Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition nr 75 år 1975

Prop. 1975:75

Nr 75

Regeringens   proposition   om   vissa  organisationsfrågor m. m.  rörande försvaret;

beslutad den 27 februari 1975.

Regeringen föreslår riksdagen ätt aniaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regerings protokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

ERIC[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att två flottiljadministrationer vid flygvapnet dras in. Förslaget innebär bl.a. alt Södermanlands flygflottilj (F 11) i Nyköping och Kalmar flygflottilj (F 12) läggs ner.

I propositionen läggs också fram förslag om markförvärv för kasern-och övningsområde för det nya frédsförbandel i Arvidsjaur,

/  Riksdagen 1975. 1 saml. Nr 75

Prop. 1975:75

2

Uldrag

FÖRSVARSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1975-02-27

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret

Indragning av vissa flottiljadministrationer vid flygvapnet

Inledning

I   februari    1967   tillsattes   försvarets   fredsorganisationsutredning' (FFU) för att utreda bl. a. omfattningen och arten av lämpliga struktur­förändringar i krigsmaktens fredsorganisalion.

I januari 1971 uppdrog Kungl. Maj:t åt FFU att lämna förslag om hur flygvapnets fredsorganisation från mitten av 1980-talet skall anpassas till krigsorganisationens utveckling. Av en lill direktiven fogad promemoria framgick atl ytteriigare två flottiljadministralioner borde läggas ner. Utredningen skulle också belysa under vilka förutsättningar en tredje administration kunde dras in och vilka konsekvenser för fredsorganisa­tionen i övrigt en sådan nedläggning skulle få. I promemorian angavs vidare bl. a. alt luftutrymmet över och kring krigsflygskolan (F 5) i Ljungbyhed på lång sikt kunde bli otillräckligt för skolans behov med hänsyn till den civila luftfartens expansion. Översynen av flottiljorganisa-lionen borde därför kombineras med studier av krigsflygskolans framtida lokalisering.

FFU har i november 1973 lämnat delbetänkandet (Ds Fö 1973:2) Förslag till ändringar i fredsorganisationen vid flygvapnet. Utredningen bedömer atl dess fortsatta arbete inte kommer att påverka flygvapnets fredsorganisation i stort och anser därför att dess uppdrag i fråga om flygvapnet är slutfört.

Yttranden över FFU:s betänkande har avgetts av överbefälhavaren efter hörande av cheferna för armén, marinen och flygvapnetfortifika-

' Utredningsman f. d. landshövdingen Eric Wesström intill den 1 januari 1972 och därefter riksdagsmannen Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1975:75

3

tionsförvaltningen, försvarets materielverk, värnpliktsverket, försvarels rationaliseringsinstitut, försvarets fastighelsnämnd, försvarets personal­nämnd, luftfartsverket, byggnadsstyrelsen, statens personalnämnd, sta­tens naturvårdsverk, statens planverk, arbetsrharknadsslyrelsen, läns­styrelserna i Västmanlands, Kalmar, Södermanlands, Östergötlands, Blekinge, Skaraborgs och Kristianstads län, trafikbullerulredningen, Södermanlands, Östergötlands, Kalmar och Blekinge läns landstings-komniuner, Uppsala, Nyköpings, Norrköpings, Linköpings, Kalmar, Ronneby, Ängelholnis, Karisborgs, Västerås och Lidköpings kommuner, Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemännens centralorganisations slatstjänstemannasektion (TCO-S), Statstjänstemännens riksförbund (SR) och Sveriges akademikers centralorganisation (SACO).

I prop. 1974:50 (FöU 1974:25; rskr 1974:270) föreslog Kungl. Maj:l riksdagen att bl. a. godkänna vissa förslag till organisationsförändringar beträffande flygvapnets myndigheter på lokal nivå. Vid anmälan av denna proposition anförde jag bl. a. att jag senare avsåg all föreslå Kungl. Maj:l all förelägga riksdagen förslag om de organisationsändringar som kan föranledas av FFU:s förslag beträffande flygvapnet Jag är nu beredd alt föreslå regeringen att förelägga riksdagen förslag i denna fråga.

Nuvarande ordning m. m. Södermanlands flygflottilj (F 11)

F 11 är föriagd till Skavsta ca 10 km nordväst om Nyköpings centrum. Flottiljen är en spaningsfloltilj med två divisioner S 35 E och två divisioner S 32 C. Den är underställd chefen för första flygeskadern (C E 

I) 

men lyder i vissa avseenden under militärbefälhavare.

Huvuddelen av flygvapnets utbildning m. m. rörande fiygspanings-system är föriagd till F 11. Floltiljchefen har därför under C E 1 ansvar för frågor som normalt inte åvilar lokala förbandschefer. I flottiljstaben ingår sålunda en särskild operations- och underrättelseavdelning med underlydande underrättelseplutoner. Fr. o. m. den 1 juli 1974 har en fototolkskola föriagts lill F 11. Den för flygvapnet gemensamma utbild­ningen i underrättelsetjänst som nu bedrivs vid F 11 kommeri framtiden att samordnas med fototolkutbildningen i en särskild underrättelseskola.

F 11 .'s ansvar för mobiliseringsplanläggning och förvaltning är mindre än en seklorflottiljs. Flottiljen har sålunda inte något ansvar för stridslednings- och luftbevakningsförband. Krigsplanläggningen och plan­läggningen för och genomförandet av samövningar i fred är dock omfattande och kräver nära samarbete med bl. a. militärområdesstaber och kustflottan.

Flygutbildningen vid Fil är omfattande och bedrivs lill slor del på låga flyghöjder och under goda yttre betingelser.

Antalet anställda var den 1 oktober 1973 ca 510, varav ca 145 militära, 165 civilmilitära och 200 civila tjänstemän. Vakanserna är få.

Kasern- och flygfältsområdet upptar en yta av ca 550 ha. Flygfältet

/* Riksdagen 1975 1 saml. Nr 75

Prop, 1975:75

4

har två start- och landningsbanor, som går i öst-västlig resp. nord-sydlig riktning och är 2 500 resp. 2 000 m långa.

Huvuddelen av byggnaderna är uppförda år 1942. Byggnadsbeståndet är huvudsakligen i gott skick med undantag av hangarer och flygverkstad som det inle lönar sig all sätta i stånd. Flottiljen har eget vattenverk. Investerings- och iständsättningsbehovet för 20-årsperioden 1973/74-1992/93 har år 1973 beräknats till ca 130 milj. kr. i fast prisläge, vilket enligt FFU.s beräkningsgrunder motsvarar ca 62 milj. kr. i nuvärde år 1973.

Kalmar flygflottilj (F 12)

F 12 är förlagd till Smedby ca 5 km nordväst om Kalmar centrum, Flottiljen är sektorflottilj för sektor S 2.

F 12 är en jaktflottilj med två jaktdivisioner J 35 F. Flygvapnets väderskola, som utbildar väderbiträden m. fl. för krigsmaktens behov, är förlagd till flottiljen. Vid flygfältet finns också en civil flygstation som både civil reguljär luftfart och allmänflyget utnyttjar. Förskjutning mot markmål har nolliljen en målplats vid Sandby på Ölands ostkust. På grund av sektoransvaret har flottiljen stort mobiliserings- och krigsför­beredelseansvar.

Antalet anställda var den 1 oktober 1973 ca 490, varav ca 120 militära, 145 civilmilitära och 225 civila tjänstemän. Av de anställda tjänstgjorde ca 100 på platser utanför Kalmar, de flesta i Blekinge län. Personallägel och utbildningsbetingelserna vid F 12 är goda.

Flottiljens markinnehav i Kalmar utgör ca 400 ha. Av dessa har ca 18 ha till den 1 september 1979 upplåtils till Kalmar kommun för ett civilt skyltecentrum. Flottiljen disponerar vidare elt markstridsområde om ca 275 ha ungefär 30 km sydväst om Kalmar saml målplatsen på Öland som omfattar ca 275 ha arrenderad mark. Markinnehavet i Kalmar täcker flottiljens behov. Flottiljen har två rullbanor, en i nordvästsydostlig riktning (2 300 m lång) och en i nordostsydvästlig riktning (2 000 m lång). För att minska bullerstörningarna startar inga plan mot sydost och antalet starter i nordostlig riktning har starkl begränsats.

Vissa delar av den mark som flottiljen använder skall utan vederlag återlämnas lill kommunen om marken inle längre skulle behövas för militär permanent föriäggning.

Huvuddelen av byggnaderna är uppförda åren 194243. Lokalerna är i huvudsak tillräckliga för nuvarande verksamhet och av god standard. De nybyggnads- och iståndsättningsarbeten som krävs hänför sig till största delen till personallokaler, hangarer samt verkstads- och förrådslokaler. Nybyggnads- och iständsättningsbehovet för 20-årsperioden 1973/74-1992/93 har år 1973 beräknats tUl ca 1 12 milj. kr. i fast prisläge, vilket enligt FFU:s beräkningsgrunder motsvarar ca 54 milj. kr. i nuvärde är 1973.

Prop. 1975:75

5

Fredsorganisationsutredningen Utredningens utgångspunkter

I prop. 1968:109 föreslog Kungl. Maj:t atl Göta nygflottilj (F 9) skulle dras in och att Södertörns flygflottilj (F 18) skulle avvecklas som jaktflottilj. Min företrädare framhöll därvid att man inte borde ta ställning till en avveckling av flotliljadminislrationen vid F 18 eller till en nedläggning av Roslagens flygkår (F 2) förrän FFU hade lagt fram fullständiga förslag om organisation av flygvapnets förband inom Stockholmsområdet och om flygvapnets skolorganisation. Riksdagen (SU 1968:124, rskr 1968:282) beslöt i enlighet med propositionen.

I prop. 1970:96 föreslog Kungl. Maj:t att Roslagens och Svea flygkårer (F 2 resp. F 8) skulle läggas ner. Dåvarande Södertörns flygflotlilj skulle omvandlas till en skolenhet för ulbildning i huvudsakligen stridslednings-och luflbevakningstjänsl och dåvarande Hallands flygkår (F 14) byggas ut till en skolenhet med huvudinriktning på bastjänst. Riksdagen (SU 1970:202, rskr 1970:419) beslöt i enlighet med propositionen. Beslutet innebar bl. a. att F 8:s uppgifter som sektorflottilj inom sektor O 5 skulle övertas av Västmanlands flygflottilj (F 1).

1 prop. 1971:110 föreslog Kungl. Maj:t alt flottiljadministrationen vid Östgöta flygflottilj (F 3) skulle avvecklas. I samband därmed föreslogs alt den provisoriska niålflygenheten vid F 3 t. v. skulle ligga kvar. Riksdagen (FöU 1971:9, rskr 1971:140) godkände förslagen.

1 prop. 1972:45 föreslog Kungl. Maj:t att flygtransportdivisionen vid F 8 skulle föras över till Malmslätt. 1 propositionen föreslogs vidare på grundval av etl delbetänkande från FFU i december 1969 att målflygen­heten skulle föras över lill Västgöta flygflottilj (F6) i Karlsborg. Riksdagen (FöU 1972:15, rskr 1972:184) godkände förslaget om flygtransportdivisionen men ansåg att frågan om målflygenheten skulle ställas på framtiden och att det fick ankomma på Kungl. Maj:t att vid lämplig tidpunkt återkomma i ärendet.

Utöver nu redovisade beslut av statsmakterna har FFU som bakgrund för sina överväganden räknat med atl flygvapnet på lång sikl skall omfatta det av statsmakterna (prop. 1973:1 bil. 6 och 1973:75, FöU 1973:16, rskr 1973:195) angivna antalet divisioner, dvs. fem attack-, en lält attack-, tre spanings- och åtta jaktdivisioner samt skol-, transporl-och målflygförband, Detla har ställts mot det beräknade läget budgetåret 1975/76, dvs. sex attack-, en lätt attack-, fem spanings- och 17 jaktdivisioner samt skol-, transport-och målflygförband. Utredningen har vidare utgått från att nuvarande anlal sektorer t. v. i stort behålls, varvid minst en flotliljadministration enligt utredningens mening måste finnas per sektor.

