Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1986/87:141

om ändringar i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden

Prop. 1986/87:141

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 26 mars 1987.

På regeringens vägnar Kjell-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i lagen (1985:571) om värdepappers­marknaden. Ändringarna har till syfte att mera effektivt än för närvarande motverka skadlig insiderhandel under den tid då ett offentligt uppköpser­bjudande av aktierna i ett aktiemarknadsbolag (börsbolag och OTC-bolag) förbereds.

I dag inträder förbud för insiders att handla eller ge någon annan tips om handel med aktier vid den tidpunkt då frågan om ett offentligt erbjudande väcks i det erbjudande företagets styrelse. Förbudet omfattar handel med aktier både i erbjudande aktiemarknadsbolag och i det bolag, vars aktier det planerade erbjudandet gäller. Det föreslås att förbudet skall inträda redan då det hos det erbjudande företaget vidtagits någon åtgärd som syftar till och är ägnad att leda till ett offentligt erbjudande.

I fall då bestämmelserna om förbud mot insiderhandel kan antas ha överträtts får bankinspektionen i utredningssyfte begära in uppgifter av den som kan antas ha gjort överträdelsen, samt de av samgåendet berörda bolagen med moderföretag. Lagförslaget innehåller bestämmelser att bankinspektionen i sådana fall skall få begära in uppgifter även av fond­kommissionärer och av dem som kan antas ha bedrivit aktiehandel, föran­ledd av otillåtet insidertips.

Lagförslaget i denna proposition har granskats av lagrådet. Proposi­tionen innehåller därför tre huvuddelar: lagrådsremissen (s.5), lag­rådets yttrande (s. 35) och föredragande statsrådets ställningstagan­de till lagrådets synpunkter, m.m. (s. 36). Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslaget måste därför läsa alla tre delarna.

1    Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 141

Förslag till

Lagom ändring i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden

Härigenom föreskrivs att 7, 9 och 24 §§ lagen (1985:571) om värdepap­persmarknaden skall ha följande lydelse.

Prop. 1986/87:141

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

7

§

'

Haren svensk juridisk person be­slutat att till en vidare krets lämna elt offentligt erbjudande om för­värv av aktier i ett aktiemarknads­bolag eller har frågan om ett sådant erbjudande väckts i den Juridiska personens styrelse eller hos någon annan som kan Jätla beslut om er­bjudandet, gäller följande. Den som fått kännedom om beslutet eller den väckta frågan i sin egenskap av ar­bets- eller uppdragstagare hos den juridiska personen, aktiemarknads­bolaget eller något av deras moder­företag får inte för egen eller an­nans räkning köpa eller sälja aktie i aktiemarknadsbolagel eller med råd eller på annat därmed jämförligt sätl föranleda någon annan lill så­dant köp eller försäljning innan er­bjudandel offentliggjorts eller den väckta frågan om offentligt erbju­dande förfallit. Är den juridiska personen också etl aktiemarknads­bolag skall motsvarande gälla be­träffande köp eller försäljning och föranledande till köp eller försälj­ning av aklie i detta bolag.

Har det hos en svensk juridisk person vidtagits någon åtgärd som syftar till och är ägnad att leda tiU ett offentligt erbjudande till en vi­dare krets om förvärv av aktier i etl aktiemarknadsbolag gäller följande. Den som fåll kännedom om en så­dan förberedande åtgärd i sin egen­skap av arbets- eller uppdragsta­gare hos den juridiska personen, aktiemarknadsbolaget eller något av deras moderföretag får inte för egen eller annans räkning köpa eller sälja aktie i aktiemarknadsbolaget eller med råd eller på annat därmed jämförligt sätt föranleda någon an­nan till sådanl köp eller försäljning innan erbjudandet offentliggjorts el­ler frågan om offentligt erbjudande förfallit. Är den juridiska personen också ett aktiemarknadsbolag skall motsvarande gälla beträffande köp eller försäljning och föranledande lill köp eller försäljning av aktie i detta bolag. En förberedande ål-gärd som nu sagts skall alltid anses ha vidtagits när

1.   frågan om offentligt erbjudan­

de väckts i den juridiska personens

styrelse eller hos någon annan som

kan fatta beslut om erbjudandet,

2.

företrädare för den juridiska personen kommit överens med fö­reträdare för aktiemarknadsbola­get om att inleda överläggningar som syftar till ett offentligt erbju­dande, eller

3.

den juridiska personen gjort el­ler låtit göra en utredning om de affärsmässiga förutsättningarna för ett offentligt erbjudande eller en

Senaste lydelse 1986:313.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1986/87:141

plan för erbjudandets genomföran­

de.

Första stycket gäller även annan

Första stycket gäller även annan

fysisk person som känner lill beslu-

fysisk person som känner lill åigär-

lei eller den väckta frågan och som

den och som har andelar eller aktier

har andelar eller aktier i den juridis-

i den juridiska personen eller aktie-

ka personen eller aktiemarknadsbo-

marknadsbolaget, om innehavet ul­

laget, om innehavet ulgör minst

gör minst fem procent av samtliga

fem procent av samtliga sådana an-

sådana andelar eller aktier eller har

delar eller aktier eller har etl röst-

etl röstvärde som motsvarar minst

värde som motsvarar minst fem

fem procent av rösterna för samtli-

procent av rösterna för samtliga så-

ga sådana andelar eller aktier,

dana andelar eller aktier.

Vid beräkningen av innehav enligt andra stycket skall de andelar eller aktier som ägs av den som är andels- eller aktieägaren närstående enligl 11 § första stycket 1-3 räknas med. Även lott i samfällt aktie- eller andels­innehav skall räknas med pä del sätl som sägs i 4 § fjärde slyckel.

9§= Bestämmelserna i 7 och 8 §§ gäller inte

1.

för befattningshavare hos fondkommissionär i fråga om köp eller försäljning för fondkommissionärens räkning av aktier i ett OTC-bolag, till vilket fondkommissionären står i ett sådant avtalsförhållande som avses i 4 § första stycket 3,

2.

för befattningshavare hos fondkommissionär i fråga om utfärdande, köp eller försäljning av aktieoption för fondkommissionärens räkning, om fondkommissionären i särskilt avtal utfäst sig att på begäran ange kurser på aktieoptioner och att till dessa kurser utfärda, köpa eller sälja aktieop­tioner.

Bestämmelserna utgör inte heller hinder för

1.

befattningshavare hos fondkommissionär atl i annat fall utföra köp-eller säljorder i fondkommissionsrörelsen,

2.

köp av annal än aktieoption då omständigheten är ägnad att sänka kursen eller försäljning av annat än aktieoption då omständigheten är ägnad att höja kursen,

3.

försäljning av aktier som tillhör ett konkursbo,

.   4. innehavare av aktieoption att, den dag optionens löptid går ut, lösa de aktier optionen avser eller sälja optionen,

5. utfärdare av aktieoption att i samband med lösen sälja eller köpa de aktier som optionen avser,

6. köp, i fall som avses i 7§, för den juridiska personens räkning av aktie i aktiemarknadsbolagel.

24 § Om det finns anledning anta atl en bestämmelse i 7 § eller 8 § överträtls, får bankinspektionen begära in uppgifter i utredningssyfte. Inspektionen får begära in sådana uppgifter av

1. den som finns anledning anta

1. den som del finns anledning

har gjort överträdelsen,

anta har gjort överträdelsen,

Senaste lydelse 1986:313.

3

ti    Riksdagen 1986187. 1 saml. Nr 141

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1986/87; 141

2.

det aktiemarknadsbolag vars aktier överträdelsen gäller,

3.

den juridiska person som lämnat det offentliga erbjudandet om aktie­förvärv,

4. moderföretaget till det aktie-marknadsbolag som avses i 2 eller till den juridiska person som avses i 3.

4.    moderförelaget till det aktie-

marknadsbolag som avses i 2 eller

lill den juridiska person som avses i

3,

5.  fondkommissionär,

6.    någon annan som köpt eller

sålt aktie i aktiemarknadsbolag,

om det finns anledning anta alt kö­

pet eller försäljningen föranletls av

Olillåtet råd eller därmed Jämförlig

åtgärd som avses i 7 eller 8§.

Finns det anledning anta att någon har överträtt andra bestämmelser i denna lag och är överträdelsen belagd med straff, får bankinspektionen i utredningssyfte också infordra uppgifter av denne.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1987.

Finansdepartementet

Prop. 1986/87; i4i

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 mars 1987.

Närvarande; statsministern Carisson, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], S.[REDACTED_EFTERNAMN]. Bod­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Lagrådsremiss om ändringar i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden

1 Inledning

Lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden (VPL) innehåller bl.a. be­stämmelser med förbud mot s. k. insiderhandel med aktier. Med aktier jämställs i detta sammanhang vissa andra värdepapper saml aktieoptioner. 1 7§ behandlas det fall att en svensk juridisk person aktualiserar etl offentligt uppköpserbjudande (lake-over-bid) av aktierna i ett aktiemark­nadsbolag, dvs. ett aktiebolag med aktier inregistrerade på Stockholms fondbörs eller med aktier som handlas pä OTC-marknaden. Alltifrån det alt frågan om erbjudande väcks i den juridiska personens styrelse och fram till dess alt erbjudandet offentliggörs råder förbud för personer med viss anknytning lill berörda bolag alt handla med aktier i såväl del erbjudande bolaget som i det bolag erbjudandet gäller (målbolagel) och även att föran­leda andra till sådan handel.

Bankinspektionen har i en skrivelse lill regeringen den 27 november 1986 föreslagil att 7 § ändras så atl förbud mot insiderhandel inträder på elt tidigare stadium, redan i och med att den juridiska personen vidtagit någon förberedelseåtgärd för ett uppköpserbjudande. I skrivelsen har bankin­spektionen ocksä föreslagit ändring av lagens 24 § som innehåller bestäm­melser om inspektionens rätt atl begära in upplysningar i utredningssyfte.

Bankinspektionens skrivelse, som har remissbehandlats, bör fogas som bilaga 1 till protokollet i detta ärende. En sammanställning av remissytt­randena har upprättats inom finansdepartementet och bör fogas som bi­laga 2 till protokollet i ärendet.

Riksdagen har hos regeringen begärt en vidare översyn av förhållandena på värdepappersmarknaden (NU 1986/87:4, rskr.20). Det har därvid förut­satts att utredningsarbetet bl.a. skall omfatta en översyn av reglerna om insiderhandeln. 1 utskottsbetänkandel har framhållits, alt del kan visa sig erforderligt all någon fråga utreds i särskild ordning.

Det förslag lill ändringar i lagen om värdepappersmarknaden somjag nu lägger fram syftar till all på grundval av bankinspektionens skrivelse den 27 november 1986 och remissutfallet skärpa förbudet mol insiderhandel

med aktier under den lid elt offentligt förvärvserbjudande förbereds. Dess-     Prop. 1986/87:141 ulom föreslår jag vissa ändringar i lagens 24 §.

2 Bakgrund

De i Sverige gällande förbudsbestämmelserna mot insiderhandel i vissa fall har lill ändamål all motverka det agerande på värdepappersmarknaden, som innebär alt personer med viss ställning i eller anknytning till ett företag utnyttjar sin konfidentiella, kursdrivande förelagsinformation till egen fördel (jämför prop. 1984/85:157 s. 26). Sådan insiderhandel anses skadlig och ägnad alt rubba förtroendet för värdepappersmarknaden.

Fram till dess lagen om värdepappersmarknaden trädde i kraft den 1 oktober 1985 fanns bestämmelser till skydd mot missbruk av förtrolig företagsinformalion i lagen (1971:827) om registrering av aktieinnehav. Dessa bestämmelser föreskrev endasi skyldighet för personer med viss anknytning till ett börsbolag att anmäla egel och vissa närståendes innehav av aktier m. m. i bolaget. Ett väsentligt syfte med den nya lagen om värdepappersmarknaden var att skadlig insiderhandel mera effektivt skulle motverkas. 8§ 2 innehåller således generella bestämmelser om att vissa företagsanknutna personer angivna i 6 § vilka fått förtrolig information om någon omständighet, som, när den blir allmänt känd, uppenbart är ägnad att väsentligt påverka aktiekursen, inte får handla med eller ge tips om handel med aktier i bolaget. I 7 § förbjuds insiderhandel för en vidare personkrets i det fall ett offentligt uppköpserbjudande aktualiseras beträf­fande ett aktiemarknadsbolag. Alltifrån det frågan om offentligt erbjudan­de väckts i styrelsen för eller hos någon annan beslutande i den erbjudande juridiska personen och fram till dess erbjudandet offentliggörs eller frågan förfallit råder förbud för insiderhandel. Förbudet gäller aktier i såväl mål­bolaget som elt erbjudande aktiemarknadsbolag. 28 § VPL stadgar böter eller fängelse i högst sex månader för den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhel bryter mot förbud enligt 7 eller 8 §. För uppsåtligt brott som är grovt kan dömas till fängelse i högst två år.

