i fräga om den statistik som be­hövs för prognosverksamheten ha huvudansvaret för samordning och vidareutveckling samt i väsentliga delar även produktion. Detta bety-

2t    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 132

Prop, 1975/76:132

6

der inte att SCB skall svara för det egentliga prognosarbetet och de värderande delama i detta. Enligt gemensamma rektorsämbetet vid jordbrukets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt bör pro­gnosorganet ges enbart sådan uppgift att sammanstäUa och analysera den framtida tUlgången och efterfrågan på virkesråvara som behövs för skogspolitiska sfällnuigstaganden medan forsknings- och utvecklings­arbete bör ligga kvar vid forskningsorganen. EnUgt RRV torde en förut­sättning för ett effektivt prognosarbete vara att ansvaret för och ut­vecklingen av det totala prognossystemet, dvs. kravspecifikation, modell-formiUering, insamling och bearbetnmg av data samt modellvärdering, åtminstone på sikt får en enhetlig organisation. Mot bakgrund av detta och med hänsyn tUl skogsstyrelsens centrala ställnmg i skogspolitiken är det enligt RRV naturligt att prognos verksamheten inordnas i skogs­styrelsen. Mot samma bakgmnd 'är RRV tveksamt tUl att väsentliga delar av prognosmodellen utvecklas avskilt från uppbyggnaden av pro­gnosorganisationen. En sådan lösning skulle kunna försena kompetens­utvecklingen inom prognosenheten. RRV anser därför att arbetet med prognosmodeller bör få en nära anknytning tUl den föreslagna pro­gnosenheten. Svenska pappersindustriarbetareförbundet och Svenska skogsarbetareförbundet anser att det krävs ett omfattande utvecklings­arbete av prognosmetodiken. Enligt förbunden bör detta ske i skogs­styrelsens regi och erforderliga medel härför sfäUas till förfogande sna­rast. Enligt naturvårdsverket bör verksamhetens lokalisering ske pä så­dant sätt att en kommande integrering av denna och den terrestriska mUjökontroUen tmderfättas.

En enhetlig organisatorisk lösning förutsätter enligt RRV att olika intressenters krav på prognossystemet effektivt kan tUlvaratas av pro­gnosorganisationen. Enligt RRV är det av vikt att den rådgivande grupp som utredningen föreslagit kan tiräda i funktion sä tidigt som möjligt med h'änsyn till att de olika intressenternas önskemål bör ligga tUl grand för uppbyggnaden av övriga delar av prognossystemet. Sammansätt­ningen av den rådgivande gruppen kommenteras av flera remissinstan­ser. Skogsstyrelsen understryker att gmppen bör få en begränsad storlek. Länsstyrelsen i Stockholms län anser att naturvårdsexpertis bör knytas tUl grappen och naturvårdsverket att gruppen framöver kan behöva kompletteras med företrädare för miljövärdande myndigheter och orga­nisationer. Länsstyrelserna bör enligt länsstyrelserna i Östergötlands, Värmlands och Kopparbergs län vara representerade i gmppen. Enligt skogsvårdsstyrelserna i Södermanlands och Kronobergs län bör de regionala intressena beredas representation i gmppen. Arbetsmarknads­styrelsen fömtsätter att styrelsen på lämpligt s'ätt bereds tUlfäUe att framföra synpunkter och önskemål på prognosarbetet. Länsstyrelsen i Jämtlands län anser att arbetsmarknadsdepartementet och planverket bör vara representerade i gruppen.

Prop. 1975/76:132

7

I fråga om datainsamlingen i allmänhet för prognosverksamheten anser SCB att utredningen inte i tUlräckUg utsträckning har beaktat samordningen av denna statistik med statistiken för andra ändamål. Enligt SCB är statistikproduktionen på skogsområdet starkt splittrad och utreds därför gemensamt av SCB och skogsstyrelsen. Industriverket understryker vikten av att SCB blir den gemensamma statistikproducen­ten för verket och skogsstyrelsen så att ett ömsesidigt utnyttjande av de båda verkens prognosarbete kan komma tUl stånd. Enligt länsstyrelsen i Stockholms län är det, som utredningen föreslagit, naturligt att befint­liga resurser för datainsamling och databearbetning utnyttjas i största möjliga utsträckning samt att skogsstyrelsen svarar för samordningen av statistik som har betydelse för skogspolitiken. Länsstyrelsen i Älvs­borgs län anser att SCB bör svara för insamluig av vissa inte rent skog­liga data medan skogsstyrelsen bör ha ansvaret för det skogliga data­behovet.

Utredningens förslag att riksskogstaxeringen, som enligt utredningen kommer att svara för en väsentlig del av datainsamlingen för prognos­verksamheten, skall finansieras via skogsstyrelsen och att dess organisa­toriska placering skall övervägas ytterligare har föranlett synpunkter frän flera remissinstanser. Skogsstyrelsen och de flesta skogsvårdssty­relserna, planverket, gemensamma rektorsämbetet vid jordbrukets hög­skolor och statens veterinärmedicinska anstalt tUlstyrker eller har ingen erinran mot att riksskogstaxeringen finansieras via skogsstyrelsen. Plan­verket och länsstyrelsen i Malmöhus län anser dessutom att det är mo­tiverat att knyta riksskogstaxeringen tUl skogsstyrelsen. Även om hän­syn tas till riksskogstaxeringens anknytning tUl forskningen vid skogs­högskolan synes det enligt RRV ligga närmast tUl hands att ansvaret för riksskogstaxeringen förläggs tUl skogsstyrelsen. Samordningen med skogshögskolan skulle därvid kunna tUlgodoses bl. a. inom ramen för den rådgivande gruppen. Vid en anknytning till skogsstyrelsen bör det enligt RRV övervägas i vad mån skogsvårdsstyrelserna skulle kunna engageras i verksamheten. Statskontoret understryker vikten av att riks­skogstaxeringens organisatoriska placering utreds, I avvaktan på denna utredning bör enligt statskontoret det ekonomiska ansvaret inte ändras. SCB, som framför motsvarande synpunkter, anser att en förläggning av taxeringen till SCB bör övervägas. Domänverket, gemensamma rek­torsämbetet vid jordbrukets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt, institutet för skogsförbättring. Skogsindustriernas samarbetsut­skott, LRF, Sveriges skogsägareföreningars riksförbund och Sågverkens råvaruförening anser att riksskogstaxeringens organisatoriska anknytning till skogshögskolan skall bibehållas. Statskontoret anser att det bör an­komma på skogsstyrelsen och skogshögskolan att samråda om riks­skogstaxeringens verksamhet.  Skogsstyrelsen och flera skogsvårdssty­relser anser att möjligheterna tUl gemensamt personalutnyttjande mel-

Prop. 1975/76:132

8

lan skogsvårdsstyrelserna och riksskogstaxeringen bör beaktas och ut­redas närmare.

