Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

REGERINGENS SKRIVELSE

1989/90:53

med bedömning av den ekonomiska utvecklingen under 1989, 1990 och 1991

Skr. 1989/90:53

Regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad som har lagils upp i bifogade utdrag av regeringsprolokollet den 9 november 1989 samt över­lämnar en i utdraget angiven promemoria med bedömning av den ekono­miska utvecklingen under 1989, 1990 och 1991.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

KjelfOlofFddt

1    Riksdagen 1989/90. I saml. Nr 53

Finansdepartementet

Skr. 1989/90:53

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 november 1989

Närvarande: statsministern Carisson, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjdm-Wallen,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],   G.  [REDACTED_EFTERNAMN],  [REDACTED_EFTERNAMN], [REDACTED_EFTERNAMN],  [REDACTED_EFTERNAMN],  [REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelse till riksdagen med bedömning av den eko­nomiska utvecklingen under 1989, 1990 och 1991

Konjunkturinstitutet har tidigare i höst offentliggjort sin årliga höstrap­port. Regeringen har tidigare idag beslutat att föreslå riksdagen en reforme­ring av skattesystemet med början 1990. Mot denna bakgrund har en pro­memoria utarbetats inom finansdepartementet med en bedömning av den internationella och svenska ekonomiska utvecklingen under 1989,1990 och 1991. Denna bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga.

Jag delar den bedömning av den ekonomiska utvecklingen som har kom­mit lill uttryck i finansdepartementets promemoria.

Jag hemställer att regeringen överlämnar promemorian till riksdagen och bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag nu anfört.

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar i enlighet med hans hemställan.

Svensk ekonomi

Skr. 1989/90:53

Förord

Föreliggande promemoria har utarbetats inom finansdepartementet. Den innehåller en bedömningav den internationella och den svenska ekonomins utveckling t.o.m. 1991. Beskrivningen av utvecklingen under 1989 och 1990 bygger i tillämpliga delar på konjunkturinstitutets höstrapport. Be­dömningarna av utvecklingen under 1991, vilka har en mer översiktlig ka­raktär, har gjorts inom finansdepartementet. Beräkningarna baseras på re­geringens proposition om inkomstskatten för 1990 och på de riktlinjer för en fortsatt skattereform 1991 som lagts fast i överläggningar mellan regeringen och övriga riksdagspartier. Ansvarig för promemorian är statssekreteraren Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN]. Arbetet har letts av departementsrådet Anders Palmer och avslutades den 9 november 1989.

1  Sammanfattning

Skr. 1989/90:53

Aktivitetsnivån är fortfarande hög i den svenska ekonomin. Kapaciteten är fullt utnyttjad i många företag och brislen på arbetskraft är påtaglig. På grund av den låga produktivitetsökningen stannar tillväxten av BNP på 2% i år. För nästa år förutses en dämpning till knappt 1 1/2%, bl.a. beroende på en långsammare ökningstakt för bruttoinvesteringar och ett lägre bidrag från lagren. Bytesbalansen försämras ytterligare. Löner och priser stiger snabbare än i omvärlden. Arbetslösheten förblir låg. År 1991 tillförs hushållen extra köpkraft om skattereformen genomförs i linje med lämnade förslag. BNP väntas då suga något mer än under 1990.

Den internationella konjunkturen är stark, framför allt i det kontinenta­la Västeuropa. I Förenta staterna har aktiviteten dämpats något, men tillväxten är ändå högre än väntal och en reccession verkar avlägsen. För hda OECD-området beräknas BNP öka med cirka 3 1/2% 1989 och med knappt 3% både 1990 och 1991. Inflationstakten når sin topp i år och avtar sedan långsamt. Till grund för beräkningarna ligger antaganden om oför­ändrade växelkurser och ett i stort sett stabilt realt oljepris under prognos­perioden.

Timlönerna stiger relativt snabbt i Sverige. Del strama arbetsmarknads­läget för med sig en hög löneglidning. Totalt för ekonomin beräknas timlö­nerna öka med ungefär 9% i år. Till detta skall läggas lönebikostnader på 0,5 %. För nästa år ligger avtalen på den privata arbetsmarknaden på en lägre nivå än 1989. En fortsatt hög efterfrågan på arbetskraft driver dock på löneglidningen. Sammanlaget beräknas timlöneökningen bli ca 7%. Kalky­len för 1991 baseras på två olika alternativ för löneökningarna, 4% respek­tive 7%. Prisstegringen väntas bli drygt 6 1/2% under loppet av 1989 och ca 7 1/2% under loppet av 1990. Finansieringen av skattesänkningen slår ige­nom i kalkylen med ca 2 1 /2 % för både 1990 och 1991.

Hushållens reala disponibla inkomster ökar relativt mycket i år, med nästan 3 1/2%. Efter en något mer dämpad utveckling 1990 blir talen ånyo rätt höga 1991, beroende på effekterna av den föreslagna skattereformen. Samtidigt väntas sparkvoten gradvis stiga. Dels ger del tillfälliga sparandet viss effekt i år och nästa år, dels lär hushållen gradvis anpassa sig till ett system med lägre avdragsmöjligheter för skuldräntor. Därigenom begrän­sas också den privata konsumtionens ökningstakt, men expansionen blir ändå relativt stark 1991, särskilt i alternativet med höga löner. Det bör framhållas att bedömningen av sparkvoten är behäftad med stor osäkerhet.

Den offentliga sektorns konsumtion väntas växa i en måttlig takt under prognosperioden. Det är framförallt inom den kommunala verksamheten som en ökning inträffar. Den statliga konsumtionen hålls uppe av inköp från försvaret, speciellt i år.

Investeringarna utgör ett av de mest expansiva inslagen i den svenska ekonomin för närvarande. Det är framför allt inom industrin och nypro­duktionen av bostäder som aktiviteten är hög. Utvecklingen går dock grad­vis in i ett lugnare skede. För bostadbyggandel förväntas en nedgång.

Den höga världsmarknadstillväxten främjar exporten, som dock begrän­sas av att svenska företag förlorar marknadsandelar. Nästa år väntas en

dämpning inträffa av exporttillväxten, medan en något starkare internatio­nell draghjälp bör leda lill en marginellt högre exportökning 1991, åtmin­stone i alternativet med lägre lönekostnadsstegringar. Importen beräknas samtliga år stiga snabbare än exporten, vilket innebär att utrikeshandeln ger etl negativt bidrag till tillväxten. Ett fortsatt relativt gynnsamt bytesförhål­lande (terms of trade) väntas leda till ett betydande överskott i handelsba­lansen. På grund av den gradvis allt sämre tjänste- och transfereringsbalan­sen ökar dock hela tiden underskottet i bytesbalansen. -Arbetsmarknadsläget är mycket stramt och arbetslösheten stannar i år på 1,4%. Antalet sysselsatta stiger med drygt 65000 personer. För de kom­mande åren väntas arbetslösheten förbli låg. Fortfarande kommer del att råda brist på folk inom många branscher och regioner.

Den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas uppgå lill nästan 45 miljarder kr. 1989, motsvarande drygt 3 1/2 % av BNP. Överskottet bedöms växa något nästa år, men för 1991 fömtses en försvagning av de offentliga finanserna främst till följd av skattereformen. Kalkylen är känslig för vilka löneantaganden man gör. Höga löneökningar leder på kort sikt lill ökade skatteinkomster. På lång sikt dämpas däremot tillväxten i ekonomin, vilket också för med sig sämre offentliga finanser.