FFU framhåller att operativa krav starkl bör påverka dess över­väganden. Utredningen har därför bl. a. granskat den betydelse för beredskap i olika former t. ex. incident-och mobiliseringsberedskap och för skydd som skilda fredsorganisatoriska lösningar innebär. Utred­ningen har därvid fäst särskilt avseende vid att hög insats- och mobiliseringsberedskap   måste   finnas  inom så stor del av landet som

Prop. 1975:75

6

möjligt. Kravet på skydd genom utspridning av förbanden och forlifika-toriska anordningar blirenligi utredningens mening starkare ju färre antal divisioner som kommer all finnas vid ett krigsutbrott.

Mol bakgrund av statsmakternas (prop. 1972:111, InU 1972:28, rskr 1972:347) beslul om regionalpolitiken, dess målsättningar och förverkli­gande har FFU vidare studerat avvägningsproblemen gentemot den civila delen av samhället. Den ökade vikt som samhället lägger vid en balanserad regional utveckling har dock inle inneburit all de militära effektivitetssynpunkterna skjutits i bakgrunden. I sina avvägningar meUan militära och allmänt samhälleliga intressen liksom mellan skilda regioners militäroperativa krav och regionalpoliliska krav har utredningen arbetat med olika antaganden om fördelningen mellan olika områden och mellan olika flottiljer av fredsorganisationens flygdivisioner av skilda flygslag.

Med hänsyn lill det ekonomiska lägel för försvaret har utredningen vidare setl det som en viktig uppgift att lägga fram förslag som innebär atl antalet anslällda kan minskas. Utredningen har samtidigt sökt beakta följderna för de anställda och särskilt undersökt möjligheterna atl lösa personalproblemen.

Utredningens överväganden och förslag

FFU anser all de operativa kraven har slor betydelse när det gäller alt utforma fredsorganisationen för flygvapnet. När antalet flygplan och därmed även antalet flygförband minskar måste allt större anspråk ställas på all kvarvarande enheter i full utsträckning kan utveckla flygsyslemens värdefulla egenskaper som t ex. stor rörlighet, förmåga till snabb insats mot olika mål i skilda områden samt hög insatsberedskap. Stora krav ställs därför främst på bassystemel men också på stridslednings- och luflbevakningssystemet och mobiliseringsorganisalionen.

Enligt FFU måste främst operativa bedömningar läggas lill grund för diskussionen om flygförbandens fredslida lokalisering. De regional­politiska bedömningarna kommer emellertid in i övervägandena inom de större geografiska områden som studeras av operativa skäl.

De nuvarande regionalpolitiska målen anger enligl FFU inte i vilka orter organisationsförändringar inom flygvapnet kan godtas från regional­politiska utgångspunkter. Utredningen har därför försökt utvärdera i vilka av de diskuterade förläggningsorlerna effekterna av en flotliljin-dragning är minst kännbara från regional- och kommunalpolitiska utgångspunkter.

Efter dessa principiella överväganden går FFU över till atl behandla frågan om hur många flottiljer som bör dras in. Utredningen erinrar därvid inledningsvis om att en s. k. normalfloltilj tidigare har haft tre flygande divisioner. Flera undanlag finns dock. 1 samband med krymp­ningen av flygvapnets organisalion har antalet divisioner per flottilj i vissa fall minskat. Under programplaneperioden 1974/75-1978/79 är det avsett alt ytterligare flottiljer skall minskas till två flygande divisioner.

Prop. 1975:75

7

Enligl vad chefen för flygvapnet har framfört till utredningen innebär fredsproduktionens krav atldetbör finnas fler än två divisioner per flottilj eftersom flottiljadministrationen. då blir bättre utnyttjad. Luftrums-och flygbullerproblem kan emellertid tala mot en sådan lösning, särskilt som man avser att öka flygtidsutlagel per division och år i framtiden. Uppgiften för en flotliljadministration är dessutom inte enbart att producera flygande divisioner ulan också att producera ell stort anlal andra förband som t. ex. bas-, slridslednings-, luflbevaknings- och sambands­förband. FFU anser för sin del att en normalflottilj med två flygande divisioner är en lämplig avvägning mellan de operativa kraven och de ekonomiska resurserna. Med denna utgångspunkt finner utredningen att antalet flottiljer med flygande divisioner bör uppgå till tio. I dag är antalet sådana flottiljer tolv. En jämn fördelning av de flygande divisionerna med i genomsnitt två divisioner per flottilj innebär alltså atl två flottiljer bör dras in.

FFU har även studerat konsekvenserna av att dra in tre flottiljad­ministralioner i stället för två. Utredningen har därvid funnit att del av operativa skäl och med hänsyn till beredskap och mobiliseringsansvar saml inle minst för atl bevara handlingsfriheten på lång sikl kan visa sig vara mindre framsynt atl nu fatta beslut om att dra in mer än två flottiljadministralioner.

Vid sin genomgång av de faktorer som kan påverka valet av nedläggningsförband har FFU behandlat även flygbullerfrågan. Utred­ningen har därvid kommit fram lill den uppfattningen atl det inle finns någon vedertagen objektiv metod att jämföra flygbullerstörningarna vid olika militära flygplatser. Utredningen anser emellertid alt flygbullerstör­ningarna - såvitt man nu kan bedöma f. n, och under 1980-talet inte är eller kan antas bli så slora atl de blir utslagsgivande vid valet av förband som bör läggas ner. Utredningen vill därmed inle bagatellisera flygbullerproblemen utan anser att de även i fortsättningen måste ägnas uppmärksamhet. Möjligheterna att minska bullret måste därvid tas till vara. Det bör enligt utredningen ankomma på chefen för flygvapnet och i förekommande fall luftfartsverket all beakta bullerproblemen vid de militära flygfälten.

Utredningen går därefter över lill atl behandla frågan om vilka flottiljer som bör dras in och anför inledningsvis atl spaningsflottiljen Fil i Nyköping f.n. har fyra spaningsflygdivisioner, varav två med flygplan S 32 och två med S 35. Dessa spaningsflygdivisioner och spaningsflygdivisionen vid Norrbottens flygflotlilj (F 21) i Luleå skall enligt planerna utgå under perioden 1976/77-1981/82 och kommer under senare delen av 1970-falet att ersättas med flygplan S 37. I fred kommer del att finnas sammanlagt tre sådana divisioner.

Den minskning från fem till tre spaningsdivisioner som nu kan förutses har enligt FFU bl. a. föranlett önskemål om att spaningsdivisionerna fördelas till de operativt viktigaste riktningarna, trots att detla medför vissa nackdelar i fråga om förbandsproduklionen av flygspaningsförband.

Prop. 1975:75

8

Spaningsdivisionerna bör enligt utredningen främst av operativa skäl och beredskapsskäl flyttas från Fil och fördelas pä andra flottiljer. De särskilda resurser för flygspanings- och underrättelsetjänst som nu finns vid F 11 bör därvid också föras över till någon annan enhet.

FFU har även övervägt möjligheterna all flytta Bråvalla flygflotlilj (F 13) i Norrköping till Nyköping, om F 11 :s etablissement och flygfält friställs genom att spaningsflottiljen dras in. Mot detta talar dock atl investeringskostnaderna vid Nyköpingsflottiljen är större än vid F 13. När tidigare beslutade floltiljnedläggningar har genomförts kommer dessutom F 13 lillsammans med Upplands flygflottilj (F 16) i Uppsala att vara de enda återstående flottiljerna med berghangarer, vilket enligt utredningen är etl starkt skäl från både operativ och ekonomisk synpunkt för att F 13 bör stanna kvar i Norrköping. F 11 bör i så fall behållas som krigsflygfält.

Vissa kompenserande sysselsättningsmöjligheter bör enligt FFU skapas i Nyköpingsregionen, om Fil läggs ner. Utredningen har därför undersökt möjligheterna att lokalisera andra militära enheter till etablis-sementet i Nyköping men anser att militära skäl talar emot en sådan lösning. Samtidigt finns det emellertid regionalpolitiska motiv för detta. Det bör därför prövas i annan ordning om de kostnadsökningar och den sänkta effektivitet som en sådan lokalisering medför för försvaret är en från samhällsekonomisk synpunkt lämplig lösning av de regionalpolitiska problemen i Nyköping eller om andra åtgärder bör vidtas.

Investeringskostnaderna under den närmaste 20-årsperioden vid F 11 kan enligt FFU beräknas bli ca 30 milj. kr. högre än vid F 13 medan de årliga kostnaderna för hyror m. m. blir sammanlagt ca 1,2 milj. kr. högre per år vid F 13 än vid F 11. De av investeringarna föranledda kapitalkost­naderna har inte räknats med.

Bullerproblemen är enligt FFU mindre i anslutning till flottiljflygfältct i Nyköping än vid F 13 i Norrköping. Utredningen anser emellertid alt ölägenheterna med bullerstörningarna från F 13 skall kunna minskas till en acceptabel nivå genom vissa åtgärder som chefen för flygvapnet har föreslagit.

FFU konstaterar sammanfattningsvis att Fil bör avvecklas som spaningsflottilj.

Vid sina överväganden avseende valet av den flottilj som utöver F 11 hör dras in anför FFU sammanfattningsvis beträffande Jämtlands flygflottilj (F 4) i Östersund, Hälsinge flygflottilj (F 15) i Söderhamn och F21 att dessa flottiljer ligger inom stödområdet. De operativa och regionalpolitiska skälen för att behålla dessa tre flottiljer är enligt utredningen så starka att notliljerna inte bör dras in.

FFU anser vidare atl Västgöta flygflottilj (F 6) i Karlsborg, Skaraborgs flygflottilj (F 7) i Såtenäs i Lidköping och F15 bör behålla de attackdivisioner som beräknas finnas efter ombeväpning tiJl flygplan AJ 37. Härigenom undviker man att dessa i fred kocentrareras på ett riskfyllt sätt, vilket skulle bli fallet om de lokaliseras till bara två flottiljer.  Såväl  F 6,  F 7 som F 15 ligger dessutom inom områden för

Prop. 1975:75

9

vilka de har mycket stor regionaipolitisk betydelse, främst i fråga om sysselsättning och kommunal ekonomi. F 6 och F 7 är även från militära synpunkter välbelägna. Dessa tre flottiljer bör därför inte dras in.

En flyttning av flygvapnets krigsskola (F 20), som nu är administrativt ansluten till F 16, skulle enligt FFU innebära så avsevärda investeringar att den inte bör komma i fråga. Om F 16 läggs ner måste krigsskolan flytta, efiersom skolan bör vara ansluten till en flottilj som kan betjäna den i olika .avseenden. Både F 16 och F 20 bör därför ligga kvar i Uppsala.

Tidigare förbandsindragningar vid flygvapnet har enligt FFU inneburit att Västmanlands flygflottilj (F 1) i Västerås och även F 16 har fått ett utökat och myckel stort ansvar i olika avseenden. Delta kan inte utökas med det sektoransvar som nu åvilar F 13. Utredningen anser därför all F 13 bör behållas i fresorganisationen. Som tidigare har nämnts förordar utredningen att F 13 alltjämt skall vara lokaliserad till Norrköping.

Skånska flygflottiljen (F 10) i Ängelholm har stort ansvar för anlägg­ningar, personal och materiel främst för stridslednings- och luftbevak­ning. Vidare är mobiliseringsansvaret för bas-, stridslednings- och luftbe­vakningsförband omfattande. Med hänsyn till beredskapskraven och mobiliseringssäkerheten anser FFU att F 10:s flotliljadministration bör behållas i fredsorganisationen inom sektor SI.

Vilken flottiljadministration som bör dras in utöver F 11 :s blir alltså enligt FFU en fråga om att lägga ner en jaktflottilj antingen inom östra Mellansverige Fl eller inom södra Sverige F 12 eller Blekinge flygflottilj (F 17) i Ronneby. Regionalpolitiska skäl talar för att en indragning av F 1 är alt föredra framför alt F 12 eller F 17 läggs ner. Utredningen anser emellertid att de operativa skälen i detta fall har en så avgörande tyngd att de inte kan skjutas i bakgrunden till fördel för de regionalpolitiska önskemålen. Vägningen mellan militära effektivitetssyn­punkter och allmänt samhälleliga intressen resulterar enligt FFU i atl F 1 bör behållas och att F 12 eller F 17 bör dras in.