Vid tillkomsten av lagen om värdepappersmarknaden ifrågasattes, med avseende på bestämmelsen i 7 §, om förbudet borde inträda först från det frågan om erbjudande väckts i beslutande organ. Det gjordes därvid gällan­de att frågan om etl offentligt erbjudande kunde ha diskuterats och i realiteten avgjorts långt innan den togs upp i styrelsen. Förbudsbestäm­melsens anknytning till tidpunkten för styrelsebehandiingen kom dock att betingas av bl.a. rättsäkerhetsskäl och av bedömningen att ett så kon­struerat förbud skulle fungera tillfredsställande.

Det ankommer på bankinspektionen att övervaka efterlevnaden av lagen om värdepappersmarknaden. Enligt 24 § VPL får bankinspektionen, i syfte att undersöka om någon överträdelse av 7 eller 8 § förekommit, begära in uppgifter av involverade juridiska personer samt av den som det finns anledning anta har överträtt bestämmelsema. Vitesföreläggande får enligt 27 § användas gentemot de juridiska personerna om de inte fullgör sin upplysningsskyldighet. Såvitt gäller de juridiska personerna kan, enligt

29 §, den som lämnar oriktig eller vilseledande uppgift dömas lill böler eller     Prop. 1986/87:141 fängelse i högst sex månader.

3 Bankinspektionens skrivelse

1 den inledningsvis nämnda skrivelsen har bankinspektionen föreslagil alt 7§ VPL ändras så atl den tidpunkt, från vilken insiderhandel med aktier i målbolagel är förbjuden, tidigareläggs. Förslaget har motiverats med att etl handelsförbud relaterat till styrelsebehandlingen av frågan om ett upp­köpserbjudande inte är verkningsfullt. Beslutsprocessen i uppköpsfrågan har nämligen mestadels visat sig vara sådan, att styrelsen först på elt sent stadium föreläggs planerna om förvärvserbjudande. Bankinspektionen har redovisat fyra fall av uppköpserbjudande som visar alt styrelsebehandling har ägt rum i nära anslutning till börsstopp och offentligt erbjudande. Eftersom del i de flesta fall redan före styrelsebehandlingen lorde stå klart att ett uppköpserbjudande skall komma lill stånd är det, enligt bankinspek­tionens mening, hell nödvändigt att vidga tillämpningsområdet för 7§. Inspektionen har ansett den lämpligaste lösningen vara alt förbudsbestäm­melsen görs tillämplig redan från del att en förberedelseålgärd för upp­köpserbjudande vidtagits i det erbjudande företaget.

En motsvarande skärpning av förbudet för handel med aktier i ett erbjudande aktiemarknadsbolag är enligt bankinspektionen inte moti­verad. För att den legitima handeln med sådana aktier inte onödigtvis skall försvåras, har föreslagits atl den skall regleras av den allmänna förbuds­bestämmelsen i 8 § första styckel 2.

Bankinspektionen har i sin skrivelse också föreslagit ändring i 24 § VPL. Bankinspektionen säger sig vid sina undersökningar ha funnit indikationer på insiderspekulation i förestående kursuppgång. Det har då inte varit fråga om personer som omfattats av lagens förbudsbestämmelser, utan om sådana som kunnal antas ha fått s. k. insidertips. Så länge bankinspektio­nen saknar befogenhet att begära in uppgifter av dem som föranletts till aktieköp av en insider, är inspektionen förhindrad atl fullt ut undersöka ett ifrågasatt otillåtet insiderförfarande. Enligt förslaget bör därför den fråge­rätt som bankinspektionen har enligt 24 § utsträckas till att omfatta sådana andrahandsinformerade aktörer (internationellt benämnda lippees).

Fondkommissionärerna har enligt 21 § VPL en skyldighet att lämna bankinspektionen uppgift om innehållet i upprättade avräkningsnotor. Ef­tersom det kan finnas behov av ytterligare upplysningar med avseende på insideraffärer, bör enligt förslaget den uppgiftsskyldiga kretsen i 24 § ut­ökas även med fondkommissionärer.

Bankinspektionen har föreslagit alt varken vitesföreläggande eller straff­ansvar skall kunna komma i fråga för de nytillkomna upplysningsperso­nerna.

4  Remissutfallet

Prop. 1986/87; 141

Praktiskt taget alla remissinstanser har anslutit sig till bankinspektionens uppfattning atl nuvarande förbudsbestämmelser i 7§ VPL inte tillräckligt effektivt förmår motverka insidertransaktioner i tiden före offentliga för­värvserbjudanden. Man har också allmänl välkomnat eller godtagit ett lidigareläggande av den lidpunkt från vilken handelsförbud för insiders skall gälla. Några remissinstanser har dock ifrågasatt om förhållandena i någon avgörande mån försämrats i förhållande lill dem som var kända vid lagens tillkomst, och om det således finns tillräckliga skäl atl göra ändring­ar i lagen så kort tid efter dess tillkomst. Den invändning som annars allmänt framförts går ut på att bankinspektionen med den föreslagna ut­formningen av 7 S inte i tillräcklig mån beaktat rättssäkerhelsintressel. Det använda begreppet "förberedelseåtgärd" anses alltför vagt för alt kunna tas lill utgångspunkt för elt förbud som är straffsanktionerai. Dessa remiss­instanser menar att det bör tydligare anges under vilka förutsättningar och därmed vid vilken tidpunkt förbudet inträder. Om kriterierna inle kan preciseras i lagtexten bör i vart fall klargöranden ske i motiven.

Bankinspektionens förslag till särreglering av insiderhandel med aktier i det erbjudande bolaget har föranlett få kommentarer i sak. Den lagtekniska lösningen har däremot mött viss kritik. Bl.a. har det ifrågasatts om 8§ i praktiken ger vidare möjligheter till handel än de föreslagna reglerna i 7 §. Det har också anmärkts att bankinspektionens hänvisning till 8§ skapar osäkerhet om vilken personkrets som omfattas av förbudet för handel med aktier i erbjudande bolag.

Den föreslagna utvidgningen av kretsen upplysningspersoner i 24 § har i huvudsak tillstyrkts eller lämnats utan erinran.

5 Föredragandens överväganden 

5.1 Tidpunkten för insiderförbudets inträde

Dä frågan om skärpning av 7 § VPL aktualiseras är del av vikt att effeklivi-letshänsyn i lagtillämpningen vägs mot de krav som rättssäkerheten stäl­ler. Å ena sidan skall förbudsreglerna så långl möjligt förhindra att den som sitter inne med särskild information om ett förestående uppköpserbju­dande utnyttjar sin kunskap till handel för egen vinning. Målsättningen mäste här vara att insidern skall avstå från all befattning med aktierna i berörda bolag, så snarl han fått sådan information som, dä den blir känd, kan komma atl påverka kursen. Å andra sidan måste gränser sättas för del område inom vilket etl förbud råder. Den enskilde skall kunna förutse huruvida hans aktietransaktioner vid ett visst lillfälle år straffbara eller ej. Vissa remissinstanser har ifrågasatt om det finns tillräckligt vägande skäl för ändringar i lagen så kort tid efter dess tillkomst. Det har hävdats att det påtalade förfarandet, med styrelsebehandling först på ett sent stadium, varit känt då förbudsbestämmelsen utformades. Vidare har anmärkts att

bankinspektionens redovisning inte ger klara belägg för att insidermiss-     Prop. 1986/87; 141 bruk förekommit.

Bankinspektionens erfarenheter visar att styrelsebehandlingen av en uppköpsfråga ofta äger rum i etl sent skede och alt det dessförinnan finns utrymme för initierade atl spekulera i del förvärvserbjudande som med säkerhet kommer att genomföras. Beskrivningen av detta beslulsförfa-rande som det normala har inte mött någon invändning vid remissbehand­lingen av bankinspekfionens skrivelse. Det har i stället allmänl uttalats att förhållandena i och för sig motiverar effektivare insiderregler.

Del står därför enligt min mening klart att 7 § i dag ger ett otillräckligt skydd mot ej godtagbara insideraffärer.

Del är i sig inte lill nackdel i detta sammanhang all tiden mellan styrelse­behandlingen av en uppköpsfråga och dess offentliggörande tenderar alt krympa. Delta innebär nämligen atl den kurspåverkande bolagsinforma-lionen under längre lid kan begränsas till etl fåtal personer. Risken för läckage minskar alltså. Med denna beslutsmodell är del å andra sidan möjligt för de invigda att tillgodogöra sig vinster av den kurshöjning som nästan alltid blir resultatet av ett offentligt erbjudande. Eftersom en sådan spekulation är praktiskt taget riskfri för insidern, måste det befaras att missbruk kommer att ske.

Mot den bakgrund som nu tecknats bör en skärpning av 7 § VPL övervä­gas.

Som inledningsvis nämnts har en vidare översyn av förhållandena på värdepappersmarknaden initierats. Jag ser det inle som uteslutet att re­formarbetet kan komma att resultera i en ny utformning av insiderlagstifl-ningen i stort, etl syslem som ligger närmare de betydligt mer långtgående och generella regleringar som vissa andra länder i dag tillämpar mot insi-derspekulanon. En sådan regelanpassning kan f.ö. visa sig angelägen som en följd av värdepappershandelns ökade internationalisering. Innan den nämnda översynen slutförts bör inga andra ingrepp i den nuvarande regel­konstruktionen ske än sådana som är omedelbart påkallade. Den praxis i förfarandet vid uppköpserbjudanden som nu uppmärksammals och de därmed förbunda möjligheterna till insiderspekulation riskerar att redan på kort sikt allvarligt rubba förtroendet för börshandeln. Enligt min mening måste lagstiftningsåtgärder i denna del redan nu vidtas. Jag avser därför att ta upp frågan om ett lidigareläggande av förbudspunkten i 7 § och därut­över endast bankinspektionens förslag om vissa ändringar i 24 §. De ytterli­gare reformförslag som några remissinstanser aktualiserat, bl.a. om ut­vidgning av insiderkretsen och omdisposition av 7 och 8 §§, får behandlas i det siörre sammanhanget.

Bankinspektionen har föreslagit att förbudsbestämmelsen i 7§ görs til­lämplig redan från det att en förberedelsesåtgärd för uppköpserbjudande vidtagits i det erbjudande företaget. Denna lagtekniska lösning har mött kritik från många remissinstanser. Genomgående har man invänt alt ett så allmänt angivet förbudskriterium inte i tillräckligt hög grad tillgodoser rättssäkerhetsintresset.

Även jag anser att förberedelsebegreppet måsle preciseras bättre för alt

kunna tas till utgångspunkt för ett kriminaliserat förbud. Till en början

9

måste det redan i lagtexten göras klart, atl idéskisser och allmänna utkast Prop. 1986/87:141 till ekonomisk analys och diskussionstrevare normalt inle skall konstituera något förbud alt handla med aktier. Sådana tidiga uppslag är ju typiskt sett ointressanta för aktiekurserna. Men Så snart förberedelserna fått en sådan karaktär atl de med fog kan förväntas leda till ett offentligt erbjudande bör i princip ett förbud slå till. Åtgärderna skall med andra ord vara såväl konkreta som målinriktade. Hovrätten för Nedre Norrland har förordat en förtydligande komplettering av lagtexten, innebärande att insiderförbudet böljar gälla när del vidtagits en förberedelseåtgärd "som syftar till och är ägnad att leda till" ett offentligt erbjudande. Enligt min mening innebär ett sådant tillägg en väl avvägd precisering av förutsättningarna för handels­förbudets inträde.

För klarhels skull kan det vara lämpligt att redan i lagtexten exemplifiera huvudregeln med tre typfall, då förbud under alla förhållanden skall inträ­da. Först kan lämpligen nämnas det förbudskriterium som gäller i dag. Oavsett om planerna på ett offentligt erbjudande tagit fastare form måsle de anses högintressanta och kurspåverkande om de tagits upp i styrelse eller annat beslutande organ.

