Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1983/84:114

Regeringens proposition 1983/84:114

med förslag till lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänst­göra utanför civilförsvaret m.m;

beslutad den 2 februari 1984.

Regeringen föreslår riksdagen all anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

ANDERSTHUNBORG

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås en lag genom vilken dvilförsvarsplikliga kan åläggas att tjänstgöra inom annan verksamhet inom totalförsvaret än civil­försvaret. Härigenom underlättas rekryteringen till de ordnings- och be­vakningsuppgifter som enligt riksdagens beslut skall föras över från civil­försvaret till polisväsendet och försvarsmakten. Den nya lagen skall ersät­ta lagen (1952: 269) om skyldighet för civilförsvarsplikiig alt tjänstgöra vid krigsmaklen.

De nya beslämmelserna föreslås träda i kraft den I juli 1984.

1    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 114

Prop. 1983/84:114

2

1    Förslag till

Lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra

utanför civilförsvaret

Härigenom föreskrivs följande.

1 § En civilförsvarsplikiig är under de förulsäUningar och i den omfatt­

ning som anges i 12§ 1 -3 mom. civilförsvarslagen (1960: 74) skyldig alt

tjänstgöra i annan verksamhet inom totalförsvaret än civilförsvarets verk­

samhet. Uttagning för sådan tjänstgöring skall verkställas av myndigheter

som regeringen bestämmer. Skyldighet atl tjänstgöra i verksamhet som är

förenad med egentliga slridsuppgifter har dock bara de civilförsvarsplik­

tiga som har uttagits till ordnings- eller bevakningsuppgifter. Uttagen är alt

anse som inskriven enligt 17 § civilförsvarslagen.

Den civilförsvarspliktige skall under tjänstgöringen tillhöra den verk­samhet som han deltar i.

2

§ Är tjänstgöring enligt denna lag förenad med bruk av vapen, får den civilförsvarspliktige inte åläggas sådan tjänstgöring, om det kan antas att bruk av vapen mot annan är så oförenligt med den civilförsvarsplikliges allvarliga personliga övertygelse all han inte kommer all fullgöra tjänstgö­ringen.

3

§ Beslämmelserna i 12§ 5 mom., 13, 15, 16, 18, 21, 77 och 78§§, 79§ 1-3 mom., 81 och 83 §§ civilförsvarslagen (1960: 74) skall tillämpas på den som tjänstgör enligt denna lag. Vid tillämpningen av dessa bestämmelser skall med civilförsvaret avses verksamhet enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1984, dä lagen (1952: 269) om skyldig­het för civilförsvarsplikiig alt tjänstgöra vid krigsmakten skall upphöra alt gälla.

2    Förslag till

Lag om ändring i civilförsvarslagen (1960: 74)

Härigenom föreskrivs att 1 och 6§§, 12§ 5 mom., 14, 19 och 65§§ civilförsvarslagen (1960: 74)' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1§

Civilförsvaret har till uppgift atl i de hänseenden regeringen bestämmer utöva sådan verksamhet för fikets försvar, som avser all skydda och rädda liv och egendom vid anfall mot riket och som icke åvilar försvarsmakten, så ock annan likartad verksamhet.

För olika slag av civilförsvarsverksamhet skola finnas särskilda tjänsle-grenar.

' Lagen omtryckt 1975: 712.

Prop. 1983/84:114

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Regeringen äger förordna, att personal, som krigsplacerais för tjänstgöring inom tjänstegrenen ordnings- och bevakningstjänst, skall, då riket är i krig, vara skyldig alt i anslutning till ijänstegrenen åliggande uppgifter utöva jämväl sådan försvarsverksamhel, som el­jest åvilar försvarsmakten. Sådan personal tillhör under krig försvars­makten.

6§'

Inom civilförsvarsområde utövas ledningen av civilförsvaret under civil­försvarsberedskap samt, om regeringen i fråga om visst civilförsvarsom­råde så förordnar, även eljest av en civilförsvarschef. För civilför­svarschef skall finnas ställföreträdare.

Civilförsvarschef och ställföreträdare utses av länsstyrelsen, om ej rege­ringen för visst civilförsvarsområde förordnar annorlunda.

För ledningen under civilförsvarsberedskap av civilförsvaret inom civil­försvarsdistrikt, där ledningsuppgifterna ej kunna fullgöras av civilför­svarschefen, skall länsstyrelsen förordna en distriktschef. För dis­triktschef skall finnas ställföreträdare.

Del åligger tjänsteman vid polis-

Del åligger brandbefäl som är an-

väsendet och brandbefäl som är an-

ställda   hos   kommunerna  att  ta

ställd  hos   kommun  alt  mottaga

emot uppdrag som avses i denna

uppdrag som avses i denna para-

paragraf,

graf.

12 § 5 mom. Om ej annal följer av tredje stycket, är civilförsvarsplikiig vid fullgörande av civilförsvarsplikt inom det allmänna civilförsvaret eller verkskyddet berättigad till dagpenning, särskild ersättning för tjänstgöring i viss befattning, reseförmåner, fri förplägnad, fri inkvartering och fri sjukvård. När civilförsvarsplikiig tjänstgör enligt 12 § I mom. är han dess­utom berättigad till fältlraktamente. Avlider civilförsvarsplikiig under lid då han är berättigad till fri sjukvård, utgår begravningshjälp till hans dödsbo.

Under sådan föreskriven tjänst-

Under sådan föreskriven tjänst­

göring i det allmänna civilförsvaret

göring i det allmänna civilförsvaret

som fullgöres efter inskrivning i ci-

som fullgörs efler inskrivning i ci­

vilförsvaret och under föreskriven

vilförsvaret meddelar staten grupp-

ijänstgöring vid försvarsmakten

livförsäkring för dödsfall åt civil-

medddar staten grupplivförsäkring

försvarsplikfig.

för dödsfall åt civilförsvarsplikiig.

Senaste lydelse 1977: 111. 'Senaste lyddse 1983: 331.

Prop. 1983/84:114

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Om ej regeringen föreskriver annal, utgår förmån enligt första stycket ej för dygn, under vilket mindre än sju limmar tagas i anspråk för tjänstgöring och färd till eller från tjänstgöringsplatsen.

Om civilförsvarsplikligs rätl till familjebidrag och ersättning för skada eller sjukdom som han ådrager sig under tjänstgöring föreskrives i familje­bidragslagen (1978: 520), lagen (1977: 265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977: 266) om statlig ersättning vid ideell skada.

14 §"

Om befrielse för vissa befattningshavare eller yrkesgrupper från fullgö­rande av civilförsvarsplikt äger regeringen meddela bestämmelser.

Förklarar civilförsvarsplikiig alt bruk av vapen mot annan icke är förenligt med hans allvarliga per­sonliga övertygelse och gör han ge­nom intyg av minst två trovärdiga personer sannolikt, att hans inställ­ning till vapenbruk är allvarligt grundad, får tjänstgöring inom ordnings- och bevakningstjänsten icke åläggas honom.

Då civilförsvarsplikiig första gången gjort framställning, som avses i andra stycket, skall han in­till dess ärendet slutligt avgjorts vara fri från skyldighet att tjänstgö­ra inom ordnings- och bevaknings­tjänsten.

Särskilda bestämmelser om tjänstgöringsskyldighet utanför ci­vilförsvaret finns i lagen (1984: 000) om skyldighet för civilförsvarsplik­tiga all tjänstgöra utanför civilför­svaret.

I9§

Under högsta civilförsvarsbe­redskap/å/- inte den som är inskri­ven i civilförsvaret och krigspla­cerad för tjänstgöring i det lokala civilförsvaret lämna civilförsvars­området ulan medgivande av civil­försvarschefen eller den civilför­svarschefen bestämmer.

Under högsta civilförsvarsbe­redskap må ej den, som är inskri­ven i civilförsvaret och krigspla­cerad för tjänstgöring i lokall civil­försvar, utan medgivande av civil­försvarschefen eller den civilförs­varschefen bestämmer lämna civil­försvarsområdet, såvida ej tjänst­göring utanför området ålagts ho­nom enligt lagen den 17 december 1943 om polisens ställning under krig.

Vad sålunda stadgats skall icke utgöra hinder för den som har sin arbetsplats eller stadigvarande bostad utom civilförsvarsområdet att, då hans tjänstgöring i civilförsvaret tillåter det, begiva sig till arbetsplatsen eller bostaden.

'Senaste lydelse 1978: 526.

Prop. 1983/84:114

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

65 §

Civilförsvarsmyndigheten får be-sikla en anläggning eller byggnad för att la reda på vilka åtgärder som har vidtagits eller bör vidtas där till skydd mot skada av fientlig verksamhet eller för att se om an­läggningen eller byggnaden lämpli­gen kan användas för civilförsva­ret.

För utrönande av vilka åtgärder som vidtagits eller böra vidtagas inom eller vid anläggning eller byggnad för bevakning, som an­kommer på civilförsvaret, eller el­jest till skydd mot skada av fientlig verksamhet, som ock i vad mån an­läggningen eller byggnaden lämpli­gen kan användas för civilförsvaret äger civilförsvarsmyndighet besik­tiga anläggningen eller byggnaden.

För utrönande om och i vad mån skyddsrum bör anordnas eller förbere­das inom anläggning eller byggnad äger kommunen besiktiga anläggningen eller byggnaden.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1984. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för dem som efter lagens ikraftträdande alltjämt är krigsplace­rade för tjänstgöring inom ijänstegrenen ordnings- och bevakningstjänst saml för den verksamhet som har samband med deras tjänstgöring.

3   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd

för försvaret m.m.

Härigenom föreskrivs alt 5§ lagen (1940: 358)' med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m. m. skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

5§

Ägare eller innehavare av an­läggning, som avses i4§, är skyldig alt tillåta besiktning av anläggning­en genom länsstyrelsens försorg för utrönande av vilka åtgärder enligt 4§ som kunna erfordras ävensom att tåla sådan åtgärd, om han icke själv är skyldig att vidtaga den. Medför åtgärden kostnad eller ska­da för honom är han berätligad till ersättning enligt vad som stadgas i 4§.

Ägaren eller innehavaren av en anläggning som avses i 4§ är skyl­dig att tillåta alt länsstyrelsen be-siklar den för all ta reda på vilka åtgärder enligt 4 § som kan behö­vas. Ägaren eller innehavaren är också skyldig alt tåla att sådana åtgärder vidtas i de fall han inte .själv skall vidta dem. Medför åtgär­den kostnad eller skada för honom har han rält till ersättning enligt vad som föreskrivs i 4 §.

' Lagen omtryckt 1960: 7.S.

Prop. 1983/84:114

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Då bevakningen av en anlägg­ning eller en byggnad ankommer på försvarsmakten, får en militär myndighet besikta den för alt ta reda på vilka åtgärder som har vid­tagits eller bör vidtas för bevak­ningen.

Denna lag träder i kraft den juli 1984.

4    Förslag till

Lag om ändring i brottsbalken

Härigenom föreskrivs att 22 kap. 14 § brottsbalken skall ha nedan an­givna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

22 kap. 14§-

Under beredskapstillstånd och då riket är i krig skall såsom krigs­man anses, förutom den som på grund av 21 kap. 20 § eller med stöd därav givna bestämmelser är krigs­man, jämväl envar annan som är tjänstgöringsskyldig vid försvars­makten, i den mån ej regeringen an­norlunda förordnar. Vad som sägs om krigsman skall, då riket är i krig, äga motsvarande tillämpning å polisman vilken, ulan att vara tjänstgöringsskyldig vid försvars­makten, är skyldig alt deltaga i ri­kets försvar, å skyddsvakt som har förordnals med stöd av 10 § lagen (1940: 358) med vissa bestämmel­ser till skydd för försvaret m.m. samt å den som tillhör sådan tjän­stegren inom civilförsvaret, vars personal jämlikt regeringens för­ordnande är skyldig att utöva verk­samhet som åvilar försvarsmakten.

Under beredskapstillstånd och då riket är i krig skall såsom krigs­man anses, förutom den som på grund av 21 kap. 20 § eller med stöd därav givna bestämmelser är krigs­man, jämväl envar annan som är tjänstgöringsskyldig vid försvars-maklen, i den män ej regeringen an­norlunda förordnar. Vad som sägs om krigsman skall, då riket är i krig, äga motsvarande tillämpning å polisman vilken, utan att vara tjänstgöringsskyldig vid försvars­makten, är skyldig atl dellaga i ri­kels försvar saml å skyddsvakt som har förordnals med stöd av 10 § la­gen (1940: 358) med vissa bestäm­melser till skydd för försvaret m.m.

-Senaste lydelse 1980: 579.

Prop. 1983/84:114

7

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

Den som eljest under beredskapstillstånd eller då riket är i krig vistas vid avdelning av försvarsmakten, som är i fäll eller tjänstgör under liknande förhållanden, skall ock anses såsom krigsman.

Beträffande krigsfånge, krigsddlagare som internerats vid krig under vilkel riket är neutralt och utländsk man som vistas bland krigsfångar eller internerade krigsdeltagare för att utöva sjukvård eller andlig vård skall i lillämpliga delar gälla vad för krigsman är stadgat.

Denna lag träder i kraft den I juli 1984. För dem som efter lagens ikraftträdande alltjämt är krigsplacerade för tjänstgöring inom ijänste­grenen ordnings- och bevakningstjänst gäller äldre bestämmelser fortfaran­de.

5    Förslag till

Lag om ändring i familjebidragslagen (1978: 520)

Härigenom föreskrivs alt 3§ familjebidragslagen (1978:520) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§' Med tjänstepliktig avses den som har inkallats för att

1.

enligt värnpliktslagen (1941: 967) eller lagen (1966:413) om vapenfri tjänst fullgöra grundutbildning eller repelitionsutbildning i omedelbar an­slutning till grundutbildningen,

2.

fullgöra sådan föreskriven utbildning till befattning för kompanibefäl eller motsvarande utbildning som icke fullgörs enligt värnpliktslagen,

3.

tjänstgöra vid hemvärnet eller frivilligt utbilda sig för eller tjänstgöra i befattning inom totalförsvaret, om utbildningen eller tjänstgöringen skall pågå minst fem dagar i följd och icke ger rätt till dagpenning som motsvarar vad värnpliktig erhåller under repetitionsutbildning eller rätt till lön enligt de grunder som gäller för anställd personal.

Vid  tillämpning av  bestämmel-

Vid  tillämpning av bestämmel-

serna om näringsbidrag avses med serna om näringsbidrag avses med

tjänstepliktig även den som inkal- tjänstepliktig även den som har in­

läts för att fullgöra tjänstgöring en- kallats för alt fullgöra tjänstgöring

ligt civilförsvarslagen (1960: 74) enligt civilförsvarslagen (1960: 74)

och den som har inkallals till annan eller lagen (1984: 000) om skyldig-

ulbildning eller tjänstgöring enligt het för civilförsvarspliktiga att

värnpliktslagen eller lagen om va- tjänstgöra utanför civilförsvaret

penfri tjänst än som anges första och den som har inkallats till annan

stycket.

utbildning eller tjänstgöring enligt

värnpliklslagen eller lagen om va­penfri tjänst än som anges i första stycket.

Denna lag träder i kraft den I juli 1984. ' Senaste lydelse 1981: 417.

Prop. 1983/84:114

8

6   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977: 265) om statligt personskadeskydd

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1977: 265) om statligt personskade­skydd skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

l§' Denna lag gäller ersättning av staten vid personskada och fillämpas på

1.   den som fullgör tjänstgöring el-

1. den som fullgör tjänstgöring el­

ler genomgår utbildning eller in-

ler genomgår utbildning eller in­

skrivningsprövning enligt värn-

skrivningsprövning enligt värn­

pliktslagen (1941:967), lagen

pliktslagen (1941:967), lagen

(1966: 413) om vapenfri tjänst, ci-

(1966: 413) om vapenfri tjänst, ci­

vilförsvarslagen (1960: 74) //er 6 §

vilförsvarslagen (1960:74), 6§ la-

lagen(1981: 292) om tjänsteplikt för

gen (1981: 292) om tjänsteplikt för

hälso- och sjukvårdspersonal samt

hälso- och sjukvårdspersonal samt

velerinärpersonal m. m.,

velerinärpersonal m. m. eller lagen

(1984: 000) om skyldighet för civil-försvarspUktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret,

2.   den som deltager i räddningstjänst eller övning med brandslyrka enligt

brandlagen (1974: 80), skyddsarbete enligt lagen (1960: 331) om skyddsåt­

gärder vid olyckor i atomanläggningar m. m. eller flygräddningstjänsl en­

hgt luftfartslagen (1957: 297),

3.    den som är intagen för vård i kriminalvårdsanstalt, i ett hem som

avses i 12 § lagen (1980: 621) med särskilda bestämmelser om vård av

unga, i ett hem som avses i 11 § lagen (1981: 1243) om värd av missbrukare

i vissa fall samt den som är häktad eller anhållen eller i annal fall intagen

eller tagen i förvar i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest.

Regeringen får föreskriva att lagen skall tillämpas även på den som frivilligt deltager i verksamhet inom totalförsvaret eller i annat fall än som avses i första stycket deltager i verksamhet för atl avvärja eller begränsa skada på människor eller egendom eller i miljön.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1984.

' Senaste lydelse 1981: 1250.

Prop. 1983/84:114

9

Utdrag

FÖRSVARSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1983-11-03

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Rainer, Bod­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. Thunborg

Föredragande: statsrådet Thunborg

Lagrådsremiss med förslag till lag om skyldighet för civilförsvars­pliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret, m.m.

1    Inledning

Civilförsvarets uppgift är enligt 1 § första slyckel civilförsvarslagen (1960: 74) att i de hänseenden som regeringen bestämmer utöva dels sådan verksamhet för rikets försvar som avser att skydda och rädda liv och egendom vid anfall mot riket och som inle åvilar försvarsmakten, dels annan likartad verksamhet. I andra stycket i samma paragraf föreskrivs att det skall finnas särskilda tjänstegrenar för olika slag av dvilförsvarsverk-samhel. En uppräkning och beskrivning av ijänstegrenarna finns i 3§ civilförsvarskungörelsen (1960: 377). Enligt denna bestämmelse hänförs till civilförsvarets verksamhet bl. a. ijänstegrenen ordnings- och bevak­ningstjänst för upprätthållande av ordning och för bevakning. Regeringen får enligt I § tredje stycket civilförsvarslagen förordna, att personal som krigsplacerais för tjänstgöring inom denna tjänstegren skall då riket är i krig, vara skyldig alt i anslutning till Ijänstegrenen åvilande uppgifter utöva också sådan försvarsverksamhet som annars faller på försvarsmakten. Enligt lagrummet skall sådan personal under krig tillhöra försvarsmakten.

Ordnings- och bevakningstjänsten ombesörjs i huvudsak av beväpnade ordnings- och bevakningsenheter. Skyldigheten för civilförsvaret att svara för ordningsuppgifter härrör från år 1944. Bevakningsuppgifterna fördes till civilförsvaret år 1948 från den s.k. landstormspolisen.