Befolkningsutvecklingen i Kalmarregionen har varit måttlig i jäm­förelse med t. ex. Uppsala och Västerås. Sysselsättningen i regionen har ökat medan arbetslösheten under senare år klart har legat under riksgenomsnittet. Åtgärder för alt förbättra arbetsmarknaden i Kalmar har också vidtagits under senare år och en betydande industriell utbyggnad har skett.

Ronneby kommun är den minsta av de berörda orterna, men Ronneby ingår tillsammans med Kariskrona och Karlshamn i en betydligt större arbetsmarknad. Stora delar av denna arbetsmarknad ligger dock på gränsen till vad som kan betecknas som rimligt pendlingsavstånd. Arbetsmarknaden i Ronneby domineras av industrin som under 1960-lalet har haft en gynnsam utveckling. Löneläget är emellertid lågt och arbetslösheten har under senare år legat över riksgenomsnittet. Av alla   de  diskuterade   kommunerna  är   Ronneby   den   där  flygflottiljen

Prop. 1975:75

10

betyder relativt sett mest både från sysselsättningssynpunkt och för den kommunala ekonomin. De anställda vid F 17 uppges svara för 8 % av den inlevererade kommunalskallen i Ronneby. Motsvarande värde uppges till 2,3% för F 12 i Kalmar.

Från regionalpolitiska och kommunalekonomiska utgångspunkter be­dömer FFU att en floltiljindragning förorsakar mindre olägenheter i Kalmar än i Ronneby. 1 Ronneby finns över 600 anställda vid F17'.s etabUssement och den regionala televerksladen och vid F 12:s etablisse­ment ca 400. Pensionsavgångarna från F 12 är fler än från F 17 under de närmaste sju åren. En nedläggning av F 17 skulle därför drabba betydligt fler anslällda än om F 12 avvecklas.

Trots alt FFU bedömer det som osannoUkt att F 10 skall behöva läggas ner på grund av luftrumsproblem kan en sådan utveckling inte helt uteslutas. Starka beredskapskrav och framträdande operativa skäl bör dock medföra alt F 10 behålls så länge som möjligt. Om verksamheten vid F 10 måsle flyttas till annan flottilj, bör denna enligt utredningen Ugga så nära F 10 och dess nuvarande geografiska ansvarsområde som möjligt. Även detta talar för alt F 17 bör behållas. Om aU verksamhet inom flygvapnets fredsorganisation i Södra militärområdet skulle ledas från F 12 i Kalmar skulle en olycklig obalans uppkomma.

FFU anser sålunda att F 12:s flotliljadministration bör läggas ner och F 17 behållas. F 12:s nuvarande flygfält bör därvid behållas som krigsflygfält och F 17 bör överta det sektoransvar som nu åvilar F 12.

Den framtida lokaliseringen av flygvapnets väderskola, som f. n. är knuten till F 12, bör enligt FFU övervägas av chefen för flygvapnet.

Med hänsyn lill angelägenheten av att utveckla de av riksdagen beslutade primära centra i sydöstra Sverige framhåller FFU atl man genom regionalpoliliska åtgärder så långt möjligt bör kompensera det bortfall av arbetstillfällen som följer av att flottiljen i Kalmar dras in. Del bör därvid enligt utredningen vara möjligt alt tillfälligt använda statligt lokaliseringsstöd i Kalmar liksom tidigare har skett i bl. a. Norrköping, Karlstad och Gävle. Möjligheterna till ytterUgare statlig etablering i Kalmar bör också undersökas.

Utredningen har även undersökt möjligheterna atl behålla viss militär fredsverksamhel vid F 12. Två alternativ har därvid jämförts. Enligt det ena lokaliseras en bastropp ur F 17 till Kalmar samtidigt som flygplatsen drivs civilt. EnUgt det andra förläggs en division, etl baskompani och ett stabskompani ur F 17 till F 12:s nuvarande etablissement. Flygfältet används för civil flygtrafik. Det förutsätts att detachementel organiseras samtidigt som flottiljadministrationen vid F 12 dras in, dvs. år 1980.

De sammanlagda merkostnaderna för etl delachement ur flygvapnet vid Kalmar flygplats under senare delen av den närmaste 20-årsperioden skulle enligt FFU:s beräkningsgrunder uppgå tUl ca 55 milj. kr. i nuvärde år 1973. Dessa merkostnader och den brisl i flygtidsproduktion som skulle uppstå om detachementel skulle repliera på flygverkstaden vid F 17 gör all FFU inte kan förorda att delachement organiseras i Kalmar.

Prop. 1975:75

11

Utredningen anser att detta inte bör komma i fråga vid en floltiljflyg-plats, där flottiljadministrationen har dragits in.

Civil flygtrafik bör enligt FFU även i fortsättningen kunna bedrivas på ort där en flottilj dras in. Enligt beräkningar som luftfartsverket har ulfört för flygplatsen i Kalmar bedöms kostnaderna för den civila flygtrafiken bli ca 500 000 - 700 000 kr. högre per år-i 1972 års prisläge, om annan myndighet än chefen för flygvapnet skall svara för driften av flygfältet.

FFU har även studerat fördelningen av attackdivisionerna i Väster­götland för att belysa möjligheterna lill ekonomiska vinster genom att koncentrera såväl divisioner som verkstadsfunktion till F 7. För att slå vakt om sysselsättningen i Karlsborg förutsatte utredningen därvid att mälflygdivisionen i Malmslätt i Linköping skuUe föriäggas tUl F 6 (prop. 1972:45, FöU 1972:15, rskr 1972:184).

FFU anser att de studier som har gjorts rörande fördelningen av enheterna mellan F 6 och F 7 visar alt en lösning med två attackdivi­sioner vid vardera F 6 och F 7 samt en verkstad förs. k. B-underhåll vid var och en av flottiljerna är mest fördelaktig. Särskild betydelse tillmäter utredningen de allvarliga riskerna med att koncentrera en betydande del av såväl flygande enheter som verkstadsresurser till en flottilj och den brist i flygtidsproduktion som skulle uppslå vid en sådan resursfördel­ning. Den lägre beredskapen med otillräckligt antal flygplan slartklara är också en nackdel. Den obalans i förbandsproduktionen som skulle uppstå kan inle heller godtas.

Den förordade lösningen med två attackdivisioner vid vardera F 6 och F 7 bedöms även från regionaipolitisk synpunkt på sikt vara fördelakti­gare än om mälflygdivisionen omlokaliseras lill Karisborg och F 6 därutöver består av endast en attackdivision med stödfunktioner. FFU bedömer nämligen att osäkerheten är stor i fräga om bäde vilken flygplantyp som skall ersätta nuvarande typer i målflygenheten och var verkstad bör finnas för dessa flygplan. Om t. ex. nästa flygplan för målflygdivisionen blir detsamma som skolflygplantypen vid krigsflygsko­lan (F 5) i Ljungbyhed, vilket enligt överbefälhavaren är tänkbart, är det möjligt att verkstaden i Karlsborg för målflygdivisionens flygplan skulle behöva läggas ner och verkstadsunderhållet för divisionens flygplan genomföras på F 5. Målflygdivisionen bör därför inte flyttas till Karlsborg.

FFU anser att målflygdivisionens lokalisering åter bör prövas när frågan om flygplantyp och organisation för det framtida målflyget har avgjorts. Bullerstörningarna i Malmslätt kan också innebära att en sådan prövning behöver göras.

Vid sina överväganden har FFU även behandlat frågan om lokalisering av krigsflygskolan. Utredningen anför att belastningen i luftrummet runt Ljungbyhed beräknas minska till omkring hälften av vad SVEDA-kom-mittén'   har förutsatt. Övervakning och ledning av trafiken har förbätt-

' SVEDA-kommittén är en permanent kommitté bestående av trafiklednings-teknisk e.xpertis ur danska och svenska luftfartsmyndigheterna och flygvapnen med uppgift att fungera som svensk/dansk planläggningskommitté för civila och militära trafiktekniska frågor av gemensamt intresse som berör Köpenhamn och Malmö flyginformationsregioner.

2* Riksdagen 1975. 1 saml. Nr 75

Prop. 1975:75

12

råts, bl. a. genom den ändrade luftrumsindelning som har trätt i kraft våren 1974 och ökad navigeringssäkerhet för F 5:s skolflygplan. Ytterli­gare förbättringar väntas då en gemensam kontrollcentral för all civil och militär flygtrafik i Skåneområdet inrättas. Ett principbeslut om detta har fattats.

En flyttning av krigsflygskolan skulle enligt FFU medföra betydande kostnader för utbildningslokaler, utbyggnad av dubbla parallella banor m. m. Utredningen anser vidare att de flygbullerslörningar som Ljung­byheds samhälle även i fortsättningen kommer alt utsättas för inte är så stora atl de i och för sig motiverar att krigsflygskolan flyttas från Ljungbyhed.

Klippans kommun med Riseberga och särskilt tätorten Ljungbyhed är enligt FFU mycket beroende av att verksamheten vid krigsflygskolan fortsätter. En nedläggning av skolan skulle få mycket stora negativa konsekvenser för den kommunala ekonomin och för sysselsättningen. Vid skolan finns f. n. 175 civila anställda och vid F 5:s verkstad 105. Utredningen anser sammanfattningsvis att en flyttning av krigsflygskolans verksamhet inte är motiverad under överskådlig tid.

FFU har gjort översiktliga organisationsberäkningar och har därvid funnit att ca 400 tjänster kan dras in om floltiljadministrationerna vid Fil och F 12 läggs ner. Därutöver kan 280-400 tjänster vid ad­ministrationerna föras över till andra myndigheter. I vissa fall kan delta ske utan byte av arbetsplats för dem som skall behållas i organisationen genom att lydnadsförhållandena ändras. Detta gäller främsl dem som redan nu har arbetsplatser vid anläggningar utanför resp. etablissement. Om ca 400 tjänster dras in fr. o. m. år 1980 beräknas lönekostnaderna för flottiliadministrationerna m. m. under tiden fram till år 1993 enligt FFU:s beräkningsgrunder kunna minskas med 320-340 milj. kr. omräk­nat till nuvärde år 1973.

Awecklingskostnaderna är enligt FFU myckel svåra att uppskatta bl. a. därför alt åtskilliga anställda kommer att avgå med pension eller söka annan anställning, innan förbanden avvecklas.

Engångskostnaderna för att flytta personal från de nedlagda flot­tiljerna till annan stationeringsort kan komma att uppgå till 48 milj. kr.i 1973 års prisläge.

Genom alt vissa investeringar och större iståndsätlningar inle behöver genomföras och genom minskade hyror och avgifter beräknas under en 20-årsperiod sammanlagt ca 115-150 milj. kr. i nuvärde år 1973 enligt FFU;s beräkningsgrunder kunna sparas vid Fil och F 12. Eftersom flottiljadministrationerna föreslås bli indragna budgetåret 1979/80 måste sannolikt vissa iståndsätlningar ulföras vid flottiljerna under tiden 1974/75-1979/80. Utredningen bedömer att de investeringskostnader som kan komma atl uppstå för F 11 och F 12 uppgår till sammanlagt ca 2 milj. kr. i 1973 års prisläge.

FFU anser att en beslutad avveckling av fredsförband bör ske sä snart som möjligt med hänsyn till alt den främst syftar lill att nå lägre lönekostnader. Samtidigt måsle dock hänsyn tas bl. a. till gjorda investeringar i  materiel och byggnader.  Enligt utredningen är det inte

Prop. 1975:75

13

lämpligt eller ens möjligt alt efter ett beslut omedelbart avveckla verksamheten vid t. ex. en flottilj. FFU anser att det är viktigt att hänsynen till personalen får sätta sin prägel på beslut om och genom­förande av större rationaliseringsprojekt. Utredningen delar de uppfatt­ningar som överbefälhavaren och chefen för flygvapnet har framfört om tidpunkten för nedläggning av flottiljadministrationerna och föreslår att F 11 och F 1 2 dras in budgetåret 1979/80.