Ett andra fall då den kritiska förberedelsetidpunkten måste anses vara uppnådd är då initiativ tagits till ett s. k. vänskapligt bud. Då det gått dithän att företrädare för en juridisk person kommit överens med företrädare för ett aktiemarknadsbolag om att inleda överläggningar som direkt syftar till ett offentligt erbjudande skall insiderhandel vara förbjuden. Jag vill under­stryka atl del skall vara fråga om ändamålsbestämda överläggningar. Sam­tal som ägt rum mer eller mindre av en tillfällighet och som innefattar till intet förpliktande sonderingar angående intresset för ett företagssam­gående skall inle utlösa något insiderförbud. Det bör vidare anmärkas att till "företrädare" inte skall hänföras endast behöriga firmatecknare, utan även andra anställda eller fristående konsulter som agerar enligt givna direktiv.

En tredje typsituation tar i första hand fasta på det s. k. fientliga budet, dvs. ett offentligt erbjudande som lämnas utan föregående överläggningar med det tilltänkta målbolagets företrädare. I det fall det erbjudande bola­get, eller någon annan på bolagets uppdrag, gjort antingen en utredning om de affärsmässiga förutsättningarna för ett offentligt erbjudande eller en plan för erbjudandets genomförande skall en förberedelseåtgärd i lagens mening anses vidtagen. Löst skisserade kalkyler och liknande uppslag skall som nämnts inte i sig föranleda ett förbud, men en promemoria eller ett instrument, som kan läggas till grund för en allmän uppskattning av de finansiella och marknadsmässiga konsekvenserna av elt samgående, bör alltid utlösa förbudet.

Med den laglekniska lösning jag föreslagil borde del för de berörda aktörerna ytterst sällan behöva uppkomma någon tvekan om förbudspunk­ten uppnåtts eller ej. Jag vill ändå ta upp några gränsdragningsfrågor i situationer som inle kan hänföras till något av de tre nyss nämnda typfal­len.

Somjag framhållit måste förbudsregeln bygga på huvudtanken att förtro­

lig information inte skall få utnyttjas för privat aktiehandel, så snart det

10

med fog kan antas att ett offentligt erbjudande kommer all realiseras. Prop. 1986/87:141 Härav följer bl.a. alt enskilda initiativ på lägre nivå i företagsstrukturen i allmänhet inle skall utlösa förbud. För all så skall ske bör normalt krävas alt utredningsdirektiven kan härledas till någon ledningsfunktion på i vart fall en avdelning med ansvar för utvecklingsfrågor. Har sådana direktiv utgått bör insiderhandeln avbrytas när utredningsarbetet avsatt resulial som skäligen - eventuellt i kombination med andra faktorer - kan antas leda till ett förvärvserbjudande. Har frågan om etl samgående väckts direkt av företagels eller koncernens verkställande ledning, bör ett sådant initiativ vanligen ses som en indikation på att ett offentligt bud är förestå­ende. 1 sådant fall bör alltså redan själva initiativet normalt ge anledning till förbud.

För närvarande gäller enligt 7§ samma förbudsregler för insiderhandel med aktier i målbolag och erbjudande akliemarknadsbolag. Bankinspektio­nen har anfört att den föreslagna ändringen av förbudsbestämmelsen allt­för mycket skulle beskära möjligheten lill handel med aktier i det erbjudan­de bolaget. 1 expansiva förelag kan ofta uppkomma frågor om samgående med andra bolag. Skulle ett förbud mot handel med det "egna" erbjudande bolagets aktier föreligga så snart utredning förekom om uppköp av aktier i något aktiemarknadsbolag, kunde det som temporärt avsedda förbudet i vissa fall kunna få karaktär av permanent förbud. Mot bakgrund av dessa synpunkter har bankinspektionen föreslagil en relativ uppmjukning av 7§ såvitt gäller det erbjudande bolagets aktier. Enligt inspektionen är del lämpligast atl låla den allmänna förbudsbestämmelsen i 8§ ta över regle­ringen av rätten till handel med dessa aktier. Bankinspektionens förslag i denna del har inte föranlett några väsentliga erinringar i sak. Flera remiss­instanser har dock varit kritiska emot att aktiehandeln i erbjudande bolag och målbolag behandlas i olika lagrum. Del har bl.a. ifrågasalts om för-budsrekvisilel i 8 § faktiskt ger vidare ramar för laglig handel med erbju­dande bolags aktier. Vidare har framkommit tvekan om vilken personkrets som skulle omfattas av insiderförbudet avseende det erbjudande bolagels aktier.

Redan osäkerheten i sistnämnda hänseende gör att jag inte är beredd atl godta bankinspektionens förslag i denna del. Jag vill även ifrågasätta om det finns sakliga skäl för skilda förbudsrekvisit. Även om insiderhandeln vid en uppköpssiluation i första hand koncentreras pä köp av målbolagels aktier, vars blivande uppköpskurs med större säkerhet kan uppskattas, påverkas också det erbjudande bolagets aktier typiskt av etl förvärvserbju­dande. Det finns därför fog för restriktioner även vad gäller insiderhandel med dessa aktier.

Mitt nyss beskrivna förslag lill ändring av reglerna i 7 § innebär i förhål­

lande lill bankinspektionens förslag en viss precisering av de förbudsgrun­

dande förberedelseåtgärderna. Bestämmelserna bör göra del möjligt fören

insider att bedöma när handelsförbud råder. Om uppköpsförhandlingar

strandar eller en utredning om offentligt erbjudande av någon annan anled­

ning läggs ner bör det vara i de berörda bolagens intresse att snarast

avbryta handelsförbudel genom alt förklara att frågan om samgående

förfallit. Farhågorna för atl det skulle kunna uppkomma etl permanent

11

t2    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 141

handelsförbud med avseende på det erbjudande bolagets aktier är därför     Prop. 1986/87:141 enligt min mening överdrivna. Jag kan sammanfattningsvis inte nu se tillräckliga skäl för en särskild reglering av insiderhandel med aktier i erbjudande bolag.

Nämnden för aktiemarknadsfrågor har i sitt remissvar bl. a. anmärkt atl förbudet i 7§ för insiders atl handla för annans räkning träffar även den handel som sker för det erbjudande bolagets räkning. Enligl nämndens mening strider detta mot de ändamålsöverväganden som ligger bakom bestämmelsen. Om en arbets- eller uppdragstagare hos det erbjudande bolaget inle skulle ha laglig rätt atl handla för bolagets räkning, skulle en konsekvens vara att ett förfarande som regelmässigt tillämpas vid offent­liga erbjudanden inle skulle vara tillätet. Vad nämnden hänsyflar på är de särskilda överenskommelser mellan det erbjudande bolaget och någon aktieägare i målbolaget vilka sägs normialt föregå etl offentligt erbjudande. Denna ordning är förutsatt i de rekommendationer som Näringslivets börskommitlé 1971 utfärdat rörande offentligt erbjudande om aktieförvärv i och för samgående mellan bolag. Punkl II. 4. av dessa rekommendationer anger atl om del inom ett bolags styrelse allvarligen övervägs ett samgåen­de med annal bolag och om del i anslutning därtill träffas överenskommel­se med viss eller vissa aktieägare i det andra bolaget om förvärv av aktier, etl därmed till lid och syfte sammanhängande generellt erbjudande till övriga aktieägare fär ske endast på villkor som är minst likvärdiga med villkoren i den tidigare överenskommelsen.

Jag vill för min del klargöra att förbudsbestämmelserna i 7 § inte har till syfte atl lägga hinder i vägen för de aktieköp som det erbjudande bolaget gör för atl jämna vägen för ett offentligt erbjudande. Det förtjänar dock påpekas att en sådan aktiehandel redan i dag kan stå i konflikt med 7 § i så måtto atl säljarna kan vara insiders på målbolagssidan. Jag är inte beredd alt nu föreslå några särskilda bestämmelser, betingade av intresset att främja eller underlätta det erbjudande bolagels förvärv av målbolagsaktier innan det offentliga erbjudandet sker. Om några särskilda olägenheter yppas till följd av den föreslagna skärpningen av insiderreglerna i 7§, så förutsätter jag atl förhållandena uppmärksammas vid den allmänna över­syn av lagstiftningen som skall ske.

Riksskatteverket har ifrågasatt om inte samtliga förberedelseåtgärder såväl som alla informerade personer borde obligatoriskt dokumenteras. Jag bedömer det dock inte som realistiskt att i lagen ta in ett krav på en sådan fullständig dokumentation.

5.2 Vidgad frågerätt för bankinspektionen

1 dag gäller enligt 24 § VPL att bankinspektionen får begära in uppgifter i

ulredningssyfte, om det finns anledning anta atl insiderbestämmelserna i 7

eller 8§ har överträtts. Uppgifter får begäras in av erbjudande bolag och

målbolag samt av deras moderföretag, vidare av den som antas ha gjort

överträdelsen. Frågerätten är nödvändig för att bankinspektionen skall

kunna fullgöra sin skyldighet att övervaka insiderreglernas efterlevnad.

1 det fall det kan förmodas att en insider handlat genom bulvan eller i

12

övrigt genom etl otillåtet tips föranlett någon annan lill akliehandel är Prop. 1986/87:141 frägerättsinstitulet ett otillräckligt utredningsinstrument. Den som kan misslänkas för sådan handel är ju inle personligen slraffansvarig och han är inte åtkomlig för upplysningar om sitt agerande med mindre en polisutred­ning satts i gång. Jag finner det otillfredsställande all bankinspektionens undersökningsmöjligheler är på detta sätt inskränkta inom ett område där riskerna för etl kringgående av förbudet mot insiderhandel är uppenbara.

Bankinspektionen har påpekat atl del möjligen skulle kunna inge betänk­ligheter utifrån integritetshänsyn, om dessa andrahandsinformerade perso­ner skulle fogas till kretsen upplysningspersoner i 24 § VPL. Inspektionens förslag, som i denna del överensstämmer med mitt egel, har anpassats efter dessa överväganden. Del skall således framhållas all frågerälten fär utövas mot de ifrågavarande personerna endast om det föreligger särskilda indicier på atl insidertips utnyttjats. Enbart den omständigheten alt en person agerat på marknaden vid etl tillfälle då förbud mot insiderhandeln varit rådande är alltså inle en tillräcklig förutsättning. Till detta kommicr att den utvidgade frågerälten, enligl mitt förslag, inte skall kunna förenas med vilesföriäggande. Straffansvar bör inte heller kunna utkrävas av denna kategori upplysningspersoner.

Jag föreslår således att frågerätten enligt 24 § VPL utsträcks att omfatta dem som kan antas ha bedrivit aktiehandel, föranledd av olillåtet råd från en insider.

Fondkommissionärer har för närvarande skyldighet enligt 21 § VPL att lämna uppgift lill bankinspektionen om de avräkningsnotor som upprät­tats. För övervakningen av insiderförhällandena kan del finnas behov av kompletterande upplysningar om exempelvis de närmare handelsinstruk­tioner som fondkommissionären fält av sin uppdragsgivare. Jag förordar därför atl även fondkommissionärer skall omfattas av bankinspektionens frågeräit enligt 24 §. Inte heller fondkommissionärerna bör kunna drabbas av vites- eller straffpåföljd.

6 Upprättat lagförslag

I enlighet med del anförda har i finansdepartementet upprättats elt förstag lill lag om ändring i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden. Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.

7 Hemställan

Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslaget.

8 Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemslällan.

13

Bilaga I     Prop. 1986/87:141

KUNGL. BANKINSPEKTIONEN Allmänna avdelningen Direktör Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

1986-11-27

Finansdepartementet

Ändring i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden

Förslag

Bankinspektionen föreslår att 7 § lagen om värdepappersmarknaden änd­ras så alt den blir tillämplig så snart en svensk juridisk person inlett förberedelse för all lämna ett förvärvserbjudande. Genom en sådan lag­ändring blir det möjligt att ingripa mol s.k. insiderspekulation som skett innan frågan om förvärvserbjudande tagits upp i den juridiska personens styrelse. Enligt förslagel skall bestämmelsen gälla belräffande aktier som avses med förvärvserbjudandet. Frågan om tillåtligheten av handel med aktier i del erbjudande bolaget regleras enligt förslaget i den allmänna förbudsbestämmelsen i 8 §.

Bankinspektionen föreslår vidare att 24 § ändras så att inspektionen även får begära in uppgifter av den som kan antagas ha föranletls lill sådan handel med aktier som en insider inte får göra själv. Därigenom får man en effektivare kontroll av eventuellt förekommande otillåten tipsning och handel genom bulvaner. Härutöver föreslås, att inspektionen också i insi-derärenden får begära in uppgifter frän fondkommissionär.