Skr. 1989/90:53

Tabell 1  Försörjningsbalans

Miljarder kr.

Procentuell volymförändring

Alt.l

Alt.2

1988

1988          1989

1990

1991

1991

BNP

1 111,9

2,5            2,0

1,3

1,6

1,5

Import

344,0

5,0            5,7

3,8

4,3

4,5

Tillgång

1455,9

3,1             3,0

2,0

2,3

2,3

Privat

konsumtion

588,0

2,6             1,2

1,3

2,5

3,0

Offentlig

konsumtion

292.4

1,3             1,6

1,4

1,1

1,1

Stat

82.2

0.4            2,0

1,2

0,0

0,0

Kommuner

210,2

1,7             1,5

1,5

1,5

1,5

Bruttoinveste-

ringar

214,9

5,4            6,9

2,4

1,0

0,5

Lagerinveste-

ringar'

0,6

0.4            0,3

0

0,1

0

Expon

360,0

3.0            3,8

2,9

3,5

3.1

Användning

1455,9

3,1             3,0

2,0

2,3

2,3

Inhemsk

efterfrågan

1095,9

3.2            2,7

1,6

1,9

2,0

Nettoexport'

16.0   -

-0,7         -0,7

-0,4

-0,4

-0,6

' Förändring i procent av föregående års BNP

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet

2 Internationell utveckling

Högkonjunkturen i industriländerna fortsätter med betydande styrka. Detta gäller särskilt de kontinentaleuropeiska länderna och Japan. I USA och framför allt i Storbritannien har dock tillväxttakten avtagit. Näringsli-

tl    Riksdagen 1989/90. 1 saml. Nr 53

vets investeringar är emellertid fortsatt starka i alla de stora industrilän-     Skr. 1989/90: 53 derna. Tillväxten i OECD-länderna sammantagna beräknas i år uppgå till cirka 3 1/2%.

Aktiviteten i industriländerna väntas förbli hög under resten av 1989. 1 förhållande till 1988 har dock expansionstakten avtagit, och det något lugnare tempot väntas fortsätta 1990 och 1991. BNP-lillväxten i OECD-området väntas likväl uppgå till närmare 3% per år, och ökningen av världshandeln till det dubbla.

Flera indikatorer pekar på en något lägre produklionstillsväxt i USA de närmaste två åren. Bl. a. ökar industriproduktionen inte längre lika snabbt och orderingången till industrin har avtagit. Tillväxten i den privata kon­sumtionen väntas dämpas ytterligare något, främst som en följd av en lång­sammare ökning av sysselsättning och köpkraft.

Effekterna på utrikeshandeln av den dollardepreciering som ägde rum mellan mars 1985 och årsskiftet 1987/88 har nu i allt väsentligt ebbat ul. Under försommaren steg dessutom dollarn kraftigt vilket talar för en långsammare exporttillväxl framöver.

Den åtstramning av penningpolitiken som skedde från april 1988 till april 1989 verkar dämpande på den fortfarande höga investeringstak­ten i näringslivet. Förväntningar om en långsammare efterfrågelillväxl förstärker utvecklingen. Det fortsatt höga kapacitetsulnyttjandet samt rän­tenedgången sedan i våras har dock motsatt effekt. Sammantaget förutspås tillväxten de närmaste två åren ligga i intervallet 2 till 2 1/2%.

Investeringarna och den privata konsumtionen fortsätter att driva till­växten i den japanska ekonomin. Jämfört med i fjol har dock den privata konsumtionen dämpats, framför allt beroende på att den konsumtions-skatt som infördes i april i år, har reducerat köpkraften. Under 1990 och 1991 väntas tillväxten av den privata konsumtionen åter öka.

Företagens investeringar, stimulerade av ell högt kapacitetsutnyttjande och god lönsamhet, väntas även under 1990 vara den främsta drivkraften i tillväxten. En viss dämpning av investeringslakten är dock sannolik de närmaste två åren. Tillväxten i Japan förutspås bli ca 4% 1990 och 1991.

Den starka internationella investeringskonjunkturen gynnar tillväxten i de kontinenlaleuropeiska länderna. Näringslivet i Europa investerar inför "1992" och industrin exporterar kapitalvaror till resten av världen.

Särskilt i den västtyska ekonomin har utvecklingen varit stark. Den höga dollarkursen i förhållande lill D-marken hittills i år bidrar också till atl exporten fortsätter att öka i snabb takt. Finanspolitiken väntas ge en expansiv effekt nästa år, då del tredje steget i den pågående skaltereformen genomförs. Del innebär en skattesänkning motsvarande nästan 1 % av BNP.

1 Västeuropa väntas tillväxten sammantaget dämpas något 1990 och 1991 och uppgå till närmare 3% båda åren.

1 Norden förutspås tillväxten fortsätta atl släpa efter den i det kontinentala

Europa, och uppgå till mindre än 2% de närmaste åren. 1 Finland, där

tillväxten dock legat över OECD-genomsniltel de senaste åren, väntas den

stramare penningpolitik som förts i syftet att minska överhettningen leda till

att ökningstakten mattas framöver.

Danmark och Norge avviker från det gängse konjunkturmönstrel i Skr. 1989/90:53 Västeuropa. Efter flera år av åtstramning med bl. a. återhållen konsumtion tillåts nu den inhemska efterfrågan öka något. Danmark får dock sannolikt även de närmaste åren uppleva en blygsam tillväxt. I Norge väntas den goda konjunkturen för norsk export bidra till högre tillväxt och tillsam­mans med det högre oljepriset leda till en kraftig förbättring av externba­lansen. Den inhemska efterfrågan lär dock fortsätta att utvecklas svagt.

Inflationen ökade i flertalet OECD-länder under första halvåret 1989. Det berodde dds på en snabbare efterfrågelillväxl, dels på tillfälliga fakto­rer som höjda indirekta skatter i flera länder. Dessutom steg olje- och råvarupriserna relativt kraftigt. 1 genomsnitt för OECD-länderna väntas inflationen uppgå lill närmare 5% i år och till 4 1/2% de kommande två åren.

Prisstegringarna utgör fortsatt ett hot mot en god expansion i industri­länderna. Det finns risk för att det lar längre tid att få bukt med inflationen än man tidigare trott. 1 länder där finanspolitiken är för expansiv, kan det därför bli nödvändigt att strama åt penningpolitiken ytteriigare, med risk för att framför allt näringslivets investeringar hämmas.

De kvarvarande externa obalanserna mellan de stora industriländerna utgör en annan fara för utvecklingen av världsekonomin. Om obalanserna inte reduceras kan delta leda till ytterligare protektionistiska åtgärder samt till oro på de finansiella marknaderna med risk för negativa konsekvenser för produktion och sysselsättning. Det "begränsade" fallet på världens aktiebörser i oktober i år är, förutom en indikator på en svagare konjunk­tur, framför allt en påminnelse om instabiliteten på de finansiella markna­derna.