Remissyttrandena

Flertalet remissinstanser, däriblarid överbefälhavaren, chefen för flyg­vapnet, försvarets rationaliseringsinstitut och de personalorganisationer som har yttrat sig, biträder eller lämnar huvudpunkterna i FFU:s förslag utan erinran. Kritik förs emellertid fram av luftfartsverket, statens planverk, statens naturvårdsverk, länsstyrelserna i Södermanlands och Kalmar län, motsvarande landstingskommuner saml Nyköpings och Kalmar kommuner.

Överbefälhavaren framhåller att omfattande studier har genomförts för att väga samman de fredsekonorniska och de operativa faktorerna. I sitt underlag till FFU har överbefälhavaren särskilt betonat att de operativa kraven i hög grad måste vara styrande när fredsorganisationen för flygstridskrafterna utformas. Antalet administrationer och flygbaser i fred måste enligt överbefälhavaren i första hand dimensioneras mot kraven på och behoven av bas-, stridslednings- och luftbevaknings- samt verkstadsförband och först i andra hand mot antalet flygande divisioner. Vidare påpekar överbefälhavaren att det fortfarande finns viss osäkerhet om den framtida organisationen men atl de största ändringarna för flygvapnet i samband med förbandsindragningar och utredningar av organisationen i lägre regional och lokal instans nu kan överblickas. Han framhåller också atl det är synnerligen angeläget att flygvapnet snarast får ett fast underlag för hur fredsorganisationen skall utformas i framtiden. Överbefälhavaren konstaterar med tillfredsställelse att FFU i sina förslag till ändringar av flygvapnets fredsorganisation i allt väsentligt har följt de förslag och godtagit de bedömningar och värderingar som har lämnats av honom och chefen för flygvapnet.

Chefen för flygvapnet delar utredningens uppfattning att man trots det knappa ekonomiska utrymmet måste ta till vara möjligheterna att undvika att dra in en tredje flottiljadministration. En sådan åtgärd skulle medföra en inte godtagbar obalans mellan flygvapnets olika delsystem från såväl funktionell som ekonomisk synpunkt. Dessutom skulle den organisatoriska handlingsfriheten att genomföra andra avvägningar på 1980-talet gä förlorad.

Försvarets rationaliseringsinstitut hävdar att det vid en planering av fredsorganisationens utveckling på sikt är nödvändigt all ägna ytterligare uppmärksamhet åt de administrativa kostnaderna. FFU synes räkna med alt en s. k.  normalfloltilj i fortsättningen skall bestå av två flygande

Prop. 1975:75

14

divisioner i stället för tre som hittills har varit vanligt. Detta innebär enligt institutet atl utnyltjandegraden av flottiljadministrationen minskar och att kostnaden för nottiljadministrationen per division därigenom i genomsnitt blir högre.

Kalmar läns landsting och Kalmar kommun pekar på att inget militärt fredsförband kommer att finnas inom Kalmar län om F 12 läggs ner, vilket från mUitär beredskapssyn punkt inte borde vara accep­tabelt.

Länsstyrelsen i Kalmar län delar inte utredningens uppfattning om fördelning av jaktflottiljer utan föreslår att tre jakt­flottiljer baseras i sydhgaste Sverige och två i östra Mellansverige. Om förslag kommer att läggas fram om att dra in två flottiljadministrationer - varav en jaktflottilj yrkar länsstyrelsen atl det i första hand prövas om inte F 1 bör väljas som indragningsförband bland jaktflottiljerna. Länsstyrelsen ifrågasätter vidare med hänsyn till de farhågor om luftrumsproblemens utveckling över Skåne som FFU uttalar, om inte F 10;s lokalisering bör omprövas innan beslut fattas om vilket förband som skall dras in. Luftfartsverket delar FFU:s uppfattning om de framtida luftrumsproblemen för F 10. Statens planverk anser att flyg­bullerstörningarna över stora delar av Bjärehalvön och även Kullahalvön talar för att verksamheten vid F 10 bör inskränkas eller läggas ner.

En nedläggning av flygflottiljen i Nyköping innebär enligt luftfarts­verket att efterfrågan på luftrum minskar avsevärt i närheten av Stockholms terminalområde, inom Östgöta terminalområde samt inom luftlederna Röd 1 och Grön 5, vilket förenklar samordningsförfarandena för flygtrafikledningen. Från verkets synpunkt skulle dock en flyttning av F 13 i Norrköping till Nyköping medföra fördelar i form av enklare samordning av flygverksamheten vid Norrköping/Kungsängens flygplats. Dessutom skulle en nedläggning av flygtrafiken vid Bråvalla avsevärt öka handlingsfriheten när det gäller alt välja läge för den planerade nya civila flygplatsen för Östgötaregionen, bl. a. med hänsyn till tillgången på luftrum. Luftfartsverket föreslår därför att F 13 flyttas till Nyköping om F 11 läggs ner.

Från regionalpoliliska utgångspunkter framhåller statens planverk att en nedläggning av den militära flygverksamheten i Norrköping för kommunens del skulle förbättra möjligheterna till en mera balanserad utbyggnad av tätorten. Enligt en år 1970 framlagd generalplan för Norrköping kommer industrin att byggas ut huvud­sakligen norr och nordost om staden, under det atl bostadsbyggandet bl. a. av flygbullerskäl - har hänvisats till områdena söder om staden. Enligt länsstyrelsen i Södermanlands län måsle planfrågorna beaktas vid en framtida utbyggnad av de båda flottiljerna. Nyköpingsflottiljen ligger i delta hänseende bättre lill än F 13 i Norrköping.

Statens planverk, länsstyrelsen i Södermanlands län, Södermanlands läns landsting och Nyköpings kommun delar uppfattningen att en nedläggning   av   Fil   skulle   få   svårare   konsekvenser   för   Nyköpings-

Prop. 1975:75

15

regionen än en nedläggning av F 13 för Norrköping till följd av bl. a. den mindre arbetsmarknaden i Nyköpingsområdet. Enligt planverkets mening väger de regionalpolitiska skälen i detta fall så tungt alt de borde leda till atl flottiljadministrationen vid F 13 flyttas över till Nyköping om F 11 läggs ner. Enligt länsstyrelsen i Södermanlands län och Nyköpings kommun kommer en nedläggning av Fil att få mycket kännbara konsekvenser för Nyköpings- och Oxelösundsregionen. I ett sådant läge måste därför kompensationssysselsättning garanteras av stalsmaklerna. Dessa ålgärder bör förberedas i god tid innan flottiljen avvecklas, så atl ny sysselsättning samtidigt kan skapas.

Länsstyrelsen i Östergötlands län och Norrköpings kommun framhåller att en nedläggning av F 13 skulle ytterligare försämra den redan ogynnsamma strukturen på näringslivet i Norrköpingsregionen.

Länsstyrelsen i Kalmar län, Kalmar läns landsting och Kalmar kommun erinrar om att statsmakterna genom olika uttalanden och beslul har understrukit att sydöstra Sverige, främst Kalmarområdet, har sådana regionala utvecklingsproblem att området bör prioriteras vid bl. a. utbyggnad och omlokalisering av statliga funktioner. De nämnda remiss­instanserna förutsätter att sysselsättningen i landets primära centra förstärks och de motsätter sig därför FFU:s förslag om atl F 12 i Kalmar skall läggas ner. Länsstyrelsen och kommunen framhåller vidare alt de arbetstillfällen som Kalmar får genom riksdagens lokaliseringsbeslut inte skall avräknas som ersättning för den minskade sysselsättning som uppstår om FFU:s förslag att lägga ner F 12 genomförs. Om F 12 läggs ner anser Kalmar kommun att ett militärt förband eller någon central statlig civil förvaltningsenhet bör lokaliseras till Kalmar.

Länsstyrelsen i Blekinge län, Blekinge läns landsting och Ronneby kommun delar FFU:s uppfattning att en indragning av F 17 i Ronneby skulle få allvarliga konsekvenser för regionen.

Arbetsmarknadsstyrelsen och TCO-S biträder FFU:s uppfattning om behovet av ytterligare utredningar och av sysselsättningsfrämjande insatser vid en eventuell nedläggning av flygflottiljerna i Nyköping och Kalmar.

Överbefälhavaren och chefen för flygvapnet delar utredningens upp­fattning att delachement inle bör organiseras vid en flottiljflyg­plats, där flottiljadministrationen dras in.

Länsstyrelsen i Kalmar län och Kalmar läns landsting framhåller att den civila flygtrafiken på F12:s flygfält från regionaipolitisk synpunkt är av största betydelse för Kalmar län, i synnerhet för dess södra del med Kalmar/Nybro-området som primärt centrum. Landstinget understryker de praktiska och ekonomiska fördelar som en militär och civil samdrifl av flygfältet i Kalmar medför. En nedläggning av verksamheten vid F12 kommer enligl landstinget atl medföra kostnadsfördyringar för det civila trafikflyget som från samhälls­ekonomiska synpunkter inte är godtagbara och som mycket negativt kan påverka   regionens   stora   behov   av  goda   kommunikationer  till   mera

Prop. 1975:75

16

avlägsna resmål såväl inom som utom landet. Vidare framför Kalmar kommun, som numera ensam svarar för den kommunala andelen av investeringarna i flygplatsen, alt den inle kommer alt kunna överta driftansvaret för Kalmar flygplats, även om kommunen har förhopp­ningar om en kraftig ökning av den civila flygtrafiken. Kommunen anser att Kalmar flygplats bör behållas som primärflygplats. Luftfartsverket anser att elt beslut om indragning av F 12 medför att frågan om flygplatsens drift som primär- eller sekundärflygplats för det civUa flyget måste behandlas med hänsyn till kostnadstäckningen och kostnadsför­delningen.

Ronneby kommun föreslår att flygvapnets väderskola vid F 12 i Kalmar flyttas över till F 17 i Ronneby, så att skolans lokalisering lill sydöstra Sverige kan behållas om F 12 läggs ner.

All bullerfrågorna utgör ett problem särskilt för Norrköping framgår klart av remissinstansernas svar. Trafikbullerutredningen delar FFU:s uppfattning att särskilda bullerhygieniska undersökningar ger ett säkrare underiag och att sådana undersökningar är nödvändiga, om en mer detaljerad jämförelse skall göras mellan olika flygplatser. På grund av bl. a. de osäkerheter som finns i prognoser av delta slag är det emellertid enligt trafikbullerulredningen inle möjligt alt dra alltför långtgående slutsatser av en sådan jämförelse mellan olika flygplatser. Trafikbullerut­redningen vill liksom FFU understryka viklen av att flygbullerproblemen även i fortsättningen ägnas stor uppmärksamhet.

Statens planverk framhåller atl endasl det flygbuller i Norrköping som härrör från F 13 har redovisats i utredningen. Norrköping är emellertid även utsatt för ett rätt omfattande buller från det civila flyget vid Kungsängens flygplats. Enligt statens planverk, statens naturvårdsverk och Nyköpings kommun talar nuvarande bullerförhållanden vid F 13 i Norrköping jämfört med F 11 i Nyköping för att verksamheten vid F 13 bör flyttas över till Nyköping om F 11 läggs ner. Liknande synpunkter framförs av länsstyrelsen i Södermanlands län och Södermanlands läns landsting. Vidare kritiserar Södermanlands läns landsting och Nyköpings kommun att FFU inte har tagit tillräcklig hänsyn till bullerfrågorna. Enligt statens naturvårdsverk torde det inte vara möjligt att genom olika bullerminskande åtgärder väsentligt förbättra förhållandena vid F 13. Liknande synpunkter framför Södermanlands läns landsting och Ny­köpings kommun.

Vid valet mellan F 12 i Kalmar och F 17 i Ronneby anser statens planverk att flygbullerskäl talar för att F 12 bör läggas ner. Även om bullerförhållandena inle är särskilt goda för Ronnebys del är de dock något bättre än i Kalmar. Länsstyrelsen i Kalmar län, Kalmar läns landsting och Kalmar kommun understryker utredningens konstaterande att det nu och under lång tid framåt inte finns någon vedertagen objektiv metod att jämföra flygbullerstörningarna vid olika militära förband. Kalmar läns landsting anser dessutom atl bullerstörningarna i Kalmar är godtagbara. Liknande synpunkter framförs av Kalmar kommun.