Bankinspektionens lagförslag framgår av bilaga I.

Bankinspektionen är angelägen om atl detta ärende beredes så, att lagändringen kan träda i kraft snarast möjligt.

Allmänt om förbudsbestämmelserna

Lagen om värdepappersmarknaden trädde i kraft den 1 oktober 1985. Dess 7 § innefattar förbud att under vissa omständigheter handla med aktier då etl s. k. take-over-bid aktualiserats. Bestämmelsen är endast tillämplig på erbjudanden som görs av svensk juridisk person och som riktar sig till aktieägarna i ett aktiemarknadsbolag. Frågan om erbjudande skall ha väckts i den juridiska personens styrelse eller hos annan som kan fatta beslut om erbjudandet för atl förbudet skall gälla. Den personkrets som omfattas av förbudet är arbetstagare eller uppdragstagare hos något av de involverade förelagen eller hos något av dessa företags moderförelag. Vidare omfattas större aktie- eller andelsägare i någol av de av erbjudandet berörda företagen. Har någon ur den nu angivna personkretsen kännedom om väckt fråga om förvärvserbjudande får denne inle handla med de akfier som avses med erbjudandet eller med aktier i det erbjudande bolaget, om detta också är ett aktiemarknadsbolag. Det är heller inte tillåtet alt med råd

14

eller på annal därmed jämföriigt sätl föranleda någon lill sådant köp eller     Prop. 1986/87:141 försäljning. Förbudet gäller fram till dess att erbjudandet offentliggjorts eller frågan om erbjudandet förfallit.

Vid sidan av det nu berörda förbudet mot insiderspekulation i en lake-over-bid-situalion finns i lagen etl mera allmänl förbud mol handel (8 S). Detta förbud gäller då det inträffat en annan omständighet i ett akliemark-nadsbolags verksamhet som uppenbart är ägnad atl väsentligt påverka kursen pä bolagets aktier dä omständigheten blir allmänt känd.

Under remissbehandlingen av lagförslaget ifrågasattes om inte det mer allmänna förbudet borde vara huvudbestämmelse och inte, som utredning­en föreslagit, förbudet mol handel vid offentligt erbjudande. Vid dispone-ringen av lagens bestämmelser sköts likväl - på del sått utredningen föreslagit - förbudet mol handel i take-over-bid-situalionen i förgrunden. Förklaringen var att detta förbud log sikte på den situalion som ansågs innefatta de största riskerna för insiderspekulation (se SOU 1984:2 s. 111 och prop. 1984/85:157 s.3l). Dessa risker berodde i sin tur på att ett förvärvserbjudande på elt eller annat sätl måste "sockras" för atl ha utsikter till framgång. Anbudsgivaren måsle sålunda i allmänhel erbjuda sig alt betala etl högre pris för aktien än enligt gällande kurs. Dessutom framhöll departementschefen att köp av aktie som planeras bli föremål för ett förvärvserbjudande i allmänhet kan ske utan förlustrisk. De gynnsam­ma vinstmöjligheterna och de minimala förlustriskerna i förening ansågs alltså utgöra en påtaglig frestelse lill aktieförvärv innan elt erbjudande offentliggörs.

Tidsrekvisitet

Som 7 § nu är utformad utgör det alltså inte brott alt utnyttja kännedom om planer på etl uppköpserbjudande innan frågan därom väckts i den juridiska personens styrelse eller hos någon annan som kan fatta beslut om erbju­dandet. 1 förarbetena till lagen diskuterades frågan om förbudels tidsmäs­siga avgränsning. I betänkandet (s. 112 f) anfördes bl. a. följande:

"En särskild fräga är när förbudet skall börja atl gälla. Frågan aktualiseras av alt det kan ta ansenlig tid för förberedelser av erbjudandet, särskilt när det är fråga om ett vänskapligt take-over-bid. Processen kan spänna över flera månader från det att de bägge ledningarna, vanligen de verkställande direktörerna i företagen, först diskuterar om elt samgående till dess för­handlingarna är avslutade. Del skulle kunna framstå som en alltför ingri­pande åtgärd atl under så lång tid förbjuda aktieförvärv. Att låta förbudet gälla endasi från det att ett formellt beslut föreligger om att gå ut med elt offentligt erbjudande skulle å andra sidan kunna ge elt oönskat utrymme för insiderspekulation.

Utredningen föreslår, alt förbudet skall gälla från det att fråga om

lämnande av ett offentligt erbjudande väckts i det erbjudande företagets

styrelse eller hos annan som har befogenhet all fatta beslut om erbjudan­

del. Då, såsom i normalfallet, det erbjudande företaget är elt aktiebolag,

inträder förbudet sålunda så snart frågan om ett offentligt erbjudande tagits

upp i styrelsen. Ulredningen är medveten om alt missbruk av kännedomen

om förelagets planer också kan ske dessförinnan. Den situationen kan

15

t. ex. föreligga, att den verkställande direktören i förelaget samrått i saken Prop. 1986/87:141 iTied ordföranden och några till i sin egen styrelse och sedan fört diskussio­ner med vissa "lunga" företrädare för det andra företaget, därvid en positiv inställning visat sig vara för handen från bägge håll. Den som är informerad om vad som sålunda förevarit har naturligtvis ett informations­försprång i förhållande till andra investerare som skulle kunna missbrukas. På samma sätt skulle planer på fientligt take-over- bid som vunnit stöd hos några fä, särskilt inflytelserika personer i del övertagande företagets led­ning i något fall kunna leda till insiderspekulation. Emellertid bedöms risken vara förhållandevis liten för att missbruk sker i fall som de nämnda, då endast en handfull personer fått del av planerna och dä realiserandet av dessa ändå mäste framstå som osäkert. För att få gränsdragningen i denna del av bestämmelsen så klar som möjligt har utredningen funnit den angiv­na lösningen lämpligast."

Av remissinstanserna ansåg LO atl det föreslagna tidsrekvisitet gjorde bestämmelsens tillämpningsområde alltför snävt. LO anförde (prop. s. 159);

"Vad som kan erinras mol förslagel är den tidpunki då förbudet mot handel i samband med etl take-over-bid träder i kraft. Det borde ses över om del inte går att finna kriterier som ytterligare utsträcker den liden, eftersom take-over-bid kan ha diskuterats och frågan i realiteten vara avgjord långt innan den kommer upp till behandling i styrelsen."

Departementschefen anslöt sig till utredningsförslaget och anförde (prop. S.29):

"För atl ett förbud av den typ varom nu är fråga skall fungera tillfredsstäl­lande måste del inte minst av rättssäkerhetsskäl finnas en klar och entydig tidpunki vid vilken förbudet börjar gälla. Den tid som förbudet omfattar får inte heller vara alltför lång. Mot denna bakgrund saknas anledning att frångå utredningens förslag i denna del."

Tidpunkten för styrelsebehandling i praktiken

Professor Ulf af Trolle anför i Effekfivt styrelsearbete, andra upplagan, 1981, s, 81 f följande:

"Som utgångspunkt för diskussionen kan tas beslutsgången i en fråga om företagsköp eller fusion för elt tiotal år sedan. Verkställande direktören tog då vanligen upp frågan i lös form med styrelsen för alt höra om det fanns anledning undersöka frågan eller också var det någon i styrelsen som väckte tanken. Om styrelsen fann frågan värd en undersökning och mot­parten visade sig ha samma uppfattning, startades utredningar som ibland kunde la flera månader. Under tiden hemlighölls frågan helt, vilket normalt var fullt möjligt.

Som exempel kan nämnas fusionen mellan de båda bryggerijättarna

Pripps och Stockholms Bryggerier, där det tog fyra månader från första

utredningsdag till dess fusionen tillkännagavs på börsen utan att någonting

sipprade ut dessemellan. Dä styrelserna slutligen fattade sina beslut, var

frågan synnerligen väl förberedd.

16

Ett sådant förfarande är i dag omöjligt, och detta såväl av börsetiska skäl     Prop. 1986/87:141 som med hänsyn till de anställdas lagfästa rält till information och förhand­ling.

När en VD i dag överväger all föreslå etl förelagsförvärv eller en fusion har han bara en möjlighet att från börian gardera sig mot den oundvikliga kritik som kan väntas från alla håll. Del gäller all kunna styrka atl alla fått informationen samtidigt. Undvika kritik kan han inte göra. Den kommer som ett brev på posten. Men han kan försvara sig med all alla behandlats lika.

Följden har blivit alt styrelserna numera ofta ställs inför tvånget att fatta principbeslut, t. o. m. i för företagen livsavgörande frågor, efler att ha fått sin första information endast några timmar tidigare. Det har då kunnal visa sig, alt de anställda redan informerats via sina utsedda förtroendemän, vilket är en försiktighetsåtgärd från VD;s sida. Börsen har informerats omedelbart efler principbeslutet och massmedia strax därefter vid en presskonferens."

Vad af Trolle anför om att tiden mellan slyrelsebehandling och offentlig­görande av ett uppköpserbjudande krympt på ett anmärkningsvärt sätt styrks av det som framkommit om förfarandena vid de uppköpserbjudan­den som bankinspektionen haft anledning att undersöka. Här lämnas kort­fattade uppgifter om fyra förvärvserbjudanden som bankinspektionen un­dersökt.

1. Volvo AB;s erbjudande lill aktieägarna i Cardo AB och Hilleshög AB. Frågan om erbjudandena väcktes i styrelsen för Volvo den 21 november 1985. Samma dag rådde börsstopp i de involverade företagens aktier. Offentliggörande av erbjudandet skedde också denna dag. Som svar på inspektionens förfrågan konstaterade Volvos VD i skrivelse den 5 decem­ber 1985 "att ingen kan ha fått kännedom om erbjudandena på sätt som kunnat påverka börshandeln mellan frågans väckande och dess offentlig­görande."

2.

Skåne-Gripen AB;s erbjudande till aktieägarna i Järnbron AB. VD för Skåne-Gripen anförde i skrivelse till bankinspektionen den 18 februari 1986 bl.a. följande: "Först under november kom regelrätta förhandlingar igång. Slutförhandling skedde i slutet av vecka 49. Först då blev prisei per aktie, 360 kr., slutförhandlat. Helgen 7-8 december användes för atl i Skåne-Gripens styrelse förankra affärsuppläggningen. Definitivt beslut i styrelsen togs onsdagen den 11 december, dvs. samma dag som börsstop­pet och affärens offentliggörande."

3.

Fermenta AB:s erbjudande till aktieägarna i[REDACTED_EFTERNAMN] AB. Planerna på uppköpet ingick som en del i en större uppgörelse mellan Fermenta och Volvo. 1 skrivelse till bankinspektionen den 29 maj 1985 uppgav VD för Fermenta följande. "Jag bekräftar - att den 2 januari 1986 togs den första kontakten med Volvo AB och ett första möte med Volvo AB:s Per Gyllen-hammar och Refaat El-Sayed ägde rum den 3 januari 1986. Frågan om offentligt förvärv av aktierna i Sonessons väcktes i Fermenta AB;s styrel­se, dels under samtal den 5 och 6 januari och dels formellt den 8 januari 1986." Förstnämnda dagar var helgdagar, som följdes av börsstopp den 7

januari.

4.   Stora Kopparbergs Bergslags AB:s erbjudande till aktieägarna i AB

Papyrus. Av de uppgifter som Storas VD lämnat i skrifi till bankinspektio­

nen den 27 oktober 1986 framgår bl.a. följande. Den 25 september 1986

17

upptogs förhandlingar med VD i Papyrus om ett samgående med Stora. Prop. 1986/87:141 Söndagen den 28 september underrättades de av styrelsens ledamöler som var anträffbara om alt regelrätta förhandlingar om etl uppköpserbjudande inletts samma dag med ledningen för Papyrus. Frågan om uppköpserbju­dande hade dessförinnan inte aktualiserats i Storas styrelse. Måndagen den 29 förordnades om börsstopp i Storas och Papyrus aktier. Styrelsens beslut om uppköpserbjudande skedde den 30 september.

Bankinspektionens övervakning av insiderhandeln

För atl kontrollera efterlevnaden av insiderbestämmelserna har bankin­spektionen nu möjligheter att inhämta upplysningar från olika håll. Den bestämmelse som grundar inspektionens utredningsrätt är intagen i 24§. Om del finns anledning anta att någon överträtt ett förbud mot aktiehandel får inspektionen ställa frågor till denne. Har t.ex. en anställd i ett bolag, vars aktier orts till föremål för ett take-over-bid, handlat med aktier i bolaget under "förbjuden lid" får alltså bankinspektionen från honom eller henne infordra de uppgifter som behövs för bedömningen av om lagöver­trädelse skett. Om aktierna förvärvats eller avyttrats av någon som inte är anställd i företagel och som därför inle omfattas av förbudsbestämmelsen gäller dock inle "frågerätten". Även om det kan antas att vederbörande är bulvan eller har utnyttjat s. k. insidertips äger inspektionen inte rätt att ställa frågor till denne.