Mot utredningens förslag att undersöka vilka möjligheter det finns att komplettera riksskogstaxeringen med data från skogsvårdsstyrelser­nas områdesplaner har SCB ingen erinran. Även LRF och Sveriges skogsägareföreningars riksförbund är positiva till detta och föreslär, liksom länsstyrelsen och skogsvårdsstyrelsen i Jämtlands län, att det dessutom bör undersökas om storskogsbmkets indelningshandlingar kan användas. Länsstyrelsen i Norrbottens län har positiv erfarenhet av skogsvärdsstyrdsernas omrädesplaner. Enligt skogsstyrelsen kan dessa planer i dagsläget utnyttjas endast inom vissa delar av landet. Enligt länsstyrelsen i Jämtlands län och skogsvårdsstyrelsen i Västernorrlands län kan omrädesplanema kompletteras med uppgifter från fastighets­taxeringen. Skogsvårdsstyrelsen i Kalmar län föreslår att datainsamling via flygbilder prövas. Enligt länsstyrelsen och skogsvårdsstyrelsen i Malmöhus län samt skogsvårdsstyrelsen i Gävleborgs län kan uppgifter om skogsvårdsåtgärder sannolikt samlas in enklast och bäst genom användning av lantbraksregistret. Skogsstyrelsen är tveksam till om det f. n. är möjligt att använda lantbruksregistret dä ägoslagsdefinitionerna avviker från de som normalt används i skogsbmket och då uppgifts-lämnarna som regel saknar insikter i skoglig terminologi. Enligt styrel­sen bör skogsvårdsstyrelsernas pe;rsonal anv'ändas i större utsträckning för registrering av utförda skogsvårdsåtgärder. Vidare bör det enligt styrelsen utredas om befintiiga redovisningsrutiner för virkesmätningar kan medverka tUl att förbättra avverkningsstatistiken.

SCB tiUstyrker utredningens förslag i fråga om innehållet i datain­samling rörande industrins virkesbehov. Enligt SCB bör denna statistik i allmänhet vara förlagd till SCB' och ingå i dess löpande arbete. Vid utformning av undersökningama måste enligt SCB självfaUet samråd ske med berörda intressenter. Skogsindustriernas samarbetsutskott fram­håUer att befintliga resurser på detta område bör utnyttjas så långt möjUgt. LRF och Sveriges skogsägareföreningars riksförbund anser att prognoserna över virkesbehovet bör göras av flera av varandra obe­roende organ så att en mer allsidig belysning erhåUs.

Undersökningar till grund för ijroduktivitets- och kostnadsberäkning­ar bör enligt SCB inte göras av forsknmgsorgan vilket utredningen har föreslagit. Enkäter om produktivitetsutvecklingen bör i stället samord­nas med sysselsättningsstatistiken för skogsbmket. LRF och Sveriges skogsägareföreningars riksförbund anser att sysselsättningsberäkningar rämpligen bör göras i arbetsmarlmadsverkets regi. Arbetsmarknadssty­relsen understryker utredningens uttalande att det är angeläget att för-b'ättra sysselsättningsstatistiken på skogsbmkets område.

I fråga om vidareutvecklmgen av den i prognosverksamheten ingå­ende prognosmodellen anser gemensamma rektorsämbetet vid jordbru-

Prop. 1975/76:132

9

kels högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt att den skall ske vid forskningsorgan medan Svenska pappersindustriarbetareförbundet och Svenska skogsarbetareförbundet anser att den skall ske i skogssty­relsens regi. Institutet för skogsförbättring anser att utvecklingsarbetet lämpligen kan delas mellan skogsstyrelsen och skogshögskolan. SCB förutsätter att frågan blir föremål för samråd meUan berörda myndig­heter.

Resultatredovisningen i fräga om virkestillgång och sysselsättning bör enligt flera remissinstanser, bl. a. planverket, industriverket, flera läns­styrelser och de flesta skogsvårdsstyrelserna, göras för län, delar av län och om möjligt för kommuner. Länsstyrelsen i Norrbottens län anser att en total redovisning på länsnivå vart femte är, vilket utredningen har föreslagit, är en väl avvägd målsättning för samhällsplaneringsbe­hov. Enligt länsstyrelsen i Östergötlands län är det angeläget att läns­styrelserna och kommunerna kontinuerligt tUlställs underlagsmaterial rörande virkestillgången inom olika områden. Industriverket understry­ker betydelsen för andra statliga myndigheter och forskningsorgan av att primärdata, prognosmodeller och dataprogram dokumenteras.

Utredningens förslag till finansiering av prognosverksamheten tUl­styrks av skogsstyrelsen, de flesta skogsvårdsstyrelserna och 1973 års skogsutredning. LRF och Sveriges skogsägareföreningars riksförbund anser att beställare av detaljerade redovisningar även bör bekosta dessa. Skogsvårdsstyrelsen i Västernorrlands län föreslär däremot att staten bekostar de redovisningar som bör göras för kommuner. RRV delar utredningens uppfattning att kostnadema för datainsamling som efter­frågas för särskilda ändamål bör belasta resp. avnämare, oavsett om dessa utgörs av statliga forskningsprojekt, kommuner, näringsliv eller enskilda. RRV tillstyrker även förslaget att ersättning motsvarande full kostnadstäckning skall utgå för särskilda prognosuppdrag. Full kost­nadstäckning bör därvid enlig RRV innebära en debitering som för­utom de av uppdraget föranledda särkostnaderna även täcker en skä­lig andel av kostnaderna för grundläggande datainsamUng, administra­tion m. m.

3    Skogsstyrelsens organisation

31 Nuvarande förhållanden

Skogsstyrelsen inrättades den 1 juli 1941 efter beslut av riksdagen (prop. 1941: 94, JoU 1941: 31, rskr 1941: 220). Skogsstyrelsen övertog därvid bl. a. de samordningsfrågor för skogsvårdsstyrelserna som med statligt stöd sköttes av Skogsvärdsstyrdsernas förbund sedan år 1925. Styrelsens personalresurser förstärktes därefter successivt bl. a. i sam­band med att skogsvårdsorganisationen fick ansvaret för den skogliga yrkesutbUdningen. Huvudmannaskapet för denna upphörde genom be­slut av 1970 års riksdag.