Sedan länge har en överföring av civilförsvarels ordnings- och bevak­ningstjänst till någon annan huvudman varit aktuell. Under årens lopp har flera utredningar uttalat sig för detla. Det främsta skälet har varit att genom alt avväpna civilförsvaret förbättra del folkrättsliga skyddet och säkerheten för civilförsvarets personal i krig. Elt annal skäl har varit atl man har velat göra civilförsvaret till en rent humanitär organisation. Med

Prop. 1983/84:114

10

stöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande chefen för för­svarsdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], en särskild utredare (Fö 1977: 04) för att utreda frågan. Utredningen lämnade i december 1978 betänkandet (Ds Fö 1978: 9) Överföring av civilförsvarets ordnings- och bevakningsenheter till andra myndigheter.

Utredningen föreslog bl. a. alt ordningsuppgifterna skulle föras till polis­väsendet och bevakningsuppgifterna till försvarsmakten. Rekryteringen av personal för dessa uppgifter föreslogs grunda sig på den allmänna civilför­svarsplikten. För den personal som skulle gå till försvarsmakten förut­sattes detta ske med utnyttjande av lagen (1952: 269) om skyldighet för civilförsvarsplikiig att tjänstgöra inom krigsmakten. För polisväsendets behov föreslogs en ny, motsvarande lag om skyldighet för civilförsvars-pliktig att tjänstgöra inom polisväsendet.

Utredningens belänkande remissbehandlades. Remissopinionen var de­lad beträffande personalrekryteringen. Vissa remissinstanser avstyrkte förslaget eftersom det innebar att vissa dvilförsvarsplikliga även i fortsätt­ningen skulle vara beväpnade. Belänkandet lades till grund för förslag till 1979/80 års riksmöte. 1 propositionen föreslogs (prop. 1979/80: 100 bil. 7 s. 290-316) atl, såsom utredningen förordade, bevakningsuppgifterna skulle föras till försvarsmakten och ordningsuppgifterna till polisväsendet. 1 fråga om personalrekryteringen uttalade föredraganden, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], atl han ansåg atl det fanns visst fog för de invändningar mot förslaget som kommit fram under remissbehandlingen. Härefter anförde han bl. a. föl­jande: "Skulle det visa sig omöjligt att t. ex. rekrytera personal till polisen på frivillig väg och till försvarsmakten via en förlängd värnplikt, kan det rekryteringsförslag som utredaren har lämnat bli aktuellt. Inom den sit­tande försvarskommittén övervägs f. n. totalförsvarets personalförsörj­ning. Jag förutsätter all den här aktuella frågan behandlas i detta samman­hang och att kommittén kommer med förslag i ämnet".

Riksdagen godtog de riktlinjer för överföringen som regeringen förordat (FöU 1979/80: 13, rskr 1979/80: 316).

I ett beslut den lOdecember 1981 föreskrev regeringen all planeringen skulle inriktas så att överförandet av ordningsuppgifterna till polisväsendet kunde äga rum den Ijuli 1984.

1 1983 års budgetproposition (prop. 1982/83: 100 bil. 4 s. 47) uttalade chefen för justitiedepartementet mot bakgrund av det pågående arbetet i 1981 års polisberedning med den lokala polisorganisationen bl. a. atl frågan om överföring av civilförsvarets ordningsuppgifler till polisväsendet hade sådant samband med arbetet i polisberedningen alt den närmare borde övervägas av denna beredning och att han därför, efter samråd med min företrädare, hade för avsikt att föreslå regeringen att polisberedningen fick i uppdrag att närmare studera dessa frågor och att frågan om tidpunkten för överföringen fick tas upp när polisberedningens förslag i denna del förelåg. Han uttalade vidare aU siktet borde vara inställt på en överföring den Ijuli 1986.

Prop. 1983/84:114

11

När del gäller personalrekryieringen kan jag konstatera att försvarskom­mittén inte tog upp frågan till behandling och atl den inte heller löstes i 1982 års försvarsbeslut. Vid överläggningar med företrädare för justitiede­partementet och rikspolisstyrelsen har framkommit alt frågan om rekryte­ring av personal till ordningsuppgifterna inte synes kunna lösas hell på frivillig väg. Med anledning härav har inom försvarsdepartementet utarbe­tats en promemoria (Ds Fö 1983: 4) med förslag till särskild lagstiftning i ämnet.

Promemorian bör fogas som bilaga 1 till protokollet i detta ärende.

Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan­serna och en sammanställning av deras yttranden bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.

2   Allmän motivering

2.1 Civilförsvarspliktigas tjänstgöringsskyldighet utanför civilförsvaret

Mitt förslag: Genom en särskild lag åläggs de civilförsvarspliktiga en skyldighet att tjänstgöra utanför civilförsvaret. Lagen (1952: 269) om skyldighet för civilförsvarsplikiig atl tjänstgöra inom krigsmaklen er­sätts av den föreslagna lagen.

Förslaget i promemorian: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flertalet av dem tillstyrker eller lämnar förslaget i promemorian utan erinran. Några är kritiska och menar alt målet atl helt avväpna civilförsvaret inte kan nås så länge vissa civilförsvarspliktiga kommer att vara beväpnade. Tre remissinstanser avvisar förslaget helt.

Skäl för mitt förslag: Somjag tidigare har anfört förutsattes det vid beslutet vid 1979/80 års riksmöte alt utredningens förslag skulle tas upp till en ny prövning om personalrekryieringen inle kunde ske på frivillig väg, men att försvarskommittén skulle komma att behandla frågan. Kommittén tog emellertid inte upp frågan och den löstes inte heller i 1982 års försvarsbe­slut. Det har vid överläggningar med företrädare för justiliedepartementel och rikspolisstyrelsen framkommit atl personalen till ordningsuppgifterna inle helt kan rekryteras med frivilliga. Det är alltså tydligt att det behövs någon form av pliktlag för att lösa frågan.

När det gäller att rekrytera personal för bevakningsuppgifterna är beho­vet av en särskild plikt för närvarande inte lika stort. Överbefälhavaren och chefen för armén har i sina remissyUranden ullalat aU den nya organi-

Prop. 1983/84:114

12

salion inom försvarsmakten som successivt skall ta över bevakningsupp­gifterna i sin helhet kan tillföras värnpliktiga eftersom det f. n. finns ett ganska stort överskott av värnpliktiga. Som överbefälhavaren och chefen för armén anfört kommer emellertid överskottet av värnpliktiga alt minska på 1990-lalet.

Del kan därför enligt min mening inle uteslutas att det i framtiden kan komma alt behövas en särskild plikt vid sidan av värnplikten som en kompletterande möjlighet att rekrytera personal för bevakningsuppgif-lerna.

Även inom andra verksamhetsfält inom totalförsvaret har frågan om personalförsörjningen aktualiserats. Statsmakterna har i 1982 års försvars­beslut uttalat sig för atl vissa sjukvårdsenheter förs över från civilförsvaret till nya huvudmän. Härigenom har det uppstått ett behov av någon form av plikttjänstgöring för den personal som inte kan anses som hälso- och sjukvårdspersonal. För atl tillfredsställande kunna genomföra utbildning och övning i fredslid för uppgifter i krig kan även i andra fall någon form av plikt behöva finnas. Det kan exempelvis gälla viss personal inom det ekonomiska försvaret.

Vad jag nu har anfört visar alt någon form av tjänsteplikt behövs för att kunna rekrytera personal till sådana områden inom totalförsvaret som inle omfattas av civilförsvarsplikten eller värnplikten samt atl kunna öva denna personal i fredstid. Lagstiftning är därför nödvändig.

Jag kan inte dela den uppfattning som ligger bakom kritiken mot försla­get i promemorian att lösa rekryteringsproblemen med civilförsvarsplikten som grund. Farhågorna att civilförsvaret och dess personal skulle kunna komma alt betraktas på ett felaktigt sätl bara därför att dvilförsvarsplik­liga tjänstgör inom andra verksamhetsområden är enligt min mening över­drivna. Det i sammanhanget väsentliga måste vara att del inle finns beväp­nad personal i civilförsvarets verksamhet. Jag anser att det är en lämplig lösning alt genom en särskild lag ålägga civilförsvarsspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret. Jag förordar dock, som framgår av det följande, en något enklare lagstiftningsteknik än den som använts i promemorian.

2.2 När tjänstgöringsskyldighet skall föreligga

MiU förslag: Tjänstgöringsskyldigheten skall föreligga under samma förulsäUningar och i samma omfattning som tjänstgöringsskyldigheten enligt civilförsvarslagen (1960: 74).

Förslaget i promemorian: Tjänstgöringsskyldigheten skall föreligga vid krig. Efter särskilt förordnande av regeringen kan skyldigheten utsträckas till alt gälla också i följande situafioner, nämligen när Sverige är i krigsfara, eller när det råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som riket har befunnit sig i. Regeringen kan även

Prop. 1983/84:114

13

besluta om tjänstgöringsskyldighet när det är nödvändigt med hänsyn till försvarsberedskapen. Skyldighet alt tjänstgöra skall också föreligga vid utbildning och övning.

Remissinstanserna: Med undantag av de tre remissinstanser som avvisar hela förslaget har de ingen erinran mot förslaget i denna del.

Skäl för mitt förslag: Den i promemorian föreslagna lagen är konstruerad som en fullmaktslag. Den skyldighet som lagen lägger på den civilförsvars­pliktige framstår därför som en ny plikt ulan den koppling till civilför-svarssplikten som är avsedd. AMS har också kritiserat promemorieförsla­get från den utgångspunkten och särskilt anmärkt på alt gränsen mellan den föreslagna lagen och Ijänstepliktslagen blir oklar.

Mot den bakgrunden har jag valt att utforma lagen så att den bara reglerar skyldigheten att tjänstgöra utanför civilförsvaret medan tjänstgö­ringsskyldigheten som sådan följer av civilförsvarsplikten. Det är då inte heller nödvändigt att använda konstruktionen med fullmaktslag.

Civilförsvarsplikten innebär enligt 

II 

§ civilförsvarslagen att alla som bor i landet och är mellan 16 och 65 år gamla är skyldiga att tjänstgöra i civilförsvaret i den utsträckning som deras kroppskrafter och hälsotill­stånd medger.

Omfattningen av civilförsvarsplikten regleras av 12 §. När civilförsvars­beredskap råder, dvs. när landet är i krig eller krigsfara, skall den civilför­svarspliktige tjänstgöra i den omfattning som är nödvändig med hänsyn till den fientliga verksamheten eller faran för sådan samt till behovet av utbildning och övning i dvilförsvarsljänsl. Även under lid då det inte är civilförsvarsberedskap kan regeringen genom förvallningsbeslut förordna att civilförsvarsplikt skall fullgöras, om det är nödvändigt med hänsyn till försvarsberedskapen. 1 sådana fall får dock den civilförsvarspliktige inte tas i anspråk längre tid än sammanlagt högst 30 dagar eller, om han också är värnpliktig, 180 dagar.

Milt förslag innebär atl den civilförsvarspliktige skall vara skyldig alt i den omfallning som anges i civilförsvarslagen tjänstgöra utanför civilför­svaret. Härav följer all han också i fråga om skyldigheten att under normala fredsförhållanden delta i utbildning och övningar blir underkastad civilförsvarslagens regler.

2.3 Var tjänstgöringsskyldigheten skall fullgöras

Mitt förslag: Tjänstgöringsskyldigheten skall fullgöras i annan verk­samhet inom totalförsvaret än civilförsvaret. Uttagning för tjänstgö­ringen skall verkställas av myndigheter som regeringen bestämmer. Andra än de som har uttagits till ordnings- eller bevakningstjänst skall dock inte vara skyldiga att tjänstgöra i verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter. Under tjänstgöringen skall den civilförsvars­pliktige tillhöra den verksamhet som han deltar i.

Prop. 1983/84:114

14

Förslaget i promemorian: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. I promemorians lagförslag saknas emellertid begränsningen av skyldigheten all tjänstgöra i verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter.

Remissinstanserna: De flesta lämnar förslaget utan erinran. Några remiss­instanser menar att förslaget går för långt och att gränsen mellan allmänna Ijänstepliktslagen och den föreslagna lagen blir oklar. En remissinstans pekar på atl olika löne- och arbetsvillkor för de olika kategorierna av tjänslepliktiga kan komma alt skapa problem.

Skäl för mitt förslag: Syftet med lagförslaget är främst att tillgodose beho­vet av personal för de ordnings- och bevakningsuppgifter som överförs till polisväsendet och försvarsmakten saml de områden inom vilka lagen (1952: 269) om skyldighet för civilförsvarsplikiig att tjänstgöra vid krigs­maklen är tillämpbar. I begränsad omfattning bör även andra verksam­heter kunna komma i fråga, exempelvis uppgifter inom sjukvården och det ekonomiska försvaret. Ordnings- och bevakningstjänst är verksamheter som i vissa fall kan vara förenade med egentliga stridsuppgifter. 1 övrigt bör inte sådana uppgifter omfattas av den föreslagna tjänstgöringsskyldig­heten. Utan en sådan begränsning skulle lagförslaget innebära en avsevärd utvidgning av värnplikten vilket givelvis inte är meningen. Begränsningen bör komma till uttryck i lagen genom en bestämmelse som innebär att bara den som har uttagits till ordnings- eller bevakningstjänst är skyldig att tjänstgöra i verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter.

Vilka verksamhetsområden som tjänstgöringsskyldigheten skall gälla för får bestämmas av regeringen genom verkslälligbetsföreskrifter till lagen.

I lagen bör föreskrivas att den civilförsvarspliktige, då han tjänstgör utanför civilförsvaret skall tillhöra den verksamhet som han deltar i. Med anledning av vissa remissuttalanden vill jag framhålla att detla innebär atl den som åläggs ordningsuppgifter inom polisen blir polisman och den som tjänstgör inom försvarsmakten blir krigsman.

1 övrigt bör i så stor utsträckning som möjligt civilförsvarslagens be­stämmelser göras tillämpliga på den som med stöd av lagen åläggs alt tjänstgöra utanför civilförsvaret. Han bör således ha samma förmåner. Han bör också lyda samma regler i fråga om påföljd för underlåtenhet all fullgöra tjänstgöringsskyldigheten. I denna del hänvisas till specialmolive­ringen. Den föreslagna lagen medför följdändringar i civilförsvarslagen (1960: 74), lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd för försva­ret m.m., brottsbalken, familjebidragslagen (1978:520) och lagen (1977: 265) om statligt personskadeskydd. Även här hänvisas till special­moliveringen.

1 första hand bör givetvis uttagning ske av lämpliga frivilliga. Skyldighe­ten bör inle omfatta den som fullgör militärtjänst eller vapenfri tjänst eller annan tjänsteplikt.

Prop. 1983/84:114

15

2.4 Rätt att slippa tjänstgöring som är förenad med vapenbruk

Mitt förslag: Är tjänstgöring enligt den föreslagna lagen förenad med bruk av vapen, får den civilförsvarspliktige inle åläggas sådan tjänstgö­ring, om det kan antas att bruk av vapen mol annan är så oförenligt med den civilförsvarsplikliges allvarliga personliga övertygelse att han inte kommer alt fullgöra tjänstgöringen.

Förslaget i promemorian: Överenslämmer i huvudsak med milt förslag.

Remissinstanserna: Bortsett från en detaljanmärkning har ingen haft någon erinran mot förslaget.

Skäl för mitt förslag: Uppgifterna inom försvarsmakten och ordningsupp­gifterna inom polisväsendet innebär alt personalen tvingas bära vapen. Samma möjligheter som f. n. finns inom civilförsvarslagstiflningen för den som har betänkligheter mot vapenbruk att befrias från skyldigheten att fullgöra ordnings- och bevakningsuppgifter bör också erbjudas inom ramen för denna lagstiftning. Eftersom uttagningen i första hand sker av frivilliga kommer en sådan föreskrift dock inte all ha alltför stor betydelse. I verkställighelsföreskrifter får anges hur prövningen av samvetsbetänklig­heterna skall utformas.

2.5 Ikraftträdande

För att underiätta det fortsatta arbetet med att planlägga och verkställa överföringen av ordnings- och bevakningsuppgifterna till polisväsendet resp. försvarsmakten bör den nya lagen och de av denna föranledda lagändringarna träda i kraft den 1 juli 1984. Vissa övergångsproblem kräver en särskild reglering varom jag hänvisar till specialmotiveringen.

3    Upprättade lagförslag

I enlighet med det anförda har inom försvarsdepartementet upprättats förslag till

1.   lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civil­

försvaret,

2.

lag om ändring i civilförsvarslagen (1960: 74),

3.

lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m.m.,

4.

lag om ändring i brottsbalken,

Prop. 1983/84:114

16

5.

lag om ändring i familjebidragslagen (1978: 520),

6.

lag om ändring i lagen (1977: 265) om statligt personskadeskydd. Förslaget under 4 har upprättats i samråd med chefen för justifiedeparte-

mentet. Förslaget under 6 har upprättats i samråd med chefen för socialde­partementet. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.'

4   Spedalmotivering

4.1 Förslaget till lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret

1 § En civilförsvarsplikiig är under de förutsättningar och i den omfatt­ning som anges i 12§ 1-3 mom. civilförsvarslagen (1960; 74) skyldig att tjänstgöra i annan verksamhet inom totalförsvaret än civilförsvarets verk­samhet. Uttagning för sådan tjänstgöring skall verkställas av myndigheter som regeringen bestämmer. Skyldighet alt tjänstgöra i verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter har dock bara de civilförsvarsplik­tiga som har uttagits till ordnings- eller bevakningsuppgifler.

Den civilförsvarspliktige skall under tjänstgöringen tillhöra den verk­samhet som han deltar i.

Första stycket. Här anges den yttre ramen för tjänstgöringsskyldigheten. Den närmare preciseringen av vilka områden inom totalförsvaret som tjänstgöringsskyldigheten skall gälla för får bestämmas i verkställighelsfö­reskrifter till lagen. Beträffande innebörden av begreppet totalförsvar kan ledning hämtas i annan lagstiftning. Det förekommer t. ex. i förfogandela­gen (prop. 1977/78:72 s.87) och i I9kap. 5§ brottsbalken (prop. 1979/80: 176, s. 8 - 9, 49 - 50, 52 - 53 och JuU 1981/82: 8, s. 26 - 27).

Hänvisningen till 12 § 2 och 3 mom. civilförsvarslagen (1960: 74) innebär atl den civilförsvarspliktige är skyldig att utbilda sig och öva under högst trettio dagar och att han är skyldig att under vaije följd av fyra kalenderår delta högst tio dagar i övning. En del av nämnda tid får efler föreskrift av regeringen användas uteslutande till utbildning. Den som är värnpliktig kan åläggas att delta i utbildning och övning under den längre tid som han efler uttagningen till tjänstgöring enligt denna lag kunnat åläggas att tjänst­göra vid försvarsmakten.

Utbildningen och övningen bör normalt äga rum inom den organisation som den tjänslepliktige skall tillhöra i krig. Inget hindrar alt vederbörande utbildas eller övas på någon av civilförsvarets anläggningar. I detla fall bör givetvis vapenbruk inte förekomma.

' Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande med dem som är fogade till propositionen frånsett några redaktionella ändringar och aU fjärde meningen sak­nades i 1 § första stycket i det under I avgivna förslaget.

Prop. 1983/84:114

17

Andra stycket. 1 detta stycke föreskrivs att den civilförsvarspliktige under sådan tjänstgöring som avses i lagen lillhör den verksamhet som han deltar i. Tjänstgör han inom försvarsmakten är han att anse som krigsman med de rättigheter och skyldigheter som detta medför. Tjänstgör han inom polisväsendet är han att anse som polisman och följer vad som i övrigt gäller för polismän. Det innebär bl. a. atl han kan vara skyldig att i den omfallning som regeringen föreskriver delta som polisman i rikels försvar. Som anförts i den allmänna motiveringen under 2.3 är den uppgift som den tjänstgöringsskyldige har uttagits för av betydelse när del gäller alt bestäm­ma vad som skall gälla för honom.

2 § Är tjänstgöring enligt denna lag förenad med bruk av vapen, får den

civilförsvarspliktige inle åläggas sådan tjänstgöring, om det kan antas att

bruk av vapen mot annan är så oförenligt med den civilförsvarsplikliges

allvarliga personliga övertygelse att han inte kommer att fullgöra tjänstgö­

ringen.

Bestämmelsen är formulerad i överensstämmelse med motsvarande text i I § lagen (1966: 413) om vapenfri tjänst.

3 S Beslämmelserna i I2§ 5 mom., 13. 15, 16, 18, 21, 77 och 78§§, 79§

I -3 mom., 81 och 83§§ civilförsvarslagen (1960: 74) skall tillämpas på

den som tjänstgör enligt denna lag. Vid tillämpningen av dessa bestämmel­

ser skall med civilförsvaret avses verksamhet enligt denna lag.

I denna paragraf finns en uppräkning av de ytterligare bestämmelser i dvilförsvarslagen (1960:74) som skall tillämpas på den som tjänstgör enligt denna lag. Bestämmelserna gäller bl. a. förmåner, skyldighet att lämna vissa uppgifter, att inställa sig till inskrivning och att efterkomma kallelse till tjänstgöring. Även vissa bestämmelser om hämtning, vite och ansvar finns med i uppräkningen. Givetvis gäller bestämmelserna endast i de delar som de är tillämpbara på den som är ijänstgöringsskyldig enligt denna lag. Exempelvis ligger det i sakens natur att denne inte berörs av vad som föreskrivs i 15 S civilförsvarslagen om anmaning av civilförsvars­chefen.

4.2 Förslaget till lag om ändring i civilförsvarslagen (1960: 74)

l§

Första och andra styckena. Dessa stycken är oförändrade.

Tredje stycket. I detta finns bestämmelser om personal som har krigspla­cerais för tjänstgöring inom tjänstegrenen ordnings- och bevakningstjänst. Eftersom denna Ijänstegren upphör upphävs tredje stycket.

2    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 114

Prop. 1983/84:114

18

6§

Första, andra och tredje styckena. Dessa stycken ändras inte.

Fjärde stycket. Här finns bl.a. bestämmelser om att tjänsteman vid polisväsendet är skyldig alt motta uppdrag som civilförsvarschef eller som dislriktschef inom civilförsvaret. Enligt den praxis som har utvecklats genom åren brukar tjänstemän vid polisväsendet inte förordnas på chefs­befattningar inom civilförsvaret. Anledningen torde vara att civilförsvaret och polisväsendet mer och mer har kommit att betraktas som samverkande organ. Då ordningsuppgifterna förs över från civilförsvaret till polisväsen­det blir delta synsätt alltmer befogat. Bestämmelserna om skyldighet för tjänsteman i polisväsendet atl motta nämnda uppdrag tas därför bort. Detta innebär givetvis inget förbud för tjänstemannen att motta ett sådant uppdrag.

12 § 5 mom.

Första stycket. Detla stycke ändras inte.

Andra stycket. Staten meddelar grupplivförsäkring ål de civilförsvars­pliktiga bl. a. under föreskriven tjänstgöring vid försvarsmakten. Denna tjänstgöring grundar sig på lagen (1952: 269) om skyldighet för civilför­svarsplikiig att tjänstgöra vid krigsmakten. Den lagen upphävs. Vad som sägs om föreskriven tjänstgöring vid försvarsmakten las därför bort.

Tredje och fiärde styckena. Inga ändringar görs.

14 §

Första stycket. Slyckel är oförändrat.

Andra och tredje styckena. Civilförsvaret kommer i framtiden inte att ha någon beväpnad personal. Bestämmelserna i andra och tredje styckena om den som hyser betänkligheter mol alt bruka vapen mot annan tas därför bort. 1 stället införs i elt nytt andra stycke en hänvisning till lagen om skyldighet för dvilförsvarsplikliga att tjänstgöra utanför civilförsvaret.

19 §

Första stycket. Ändringen är föranledd av atl ordningsuppgifterna förs över från civilförsvaret till polisväsendet.

Andra stycket. Ingen ändring görs.

65 §

Första stycket. Här finns bl. a. en bestämmelse om rätt för civilförsvars-myndighet all besiktiga en anläggning eller en byggnad i samband med bevakningsuppgifl som ankommer på civilförsvaret. Eftersom bevaknings-uppgifterna skall föras över till försvarsmakten tas bestämmelsen om be­siktning för detla ändamål bort. I stället förs en motsvarande bestämmelse in i 5§ lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m.m.

Andra stycket. Inga ändringar görs.

i. op. 1983/84:114

19

Ikraftträdandebestämmelser

F. n. pågår en överföring av civilförsvarets bevakningsuppgifter till för­svarsmakten. Överföringen beräknas vara slutförd den I juli 1987. När det gäller övergången av civilförsvarets ordningsuppgifter till polisväsendet är lidpunkten mera oklar. Somjag anfört i avsnittet 2.6 börden nya lagen och de av denna föranledda lagändringarna träda i kraft den 1 juli 1984 för att underlätta arbetet med att planlägga och verkställa överföringarna. Intill dess övergångarna blivit slutförda måste emellertid äldre bestämmelser gälla för dem som efter lagens ikraftträdande alltjämt är krigsplacerade för tjänstgöring inom ijänstegrenen ordnings- och bevakningstjänst samt för den verksamhet som har samband med deras tjänstgöring. Övergångsbe­stämmelsen har utformats i enlighet härmed.

4.3       Förslaget till lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser

fill skydd för försvaret m. m.

5§

Första stycket. Ändringen är redaktionell.

Andra stycket. Enligt 65 § civilförsvarslagen (1960: 74) får civilförsvars-myndighet besiktiga anläggning eller byggnad som skall bevakas av civil­försvarsmyndighet. Den som äger eller innehar viss anläggning är enligt den nu aktuella paragrafen skyldig all tillåta besiktning genom länsstyrel­sens försorg för att utröna vilka skyddsåtgärder som bör vidtas. Bevak­ningsuppgifterna förs nu över från civilförsvaret till försvarsmakten. Ge­nom ett nytt andra stycke i paragrafen får militär myndighet den rätt som tillkommer civilförsvarsmyndighet enligt 65 § civilförsvarslagen atl besik­tiga anläggning eller byggnad som skall bevakas. Bestämmelsen om civil-försvarsmyndighelens besiktningsräll i dessa fall tas i stället bort från sistnämnda lagrum. Medför besiktning enligt första slyckel kostnad eller skada för ägaren eller innehavaren av anläggningen är denne berättigad till ersättning. Däremot har ersättning för civilförsvarsmyndighets besiktning enligt 65 § civilförsvarslagen inte kunnal utgå. Någon ändring härvidlag är inte avsedd när besiktningsrälten nu förs över på militär myndighet. För besiktning enligt andra stycket kan ersättning därför inte utgå.

4.4       Förslaget till lag om ändring i brottsbalken

22 kap.14 §

Första stycket. I denna paragraf regleras f n. vilken personal som är alt anse som krigsmän. Bl. a. är enligt första stycket den som tillhör sådan Ijänstegren inom civilförsvaret vars personal jämlikt regeringens förord­nande är skyldig att utöva verksamhet som åvilar försvarsmakten att anse som krigsman. Eftersom denna kategori av civilförsvarspersonal kommer att avskaffas utgår denna bestämmelse ur första stycket.

Prop. 1983/84:114

20

Andra och tredje styckena. Bestämmelserna är oförändrade.

Det kan anmärkas att även 24 kap. 2 § brottsbalken innehåller bestäm­melser som blir inaktuella i den nya ordningen. Chefen för justitiede­partementet kommer enligt vad jag har inhämtat att anmäla frågan om en ändring av den paragrafen i annat sammanhang.

Ikraftträdandebestämmdser

Av skäl som anförts i avsnitt 4.2 måste äldre bestämmelser gälla för dem som efter lagens ikraftträdande alltjämt är krigsplacerade för tjänstgöring inom ijänstegrenen ordnings-och bevakningstjänst. Övergångsbestämmel­sen har utformats i enlighet härmed.

4.5 Förslaget till lag om ändring i familjebidragslagen (1978: 520)

3§

Första stycket. Inga ändringar görs.

Andra slyckel. Ändringen föranleds av lagen om skyldighet för civilför­svarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret.

4.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977: 265) om statligt personska­deskydd

l§

Första stycket. Ändringen föranleds av lagen om skyldighet för civilför­svarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret.

Andra stycket. Stycket ändras ej.

5   Hemställan

Jag hemställer att lagrådets yllrande inhämtas över lagförslagen.

6   Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

Prop. 1983/84:114

21

Bilaga  1

F

ö

rslag till   lag om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nst­g

ö

ra utanf

ö

r civilf

ö

rsvaret.

Promemoria utarbetad inom f

ö

rsvarsdepartementet

Ds F

ö

 1983:4

Prop. 1983/84:114

22

Inneh

å

l 1sf

ö

rteckni ng

1

Inledning

2

Nuvarande ordning

3

Utredningen

4

Ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag

5

Special motivering

6

F

ö

rfattningsf

ö

rslag

Prop. 1983/84:114

23

1      Inledning

Med st

ö

d av regeringens bemyndigande tillkallade d

å

varande chefen f

ö

r f

ö

rsvarsdepartementet,  statsr

å

det Kr

ö

nmark, en s

ä

rskild utredare (F

ö

 1977:04) f

ö

r att utreda fr

å

gan om 

ö

verf

ö

ring av vissa av civil­f

ö

rsvarets ordnings- och bevakningsuppgifter till  andra myndigheter. Utredningen l

ä

mnade i   december 1978 bet

ä

nkandet   (Ds F

ö

 1978:9)  

Ö

ver­f

ö

ring av civilf

ö

rsvarets ordnings- och bevakningsuppgifter till andra myndigheter.

Utredningen f

ö

reslog bl.a.  att ordningsuppgifterna skulle 

ö

verf

ö

ras till  polisv

ä

sendet och bevakningsuppgifterna till  f

ö

rsvarsmakten. Rekryteringen av personal   f

ö

r dessa uppgifter f

ö

reslogs grunda sig p

å

 den allm

ä

nna civilf

ö

rsvarsplikten. F

ö

r den personal   som skulle g

å 

till   f

ö

rsvarsmakten f

ö

rutsattes detta ske med utnyttjande av lagen (1952:269) om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktig att tj

ä

nstg

ö

ra inom f

ö

rsvarsmakten.  F

ö

r polisv

ä

sendets behov f

ö

reslogs en ny, mot­svarande  lag om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktig att tj

ä

nstg

ö

ra inom polisv

ä

sendet.

Utredningens bet

ä

nkande lades efter remissbehandling till   grund f

ö

r f

ö

rslag till  1979/80 

å

rs  riksm

ö

te.   I propositionen f

ö

reslogs   (prop. 1979/80:100 bilaga 7  s. 290-316) att,  s

å

som utredningen f

ö

rordade, bevakningsuppgifterna  skulle f

ö

ras 

ö

ver till   f

ö

rsvarsmakten och ord­ningsuppgifterna tm   polisv

ä

sendet.    Riksdagen tog inte st

ä

llning till  tidpunkten f

ö

r 

ö

verf

ö

randet.  I fr

å

ga om personal rekryter!ngen, d

ä

r remissopinonen  var delad,  anf

ö

rde f

ö

redraganden,  statsr

å

det Kr

ö

nnark, bl.a.    f

ö

ljande:   "Skulle det visa sig om

ö

jligt att t.ex. rekrytera personal   till   polisen p

å

frivillig v

ä

g och till   f

ö

rsvars­makten via en f

ö

rl

ä

ngd v

ä

rnplikt,  kan det rekryteringsf

ö

rslag som utredaren har l

ä

mnat bli   aktuellt.   Inom den sittande f

ö

rsvarskommit­t

é

n 

ö

verv

ä

gs f.n.     totalf

ö

rsvarets personalf

ö

rs

ö

rjning. Jag f

ö

rut­s

ä

tter att den h

ä

r aktuella fr

å

gan behandlas i  detta sammanhang och att kommitt

é

n kommer med f

ö

rslag i 

ä

mnet".

F

ö

rsvarskommitt

é

n tog emellertid inte upp denna fr

å

ga till  behand­ling.  Inte heller i  1982 

å

rs f

ö

rsvarsbeslut l

ö

stes fr

å

gan. Vid  f

ö

r­nyade

ö

verl

ä

ggningar med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r justitiedepartementet och rikspolisstyrelsen har framkommit att personalf

ö

rs

ö

rjningsfr

å

gan inte synes kunna l

ö

sas helt p

å

 frivillig v

ä

g. N

å

gon form av plikt m

å

ste nog finnas.  Med anledning h

ä

rav har i  denna promemoria tagits upp fr

å

gan om s

ä

rskild lagstiftning i  

ä

mnet.

Prop. 1983/84:114

24

2      Nuvarande ordning

Den nuvarande  skyldigheten f

ö

r det allm

ä

nna civilf

ö

rsvaret att svara f

ö

r vissa  ordningsuppgifter h

ä

rr

ö

r  fr

å

n  

å

r 1944. D

å

 tillkom den s.k. ordningstj

ä

nsten. Personalen inom denna hade till  uppgift att under beredskap uppr

ä

tth

å

lla ordningen  i   skyddsrummen och  svara  f

ö

r ord­ningen i  samband med annan civilfbrsvarsverksamhet.    Bevakningsupp­gifterna tillf

ö

rdes civilf

ö

rsvaret 

å

r 1948. Dessa som tidigare l

å

g p

å

 den s.k.  landstormspolisen avs

å

g bevakningen av civila  skydds­f

ö

rem

å

l,  dvs.   f

ö

rem

å

l   som inte tillh

ö

r f

ö

rsvarsmakten men 

ä

nd

å

ä

r viktiga  f

ö

r totalf

ö

rsvaret.

Ordnings- och bevakningstj

ä

nsten ombes

ö

rjs numera i   huvudsak  av ordningsenheter och bevakningsenheter. Personalen i   bevakningsenhe­terna 

ä

r bev

ä

pnad med kulsprutepistoler.   I enheternas utrustning ing

å

r ocks

å

 lanrnninor.    Ordningstj

ä

nst fullg

ö

rs ocks

å

 inom unds

ä

tt­ningsenheternas ordningsavdelningar. Viss bevakningstj

ä

nst f

ö

rekom­mer inom verkskydden och vid verksanl

ä

ggningar.

Ordningsenheterna har till   uppgift bl.a.  att anvisa  civilf

ö

rsvarets enheter,   andra  utryckningsenheter och allm

ä

nheten framkomliga  v

ä

gar tm  och fr

å

n  skadeomr

å

den. Enheterna  skall  vidare dirigera trafiken i   samband med utrymningar eller vid andra former av civilf

ö

rsvars-verksamhet. Enheterna skall 

ä

ven uppr

ä

tta avsp

ä

rrningar f

ö

r att underl

ä

tta civilf

ö

rsvarets verksamhet samt f

ö

r att f

ö

rhindra skador. I uppgifterna  ing

å

r ocks

å

 att 

ö

vervaka att best

ä

mmelserna om alarme­ ring, m

ö

rkl

ä

ggning,  allm

ä

n ordning och s

ä

kerhet under civilf

ö

rsvars­beredskap iakttas.   Inom ordningsenheterna  finns enligt planerna drygt 2 000 yrkespoliser f

ö

r bef

ä

lsuppgifter och  inemot 9 000 civil­f

ö

rsvarspliktiga  f

ö

r manskapsuppgifter.    Det planerade personalbeho­vet 

ä

r t

ä

ckt.

Unds

ä

ttningsenheternas ordningsavdelningar har i   huvudsak  samma upp­gifter som ordningsenheterna.

Uppgifterna  f

ö

r bevakningsenheterna 

ä

r koncentrerade till   bevakning av civila  skydds f

ö

rem

å

l. Med skyddsf

ö

rem

å

l  menas anl

ä

ggningar,  in­r

ä

ttningar,  omr

å

den eller f

ö

rem

å

l   som 

ä

r av s

å

dan betydelse f

ö

r totalf

ö

rsvaret att de omfattas av f

ö

rbud enligt lagen   (1940:358) med vissa best

ä

mmelser om skydd f

ö

r f

ö

rsvaret m.m.    Bevakningsenheterna skall  bl.a.   skydda s

ä

rskilt angivna anl

ä

ggningar eller f

ö

retag mot

Prop. 1983/84:114                                                              25

spioneri,  sabotage och annan skadeg

ö

relse samt avv

ä

rja angrepp av mindre fiendestyrkor.  Enheterna  skall  

ä

ven kontrollera v

ä

gfarande vid tillf

ä

nigt uppr

ä

ttade v

ä

gsp

ä

rrar och vid behov svara f

ö

r upp­r

ä

tth

å

llandet av den allm

ä

nna ordningen.   I uppgifterna  ing

å

r ocks

å 

att utf

ö

ra markbevakning av skyddsf

ö

rem

å

l,  f

ö

retr

ä

desvis genom patrullering med bil. Personalbehovet i  bevakningsenheterna uppg

å

r enligt planerna till  ca 21 000 man      och ber

ä

knas vara  fyllt till  ca 85 %.

Inom st

ö

rre eller annars betydelsefulla f

ö

retag organiseras inom verkskyddets ram en bevakningstj

ä

nst vars uppgift 

ä

r att skydda f

ö

retagen mot spioneri  och sabotage.  F.n.  finns  tv

å

typer av verk­skydd. A-verkskydd och B-verkskydd.  A-verkskydden best

å

r av unds

ä

t­tande enheter samt,  i   vissa fall,  av bevakningsenheter.  B-verkskyd-den best

å

r enbart av bevakninqsenheter.    Med bevakningsverkskydd avses h

ä

r A-verkskyddens bevakningsenheter samt B-verkskydden.  Redan f

ö

r fredsf

ö

rh

å

llanden ordnar vissa  f

ö

retag bevakning mot inbrott och skadeg

ö

relse genom egen personal  eller vaktbolag.  Denna  fredsm

ä

ssiga organisation ing

å

r under beredskap  - d

ä

r s

å

ä

r m

ö

jligt - i   verkskyd­det eller samordnas med detta.    Personalstyrkan i   f

ö

retagens bevak­ningsverkskydd uppg

å

r tm  ca 5 000 man.