Någon allomfattande rätt att ställa frågor till organ under inspektionens tillsyn föreligger inle heller. Sålunda begränsas t.ex. fondkommissionärs upplysningsskyldighet till upplysningar eller uppgifter som behövs för att fondkommissionslagen skall kunna tillämpas (se 35 § I st 6 fondkommis­sionslagen). Skulle inspektionen för all utreda ett misstänkt fall av insider­handel behöva uppgift om del närmare innehållet i given köp- eller sälj­order, kan uppgift ej begäras med stöd av det angivna lagrummet i fond­kommissionslagen.

Motivering tUl förslaget m. m.

7§

Bankinspektionen vill först framhålla följande. Det förhållandel att en fråga om uppköpserbjudande förs upp i styrelsen på ett påfallande sent stadium för atl därefter utan omgång offentliggöras begränsar i och för sig möjligheterna till insiderspekulation. Kursdrivande icke offentlig informa­tion bör hanteras på det sättet att så få som möjligt har del av den under så kort tid som möjligt. Själva det förfarande som tillämpats av de bolag som varit involverade i de av inspektionen undersökta uppköpserbjudandena är därför invändningsfritt.

Samtidigt måste emellertid konstateras, atl förfarandet inte alltid kan hindra spekulation i förestående kursuppgång innan offentliggörande sker. Bankinspektionen har gjort sådana iakttagelser i några av de undersökta fallen som pekar på att spekulation förekommit. Det är stora ökningar i omsällningsvolymen, anmärkningsvärda kursrörelser och iakttagelser av

vilka köparna varil som ligger lill grund för denna slutsats. Om den förmo-     Prop. 1986/87:141 dade spekulationen föranletts av ej avsett informationsläckage. ryktes­spridning eller insiderspekulation i traditionell mening kan inte klarläggas.

Beslutsprocessen i uppköpssitualioner är uppenbarligen numera av an­nan karaktär än vad som förutsattes vid tillkomsten av lagen om värdepap­persmarknaden. Även om del ankommer på etl aktiebolags styrelse atl fatta det formella beslutet om etl uppköpserbjudande torde i de flesta fall redan före styrelsebehandlingen slå klart att ett uppköpserbjudande skall komma lill stånd. Med vilken grad av säkerhet ett styrelsebeslut om uppköpserbjudande kan förutses beror naturligtvis av många faktorer, bl.a, om planerna förankrats hos "tunga" företrädare i styrelsen. Men redan innan enskilda styrelseledamöter, t.ex. ordförandens, åsikter i frågna inhämtats kan informationen om all etl uppköpserbjudande över­vägs i ett bolag inbjuda lill insiderspekulation. Detta är t.ex. fallet om en inflytelserik VD anammat en idé om uppköpserbjudande och föranstaltat om utredning av förutsättningarna. Atl en sådan förberedelseåtgärd vidta­gits, utgör obestridligen kurskänslig och väsentlig information även om förutsägelserna om ett kommande uppköpserbjudande inle kan göras med samma säkerhet som under ett senare led i förfarandel.

Som framgått av redovisningen av lagstiftningens förarbeten ansågs det särskilt angelägel atl hindra insiderspekulation vid etl företags planer på etl take-over-bid. Bestämmelsen härom gjordes till ett s. k. huvudförbud. Genom vad som framkommit om det sena styrelsebehandlingen vid upp­köpserbjudanden kan nu konstateras atl förbudsbestämmelsen gällande uppköpssituationen (7§) t.o. m. har etl snävare tillämpningsområde än den mera allmänl hållna bestämmelsen (8§) om förbud mot utnyttjande av information om annan omständighet i etl aktiemarknadsbolags verksam­het. Del senare förbudet blir gällande så snart det inträffat en omständighet som uppenbarligen är ägnad alt väsentligt påverka kursen på bolagets aktier dä den blir allmänl känd. Någon exakt tidsgräns är således icke stipulerad. Om motsvarande kriterium gällde i uppköpssituationen skulle det för denna situation avsedda förbudet många gånger börja atl gälla innan frågan om uppköpserbjudande väckts i styrelsen.

Mot bakgrund av det anförda är det enligl bankinspektionens mening hell nödvändigl att vidga tillämpningsområdet för 7 § lagen om värdepap­persmarknaden.

Då det gäller den tekniska utformningen av en skärpt bestämmelse kan flera allernativ övervägas. Bankinspektionen anser atl den lämpligaste lösningen är att göra bestämmelsen tillämplig redan från det att en förbere­delseåtgärd för uppköpserbjudande vidtagits i det erbjudande företaget. Detta är den praktiskt sett - tidigast tänkbara tidpunkten. Knappast flera än etl lO-tal personer torde i normalfallet ha varit inblandade innan frågan om uppköpserbjudande kommer upp på styrelsens bord. Eftersom förbudet mol handel av självklara skäl endast gäller dem som är informera­de, blir det alltså en förhållandevis liten krets som berörs även om denna tidigast tänkbara tidpunki väljs.

Det kan dock med visst fog göras gällande atl en sådan justering av

bestämmelsen alltför mycket skulle beskära möjligheten att handla med

19

aktier i det erbjudande bolaget. I företag med expansionssträvanden kan     Prop. 1986/87; 141

med täta intervaller uppkomma frågor om samgående med andra bolag.

Skulle förbud mot handel i "eget" bolag föreligga så snart utredning

förekom om uppköp av aktier i någol aktiemarknadsbolag, kunde det som

temporärt avsedda förbudet i vissa fall kunna få karaktär av permanent

förbud.

Det kan ocksä framhållas att risken för insiderspekulation i uppköpssi­tuationen i första hand gäller de med uppköpet avsedda aktierna. I de fall bankinspektionen tagit initiativ till utredning har det varit antagande om spekulation i de aktier som gjorts till föremål för förvärvserbjudande som varil anledningen, inle spekulation i del erbjudande bolagets aktier.

De nu nämnda förhållandena talar för att skärpningen av bestämmelsen endast skall gälla aktier i del erbjudna aktiemarknadsbolaget. Beträffande det erbjudande bolaget är det enligt inspektionens mening lämpligast atl låta den allmänna förbudsbestämmelsen i 8 § ta över regleringen av rätten till handel med aklie i bolaget i uppköpssituationen.

Bankinspektionen vill lämna följande ytterligare kommentar till det i bilagan angivna lagförslaget.

Innebörden av förslaget är alltså att endast handel med aktier som är föremål för planer på elt förvärvserbjudande kommer att omfattas av 7 §. Om kursen på aktierna i det erbjudande bolaget kan antas påverkas i väsentlig grad av erbjudandet begränsar 8 § rätten att handla med aktierna i detta bolag på samma sätt som då annan väsentlig omständighet inträffat i bolagets verksamhet.

För att förbudet i 7 § i dess föreslagna lydelse skall gälla måste en åtgärd till förberedelse av ett förvärvserbjudande ha vidtagits. Åtgärden kan t. ex. bestå i lämnande av direktiv till en avdelning eller en befattningshavare att närmare utreda förutsättningarna för etl övertagande. Innan uppslag eller idé manifesterats i en sådan eller liknande konkret åtgärd gäller inte förbu­det. Ett första samtal, tillkommet mer eller mindre av en slump och innebärande en sondering av intresset för ett samgående, är inte en sådan förberedelseåtgärd som här avses. Motsatsen gäller beträffande en för­handlingskontakt i egentlig mening.

Med den föreslagna formuleringen av 7 § bör del enligt bankinspektio­nens mening i det enskilda fallet vara fullt möjligt för berörda parter att entydigt konstalera när tidpunkten för förbudet inträder.

24 

§

Utvidgas det straffbara området på här föreslaget sätt kan förutses att inspektionens s. k. frågerätt enligt 24 § kommer att visa sig otillräcklig.

Som nämnts har inspektionens undersökningar av gjorda förvärvserbju­

danden indikerat att initierade i några fall spekulerat i en föreslående

kursuppgång. Bankinspektionen har inte kunnat finna att någon som om­

fattas av förbudsbestämmelsen uppträtt på marknaden under den under­

sökta liden. Däremot finns i ett undersökt fall bland köparna sådana

personer som kunde antas ha fått s. k. insidertips. Vidare undersökning

kunde inte komma ifråga redan av det skälet att transaktionerna skett

20

innan frågan om förvärvserbjudandet tagits upp i del erbjudande bolagets     Prop. 1986/87:141 styrelse.

Men om tidsrekvisitet inle varil hindrande hade behov av en vidare utredning varit påkallad för att kunna bedöma om transaktionerna hade föranletts av en "insider". Det är nämligen inte tillätet för en insider att med råd eller på annat därmed jämförligt sätl föranleda någon annan till sådant köp eller sådan försäljning som insidern inte själv får göra. Del hade varil naturligt atl en sådan vidare utredning hade inletts med alt inspektio­nen skriftligen ställt frågor till dem som gjort affärerna. Genom svaren hade inspektionen fått ytterligare underlag för bedömningen av om polisut­redning skulle initieras. Som del nu är kan emellertid inle inspektionen närmare klarlägga omständigheterna kring affärer som kan antas på ett förbjudet sätt ha föranletts av insiders. Frågerälten är för snäv; den gäller inte annan fysisk person än den som kan göras straffrättsligt ansvarig. Delta betyder alltså atl inspektionen är förhindrad all utreda etl otillåtet förfarande av insiders "fullt ut". Begränsningen i utredningsbefogenheten framstår som särskilt otillfredsställande med hänsyn till atl lämnande av tips och handel genom bulvan är uppenbara metoder alt kringgå en insider-lagstiflning.

Inspektionen är medveten om all en frågerätt mot vad som internatio­nellt kallas lippees kan föranleda invändningar av integritetsskäl. Man måste dock hålla i minnet, alt den kategori som avses inte alltid kan hållas utanför en utredning även om nuvarande omfattning av frågerälten behålls. Det alternativ som står till buds för inspektionen är att initiera polisutred­ning, i vilket fall ett hörande av tippeen oftast torde bli ofrånkomligt. Det förtjänar också att nämnas atl en tippee berörs av lagstiftningen också med dess nuvarande utformning; hans eller hennes vinst på affären kan nämli­gen förverkas enligt 31 §. Till delta kommer, att en utvidgad frågerätt synes påkallad också av allmänna effektivitetsskäl. Utredningar är resurskrävan­de och flera myndigheter än nödvändigt bör inte engageras. Eftersom s. k. misstänkta fall inte sällan lorde komma att avskrivas sedan några mera grundläggande frågor besvarats, vore det olämpligt alt polismyndighets resurser alltid behövde tas i anspråk.

Inspektionen vill lämna följande ytterligare kommentarer till lagförslaget i denna del.

För att frågerätten skall få las i bruk måste det finnas anledning anta att någon av förbudsparagraferna (7 eller 8§) har överträtts. Det skall alltså finnas en eller flera omständigheter som pekar på att information om en inle offentliggjord händelse, t. ex. förhandling om ett uppköp, lämnats till den som gjort en aktieaffär av någon som avses i förbudsparagraferna. Bara den omständigheten all en person befunnit sig på marknaden när en insider inte får handla år inle tillräcklig grund för all utöva frågerätten. Är fråga om en påtagligt stor affär, gjord i etl läge då kursutvecklingen varit brant stigande, bör dock frågerälten få användas, förutsatt att föregående utredning inte ger vid handen att rykten om den kurspåverkande händelsen fått mera allmän spridning.

Frågorna kan gälla om och i sä fall på vilket sätt vederbörande fått

kännedom om den kurspåverkande händelsen. Det kan också finnas anled-

21

ning att efterhöra motivet till affären. Vidare kan det i vissa fall vara     Prop. 1986/87; 141 nödvändigl atl efterhöra om den tillfrågade är släkt med eller har annan anknytning lill någon ur insiderkretsen. Har affären gjorts av juridisk person kan en fråga avse ägarförhållandena.