Prop, 1975/76:132

10

Skogsstyrelsen har till uppgift att leda de statliga åtgärderna för att främja det enskilda skogsbruket och att verka för dettas och skogs­näringens utveckling. Styrelsen är ledande, samordnande och rådgivande organ för skogsvärdsstyrdsernas verksamhet och central myndighet för rådgivnings- och fortbUdningsverksamhet rörande det enskilda skogs­brukets rationalisering samt för virkesmätning och skogsstatistik.

Skogsstyrelsen leds av en styrelse. Chef för skogsstyrelsen 'är en generaldirektör. Inom styrelsen finns två skogsbyråer, en administra­tiv byrå samt en avdelning för information, rådgivning och fortbUd-ning och en avdelning för virkesmätning och statistik. Varje byrå före­stås av en byråchef och varje avdelning av en avdelningsdirektör. En av byråcheferna är generaldirektörens ställföreträdare. Personal­antalet vid styrelsen är 109 budgetåret 1975/76.

Första skogsbyrån svarar för ärenden rörande skogsvärdslagens till-lämpning, samhällsplanering, planläggningsfrågor för skogsbmket och frågor om byggande av skogsvägar. Vidare svarar byrån för statsbi­dragsfrågor och för frågor rörande den beredskapsverksamhet som be­drivs i skogsvårdsorganisationens regi. Skogsekonomiska frågor och rationaliseringsfrågor hör även hit.

Andra skogsbyrån svarar för ärenden rörande återväxtåtgärder, be­ståndsvård och skogsskydd. Vidare samordnar byrån skogsvärdssty­rdsernas frö- och plantverksamhet och handlägger frågor om införsel­tillstånd för skogsodlingsmaterial.

Administrativa byråns verksamhetsområde omfattar skogsstyrelsens och skogsvårdsstyrelsernas ekonomi- och personaladministration, frågor om administrativ service och rationalisering samt juridiska 'ärenden. Vissa administrativa servicefunktioner är gemensamma med lantbruks­styrelsen.

Avdelningen för information, riidgivning och fortbildning svarar för skogsvårdsorganisationens rådgivningsverksamhet, personalfortbildning, framställning av läromedel samt för extern och intern information.

Avdelningens för virkesmätning och statistik verksamhetsområde om­fattar frågor om virkesmätning och produktion av skogsstatistik samt vissa internationeUa frågor.

Inom skogsstyrelsen finns även ett sekretariat och en internationell enhet samt ett revisionskontor för revision av skogsvårdsorganisationen.

Skogsstyrelsen är lokaliserad till Jönköping. En servicefunktion för nämnden för skoglig flygbUdteknik är lokaliserad till Gävle.

3,2 Statskontorets förslag

Statskontorets organisationsförslag utgår från att skogsstyrelsens ar­betsuppgifter i stort sett kommer att vara oförändrade. Statskontoret har givetvis inte kunnat ta h'änsyn tiU sådana ändringar av riktlinjerna för skogspolitiken som kan bli följden av skogsutredningens kommande

Prop, 1975/76:132

H

förslag. Andra fömtsättningar har varit bl. a. att skogsvårdsstyrelserna, som fömtskickas i skogsadministrativa utredningens direktiv, kommer att bli statliga organ samt att skogsstyrelsen enligt skogsadministrativa utredningens förslag tillförs en prognosfunktion. Hänsyn har även tagits till den snabba samhällsutvecklingen bl. a. på personaladministratio­nens område.

Statskontoret föreslår att skogsstyrelsen i fortsättningen skall be­driva en mer uttalad strategisk planering och verksamhetsplanering. Den strategiska planeringen föresläs ske i en särskild grupp kallad strategi­gruppen. I gmppen föreslås ingå generaldirektören och cheferna för huvudenheterna samt representanter för skogsvärdsstyrdserna. Gmp-pens uppgifter föreslås vara bl. a. att diskutera och ge underlag för beslut i frågor om att fastställa mål för skogsvårdsorganisationens verk­samhet, att avgränsa och definiera organisationens uppgifter samt att fastställa riktlinjer i olika principfrågor. Vidare bör gruppen enligt statskontoret ge underlag för beslut om vilka tillfälliga utredningar som bör göras samt om granskning och godkännande av underlag för stra­tegiska åtgärder. Tillfälliga arbetsgrupper föreslås stå till förfogande för utredningsinsatser. Statskontoret föreslår att en fast resurs motsva­rande en heltidsinsats knyts tUl strategigruppen för beredning av ären­den, sammanställning av utredningsmaterial, utformning av plane­ringsmetodik för strategisk planering m. m.

Statskontoret föreslår att skogsstyrelsens insatser för planering, bud­getering och uppföljning av verksamheten förstärks. Särskilda insatser bör göras för att utveckla ett system för verksamhetsplanering omfat­tande hela skogsvårdsorganisationen. Systemet skall enligt statskontoret ge underlag för val av verksamhetsinriktning och skapa möjligheter att omdisponera resursema. Ansvaret för införandet av verksamhetsplane­ringen föreslås helt åvila skogsstyrelsen. Särskilda medel för anlitande av externa konsiUter bör beräknas med utgångspunkt i en plan för införande av systemet. Planen bör enligt förslaget utarbetas i sam­arbete med RRV.

För skoglig prognosverksamhet föreslär statskontoret en särskild enhet. Till detta förslag återkommer jag senare.

Statskontoret föreslår att den skogliga verksamheten, som f. n. be­drivs vid två byråer, samordnas i första hand i en skoglig enhet. Stats­kontoret anser att samhällets ökade krav på skogsstyrelsen bäst kan tillgodoses om de skogliga frågorna samordnas under en chef som är direkt underställd generaldirektören. Detta minskar behovet av di­rekta samordningsmsatser av den operativa verksamheten på verksled­ningsnivå samt ger bättre underlag för prioritering av olika insatser och underlättar fördelningen av arbetsuppgifter. Statskontoret tar inte StäUning till underindelning av den skogliga huvudenheten men under­stryker att en sammanföring av de nuvarande skogsbyråerna inte får medföra att ytterligare en beslutsnivå tillskapas.

