Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1989/90:40

om tullregisterlag m. m.

Prop. 1989/90:40

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 19 oktober 1989.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Kjell-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås införande av en tullregisteriag samt vissa ändring­ar i tullagen och lagen om straff för varusmuggling.

Syftet med förslagen är att ge en rättslig grund för att ta i drift ett datasystem för hantering av olika typer av tullklareringsärenden. Genom att datasystemet kommer att ta över en stor del av den hantering av tullhandlingar som idag utförs manuellt, kommer ett mer effektivt och rationellt system för tullens import- och exportmtiner att skapas.

Det är avsikten att datasystemet i begränsad omfattning skall börja tas i bruk från den 1 juni 1990. I det nu lämnade förslaget behandlas dels grundläggande frågor avseende tulldatasystemet i dess helhet och dels frågor som är mer specifika för den del av systemet som först skall tas i drift, nämligen exportsystemet och de delar av transitsystemet som avser export. Regeringen avser atl senare återkomma med förslag avseende specifika regler för importsystemet och de delar som återstår avseende transitsystemet.

Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 juni 1990.

1    Riksdagen 1989/90. 1 saml. Nr 40

1  Förslag till

Prop. 1989/90:40

Tullregisterlag

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 §   För de ändamål som anges i 2 § får ett för tullmyndigheterna gemen­

samt tullregister föras med hjälp av automatisk databehandling.

Bestämmelserna i denna lag gäller inte det register som tullverket för i spaningssyfte med stöd av lagen (1965:94) om polisregister m. m. och inte heller andra register som regleras i annan lag eller förordning.

Bestämmelser om förfarandet vid import och export finns i tullagen (1987:1065).

2 §   Tullregistret får användas för

1.

fastställande, uppbörd, restitution och redovisning av tull, annan skatt och avgifter som skall betalas till tullverket,

2.

fullgörande av övervaknings-, kontroll- och revisionsuppgifter inom tullmyndigheternas område,

3.

planering och tillsyn av lullmyndighelernas verksamhet och

4.

framställning av statistik och andra samlingar av uppgifter inom ramen för den verksamhet som tullmyndigheterna ansvarar för.

Tullregistrets innehåll

3 §   I den utsträckning som behövs för att ändamålet med registret skall

tillgodoses får tullregistret innehålla

1.  uppgifter som importörer och exportörer enligt lag eller annan författ­

ning är skyldiga att lämna med anledning av import eller export av varor,

2.

andra uppgifter som importör eller exportör lämnar i tullärenden,

3.

uppgifterna i tulltaxan enligt tulltaxelagen (1987:1068) och i statistisk vamförteckning som utfärdats av generaltullstyrelsen,

4.

uppgifter om kontroll av import och export inom tullmyndigheternas område,

5.

uppgifter för statistikproduktion,

6.

uppgifter för debitering eller avräkning av skatt och avgifter som inte påförs vid tulltaxering,

7.

uppgifter om beslut av tullmyndigheter,

8.

uppgifter om andra myndigheters beslut om import- och exportlicen­ser,

9.

uppgifter om tillstånd som krävs för import eller export av varor,

10.

uppgifter om registrering hos riksskatteverket av en importör som skattskyldig avseende vissa punktskatter,

11.

uppgifter om betalning och indrivning av tull, annan skatt och avgifter,

12.

uppgifter rörande fysiska och juridiska personers identitet,

13.

uppgifter avseende identitelsbeteckningar för transportmedel och

14.   uppgifter för kontroll av, åtkomst till och användning av registret.

Närmare föreskrifter om tullregistrets innehåll meddelas av regeringen

eller den myndighet regeringen bestämmer.

4 §   Tullregistret får sambearbetas med uppgifter från andra register

enligt följande:

register hos

uppgiftens art

Prop. 1989/90:40

1.                                       riksskatteverket

uppgifter om   registrering  som

skattskyldig

2.                                       kommerskollegium

uppgifter om import- och export-

licenser

3.                                       statens jordbruksnämnd

uppgifterom import- och export-

licenser

5 §   Varje ärende enligt 2 § 1. och 2. som någon anhängiggör skall förses med ett tullidentifikationsnummer (tullid).