Någon möjlighel alt framtvinga svar genom vitesföreläggande bör inte förekomma. Ej heller bör lämnande av oriktig uppgift vara straffsanklio­nerad. 1 sådana hänseenden bör s. k. tippee jämställas med insiders (se 27 och 29 §§). Skäligt sekretessskydd torde föreligga utan att 8 kap. 5§ sekretesslagen ändras.

Som nämnts är fondkommissionärs skyldighet att lämna inspektionen upplysningar begränsad. Fondkommissionärs tjänster tas visserligen redan nu i anspråk vid utredning av insideraffärer. Detta sker på del sättet att fondkommissionär har att på begäran lämna inspektionen uppgift om inne­hållet i upprättad avräkningsnota. Skyldigheten atl lämna sådana upplys­ningar följer av 21 § lagen om värdepappersmarknaden. Emellertid kan finnas behov av ytterligare upplysningar av fondkommissionärer. En fråga som kan ha belydelse är t. ex. vilka närmare instruktioner klienten gett sin uppdragstagare ifråga om limit m. m. För atl inspektionen inte skall hind­ras från att komplettera sill bedömningsunderlag med sådana uppgifter bör den uppgiftsskyldiga kretsen i 24 § utökas med fondkommissionär.

Som förutsatts i förarbetena till lagen om värdepappersmarknaden är Stockholms fondbörs en viktig informationskälla vid övervakningen av insiderbestämmelserna (se betänkandet s. 131). Inspektionens frågeräit mol fondbörsen kan grundas på 30 § lagen (1979:749) om Stockholms fondbörs, varför en ytterligare utvidgning av den uppgiftsskyldiga kretsen enligt 24 § inte är erforderlig.

Slulligen vill bankinspektionen allmänt framhålla att det också med hänsyn till aktiehandelns fortgående internationalisering är angeläget att de svenska insiderbestämmelserna har en sådan innebörd, att förtroendet för aktiemarknaden inte sviktar.

Beslut i delta ärende har fattats av styrelsen för bankinspektionen. Härvid har deltagit undertecknad ordförande, ledamöterna Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], Stig[REDACTED_EFTERNAMN]. Nils-Olof[REDACTED_EFTERNAMN], Evert[REDACTED_EFTERNAMN], Lars Lindberger och Lars Mathlein samt personalrepresentanterna Christer[REDACTED_EFTERNAMN] och Håkan Wihlborg.

Föredragande har varit direktör Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

Vid ärendets slutliga handläggning har vidare närvarit bankinspektö­rerna Lars[REDACTED_EFTERNAMN] och Lars[REDACTED_EFTERNAMN] samt byråchefen Berit Lunning.

Hans Löwbeer

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

22

Bilaga     Prop. 1986/87:141

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1985:571 värdepappersmarknaden

) om

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7

§

Har en svensk juridisk person be­slutat atl till en vidare krets lämna ett offentligt erbjudande om förvärv av aktier i etl aktiemarknadsbolag eller har frågan om ett sådant erbju­dande väckts i den juridiska perso­nens styrelse eller hos någon annan som kan fatta beslut om erbjudan­del, gäller följande. Den som fått kännedom om beslutet eller den väckta frågan i sin egenskap av ar­bets- eller uppdragstagare hos den juridiska personen, aktiemarknads­bolaget eller något av deras moder­företag får inte för egen eller an­nans räkning köpa eller sälja aktie i aktiemarknadsbolaget eller med råd eller på annat därmed jämföriigt sätt föranleda någon annan lill så­dant köp eller försäljning innan er­bjudandet offentliggjorts eller den väckta frågan om offentligt erbju­dande förfallit. Är den juridiska personen också ett aktiemarknads­bolag skall motsvarande gälla be­träffande köp eller försäljning och föranledande lill köp eller försälj­ning av aktie i detta bolag.

Första styckel gäller även annan fysisk person som känner till beslu­tet eller den väckta frågan och som har andelar eller aktier i den juridis­ka personen eller aktiemarknadsbo­lagel, om innehavet utgör minst fem procenl av samtliga sådana an­delar eller aktier eller har elt röst­värde som molsvarar minst fem procent av samtliga sådana andelar eller aktier.

Vid beräkningen av innehav en­ligt andra stycket skali de andelar eller aktier som ägs av den som är andels- eller aktieägaren när­slående enligt 11 § första slycket 1-3 räknas med. Även lott i sam-

Har hos en svensk juridisk per­son vidtagits förberedelseålgärd för att lill en vidare krets lämna ett offentligt erbjudande omförvärv av aktier 1 ett aktiemarknadsbolag gäl­ler följande. Den som fått känne­dom om åtgärden i sin egenskap av arbets- eller uppdragstagare hos den juridiska personen, aktiemark­nadsbolaget eller något av deras moderföretag får inte för egen eller annans räkning köpa eller sälja ak­tie i aktiemarknadsbolaget eller med råd eller på annat därmed jäm­förligt sätt föranleda någon annan till sådanl köp eller försäljning in­nan erbjudandet offentliggjorts eller den väckta frågan om offentligt er­bjudande förfallit. Är den juridiska personen också etl aktiemarknads­bolag skall belräffande köp eller försäljning och föranledande till köp eller försäljning av aktie i detta bolag gälla vad som sägs i 8 § förs­ta st2.

Första stycket gäller även annan

fysisk person som känner till åtgär­

den och som har.. 

23

Nuvarande lydelse

fällt aktie- eller andelsinnehav skall räknas med på det sätt som sägs i 4§ tredje styckel.

Föreslagen lydelse

Prop. 1986/87:141

24 

§

Om del finns anledning anta all en bestämmelse i 7 eller 8§ över­trätts, får bankinspektionen begära in uppgifter i utredningssyfte. In­spektionen får begära in sädana uppgifter av

1.

den som finns anledning anta har gjort överträdelsen,

2.

det aktiemarknadsbolag vars aktier överträdelsen gäller,

3.

den juridiska person som läm­nat det offentliga erbjudandet om aktieförvärv,

4.    moderföretaget till det aktie­

marknadsbolag som avses i 2 eller

till den juridiska person som avses i

3.

Finns det anledning anta att nå­gon har överträtt andra bestämmel­ser i denna lag och är överträdelsen belagd med straff, får bankinspek­tionen i utredningssyfte också in­fordra uppgift av denne.

Om det finns anledning anta att en bestämmelse i 7 eller 8 § över­trätls, får bankinspektionen begära in uppgifter i utredningsyfte. In­spektionen får begära in sådana uppgifter av

1.

den som finns anledning anta har gjort överträdelsen,

2.

det akliemarknadsbolag vars aktier överträdelsen gäller,

3.

den juridiska person som läm­nat del offentliga erbjudandel om aktieförvärv,

4.

moderförelaget till det aktie­marknadsbolag som avses i 2 eller till den juridiska person som avses i 3,

5.      fondkommissionär,

6.   annan som köpt eller sålt aktie

i aktiemarknadsbolag, om del finns

anledning anta att köpet eder för­

säljningen föranletts av olillåtet

råd eller därmed jämförlig åtgärd.

Finns det anledning anta att nå­gon har överträtt andra bestämmel­ser i denna lag och är överträdelsen belagd med straff, får bankinspek­tionen i utredningssyfte också in­fordra uppgift av denne.

24

Bilaga 2     Prop. 1986/87:141

Sammanställning av remissyttranden över skrivelse den 27 november 1986 från bankinspektionen om ändring av 7 och 24 §§ lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden

1. Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över skrivelsen avgetts av försäkringsinspek­tionen, riksrevisionsverket, riksskalleverket, riksåklagaren, hovrätten för Nedre Norrland, kommerskollegium, konsumentverket, patent- och regi­streringsverket, näringsfrihetsombudsmannen, fullmäktige i Sveriges riks­bank, Stockholms Handelskammare, Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen, SHIO-Småföretagens Riksorganisation, Kooperativa för­bundet. Landsorganisationen i Sverige (LO), PK-banken, Nämnden för Aktiemarknadsfrågor, Centralorganisationen SACO/SR, Svenska Bank­föreningen, Svenska fondhandlareföreningen. Svenska Försäkringsbolags Riksförbund, Svenska Handelskammarförbundet, Svenska OTC-förening-en. Svenska sparbanksföreningen, Sveriges Advokatförbund, Sveriges ak­tiesparares riksförbund, Sveriges Föreningsbankers Förbund, Sveriges In­dustriförbund, Tjänstemännens Centralorganisafion och Värdepappers­centralen VPC Aktiebolag.

Gemensamt yttrande har avgetts av Sveriges Industriförbund och Stock­holms Handelskammare.

Svenska Försäkringsbolags Riksförbund och Svenska Handelskammar­förbundet har anslutit sig till industriförbundets och Stockholms Handels­kammares gemensamma yttrande.

PK-banken har anslutit sig till bankföreningens yttrande.

2. Remissyttrandena

2.1    Förslaget i allmänhet

Remissyttrandena från riksrevisionsverkel, riksåklagaren, konsumentver­ket, Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen, LO, SACO/SR, Tjänstemännens Centralorganisation och Värdepapperscentralen VPC Ak­tiebolag, innehåller endast att bankinspektionens förslag i dess helhet tillstyrks eller lämnas utan erinringar.

2.2    Tidpunkten för insiderförbudets inträde m. m.

De flesta remissinstanser har godtagit en skärpning i avsedd riktning av

bestämmelserna i 7 §. Man har dock allmänt med hänvisning till rättssäker­

helsintressel ifrågasatt om inte tidpunkten för det straffsanktionerande

handelsförbudets inträde måste preciseras. Enligt dessa remissinstanser

borde det, i vart fall i lagmoliven, tydligare anges vad som är att hänföra till

25

"förberedelseåtgärd". Vad i övrigt gäller de förslagna ändringarna i 7 S har     Prop. 1986/87; 141 i huvudsak följande anförts.

Försäkringsinspeklionen:

Det är förenat med uppenbara svårigheter all klart ange vilka omständighe­ter eller typ av omständigheter som avses med begreppet "förberedelseåt­gärd". En alternativ lösning som därför borde övervägas är alt behålla nuvarande regler med anknytning till styrelsebehandling men atl för liden dessförinnan komplettera regeln med en bestämmelse efter mönster av 8 § första Slycket 2. Det innebär all förbudstidpunkten skulle inträffa dä sädan åtgärd vidtas som är "uppenbart ägnad atl väsentligt påverka kursen på aktierna när den blir allmänl känd" Vad gäller förslaget atl belräffande aktier i del erbjudande bolaget låta regleringen av take-over-bid situatio­nen följa de allmänna bestämmelserna i 8 §, så synes förslagel innebära att den av förbudet berörda personkretsen inskränks. Även i övrigl synes ändringen innebära en uppmjukning.

Del kan enligt försäkringsinspektionen ifrågasättas om det finns anled­ning atl nu, sedan lagen varit i kraft endast en kort tid, görs en sådan ändring.

Riksskatieverkel:

För en effektiv kontroll av den föreslagna lagstiftningen bör övervägas om inte lagen bör kompletteras med ett krav på att samtliga de händelser som kan leda lill ett förvärvserbjudande dokumenteras och alt del även doku­menteras vilka personer som informerats om all förberedelserna inletts. En sådan dokumentation bör inte bli alltför betungande och torde även gagna rättssäkerheten för de berörda parterna.

Hovrätten för Nedre Norrland:

Uttrycket "förberedelseåtgärd" är inte alldeles otvetydigt. Som bankin­spektionen själv antyder avses inle vilken åtgärd som helst av förberedel-sekaraktär. Det måste enligt hovrättens mening vara fråga om åtgärd av så konkret natur att man med fog kan räkna med atl det kan komma ett förvärvserbjudande. Med hänsyn härtill borde den föreslagna lagtexten förtydligas något, kanske genom följande formulering; " vidtagits förbe­redelseåtgärd som syftar till och är ägnad att leda till att till en vidare krets

Bankinspektionens förslag till ändring avser endast handel med aktier i

det erbjudna aktiemarknadsbolaget. Handel med aktier i det erbjudande

bolaget skall enligl förslaget ej längre regleras enligt 7§ utan enligt den

allmänna bestämmelsen i 8§, dvs förbud mot insiderhandel skall gälla då

det inträffat "annan omständighet" i ett akliemarknadsbolags verksamhet

som uppenbart är ägnad att väsentligt påverka kursen på bolagets aktier då

omständigheten blir allmänt känd. Frågan när sådan omständighet skall

anses ha inträffat berörs inte närmare av bankinspektionen. Man synes

emellertid få anta att "annan omständighet" ofta inträffar när "förberedel­

seåtgärd" av förut angivet slag vidtagits.