Prop. 1975/76:132

12

I fråga om den frö- och plantverksamhet som skogsadministrativa utredningen behandlat i betänkandet (Ds Jo 1975: 11) Frö- och plant­verksamhet i skogsvårdsorganisationen föreslår statskontoret att den kommersiella delen samlas i en enhet direkt underställd generaldirek­tören medan myndighetsuppgifterna, dvs. frågor om bl. a. importlicen­ser, tUlförs skogsenheten. De ekonomiadministrativa uppgifterna i sam­band med den kommersiella delen föresläs skötas av den administra­tiva enheten.

Statskontoret föreslår att en rådgivnings- och personalenhet placeras direkt under generaldirektören. Enligt statskontoret bör personalfrå­gorna ges en aiman organisatorisk status 'än f. n., bl. a. mot bakgrund av att dessa frågor kommer att få större omfattning och med hänsyn tUl den snabba utvecklingen pä det personaladministrativa området. Sammanföringen av personaladministrativa frågor och rådgivnings­verksamheten motiveras av deras samband med varandra genom de ge­mensamma utbildnings- och infonnationsfunktionerna. Enhetens huvud­uppgifter föreslås vara att ge service åt den skogliga verksamheten i frå­gor om extern rådgivning och att svara för de personaladministrativa åtgärderna inom skogsvärdsorganisationen. I fräga om enhetens inre or­ganisation förordar statskontoret att den nuvarande rädgivningsavdel-ningens struktur bibehålls med tillägg av den nuvarande personalsektio­nen. Innehållet i rådgivnmgen bör enligt statskontoret i första hand be­stämmas av den skogliga enheten.

Statskontoret föreslär att enheten för administrativ rationalisering tills vidare skall kvarstå i den administrativa enheten. Statskontoret för­ordar att enheten i högre grad satsar på ett aktivt bedrivet AR-arbete enUgt de riktlinjer som fastställdes dä enheten inrättades.

Vad gäller verksledningens sekretariat föreslår statskontoret ingen förändring. Frågor som berör revisionskontoret och den intemationella enheten har inte ingått i statskontorets översyn.

Statskontoret föreslår att enhetsövergripande projektgrupper bildas för att planera, genomföra och följa upp organisationsförändringarna. Enheten för administrativ rationalisering bör leda arbetet med genom­förandet av förändringarna.

Statskontoret har lämnat ett särskilt förslag tUl organisation för den skogliga prognosverksamhet som skogsadministrativa utredningen före­slär. Förslaget bygger på en analys av skogsstyrelsens nuvarande pro­gnosverksamhet och av olika prognosmetoder.

Statskontoret föreslår att en särskild prognosenhet inrättas med pla­cering direkt under verksledningen. Statskontoret anser att det inte bör göras någon underindelning av enheten. Statskontoret föreslår i likhet med skogsutredningen och skogsadministrativa utredningen att en re­ferensgrupp knyts tUl prognosenheten och att särskilda medel ställs tiU referensgruppens förfogande för dess verksamhet.

Prop. 1975/76:132

13

Prognosenhetens huvudsakliga arbetsuppgifter bör enligt statskonto­ret bl. a. vara att samla in, sammanstäUa, bearbeta och analysera grund­data samt initiera ADB-bearbetningar. Vidare bör den ha löpande kon­takt med prognosverksamhetens intressenter, följa metodutvecklingar på området, svara för effektm'åtning och utv'drdering av skogspolitiska åtgärder på läng sikt samt ha ett sammanhållande ansvar för skogssty­relsens strategiska planering och svara för skogsstyrelsens uppgift i samband med virkesmätning.

Statskontoret har särskilt analyserat sambandet mellan prognosverk­samheten och den verksamhet med riksskogstaxeringen och avverknings-beräkningar som bedrivs vid skogshögskolan. Enligt statskontorets upp­fattning finns det ett visst samband mellan riksskogstaxeringen och den forskning som bedrivs vid skogshögskolan. Statskontoret ställer sig emel­lertid tveksamt till om det kan betraktas som en normal högskoleupp­gift att kontinuerligt bedriva ett sä omfattande kartläggningsarbete som riksskogstaxeringen innebär. Det nära sambandet mellan prognosverk­samheten och riksskogstaxeringen motiverar enligt statskontoret att frå­gan om riksskogstaxeringens organisatoriska och geografiska hemvist ut­reds i särskUd ordning. I sitt organisationsförslag förutsätter statskonto­ret att riksskogstaxeringen åtminstone under den närmaste tiden inte kommer att vara samlokaliserad med prognosverksamheten. Statskon­toret föreslår ett ökat samarbete mellan skogsstyrelsen och skogshög­skolan i nu n'ämnda frågor samt ett ökat inflytande för skogsstyrelsen över verksamheten vid institutionen för skogstaxering.

Statskontoret föreslär att den nuvarande avdelningen för virkesmät­ning och skoglig statistik bildar grundstomme till prognosenheten. För att möjliggöra en förbättrad statistik över virkesförbrukningen och sys­selsättningen i skogsbraket bör enheten enligt statskontoret förstärkas med två handläggare.

I avvaktan på en slutiig organisatorisk lösning för riksskogstaxering­en föreslår statskontoret att prognosenheten tUlförs minst en handläg­gare med stor erfarenhet av riksskogstaxeringens fältarbete och kunskap om ADB-teknik. Statskontoret föreslär vidare att enheten tUlförs en industritekniker och en samhällsvetare/ekonom.

Chefen för enheten bör enligt statskontoret ha föratom skoglig bak­grund även erfarenhet av långsiktig planering och prognosverksamhet. I prognosenheten bör ingå den fasta resurs för beredning m. m. av strategi­gruppens ärenden som tidigare nämnts.

Sammanlagt föreslår statskontoret en förstärkning av enheten med sex handläggare och en chef. Viss förstärkning med assistent- och bi­trädespersonal kan eventuellt komma att behövas.

Statskontoret föreslår att kostnaderna för de fasta resursförstärkning­arna täcks över statsbudgeten. Vidare borr särskUda konsultmedel ställas till skogsstyrelsens förfogande. Statskontoret beräknar, med hän-

Prop, 1975/76:132

14

syn tUl att visst arbete finansieras via skogsutredningen, att det tiU en början behövs ett belopp av 250 000 kr. h'ärför. FÖr referensgmppens verksamhet föreslås 25 000 kr.