Prop. 1975:75

17

1 fråga om fördelningen av attackdivisionerna förordar FFU en lösning där såväl F 6 som F 7 får vardera två attackdivi­sioner och en verkstad för s. k. B-underhåll. De remissinstanser som har yttrat sig härvidlag biträder utredningens förslag. Länsstyrelsen i Skara­borgs län understryker FFU:s uppfattning att det från regionaipolitisk och kommunalekonomisk synpunkt är oacceptabelt att lägga ner eller påtagligt minska verksamheten eller personalstyrkan -vid F 6 och F 7. .

De remissinstanser som har yttrat sig om målflygdivisionens lokalisering biträder FFU:s förslag om att den bör vara förlagd till Malmslätt i Linköping. Luftfartsverket påtalar att en förläggning till Karlsborg är betydligt ogynnsammare med hänsyn till det ökade antalet överflygningar av luftlederna Röd 1 och Grön 5.

Överbefälhavaren, chefen för flygvapnet och luftfartsverket biträder FFU:s uppfattning att det under överskådlig tid inte är motiverat att flytta krigsflygskolan från Ljungbyhed. Vidare erinrar chefen för flygvapnet om tankarna på att inrätta en flygskola för det civila trafikflyget för att minska åderlåtningen av flygförare från flygvapnet. Enligt försvarets rationaliseringsinstitut är krigsflygskolans ställning och organisation som utbildningsanstalt på lång sikt beroende av möjligheterna alt förlägga annan utbildning dit Kostnaderna för den militära flygutbildningen blir enligt institutets mening i annat fall så höga att ekonomiska skäl kan tala för att verksamheten måste omprövas. Länsstyrelsen i Kristianstads län understryker den betydelse krigsflyg­skolan har för sysselsättningen i Ljungbyhed och för Klippans kommun i dess helhet.

Överbefälhavaren påpekar atl organisationsförändringar av den storlek som det här är fråga om ställer särskilda krav på personalvårds­resurser under både förberedelse- och genomförandeperioderna. Enligt överbefälhavarens mening har FFU varken beaktat eller beräknat resurser för detta behov. Han bedömer det som nödvändigt atl chefen för flygvapnet får de resurser som behövs för de anpassnings- och socialme­dicinska frågor som beräknas uppkomma i samband med de föreslagna organisationsförändringarna. Statens pcrsonalnämnd anser det absolut nödvändigt alt en fullständig personaladminislraliv planering görs i god tid innan flottiljerna skall läggas ner. Så snart beslut föreligger om att F 11 och F 12 skall avvecklas bör statens personalnämnd e,n\\gt försvarets personalnämnd kopplas in för att utröna om rekryteringen till statsför­valtningen som helhet behöver begränsas i Kalmar och Nyköping. Enligt TCO-S är det viktigt att man genomför de av förbandsindragningarna föranledda personalminskningarna i samband med naturlig avgång bland personalen.

Fortifikationsförvaltningen framhåller att de angivna kost­naderna för investerings- och iståndsättnings­arbeten inte kan utnyttjas som underlag för enskilda objekt. Liknande synpunkter framförs av chefen för flygvapnet, som vidare framhåller att de årliga driftkostnaderna vid F 13 blir endast 600 000 kr.

Prop. 1975:75

18

högre än vid Fil i stället för 1,2 milj. kr. som FFU har angett. Länsstyrelsen i Södermanlands län anser att de högre investeringskost­naderna vid etablissementet i Nyköping inom ett begränsat antal år kompenseras av de lägre driftkostnaderna. Länsstyrelsen ställer sig kritisk tiU att FFU i sin ekonomiska analys endast har beaktat investeringskost­naderna och inte tagit hänsyn till driftkostnaderna. Motsvarande syn­punkter framförs av Södermanlands läns landsting som för sin del anser att största vikten i övervägandena i stället bör läggas vid skillnader i de årliga driftkostnaderna. Såväl länsstyrelsen i Kalmar som Kalmar kom­mun framhåller att övningsförutsällningarna vid F 12 är utomordentligt goda på grund av korta an- och återflygningsvägar. Delta innebär enligt länsstyrelsen och kommunen att tids- och bränsleåtgången och därmed kostnaderna blir lägre vid F 12 än vid t. ex. F 1 eller F 10. FnWgt statens personalnämnd bör kostnaderna för att skola om flygvapnets övertaliga personal räknas in som en kostnad i den ekonomiska kalkylen för nedläggningen av flygflottiljerna. Länsstyrelsen i Södermanlands län anser för sin del att kostnaderna för buUerdämpande ålgärder måste vägas in i investeringskalkylerna för F 1 1 och F 13.

Flertalet remissinstanser har inte något att erinra mot föreslagen tidpunkt för indrag ning av flottiljerna men anser att det med hänsyn till berörd personal inte är möjligt att lägga ner dem tidigare. Arbetsmarknadsstyrelsen finner att den relativt långa tiden fram till de föreslagna nedläggningarna gör det svårt att bedöma arbetsmarknadsläget i de berörda orterna vid tiden för flottiljernas nedläggning. Det är därför enligt styrelsens mening angeläget att avvecklingarna, så snart de har beslutats, planeras på sådant sätt att de kan anpassas till då rådande läge på arbetsmarknaden. Försvarets rationaliseringsinstitut framhåller betydelsen av att tiden mellan beslut och verkställighet görs så kort som möjligt. Detta kan sannolikt bidra till att oron bland personalen minskas och att effektnedgängen begränsas.

Föredraganden

Försvarets fredsorganisationsutredning (FFU) har i ett delbetänkande (Ds Fö 1973:2) lagt fram förslag om bl. a. indragning av flottiljadminist­rationerna vid Södermanlands flygflottilj (F 11) i Nyköping och Kalmar flygflottilj (F 12) i Kalmar.

F 11 ligger vid Skavsta i Nyköpings kommun. Flottiljen som är en spaningsftotlilj är underställd chefen för första flygeskadern men lyder i vissa avseenden under militärbefälhavare. I flottiljstaben ingår en särskild operations- och underrättelseavdelning. Till flottiljen är även en för försvaret gemensam fototolkskola förlagd. Personalen vid Fil utgörs av omkring 310 militära och civilmilitära tjänstemän samt omkring 200 civila.

F 12 ligger vid Smedby i Kalmar kommun. Flottiljen är en jaktflottilj och samtidigt sektorflottilj för sektor S 2. Till flottiljen är även flygvap-

Prop. 1975:75

19

nets väderskola förlagd. Vid flygfältet finns en civil flygstation för reguljär luftfart och allmän flygverksamhet. Personalen vid F 12 utgörs av 265 militära och civilmilitära tjänstemän samt omkring 225 civila.

FFU har som bakgrund till sina förslag redovisat överväganden beträf­fande bl. a. vissa militäroperativa och regionalpolitiska krav, utbildnings­betingelser samt luft- och flygbullerproblem. Enligt FFU bör främst operativa faktorer läggas till grund för flygförbandens fredstida lokalise­ring, men även regionalpolitiska bedömningar måste komma in i över­vägandena. Utredningen har utgått från att det från mitten av 1980-talet kommer att finnas åtta jakt-, tre spanings-och fem attackdivisioner samt en lätt atlackdivision jämte skol-, transport- och målflygförband. Detta bör jämföras med det beräknade läget budgetåret 1975/76, dvs. 17 jakt-, fem spanings- och sex attackdivisioner och en lätt attackdivisjon samt skol-, transport- och målflygförband.

FFU förutsätter att antalet flottiljer med flygande divisioner på 1980-talet kommer att uppgå till tio mot idag tolv. Med jämn fördelning av två flygande divisioner per flottilj vilket enligt utredningen ger en lämplig avvägning mellan de operativa kraven och de ekonomiska resur­serna innebär detla att två flottiljer bör dras in.

FFU har även studerat konsekvenserna av att dra in tre flottiljadmi­nistralioner i stället för två men har därvid funnit atl det av operativa skäl och med hänsyn till beredskap och mobiliseringsansvar kan vara mindre framsynt att nu fatta ett sådant beslut. Önskvärdheten att för framtiden bevara handlingsfriheten talar enligt utredningens mening för att nu endasl två administrationer bör dras in.

När det gäller att bedöma vilka flottiljer som bör beröras konstaterar FFU alt antalet spaningsdivisioner torde komma att minska från fem till tre. Detla innebär enligl FFU att Fil av bl. a. operativa skäl bör avvecklas som spaningsflottilj och att dess divisioner och resurser för flygspaning och underrättelsetjänst bör lokaliseras om till andra enheter.

FFU har i sina studier vidare övervägt möjligheterna att efter F 1 1 :s nedläggning omlokalisera Bråvalla flygflottilj (F13) i Norrköping till Nyköping. Enligt utredningen beräknas emellertid investeringskostnader­na under den närmaste 20-årsperioden bli ca 30 milj. kr. högre i 1973 års prisläge om flottiljen förläggs till Nyköping. Detla förhållande tillsam­mans med bl. a. operativa skäl talar enligt FFU för att F 13 alltjämt bör vara lokaliserad till Norrköping och atl F 11 :s nuvarande etablissement inte bör användas av F 13 men behållas som krigsflygfält.

FFU har också undersökt möjligheterna att lokalisera andra militära enheter till etablissementet i Nyköping men anser att militära skäl talar emot en sådan lösning.

FFU anser vidare alt F 12:s flottiljadminislration bör läggas ner, varvid F 12:s nuvarande flygfält bör behållas som krigsflygfält. Blekinge flyg­flottilj (F 17) i Ronneby bör överta det sektoransvar som nu åvilar F 12. Som skäl härför framhåller FFU att kraven på handlingsfrihet på sikl bäst tillgodoses om F 17 behålls och att regionalpolitiska överväganden enligt

Prop. 1975:75

20

FFU:s uppfattning har visat att en indragning av F 12 totalt sett medför mindre allvarliga konsekvenser än en indragning av F 17.

Chefen för flygvapnet bör enligt FFU överväga den framtida lokalise­ringen av flygvapnets väderskola som f. n. är förlagd till F 12.

FFU har även undersökt möjligheterna att efter F12:s indragning behålla viss militär fredsverksamhel i Kalmar utöver den bastropp som behövs för krigsflygfältet. FFU har därvid prövat möjligheterna att förlägga ett delachement ur F 17 till F 12;s nuvarande etablissement. Merkostnaderna härför kommer dock under en 20-årsperiod enligt FFU:s beräkningsgrunder att uppgå till ca 55 milj. kr. i nuvärde år 1973. FFU vill därför inte förorda ell sådant alternativ men förutsätter att F 12:s flygfält även i fortsättningen skall användas för civil flygtrafik.

FFU har vidare behandlat flygbullerfrågan. FFU konstaterar att det f. n. inte finns någon vedertagen objektiv metod atl jämföra flygbuller vid olika flygplatser men framhåller atl flygbullerproblemen även i fortsättningen måste ägnas uppmärksamhet och alt alla möjligheter atl minska bullret måsle tas till vara.

FFU har vid sina överväganden beträffande fördelningen av atlackdivi-sionerna kommit fram till att två attackdivisioner vid vardera Västgöta flygflottilj (F 6) i Karlsborg och Skaraborgs flygflottilj (F 7) i Såtenäs i Lidköping samt en verkstad för s. k. B-underhåll vid var och en av flottiljerna är fördelaktigast från militär synpunkt. Även från regionaipo­litisk synpunkt är en sådan fördelning enligt utredningens mening på sikt fördelaktigare än om målflygdivisionen omlokaliseras till Karlsborg från Malmslätt i Linköping. Härvid skulle en av attackdivisionerna utgå vid F 6. Enligt FFU:s mening bör målflygdivisionens lokalisering prövas först när frågan om flygplantyp och organisation för del framlida målflygel har avgiorls.

FFU har också undersökt förutsättningarna för och konsekvenserna av att flytta krigsflygskolan (F 5) från Ljungbyhed. Enligt utredningen medför en flyttning av skolan betydande investeringskostnader. Utred­ningen anser därför att en flyttning av krigsflygskolan, så vitt man nu kan bedöma, inte är motiverad.