Vissa statliga  verk  organiserar  som en del   av sitt civilf

ö

rsvar en bevakningstj

ä

nst av samma  slag som f

ö

retagen.    Detta har emellertid skett i  mycket begr

ä

nsad omfattning.  Personalstyrkan uppg

å

r s

å

lunda i  dag till  bara ett 30-tal  man.

Prop. 1983/84:114

26

3      Utredningen

Som har angetts under avsnittet 1 Inledning har riksdagen p

å

 grund­val av det f

ö

rslag som utredningen r

ö

rande ordnings- och bevaknings­uppgifternas 

ö

verf

ö

rande lade fram beslutat att civilf

ö

rsvarets ordningsuppgifter skall 

ö

vertas av polisen och att bevakningsuppgif­terna skall f

ö

ras till f

ö

rsvarsmakten. En f

ö

ljd av detta beslut blir att samtliga bev

ä

pnade enheter utg

å

r ur civilf

ö

rsvarets krigsorgani­sation.

De uppgifter som efter genomf

ö

randet av riksdagens beslut kommer att ligga p

å

 polisen best

å

r i att uppr

ä

tth

å

lla ordningen och genomf

ö

ra allm

ä

nna trafikregleringar och uppr

ä

tta avsp

ä

rrningar under utrym­ningsoperationer och vid skadeplatser.    Polisen skall  ocks

å

 kunna g

ö

ra avsp

ä

rrningar och reglera trafiken i  samband med gasbel

ä

ggning eller radioaktiv bel

ä

ggning.    P

å

beg

ä

ran av civilf

ö

rsvarsmyndighet skall   polisen  vidare kunna bist

å

 med ordningsh

å

llning och trafikreg­lering samt ingripa mot st

ö

rningar i  samband med annan civilf

ö

r­svarsverksamhet.

Uppgifterna  skall  enligt utredningens f

ö

rslag l

ö

sas i  en organisa­tion med samma principiella uppbyggnad som ordningsenheterna  inom civilf

ö

rsvaret f.n.  har.    Enheterna kommer att best

å

 av civilf

ö

r­svarspliktiga  - beredskapspolism

ä

n - och yrkespolism

ä

n,  varvid yrkespolisen  tj

ä

nstg

ö

r i  de olika chefsbefattningarna.    Ben

ä

mningen beredskapspolism

ä

n  f

ö

r de civilf

ö

rsvarspliktiga har utredningen valt

f

ö

r att markera  anknytningen av deras tj

ä

nstg

ö

ringsskyldighet till beredskap och  krig.    Organisationen anpassas till   den organisation med avdelning och grupp som finns inom polisen.    F

ö

rh

å

llandet mellan yrkespolism

ä

n och civilf

ö

rsvarspliktiga blir ungef

ä

r detsamma  som tidigare.  Hela organisationen f

ö

reslogs best

å

av ca 2 000 yrkespoli­ser och 9 000 beredskapspolism

ä

n,  varav 1 000 i  personal reserv, eller totalt ca 11 000 man. F

ö

r att uppr

ä

tth

å

lla sambandet mellan civilf

ö

rsvarscheferna och polischeferna f

ö

resl

å

r    utredningen att s

ä

rskilda samverkansbef

ä

l  - yrkespolism

ä

n i  bef

ä

lsst

ä

llning - utses. Utbildnings- och 

ö

vningsverksamheten i  den nya organisationen f

ö

re­sl

å

s bli   genomf

ö

rd i  polisi

ä

r regi.

Enligt riksdagens beslut tar f

ö

rsvarsmakten 

ö

ver den bevakning av civila skyddsf

ö

rm

å

l   som nu 

å

ligger civilf

ö

rsvaret. Till  f

ö

rsvarsmak­ten f

ö

rs ocks

å

 den bevakning som enligt 1 

§

 lagen   (1940:358)  med

Prop. 1983/84:114

27

vissa best

ä

mmelser till   skydd f

ö

r  f

ö

rsvaret m.m.  kan 

å

l

ä

ggas den som driver industriell eller annan verksamhet av v

ä

sentlig betydelse f

ö

r f

ö

rsvaret eller folkf

ö

rs

ö

rjningen.  Denna bevakningstj

ä

nst

ä

r av j

ä

mf

ö

relsevis ringa omfattning.

De uppgifter som f

ö

rsvarsmakten tar 

ö

ver kommer att ligga p

å

 arm

é

n och 

ä

r v

ä

sentligen av liknande slag som de uppgifter som s

ä

rskilda arm

é

f

ö

rband har i  fr

å

ga om bevakningen av milit

ä

ra skyddsf

ö

rem

å

l   vid beredskapstmst

å

nd och krig.    F

ö

rsvarsmakten skall  allts

å

 i  fort­s

ä

ttningen vid beredskapstm st

å

nd och vid mobilisering tillgodose skyddsbehoven 

ä

ven f

ö

r de civila skyddsf

ö

rem

å

l   som hittills har bevakats av civilf

ö

rsvarets bevakningsenheter inkl.    verkskyddens bevakningsenheter. De nya uppgifterna inneb

ä

r ungef

ä

r en f

ö

rdubbling av den  skyddsf

ö

rem

å

lsbevakning som 

å

ligger arm

é

n vid beredskaps-tillst

å

nd och efter mobilisering.

Utredningen f

ö

resl

å

r att de 

ö

verf

ö

rda enheterna organisatoriskt inordnas  i  f

ö

rsvarsmaktens vanliga organisation f

ö

r kompanier,  plu­toner och  grupper. Utredningen har med utg

å

ngspunkt i   nuvarande bevakningspersonals f

ö

rdelning p

å

 milit

ä

r- och  f

ö

rsvarsomr

å

den utar­betat    f

ö

rslag till   f

ö

rdelning av  de nya organisationsenheterna p

å

dessa omr

å

den. Den f

ö

reslagna organisationen har i  stort sett den personal ram som nu g

ä

ller,  dvs.  drygt 22 000 man.    Utredningen har d

å

 r

ä

knat med att

ä

ven bevakningsverkskyddens uppgifter skall  f

ö

ras 

ö

ver tm   f

ö

rsvarsmakten.

Utredningens f

ö

rslag om utbildning och 

ö

vning av bevakningspersona­len bygger p

å

 den allm

ä

nna milit

ä

ra utbildning som personalen har f

å

tt under sin v

ä

rnpliktstj

ä

nstg

ö

ring. Den b

ö

r kompletteras med en tv

å

  dagars ra

ö

nstrings

ö

vning vart  fj

ä

rde

å

r f

ö

r all  personal.  Bef

ä

let b

ö

r  dessutom delta i  en lednings

ö

vning om tv

å

  dagar vart fj

ä

rde 

å

r. J

ä

mf

ö

rt med tidigare inneb

ä

r detta att det totala utbildnings- och 

ö

vningsuttaget f

ö

resl

å

s bli  n

å

got mindre.

M

ö

jligheterna att i  st

ö

rre utstr

ä

ckning

ä

n hittills utnyttja v

ä

rn­pliktig personal   f

ö

r att l

ö

sa de 

ö

verf

ö

rda uppgifterna har under­s

ö

kts av utredningen. Det har varit motiverat av att f

ö

rsvarmakten, som huvudsakligen best

å

r av v

ä

rnpliktig personal,  skal)  

ö

verta bevakningsuppgifterna och d

ä

rmed ocks

å

huvuddelen av personalen. Tillg

å

ngen p

å

 v

ä

rnpliktig personal  medger emellertid enligt utred-

Prop. 1983/84:114

28

ningen inte att dessa uppgifter ens successivt 

ö

vertas av v

ä

rnplik­tiga. Huvuddelen av uppgifterna m

å

ste d

ä

rf

ö

r liksom hittills l

ö

sas av civilf

ö

rsvarspliktig personal.

Uttagning och inskrivning av civilf

ö

rsvarspliktiga f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring vid polisv

ä

sendet som beredskapspolism

ä

n  resp.  vid f

ö

rsvarsmakten f

ö

r skyddsf

ö

rem

å

l sbevakning b

ö

r enligt utredningens f

ö

rslag liksom hitms ombes

ö

rjas av l

ä

nsstyrelsernas  f

ö

rsvarsenheter,  som sk

ö

ter all  annan uttagning och inskrivning av civilf

ö

rsvarspliktiga.

Uttagning och inskrivning f

ö

resl

å

s ske under fredstid i  den omfatt­ning som motsvarar personalplanerna. Komplettering f

ö

rutses kunna 

ä

ga rum under beredskapstm st

å

nd eller i  krig f

ö

r att vidmakth

å

lla organisationen.

Tj

ä

nstg

ö

ring f

ö

r de 

ö

verf

ö

rda ordnings- och bevakningsuppgifterna b

ö

r enligt utredningen bara komma i  fr

å

ga under beredskapstm st

å

nd och i  krig.   I fred b

ö

r endast en mycket begr

ä

nsad utbildnings- och 

ö

vningsverksamhet genomf

ö

ras.

Utredningen har lagt fram 

ä

ndringsf

ö

rslag som ber

ö

r sju lagar och 

å

tta f

ö

rordningar samt f

ö

rslag till  en ny lag och tv

å

 nya f

ö

rord­ningar. De viktigaste 

ä

ndringsf

ö

rslagen 

ä

r de f

ö

r

ä

ndringar av civil­f

ö

rsvarslagen   (1960:74) och civilf

ö

rsvarskung

ö

relsen   (1960:377)  som f

ö

ljer av att tj

ä

nstegrenen o

»

'dnings- och bevakningstj

ä

nst utg

å

r ur organisationen och av att civilf

ö

rsvaret d

ä

rmed frig

ö

rs  fr

å

n bev

ä

p­nad personal.  Detta  f

ö

ranleder ocks

å

f

ö

ljd

ä

ndringar i  en  del  andra f

ö

rfattningar.  Som en  f

ö

ljd av att ansvaret f

ö

r bevakning av civila skyddsf

ö

rmem

å

l   

å

l

ä

ggs  f

ö

rsvarsmakten  f

ö

resl

å

s att instruktionen  f

ö

r 

ö

verbef

ä

lhavaren 

ä

ndras  s

å

 att 

ö

verbef

ä

lhavaren 

å

l

ä

ggs ansvaret f

ö

r ledningen och samordningen av bevakningstj

ä

nsten inom totalf

ö

rsva­ret.    Den lag   (1952:269)  och den kung

ö

relse   (1953:21)  som reglerar de civilf

ö

rsvarspliktigas skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra inom f

ö

rsvars­makten har gjorts till

ä

mpliga 

ä

ven p

å

 civilf

ö

rsvarspliktiga i  bevak­ningstj

ä

nst.    Utredningen f

ö

resl

å

r att samma f

ö

rfattningskonstruk­tion skall  anv

ä

ndas f

ö

r att skapa en skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvars­pliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra inom polisv

ä

sendet.    Utredningen f

ö

resl

å

r f

ö

r detta 

ä

ndam

å

l   en ny lag om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarpliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra inom polisv

ä

sendet samt en f

ö

rordning med verkst

ä

l­lighetsf

ö

reskrifter tm   den lagen.  Som f

ö

rebild har utredningen anv

ä

nt de tidigare n

ä

mnda, motsvarande f

ö

rfattningar som g

ä

ller f

ö

r

Prop. 1983/84:114

29

f

ö

rsvarsmakten.  En hel   del   av de best

ä

mmelser som f

ö

resl

å

s utg

å

 ur civilf

ö

rsvarslagen   (1960:74) och civilf

ö

rsvarskung

ö

relsen   (1960:377) har ansetts med f

ö

rdel  kunna f

ö

ras

ö

ver till  dessa f

ö

rfattningar. Utredningen  f

ö

resl

å

r 

ä

ven  vissa 

ä

ndringar i  kung

ö

relsen   (1953:21) avseende civilf

ö

rsvarspliktigs skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra inom f

ö

r­svarsmakten f

ö

r att f

å

 en i  g

ö

rligaste m

å

n likartad utformning av denna kung

ö

relse och till

ä

mpningsf

ö

rordningen betr

ä

ffande civilf

ö

r-svarspliktigs skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra inom polisv

ä

sendet.    Det f

ö

rh

å

llandet att civilf

ö

rsvarspliktig 

å

l

ä

ggs skyldighet att tj

ä

nst­g

ö

ra inom polisen f

ö

ranleder ocks

å

f

ö

ljd

ä

ndringar i  en del   f

ö

rfatt­ningar som s

ä

rskilt har redovisats.

Rekryteringen av personal   f

ö

r de ordnings- och bevakningsuppgifter som f

ö

rs 

ö

ver till   polisv

ä

sendet resp.  f

ö

rsvarsmakten har noga 

ö

ver­v

ä

gts av utredningen som h

ä

rvid har kommit fram till  att personalen 

ä

ven i  forts

ä

ttningen b

ö

r  rekryteras huvudsakligen med civilf

ö

r­svarsplikten som grund.  F

ö

r den personal   som g

å

r till   f

ö

rsvarsmakten f

ö

ruts

ä

tts detta ske med utnyttjande av lagen   (1952:269) om skyldig­het f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktig att tj

ä

nstg

ö

ra inom f

ö

rsvarsmakten.  F

ö

r polisv

ä

sendets behov f

ö

resl

å

s en motsvarande lag om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktig att tj

ä

nstg

ö

ra inom polisv

ä

sendet.

Prop. 1983/84:114

30

4      

Ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag

Utredningens f

ö

rslag om personal rekryteringen har vid remissbehand­lingen utsatts f

ö

r viss kritik.   I  vissa fall  avstyrks f

ö

rslaget, d

ä

rf

ö

r att det inneb

ä

r att vissa  civilf

ö

rsvarspliktiga 

ä

ven i   fort­s

ä

ttningen skulle vara bev

ä

pnade.

Rikspolisstyrelsen anser att v

ä

rnpliktiga som har genomg

å

tt milit

ä

r-polisutbildning generellt b

ö

r krigsplaceras som beredskapspolism

ä

n vid uttr

ä

det ur v

ä

rnplikts

å

ldern.    

Ö

verbef

ä

lhavaren f

ö

rordar att rekryteringen tm   de 

ö

verf

ö

rda bevakningsf

ö

rbanden b

ö

r ske p

å

v

ä

rn­pliktens grund men anser att civilf

ö

rsvarsplikten kan 

ö

verg

å

ngsvis vara en kompletterande rekryteringsm

ö

jlighet. Chefen f

ö

r  arm

é

n bitr

ä

der utredningens f

ö

rslag. V

ä

rnpliktsverket f

ö

resl

å

r att v

ä

rn­pliktslagen kompletteras med best

ä

mmelser som inneb

ä

r att v

ä

rnplik­ten kvarst

å

r till   det 

å

r vederb

ö

rande  fyller 60 

å

r f

ö

r den  som vid 47 

å

rs 

å

lder 

ä

r krigsplacerad inom f

ö

rsvarsmaktens bevakningsenhe­ter.

Civilf

ö

rsvarsstyrelsen anser mot bakgrund av 

ö

nskem

å

len att avv

ä

pna civilf

ö

rsvaret att den f

ö

reslagna  rekryteringen via civilf

ö

rsvars­plikten 

ä

r otillfredsst

ä

llande.   I  st

ä

llet borde man enligt styrelsen str

ä

va efter att hitta s

å

dana former f

ö

r ianspr

å

ktagande som inneb

ä

r att de uppgifter som fordrar bev

ä

pning utg

å

r b

å

de formellt och reellt s

å

  l

å

ngt det 

ä

r m

ö

jligt.  Liknade  synpunkter framf

ö

rs  av 

ö

ver­styrelsen f

ö

r ekonomiskt f

ö

rsvar och statens vattenfallsverk. Civilf

ö

rsvarsstyrelsen till

ä

gger att det ocks

å

borde 

ö

verv

ä

gas ytterligare om inte personalen till   polisens ordningsenheter  skulle kunna tas i  anspr

å

k p

å

 samma s

ä

tt som f

ö

r den ordinarie polisverk­samheten,  dvs.   p

å

 frivillighetens  v

ä

g med vanligt anst

ä

ll ningsf

ö

r-farande.

F

ö

rsvarets  rationaliseringsinstitut och riksrevisionsverket anser att utredningen inte tillr

ä

ckligt pr

ö

vat alternativet att rekrytera personal  p

å

frivillig v

ä

g. Arbetsmarknadsstyrelsen menar att av de ca 3 000 handr

ä

ckningsv

ä

rnpliktiga och det till  n

å

gra tusen uppg

å

en­de antalet 

ö

vriga fullt vapenf

ö

ra s.k. merbehovsutbildade i  v

ä

rn­pliktig 

å

lder,   som varje 

å

r st

ä

lls  till  verkets f

ö

rfogande i  samband med f

ö

rdelningen av dem som fyllt 47 

å

r,  skulle f

ö

rsvarsmakten kunna beh

å

lla det antal   som 

å

rligen beh

ö

vs  f

ö

r bevaknings- och ordnings-enheterna. Personal   som 

ä

r avsedd f

ö

r ordningsenheterna inom polisen

Prop. 1983/84:114

31

b

ö

r enligt styrelsen uttas efter eget medgivande. Om man v

ä

ljer denna l

ö

sning beh

ö

vs inte n

å

gra f

ö

rfattnings

ä

ndringar. Enligt sty­relsen r

ö

r det sig endast om organisationsfr

å

gor. L

ä

nsstyrelsen i Kronobergs l

ä

n delar arbetsmarknadsstyrelsens uppfattning.

L

ä

nsstyrelsen i Stockholms l

ä

n anser att rekryteringen b

ö

r ske i fr

å

ga om f

ö

rsvarsmakten bland de handr

ä

ckningsv

ä

rnpliktiga och de merbehovsutbildade v

ä

rnpliktiga som varje 

å

r st

ä

lls till  arbetsmark­nadsstyrelsens f

ö

rfogande och fr

å

ga om polisen genom en 

ö

verf

ö

ring av v

ä

rnpliktigsavg

å

ngen personal   som tidigare har varit placerad i f

ö

rsvarsmaktens bevakningstj

ä

nst och milit

ä

rpolistj

ä

nst.    Detta n

ö

dv

ä

ndigg

ö

r enligt styrelsen ett beslut om inf

ö

rande av totalf

ö

r­svarsplikt.

L

ä

nsstyrelsen i J

ä

mtlands l

ä

n  avstyrker best

ä

mt f

ö

rslaget att ut­

nyttja civilf

ö

rsvarspliktiga.      Personalbehvoet b

ö

r kunna tillgodoses

genom 

ö

kat ianspr

å

ktagande av v

ä

rnpliktiga eller genom avtal  om

frivillig tj

ä

nstg

ö

ring.