Förslaget föreslås genomfört fi-. o. m. den 1 juli 1976. Enligt stats­kontoret bör prognosverksamheten ses över efter ca två år.

3.3 Remissyttrandena

Enligt skogsstyrelsen bör styrelsens arbetsuppgifter och organisation inte bedömas isolerat utan ses i sammanhang med uppgiftema för hela skogsvårdsorganisationen. Redan nu, före skogsvårdsstyrelsemas för­statiigande, bör skogsstyrelsen betraktas som centralmyndighet för skogs-vårdsstyrelsema. En förändring av skogsstyrelsens organisation och arbetssätt påverkar därför enligt skogsstyrelsen i hög grad det ar-betsm'ässiga förhållandet tUl skogsvårdsstyrelsema. Enligt skogssty­relsen bör, i avvaktan på pågåc:nde utredningar och mot bakgrimd av det nyss sagda, nu mer långtgående förändringar i skogsstyrelsens organisation inte vidtas än vad som påkaUas av organisatoriska ofidl-komligheter samt av skogsadministrativa utredningens förslag i fråga om skoglig prognosverksamhet och om frö- och plantverksamhet.

SACO/SR anser att en omorganisation av skogsstyrelsen är angelägen och bör genomföras sä fort som möjligt även beträffande underen­heterna. TCO-S framhåller att en översyn av skogsstyrelsens organisa­tion är nödvändig och väsentlig.

SACO/SR instämmer i statskontorets starka betoning av planerings­funktionerna men föreslår att företrädare för de fackliga organisa­tionerna skall ingå i strategigruppen. Enligt TCO-S berör varje beslut i strategigrappen på ett eller annat s'ätt personalen. Två representanter för personalorganisationema bör enligt TCO-S därför ingå i grappen.

Skogsstyrelsen anser att det är angeläget att snarast möjligt ers"ätta den nuvarande byråindelningen med en avdelningsindelning. Skogs­styrelsen biträder statskontorets förslag till indelning av styrelsen i högst fem enheter. I fråga om enheten för den kommersiella frö- och plantverksamheten gäller detta under fömtsättning att skogsadministra­tiva utredningens förslag härom godtas. SACO/SR tillstyrker statskonto­rets förslag i dessa delar och TCO-S har inget att invända mot dem. SCB framför kritik mot att statskontoret i sitt organisationsförslag inte har berört samordningsfrågorna rörande den skogliga statistiken. SCB anser att vissa av de arbetsuppgifter som statskontoret föreslår för pro­gnosenheten i stället bör utföras av SCB.

Skogsstyrelsen betraktar statskontorets förslag att överföra de per­sonaladministrativa frågorna från den administrativa enheten tUl råd­givningsenheten som olyckligt. Enligt skogsstyrelsen bortser statskontoret

Prop. 1975/76:132

15

helt från det intima sambandet mellan organisations-, ekonomi- och per­sonalfunktionerna och det mycket väsentliga och långtgående samspe­let med skogsvårdsstyrelsernas motsvarande funktioner. Skogsstyrelsen anser att den bästa lösningen är att i stort sett bibehålla den nuvarande huvudsakliga uppdelningen mellan de båda enhetemas ansvarsområden med vissa förskjutningar av arbetsuppgifterna enhetema emellan. Så­lunda kan enligt skogsstyrelsen exempelvis samUiga arbetsmiljöfrågor och vissa samordningsfrågor med fördel handläggas på endera en­heten. Enligt skogsstyrelsen bör de jämkningar i arbetsfördelningen som kan anses ändamålsenliga få ankomma på skogsstyrelsen att verkställa efter samråd med berörd personal och inom ramen för fastställd orga­nisation i stort.

SACO/SR tUlstyrker i princip statskontorets förslag i fråga om en rådgivnings- och personalenhet. Dock anser SACO/SR att vissa väsent­liga personalfunktioner bör ingå i den administrativa enheten medan personalutbUdning och annan personalutveckling, arbetsmiljö och sam­verkansfrågor bör ingå i rådgivnings- och personalenheten. TCO-S däremot avstyrker bestämt statskontorets förslag i denna del. TCO-S föreslår i stället att rådgivningsverksamheten bUdar en egen enhet med uppgift att analysera utbildningsbehovet hos externa avnämare och hos organisationens egen personal. TCO-S anser att den personaladministra­tiva funktionen bör få en stark status med försfärkta resurser, TCO-S föreslår att den personaladministrativa verksamheten skall utgöra en organisatorisk del av den administrativa huvudenheten. Även de interna utbildningsfrågorna bör enligt TCO-S handläggas av den personalad­ministrativa enheten.

TCO-S föreslår att personalorganisationerna bUr representerade med två ledamöter i skogsstyrelsens styrelse. I sitt yttrande över betänkandet Skoglig prognosverksamhet föreslår domänverket att verket skall bli representerat i styrelsen.

Skogsstyrelsen biträder statskontorets förslag i fråga om personal­resurser m. m, för prognosenheten men anser att medel bör beräknas även för assistent- och biträdespersonal. Även SACO/SR bitr'äder stats­kontorets förslag i denna del men anser att vissa av de föreslagna handVäggarna bör ha civiljägm'ästarutbildning. Enligt SCB bör vissa av de personalresurser som statskontoret föreslår i stället tillföras SCB i dess egenskap av statistikproducerande myndighet,

TCO-S föreslår att organisationens lokala organ blir representerat i samtiiga projektgmpper som kommer att tillsättas för genomförandet av omorganisationen. Skogsstyrelsen påpekar att det självfallet sä långt det är möjligt och praktiskt skall ingå personalrepresentanter i dessa grupper.

Prop. 1975/76:132

16

4    Föredraganden

4.1 Skoglig prognosverksamhet

Under det senaste decenniet har skogsindustrin byggts ut kraftigt. 1973 års skogsutredning (Jo 1973; 06) redovisade i febmari 1975 i be­tänkandet (Ds Jo 1975: 1) Virkesbehov och virkestillgäng beräkningar över de framtida avverkningsmöjligheterna. Dessa visar att behovet av skogsråvara om något decennium skulle överstiga den inhemska till­gången med mellan 15 och 20 milj. skogskubikmeter varje är föratsatt att råvaruförbrukningen fortsätter att ligga på 1975 års nivå och sär­skilda åtgärder bl.a. i produktionshöjande syfte inte sätts in. Utredningen föreslog mot bakgrund härav att man snarast borde sätta i gång fort­löpande metodiska studier rörande skogsproduktion och virkeskonsum­tion. Sådana studier är enligt utredningen i det rådande läget nöd­vändiga som underlag för bedömning av skogsnäringens utveckling.