Den av utredningen föreslagna nedläggningen av flottiljadministra­tionerna vid F 11 och F 12 innebär att ca 400 tjänster kan dras in och att 280-400 tjänster vid administrationerna förs över till andra myndig­heter. Hänsyn har då tagits lill de personalminskningar som beräknas kunna genomföras till följd av pågående översyn av flygvapnets flottilj­organisation (prop. 1974:50, FöU 1974:25, rskr 1974:270) samt kom­mande successiva minskning av antalet divisioner m. m. Om de föreslagna indragningarna av administrationerna genomförs budgetåret 1979/80 och tjänsterna då börjar dras in, beräknas lönekostnaderna under den resterande delen av 20-årsperioden enligt FFU:s beräkningsgrunder minska med 320-340 milj. kr. i nuvärde år 1973. Genom att vissa investerings- och iståndsättningsarbeten inte behöver genomföras och genom minskade hyror m. m. räknar FFU vidare med en ytterligare besparing under 20-årsperioden på sammanlagt ca  115-150 milj. kr. i

Prop. 1975:75

21

nuvärde år 1973. Engångskostnaderna för att flytta personal från de nedlagda flottiljerna till annan stationeringsort har beräknats lill 4-8 milj. kr. i 1973 års prisläge.

FFU föreslär att flottiljadministrationerna vid F 11 och F 12 läggs ner budgetåret 1979/80.

Huvuddelen av remissinstanserna, däribland överbefälhavaren, chefen för flygvapnet, försvarets rationaliseringsinstitut, LO, TCO-S, SR och SACO, biträder eller lämnar utredningens förslag utan erinran. Viss kritik förs emellertid fram av luftfartsverket, statens naturvårdsverk, statens planverk samt berörda länsstyrelser, landstingskohimuner och kommu­ner.

Flertalet remissinstanser biträder utredningens förslag om att lägga ner F 11 i Nyköping. Luftfartsverket anser dock att en flyttning av F 13 till Nyköping medför fördelar i form av enklare samordning av flygverksam­heten vid Norrköping/Kungsängens flygplats samt dessutom ökar hand­lingsfriheten när det gäller lokaliseringen av en planerad ny civil flygplats för Östgötaregionen. Statens planverk, Södermanlands läns landsting och Nyköpings kommun framhåller att en nedläggning av F 11 får svårare konsekvenser för Nyköping än en nedläggning av F 13 för Norrköping, bl. a. till följd av den mindre arbetsmarknaden i Nyköpingsområdet. De regionalpoliliska skälen anses i detta fall väga så tungt att flottiljadminist­rationen vid F 1 3 bör flyttas över till Nyköping om F 11 läggs ner.

Huvuddelen av remissinstanserna har inte något att erinra mot utred­ningens förslag om nedläggning av F 12 i Kalmar. Berörd länsstyrelse, landstingskommun och kommun förutsätter dock att sysselsättningen i landets primära centra skall förstärkas och motsätter sig därför FFU:s förslag om en nedläggning samt erinrar om atl statsmakterna genom olika uttalanden och beslut har understrukit alt de regionala utvecklingsproble­men i sydöstra Sverige, främst då i Kalmarområdet, är sådana atl regionen bör prioriteras.

Av remissvaren framgår att bullerfrågorna för speciellt Norrköpings del utgör ett problem. Trafikbullerulredningen delar FFU:s uppfattning om svårigheterna att genom bullermätningar göra jämförelser mellan flygplat­ser och anser att särskilda bullerhygieniska undersökningar är nödvändiga om en mer detaljerad jämförelse skall göras mellan olika flygplatser samt att flygbullerproblemen bör ägnas stor uppmärksamhet även i fortsätt­ningen.

Statens planverk, statens naturvårdsverk, länsstyrelsen i Söderman­lands län, motsvarande landstingskommun och Nyköpings kommun framhåller i sina yttranden att nuvarande bullerförhållanden talar för att verksamheten vid F 13 flyttas över till Nyköping om F 11 läggs ner.

FFU:s förslag atl såväl F 6 som F 7 vardera bör få två attackdivisioner och en verkstad för s. k. B-underhåll samt dess förslag beträffande måiflygets fortsatta lokalisering till Malmslätt i Linköping biträds av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan.

Vissa remissinstanser behandlarde föreslagna flotliljnedläggningarna från

Prop. 1975:75

22

personalsocial synpunkt. Bl. a. föreslår försvarets personalnämnd att statens personalnämnd kopplas in för att undersöka om rekryteringen till statsförvaltningen som helhet i Nyköping och Kalmar behöver begränsas, när beslut föreligger om att F 11 och F 12 skall avvecklas.

Beträffande utredningens kostnadsberäkningar framhåller fortifika­tionsförvaltningen all de angivna investeringskostnaderna inte kan ut­nyttjas som underlag för enskilda objekt. Liknande synpunkter framförs av chefen för flygvapnet.

Remissinstanserna godtar den föreslagna tidpunkten för indragning av flottiljerna men anser att det med hänsyn till berörd personal varken är lämpligt eller möjligt att göra nedläggningarna tidigare.

Jag kan i huvudsak ansluta mig till de principiella ställningstaganden FFU har haft som bakgrund för sina förslag. FFU finner bl. a. att del av operativa skäl kan visa sig vara mindre framsynt att nu dra in mer än två floUiljadministrationer. Jag biträder denna uppfattning men anser i likhet med försvarets rationaliseringsinstitut att denna fråga i framliden bör ägnas särskild uppmärksamhet.

Beträffande valet av de flottiljadministrationer som bör dras in har vissa remissinstanser, bl. a. luftfartsverket och statens naturvårdsverk, påpekat att Norrköping i högre grad än Nyköping drabbas av flygbuller från resp. flottilj, vilkel i första, hand skulle tala för att man borde välja att avveckla verksamheten vid F 13 i Norrköping. 1 likhet med FFU och trafikbullerulredningen anser jag att tillgängliga mätresultat av flygbuller f. n. inle kan läggas till grund för mera detaljerade jämförelser mellan olika flygflottiljer i delta hänseende. Jag anser dock att flygbullerproble­men bör ägnas särskild uppmärksamhet. Därför måste alla möjligheter även i fortsättningen tas lill vara för atl minska besvären för dem som bor i närheten av flygfält.

Luftfartsverket har vidare framfört att en nedläggning av den militära flygverksamheten i Norrköping skulle vara fördelaktigare från luftrums­synpunkt för flygtrafiken inom Östgötaregionen än om den militära flygverksamheten i Nyköping läggs ner. Enligt min mening torde emeller­tid de eventuella ölägenheterna från luftrumssynpunkt av alt behålla den militära flygverksamheten i Norrköping kunna avhjälpas utan alltför stora insatser. Jag har i denna fråga samrått med chefen för kommunikations­departementet.

1 sammanhanget bör också beaktas atl en överflyttning av verksam­heten vid F 13 till F 11 :s etablissement kan väntas medföra att verksam­heten blir 4,5 milj. kr. dyrare per år. Härtill kommer det större investeringsbehovet i Nyköping som enligt vad jag har inhämtat f. n. kan beräknas uppgå lill 40 milj. kr.

Mot nedläggningen av såväl F 11 som F 12 har dessutom anförts regionalpolitiska skäl. Som jag närmare kommer att redovisa i det följande bör det dock vara möjligt att lösa de eventuella sysselsättnings­problem som kan uppkomma i Nyköping och Kalmar på grund av nedläggningarna.

Prop. 1975:75

23

De skäl som har anförts mot en nedläggning av Fil och F 12 motiverar enligt min mening inte att man avviker från FFU:s förslag. 1 likhet med FFU förordar jag alltså att F 11 i Nyköping läggs ner som spaningsflottilj och att dess spaningsdivisioner m. m. förs över till andra enheter inom flygvapnet. Jag förordar vidare att F 12 i Kalmar avvecklas som jaktflottilj. F 17 i Ronneby bör därvid bli sektorflotlilj inom sektor S2.

Som FFU har föreslagit bör en bastropp i fortsättningen förläggas till vardera Nyköping och Kalmar. På nu föreliggande underlag delar jag FFU:s uppfattning att ytterligare militär verksamhet inte i fred bör förläggas dit. Det kan emellertid visa sig nödvändigt att skapa vissa kompenserande sysselsättningsmöjligheter i Nyköpings- resp. Kalmar­regionen. Jag är därför beredd att ompröva mitt ställningstagande om samhällsekonomiska motiv i framtiden ger anledning härtill och läinpliga militära lokaliseringsobjekt föreligger. Efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementet vill jag vidare framhålla att det finns starka skäl alt följa sysselsättningsutvecklingen i de aktuella regionerna med uppmärksamhet. Om det skulle visa sig att problem uppstår på arbetsmarknaden i resp. kommun genom all tillväxten i andra närings­grenar bli otillräcklig bör regionalpoUtiskt stöd kunna utgå i Nyköping och Kalmar efter särskild prövning i varje enskilt fall.

Om de förbandsindragningar som jag har förordat i det föregående godkänns av riksdagen avser jag föreslå regeringen att uppdra åt chefen för flygvapnet att lämna förslag till lokalisering av de skolor m. m. som f. n. är lokaliserade till F 11 och F 12.

Jag förutsätter att den civila flygtrafiken i Kalmar skall kunna bedrivas pä ett för regionen tillfredsställande sätt, även om den militära verksamheten vid F 12 avvecklas.

Beträffande fördelningen av attackdivisionerna delar jag FFU:s upp­fattning att en lösning med två atlackdivisioner vid vardera F 6 och F 7 samt en verkstad för s. k. B-underhåll vid var och en av flottiljerna f. n. är att föredra.

1 likhet med FFU anser jag vidare att frågan om den framtida lokaliseringen av målflygdivisionen i Malmslätt bör aktualiseras i samband med val av ny flygplantyp för verksamheten. Målflygdivisionen bör därför ligga kvar på Malmslätt i Linköping.

FFU anser att en flyttning av krigsflygskolans verksamhet i Ljungby-hed inte är motiverad under överskådlig tid. Liksom överbefälhavaren, chefen för flygvapnet och luftfartsverket ansluter jag mig till utred­ningens uppfattning och anser att frågan om skolans organisation och lokalisering inte nu är aktuell.

De förordade organisationsförändringarna bör enligt min mening vara genomförda under budgetåret 1979/80. Organisationsförändringarna kan i vissa fall komma att medföra problem för personalen vid ifrågavarande nottiljer. Jag förutsätter att dessa problem såvitt möjligt begränsas bl. a.

Prop. 1975:75

24

genom att förändringarna genomförs i nära samarbete med berörda personalorganisationer på såväl lokal som central nivå och att personal­minskningarna genomförs främst i samband med naluriiga avgångar och i förening med en effektiv omplaceringsverksamhet.

Det ankommer på regeringen att fastställa tidsplan för förslagens genomförande och att ta ställning till enskildheterna i föreliggande förslag.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen atl

1.

godkänna de organisationsförändringar inom flygvapnet som jag har förordat i det föregående,

2.

bemyndiga regeringen alt vidta de övergångsåtgärder och åt­gärder i övrigt som behövs för atl genomföra förslagen.

Prop. 1975:75

25

Markförvärv för fredsförbandet i Arvidsjaur

1 prop. 1975:1 (bil. 6 5.248) anmälde jag att överbefälhavaren på uppdrag av Kungl. Maj:t har redovisat förslag rörande bl.a. den mark­anskaffning som behövs för det nya fredsförbandet i Arvidsjaur. Jag räknade därvid med all frågan om den föreslagna markanskaffningen skulle kunna underställas riksdagen i särskild proposition under våren 1975 så snart försvarets fastighetsnämnd hade slutfört sin utredning i ärendet. I avvaktan härpå beräknade jag för nästa budgetår etl medels­behov av 1 milj. kr. för att påbörja markförvärven för det nya förbandet.

Fastighetsnämnden har numera slutfört sin utredning och lagt fram förslag om markanskaffning. Jag anhåller att nu få ta upp denna fråga.