26

Det kan enligt hovrättens mening ifrågasättas om det anförts tillräckliga Prop. 1986/87:141 skäl för all reglera handeln med aktier i erbjudna och erbjudande aktie­marknadsbolag i olika paragrafer. Ett allernativ till bankinspektionens förslag är att inte ändra sista punkten i 7 § I st. Ändras sistnämnda lagrum bör emellertid, eftersom personkretsen i 7 resp 8§ ej angetts på samma sätt, ett förtydligande göras, t ex sä all lagtexten blir "belräffande köp eller försäljning av aktier i detta bolag för förevarande paragraf avsedd personkrets gälla - ". Hovrätten utgår nämligen ifrån atl bankinspektionen åsyftar den i 7 § upptagna personkretsen.

Sveriges Industriförbund och Stockholms Handelskammare: Principiella invändningar kan riktas mot att ändra i en lagstiftning så kort tid efter dess instiftande som föreslås. I nu aktuellt avseende har inte heller fall av insiderspekulation kunnat beläggas. Organisationerna vill framhålla vikten av alt legitim handel från ledande personers sida i del egna bolagels aktier inte förhindras. Del är etl starkt intresse för övriga aktieägare och för effektiviteten i företaget atl dessa personer engagerar sig i företaget även ägarmässigt. Inskränks möjligheten alltför mycket att handla med aktier i det egna bolaget blir följden att ledande personer avstår från sädana innehav. För personer som ändock förvärvat aktier i bolaget kan inlås­ningseffekter som blir följden av en alltför långtgående lagstiftning leda till atl deras kapitalinsatser äventyras.

När frågan är om handel med aktier i målbolagel kan organisationerna i och för sig acceptera ett tidgareläggande av insiderförbudets inträde. Det är dock nödvändigt atl denna tidpunki bestäms på ett så klart och entydigt sätt som möjligt. Eftersom det inle synes vara möjligt atl finna en lika konkret beskrivning som frågans "väckande" i bolagels styrelse måste tidpunkten kvalificeras såväl i lagtext som i motiv.

Det av bankinspektionen föreslagna uttrycksättet "vidtagits förberedel­seålgärd" fyller enligt organisationernas uppfattning inte de nyss uppställ­da kraven. Förberedelseåtgården måste vara både konkret och målinrik­tad. Regeln måste också vara så formulerad atl förbudet atl handla i "målbolagets" aktier upphör när saken utvecklats så att frågan om ett uppköpserbjudande skjutits till en osäker framtid. Den vidtagna förbere­delseåtgården skall vara av sådan karaktär att den på sannolika grunder kan antas direkt leda till elt offentligt erbjudande. Motiven till lagändringen bör också kompletteras med ytterligare exempel.

Enligt förslagel skall köp av aktier i det erbjudande bolaget regleras av 8§. Del skulle betyda alt dessa köp skulle förbjudas från och med att vederbörande känner lill en omständighet som "uppenbart är ägnad att väsentligt påverka kursen på bolagels aktier när den blir allmänt känd". Organisationerna konstaterar att den föreslagna hänvisningen till 8 § första st 2, med denna regels vaga kriterier, gör att mycket stor osäkerhet kommer att råda om när förbudet inträder. Inspektionen har i sin skrivelse inte alls omnämnt när en sådan omständighet kan anses inträffa i en uppköpssituation.

Av vad bankinspektionen själv anför kan ifrågasättas om inspektionen

verkligen åsyftar en förändring av reglerna för handel i det erbjudande

27

bolagets aktier. Under alla förhållanden synes det klart, att inspektionen     Prop. 1986/87:141

inle vill att förbudet inträder sä tidigt som vad gäller handel i målföretagets

aktier. Trols detta kan mycket väl sådana fall uppslå att den i 8 § åsyftade

lidpunkten sammanfaller eller tom ligger före lidpunkten i den föreslagna

7§.

Mot bakgrund av vikten av all handel i del erbjudande företagels aktier inte beskärs i onödan, en uppfattning som stöds av inspektionens egna uttalanden, och då det av rättssäkerhetsskäl är nödvändigt atl ha en så klar och entydig tidpunkt som möjligt för förbudels ikraftträdande, anser orga­nisationerna alt den idag gällande beskrivningen i 7S av denna tidpunki också fortsättningsvis bör gälla för handel i det erbjudande företagets aktier.

Laglekniskt bör uppköpssituationerna endast behandlas i 7 §.

Organisationerna har i del föregående framhållit den stora osäkerhet om möjligheten att handla med aktier i det erbjudande bolaget som skulle bli följden av en reglering enligl 8§. Redan idag präglas tillämpningen av denna paragraf av en påtaglig ovisshet om när förbudet inträder. Med hänsyn härtill föreslär organisationerna att 8 § första st 2 blir föremål för en mera allmän översyn i syfte alt finna mera entydiga regler, utan alt legitim handel förhindras.

Kooperativa förbundet:

Det vore ur rättsäkerhelssynpunkt mera tillfredsslällande om tidpunkten kunde precisc-as, förslagsvis till då frågan om uppköp av aktier behandlats i koncernledningsgrupp, direktion eller motsvarande hos svensk juridisk person. Denna tidpunkt inträffar enligl förbundets uppfattning på ett tidigt stadium i en take-over-bid-situation.

Nämnden för aktiemarknadsfrågor;

Bankinspektionens förslag lill ändringar grundar sig på en utveckling där beslutsprocessen i uppköpssituationer är av annan karaktär än vad som förutsattes vid tillkomsten av lagen om värdepappersmarknaden.

De i inspektionens skrivelse återgivna uttalandena av den utredning som utarbetade förslaget till lagen ger emellertid inte entydigt vid handen att den praktiska tillämpningen idag skulle skilja sig väsentligt från vad som var fallet vid tiden för lagens tillkomst. Man kan med visst fog påslå atl utredningen var medveten om alt tidsrekvisitet som det definierades av ulredningen kunde leda till missbruk av kännedom om företagets planer på elt tidigare stadium av beslutsprocessen. Oaktat denna risk stannade ut­redningen för den definition som nu gäller. Ett avgörande skäl synes därvid ha varit att man uppnådde en klar gränsdragning mellan vad som är straffbart och straffritt. Inte minst av rättssäkerhetsskäl anslöt sig departe­mentschefen till utredningsförslaget som också kom alt utgöra den slutliga lydelsen av bestämmelsen.

Del av bankinspektionen föreslagna rekvisitel "vidtagits förberedelseål­

gärd" är till sitt innehåll oprecist. Någon ökad klarhet vinns knappast

heller genom de motiv som anförts. Aktiemarknadsnämnden kan mot

denna bakgrund inte dela bankinspektionens uppfattning att det i det

28

enskilda fallet bör vara fullt möjligt för berörda parter all entydigt konsta- Prop. 1986/87:141 lera när förbudet inträder. Detta är allvarligt med hänsyn lill att det är fråga om avgränsning av vad som är straffbart. Akliemarknadsnämnden vill i detta sammanhang något utveckla frågan om hur planer på företagsförvärv kan växa fram i företagen. Först kan konstateras alt någon allmängiltig sedvana för hur delta sker knappast kan sägas gälla. 1 vissa fall - kanske i de flesta - väcks tankar om planer på företagsförvärv på en relativt låg nivå i företagel. Huruvida och pä vilket stadium sådana planer kommer till verkställande ledningens kännedom kan variera i det enskilda fallet och kanske också från företag lill förelag. Vid vilken tidpunkt sådana planer kan sägas få en förankring hos företagsledningen är en annan fråga av svårbedömt slag. 1 andra fall kan återigen planer och utredningar initieras av verkställande ledningen. På motsvarande sätt som vad gäller planer väckta på lägre nivå råder alltid osäkerhet om huruvida planerna kommer all förverkligas i form av ett offentligt erbjudande. Vidare tror sig nämnden kunna säga att planer av i frågavarande slag praktiskt taget alltid existerar i ett mycket stort anlal företag som är omfattade av lagstiftningen. Antalet potentiella målförelag varierar självfallet men kan i vissa fall vara betydan­de.

Del sagda belyser den osäkerhet för den enskilde insidern som blir följden om rekvisitel "förberedelseåtgärd" läggs till grund för förbudets inträde. Aktiemarknadsnämnden anser dock atl en tidigareläggning av förbudels inträde är så angelägen all nämnden ändå vill tillstyrka förslagel. Nämnden är inle beredd att lägga fram någol alternativt förslag till lagtext men förutsätter alt man i den fortsatta beredningen ägnar stor uppmärk­samhet ål frågan hur man bör avgränsa det straffbara områdei. Till vägled­ning i delta arbete vill nämnden ange några omständigheter som kan övervägas i syfte att åstadkomma en mer klar och entydig tidpunkt för förbudels inträde. Den utlösande åtgärden bör för det första ha kommit lill klart uttryck genom utredningsdirektiv från ett organ inom bolaget på vilket det ankommer att fatta sådana beslut, såsom verkställande direktö­ren eller koncernchefen om sådan finnes. Vidare bör gälla att det kan bedömas som sannolikt atl de aktuella planerna, som kan ha manifesterats i undersökningar av skilda slag, kommer att resultera i att etl offentligt erbjudande lämnas. Det bör således inte anses tillräckligt för förbudets inträde alt endast lösliga planer på ett förberedande stadium finns inom bolaget, även om dessa skulle vara sanktionerade av ovannämnda organ. Och inte heller bör planer som visserligen varit föremål för allvarliga överväganden men har skrinlagts anses relevanta.

Om det inte är möjligt att finna en mer klargörande formulering av lagtexten bör i varje fall tillses att motiveringen blir upplysande.

Del nyss kritiserade förslagel avses, som redan nämnts, gälla enbart handel med aktier i målbolagel. Som skäl för sitt förslag att låta handeln med aktier i del erbjudande bolaget regleras av 8 § första stycket 2 anför bankinspektionen atl det med visst fog kan göras gällande att den föreslag­na justeringen av 7 § alltför myckel skulle beskära möjligheterna alt handla med aktier i det erbjudande bolaget.

Aktiemarknadsnämnden kan i princip ansluta sig till bankinspektionens

29

förslag. Enligt nämndens mening innebär förslaget för vissa fall att förbu- Prop. 1986/87:141 del mol handel med "egna" aktier inträder samtidigt som förbudet vid handel med aktier i målbolaget, något som torde vara mycket sällsynt. I andra fall innebär förslaget all handeln med egna aktier kan fortgå längre än i fråga om handeln med aktier i målbolaget och längre än vad som är möjligt enligt gällande lag. Förslaget ger dessutom - med hänsyn lill de rekvisit som uppställs i 8§ första slycket 2 - siörre möjligheter ull en nyanserad tillämpning. På en punkt ställer sig nämnden frågande till försla­get, nämligen när det gäller personkretsen: Förslaget synes innebära att 7 § kommer att avse två olika personkretsar. I fråga om handel med aktier i målbolaget bibehålls den nuvarande beskrivningen, dvs arbets- eller upp­dragstagare hos bolaget mfl. Beträffande handel med aktier i det erbjudan­de bolaget kommer enligt förslaget bestämningen i 6 § av insiderbegreppet alt vara styrande.

Enligt Aktiemarknadsnämndens mening bör personkretsen i båda fallen vara den som f n anges i 7 §.

Aktiemarknadsnämnden vill begagna tillfället att ta upp följande fråga som aktualiserats i nämndens verksamhet.

Offentligt erbjudande om förvärv av aktier i ett aktiemarknadsbolag (målbolaget) föregås normalt av särskilda överenskommelser mellan det erbjudande bolaget och viss eller vissa aktieägare i målbolaget. Detta förfarande är för övrigt uttryckligen förutsatt i Näringslivets börskom­mittés (NBK) rekommendationer rörande offentligt erbjudande om aktie­förvärv i och för samgående mellan bolag. Arbets- eller uppdragstagare, som är insider i det erbjudande bolaget, är enligt lagtexten (7 §) förbjuden atl köpa eller sälja aktier i målbolaget inte bara för egen räkning utan också för annans räkning. Uttrycket "för annans räkning" omfattar språkligt sett allt som inte sker "för egen räkning", dvs även handlande för det erbju­dande bolagets räkning. Enligt nämndens mening strider en sådan tolkning mol de ändamålsöverväganden som ligger bakom bestämmelsen. Tolk­ningen innebär också att det förfarande som regelmässigt tillämpas vid bl. a offentliga uppköpserbjudanden och som till och med förutsattes i NBKs rekommendationer inte skulle vara tillåtet.