Tabell 2 Internationella forutsättningar

Årlig procentuell förändring

1988

1989

1990

1991

BNP

Förenta staterna

4.4

3

2 1/4

2 1/4

Japan

5.7

4 1/2

4 1/4

4

Förbundsrepubliken Tyskland

3,6

4 1/4

3 1/2

3

Norden

2,2

2 1/4

1 3/4

1 3/4

OECD Europa

3,6

3 1/2

3

2 3/4

OECD totalt

4,3

3 1/2

2 3/4

2 3/4

Nyckellal

Konsumentpriser

3,7

4 3/4

4 1/2

4 1/2

Arbetslöshet, nivå i %

7,3

6 3/4

6 3/4

6 3/4

Dollarkurs i kr.

6,14

6,45

6,45

6,45

Råoljepris, dollar per tat

14.80

17,50

18,00

18,50

3 Utrikeshandel

Marknaden för svensk export av bearbetade varor beräknas öka med 7% 1989, vilket är ca 2% lägre än tillväxten i världshandeln. Den lägre mar­knadstillväxten förklaras i huvudsak av den fortsatt låga inhemska efter­frågan i Danmark och Norge som är viktiga avsättningsmarknader för svensk exportindustri.

Den svenska exporten av bearbetade varor beräknas stiga med 4% 1989 vilket innebär marknadsanddsföriuster på 3%. Brist på arbetskraft i kom­bination med det höga kapacitetsutnyttjandet inom stora delar av indu­strin har medfört att exporten inte ökat i takt med marknadstillväxten. Den starka investeringskonjunkluren utomlands har medfört att den svenska exportindustrin som tillverkar en stor andel investeringsvaror kunnat höja sina priser betydligt mer än genomsnittet bland konkur­rentländerna utan att det ännu påverkat marknadsandelarna i någon större omfattning. Råvaruexporten beräknas endast växa med 3%, trots en kraf­tig ökning av petroleumexporten. Det extremt höga kapacitetsutnyltjandet inom skogsindustrin har medfört att exporten av pappersmassa endast stiger med någon procent medan trävaruexporten viker något trots att efterfrågan är hög. Totalt beräknas varuexporten öka med knappt 4% 1989.

Skr. 1989/90:53

Tabell 3 Export och import av varor

Miljarder

Procentuell

Procentuell

kr. 1988

volymutveckling

prisutveckli

mg

1989

1990

1991

1989

1990

1991

Varue.xpon

Bearbetade varor

255,8

3,9

3,0

6,6

4,0

Fartyg

3,2

5,0

5,0

4,0

4,0

Petroleumprodukter

6,0

12,0

2,0

12,0

2,0

Övriga råvaror

39,9

0,0

1,5

11,6

4,0

Summa varuexport

304,8

3,8

2,7

3,5

7,0

4,0

3,2

Varuimport

Varuimport

223.9

6,6

4,0

3,9

3,2

Fartyg

2,4

10,0

0,0

4,0

4,0

Petroleumprodukter

9,5

10,0

0,0

25,0

3,0

Råolja

8,5

-4,3

15,0

17,0

3,0

Övriga råvaror

35,9

2,5

0,0

5,7

2,0

Summa varuimport

280,2

5,7

3,8

4,3

5,4

2,9

3,2

Källa: Konjunkturinstitutet och finansdepartementet

Under 1990 väntas en viss avmattning i den internationella konjunktu­ren vilket medför att marknadstillväxten för svensk industri blir något lägre än föregående år. Det kraftigt stigande relativpriset för svensk export under de senaste åren kommer troligen att bidra lill anddsföriuster samti­digt som kapacitetsbrist kommer vara det främsta hindret för ökad pro­duktion inom delar av industrin även 1990. Förlusten av marknadsandelar har uppskattats till 3% vilket medför all exporten av bearbetade varor skulle öka med 3%. Eftersom exporten av råvaror förväntas utvecklas svagt även 1990 medför det att den totala varuexporten endast ökar med knappt 3% 1990. Under 1991 bedöms marknadstillväxten bli något högre än föregående år. Kalkylerna tyder på en cxporluppgång på 3,5% i alterna­tiv 1 och knappt 1/2 procentenhet lägre i alternativ 2.

Den inhemska efterfrågan på bearbetade varor beräknas öka med drygt 4% 1989. Efterfrågan dras främst upp av stigande investeringar vilket resulterat i kraftigt höjd import av investeringsvaror och byggvaror. Där­emot ökar importen av konsumtionsvaror och personbilar i betydligt lägre

takt. Importen av bearbetade varor beräknas växa med 6,5% 1989 vilket     Skr. 1989/90:53 betyder fortsatta andelsförluster för den svenska hemmamarknadsindust­rin. Importen av råolja stiger kraftigt medan övriga råvaror ökar med ett par procent. Totalt beräknas varuimporten gå upp med knappt 6% 1989.

Under 1990 dämpas den inhemska efterfrågelillväxten avsevärt efter­som investeringarna väntas expandera i betydligt lägre takt än under 1989. Detta leder till all importökningen blir betydligt lägre än under föregående år. Under 1991 förväntas den privata konsumtionen stiga i klart snabbare takt än under de närmast föregående åren vilket bidrar lill att den inhems­ka efterfrågan växer betydligt mer än 1990. Importökningen blir således högre än 1990 i bägge alternativen.

Under 1989 beräknas underskottet i bytesbalansen öka från 15 till 25 miljarder kr., trots atl överskottet i handelsbalansen blir något större p. g. a. att de svenska exportpriserna stiger mer än importpriserna. Krafti­ga exportprishöjningar har noterats på skogsprodukter samtjärn- och stål. Det tilllagande underskottet förklaras i huvudsak av att avkastningsneltot försämras med ca 7 miljarder kr. Försämringen beror på att direktinveste­ringarna utomlands samt aktiehandeln med utlandet lett fram till en större nettoupplåning utomlands vilket genererat ökade räntebetalningar. De väx­ande direklinvesteringarna genererar avkastning, som inte i någon större omfattning leder till ett återflöde till Sverige under prognosperioden. Istället återinvesteras vinstmedlen utomlands, vilket medför en ytterligare upp­byggnad av företagens ullandstillgångar. Detta bör på sikt leda till ett väx­ande inflöde till Sverige, vilket i så fall kommer att registreras som en plus­post på bytesbalansen. Uppskattningen av storleken av de återinvesterade vinstmedlen är behäftade med betydande osäkerhet. Ökade transfereringar samt växande underskott i resevalutaposten försämrar bytesbalansen ytter­ligare.

För 1990 Och 1991 beräknas underskottet i bytesbalansen fortsätta stiga kraftigt. Även dessa år väntas försämringen bero på ökade räntebetalning­ar och allt större underskott i transferering- och tjänslebalansen. Under­skottet i bytesbalansen beräknas till 33 miljarder kr. 1990 och 43 miljarder kr. 1991.