Allm

ä

nna Bevaknings AB  f

ö

rklarar att bolaget ansluter sig till   f

ö

r­slaget om en lagstiftning som m

ö

jligg

ö

r att 

ä

ven civilf

ö

rsvarsplik­tiga under 47 

å

r kan tas i   anspr

å

k  f

ö

r bevakningsuppgifter.    Nuva­rande system med avtal  har enligt bolaget framf

ö

r allt mot bakgrund av den relativt stora personaloms

ä

ttningen inom bevakningsf

ö

retagen, visat sig sv

å

rt att administrera.

Som tidigare har anf

ö

rts  f

ö

rutsattes enligt riksdagsbeslutet att ut­redningens f

ö

rslag fick aktualiseras om personal rekryteringen inte kunde ske p

å

 frivillig v

ä

g, men att f

ö

rsvarskommitt

é

n torde komma att behandla  fr

å

ga.  F

ö

rsvarskommitt

é

n tog emellertid inte upp denna fr

å

ga till   behandling.   Inte heller  i   1982 

å

rs  f

ö

rsvarsbeslut l

ö

stes fr

å

gan. Vid f

ö

rnyade

ö

verl

ä

ggningar med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r justitie­departementet och rikspolisstyrelsen har framkommit att personalf

ö

r­s

ö

rjningsfr

å

gan f

ö

r ordningsuppgifterna inte kan l

ö

sas p

å

 helt fri­villig v

ä

g utan att n

å

gon form av plikt m

å

ste finnas.

Utredningen f

ö

reslog en ny lag om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarsplik­tig att tj

ä

nstg

ö

ra inom polisv

ä

sendet f

ö

r att klara personal rekryte­ringen f

ö

r ordningsuppgifterna.  F

ö

r bevakningsuppgifterna ans

å

g utredningen att,   i  vart fall   till  en b

ö

rjan,  lagen   (1952:269) om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktig att tj

ä

nstg

ö

ra  vid krigsmakten borde kunna till

ä

mpas  f

ö

r att klara  personal rekryteringen.

Prop. 1983/84:114

32

Ocks

å

 i  andra sammanhang har fr

å

gan om personalf

ö

rs

ö

rjningen till totalf

ö

rsvarsverksamhet tagits upp. Exempelvis kan n

ä

mnas att en s

ä

rskild arbetsgrupp inom 1978 

å

rs f

ö

rsvarskommitt

é

 i   sina bet

ä

nkan­den   (Ds F

ö

1980:4) Civilf

ö

rsvaret och kommunerna   (sid, 185) och   (Ds F

ö

 1981:10) Civilf

ö

rsvaret och kommunerna   (sid. 135) bl.a.    anf

ö

rde att civilf

ö

rsvarsplikten skulle kunna beh

ö

va utnyttjas f

ö

r att till­godose personalbehovet f

ö

r de sjukv

å

rdsplutoner,  som f

ö

reslogs bli 

ö

verf

ö

rda fr

å

n civilf

ö

rsvarsorganisationen till   sjukv

å

rdshuvudm

ä

n­nen. Arbetsgruppen ifr

å

gasatte emellertid om den skyldigheten kunde anses f

ö

religga med nuvarande utformning av civilf

ö

rsvarslagen. Arbetsgruppen ans

å

g att n

å

gon form av s

ä

rreglering kunde beh

ö

vas. 

Ä

ven i  andra fall  kan n

å

gon form av plikt beh

ö

va finnas f

ö

r att tmfredsst

ä

llande kunna genomf

ö

ra utbildning och 

ö

vning i  fredstid f

ö

r uppgifter i  krig.    Exempelvis kan n

ä

mnas viss frivillig personal som i krig skall  tj

ä

nstg

ö

ra vid s.k. etappsjukhus eller f

ö

r uppgif­ter inom det ekonomiska f

ö

rsvaret.

Vad som nu  anf

ö

rts  ger klart vid handen att n

å

gon  form av  tj

ä

nste­plikt beh

ö

vs  f

ö

r att kunna rekrytera personal   till   s

å

dana omr

å

den inom totalf

ö

rsvaret som inte omfattas av civilf

ö

rsvarsplikten eller v

ä

rnplikten. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r n

ö

dv

ä

ndigt med lagstiftning.

Den l

ö

sning som nu valts inneb

ä

r att de civilf

ö

rsvarspliktiga  genom en s

ä

rskild lag 

å

l

ä

ggs en skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra utanf

ö

r civil­f

ö

rsvaret.    Genom en s

å

dan lag kan de rekryteringsproblem som har angetts l

ö

sas.    Den nu g

ä

llande lagen   (1952:269)  om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra inom f

ö

rsvarsmakten kan d

å 

ers

ä

ttas  av  den f

ö

reslagna lagen.

I  13 kap.  6

§

RF  f

ö

reskrivs att regeringen i   vissa angivna  fall   med st

ö

d av bemyndigande i  lag kan genom f

ö

rordning meddela s

å

dana f

ö

reskrifter i   visst 

ä

mne som enligt grundlag annars skall  meddelas i  lag. De fall   som anges i paragrafen 

ä

r om riket 

ä

r i  krig eller krigsfara eller om det r

å

der s

å

dana utomordentliga f

ö

rh

å

llanden  som

ä

r f

ö

ranledda av krig eller av krigsfara som riket befunnit sig i. Utredningen f

ö

reslog att skyldigheten f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra inom polisv

ä

sendet skulle intr

ä

da i krig samt efter rege­ringens  f

ö

rordnande  vid beredskapstillst

å

nd. Enligt 12 

§

1 mom. andra stycket civilf

ö

rsvarslagen   (1960:74) kan regeringen med h

ä

nsyn tm   f

ö

rsvarsberedskapen f

ö

rordna att civilf

ö

rsvarsplikt i   viss omfattning skall   fullg

ö

ras 

ä

ven under tid d

å

 civilf

ö

rsvarsberedskap

Prop. 1983/84:114

33

inte r

å

der.    Med h

ä

nsyn h

ä

rtill  och f

ö

r att n

å

 b

ä

ttre 

ö

verensst

ä

m­melse med regeringsformen b

ö

r skyldigheten att tj

ä

nstg

ö

ra utanf

ö

r civilf

ö

rsvaret g

ä

lla vid krig och,  efter s

ä

rskilt f

ö

rordnande av regeringen  vid s

å

dan utomordentliga f

ö

rh

å

llanden som 

ä

r f

ö

ranledda av krig eller av krigsfara  som riket befunnit sig i.

Den  skyldighet som lagen b

ö

r omfatta vid ovann

ä

mnda f

ö

rh

å

llanden 

ä

r s

å

ledes att en civilf

ö

rsvarspliktig skall  vara skyldig att tj

ä

nst­g

ö

ra i  annan totalf

ö

rsvarsverksamhet

ä

n civilf

ö

rsvaret. Vilka verk­samhetsomr

å

den som kan komma i  fr

å

ga b

ö

r best

ä

mmas av regeringen. Under fredstid b

ö

r skyldigheten endast omfatta utbildning och 

ö

vning. Tiden f

ö

r utbildning och 

ö

vning b

ö

r inte vara l

ä

ngre

ä

n den tid som man l

ä

ngst kan ta ut av en civilf

ö

rsvarspliktig enligt civil f

ö

rsvarslagen.

Det b

ö

r ankomma p

å

 l

ä

nsstyrelsen att ombes

ö

rja uttagning av dem som skall   omfattas av skyldigheten.  Anledningen h

ä

rtill  

ä

r att det b

ö

r vara en och samma myndighet som handhar all  uttagning av civilf

ö

r­svarspliktiga  b

å

de n

ä

r tj

ä

nstg

ö

ringen sker inom och utom civilf

ö

r­svaret.  L

ä

nsstyrelsen b

ö

r sj

ä

lvfallet samr

å

da med den myndighet eller de myndigheter inom vars verksamhet den civilf

ö

rsvarspliktige skall   delta.

I  f

ö

rsta hand b

ö

r givetvis uttagning ske av l

ä

mpliga frivilliga.  Om inte fri villigheten medf

ö

r att personalf

ö

rs

ö

rjningen kan l

ö

sas b

ö

r dock  skyldigheten till

ä

mpas f

ö

rsiktigt.  Skyldigheten b

ö

r inte omfat­ta den som fullg

ö

r milit

ä

rtj

ä

nst eller vapenfri  tj

ä

nst eller annan tj

ä

nsteplikt.

I  fr

å

ga om tj

ä

nstg

ö

ring inom f

ö

rsvarsmakten b

ö

r skyldigheten i  prin­cip  inte str

ä

cka sig mycket l

ä

ngre 

ä

n vad som g

ä

ller f.n. Det som i f

ö

rsta hand tillkommer 

ä

r bevakningsuppgifterna.  Som anf

ö

rts tidiga­re g

ä

ller detta endast 

ö

verg

å

ngsvis.  D

ä

refter b

ö

r f

ö

rsvarsmakten kunna klara personalf

ö

rs

ö

rjningen genom v

ä

rnplikten.    Den f

ö

reslagna tj

ä

nstg

ö

ringsskyldigheten inom f

ö

rsvarsmakten b

ö

r i princip inte omfatta rent milit

ä

ra uppgifter med vapentj

ä

nst i  egentlig mening. F

ö

r s

å

dana uppgifter b

ö

r som f.n. endast krigstj

ä

nstskyldig personal komma i   fr

å

ga. En oinskr

ä

nkt tj

ä

nstg

ö

ringsskyldighet skulle i  reali­teten inneb

ä

ra en avsev

ä

rd utvidgning av v

ä

rnplikten vilket givetvis inte 

ä

r meningen.  Syftet med lagen b

ö

r vara,  som f.n.    enligt g

ä

llande lag,  att personal   som inte 

ä

r krigstj

ä

nstskyldig,  skall

3    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 114

Prop. 1983/84:114

34

kunna tas i  anspr

å

k  f

ö

r speciella uppgifter och  inte att den skall kunna utnyttjas generellt inom f

ö

rsvarsmakten. Vapentj

ä

nst i  egent­lig mening b

ö

r grundas p

å

v

ä

rnplikt

Uppgifterna  inom f

ö

rsvarsmakten och ordningsuppgifterna inom polis­v

ä

sendet inneb

ä

r att personalen tvingas b

ä

ra vapen.  Samma m

ö

jlighe­ter som f.n.  finns inom civilf

ö

rsvarslagstiftningen att om vissa bet

ä

nkligheter finns mot vapenbruk vara fri   fr

å

n skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra inom ordnings- och bevakningstj

ä

nsten b

ö

r ocks

å

 finnas inom ramen f

ö

r denna lagstiftning. Eftersom uttagningen i  f

ö

rsta hand sker av frivilliga torde en s

å

dan f

ö

reskrift dock inte ha allt­f

ö

r stor betydelse.  Man beh

ö

ver d

ä

rf

ö

r inte heller st

ä

lla f

ö

r stora krav p

å

 den bevisning som vederb

ö

rande m

å

ste presentera f

ö

r att 

ö

vertyga myndigheterna om att han hyser bet

ä

nkligheter mot vapen­bruk.    Regeringen f

å

r i  administrativ ordning utforma l

ä

mpliga  reg­ler h

ä

rf

ö

r.

I  lagen b

ö

r vidare f

ö

reskrivas att den civilf

ö

rsvarspliktige,  d

å

 han tj

ä

nstg

ö

r utanf

ö

r civilf

ö

rsvaret,  skall   tillh

ö

ra den totalf

ö

rsvars-gren i  vars verksamhet han deltar.    Detta underl

ä

ttar i  h

ö

gsta grad att best

ä

mma vilka  regler som g

ä

ller i  olika  sammanhang f

ö

r den tj

ä

nstepliktige. Det kan exempelvis vara  fr

å

ga om r

ä

tten att bruka v

å

ld i  samband med polisuppgifter. Den civilf

ö

rsvarspliktige f

ö

ljer d

ä

rvid samma  regler som en polisman.

F

ö

r den tj

ä

nstepliktige b

ö

r i   s

å

 stor utstr

ä

ckning som m

ö

jligt g

ä

lla samma best

ä

mmelser f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring utom civilf

ö

rsvaret som tj

ä

nst­g

ö

ring inom civilf

ö

rsvaret enligt civilf

ö

rsvarslagen. Han b

ö

r s

å

le­des ha samma  tj

ä

nstg

ö

ringsskyldighet och f

ö

rm

å

ner.  Han b

ö

r ocks

å 

lyda samma regler i   fr

å

ga om p

å

f

ö

ljd f

ö

r underl

å

tenhet att fullg

ö

ra tj

ä

nstg

ö

ringsskyldigheten.  I  denna del  h

ä

nvisas till  specialmotive­ringen.    Den f

ö

reslagna lagen medf

ö

r f

ö

lj

ä

ndringar i  andra lagar. 

Ä

ven h

ä

r h

ä

nvisas till  specialmotiveringen.

Prop. 1983/84:114

35

5     Speci al motivering

5.1 F

ö

rslaget till  lag om   skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra utanf

ö

r civilf

ö

rsvaret.

11

I denna paragraf f

ö

reskrivs att skyldigheten enligt 4 

§

 automatiskt skall  tr

ä

da i till

ä

mpning i krig. 

Ö

vriga best

ä

mmelser g

ä

ller redan i fred. Konstruktionen av denna paragraf 

ä

r densamma som f

ö

r bl.a. f

ö

rfogandelagen   (1978:262) och ransoneringslagen   (1978:268).

2_i

Som framg

å

r av den allm

ä

nna motiveringen b

ö

r skyldigheten efter

s

ä

rskilt f

ö

rordnande av regeringen,  g

ä

lla 

ä

ven  vid krigsfara eller

andra s

å

dana utomordentliga f

ö

rh

å

llanden som 

ä

r f

ö

ranledda av krig

eller krigsfara vari  riket befunnit sig.  I  paragrafens andra stycke

ges best

ä

mmelser om underst

ä

llning. Best

ä

mmelserna har utformats i

ö

verensst

ä

mmelse med motsvarande best

ä

mmelser i   f

ö

rfogandelagen.

3_

§

Skyldigheten enligt 4 

§

torde automatiskt upph

ö

ra att g

ä

lla  d

å

f

ö

r­uts

ä

ttningarna enligt 1 och 2 

§§

inte l

ä

ngre f

ö

religger. F

ö

r att uppn

å

ö

verensst

ä

mmelse med andra fullmakts!agar har dock  i  denna paragraf tagits in en best

ä

mmelse om att regeringen skall   f

ö

reskriva att till

ä

mpningen av best

ä

mmelserna om skyldigheten skall  upph

ö

ra n

ä

r s

å

dana f

ö

rh

å

llanden som avses  i  1 

§

 eller 2 

§

f

ö

rsta stycket inte l

ä

ngre f

ö

religger.

4 

§

I denna paragraf anges den yttre ramen f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ringsskyldighe­ten. Den n

ä

rmare preciseringen av vilka omr

å

den inom totalf

ö

rsvaret som tj

ä

nstg

ö

ringsskyldigheten skall   omfatta f

ä

r regeringen best

ä

mma. I den allm

ä

nna motiveringen har vissa omr

å

den omn

ä

mnts.  I f

ö

rsta hand 

ä

r avsikten med denna lagstiftning att kunna tillgodose perso­nalf

ö

rs

ö

rjningen tm   de ordnings- och bevakningsuppgifter som 

ö

ver­f

ö

rs till  polisv

ä

sendet resp.  f

ö

rsvarsmakten samt de omr

å

den inom vilken lagen   (1952:269) om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktig att tj

ä

nstg

ö

ra vid krigsmakten 

ä

r till

ä

mpbar. Regeringen b

ö

r dock  i begr

ä

nsad omfattning ocks

å

 kunna l

å

ta till

ä

mpningen avse 

ä

ven andra omr

å

den exempelvis uppgifter inom krigssjukv

å

rden och det ekonomiska f

ö

rsvaret.

Prop. 1983/84:114

36

I paragrafen f

ö

reskrivs ocks

å

 att den civilf

ö

rsvarspliktige under s

å

dan tj

ä

nstg

ö

ring som avses i  lagen tillh

ö

r den total f

ö

rsvarsgren i vars verksamhet han deltar. Tj

ä

nstg

ö

r han s

å

ledes inom f

ö

rsvarsmak­ten 

ä

r han att anse som krigsman med de r

ä

ttigheter och skyldigheter detta nedf

ö

r. Deltar han inom polisv

ä

sendet 

ä

r han att anse som polisman och f

ö

ljer vad i  

ö

vrigt g

ä

ller f

ö

r en s

å

dan. Han kan s

å

le­des vara skyldig att i  den omfattning som regeringen f

ö

reskriver delta som polisman i  rikets f

ö

rsvar. N

å

gon s

ä

rskild reglering av detta, exempelvis i 22 kap. 14 

§

eller 24 kap. 2 

§

 brottsbalken som utredningen f

ö

reslagit, beh

ö

vs inte. F

ö

reskriften i  denna paragraf 

ä

r en tillr

ä

cklig reglering i  detta h

ä

nseende.

5 

§

Denna paragraf inneh

å

ller f

ö

reskrifter om den tj

ä

nstepliktiges skyl­dighet att under fredstid utbilda sig och 

ö

va f

ö

r den tj

ä

nstg

ö

ring som skall   ske under krigsf

ö

rh

å

llanden. Utbildningen och 

ö

vningen b

ö

r normalt 

ä

ga rum inom den organisation som den tj

ä

nstepliktige skall tillh

ö

ra i  krig. Det 

ä

r dock  inget hinder mot att vederb

ö

rande ut­bildas eller 

ö

vas p

å

 n

å

gon av civilf

ö

rsvarets anl

ä

ggningar,   I sist­n

ä

mnda fall  f

å

r dock vapenbruk  inte f

ö

rekomma.    Vederb

ö

rande lyder d

å

 under de best

ä

mmelser som g

ä

ller f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga.    Det angivna h

ö

gsta dagantalet 

ä

r det h

ö

gsta dagantal   som i  normalfallet kan tas ut f

ö

r utbildning inom civilf

ö

rsvaret enligt 12 

§

 2 och 3 mom.    civilf

ö

rsvarslagen.

6 §

I  14 

§

 andra och tredje stycket civilf

ö

rsvarslagen finns f.n. best

ä

mmelser som reglerar fr

å

gan om personligt vapenbruk.  Enligt best

ä

mmelserna f

å

r tj

ä

nstg

ö

ring inom ordnings- och bevaknings­tj

ä

nsten inte 

å

l

ä

ggas n

å

gon civilf

ö

rsvarspliktig om bruk av vapen mot annan inte 

ä

r f

ö

renligt med hans allvarliga personliga 

ö

verty­gelse.  Eftersom civilf

ö

rsvaret inte kommer att utrustas med n

å

gra vapen sedan ordnings- och bevakningsuppgifterna f

ö

rts bort beh

ö

vs best

ä

mmelserna inte l

ä

ngre i  civilf

ö

rsvarslagen. Skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra med vapen

ä

r emellertid aktuellt f

ö

r den tj

ä

nstg

ö

ring som kan ske enligt den f

ö

reslagna lagen. En best

ä

mmelse av liknande slag som den i  14 

§

 civilf

ö

rsvarslagen beh

ö

vs d

ä

rf

ö

r,  I 6 

§

 har en s

å

dan best

ä

mmelse tagits in. Regeringen b

ö

r genom verkst

ä

llighetsf

ö

re­skrifter tm  lagen n

ä

rmare precisera vilken pr

ö

vning och annan administration som kan beh

ö

vas.