Överbefälhavaren

Del av överbefälhavaren redovisade förslaget till markanskaffning utgår från atl det nya förbandet i Arvidsjaur kommer att utbilda jägarförband i enlighet med elt av överbefälhavaren samtidigt redovisat förslag om verksamheten vid förbandet. Det föreslagna markområdets omfattning har bestämts dels av behovet av markkrävande fasta utbildningsanord­ningar som skolskjutningsbanor, eldexereisbanor, sprängplals m. m., dels av behovet av mark för den stridsmässiga utbildningen, främst med skarp ammunition. Slridsskjulningsområdena för kompani och förstärkt pluton bör medge alt två kompanier kan övas samtidigt och oberoende av varandra. Möjligheter bör också finnas att variera övningarna inom de olika stridsskjutningsområdena.

Överbefälhavarens förslag omfattar ett sammanhängande kasern- och övningsområde med en areal av ca 7 000 ha. Området ligger ca 3 km söder om Arvidsjaurs samhälle. Det består huvudsakligen av skogsmark som till stora delar har slutavverkats. De jordbruk som tidigare har funnits inom området är numera nedlagda. Terrängen är starkt kuperad. Marken består lill stor del av lältgrävda moränåsar med god framkomlig­het för bandvagnar. Förekommande myrmarker är grunda och i allmän­het framkomliga för bandfordon. Däremot är framkomligheten för hjulfordon begränsad. Inom området finns en allmän väg fram till bebyggelsen vid Västlunda. Den har god standard. Därutöver finns revirvägar som delvis måste iståndsättas för atl tåla den militära trafiken. En kraftledning passerar norr om det egentliga övningsfältet men kom­mer att gå genom del planerade kasernområdet. När kasernområdet slutligt utformas måsle hänsyn tas till denna ledning. En kraftledning och en teleledning går dessutom till bebyggelsen vid Västlunda. Dessa led­ningar behövs inte när förbandet tar omrädet i anspråk i den mån de inte krävs för den militära verksamheten. 1 områdets norra del har Arvidsjaurs kommun en råvattentäkt. Enligt uppgift av kommunen kommer vatten­täkten inte att behövas vid den tidpunkt dä området tas i anspråk av

Prop. 1975:75

26

förbandet. Inom områdets norra del mellan Präslberget och Rymmar-berget går en flyttningsväg för renar som används under såväl höst- som vårflyttningen. En arbetshage med renvaktarstuga finns inom sydvästra delen av området. Den har enligt uppgift inte varit i bruk under senare är. 1 sjön Stenträsket väster om området liksom i vissa småsjöar i områdets östra del har vissa fiskefrämjande åtgärder vidtagits såsom rotenonbe-handling och inplantering av ädelfisk. Avsikten är atl Stenträsket skall öppnas för allmänt sportfiske. Hänsyn har tagits till detta vid avgräns­ningen av området genom att västra gränsen har lagts på sådant sätt att den lämnar stranden fri.

Huvuddelen av området eller ca 5 400 ha tillhör staten och förvaltas av domänverket. Av återstoden utgör ca 900 ha bolagsmark och ca 700 ha mark i enskild ägo. Området berör ca 20 brukningsenheter. Enligl tillgängliga uppgifler är nio personer fast bosatta inom området. Av dessa är sju personer äldre än 60 år.

Överbefälhavarens förslag till markanskaffning bygger i allt väsentligt på del förslag lill kasern- och övningsområde för det nya förbandet som försvarets fredsorganisationsutredning år 1971 förordade efter särskild utredning. Förslaget anmäldes för riksdagen i prop. 1973:135. Överbefäl­havarens förslag innebär dock en utvidgning av det av fredsorganisations­utredningen förordade markområdet i öster, söder och nordväst. Den största utökningen har föranletts av önskemålet att få en enkel och naturiig gräns österut i den där befintliga järnvägen. Utökningarna i söder och nordväst har tillkommit för att få betryggande säkerhetsavstånd vid bl. a, stridsskjutningar och övningar med skarpa sprängmedel. Hänsyn har också tagits lill befintliga ägogränser och till möjligheterna att på ett enkelt sätt avlysa riskområden.

Försvarets fastighetsnämnd

Fastighetsnämnden har vid sin utredning besiktigat det föreslagna kasern- och övningsområdet. Nämnden har vidare orienterat länsstyrelsen i Norrbottens län, övriga länsmyndigheter, Arvidsjaurs kommun, mark­ägarna och representanter för de berörda samebyarna om förslaget. Samtliga har beretts tillfälle alt muntiigen och skriftligen framföra sina synpunkter. Fastighetsnämnden har också inhämtat yttranden från domänverket och lantbruksstyrelsen samt berett Svenska samernas riks­förbund tillfälle att yttra sig.

Länsstyrelsen och kommunen har inte haft något att erinra mot förslaget. Ägaren till den av förslaget delvis berörda stadsägan nr 185 186 + 187 i områdets nordöstra del har skriftligen framfört att han kommer att förlora sitt mest produktiva skogsområde, att han inte kommer att kunna bruka den del av fastigheten som ligger utanför fältet och att hans bostadshus ligger endast 300 meter från den föreslagna fältgränsen. Han anser att fastigheten härigenom kommer att sjunka i värde. Markägaren har därför anhållit att fältgränsen ändras på sådant sätt

Prop. 1975:75

27

alt hans fastighet kommer all ligga helt utanför fältet. Domänverket har förklarat alt verket inte har något atl erinra mot att den av verket förvaltade marken inom det föreslagna området tas i anspråk för militära ändamål. Verket förutsätter därvid atl frågan om alt utnyttja skogen inom området kan lösas vid kommande markförhandlingar med fortifika-tionsförvallningen. Lantbruksstyrelsen har anfört att det med hänsyn lill den korta lid som har stått lill förfogande för utredning i ärendet inle har varit möjligt att uttala sig om de konsekvenser för rennäringen som den aktuella markanskaffningen kan få. Styrelsen föreslår därför att en särskild sakkunnig får utreda frågan om del planerade förbandets inver­kan på rennäringen.

Svenska samernas riksförbund har efter samråd med de berörda samebyarna anfört bl. a. följande. Del föreslagna fältet ligger helt inom Mausjaur samebys betesområde och används dessutom vid flyttning av renar som tillhör Svaipa, SemisjaurNjarg och Västra Kikkejaur same­byar. Mausjaur sameby beslår av elva familjer med sammanlagt ca 3 000 renar. Det föreslagna övningsfältet är vårland med goda betesförhållan­den. Under maj månad sker kalvning inom detla område. Under somma­ren finns en del av byns renar inom området för bete. Vid sarvslaklen som sker i september har mer än hälften av slaktdjuren kunnat hämtas från området. Vintertid är antalet renar inom området beroende av snö-och betesförhållandena söder- och österut. För atl kunna driva en rationell renskötsel är del nödvändigt all del blivande övningsfältet omgärdas med renstängsel. Eftersom militära övningar väntas komma atl äga Tum även utanför fältet kommer betydande intrång och störningar i renskötseln att uppkomma inom en stor del av Mausjaur samebys område. Tillkomsten av övningsfältet innebär att samebyns renantal måste minskas med påföljd all några familjer tvingas flytta från byn. Antalet renar som flyttas genom området uppgår till totalt ca 7 600. Flyttningen sker höst (oktober-januari) och vår (mars-maj). Vid höst­flyttningen drivs renarna mot Präslberget, som ligger vid fältets norra gräns, och vidare i sydostlig riktning mot Öslerdal inom fältets nordöstra del. Renarna betar under vintern på höjden vid Österdal och inom området mellan denna höjd, järnvägen i öster och Borslberget i söder. Höstflytt­ningen pågår under 23 veckor medan flyttningen på våren normalt lar längre tid. De planerade kasernerna och vissa andra anläggningar inom fältet liksom den militära verksamheten inom och utom fältet kommer att försvåra genomflyttningen av renarna. Det är nödvändigt alt ordna betes- och samlingshagar för alt flyttningarna genom omådet skall kunna genomföras. Från samebyarnas sida sätts i fråga om området mellan Österdalhöjden och järnvägen i öster måsle tas i anspråk för militära ändamål. 1 varje fall måste enligl samebyarnas mening frägan om stängsel i anslutning lill Österdalshöjden och längs flyttningsvägarna aktualiseras. Riksförbundet hemställer dels att en utredning av de skador och intrång som vållas på rennäringen skall göras, dels att vad förbundet har anfört beträffande  omfattningen  av  fältet  saml uppförande av stängsel och

Prop. 1975:75

28

andra anordningar skall beaktas vid den fortsatta utredningen, dels atl frågan om all anlägga ett flygfält i Arvidsjaur skall övervägas i samråd med samerna. Förbundet begär vidare atl samerna skall bli representerade i den delegation - samarbetsdelegationen Arvidsjaur som år 1974 lUlsattes av Kungl. Maj:t för alt samordna militära och civila intressen i samband med elableringen av del nya förbandet.

Faslighelsnämnden anför för sin del alt frågan om lokaliseringen av det övningsfält som behövs för förbandet tidigare har utretts av försvarels fredsorganisationsutredning. Varken i utredningens betänkanden eller vid remissbehandlingen av dessa har det förts fram något alternativ till det nu aktuella läget. Inte heller under faslighelsnämndens handläggning av frågan har del kommit fram något som gett anledning till annan bedömning beträffande lägel i stort.

Fastighetsnämnden konstaterar all länsmyndigheterna och kommunen inte har haft något all erinra mot omfattningen av det föreslagna området. Nämnden delar överbefälhavarens uppfattning atl det är viktigt både för det civila samhället och för förbandet all det blivande fältet får naturliga och för allmänheten lätt iaktlagbara gränser om delta är möjligt med hänsyn till övriga intressen. Fältets östra gräns bör därför enligt överbefälhavarens förslag dras vid järnvägen. De utökningar som i förhållande lill fredsorganisalionsulredningens förslag har gjorts i söder och nordväst anser nämnden godtagbara. Det önskemål om jämkning av gränsen i nordost som har förts fram av en enskild markägare är enligt nämndens mening en detaljfråga av sådan art atl den bör prövas i samband med markförhandlingarna. Nämnden har vidare erfarit att det ännu inte föreligger något slutgiltigt förslag om hur kasernerna skall placeras i norra delen av fältet. Den för kasernområdel nödvändiga marken har därför inle kunnat preciseras. Gränsen i denna del av fältet kan därför komma att behöva justeras. Mot bakgrund härav föreslär nämnden atl regeringen senare tar ställning till frågan om den slutliga gränsdragningen i den del av fältet som berör kasernområdet. De erinringar som har gjorts mot att det föreslagna området utnyttjas för militära ändamål hänför sig främst till rennäringen. Med hänsyn till den betydelse samerna tillmäter området som betesområde anser nämnden att det bör prövas närmare, om inte delar av fältet kan användas som betesområde även sedan förbandet har satts upp. Enligt nämndens mening bör i varie fall marken mellan Öslermyrbcrgel och Järnvägen i östra delen av fältet kunna utnyttjas som betesområde. Redan med hänsyn till renflyttningarna genom fältet bedöms det nödvändigt att sätta upp elt renstängsel på Östermyrbergels östra sluttning. Behovet av renstängsel i övrigt kring eller inom området bör enligl nämnden övervägas ytterligare vid de förhandlingar som skall föras med samerna när statsmakternas beslul om markanskaffning föreligger. För att åstadkomma godtagbara förhållanden för rennäringen bör ett fast samarbele mellan förbandet och samerna etableras. Med anledning av vad lantbruksstyrelsen har anfört konstaterar faslighelsnämnden alt en utredning om förbandets inverkan på rennäringen givetvis måste göras för

Prop. 1975:75

29

Teckenförklaring

Av försvarets fredsorganisationsutredning tidigare förordat förslag till markanskaffning.

1 propositionen förordat förslag till markanskaffning.

Prop. 1975:75

30

atl få underlag för förhandlingarna med samerna om ersättning för skador och inträng.

De av Svenska samernas riksförbund upptagna frågorna om samråd med samerna i frågan om att anlägga etl fiygfäll vid Arvidsjaur och om representation för samerna i samarbetsdelegationen Arvidsjaur Ugger enligl fastighetsnämnden utanför ramen för nämndens uppdrag.