Tabell 4 Bytesbalans

Miljarder kr. löpande priser

1988

1989

1990

1991

Export Import

Korrigeringspost Handelsbalans

Tjänstenetto Avkastning på kapital Transfereringsnetto Bytesbalans

305.0

279,8

-0,9

24,3

-10,3

-18,8

-9,9

-14,8

338,5

312,3

-1,0

25,2

-12,2 -25,4 -12.1 -24,5

361.4

333,6

-1,0

26,8

-14,5 -32,0 -13.0 -32,7

386,0

359,1

-1,0

25,9

-17.2 -38.0 -14.0 -43,3

Källa: Riksbanken och finansdepartementet

4 Arbetsmarknaden

Skr. 1989/90:53

Utvecklingen på arbetsmarknaden har varit mycket stark. Sedan något år tillbaka kan arbetsmarknadsläget karaktäriseras som överheltal. Syssel­sättningen steg med 62000 personer helåret 1988. En kraftig uppgång i medelarbetstiden gjorde att ökningen i antalet arbetade limmar var unge­fär lika stor som BNP-tillväxlen. Innebörden av detta är alt någon produk­tivitetsökning i ekonomin inte skedde under 1988. För prognosperioden förväntas en något lägre sysselsättningsexpansion i kombination med en svagt positiv produktivitetsutveckling ge en låg tillväxt i BNP.

Hittills i år (t.o.m. oktober) har bristen på arbetskraft accentuerats trots en betydande uppgång i arbetskraflsulbud och sysselsättning, både räknat i antal personer och i timmar. Under perioden januari oktober var ca 65 000 fler personer sysselsatta än under motsvarande period 1988 enligt siffror från arbetskraftsundersökningarna (AKU). Sysselsättningstill­växten faller framför allt på näringslivets tjänstesektorer. Även inom bygg­nadssektorn samt den kommunala sektorn noteras en stigande sysselsätt­ning. För industrin har däremot uppgången varit måttlig. Inom jord- och skogsbruk samt statliga myndigheter består den negativa trenden.

Arbetslösheten har fortsatt all sjunka ner lill mycket låga nivåer. Under tredje kvartalet 1989 uppgick arbetslösheten till 1,3% (säsongrensat, AKU) att jämföra med 1,6% vid samma tid förra året och 1,9% vid samma tid 1987. Inte sedan i mitten av 1970-talet har arbetslösheten varit så låg som nu. Antalet personer i arbetsmarknadspolitiska ålgärder har fortsatt all minska.

Statistiken över utvecklingen av antalet lediga platser hittills under året avviker från den i övrigt entydiga bilden av arbetsmarknadsläget. Parallellt med en positiv utveckling av sysselsättningen och arbetslösheten registre-

10

rades i AMS statistik en kraftig minskning av antalet nyanmälda och Skr. 1989/90:53 kvarstående lediga platser under våren (säsongrensat). I juli och augusti vände utvecklingen dock något uppåt. En dataomläggning hos AMS kan emellertid göra denna statistik svårtolkad. Enligt den senaste konjunktur­barometern råder fortsatt brits på arbetskraft i flera branscher. En margi­nell sänkning av bristtalen 1990 förväntas dock.

Det finns för närvarande således inga tecken på en mer markant försvag­ning av läget på arbetsmarknaden. Länsarbetsnämndernas prognoser över utvecklingen av arbetsmarknaden i respektive län visar på en fortsatt hög efterfrågan under resten av 1989 och första halvåret 1990. För andra halvåret 1990 är bedömningarna mindre entydiga. Någon kraftig avmatt­ning förutses emellertid inte. Ökningen av det genomsnittliga antalet sys­selsatta helåret 1989 beräknas uppgå till ca 66000 personer, se tabell 5. Antalet arbetslösa helåret 1989 bedöms sjunka med ca 10000 personer vilket ger ell relativt arbetslöshetstal på 1,4% 1989 räknat som årsgenom­snitt.

Tabell 5 Arbetsmarknad

Tusental personer (i åldrarna 16 64 år)

Antal

Förändring från

föregåen

de år

1988

1986

1987

1988

1989

1990

Sysselsättning:

Jord- och skogsbruk

168

-  9

-1

-3

-8

-3

Industri

1018

11

5

4

6

0

Byggnadsverksamhet

279

0

15

1

9

0

Privata tjänster

1566

32

5

47

50

27      

Kommunal verksamhet

1 174

-1

8

20

11

16

Statlig verksamhet

194

-4

4

-7

_2

-2

Totalt

4399

29

36

62

66

38

Arbetskraft, totalt

4471

22

22

50

56

43

Arbetslösa

72

-7

-14

-12

-10

5

Arbetslöshet, andel i "/(

)     1,6

2,2

1,9

1.6

1,4

1,5

Källor: Statistiska centralbyrån (AKU) och finansdepartementet.

Den svagare produktionstillväxten 1990 och 1991 väntas ge utslag i en viss avmattning av sysselsätlningstillväxten under senare delen av 1990 och under 1991. Mellan helåren 1989 och 1990 förutses sysselsättningen öka med ca 38000 personer. Antalet arbetslösa förväntas stiga med ca 5 000 personer helåret 1990, vilket ger etl relativt arbetslöshetstal på 1,5% räknat som årsgenomsnitt. 1991 beräknas den relativa arbetslösheten stiga till 1,6 % (årsgenomsnitt) både i alternativ 1 och alternativ 2.

5 Löner och priser

En preliminär bedömning av avtalsutfallet för 1989 ger vid handen en

avtalsmässig genomsnittlig löneökning om drygt 5 1/2% mellan helåren

1988 och 1989. Förhandlingarna för 1989 inom den statliga sektorn är

dock ännu inte avslutade. Inom de allra flesta avtalsområden finns över-

11

häng från 1988, dvs. kostnadseffekter 1989 som uppkommit till följd av att Skr. 1989/90:53 avtalade löneökningar 1988 trädde i kraft senare under året. Det starka efterfrågetrycket i ekonomin, kombinerat med brist på arbetskraft i vissa sektorer har bidragit till att löneglidningen hållits uppe. Indikationer före­ligger att den genomsnittliga löneglidningen 1989 uppgår till ca 3 3 1/2%. Detta är historiskt sett en mycket hög siffra. Med undantag för år 1985 får man gå tillbaka till senare delen av 1970-talet för atl hitta tal av samma storleksordning.

Den totala genomsnittliga löneökningen, dvs. avtalsmässig höjning och löneglidning, mellan helåren 1988 och 1989 bedöms på dessa grunder uppgå till ca 9%. Även detta är historiskt sett en relativt hög siffra, se tabell 6. Till följd av en höjd ATP-avgift fr.o.m. 1 januari 1989, en ny arbets-miljöavgifl fr. o. m. 1 september 1989 saml vissa förändringar i de avtalade arbetsgivaravgifterna beräknas den totala timkostnaden 1989 stiga med ytterligare 0,5 procentenheter.

Tabell 6 Timlön for samtliga löntagare

Årlig procentuell förändring

1984        1985        1986        1987        1988        1989        1990

Avtal

5,7

4,2

6,1

3,6

4,2

5,5

Löneglidning

2,2

3,3

2,5

2,8

2,9

3,5

Timförtjänst

7,9

7,5

8,6

6,4

7,1

9,0

Anm. Uppgifterna baserar sig på lönesummestatistik.

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet samt finansdepartementet.