Prop. 1983/84:114

37

Ll

I  denna paragraf har tagits in en uppr

ä

kning av best

ä

inmelser i civilf

ö

rsvarslagen som b

ö

r till

ä

mpas p

å

den som tj

ä

nstg

ö

r enligt denna lag.  S

å

ledes b

ö

r best

ä

mmelserna om tj

ä

nstg

ö

ringsskyldighetens omfattning och f

ö

rm

å

ner i  12 

§

g

ö

ras till

ä

mpliga. Andra best

ä

mmelser i  civilf

ö

rsvarsslagen som b

ö

r g

ö

ras till

ä

mpliga 

ä

r de som reglerar skyldigheten att l

ä

mna vissa uppgifter,  inst

ä

lla sig till  inskriv­ning, efterkomma kallelse till  tj

ä

nstg

ö

ring,  st

ä

lla sig till efter­r

ä

ttelse de f

ö

reskrifter som meddelas av bef

ä

l  m.m. 

Ä

ven de ansvars­best

ä

mmelser m.m,  i  civilf

ö

rsvarslagen som g

ä

ller f

ö

r civilf

ö

rsvars­pliktiga b

ö

r ocks

å

 g

ä

lla dem som tj

ä

nstg

ö

r enligt denna lag.    Detta inneb

ä

r bl,a,    att han kan h

ä

mtas om han uteblir fr

å

n tj

ä

nstg

ö

ring utan anm

ä

lt laga f

ö

rfall. Han kan ocks

å

 i   vissa fall  bli  f

ö

relagd l

ä

mpligt vite om han 

ä

r f

ö

rsumlig. Han kan ocks

å

 bli  f

ö

rem

å

l  f

ö

r olika straffsanktioner som anges i  lagen.  En h

ä

nvisning till  l

ä

mpli­ga lagrum i  civilf

ö

rsvarslagen har tagits in i  denna paragraf,

Ikrafttr

ä

dandebest

ä

mmelser

Lagen liksom f

ö

ljdf

ö

rfattningarna f

ö

resl

å

s tr

ä

da i  kraft den 1 juli 1984, N

å

gon s

ä

rskild 

ö

verg

å

ngsbest

ä

mmelse beh

ö

vs  inte,

5.2 F

ö

rslaget till   lag om 

ä

ndring i  civilf

ö

rsvarslagen   (1960:74)

1 §

I  denna paragraf regleras civilf

ö

rsvarets uppgifter.   I tredje stycket finns best

ä

mmelser om personal   som tj

ä

nstg

ö

r inom tjanste-grenen ordnings- och bevakningstj

ä

nst.  Denna tj

ä

nstgren kommer att upph

ö

ra varf

ö

r tredje stycket kan upph

ä

vas. Enligt utredningen borde emellertid det sakliga underh

å

llet flyttas 

ö

ver till  den s

ä

rskilda lagen om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra utanf

ö

r civilf

ö

rsvaret.  Med den utformning som 4 

§

 i  sistn

ä

mnda lag har f

å

tt har denna fr

å

ga l

ö

sts.

6 §

I denna paragraf finns bl.a best

ä

mmelser om att tj

ä

nsteman vid polisv

ä

sendet 

ä

r skyldig att motta uppdrag som civilf

ö

rsvarschef eller som distriktschef inom civilf

ö

rsvaret. Utredningen ans

å

g att denna skyldighet borde tas bort.  Enligt den praxis som har utveck-

4    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 114

Prop. 1983/84:114

38

lats genom 

å

ren h

ö

r det till  undantagen att n

å

gon tj

ä

nstman vid polisv

ä

sendet f

ö

rordnas p

å

chefspost inom civilf

ö

rsvaret.    Anled­ningen torde vara att civilf

ö

rsvaret och polisv

ä

sendet mer och mer har kommit att betraktas som samverkande organ.  Detta syns

ä

tt blir 

ä

n mer befogat d

å

ordningsuppgifterna f

ö

rs 

ö

ver till   polisv

ä

sendet. Best

ä

mmelsen kan s

å

ledes tas bort.  Andra stycket har 

ä

ndrats  i enlighet med det anf

ö

rda. F

ö

rfattnings

ä

ndringen inneb

ä

r emellertid inte n

å

got f

ö

rbud f

ö

r tj

ä

nsteman vid polisv

ä

sendet att motta dessa uppdrag.

14 §

I denna paragraf finns f.n. best

ä

mmelser om att skyldighet inte f

å

r 

å

l

ä

ggas n

å

gon att tj

ä

nstg

ö

ra inom ordnings- och bevakningstj

ä

nsten om den civilf

ö

rsvarspliktige har bet

ä

nkligheter mot vapenbruk. Eftersom civilf

ö

rsvaret i  framtiden inte kommer att ha n

å

gon bev

ä

p­nad personal  kan dessa best

ä

mmelser upph

ä

vas. Best

ä

mmelser med mot­svarande inneh

å

ll  har f

ö

rts in i  6 

§

i   f

ö

rslaget till   lag om skyl­dighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra utom civilf

ö

rsva­ret,

I ett nytt andra stycke har en h

ä

nvisning till   den  nu n

ä

mnda lagen f

ö

rts in.

19 §

Denna 

ä

ndring 

ä

r n

ä

rmast en konsekvens

ä

ndring med anledning av 

ä

nd­ringen i  6 

§

,

65 

§

I 65 

§

 finns bl,a, best

ä

mmelser om r

ä

tt f

ö

r civilf

ö

rsvarsmyndighet att besiktiga en anl

ä

ggning eller byggnad i samband med bevaknings­uppgift som ankommer p

å

 civilf

ö

rsvaret. Eftersom bevakningsuppgifter skall  f

ö

ras 

ö

ver till  f

ö

rsvarsmakten beh

ö

vs inte denna best

ä

mmelse i civilf

ö

rsvarslagen. Paragrafen har 

ä

ndrats i enlighet h

ä

rmed.    Mot­svarande best

ä

mmelse f

ö

r f

ö

rsvarsmakten b

ö

r f

ö

ras in i  5 

§

 lagen (1940:358) med vissa best

ä

mmelser till   skydd f

ö

r f

ö

rsvaret m,m.

Prop. 1983/84:114

39

5.3 F

ö

rslaget till  lag om 

ä

ndring i  lagen   (1940:358) med vissa best

ä

mmelser till  skydd f

ö

r f

ö

rsvaret m.m.

5 

§

F,n, har civilf

ö

rsvarsmyndighet enligt civilf

ö

rsvarslagen och l

ä

ns­styrelsen enligt denna lag m

ö

jlighet att besiktiga anl

ä

ggning eller byggnad som skall bevakas, Samma besiktningsr

ä

tt b

ö

r till

ä

ggas milit

ä

r myndighet sedan bevakningstj

ä

nsten 

ö

verf

ö

rts till f

ö

rsvars­makten fr

å

n civilf

ö

rsvaret. Best

ä

mmelser om detta b

ö

r l

ä

mpligen tas in i  denna lag. Ett till

ä

gg till  5 

§

 har d

ä

rf

ö

r gjorts.

5.4 F

ö

rslaget till  lag om 

ä

ndring i  brottsbalken

22 kap.  14 

§

I  denna paragraf regleras f.n. vilken personal   som 

ä

r att anse som krigsm

ä

n.  Bl.a. 

ä

r den som tillh

ö

r s

å

dan tj

ä

nstegren inom civilf

ö

r­svaret vars personal  j

ä

mlikt regeringens f

ö

rordnande 

ä

r skyldig att ut

ö

va verksamhet som 

å

vila f

ö

rsvarsmakten att anse som krigsman. Eftersom denna kategori  av civilf

ö

rsvarspersonal   kommer att avskaf­fas kan denna best

ä

mmelse utg

å

 ur paragrafen. Den civilf

ö

rsvarsper­sonal   som enligt det nya lagf

ö

rslaget kan bli   skyldig att tj

ä

nstg

ö

ra inom f

ö

rsvarsmakten blir enligt f

ö

rslagets 4 

§

automatiskt att anse som krigsman. Se n

ä

rmare kommentaren till  den sistn

ä

mnda paragra­fen.

24 kap.  2 

§

I  denna paragraf regleras polism

ä

ns och viss annan personals r

ä

tt att bruka v

å

ld.  I uppr

ä

kningen finns bl.a.  "civilf

ö

rsvarspersonal under civilf

ö

rsvarsberedskap,  som fullg

ö

r polisuppgift eller tj

ä

nst­g

ö

r f

ö

r bevakning eller f

ö

r att uppr

ä

tth

å

lla ordning".    Eftersom denna personal  inte kommer att finnas i  forts

ä

ttningen kan denna kategori  utg

å

 ur uppr

ä

kningen i  paragrafen. Den personal   som kommer att tj

ä

nstg

ö

ra enligt den nya lagen med ordningsuppgifter kommer att anses som polisman och 

å

tnjuta samma skydd och r

ä

ttigheter som en polisman. Se n

ä

rmare kommentaren till   den nya lagens 4 

§

,

40

-l-:.rfpSkV

personskaöeskydd 1 I

.. tiTI ersätt-

Prop. 1983/84:114

6      F

ö

rfattni ngsf

ö

rsl ag

6.1 F

ö

rslag till

Lag om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra utanf

ö

r civilf

ö

rsvaret

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs f

ö

ljande.

11

Kommer riket i krig,  skall 4 

§

 till

ä

mpas.

11

Regeringen f

å

r f

ö

reskriva att 4 

§

 helt eller delvis skall till

ä

mpas fr

å

n den tidpunkt som regeringen best

ä

mmer,

1.

om riket

ä

r i krigsfara,

2.

om det r

å

der s

å

dana utomordentliga f

ö

rh

å

llanden som 

ä

r f

ö

ranled­da av krig eller av krigsfara vari riket har befunnit sig.

En f

ö

reskrift enligt f

ö

rsta stycket skall underst

ä

llas riksdagens pr

ö

vning inom en m

å

nad fr

å

n det den utf

ä

rdades eller, om riksm

ö

te inte p

å

g

å

r, fr

å

n b

ö

rjan av n

ä

rmast f

ö

ljande riksm

ö

te. Sker inte underst

ä

llning eller godk

ä

nner riksdagen inte f

ö

reskriften inom tv

å 

m

å

nader fr

å

n det underst

ä

llning skedde, upph

ö

r f

ö

reskriften att g

ä

lla.

11

F

ö

religger inte l

ä

ngre f

ö

rh

å

llanden,  som avses  i  1 

§

 eller 2 

§ 

f

ö

rsta  stycket,  skall   regeringen f

ö

reskriva att 4 

§

inte l

ä

ngre skall   till

ä

mpas.

4 

§

En civilf

ö

rsvarspliktig

ä

r i  den utstr

ä

ckning regeringen best

ä

mmer skyldig att tj

ä

nstg

ö

ra  inom andra grenar av totalf

ö

rsvaret 

ä

n civil­f

ö

rsvaret. Under s

å

dan tj

ä

nstg

ö

ring tillh

ö

r den civilf

ö

rsvarsplikti­ge den total f

ö

rsvarsgren i  vars verksamhet han deltar.

Prop. 1983/84:114

42

5 §

1

fr

å

ga om skyldigheten f

ö

r den civilf

ö

rsvarspliktige att delta  i utbildning och 

ö

vning f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring som avses  i 4 

§

 skall   12 

§

2

och 3 mom.  civilf

ö

rsvarslagen   (1960:74)  till

ä

mpas.

6_

§

Ä

r tj

ä

nstg

ö

ring enligt 4 

§

 f

ö

renad med bruk av vapen,  f

å

r den civil­f

ö

rsvarspliktige inte 

å

l

ä

ggas s

å

dan tj

ä

nstg

ö

ring, om det kan antas att bruk av vapen mot annan 

ä

r s

å

 of

ö

renligt med den civilf

ö

rsvars-pliktiges allvarliga 

ö

vertygelse att han inte kommer att fullg

ö

ra tj

ä

nstg

ö

ringen.

Best

ä

mmelserna i  12 

§

 1 och 5  mom.,  13,  15,  16,  18,  19, 21,  77 och

78    

§§

, 79 

§

 1-3 mom., 81 och  83 

§§

 civilf

ö

rsvarslagen   (1960:74)

skall  till

ä

mpas p

å

 den som 

ä

r    tj

ä

nstg

ö

ringsskyldig enligt denna

lag.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 juli   1984,  d

å

 lagen   (1952:269) om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktig att tj

ä

nstg

ö

ra  vid krigsmakten skall   upph

ö

ra att g

ä

lla.

Prop. 1983/84:114

43

6.2 F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i civilf

ö

rsvarslagen 1960:74)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 1, 6, 14, 19 och 65 

§§

 civilf

ö

rsvarslagen  (1960:74)1  skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse                                         F

ö

reslagen lydelse

Civilf

ö

rsvaret har till  uppgift a%t i  de h

ä

nseenden regeringen best

ä

mmer ut

ö

va s

å

dan verksamhet f

ö

r rikets f

ö

rsvar,  som avser att skydda och  r

ä

dda liv och egendom vid anfall  mot riket och som icke 

å

vilar f

ö

rsvarsmakten,  s

å

 ock annan likartad verksamhet.

F

ö

r olika slag av civilf

ö

rsvarsverksamhet skola finnas s

ä

rskilda tj

ä

nstegrenar.

Regeringen 

ä

ger f

ö

rordna, att perso­nal,  som krigsplacerats f

ö

r tj

ä

nst­g

ö

ring inom tj

ä

nstegrenen ordnings-och bevakningstj

ä

nst, skall, d

å 

riket 

ä

r i krig, vara skyldig att i anslutning till  tj

ä

nstegrenen 

å

lig­gande uppgifter ut

ö

va j

ä

mv

ä

l s

å

dan f

ö

rsvarsverk samhet,  som eljest 

å

vilar f

ö

rsvarsmakten. S

å

dan perso­nal   tillh

ö

r under krig f

ö

rsvarsmak­ten.

6 §2

Inom civil f

ö

rsvarsomr

å

de ut

ö

vas ledningen av civilf

ö

rsvaret under civilf

ö

rsvarsbe­redskap samt,  om regeringen i  fr

å

ga om visst civil f

ö

rsvarsomr

å

de s

å

 f

ö

rordnar,  

ä

ven eljest av en 

£

iviH

£

>'

£

V

£

r

£

chef. F

ö

r civilf

ö

rsvarschef skall  finnas st

ä

llf

ö

retr

ä

da­re.

1   Lagen omtryckt 1975:712.

2   Senaste lydelse 1977:111.

Prop. 1983/84:114

Nuvarande lydelse

F

ö

rslagen lydelse

44

Civilf

ö

rsvarschef och st

ä

llf

ö

retr

ä

dare utses av l

ä

nsstyrelsen, om ej regeringen f

ö

r visst civil f

ö

rsvarsomr

å

de f

ö

rordnar annorlunda.

F

ö

r ledningen under civilf

ö

rsvarsbe­redskap av civilf

ö

rsvaret inom civilf

ö

rsvarsdistrikt, d

ä

r lednings­uppgifterna ej kunna fullg

ö

ras av civilf

ö

rsvarschefen,  skall  l

ä

nssty­relsen f

ö

rordna en i

£

tnktsche_f, F

ö

r distriktschef skall   finnas st

ä

llf

ö

retr

ä

dare. Det 

å

ligger tj

ä

nsteman vid polisv

ä

sendet och brandbef

ä

l   som 

ä

r anst

ä

lld hos kommun att mottaga uppdrag som avses i  denna paragraf.

F

ö

r ledningen under civilf

ö

rsvars­beredskap av civilf

ö

rsvaret inom ett civilf

ö

rsvarsdistrikt, d

ä

r lednings­uppgifterna ej ka

£

 fullg

ö

ras av civilf

ö

rsvarschefen,  skall  l

ä

ns­styrelsen f

ö

rordna en distnktclef. F

ö

r distriktschef skall  finnas st

ä

llf

ö

retr

ä

dare. Det 

å

ligger brand­bef

ä

l   som 

ä

r anst

ä

lld hos kommun att motta uppdrag som avses i  denna paragraf.

14 §3

Om befrielse f

ö

r vissa befattningshavare eller yrkesgrupper fr

å

n fullg

ö

rande av civilf

ö

rsvarsplikt

ä

ger regeringen meddela best

ä

mmelser.

F

ö

rklarar civilf

ö

rsvarspliktig att bruk av vapen mot annan icke 

ä

r f

ö

renligt med hans allvarliga per­sonliga

ö

vertygelse och g

ö

r han genom intyg av minst tv

å

 trov

ä

rdiga personer sannolikt,  att hans inst

ä

llning till   vapenbruk 

ä

r all­varligt grundad,  f

å

r tj

ä

nstg

ö

ring inom ordnings- och bevaknings­tj

ä

nsten icke 

å

l

ä

ggas honom.

S

ä

rskilda best

ä

mmelser om tj

ä

nst­g

ö

ringsskyldighet utanf

ö

r civilf

ö

r­svaret finns i  lagen   (1983:00) om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra utanf

ö

r civilf

ö

rsva-ret.

D

å

 civilf

ö

rsvarspliktig f

ö

rsta g

å

ngen gjort framst

ä

llning,  som avses i  andra stycket,  skall  han intm  dess 

ä

rendet slutligt av­gjorts vara fri  fr

å

n skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra inom ordnings- och bevak­ningstj

ä

nsten.

3)Senaste lydelse 1978:526,

Prop. 1983/84:114

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

45

19 

§

Under h

ö

gsta civilf

ö

rsvarsberedskap m

å

 ej den, som 

ä

r inskriven i civil­f

ö

rsvaret och krigsplacerad f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring i lokalt civilf

ö

rsvar, utan medgivande av civilf

ö

rsvars­chefen eller den civilf

ö

rsvarschefen best

ä

mmer l

ä

mna civilf

ö

rsvarsom-r

å

det, s

å

vida ej tj

ä

nstg

ö

ring utanf

ö

r omr

å

det 

å

lagts honom enligt lagen den 17 december 1943 om polisens st

ä

llning under krig.

Under h

ö

gsta civilf

ö

rsvarsberedskap f

å

r inte den, som 

ä

r inskriven i civilf

ö

rsvaret och krigsplacerad f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring i lokalt civilf

ö

rsvar, utan medgivande av civilf

ö

rsvars­chefen eller den civilf

ö

rsvarschefen best

ä

mmer l

ä

mna civil f

ö

rsvarsom­r

å

det.

Vad s

å

lunda stadgats skall icke utg

ö

ra hinder f

ö

r den som har sin arbetsplats eller stadigvarande bostad utom civil f

ö

rsvarsomr

å

det att, d

å

 hans tj

ä

nstg

ö

ring i civil­f

ö

rsvaret till

å

ter det, begiva sig till arbetsplatsen eller bostaden.