Det föreslagna markområdet kommer att värderas av forlifikationsför­valtningen. Faslighelsnämnden bedömer atl markanskaffningen kan genomföras lill rimliga kostnader.

Det av faslighelsnämnden förordade förslaget till markanskaffning framgår av bifogade karta (inlagen på s. 29).

Föredraganden

Kungl. Maj:l uppdrog i mars 1974 åt överbefälhavaren atl med beaktande av riksdagens beslul angående etablerande av ell nytt fredsför­band i Arvidsjaur (prop. 1973:135, FöU 1973:26, rskr 1973:282) avge förslag rörande verksamheten vid det nya förbandet och lUl den mark­anskaffning som behövs för detta.

Överbefälhavaren kom i september 1974 in med förslag i berörda frågor. 1 fråga om verksamheten vid förbandet föreslår överbefälhavaren att Norrlands dragoner i Umeå skall flyttas till Arvidsjaur och atl jägarbataljoner för strid under norrländska miljöbetingelser skall utbildas vid förbandet. Repetilionsutbildningen skall årligen omfatta krigsför-bandsövningar för två till tre bataljoner och befälsövningar för två bataljoner. Förbandet föreslås få ställning som fristående regemente med enbart utbildningsansvar. Beträffande mobiliserings- och viss förvaltnings-verksamhet skall förbandet enligt förslaget hänvisas till Bodens artilleri­regemente.

Kungl. Maj:l medgav i december 1974 atl överbefälhavarens förslag får ligga lill grund för planeringen av verksamheten vid del nya förbandet.

1 fråga om den markanskaffning som behövs för del nya förbandet föreslår överbefälhavaren atl ett sammanhängande kasern- och övnings­område om ca 7 000 ha ca 3 km söder om Arvidsjaurs samhälle ställs till förbandels förfogande. Av marken inom området tillhör ca 5 400 ha staten och förvaltas av domänverket. Ca 900 ha utgör bolagsmark och ca 700 ha mark i enskild ägo. Förslaget utgår från att förbandet skall utbilda jägarförband. Bestämmande för del föreslagna områdets omfattning har varil behovet av markkrävande fasta utbildningsanordningar och av mark för den stridsmässiga utbildningen, främsl med skarp ammunition. Möjligheter bör föreligga atl öva slridsskjutning med tvä kompanier samtidigt och oberoende av varandra saml alt variera övningarna inom de olika stridsskjutningsområdena.

Överbefälhavarens förslag bygger i allt väsentligt på det förslag lill kasern- och övningsområde för del nya förbandet som år 1971 förorda­des   av   försvarets  fredsorganisalionsutredning  och  som  anmäldes  för

Prop. 1975:75

31

riksdagen i prop. 1973:135. Överbefälhavarens förslag innebär dock en viss utökning i förhållande till utredningens förslag. Utökningen har föranlelts av säkerhetsskäl och av önskemål om att ge fältet naturliga gränser som är lätta att iaktta för allmänheten. Befintliga ägogränser har beaktats.

Försvarels fastighetsnämnd har yttrat sig över överbefälhavarens för­slag. Nämnden har vid sin utredning tagit kontakt med länsstyrelsen i Norrbottens län och Arvidsjaurs kommun samt orienterat berörda mark­ägare och representanter för berörda samebyar om förslaget. Samtliga har beretts lillfälle att muntiigen eller skriftligen yllra sig över förslagel. Vidare har faslighelsnämnden inhämtat yttranden av domänverket och lantbruksstyrelsen samt berett Svenska samernas riksförbund tillfälle atl yttra sig.

Länsstyrelsen och kommunen har inte haft något alt erinra mol den föreslagna markdisposilionen. En enskild markägare har framfört önske­mål om en mindre gränsjuslering. Domänverket har inte något alt invända mot alt den av verkel förvaltade marken tas i anspråk för förbandets räkning. Lantbruksstyrelsen har förordat en särskild utredning om förbandets inverkan på rennäringen. Svenska samernas riksförbund har efter samråd med de berörda samebyarna framhållit atl tillkomsten av förbandet kommer atl medföra betydande intrång och skador på rennäringen för samebyarna, bl. a. i form av markförlust och försvårade renflyllningar. Förbundet har hemställt all en utredning om de skador och intrång som vållas rennäringen skall göras, alt vad förbundet har anfört beträffande omfattningen av fältet och uppförande av stängsel och andra anordningar skall beaktas vid den fortsatta utredningen, atl frågan om att anlägga etl flygfält i Arvidsjaur skall övervägas i samråd med samerna och atl samerna skall få representation i den i mars 1974 inrättade delegationen för samordning av mUitära och civila intressen i samband med elableringen av del nya förbandet (samarbetsdelegationen Arvidsjaur).

Faslighelsnämnden anför atl del med hänsyn lill vad som har kommit fram vid tidigare utredningar i ärendet och vid nämndens egen utredning inle synes finnas något alternativ till det nu föreslagna läget för förbandels markområde. Nämnden delar överbefälhavarens uppfattning att det är viktigt från såväl civil som militär synpunkt att det blivande övningsfältet får naluriiga gränser som lält kan iakttas av allmänheten. Fältets östra gräns bör därför enligt överbefälhavarens förslag dras vid järnvägen. Även övriga utökningar i förhållande till det av fredsorganisa­tionsutredningen förordade förslagel anser nämnden godtagbara. Del av en enskild markägare framförda önskemålet om en mindre gränsjustering bör enligt nämndens mening prövas i samband med kommande markför­handlingar. När det gäller gränsdragningen för det planerade kasernom­rådel i områdets norra del konstaterar nämnden alt det ännu inte förligger något slutgiltigt förslag om hur kasernerna skall placeras. Beslutet i denna fråga kan komma all medföra alt gränsen i norr kan

Prop. 1975:75

32

behöva Justeras. Nämnden föreslår atl ställning till den slutliga gränsdragningen i denna del av området las vid en senare tidpunkt. Fastighetsnämnden konstaterar att de huvudsakliga invändningarna mol förslagel kommer från representanter för rennäringen. Med hänsyn tiU den betydelse samerna tillmäler området som betesområde för Mausjaur sameby anser nämnden att det bör prövas närmare om inte delar av fältet kan användas som betesområde även efler förbandels etablering. Möjlig­heter till detta bör enligl nämndens mening föreligga i vart fall inom östra delen av fältet. Behovet av renstängsel kring eller inom området bör övervägas vid blivande förhandlingar med samerna. Ell fast samarbete bör enligt nämndens mening etableras mellan förbandet och samerna. Nämnden anser att del finns förutsättningar för all med ett sådant samarbete åstadkomma godtagbara förhållanden förbi. a. renflyttningar­na. Nämnden utgår från att en utredning om förbandets inverkan på rennäringen måste göras för att skapa underiag för kommande förhand­lingar med samerna om ersättning för skador och intrång i rennäringen. 1 likhet med fastighetsnämnden anser jag att de utredningar som har gjorts i frågan visar alt det inte finns något godtagbart alternativ till den föreslagna lokaliseringen av del nya förbandels kasern- och övningsom­råde. Jag delar nämndens och överbefälhavarens uppfattning att det är angeläget att förbandet får goda utbildningsbetingelser och att kasern-och övningsområdet får naluriiga gränser. Del föreliggande förslagel tillgodoser enligt min mening dessa önskemål. Jag lillstyrker därför att mark för förbandet anskaffas i huvudsak enligl förslagel. Del bör få ankomma på regeringen alt senare besluta om den gränsjuste­ring i områdets norra del som kan bli följden av kommande beslut om kasernernas slutgiltiga placering. Detta kan medföra atl vi.ssa äldre bostadsfastigheler behöver lösas in. När det gäller frågan om förbandets inverkan på rennäringen anser Jag i likhel med faslighelsnämnden att det bör prövas närmare om inte delar av fältet kan användas för renbete även sedan förbandet har satts upp. Denna fråga liksom också behovet av renstängsel kring eller inom området och förutsättningarna för de årliga renflyttningarna bör därför utredas särskilt. Jag anser atl en sådan utredning är nödvändig för all skapa underlag för de förhandlingar som skall föras med samerna. Jag avser alt i annal sammanhang återkomma till regeringen i denna fråga. Så snart förbandet har satts upp bör man vidare från förbandels sida vidta åtgärder för atl fä till stånd etl fast samarbete med samerna. Del är angelägel atl förbandet aktivt medverkar till alt underlätta rennäringens fortsatta bedrivande. Del ankommer på chefen för armén att bevaka detta. De sociala verkningarna i övrigt av att det föreslagna markområdet las i anspråk för militära ändamål synes bli relativt små. Endast nio personer är fast bosatta inom området och sju av dessa är äldre än 60 år. Jag vill dock understryka angelägenheten av atl man här liksom i samband med genomförandel av andra markförvärv för försvaret tar lill vara alla möjligheter att underlätta omställningen förde

Prop, 1975:75

33

personer som måsle flytta nar fältet tas i anspråk, tex. genom att lämna tillstånd att bo kvar under en övergångstid.

Svenska samernas riksförbund har i sitt yttrande till fastighetsnämnden fört fram önskemål om samråd med samerna beträffande frågan om att anlägga ell flygfält vid Arvidsjaur och om representation för samerna i samarbelsdelegationen Arvidsjaur, Om och när frågan om att anlägga ett flygfält vid Arvidsjaur blir aktuell ulgår Jag från att samerna kommer alt beredas tillfälle att framföra sina synpunkter på flygfältets placering m. m. med hänsyn till eventuella konsekvenser för rennäringen. Önske­målet från samerna om representation i samarbetsdelegationen är enligt min mening föranlett av en missuppfattning om delegationens arbetsupp­gifter. I delegationen ingår endasl representanter för myndigheter m. m. som har verkställande uppgifter i samband med att del nya förbandet organiseras och för vilka det är angeläget att förbereda en samordning av dessa uppgifter. Det har inle ansetts lämpligl alt delegationen omfattar representanter för olika intressegrupper, t. ex. personalorganisationer och värnpliktiga, som har möjlighet att påverka sin situation genom direkta kontakter med de myndigheter som är företrädda i delegationen. Samer­na har möjlighet att bevaka för dem vitala intressen i fråga om samhällsuppbyggnad m. m. på samma sätt som gäller för andra frågor som tas upp lill behandling och beslut i kommunen, landstinget och länsstyrelsen. I den mån samarbetsdelegationen i sitt arbete kommer in på frågor där delegationens stäUningstagande direkt berör samernas villkor utgår Jag från alt samerna får tillfälle att framföra synpunkter till delegationen. Jag har inhämtat att det också är delegationens avsikt att både informera och inhämta synpunkter från dem som berörs av delegationens arbete. Elt sådant samarbele har för övrigi redan inletts.

Forlifikationsförvaltningen har överslagsmässigt beräknat kostnaderna för atl genomföra nödvändig markanskaffning m. m. till 5 milj, kr. 1 detta belopp har räknats in eventuella kostnader för sådant ytterligare markförvärv som kan komma att visa sig nödvändigt sedan ka-ernom-rådets lokalisering slutgiltigt har bestämts. Som Jag har nämnt i det föregående har medel för atl påbörja markanskaffningen beräknats under anslaget Arméförband: Anskaffning av anläggningar för budgetåret 1975/76 (prop. 1975:1 bU. 6 s. 248).

Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen

att medge att ett kasern- och övningsområde för del nya frédsför­bandel i Arvidsjaur anskaffas i enlighet med vad jag har angett i det föregående.

Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop. 1975:75

34

Innehåll

Indragning av vissa flottiljadministralioner vid flygvapnet         

2

Inledning.................................................................... 

....... 

2

Nuvarande ordning..................................................... 

....... 

3

Fredsorganisationsutredningen   .............................. 

....... 

5

Remissyttrandena     ................................................. 

..... 

13

Föredraganden     ...................................................... 

..... 

18

Markförvärv för frédsförbandel i Arvidsjaur    ................ 

..... 

25

Överbefälhavaren   .................................................... 

..... 

25

Försvarets fastighelsnämnd    ................................... 

26

Föredraganden     ...................................................... 

..... 

30

Beslut   .......................................................................... 

..... 

33