Efterfrågan på arbetskraft väntas vara fortsatt stark under prognosperio­

den. Under senare delen av 1990 och under 1991 beräknas dock arbets­

marknadsläget försvagas något. För den offentliga sektorn finns inga löne­

avtal för 1990. Stora delar av den privata arbetsmarknaden slöt emellertid

i våras tvåårsavtal för 1989 och 1990. Med dessa som grund samt en

prognos om en fortsatt relativt kraftig löneglidning, till följd av det starka

arbetsmarknadsläget, beräknas den totala genomsnittliga timlöneökningen

mellan helåren 1989 och 1990 uppgå lill ca 7%. Den nya arbetsmiljöavgif­

ten drar upp timkostnaden med ytterligare 0,7 procentenheter 1990. ATP-

avgiflen höjs med 2% under det att folkpensionsavgiften sänks med lika

myckel 1990. En marginell sänkning av de avtalade arbetsgivaravgifterna

för arbetare sker också 1990. När det gäller den svenska ekonomins ut­

veckling 1991 görs prognoser enligt två alternativ. I alternativ 1 antas

limlönerna stiga med 4% och i alternativ 2 med 7%. Uttaget av lagstadga­

de och avtalade arbetsgivaravgifter antas vara oförändrat 1991. Hittills i

år (t.o. m. oktober) har konsumentprisindex (KPI) stigit med

6,2%. Inflationen beräknad som förändringen i KPI under de senaste 12

månaderna uppgår till 6,6%. Prisutvecklingen på privata tjänster har

hittills i år med betydande marginal överstigit prisutvecklingen på varor.

Marginalförsvagningar i delaljhanddsledet i vissa branscher, t. ex. i tekob­

ranschen, har bidragit lill att dämpa prisökningarna i år. De bedömningar

som nu kan göras tyder på att KPI stiger med 6,7% under loppet av 1989,

se tabell 7. Detta ger en ökning av KPI med 6,5 % mellan helåren 1988 och

1989.

12

För 1990 har prisutvecklingen beräknats utifrån prognoser och antagan- Skr. 1989/90: 53 den om arbetskraftskostnader, produktivitetsutveckling, importpriser m.m. Timkostnadsökningen antas som tidigare nämnts vara 7,7% 1990. Produktivitetsutvecklingen bedöms vara fortsatt låg. Utvecklingen av im­portpriserna förväntas vara måttlig. Den genomsnittliga ökningen av im­portpriserna bedöms uppgå till ca 3% 1990. I poslen bostäder ingår en antagen hyreshöjning om c:a 10% (inklusive höjda skatter). Kostnadsut­vecklingen för egna hem förväntas bli lägre. Höjningar av indirekta skatter beräknas dra upp prisnivån under 1990 med drygt 2%. Under loppet av 1990 bedöms inflationen uppgå till drygt 7,5%. Prisutvecklingen under senare delen av 1989 bidrar till att prisökningen mellan årsgenomsnitten 1989 och 1990 blir högre än under loppet av 1990. Förändringen mellan helåren 1989 och 1990 förväntas uppgå till 8%.

Tabell 7 Konsumentpriser

Årlig procentuell förändring och bidrag därtill

1986

1987

1988

1989

1990

1991

KPI dec.-dec.

3,2,

4,9

6,1

6,7

7.5

6,6

Därav hänförs till:

Importpriser

-1.3

0,7

0,6

1,0

0,6

Jordbrukspriser

0,3

0,5

0,5

0,3

0,1

Bostäder

0,7

1,2

1.7

1,5

1,9

Indirekta skatter

0,2

0,6

0,9

0,7

2,1

Övriga inhemska kost

nåder

3,3

1,9

2,4

3,2

2,8

KPI årsgenomsnitt

4,2

4,2

5,8

6,5

8,0

7,1

Anm. De indirekta skatteändringar som påverkar bostadsposten har förts till posten bostäder. Totalt sett beräknas finansieringen av skattereformen dra upp priserna med ca 2 1/2% såväl 1990 som 1991. Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

För 1991 har prisutvecklingen bedömts med hjälp av mer schablonmäs­siga framskrivningar vilka gjorts med utgångspunkt från de löneantagan­den som ligger till grund för alternativ 1 och 2. Såsom tidigare nämnts antas timlöneökningarna vara 4% i alternativ 1 och 7% i alternativ 2. Vidare har prisefTekter av skattereformen såsom den är föreslagen av utredningarna. Reformerad inkomstbeskattning (RINK) och Kommittén för indirekta skatter (KIS) beaktats. Mot denna bakgrund väntas prisutveck­lingen under loppet av 1991 ialternaliv 1 uppgå till ca6 1/2% och i alternativ 2 till knappt 8%.

6 Hushållens ekonomi och privat konsumtion

Den privata konsumtionen har ökat kraftigt sedan 1985, det senaste året då

hushållssparandet var positivt, se diagram 1. Medan den reala disponibla

inkomsten steg med i genomsnitt 2,3 % per år 1986 1988, var motsvarande

ökning i konsumtionen ca 4%. Att konsumtionen växte snabbare än in­

komsterna, och därmed sparandeunderskottet uppkom, beror helt på den

grupp av utgiftsposter som är av investeringskaraktär för hushållen samt på

13

utlandsresandet. Sammanlaget ökade dessa utgifter med i genomsnitt Skr. 1989/90:53 10,2% per år och i förhållande till den disponibla inkomsten steg de från 24 1/2% 1985 till 30 1/2% 1988. Motsvarande ökningstakt i den resterande delen av den privata konsumtionen, icke-varakliga varor samt tjänster, var endast 1,8 % per år och i förhållande till den disponibla inkomsten förblev den stabil kring 73 %. Alltså motsvarades så gott som hela hushållens finan­siella sparandeunderskott, fråti den initialt låga sparnivån 1985, av investe­ringar i hushållskapital med olika varaktighet. Bidragande till konsumtions­boomen har varit växande optimism om den framtida ekonomin, förmö­genhetsutvecklingen, ökade lånemöjligheler i samband med avregleringen av kredilmarknaden samt behovet av all ersätta äldre delar av kapitalulmst-ningen i hemmen.

Hushållens realt disponibla inkomster beräknas öka med drygt 3 % 1989. Bakom den relativt kraftiga uppgången ligger förutom ökad sysselsättning och reallön även förbättringar av de sociala förmånerna. Den extra höj­ningen av basbeloppet med 600 kr. bidrar till att pensionsinkomsterna stiger 2% utöver den normala indexregleringen. Studiebidraget höjdes kraftigt den 1 januari och det första steget i utbyggnaden av föräldraförsäkringen skedde den 1 juli i år. Den statliga inkomstskatten har sänkts med 3 pro­centenheter.

Diagram 1    Disponibel inkomst och privat konsumtion Miljarder kr., 1985 års priser

Privat konsumtion

520

500

Disponibel  inkomst

480

460 .

440

420

1980   1982   1984   1986   1988   1990

Ökningen i den privata konsumtionen väntas avta från ca 2 1 /2 % 1988 till

drygt 1 % 1989, se tabell 8. Liksom i fjol beror dock uppbromsningen delvis

på tillfälliga faktorer. Konsumtionsökningen skulle ha blivit ca en halv pro­

centenhet högre om inte det varmare vädret 1989 hade minskat kostnaderna

för hushållsuppvärmning. I övrigt är det främst bilinköpens absoluta minsk­

ning i år som dämpar konsunrilionen. Delta är sannolikt ett tecken på en

begynnande försvagning i investeringsboomen, även om nedgången för­

stärkts av den slopade rabatten på bilaccisen för 1989 års bilmodeller. Å

andra sidan tog detaljhandelns (sällansköphanddns) omsättning ny fart ef-

14

ter en stagnation i början av året. En fortsatt stark tillväxt i anskaffningen av övriga varaktiga varor är sannolik, medan utgiftsökningen för delvis varak­tiga varor och vissa tjänster väntas fortsätta att dämpas något. Sparkvoten förutses därmed höjas med drygt två procentenheter från miniminivån -3,1 % 1988, men förblir negativ, - 1 %.