Tullid, personnummer och organisationsnummer är grundläggande sök­begrepp i tullregistret.

Åtkomst och utlämnande

6

§ Samtliga tullmyndigheter får ha terminalåtkomst till tullregistret. Annan tullmyndighet än generaltullstyrelsen får dock endast ta del av de uppgifter som behövs i myndighetens verksamhet.

7

§ Utlämnande av uppgifter ur tullregistret får ske på medium för automatisk databehandling till statens jordbruksnämnd, kommerskollegi­um, riksskatteverket, länsskattemyndigheter och riksrevisionsverket. Till andra myndigheter får uppgifter i registret lämnas ut på medium för automatisk databehandling endast om detta följer av lag eller förordning eller om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har medgett det.

Övriga bestämmelser

8 § Uppgifter som hör till ett tullärende skall gallras ut ur registret sex år

efter utgången av det kalenderår då uppgiften lämnades.

Om det i lag eller annan författning har föreskrivits längre tid för bevarande av vissa uppgifter gäller den föreskriften. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, om det finns särskilda skäl, föreskriva annan tid för beväring av vissa uppgifter.

9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får över­

lämna till en juridisk person att förmedla uppgifter i elektroniska doku­

ment som avses i 12 a § tullagen (1987:1065) till och från lullregistret.

Den som tar del av uppgifter i förmedlingsverksamhet som avses i första stycket, får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han i verksamheten fått veta om enskilds ekonomiska och personliga förhållanden.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekre­tesslagen (1980:100).

1.     Denna lag träder i kraft den 1 juni 1990.

2.  Utöver vad som anges i 7 § får uppgifter ur tullregistret intill utgången

av år 1992 överlämnas på medium för automatisk databehandling även till

statistiska centralbyrån.

2 Förslag till

Prop. 1989/90:40

Lagonn ändring i tuUagen (1987:1065)

Härigenom föreskrivs i fråga om tullagen (1987:1065) dels att 14, 41, 42, 54, 106, 110 och 114 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fem nya paragrafer, 3 a och 12 a 12 d §§, av följande lyddse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3a§

/ verksamheten enligt denna lag använder tullmyndigheterna ett sy­stem för automatisk databehand­ling (tulldatasystemet). Närmare bestämmelser om register som ingår i systemet finns i tullregisterlagen (1989:0000).

12a

§

Generaltullstyrelsen kan ge tid­stånd tid att tulldeklaration och andra uppgifter som skad avges en­ligt denna lag eller enligt lagen (1987:1069) om tullfrihet m. m. får lämnas genom ett elektroniskt do­kument till tulldatasystemet eller på annat sätt med hjälp av automatisk databehandling.

Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande.

Ett tillstånd enligt första stycket får förenas med vdlkor om det tek­niska förjarandet för uppgiftsläm­nandet och om förfarandet i övrigt.

En tullmyndighet får genom tud-datasyslemet överföra elektroniska dokument och andra upptagningar till en uppgiftslämnare.

12b§

Ett elektroniskt dokument anses ha kommit in till en tullmyndighet när det blivit tillgängligt för myn­digheten för överföring tid sådan form att det kan läsas.

Om uppgifter i ett elektronisk do­

kument förmedlas genom annan

myndighet än tullmyndighet eller

genom juridisk person efter bemyn­

digande enligt 9§ tullregisterlagen

(1989:0000)    anses    dokumentd

4

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1989/90:40

dock ha kommit in lid tullmyndighe­ten redan när det tagits emot och kan antas ha avskilts JÖr tullmyndigheten hos förmedlaren.

12c§

Om uppgifter lämnats genom överföring av ett elektroniskt doku­ment tid tulldatasystemet skall tulf myndigheten handlägga ärendet i sak först sedan uppgiftslämnaren begärt tullklarering under åbero­pande av dokumentets tullidentifi­kationsnummer (tullid).

12d§

Tullmyndighets beslut i ärende som anhängiggjorts genom ett elek­troniskt dokument får meddelas ge­nom ett sådant dokument.