65

§

F

ö

r utr

ö

nande av vilka 

å

tg

ä

rder som vidtagits eller b

ö

ra vidtagas inom eller vid anl

ä

ggning eller byggnad f

ö

r bevakning,  som ankommer p

å 

civilf

ö

rsvaret, eller eljest till skydd mot skada av fientlig verksam-het,  som ock i  vad m

å

n anl

ä

ggningen eller byggnaden l

ä

mpligen kan anv

ä

n­das f

ö

r civilf

ö

rsvaret 

ä

ger civil­f

ö

rsvarmyndighet besiktiga anl

ä

gg­ningen eller byggnaden.

F

ö

r utr

ö

nande av vilka 

å

tg

ä

rder som har vidtagits eller b

ö

r vidtas inom eller vid en anl

ä

ggning eller bygg­nad tm   skydd mot skada av fientlig verksamhet och i  vad m

å

n anl

ä

ggning­en eller byggnaden l

ä

mpligen kan anv

ä

ndas  f

ö

r civilf

ö

rsvaret f

å

r civil f

ö

rsvarsmyndighet besiktiga anl

ä

ggningen eller byggnaden.

F

ö

r utr

ö

nande om och i  vad m

å

n skyddsrum b

ö

r anordnas eller f

ö

rberedas inom anl

ä

gg­ning eller byggnad 

ä

ger kommunen besiktiga anl

ä

ggningen eller byggnaden.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 juli  1984.

5    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 114

Prop. 1983/84:114

46

6.3    F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i  lagen (1940:358) med vissa best

ä

itinelser till  skydd f

ö

r f

ö

rsvaret m.m.

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 5 

§

 lagen  (1940:358) med vissa best

ä

mmelser till   skydd f

ö

r f

ö

rsvaret m.m.  skall  ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

5 

§

Ä

gare eller innehavare av anl

ä

ggning, som avses i 4 

§

, 

ä

r skyldig att till

å

ta besiktning av anl

ä

ggningen genom l

ä

nsstyrelsens f

ö

rsorg f

ö

r utr

ö

nande av vilka 

å

tg

ä

rder enligt 4 

§

 som kunna erfordras 

ä

vensom att t

å

la s

å

dan 

å

tg

ä

rd, om han icke sj

ä

lv 

ä

r skyldig att vidtaga den. Medf

ö

r 

å

tg

ä

rden kostnad eller skada f

ö

r honom 

ä

r han ber

ä

ttigad till ers

ä

ttning enligt vad som stadgas i 4 

§

.

F

ö

r utr

ö

nande av vilka 

å

tg

ä

rder som har vidtagits eller b

ö

r vidtas inom eller vid en anl

ä

ggning eller byggnad f

ö

r bevakning, som ankommer p

å

 f

ö

rsvarsmakten, f

å

r milit

ä

r myndighet besiktiga anl

ä

ggningen eller byggnaden.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 juli 1984.

6.4 F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i brottsbalken

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 22 kap. 14 

§

 och 24 kap. 2 

§

 brottsbalken skall ha nedan angivna lydelse.

22 kap. 14 

§

2

Under beredskapsti11 st

å

nd och d

å 

riket 

ä

r i krig skall  s

å

som krigsman anses,  f

ö

rutooi den som p

å

 grund av

Under beredskapstm st

å

nd och d

å 

riket 

ä

r i krig skall  s

å

som krigsman anses,  f

ö

rutom den som p

å

 grund av

1 Lagen omtryckt 1960:75.

2 Senaste lydelse 1980:579.

Prop. 1983/84:114

Nuvarande lydelse

21 kap, 20 

§

 eller med st

ö

d d

ä

rav givna best

ä

mmelser 

ä

r krigsman, j

ä

mv

ä

l  envar annan som 

ä

r tj

ä

nstg

ö­

ringsskyldig vid f

ö

rsvarsmakten,  i den m

å

n ej  regeringen annorlunda f

ö

rordnar. Vad som s

ä

gs om krigsman skall, d

å

 riket 

ä

r i krig, 

ä

ga mot­svarande till

ä

mpning 

å

 polisman vilken, utan att vara tj

ä

nstg

ö

rings­skyldig vid f

ö

rsvarsmakten, 

ä

r skyl­dig att deltaga i  rikets  f

ö

rsvar 

å

skyddsvakt som har f

ö

rordnats med st

ö

d av 10 

§

lagen   (1940:358)  med vissa best

ä

mmelser till   skydd f

ö

r f

ö

rsvaret m.m,  samt 

å

 den som till­h

ö

r s

å

dan tj

ä

nstegren inom civilf

ö

r­svaret,  vars personal  j

ä

mlikt rege-ringens f

ö

rordnande 

ä

r skyldig att ut

ö

va verksamhet som 

å

vilar f

ö

r-svarsmakten.

47

F

ö

reslagen lydelse

21 kap. 20 

§

 eller med st

ö

d d

ä

rav givna best

ä

mmelser 

ä

r krigsman, j

ä

mv

ä

l  envar annan som 

ä

r tj

ä

nst­g

ö

ringsskyldig vid f

ö

rsvarsmakten,  i den m

å

n ej regeringen annorlunda f

ö

rordnar. Vad som s

ä

gs om krigsman skall, d

å

 riket 

ä

r i krig, 

ä

ga mot­svarande till

ä

mpning 

å

 polisman vilken,  utan att vara tj

ä

nstg

ö

rings­skyldig vid f

ö

rsvarsmakten, 

ä

r skyl­dig att deltaga i  rikets f

ö

rsvar samt 

å

skyddsvakt som har f

ö

rordnats med st

ö

d av 10 

§

lagen   (1940:358) med vissa best

ä

mmelser till skydd f

ö

r f

ö

rsvaret m,m.

Den som eljest under beredskapstillst

å

nd eller d

å

riket 

ä

r i  krig vistas vid avdel­ning av f

ö

rsvarsmakten,  som 

ä

r i  f

ä

lt eller tj

ä

nstg

ö

r under liknande f

ö

rh

å

llanden, skall  ock  anses s

å

som krigsman.

Betr

ä

ffande krigsf

å

nge, krigsdeltagare som internerats vid krig under vilket riket 

ä

r neutralt och utl

ä

ndsk man som vistas bland krigsf

å

ngar eller internerade krigs­deltagare f

ö

r att ut

ö

va sjukv

å

rd eller andlig v

å

rd skall i till

ä

mpliga delar g

ä

lla vad f

ö

r krigsman 

ä

r stadgat.

24 kap, 2 

§

3

Om polisman, som skall verkst

ä

lla tj

ä

nste

å

tg

ä

rd, m

ö

tes eller angripes med v

å

ld eller hot om v

å

ld, m

å

 han f

ö

r 

å

tg

ä

rdens genomf

ö

rande bruka det

Om polisman, som skall verkst

ä

lla tj

ä

nste

å

tg

ä

rd, m

ö

tes eller angripes med v

å

ld eller hot om v

å

ld, m

å

 han f

ö

r 

å

tg

ä

rdens genomf

ö

rande bruka

3 Senaste lydelse 1982:396,

Prop. 1983/84:114

Nuvarande lydelse

v

å

ld som med h

ä

nsyn till  omst

ä

ndig­heterna kan anses f

ö

rsvarligt. Det­samma g

ä

ller s

å

dan vaktpost eller annan krigsman eller civilf

ö

rsvars­personal under civilf

ö

rsvarsbered­skap,  som fullg

ö

r polisuppgift eller tj

ä

nstg

ö

r f

ö

r bevakning eller f

ö

r att uppr

ä

tth

å

lla ordning samt tj

ä

nsteman vid tullverkets kust­bevakning som enligt s

ä

rskild lag­stiftning medverkar vid polisi

ä

r

ö

vervakning.

48

F

ö

reslagen lydelse

det v

å

ld som med h

ä

nsyn till  omst

ä

n­digheterna kan anses f

ö

rsvarligt. Detsamma g

ä

ller s

å

dan vaktpost eller annan krigsman,   som fullg

ö

r polis­uppgift eller tj

ä

nstg

ö

r f

ö

r bevak­ning eller f

ö

r att uppr

ä

tth

å

lla ordning samt tj

ä

nsteman vid tull­verkets kustbevakning som enligt s

ä

rskild lagstiftning medverkar vid polisi

ä

r 

ö

vervakning.

Rymmer f

å

nge eller den som 

ä

r h

ä

ktad,  anh

å

llen eller eljest ber

ö

vad friheten eller s

ä

tter han sig med v

å

ld eller hot om v

å

ld till  motv

ä

rn eller g

ö

r han p

å

 annat s

ä

tt motst

å

nd mot n

å

gon under vars uppsikt han st

å

r,  d

å

 denne skall   h

å

lla honom till ordningen, m

å

 ock  till  rymningens hindrande eller ordningens uppr

ä

tth

å

llande brukas det v

å

ld som med h

ä

nsyn till  omst

ä

ndigheterna kan anses f

ö

rsvarligt.  Om n

å

gon som skall  h

ä

ktas,  anh

å

llas eller eljest ber

ö

vas friheten s

ö

ker undkomma eller hindra den som 

ä

ger verkst

ä

lla 

å

tg

ä

rden, m

å

j

ä

mv

ä

l   brukas v

å

ld enligt vad nu 

ä

r sagt. Detsamma skall  g

ä

lla d

ä

rest,  i  fall   som avses  i  detta stycke, motst

å

nd

ö

vas av annan 

ä

n f

ö

rut n

ä

mnts.

Om en polisman eller annan som avses i   f

ö

rsta  stycket eller den,   som med st

ö

d av lag eller annan f

ö

rfattning har f

ö

rordnats av myndighet att medverka till  att upp­r

ä

tth

å

lla allm

ä

n ordning eller s

ä

kerhet eller att utf

ö

ra bevakning eller annan tillsyn,  skall  med laga r

ä

tta avvisa eller avl

ä

gsna n

å

gon fr

å

n ett visst omr

å

de eller utrymme,  f

å

r han,  om han m

ö

ts av motst

å

nd, 

ä

ven i  andra  fall   

ä

n  som s

ä

gs i f

ö

rsta och andra styckena f

ö

r att genomf

ö

ra

å

tg

ä

rden bruka det v

å

ld som med h

ä

nsyn till  omst

ä

ndigheterna kan anses f

ö

rsvarligt. Detsamma g

ä

ller n

ä

r n

å

gon som nu n

ä

mnts eller annan i myndighetsut

ö

vning med laga r

ä

tt skall   verkst

ä

lla kroppsvisi­tation, kroppsbesiktning, husrannsakan eller beslag eller annat omh

ä

ndertagande av egendom.

Har n

å

gon enligt denna paragraf r

ä

tt att bruka v

å

ld,

ä

ger envar som kommer honom till  hj

ä

lp samma r

ä

tt.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 juli  1984.

Prop. 1983/84:114

49

6.5    F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i familjebidragslagen (1978:520)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 3 

§

 familjebidragslagen  (1978:520) skall   ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

rslagen lydelse

3§1

Med tj

ä

nstepliktig avses den som har inkallats f

ö

r att

1.  enligt v

ä

rnpliktslagen (1941:967) eller lagen  (1966:413) om vapenfri  tj

ä

nst fullg

ö

ra grundutbildning eller repetionsutbildning i omedelbar anslutning till grundutbi1dni ngen.

2.

fullg

ö

ra s

å

dan f

ö

reskriven utbildning till  befattning f

ö

r kompanibef

ä

l  eller motsvarande utbildning som icke fullg

ö

rs enligt v

ä

rnpliktslagen,

3.

tj

ä

nstg

ö

ra vid hemv

ä

rnet eller frivilligt utbilda sig f

ö

r eller tj

ä

nstg

ö

ra  i befattning inom totalf

ö

rsvaret, om utbildningen eller tj

ä

nstg

ö

ringen skall p

å

g

å

 minst fem dagar i  f

ö

ljd och icke ger r

ä

tt till  dagpenning som motsvarar vad v

ä

rnpliktig erh

å

ller under repetitionsutbildning eller r

ä

tt till   l

ö

n enligt de grunder som g

ä

ller f

ö

r anst

ä

lld personal.

Vid till

ä

mpning av best

ä

mmelserna om n

ä

ringsbidrag avses med tj

ä

nsteplik­tig 

ä

ven den som har inkallats f

ö

r att fullg

ö

ra tj

ä

nstg

ö

ring enligt civilf

ö

rsvarslagen (1960:74) och den som har inkallats till  annan utbild­ning eller tj

ä

nstg

ö

ring enligt v

ä

rn­pliktslagen eller lagen om vapenfri tj

ä

nst 

ä

n som anges i f

ö

rsta stycket.

Vid till

ä

mpning av best

ä

mmelserna om n

ä

ringsbidrag avses med tj

ä

nsteplik­tig 

ä

ven den som har inkallats f

ö

r att fullg

ö

ra tj

ä

nstg

ö

ring enligt civilf

ö

rsvarslagen  (1960:74) eller lagen (1983:00) om skyldighet f

ö

r civilf

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra utanf

ö

r civilf

ö

rsvaret och den som har inkallats till  annan utbildning eller tj

ä

nstg

ö

ring enligt v

ä

rn­pliktslagen eller lagen om vapenfri tj

ä

nst 

ä

n som anges  i  f

ö

rsta stycket.

Denna lag tr

ä

der i kraft 1 juli 1984. 1 Senaste lydelse 1981:417.

Prop. 1983/84:114

50

6.6    F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i  lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 1 

§

 lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd skall  ha nedan angivna  lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1 §1

Denna lag g

ä

ller ers

ä

ttning av staten vid personskada och till

ä

mpas p

å

1.  den som fullg

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring eller genomg

å

r utbildning eller inskrivningspr

ö

vning enligt v

ä

rn­pliktslagen (1941:867),  lagen (1966:413) om vapenfri  tj

ä

nst, civilf

ö

rsvarslagen (1960:74) eller 6 

§

 lagen (1981:292) om tj

ä

nsteplikt f

ö

r h

ä

lso- och sjukv

å

rdspersonal samt veterin

ä

rpersonal m.m..

1.  den som fullg

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring eller genomg

å

r utbildning eller inskrivningspr

ö

vning enligt v

ä

rn­pliktslagen (1941:967),  lagen (1966:413) om vapenfri  tj

ä

nst, civilf

ö

rsvarslagen (1960:74) 6 

§ 

lagen (1981:292) om tj

ä

nsteplikt f

ö

r h

ä

lso- och sjukv

å

rdspersonal  samt veteri n

ä

rpersonal m.m. eller lagen (1983:00) om skyldighet f

ö

r civil­f

ö

rsvarspliktiga att tj

ä

nstg

ö

ra utom civilf

ö

rsvaret.

2.

den som deltager i   r

ä

ddningstj

ä

nst eller 

ö

vning med brandstyrka enligt brand­lagen (1974:80),  skyddsarbete enligt lagen  (1960:331) om skydds

å

tg

ä

rder vid olyckor i   atomanl

ä

ggningar m.m.  eller flygr

ä

ddningstj

ä

nst enligt luftfartslagen (1957:297),

3.

den som 

ä

r intagen f

ö

r v

å

rd i kriminalv

å

rdsanstalt, i ett hem som avses i 12 

§ 

lagen (1980:621) med s

ä

rskilda best

ä

mmelser om v

å

rd av unga, i ett hem som avses i 11 

§

 lagen (1981:1243) om v

å

rd av missbrukare i vissa fall samt den som 

ä

r h

ä

ktad eller anh

å

llen eller i annat fall  intagen eller tagen i f

ö

rvar i kriminalv

å

rds­anstalt, h

ä

kte eller polisarrest.

ISenaste lydelse 1981:1250.

Prop. 1983/84:114

51

Bilaga 2 Sammanställning av remissyttrandena över departementspromemo­rian (Ds Fö 1983: 4) Förslag till lag om skyldighet för civilförsvars­pliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret

1 Remissinstanser

Efler remiss har yttranden över departementspromemorian (Ds Fö 1983: 4) avgetts av riksåklagaren (RÅ), hovrätten för Övre Norrland, riks­polisstyrelsen (RPS), överbefälhavaren (ÖB), chefen för armén (CA), för­svarets civilförvaltning (FCF), värnpliktsverket (VPV), civilförsvarssty­relsen (Cfs), försvarels ralionaliseringsinstilut (FRI), riksrevisionsverket (RRV), överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), arbetsmarknadssty­relsen (AMS), riksnämnden för kommunal beredskap (RKB), länsstyrel­serna i Stockholms län, Östergötlands län, Kronobergs län. Malmöhus län, Jämtlands län och Norrbottens län, civilbefälhavaren i Västra civilområdet (CB V), Statsanställdas förbund (SF), föreningen Sveriges länspolischefer och föreningen Sveriges polischefer.

Länsstyrelsen i Malmöhus län har överlämnat yttrande av länspolische­fen i länet.

Yttrande har även inkommit från delegationen för EKC (Efterforsk­ningsbyrån för krigsfångar och civilinternerade).

2 Allmänna synpunkter på förslaget

Förslaget att civilförsvarspliktiga kan åläggas att tjänstgöra inom andra grenar inom totalförsvaret än civilförsvaret tillstyrks eller lämnas utan erinran av RÅ, hovrätten för Övre Norrland, RPS, ÖB, CA, FCF, VPV, FRI, RRV, RKB, länsstyrelserna i Stockholms län, Östergötlands län, Kronobergs län och Norrbottens län, CB V och SF.

Cfs, AMS, länsstyrelserna i Malmöhus län och Jämtlands län, förening­en Sveriges länspolischefer och föreningen Sveriges polischefer riktar principiell kritik mot förslaget. Kritiken går ut på att vissa civilförsvars­pliktiga kommer att vara beväpnade varför målsättningen all helt avväpna civilförsvaret inle kan uppnås.

Länsstyrelsen i Jämtlands län tillägger för sin del all det föreslagna sättet att rekrytera personal till ordnings- och bevakningstjänsten med civilförsvarsplikten som grund strider mot den definition av civilförsvars-organisationers personal som ges i tilläggsprotokollet till Genévekonven­lionerna den 12 augusti 1949 rörande skydd för offren i internationella väpnade konflikter. Av kritikerna ställer sig Cfs och länsstyrelserna i Malmöhus län ocb Jämtlands län helt avvisande till förslaget.

Prop. 1983/84:114

52

3 Behovet av den föreslagna möjligheten att rekrytera personal till ordnings-

och bevakningstjänst

Denna fråga berörs av några remissinstanser. Beträffande bevaknings­tjänsten anför ÖB och CA all ÖB har fastställt en av CA upprättad plan som innebär att försvarsmakten successivt övertar civilförsvarets bevak­ningsuppgifter och att denna nya organisation skall vara intagen den Ijuli 1987. ÖB och CA anför vidare all organisationen på grund av en tillfälligt stor personalreserv i sin helhet kan rekryteras med värnphktiga, men att tillgången på värnpliktiga kommer att minska på 1990-talet.