År 1990 beräknas de realt disponibla inkomsterna stiga med ca 2 %. Barn­bidraget höjs med 900 kr. per barn och år från den 1 januari 1990. Den andra etappen i utbyggnaden av föräldraförsäkringen har aviserats lill den 1 juli nästa år. Den statliga inkomstskatten sänks nästa år med 7 procentenheter.

Den prognosticerade stegringen i den privata konsumtionens ökningstakt mellan 1989 och 1990 är delvis en följd av en förutsatt återgång till normalt väder, vilket bedöms svara för ca en halv procentenhet av uppgången helåret 1990. För nästa år förväntas också en fortsatt minskning i bilinköpen samt en något lägre ökning i utgifterna för övriga varaktiga och delvis varaktiga varor samt utlandsresandet. Bakom prognosen ligger bedömningen om att hushållens investeringsprogram nått sin kulmen, en avtagande benägenhet till skuldsättning samt en anpassning av sparbenägenheten till incitamenten i det framtida skattesystemet. Mot bakgrund av den disponibla inkomstens prognosticerade utveckling beräknas sparkvoten förbättras ytterligare med en dryg halv procentenhet till minus 0,3%. Svårigheten att förutse vänd­punkten i hushållens investeringsbeteende gör dock att bedömningen är mycket osäker.

För 1991 väntas skattereformen bidra till en kraftig ökning av hushållens realt disponibla inkomster. Samtidigt bedöms det nya skattesystemet leda till en ökad sparbenägenhet. I det första alternativet beräknas inkomsterna stiga med drygt 3% och det andra alternativet med ca 4%. Genom att det tillfälliga sparandet upphör 1991 ökar hushållens köpkraft något starkare än de disponibla inkomsterna. Mot denna bakgrund väntas den privata kon­sumtionen stiga med 2,5% i alternativ 1 och med 3% i alternativ 2. Inkom­stökningen ger utrymme för en ytterligare höjning av sparkvoten trots den relativt starka konsumtionsuppgången.

Skr. 1989/90:53

Tabell 8 Hushållssektorns disponibla inkomster, konsumtion och sparande

Miljarder kr. 1988        1989

1990

1991

Förändring, %

1989

1990

1991

Ah.l

Alt.2

Alt.l

Alt.2

Löpande priser

Löner

478.2

530,3

573,2

601.9

619,1

10,9

8,1

5,0

8,0

Inkomstöverföringar

226,3

251,7

277,6

303,2

305,6

11,3

10,3

9,2

10,1

Övriga inkomster.

netto

120,9

131,5

137,7

145,4

147.8

8,8

4,7

5,6

7,3

Direkta skatter.

avgifter m.m.

255,1

287,8

300,6

290,2

299.6

12,8

4,4

-3,4

0,3

Disponibel inkomst

570,2

625,7

687,9

760,2

772,9

9,7

9,9

10,5

12,3

Privat konsumtion

587,9

632,1

690,2

757,0

767,1

7,5

9,2

9,7

11,1

1985 års priser

Disponibel inkomst

487,3

503,4

513,4

530,4

534,6

3,3

2,0

3,3

4,1

Privat konsumtion

502,5

508,5

515,2

528,0

530,6

1,2

1,3

2,5

3,0

Sparkvot, nivå i %

-3,1

-1,0

-0,3

0,4

0,7

15

Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

7 Investeringar

Skr. 1989/90:53

Bruttoinvesteringarna beräknas ha ökat med 5,4% i volym under 1988. Detta innebär att uppgången endast var något lägre än under det starka investeringsåret 1987, då ökningen var 6,8%.

Under 1989 väntas en betydligt kraftigare expansion av bruttoinveste­ringarna än vad som prognosticerades i den reviderade nationalbudgelen i april. Tillväxten förutses bli ca 7%. Maskininvesteringarna förväntas öka med nästan 10% och byggnadsinvesteringarna med drygt 4%. Detta är hi­storiskt sett mycket höga tal. Prognosen för byggnadsinvesteringarna inne­bär en betydande ökning av efterfrågan på en redan överhettad marknad. Utfallet av investeringsenkäten för industrin i maj samt ny statistik för bostadsbyggandet indikerade behov av upprevidering inom dessa områden.

Tabell 9 Bruttoinvesteringar efter näringsgren

Miljarder

kr.

1988

Årlig procentuell volymförändr

ing

1988

1989

1990

1991

Näringslivet

139,0

5,0

8,0

2,9

Industri

43,8

6,0

15,0

2,0

Övrigt näringsliv

94,2

4,5

4,7

3,3

Bostäder

49,8

7,1

5,6

-1,6

Nybyggnad

29,8

30,7

16.3

1,8

Ombyggnad

20,7

-13,7

-8,7

-7,5

Offentliga myndigheter

26,1

4,3

3,2

6,8

Totalt

214,9

5,4

6,9

2,4

1,0

Maskiner

98,6

7,6

9,7

3,6

1,0

Bygg och anläggningar

115,7

3,5

4,3

1,2

1,0

Källor: Statistiska centralbyrån. Konjunkturinstitutet, Finansdepartementet

Under 1989 väntas industrins investeringar totalt sett öka med ca 15%. Den kraftiga expansionen kan ses som en följd av del mycket höga kapaci­tetsutnyttjandet. Bristen på arbetskraft innebär dock att investeringarna i hög grad syftar till rationaliseringar i stället för lill kapacitetsutbyggnad. Kännetecknande för utvecklingen 1989 är att investeringarna ökar kraftigt i industrins samtliga huvudsektorer. Basindustri, verkstadsindustri samt s. k. övrig industri uppvisar alla myckel omfattande investeringsplaner. För verkstadsindustrins del förklaras den höga siffran delvis med att flera tunga projekt framflyttades från 1988. Detta gäller främst transportmedelindu­strin.

För det övriga näringslivet bedöms investeringarna 1989 totalt sett växa i ungefär samma takt som 1988. Den största uppgången sker inom området samfärdsel där investeringarna stiger med 14%, till stor del beroende på utvecklingen inom SJ och luflsfartsverket. Vidare uppvisar bank- och för­säkringsinstituten en stor ökning av sina maskininvesteringar (datorer).

Under 1990 förutses investeringarna i näringslivet öka i betydligt lång­sammare takt än under 1989. Bakom denna prognos ligger dels förvänt­ningar om en allmän avmattning av investeringskonjunkturen, dels de svar

16

som företagen gav vid statistiska centralbyråns investeringsenkät i maj.     Skr. 1989/90:53 Totalt sett väntas investeringsvolymen öka med ca 2 1 /2 % 1990, fördelat på knappt 4% för maskiner och drygt 1 % för byggnader.