Förslaget har remissbehandlats. Det har fått ett genomgående positivt bemötande. Skogsadministrativa utredningen (Jo 1974: 03) som skall ut­reda den statliga administrationen på skogsbmkets område fick därför i mars 1975 regeringens uppdrag att närmare utreda frågan om de nämnda studiema. Utredningen har redovisat sina förslag i betänkandet (Ds Jo 1975: 15) Skoglig prognosverksambet.

År 1975 (prop. 1975/76: 56, CU 1975/76: 8, rskr 1975/76: 123) beslutade riksdagen om sådana ändringar i 136 a § byggnadslagen (1947: 385) att tillkomsten och lokaliseringen av industriell verksamhet som är av väsentlig betydelse för hushållningen med träfiberråvara numera kan prövas av regeringen. Ändringarna motiverades bl.a. med den osäkerhet som råder om den förväntade ut\'ecklingen av förhållandet mellan till­gång och efterfrågan på skogsråvara. För den prövning som sålunda måste göras behövs självfallet aktuellt faktaunderlag. Även samhäUs­planeringen kräver faktaunderlag om skogsbruket och dess utveckling. Skogsbruket dominerar markanviindningen i vårt land samtidigt som det utgör basen för en av våra viktigaste exportnäringar. För sysselsätt­ningen i glesbygden har skogsbruket en avgörande betydelse.

Vi har i vårt land inte något fortlöpande aktuellt underlag i form av nulägesbeskrivningar och prognoser över virkeskonsumtionen och virkes­produktionen. Denna brist har skogsadministrativa utredningen före­slagit böra botas genom att en skoglig prognosverksamhet organiseras vid skogsstyrelsen. Prognosverksamhetens primära mål bör enligt utred­ningen vara att bidra med underlag för utformning och tillämpning av skogspolitiken. Prognosverksamheten bör vidare ge underlag för be­dömningar om skogsindustrins utbyggnadsmöjligheter, för samhälls­planeringen, för planering av forskning och utbildning m. m.

Utredningens förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av de allra

Prop. 1975/76:132

17

flesta remissinstanserna. De understryker också angelägenheten av att verksamheten startar utan dröjsmål.

Av vad jag nyss har sagt framgår att det finns ett starkt behov av sådant underlag som kan tas fram i en prognosverksamhet av det slag som utredningen har föreslagit. Jag förordar aUtså att en sådan pro­gnosverksamhet inleds. Målet för verksamheten bör, som utredningen har föreslagit, vara att lämna underlag för utformning och tillämpning av skogspolitiken och för samhällets och näringslivets planering på om­råden med anknytning till skogsbruket. Skogsstyrelsen bör ha det sam­ordnande ansvaret för prognosverksamheten som i sina huvudsakliga delar bör vara lokaliserad till styrelsen. Givetvis är det angeläget att prognosverksamhetens intressenter på ett tidigt stadium får möjUgheter att påverka utformningen av verksamheten. Detta bör ske genom en rådgivande grupp av det slag utredningen har föreslagit. Jag återkommer till denna fråga senare. Jag vill i detta sammanhang betona nödvändig­heten av att prognosverksamheten får en sådan utformning att den tUl-fredsställer intressenternas rimliga behov. Givetvis är det nödvändigt att beräkningsmodeller inte görs så avancerade att de inte står i rimlig proportion till säkerheten i de data som skall behandlas. Skogsstyrelsen bör ha ansvaret för utvecklingen av modellerna. Jag förutsätter att detta arbete sker efter samråd med befintlig expertis vid t. ex. statistiska cen­tralbyrån (SCB).

Enligt skogsadministrativa utredningen bör befintliga resurser för datainsamling och databearbetning utnyttjas i prognosverksamheten i så stor utsträckning som möjligt. Jag ansluter mig till denna uppfattnmg. SCB svarar för en viss del av statistikproduktionen på skogsområdet. Denna statistik bör så långt möjligt utnyttjas för prognosverksamheten. Som SCB påpekar är det självklart att SCB:s undersökningar utformas efter samråd med berörda intressenter, i detta fall skogsstyrelsen. Jag förutsätter också att statistiska specialundersökningar i anslutning till prognosverksamheten vid behov kan utföras av SCB. Data insamlas även på annat sätt t. ex. av branschorganisationer och forskningsorgan. För att få ett så brett underlag som möjligt för prognoserna bör även dessa data kunna utnyttjas.

Vid framtagning av statistik för prognosverksamheten behöver en samordning ske med annan närUggande statistik. Det åligger SCB att, som central förvaltningsmyndighet för den statUga statistikproduktion­en, svara för en sådan samordning. Härigenom kan bl. a. onödigt dubbelarbete undvikas och SCB:s tillgång på statistisk expertis utnyttjas.

Prognosverksamheten kommer i huvudsak att bygga på uppgifter om tillståndet i landets skogar. Sedan länge sker insamlingen av dessa upp­gifter genom årliga riksskogstaxeringar. Ansvaret för riksskogstaxeringen har skogshögskolan. Utredningen har föreslagit att skogsstyrelsen skaU överta det ekonomiska ansvaret för taxeringen. De flesta remissinstan-

Prop. 1975/76:132

18

ser som yttrat sig i denna fråga är positiva tUl förslaget. Några remiss­instanser, bl. a. riksrevisionsverket, föreslår dessutom att ansvaret för riksskogstaxeringen skall förläggaii tUl skogsstyrelsen. Andra anser att riksskogstaxeringen behöver förstärkta resurser. Statskontoret föreslår, i Ukhet med utredningen, att frågan om riksskogstaxeringens organisa­toriska placering skall utredas. För egen del är jag inte nu beredd att ta ställning i denna fråga. Jag anser att frågan om riksskogstaxeringens finansiering och resursbehov bör utredas så att ställning kan tas i god tid före år 1978, då ett nytt taxeringsomdrev påbörjas. Mot bakgrund av riksskogstaxeringens betydelse för prognosverksamheten är det enligt min mening naturligt att skogshöjjskolan och skogsstyrelsen tills vidare samråder om taxeringens utformning m. m.