Enligt Aktiemarknadsnämndens mening bör med hänsyn till vad som nyss anförts uttrycket "för annans räkning" tolkas så att det inte omfattar ett handlande av arbets- eller uppdragstagare hos det erbjudande bolaget för detta bolags räkning. Att en sådan tolkning är riktig bör på lämpligt sätt klargöras i det nu aktuella lagstiftningsärendet.

Svenska bankföreningen:

Vad gäller handel med akfier i erbjudande bolag i samband med en överta­

gandesituation anser bankföreningen, på de av industriförbundet och

Stockholms Handelskammare angivna skälen att inspektionens förslag att

hänföra denna förbudssituation till 8 § i lagen inte lämpligen bör genomfö­

ras. Härutöver kan anmärkas atl med inspektionens förslag kretsen av

personer som vore underkastade förbudet skulle komma att inskränkas på

ett sätt som kunde i flera fall uppfattas som stötande. Inspektionens förslag

skulle sålunda medföra atl endasi sådana personer som har insynsställning

30

enligt 6§ skulle omfattas av det straffbara förbudet, medan andra i frågan     Prop. 1986/87:141 väl så insatta personer i det erbjudande bolaget skulle gä fria från förbudet. Förbudet mot handel i erbjudande bolags aktier bör således alltjämt hänfö­ras till 7 §.

För att sådan handel med aktier i del erbjudande bolaget som nu avses emellertid inte skall inskränkas utöver vad som kan vara mofiveral anser bankföreningen att den idag gällande ordningen att frågan skall ha väckts i styrelsen eller styrelsen ha beslutat i frågan alltjämt skall gälla som förut­sättning för ett förbud mol handel med detta bolags aktier.

Svenska fondhandlareföreningen:

Med hänsyn lill behovet av stabilitet i regelsystemet även på områden i samhällslivet som förändras så snabbt som kapitalmarknaden, bör det enligt föreningens mening krävas att förutsättningarna väsentligen föränd­rats eller alt väsentliga felbedömningar skett vid lagstiftningsarbetet för att ändringar skall ske efter så kort tid som ett år. Svårtillgängligheien i den aktuella lagstiftningen gör det särskilt angeläget atl snara ändringar (andra än sådana som sker i förenklingssyfte) undviks, med mindre myckel starka skäl för ändringar visas föreligga.

Föreningen anser för sin del inte att det från tiden för utformningen, remissbehandlingen och införandet av lagen om värdepappermarknadsla-gen i här aktuella delar inträffat någon förändring vad beträffar karaktären hos beslutsprocessen inför "take-over-bids" på den svenska aktiemarkna­den.

Sveriges aktiesparares riksförbund:

Insiderlagstiftningen bör utsträckas till att avse även bolag på väntelistan och inofficiella listan. Dessa företags aktier noteras dagligen och utgör delvis mycket likvida placeringar. Med tanke på att merparten av de bolag som är noterade på dessa listor siktar på en inregistrering vid Stockholms fondbörs samt att tiden på lista skall ses som en prövotid under vilken företagen skall visa att de uppfyller de krav som ställts på inregistrerade företag, anser förbundet det vara rimligt att även dessa bolag åläggs de villkor som följer av lagen om värdepappersmarknaden. Den krets av personer för vilka insiderförbudet gäller bör vidgas. Nuvarande lagstift­ning kriminaliserar t.ex. inte den person som agerar som bulvan eller den person som på inrådan av insiders handlat för egen räkning. Endast insi­dern är kriminell i lagens mening. Förbundet menar att det finns anledning att ifrågasätta denna distinktion. Förvaltare och övriga ledande befatt­ningshavare sitter löpande i situationer som kan inbjuda till privata place­ringar i papper vilka man vet kommer att utgöra placeringsalternativ för fonderna. Ett tredje exempel är dä en ledande funktionär i ett bolag sitter i styrelsen för ett aktiemarknadsbolag. Genom den insyn han erhåller i aktiemarknadsbolaget kan det bolag i vilket han är ledande funktionär erhålla information som detta bolag på ett otillbörligt sätt kan utnyttja i handeln med aktier i det aktuella aktiemarknadsbolaget.

31

2.3 Vidgad frågerätt för bankinspektionen

Prop. 1986/87; 141

De föreslagna ändringarna i 24 § har i del väsentliga tillstyrkts eller lämnals utan erinran.

Sveriges Industriförbund och Stockholms Handelskammare, Nämnden för aktiemarknadsfrågor, Svenska Bankföreningen samt Svenska fond­handlareföreningen förutsätter dock all bankinspektionens frågeräit inte vites- eller straffsanktioneras.

Patent- och registreringsverket anser däremot atl en möjlighel lill vites­föreläggande bör komma i fråga för att frågerätten skall bli ett effektivi instrument.

32

Bilaga 3     Prop. 1986/87; 141

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden

Härigenom föreskrivs att 7 och 24 §§ lagen (1985:571) om värdepappers­marknaden skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Har en svensk juridisk person be­slutat att till en vidare krets lämna elt offentligt erbjudande om för­värv av aktier i elt akliemarknads­bolag eller har frågan om elt sådant erbjudande väckts i den Juridiska personens styrelse eller hos någon annan som kan falla beslut om er­bjudandet, gäller följande. Den som fåll kännedom om beslutet eller den väckta frågan i sin egenskap av ar­bets- eller uppdragstagare hos den juridiska personen, aktiemarknads­bolaget eller någol av deras moder­förelag fär inte för egen eller an­nans räkning köpa eller sälja aklie i aktiemarknadsbolaget eller med råd eller på annal därmed jämförligt sätt föranleda någon annan till så­danl köp eller för säljning innan er­bjudandet offentliggjorts eller den väckta frågan om offentligt erbju­dande förfallit. Är den juridiska personen också ett aktiemarknads­bolag skall motsvarande gälla be­träffande köp eller försäljning och föranledande till köp eller försälj­ning av aklie i delta bolag.

Har det hos en svensk juridisk person vidtagits någon åtgärd som syftar till och är ägnad att leda lill ett offentligt erbjudande till en vi­dare krets om förvärv av aktier i ett aktiemarknadsbolag gäller följande. Den som fåll kännedom om en så­dan förberedande åtgärd i sin egen­skap av arbets- eller uppdragsta­gare hos den juridiska personen, aktiemarknadsbolaget eller något av deras moderföretag får inte för egen eller annans räkning köpa eller sälja aktie i aktiemarknadsbolagel eller med råd eller på annat därmed jämförligt säll föranleda någon an­nan till sådant köp eller försäljning innan erbjudandel offentliggjorts el­ler frågan om offentligt erbjudande förfallit. Är den juridiska personen också etl aktiemarknadsbolag skall motsvarande gälla belräffande köp eller försäljning och föranledande till köp eller försäljning av aktie i delta bolag. En förberedande åt­gärd som nu sagts skall alltid anses ha vidtagits när

1.   frågan om offentligt erbjudan­

de väckts i den juridiska personens

styrelse eller hos någon annan som

kan fatta beslut om erbjudandet,

2.

företrädare för den juridiska personen kommit överens med fö­reträdare för aktiemarknadsbola­get om alt inleda överläggningar som syftar lill ett offentligt erbju­dande, eller

3.

den juridiska personen gjort el­ler låtit göra en utredning om de

Senaste lydelse 1986:313,

33

Nuvarande lydelse

Första slycket gäller även annan fysisk person som känner till beslu­tet eller den väckta frågan och som har andelar eller aktier i den juridis­ka personen eller aktiemarknadsbo­laget, om innehavet utgör minst fem procent av samtliga sådana an­delar eller aktier eller har ett röst­värde som motsvarar minst fem procent av rösterna för samtliga så­dana andelar eller aktier.

Föreslagen lydelse

affärsmässiga förutsättningarna Jör ett offentligt erbjudande eller en plan för erbjudandets genomföran­de.

Första styckel gäller även annan fysisk person som känner lill åtgär­den och som har andelar eller aktier i den juridiska personen eller aktie­marknadsbolagel, om innehavet ut­gör minst fem procent av samtliga sådana andelar eller aktier eller har etl röstvärde som motsvarar minst fem procent av rösterna för samtli­ga sådana andelar eller aktier.

Prop. 1986/87:141

Vid beräkningen av innehav enligt andra stycket skall de andelar eller aktier som ägs av den som är andels- eller aktieägaren närslående enligt 11 § första stycket 1 3 räknas med. Även lott i samfällt aktie- eller andels­innehav skall räknas med på del sätt som sägs i 4 § Qärde slycket.

24 

§

Om det finns anledning anta att en bestämmelse i 7 § eller 8§ över­trätts, får bankinspektionen begära in uppgifter i utredningssyfte.

Inspektionen får begära in så­dana uppgifter av

1.

den som finns anledning anta har gjort överträdelsen,

2.

det aktiemarknadsbolag vars aktier överträdelsen gäller,

3.

den juridiska person som läm­nat det offentliga erbjudandet om aktieförvärv,

4.

moderföretaget till det aktie­marknadsbolag som avses i 2 eller till den juridiska person som avses i 3.

Om det finns anledning anta att en bestämmelse i 7 § eller 8 § över­lrätts, får bankinspektionen begära in uppgifter i utredningssyfte.

Inspektionen får begära in sä­dana uppgifter av

1.

den som del finns anledning anta har gjort överträdelsen,

2.

det aktiemarknadsbolag vars aktier överträdelsen gäller,

3.

den juridiska person som läm­nat det offentliga erbjudandet om aktieförvärv,

4.

moderföretaget till del aktie­marknadsbolag som avses i 2 eller till den juridiska person som avses i 3,

5.   fondkommissionär,

6.    någon annan som köpt eller

sålt aktie i aktiemarknadsbolag,

om del finns anledning anta atl kö­

pet eller försäljningen föranletts av

otiUåtet råd eUer därmed Jämförlig

åtgärd som avses i 7 eller 8§.

Finns det anledning anta att någon har överträtt andra bestämmelser i denna lag och är överträdelsen belagd med straff, får bankinspektionen i utredningssyfte också infordra uppgifter av denne.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1987.

34

Lagrådet

Prop. 1986/87:141

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1987-03-19

Närvarande; f. d. justitierådet[REDACTED_EFTERNAMN], justitierådet Erik[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrå­det Dahlman.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 12 mars 1987 har regering­en på hemställan av slatrådel[REDACTED_EFTERNAMN] beslulal inhämta lagrådets yttran­de över förslag till lagom ändring i lagen (1985:571) om värdepappersmark­naden.

Förslaget har inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn Per Holm­strand.

Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet:

Aktiemarknadsnämnden har i sitt remissyttrande över bankinspektio­nens skrivelse med förslag till ändringar i den nu aktuella lagen framfört, att uttrycket "för annans räkning" i 7 § första stycket andra meningen bör tolkas så atl det inte omfattar etl handlande av arbets- eller uppdragstagare hos det erbjudande bolaget för detta bolags räkning. Atl en sådan tolkning är riktig bör enligt nämnden på lämpligt sätt klargöras i lagstiftningsären­det. Föredragande statsrådet har med anledning härav uttalat, att förbuds­bestämmelserna i 7§ inte har till syfte atl lägga hinder i vägen för de aktieköp som det erbjudande bolaget gör för att jämna vägen för ett offentligt erbjudande.

Enligt lagrådets mening är den nu åsyftade innebörden av lagen av sådan praktisk belydelse, att den bör komma till uttryck i en regel i lagtexten. Lagrådel förordar därför, att till 9 § andra stycket fogas en ny punkt av följande lydelse;

"6. köp, i fall som avses i 7 §, för den juridiska personens räkning av aktie i aktiemarknadsbolagel."

35

Finansdepartementet

Prop. 1986/87:141

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 mars 1987

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom, Hul­terström,[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändringar i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden

1 Anmälan av lagrådsyttrande

Föredraganden anmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde den 12 mars 1987) över förslag till lag om ändring i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden.

Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför.

Lagrådet har, med hänvisning till vad föredraganden, statsrådet Johans­son, i motiveringen till det remitterade förslaget uttalat om innebörden av bestämmelsen i 7§ lagen om värdepappersmarknaden, föreslagit att det i lagen uttryckligen anges att köp av akfier i målbolaget för det erbjudande bolagets räkning inte står i strid med förbudsregeln. Jag ansluter mig fill det lagrådet anfört och föreslagit.

2 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att anta det av lagrådet granskade lagförslaget med vidtagen ändring.

3 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen a« anta det förslag som föredragan­den har lagt fram.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1987                                                  36