Industrin beräknas öka sin investeringsvolym med 2%. Även om detta endast innebär en marginell uppgång bör det poängteras att det trots allt är fråga om en ökning från en redan hög nivå. Mest uppseendeväckande är nedgången inom livsmedelsindustrin där investeringarna väntas minska med drygt 5%.

Det övriga näringslivet väntas 1990 öka sina investeringar med 3 till 3 1/2%. Den största expansionen sker inom gruppen varuhandel, restaurang och hotell.

Bostadsbyggandet blir betydligt högre 1989 än vad som angavs i RNB-prognosen. Detta beror främst på att ombyggnadsverksamhelen inte min­skarlika kraftigt som väntat. De ramar för statliga lån som infördes i oktober 1988 har visserligen medfört en nedgång i ombyggnadsverksamheten. Fallet ser dock ut att stanna vid knappt 10% jämfört med drygt 20% som progno­sticerades i RNB. Nybyggandet av bostäder ökar kraftigt 1989. Ökningen i investeringsvolym väntas bli ca 16%. Första halvåret 1989 påbörjades knappt 28000 lägenheter vilket är 19% fler än motsvarande period 1988. Totalt beräknas ca 56 000 lägenheter påbörjas under helåret 1989. Det över­hettade lägel på byggmarknaden med åtföljande kostnadsstegringar skapar dock problem för bostadsbyggandet.

Prognosen för 1990 är att antalet påbörjade lägenheter kommer alt vara i nivå med 1989 års siffra. En mindre volymökning i nybyggandel sker ändå 1990 medan nedgången på ombyggnadssidan fortsätter. Totalt sett innebär detta en marginell minskning i bostadsbyggandet för 1990.

De offentliga myndigheterna väntas öka sina investeringar såväl 1989 som 1990. De offentliga investeringarna har nu stigit sedan 1987 då en lång trend av minskande investeringar bröts. Ökande investeringar i vägar samt följdinvesteringarlill det stora bostadsbyggandet förklarar uppgången. Det föreligger ett allmänt uppdämt behov av investeringar hos de offentliga myndigheterna varför den nuvarande trenden väntas fortsätta.

Under 1991 förutses en ytterligare nedgångav den totala investeringstill­växten. Detta beror delvis på att effekterna av den något dämpade interna­tionella konjunkturen förväntas slå igenom. Risk för försämrad konkurren­skraft och sämre lönsamhet för det svenska näringslivet påverkar också prognosbilden.

8 Offentlig sektor

Sedan 1987 har den offentliga sektorn haft ett finansiellt sparandeövers­kott efter nio år i följd av underskott. 1 år beräknas det finansiella sparan­det uppgå till drygt 44 miljarder kr., vilket är en ökning med ca 11 miljarder kr. jämfört med 1988. För 1990 väntas överskottet i den ofTentli-ga sektorns finanser stiga med ytterligare ca 5 miljarder kr. till ca 50 miljarder kr. motsvarande nära 4% av BNP.

Skr. 1989/90:53

Tabell 10 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter

Löpande 1988

priser 1989

1990

1991

Förändr

ing, %

1989

1990

1991

Alt.l

Ak.2

Alt.l

Alt.2

Miljarder kr.

Inkomster

703,4

782,6

855,4

877,2

894,6

11,3

9,3

2,6

4,6

Skatter

452.5

502,3

555.2

559,4

571,1

11,0

10,6

0,7

2,9

Socialfbrsäkrings-

avgifter

153,8

176,6

191,9

204,4

210,1

14.8

8,6

6.6

9.5

Övriga inkomster

97,1

103,7

108,3

113,4

113,4

6,8

4,5

4,7

4,7

Utgifter

670,4

738,3

806,0

838,8

851,6

10,1

9,2

4,1

5,7

Transfereringar till

.. hushåll

226,2

251,7

277,2

303,2

305,6

11,3

10,3

9,2

10.1

Övriga transfe-

reringar

123,7

131,5

136,9

141,0

142,4

6.3

4,1

3,0

4,0

Konsumtion

292,4

321,1

352,4

357,9

366,3

9,8

9,7

1,6

4,0

Investeringar'

28,1

34.0

39,1

36,7

37.2

21,1

14,9

-6.0

-4,8

Finansiellt sparande

33,0

44,3

49,4

38,4

43,0

därav stat

15.4

23,2

21,0

socialförsäkring

27.9

31,3

40,8

kommuner

-10,3

-10,3

-12,4

Proeeni av BNP

Skatter och avgifter

54,5

55,9

56,3

54,1

54.6

Utgifter

60.3

60,8

60,7

59,4

59,5

Finansiellt sparande

3,0

3,6

3,7

2,7

3,0

' 1 investeringar ingår investeringar i personalbostäder, lagerinvesteringar samt nettot av köp och försäljning

av fastigheter och mark.

Källor: Konjukturinstitutet, statistiska centralbyrån, riksrevisionsverket och finansdepartementet.

Bakom den fortsatta förbättringen av den offentliga sektorns finanser 1990 ligger en stram finanspolitik. Det stabiliseringspolitiska åtgärdspaket som vidtogs av riksdagen i juni i år beräknas bidra till den offentliga sektorns sparande med drygt 10 miljarder kr. för kalendeåret 1990. I åtstramningspaketet ingick även ell tillfälligt sparande under perioden 1 sep. 1989-31 dec. 1990. Detta sparande, som beräknas uppgå till ca 10 miljarder kr., inräknas inte i den offentliga sektorns inkomster.

Den strama finanspolitiken kommer också till uttryck i att skattekvoten (skatter och avgifter som andel av E(NP) beräknas öka med ca 2 procenten­heter mellan 1988 och 1990. Skatterna på tobak och alkohol höjdes i juni, energiskatterna i juli och en temporär arbetsmiljöavgift infördes den 1 september i år. Den särskilda vinstskatlen på 1989 års vinster inbetalas 1990. Den statliga inkomstskatten sänks nästa år, motsvarande ett in­komstbortfall på drygt 23 miljarder kr. Skattesänkningen finansieras fullt ut. Den kommunala utdebiteringen väntas öka med i genomsnitt 29 öre.

Även den offentliga sektorns utgifter som andel av BNP beräknas stiga 1989 och 1990. Förbättringen av loräldraförsäkringen, som påbörjades i år, och höjning av barnbidragen nästa år, samt ökade utbetalningar inom sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna bidrar till en fortsatt relativt kraftig uppgång av transfereringarna till hushåll. Räntorna på statsskulden stiger åter nästa år efter en nedgång 1988 och 1989. Minskningen dessa år beror

huvudsakligen på en omläggning av redovisningen av räntor på stats-     Skr. 1989/90:53 skuldsväxlar.

Den kommunala konsumtionen beräknas öka med 1,5% per år i volym 1989 och 1990. Därvid har hänsyn tagits lill atl svårigheter med att rekrytera arbetskraft begränsar expansionen. Inom de statliga myndighe­terna, där antalet anställda har minskat under 1980-talet, väntas en fort­satt nedgång av sysselsättningen 1989 och 1990. Genom att andra delar av den statliga konsumtionen, framför allt försvarets inköp 1989, förutses öka relativt starkt i volym, beräknas den totala statliga konsumtionen växa med ca 2 % i år och ca 1 % nästa år.