Utredningen har särskilt tagit u])p frågan om behovet av att redovisa vissa resultat för mindre områden i landet. Enligt utredningen möjlig­gör den nuvarande riksskogstaxeringen inte ens redovisningar för län i vissa fall. Bl. a. flera länsstyrelser och de flesta skogsvårdsstyrel­sema anser att sådana redovisningar är nödvändiga. För egen del anser jag, mot bakgrund av syftet med prognosverksamheten, att data­underlaget måste förbättras så att redovisning av i varje fall avverk­nings- och sysselsättningsprognosei' blir möjliga åtminstone på länsnivå. Bl. a. skogsvårdsstyrelsernas områ.desplaner samt uppgifter från lant­bruksregistret och fastighetstaxeringen kan därvid tänkas bli ett komple­ment tiU riksskogstaxeringen. Vidare bör det undersökas i vUken ut­sträckning skogsvårdsstyrelsernas personal kan medverka direkt i riks­skogstaxeringen.

I fråga om resultatredovisningen har jag ingen erinran mot utred­ningens förslag. Sålimda bör ungefär vart femte år göras en mer full­ständig redovisning av den typ som behövs för samhäUsplaneringen. Andra redovisningar bör göras i mån av behov. Sådana redovisningar bör bekostas av beställaren. I öviigt bör staten svara för kostnadema för prognosverksamheten.

4.2 Skogsstyrelsens organisation

Sedan skogsstyrelsen inrättades den 1 juli 1941 har organisationen byggts ut successivt. Någon egentlig översyn av organisationen har inte gjorts sedan år 1962. Fr. o. m. den 1 juli 1971 har skolöverstyrelsen övertagit huvudmannaskapet för skogsyrkesutbUdningen från skogs­styrelsen. Detta innebar dock bai-a en mindre förändring i styrelsens organisation. De senaste åren har skogsstyrelsen fått arbetsuppgifter i samband med den regionalpolitiska och fysiska planeringen. Vidare ställs numera större krav på styrelsen i fråga om personal- och ekonomi­administration. De skogspolitiska frågorna och frågor med anknytning tiU naturvården kräver också större insatser från styrelsens sida i takt

Prop. 1975/76:132

19

med att skogsmarken utnyttjas allt mera intensivt både för virkes­produktion och för rekreation och friluftsliv. Statskontoret har bl. a. mot bakgrund av skogsadministrativa utredningens tidigare nämnda förslag om en skoglig prognosverksamhet gjort en översyn av skogsstyrelsens organisation.

Statskontorets förslag till ny organisation för skogsstyrelsen har hu­vudsakligen begränsats tiU att gälla den övergripande organisationsstmk-turen. EnUgt förslaget skall skogsstyrelsen bestå av fem enheter, näm­ligen en administrativ enhet, en skoglig enhet, en prognosenhet, en enhet för den kommersieUa frö- och plantverksamheten samt en råd­givnings- och personalenhet. Vidare föreslås att en särskild grupp inrät­tas för frågor av strategisk karaktär och att verksamhetsplaneringen snarast stärks. Förslaget innebär bl. a. att verksamheten vid de nuvaran­de två skogsbyråerna sammanförs samt att personaladministrationen och rådgivningsfunktionen bildar en enhet.

Remissinstansema anser att en omorganisation är angelägen och till­styrker i huvudsak statskontorets förslag tUl ny ramorganisation för skogsstyrelsen. Både skogsstyrelsen och i)ersonalorganisationerna är emellertid kritiska till förslaget att föra de personaladministrativa frågorna från den administrativa enheten till en rådgivnings- och perso­nalenhet.

I likhet med remissinstansema anser jag att det är angeläget att nu genomföra en omorganisation av skogsstyrelsen. Organisationen bör an­passas till de ökade krav som ställs främst inom områdena skogspolitik, samhällsplanering och personalpolitik. EnUgt min mening tUlgodoser statskontorets förslag dessa krav. Jag kan alltså i allt väsentligt ansluta mig tUl förslaget.

När det gäller frö- och plantverksamheten vill jag anföra följande. Skogsadministrativa utredningen har i betänkandet (Ds Jo 1975: 11) Frö- och plantverksamhet i skogsvårdsorganisationen föreslagit bl. a. att skogsvårdsstyrelsernas plantskoleverksamhet skall överföras tUl skogsstyrelsen. Statskontorets förslag om en särskild enhet för den kommersiella delen av frö- och plantverksamheten motiveras härav. För egen del anser jag, mot bakgrund av vad vissa remissinstanser har anfört, att frågan bör prövas först i samband med ställningstagandena tUl skogsvårdsstyrelsemas organisation över huvud. De ekonomiska problem som vissa skogsvårdsstyrelser kan komma att stäUas inför under mellantiden fär lösas från fall till fall genom att regeringen liksom hittills medger att lån tas upp på den allmänna 'kreditmarknaden. Jag har för avsikt att uppdra åt skogsstyrelsen att, inom ramen för sin uppgift att fastställa riktlinjer för hur verksamheten tekniskt och ekono­miskt skall bedrivas, utarbeta förslag till åtgärder i syfte att ge verk­samheten en tillfredsställande ekonomisk bärkraft. Skulle det därvid visa sig nödvändigt med särsldlda åtgärder som kräver riksdagens medverkan får jag återkomma i denna fråga.

Prop. 1975/76:132

20

I skogsstyrelsens organisation bör sålunda tUls vidare finnas fyra en­heter, nämUgen en administrativ enhet, en skogsenhet, en prognosenhet och en rådgivningsenhet. Dessutom bör det liksom nu finnas ett revi­sionskontor. Det ankommer på regeringen eller efter regeringens be­myndigande skogsstyrelsen att besluta om arbetsuppgifternas fördelning inom enheterna. För riksdagens orientering vill jag emellertid nämna följande härom.

TiU den administrativa enheten bör höra personalfrågor, ekonomiska frågor, juridiska frågor och frågor rörande administrativ rationaUsering. I fråga om de personaladministrativa frågoma anser jag i likhet med bl. a. personalorganisationerna och skogsstyrelsen att dessa frågor också i fortsättningen bör höra till den administrativa enheten.

Inom skogsenheten bör de frågor handläggas som i dag handläggs inom de båda skogsbyråerna.