FCF anser att en författningsreglering är nödvändig för atl säkerställa erforderiig bemanning under krig och beredskap. VPV framför samma åsikt. Cfs och AMS konstaterar alt försvarsmakten kan tillgodose sitt behov av bevakningspersonal med värnpliktiga och anser alt även ord­ningsenheterna borde kunna rekryteras med värnpliktiga. Cfs föreslår att värnpliktsförfaltningarna ändras så att värnpliktig personal kan åläggas atl tjänstgöra vid ordningsenheterna infill en ålder av 60år. AMS finner emel­lertid att den lösning som statsmakterna har vall beträffande l.ex. ord­ningsenheternas rekrytering gör en vidgning av civilförsvarsplikten nöd­vändig. Åsikter som överensstämmer med sistnämnda uppfattning fram­förs av länsstyrelsen i Kronobergs län, föreningen Sveriges länspolis­chefer och föreningen Sveriges polischefer.

4 Civilförsvarspliktigas tjänstgöringsskyldighet inom andra verksamheter

Enligt lagförslaget kan dvilförsvarsplikliga tas i anspråk för andra total­försvarsuppgifter utanför civilförsvaret än ordnings- och bevakningstjänst. I promemorian nämns som exempel krigssjukvården och det ekonomiska försvaret. Denna del av lagförslaget berörs närmare av några remissinstan­ser. Olika uppfattningar om hur stora möjligheterna bör vara att utkräva tjänstgöring med stöd av civilförsvarsplikt kommer därvid fram. Längst går ÖB och CA som anför att den minskande tillgången på värnpliktiga på 1990-talel kommer att påverka den kvalitativa uppbyggnaden varför per­sonal med särskilda kvaliteter måsle säkerställas för försvarsmaktens be­hov och noga fördelas inom krigsorganisationen. Den föreslagna lagen skulle enligt ÖB och CA kunna utnyttjas för detta ändamål liksom vid rekrytering i glesbygdsområden för krigsorganisationen. Enligt FCF bör den föreslagna lagen kunna användas för att ta i anspråk personer med särskild utbildning eller speciella kunskaper, t. ex. tidigare aktivt befäl, för andra uppgifter inom totalförsvaret. AMS anser alt lagförslaget går för långt. Genom statsmakternas beslut om överföring av vissa sjukvårdsen­heter från civilförsvaret och försvarsmakten till ny huvudman (socialsty­relsen och landstingen) har enligt AMS visserligen uppstått ett behov av någon form av plikttjänstgöring för personal som inte genom anställningen

Prop. 1983/84:114

53

eller tidigare tjänst kan rubriceras som hälso- och sjukvårdspersonal. AMS anser emellertid alt lagförslaget samtidigt öppnar mycket vida möjligheter all med slöd av civilförsvarsplikten utkräva tjänstgöring för olika ändamål inom totalförsvaret. Gränsen mellan allmänna tjänstepliktslagen och den föreslagna lagen blir därför enligt AMS oklar. AMS anför vidare att tjänst­göring med stöd av civilförsvarsplikt inom andra områden och på andra arbetsplatser än på civilförsvarets enheter sannolikt kommer alt skapa vissa problem; de som är tjänslepliktiga enligt allmänna tjänstepliktslagen har nämligen andra löne- och arbetsvillkor än de dvilförsvarsplikliga. AMS anser därför alt ersättningsfrågor m.m. vid tjänstgöring utanför civilförsvaret bör utredas. Även ÖEF anser alt gränsen blir oklar mellan allmänna tjänstepliktslagen och den föreslagna lagen.

Delegationen för EKC anför atl EKC: s verksamhet torde utgöra en del av totalförsvaret och att EKC därför skulle kunna bli en sådan myndighet inom totalförsvaret där civilförsvarspliktiga efler förordnande från rege­ringen är skyldiga atl tjänstgöra. Delegationen hemställer aU EKC: s behov beaktas i lagstiftningsärendet.

AMS anför atl lagförslaget behöver kompletteras med en tillämpnings­förordning som preciserar gränserna mol andra plikllagar. Samma uppfatt­ning framförs av ÖEF och CBV.

5 Länsstyrelsen som uttagningsmyndighet

I promemorian föreslås all länsstyrelsen skall ombesörja uttagningen av dem som omfattas av tjänstgöringsskyldigheten enligt den föreslagna la­gen. Några remissinstanser - AMS, länsstyrelsen i Kronobergs län och CBV - yttrar sig härom och biträder förslaget. Länsstyrelsen i Krono­bergs län föreslår att en bestämmelse om uttagning och inskrivning som liknar 17 § civilförsvarslagen (1960: 74) tas in i lagen. Föreningen Sveriges länspolischefer och föreningen Sveriges polischefer betonar viklen av atl länsstyrelsen samråder med polismyndigheten vid uttagning av de civil­försvarspliktiga som skall tjänstgöra inom polisväsendet och att man stäl­ler krav på lämplighet och medborgerlig pålitlighet vid uttagningen. Sam­ma synpunkter framförs av länsstyrelsen i Malmöhus län och länspolische­fen i länet.

6 Den närmare utformningen av den föreslagna lagen

Hovrätten för Övre Norrland förklarar att den inte är övertygad om atl det är lillräckligl att beskriva den föreslagna skyldigheten för civilförsvars-pliktiga atl tjänstgöra i annan totalförsvarsverksamhet än civilförsvaret som en skyldighet "att tjänstgöra inom andra grenar av totalförsvaret än civilförsvaret". Krigssjukvården kan, menar hovrätten, knappast sägas vara en "gren" men väl en verksamhet inom totalförsvaret. Hovrätten

Prop. 1983/84:114

54

anför vidare att del ekonomiska försvaret visserligen sedan länge anses vara en del av totalförsvaret men alt del fövisso är en mångfasetterad verksamhet, som spänner över många tjänslgöringsområden, såväl hos myndigheter som hos enskilda företag och institutioner. Detta kunde enligt hovrätten i och för sig synas vara en formalitet men får, menar hovrätten, en påtaglig praktisk betydelse Om man ser på nästa led i beskrivningen av tjänsteplikten, nämligen att den civilförsvarspliktige under tjänstgöringen "tillhör den totalförsvarsgren i vars verksamhet han deltar". Denna före­skrift, anför hovrätten vidare, skall enligt promemorian underlätta atl bestämma vilka regler som gäller i olika sammanhang för den tjänslplik-tige; vederbörande skulle exempelvis vara atl anse som krigsman vid tjänstgöring inom försvarsmakten och som polisman om han tjänstgör inom polisväsendet. Hovrätten anser atl denna föreskrift inte innebär en fillräcklig reglering i detta hänseende. Hovrätten pekar särskilt på de svårigheter som uppslår vid tjänstgöring inom det ekonomiska försvaret, vara en del av totalförsvaret men att det förvisso är en mångfasetterad verksamhet, som spänner över många tjänstgöringsområden, såväl hos myndigheter som hos enskilda företag och institutioner. Detta kunde enligt hovrätten i och för sig synas vara en formalitet men får, menar hovrätten, en påtaglig prakfisk betydelse om man ser på nästa led i beskrivningen av tjänsteplikten, nämligen atl den civilförsvarspliktige under tjänstgöringen "tillhör den totalförsvarsgren i vars verksamhet han deltar". Denna före­skrift, anför hovrätten vidare, skall enligt promemorian underiätta alt bestämma vilka regler som gäller i olika sammanhang för den tjänsteplik­tige; vederbörande skulle exempelvis vara atl anse som krigsman vid tjänstgöring inom försvarsmakten och som polisman om han tjänstgör inom polisväsendet. Hovrätten anser all denna föreskrift inle innebär en tillräcklig reglering i detta hänseende. Hovrätten pekar särskilt på de svårigheter som uppstår vid tjänstgöring inom det ekonomiska försvaret. Föreningen Sveriges länspolischefer och föreningen Sveriges polischefer anför att den civilförsvarspliktige som deltar inom polisväsendet enligt specialmotiveringen till lagförslaget är att anse som polisman och alt han följer vad som i övrigt gäller för en sådan. Föreningarna anser att detta bör komma till direkt uttryck i lagtexten eftersom en person kan tillhöra polisväsendet utan alt därför anses som polisman, såsom t. ex. administra­tiv personal och ddgivningsmän. Samma synpunki framförs av länsstyrel­sen i Malmöhus län och länspolischefen i länet.

Hovrätten för Övre Norrland pekar på att bestämmelsen i 6§ i lagförsla­get om befrielse från tjänstgöring som är förenad med vapenbruk är formu­lerad i överenstämmdse med motsvarande text i I § lagen (1966: 413) om vapenfri tjänst utom såtillvida att det i sistnämnda lagrum talas om veder­börandes allvariiga personliga övertygelse.

I 7 § lagförslaget har tagits in en uppräkning av bestämmelser i civilför­svarslagen som bör tillämpas på den som skall tjänstgöra enligt den före-

Prop. 1983/84:114

55

slagna lagen. Bl. a. hänvisas till 19 § civilförsvarslagen. Enligt detta lagrum begränsas under vissa förutsättningar rördsfriheten för den som är inskri­ven i civilförsvaret och krigsplacerad i lokall civilförsvarsförband. Läns-styrelsen i Norrbottens län anser att det är tveksamt om denna bestämmel­se bör göras tillämplig på tjänstgöringsskyldiga inom andra delar av total­försvaret än civilförsvaret.

7 Övriga frågor

I förslaget till nytt andra stycke i 5 § lagen (1940: 358) med vissa bestäm­melser till skydd för försvaret m. m. ges militär myndighet rält all besiktiga anläggning eller byggnad som myndigheten skall bevaka. Hovrätten för Övre Norrland erinrar om att det i paragrafens första stycke finns en bestämmelse om ersättning för kostnad och skada som åsamkas innehava­re av anläggning vid besiktning som företas genom länsstyrelsens försorg för att utröna vilka särskilda skyddsåtgärder som är påkallade. Om inte annat sägs får man enligt hovrättens mening utgå från att samma möjlighet till ersättning skall finnas även om en militär myndighet har besiktigat och skall bevaka anläggningen.

Prop. 1983/84:114

56

Utdrag

LAGRÅDET

PROTOKOLL

vid sammanträde 1984-01-16

Närvarande: f.d. justitierådet Petrén, justitierådet Rydin, regeringsrådet Voss.

Enligt lagrådet den 11 november 1983 tillhandakommet utdrag av proto­koll vid regeringssammanträde den 3 november 1983 har regeringen på hemställan av statsrådet och chefen för försvarsdepartementet Thunborg beslutat inhämta lagrådels yllrande över förslag till

1.

lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civil­försvaret,

2.

lag om ändring i civilförsvarslagen (1960: 74),

3.

lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser fill skydd för försvaret m. m.,

4.

lag om ändring i brottsbalken,

5.

lag om ändring i familjebidragslagen (1978: 520),

6.     lag om ändring i lagen (1977: 265) om statligt personskadeskydd.

Förslagen har inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn Ingvar
[REDACTED_EFTERNAMN]. Förslagen föranleder följande yUrande av lagrådet:

Förslaget till lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret

1§

Huvudsyftet med det remitterade förslaget har angetts vara atl underiät­ta rekryteringen till de ordnings- och bevakningsuppgifter som skall föras över från civilförsvaret till polisväsendet och försvarsmakten. Förslaget innebär emellertid alt en civilförsvarspliktig kan åläggas atl tjänstgöra utanför civilförsvaret inte endast i dessa ordnings- och bevakningsupp­gifler utan också i annan verksamhet inom totalförsvaret. Delta omfattar en mängd skilda aktiviteter i samhället. Området för de civilförsvarsplikti­gas tjänstgöringsskyldighet kommer därför att bli väsentligt utvidgat och mindre förutsebart än vad som för närvarande är fallet. Av vad departe­mentschefen anfört framgår dock att avsikten inte är att den föreslagna lagen skall tillämpas så atl en generell tolalförsvarsplikt kommer att bli resultatet. Meningen är atl regeringen genom verkställighelsföreskrifter skall bestämma vilka verksamhetsområden som tjänstgöringsskyldigheten skall gälla för och atl därvid andra verksamheter än ordnings- och bevak­ningsuppgifter skall kunna komma i fråga i begränsad omfattning. Sjukvår­den och del ekonomiska försvaret nämns som exempel. Med hänsyn till det anförda får del anses godtagbart all de civilförsvarspliktigas tjänstgö­ringsskyldighet utanför civilförsvaret utsträcks till hela totalförsvaret.

Prop. 1983/84:114

57

Enligt första stycket första meningen i denna paragraf är en civilför­svarspliktig under de förutsättningar och i den omfattning som anges i 12 § 1-3 mom. civilförsvarslagen (1960:74) skyldig att tjänstgöra i annan verksamhet inom totalförsvaret än civilförsvarets verksamhet. Nämnda lagrum i civilförsvarslagen innehåller bestämmelser bl. a. om den längsta tid varunder den civilförsvarspliktige i skilda fall är skyldig aU tjänstgöra i civilförsvaret. Den föreslagna skyldigheten för en civilförsvarspliktig all tjänstgöra utanför civilförsvaret i den omfattning som sägs i civilförsvarsla­gen lorde vara avsedd att gälla endasl i den mån han ej inom den föreskriv­na längsta tiden fullgjort tjänstgöring inom civilförsvaret. Omvänt torde skyldigheten för en civilförsvarspliktig att under viss lid tjänstgöra i civil­försvaret gälla bara i den mån han inte fullgjort sådan tjänstgöring som avses i det föreliggande lagförslaget. Elt förtydligande av lagtexten i nu berörda hänseende torde dock inle vara nödvändigt.

I 12 § 2 mom. andra stycket civilförsvarslagen ges bestämmelser om den lid under vilken civilförsvarspliktig, som enligt 17 § samma lag är inskriven i civilförsvaret, får tas i anspråk för utbildning. Enligt nämnda 17 § får personal, som är avsedd att under civilförsvarsberedskap tjänstgöra i det allmänna civilförsvaret eller i verkskyddet, på förhand uttagas därtill ge­nom inskrivning i den ordning regeringen bestämmer. När del gäller til­lämpningen av det remitterade lagförslaget lorde meningen vara, att den som blivit ullagen för tjänstgöring i annan verksamhet inom totalförsvaret än civilförsvaret skall anses såsom inskriven enligt vad nu sagts. Detla bör komma till uttryck i lagtexten, lämpligen genom all till första stycket av förevarande 1 § fogas en fjärde mening av innehåll alt uttagen är atl anse som inskriven enligt 17 § civilförsvarslagen.

Förslaget tdl lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m. m.

5§

Ändringen i första stycket anges vara redaktionell. Av nuvarande ly­delse framgår klart att skyldigheten alt tillåta besiktning föreligger både när länsstyrelsen själv utför den och när länsstyrelsen uppdrar ål någon annan att göra den. Den föreslagna lydelsen kan däremoi tolkas så atl skyldighe­ten föreligger endast i det fajl att länsstyrelsen själv utför besiktningen. En sådan tolkning torde inte ha varit avsedd. Oklarheten kan undvikas om i första meningen orden "länsstyrelsen besiktar den för att ta reda på" byts ut mot orden "länsstyrelsen genom besiktning lar reda på". Vidtages denna jämkning kan ifrågasättas huruvida motsvarande ändring bör göras beträffande bestämmelsen i andra stycket om rätl för militär myndighet att besikla byggnad eller anläggning.

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan erinran.

Prop. 1983/84:114

58

Utdrag

FÖRSVARSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-02-02

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden 1. Caris­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Bo­ström, Bodslröm,[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet Thunborg

Proposition med förslag till lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret, m. m.

1    Anmälan av lagrådsyttrande

Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslag till

1.

lag om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civil­försvaret,

2.

lag om ändring i civilförsvarslagen (1960: 74),

3.

lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m.m.,

4.

lag om ändring i brottsbalken,

5.

lag om ändring i familjebidragslagen (1978: 520),

6.      lag om ändring i lagen (1977: 265) om statligt personskadeskydd.

Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför.

Med anledning av vad lagrådet har anfört om var tjänstgöringsskyldighe­ten enligt den föreslagna lagen om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret skall fullgöras vill jag understryka att avsikten med förslaget främst är att tillgodose behovet av personal för de ordnings- och bevakningsuppgifter som skall föras över till polisväsendet och försvarsmakten samt de områden inom vilka lagen (1952: 269) om skyldighet för civilförsvarspliktig aU tjänstgöra vid krigsmaklen är fillämp-bar. Del är bara i begränsad omfattning som andra verksamheter skall komma i fråga. Jag vill särskilt peka på atl bara de dvilförsvarsplikliga som har uttagits fill ordnings- och bevakningstjänst skall ha skyldighet att tjänstgöra i verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter.

' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde den 3 november 1983.

Prop. 1983/84:114

59

Denna begränsning innebär att många verksamheter inom totalförsvaret inte berörs av tjänstgöringsskyldigheten.

På grund av lagrådets uttalanden om tjänstgöringsskyldighetens längd vill jag till en början slå fast alt tidigare tjänstgöring såväl inom civilförsva­ret som enligt den föreslagna lagen skall räknas den civilförsvarspliktige tillgodo, när det gäller att bestämma hans skyldighet alt tjänstgöra inom civilförsvaret eller enligt den föreslagna lagen. Den civilförsvarspliktige skall alltså aldrig kunna åläggas att tjänstgöra inom civilförsvaret och enligt den föreslagna lagen i vidare utsträckning än som sägs i 12§ 1-3 mom. civilförsvarslagen (1960: 74). I likhet med lagrådet anser jag alt lagtexten inle behöver förtydligas i detta hänseende. Vad härefter gäller den tid som den civilförsvarspliktige får tas i anspråk för utbildning enligt den föreslag­na lagen är avsikten alt så skall kunna ske i samma utsträckning som beträffande den som är inskriven i civilförsvaret. Jag delar lagrådets upp­fattning att detta bör komma till uttryck i lagtexten. Jag förordar därför alt det till paragrafens första stycke fogas en Qärde mening med den lydelse som lagrådet har föreslagit.

I fråga om 5 § förslaget till lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m.m. har lagrådet uttalat atl den i första stycket föreslagna lydelsen "länsstyrelsen besiktar den för alt ta reda på" kan tolkas så att därmed endast avses det fall då länsstyrelsen själv utför besiktningen och därför föreslagit en omformulering av paragra­fen. Enligt 19§ andra stycket länsstyrelseinstruktionen (1971: 460) får länsstyrelsen i mån av behov och tillgång på medel anlita utomstående för särskilda uppdrag. Mol bakgrund härav utesluter inle den föreslagna lydel­sen av 5 § andra stycket att länsstyrelsen kan uppdra ål någon annan alt utföra besiktningen. Jag kan därför inte ansluta mig till vad lagrådet har föreslagit.

Utöver vad jag nu har anfört bör vissa redaktionella ändringar göras i förhållande till del remitterade förslaget.

2   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att anta de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar.

3   Beslut

Regeringen ansluter sig fill föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposition föreslå riksdagen de förslag som föredraganden har lagt fram.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1984