Statens finansiella sparande väntas uppgå till ca 23 miljarder kr. i år och sjunka något nästa år. Socialförsäkringssektorns finansiella sparande be­räknas öka med 10 miljarder kr. mellan 1989 och 1990, huvudsakligen till följd av att ATP-avgiften höjs med 2 procentenheter den 1 jan 1990. Samtidigt sänks folkpensionsavgiflen med lika mycket så att det samlade avgiftsuttaget av socialförsäkringsavgifter blir oförändrat. Kommunernas finansiella sparande har varit negativt sedan 1985 och det finansiella underskottet beräknas kvarstå i år och nästa år.

Ar 1991 beräknas den offentliga sektorns finansiella sparande minska till motsvarande ca 3% av BNP. I det andra alternativet blir det finansiella överskottet något större än i alternativ 1 till följd av alt de högre löne- och prisökningarna drar upp skatteunderlagen. Inkomsterna av den temporära arbetsmiljöavgiften bortfaller 1991. Skallereformen väntas medföra atl både skatte- och utgiftskvoten går ned. De offentliga myndigheternas inköp för konsumtion och investeringar sjunker i pris till följd av att mervärdeskatten på dessa inköp får lyftas av efter skattereformen. Detta bidrar till all minska både inkomster och utgifter för den konsoliderade offentliga sektorn. I volym förutses den offentliga konsumtionen.öka med ca 1 % och investeringarna med 1 %. I förslaget till skattereformen ligger en ökning av barnbidragen och vissa andra transfereringar lill hushåll.

9 Kapitalmarknaden

Den internationella ränteutvecklingen under 1989 har kännetecknats av

å ena sidan fallande räntor i USA och å andra sidan stigande räntor i Japan

och Europa. 1 USA har räntorna fallit då de första tecknen på en konjunk-

turavmattning har börjat skönjas. 1 Europa och Japan har emellertid den

ekonomiska aktiviteten fortsatt att vara hög, vilket har skapat oro för ökad

inflation. Centralbankerna har därför vall att föra en stram penningpolitik

med stigande räntor som följd. Utvecklingen har därmed medfört att den

amerikanska räntemarginalen gentemot omväriden har krympt. Intresset

för amerikanska dollar hartrots detta hållits uppe under större delen av året.

1 september och oktober försvagades emellertid dollarn. I kombination med

den allt lägre räntedifferensen har centralbankerna intervenerat på valuta­

marknaderna samt uttryckt tvivel över att dollarns relativa styrka i år är

realekonomiskt underbyggd.

Under slutet av 1988 och början på 1989 styrdes den svenska ränte-

19

marknaden av förväntningarna om valutaregleringens avskaffande. Rän­torna föll då det antogs att den svenska räntenivån skulle sänkas i samband med avregleringen. 1 februari svängde stämningsläget, främst som följd av den internationellaränteuppgången samt en åtstramning av penningpoliti­ken. Marknadsräntorna steg därmed. Höjningen av den allmänna ränteni­vån konfirmerades av riksbanken i samband med diskonlohöjningen med en procentenhet till 9,5 % i slutet av april. Stigande räntor i omvärlden samt en fortsatt återhållsam penningpolitik har bidragit till att i synnerhet de långa räntorna stigit ytterligare under hösten. Sammantaget har uppgången varit större på den korta än på den långa sidan varvid avkaslningskurvan har fått en negativ lutning, dvs. de korta räntorna överstiger de långa obliga­tionsräntorna. Detta är för övrigt ett internationellt fenomen.

Skr. 1989/90:53

Diagram 2. Ränteutveckling samt valutaflöde

- STATSSKULDVÄXLAR.e MAN

 STATS0BUGATI0NER.5 AR KORGRANTA. 6 MAN

vALirrAn.i}DE, miuarder kr

_,rj1III1IIIIIII1IrTIIIIIIIII([

1987 Källa: Riksbanken

JMMJSNJMMJSNJMMJS

19138

1989

Den svenska räntedifferensen (mätt på placeringar med sex månaders löplid) gentemot utlandet har fortsatt att vara hög under större delen av 1989, mellan 1,5 2,0 procentenheter gentemot ett vägt genomsnitt av de i valutakorgen ingående räntorna. Räntemarginalen har stimulerat till ett fortsatt betydande valutainflöde. Under årets tio första månader har inflö­det uppgått till 28 mdrkr., vilket skalljämförasmedett inflöde på 16,1 mdr kr. för helåret 1988. Den svenska valutareserven har därmed ökat till 72,1 mdr kr vid utgången av oktober.

De stora inflödet under sommaren och hösten förklaras åtminstone till en del av utlänningars köp av svenska kronobligationer vilket är tillåtet efter den 1 juli, när återstoden av valutaregleringen logs bort. Sammanta­get, för de tre första månaderna efter avregleringen, har obligationer för ett värde av 23,1 mdr kr. köpts av utländska placerare. Av detta belopp svarade direklemissioner i utlandet, företrädesvis Köpenhamn, för drygt en fjärdedel. Del stora intresset för placeringar i svenska kronpapper kan också utläsas av kronans ställning. Kronan har fortsall all vara stark och index har under större delen av året legat nära den övre gränsen.

20

Fram lill och med augusti hade stockholmsbörsen en positiv utveckling. Skr. 1989/90:53 Goda företagsvinster för 1988 och höjda aktieutdelningar bidrog lill upp­gången. Under hösten har stämningen vänt och börsindex har fallit med 11 % under september och oktober. Bakom den senaste tidens negativa utveckling ligger en allmän nedgång på de internationella börserna saml höstens delårsrapporter som har varit svagare än väntal. Det totala börsvärdet uppgick vid utgången av oktober till 718 mdr kr. jämfört med 615 mdr kr. vid årsskiftet. Den svenska börsulvecklingen följer därmed väl kursutvecklingen på de viktigaste internationella börserna.

De senaste årens successiva lättnader i valutaregleringen har skapat en ny situation på den svenska kapitalmarknaden. Svenska investerare, som tidigare i princip enbart placerat i svenska tillgångar, har numera möjlig­het all infoga utländska tillgångar i sina förmögenhetsportföljer. Port­följanpassningarna har redan gett utslag i form av betydande köp av aktier och fastigheter hillills i år. Sammanlaget har svenskar neltoköpt utländska aktier, vilket blev helt fritt i januari i år, till ett värde av 19,2 mdr kronor under perioden januari september.

Avregleringen och den svenska kapitalmarknadens ökade internationella beroende kommer sannolikt att medföra fortsatta betydande portföljan­passningar hos både svenska och utländska placerare med resultatet att bruttoflödena in och ut ur landet kommer atl vara fortsatt stora. Därvidlag är det viktigt att ha i åtanke atl detta initialt kommer att ha en negativ effekt på bytesbalansen. Ränteutbetalningar på kronobligationer samt räntor på utlandslån t. ex. för finansiering av fastighets- och aktieköp, belastar bytes­balansen samtidigt som det positiva tillskottet i form av direktavkastningen på aktier och fastigheter är blygsamt.

Avkastningen på direkta investeringar i ullandel redovisas i statistiken endast i den utsträckning de tas hem lill Sverige. Vinstmedel som behålls i utlandet s. k. återinvesterade vinstmedel, som torde uppgå till avsevärda belopp, omfattas inte av statistiken.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1989                                                                                                                       21