Till prognosenheten bör, förutom den nya prognosverksamheten, föras den nuvarande verksamhetim med skoglig statistik och virkesmät­ning. Till enheten bör, som skoj;sadministrativa utredningen och stats­kontoret har föreslagit, knytas en rådgivande grupp av begränsad stor­lek. I gruppen bör ingå representanter för de huvudsakliga intressen­terna i prognosverksamheten. Det ankommer på skogsstyrelsen att be­sluta i denna fråga.

Rådgivningsenheten bör som hittills svara för rådgivning, information och UtbUdning.

Statskontorets förslag att stärka planeringsverksamheten inom skogs­vårdsorganisationen finner jag angeläget. En grupp för strategisk plane­ring bör sålunda bildas och verksamhetsplaneringen bör snarast för­bättras. De närmare åtgärder som behövs i detta hänseende ankommer det på skogsstyrelsen att vidta.

Statskontoret har inte behandlat frågan om skogsstyrelsens styrelse i sitt organisationsförslag. Det ankommer på regeringen att besluta om styrelsens storlek och sammansättning. Jag viU dock här nämna att jag har för avsikt att föreslå regeringen att de allmänna intressena och skogsbruket får en bredare representation i styrelsen.

5   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att

1.

godkänna de riktiinjer för en skoglig prognosverksamhet som jag har förordat i det föregående,

2.

godkänna de rUctUnjer för skogsstyrelsens organisation som jag har förordat i det föregående.

Prop. 1975/76:132

21

3. bemyndiga regeringen att vidtaga de övergångsåtgärder och åtgärder i övrigt som behövs för att omorganisationen skall kunna genomföras.

6   Anslagsfrågor för budgetåret 1976/77 D 1, Skogsstyrelsen

1974/75 Utgift

10 543 137

1975/76 Anslag        10 492 000 1976/77 Förslag       14 454 000

1975/76

Beräknad ändring 1976/77

Skogsstyrelsen

Föredragan­den

Personal

Handläggande personal övrig personal

52 57

-f             5

-f           11

109

-f             5

+          11

Anslag

Utgifter

Lönekostnader

Sjukvård

Reseersättningar

Därav utrikes resor Lokalkostnader Expenser

Därav engångsutgifter Provmätningar

7 487 000

32 000

540 000

(15 000)

866 000

1 583 000

(15000)

19 000

-1-2 445 000 -f-       4000 +     73 000

(4-       5 000) -t-     42 000 -1-   333 000

(-t-     24 000) -1-       2 000

-f3 458 000 

-I-      

8 000 -f   100 000

(-    5000)

+     42 000

-t-   352 000

(-1-     73 000)

-1-       2000

10527 000

-1-2 899 000

-1-3 962 000

Uppbördsmedet Inkomst av fotogrammetrisk uppdragsverksamhet

35 000

Nettoutgift

10 492 000

-f2 899 000

+3 962 000

Skogsstyrelsen

Skogsbrakets allmänna situation och problem gör det angeläget med en förstärkning av styrelsens resurser i främst personeUt hänseende för att det skall bli möjligt att tillfredsställande fuUgöra alla de viktiga upp­gifter, som ankommer på styrelsen såsom centralt statligt organ för det ensldlda skogsbmkets och skogsnäringens utveckling.

Skogsstyrelsen behandlar härefter de särskilda yrkandena för budget­året 1976/77,

1,   Pris- och löneomräkning m.m. 2 225 000 kr., varav 210000 kr.

avser höjt lönekostoadspålägg.

2. 0-altemativet inneb'är en minskning med sex icke ordinarie tjänster,

Prop. 1975/76:132

22

vilket kommer att medföra minskad ambition pä områdena eko­nomi, personaladministration, bidragsfrågor och skoglig rådgivning (-H 506 000 kr.).

3.

För samordning och ledning av skogsvärdsstyrdsernas verksam­het med arbetsmiljöfrågor och för skogsstyrelsens interna verksamhet på området behöver administrativa byrån förstärkas med en byrådirek­tör (-1-123 000 kr.).

4.

För handläggning av frågor rörande den fysiska riksplaneringen och den kommunala fysiska planeringen m. m. behövs en byrådirektör vid första skogsbyrån (-{-123 000 kr.).

5.

För handläggning av löpande ärenden, utredningsarbete och kon­takter med den övriga skogsnäringen behövs en förstärkning av general­direktörens sekretariat med en tjänst som amanuens/förste byråsekrete­rare (-1-88 000 kr.).

6.

Avdelningen för information, rådgivning och fortbildning behöver förstärkas med en amanuens/förste byråsekreterare för frågor om främst intern information om skogliga aktiviteter (-f88 000 kr.).

7.

Som ersättare för en som arkivarbetare anställd befattningshavare behövs en revisionsassistent som avses bli utnyttjad både av skogssty­relsens och lantbruksstyrelsens revisionskontor (4-92 000 kr.). För vid­gat utnyttjande av datarutinema behövs ytterligare medel (-f 150 000 kr.).

8. För anskaffning av skoglig facklitteratur m. m. behövs 10 000 kr.

Föredraganden

Jag har tidigare redovisat mina förslag i fråga om en skoglig pro­gnosverksamhet och skogsstyrelsens organisation. Jag återkommer nu till de personal- och anslagsfrågor som bör tas upp i detta sammanhang.

Med anledning av den föreslagna nya organisationen räknar jag me­del för tjänstema för chefema för resp. enhet. Vidare räknar jag medel för sex nya tjänster som handläggare och en ny tjänst som assistent vid prognosenheten.

Beträffande avtalsbara anställnings- och arbetsvillkor avser jag att ge statens avtalsverk det förhandlingsuppdrag som behövs.

På grund av det anförda och med hänvisning tUl sammanställningen befåknar jag anslaget tiU 14 454 000 kr. Jag har därvid också räknat medel för ytterligare två tjänster som handläggare förutom de nya tj'äns-ter som följer av omorganisationen, varav en för arbetsmiljöfrågor (3) och en för samhällsplaneringsfrågor (4). Vidare har jag räknat medel för bl. a. ökade databehandlingskostnader. För konsulttjänster i sam­band med prognosverksamheten har jag beräknat 250 000 kr.

Jag hemstäUer att regeringen föreslår riksdagen

att tUl Skogsstyrelsen för budgetåret 1976/77 under nionde hu­vudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 14 454 000 kr.

Prop, 1975/76:132

23

7    Beslut

Regeringen ansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslu­tar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1976 760127