14§ En tulldeklaration skall innehålla

1.    varans nummer enligt tulltaxan i tulltaxelagen

(1987:1068) eller enligt statistisk vamförteckning, som utfärdats av gene­raltullstyrelsen, och en kort vambeskrivning, om en sådan inte finns i de handlingar som bifogas deklarationen,

2.

tullsats och annan skattesats,

3.

varans tull- och skattepliktiga kvantitet samt värde,

4.

gmnd för nedsättning av eller frihet från tull eller annan skatt,

5.

belopp som skall betalas i tull och annan skatt.

För kontroll av uppgifter som avses i första stycket och av att varan får införas skall i tulldeklarationen eller annan handling lämnas de ytteriigare uppgifter som regeringen föreskriver. 1 tulldeklarationen eller annan hand­ling skall också lämnas de ytterligare uppgifter som regeringen föreskriver för tillämpningen av konventionen om förenkling av formaliteterna vid handel med varor. Regeringen får föreskriva att uppgifterna i tulldeklara­tionen skall lämnas i kodform.

Tullmyndigheten kan medge undantag från skyldighet att lämna uppgif­ter som avses i första stycket, om tullmyndigheten finneratt den tullskyldi­ge har avsevärd svårighet att lämna uppgifterna. Innebär medgivandel att den tullskyldige inte behöver lämna uppgift om varans nummer, kan tullmyndigheten bestämma att han skall lämna en sådan beskrivning av varan som behövs för varans förtullning.

Generaltullstyrelsen kan medge att de uppgifter som av.ses i första stycket får lämnas medhjälp av tele-överförda meddelanden eller andra automatiska metoder eller i form av upptagning för automatisk databe­handling.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

Prop. 1989/90:40

41       §

Den för vars räkning en vara förs ut ur landet (exportör) skall göra en skriftlig anmälan om utförseln till tullmyndighet. Anmälan skall innehålla uppgift om

1.

varans nummer enligt statistisk vamförteckning som utfärdats av generaltullstyrelsen,

2.

varans kvantitet och värde,

3.

grund för återbetalning av eller befrielse från tull eller annan skatt på grund av utförseln.

Generaltullstyrelsen kan medge all de uppgifter som avses i första stycket får lämnas med hjälp av tele-överförda meddelanden eller andra automatiska metoder eller i form av upptagning för automatisk databe­handling.

42         

§

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om uppgifter och handlingar som skall lämnas till tullmyndigheten när en vara förs ut ur landet.

Tullmyndigheten kan förelägga exportören att lämna de ytteriigare upp­gifter som behövs för kontroll av anmälan om utförsel eller av annan uppgift i fråga om en vara som skall föras ut.

På gmndval av de lämnade upp-

På gmndval av de lämnade upp­

gifterna och den undersökning av

giftema och den undersökning av

varan, som kan behövas, kontrol-

varan, som kan behövas, kontrol­

lerar tullmyndigheten att varan får

lerar tullmyndigheten om det finns

föras ut.

något hinder mot utförseln.

54 § Tullmyndighet får, om det kan ske utan risk för att föreskrifter om införsel åsidosätts, överlämna åt ett bolag eller en förening som innehar tullupplag eller frihamn all utföra den kontroll som annars ankommer på tullmyndighet i samband med

1.    att en vara skall läggas upp på upplaget eller i frihamnen,

2.

att en vara som förvaras på upplaget eller i frihamnen skall tas om hand av hemtagare eller i övrigt tas ut från upplaget eller frihamnen, eller

3.

att en vara sänds från eller till upplaget eller frihamnen enligt 7 § förstastycket 1.

Tudmyndighet får, om det kan ske utan risk för att föreskrifter om utförsel åsidosätts, överlämna åt ett bolag eller en förening som bedriver godshantering att utföra den kon­troll som annars ankommer på tud­myndighet i samband med att en vara skall föras ut ur landet.

106 §

Beslut om godkännande av om- Beslut om godkännande av om­

bud enligt 13 § andra stycket, upp- bud enligt 13 § andra stycket, upp­

drag att utföra tullmyndighets kon-     drag att utföra tullmyndighets kon-

6

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1989/90:40

troll enligt 54 § 2 och 3 och medgi­vande att betala tull och annan skatt enligt särskild tullräkning samt om hemtagningslillstånd och andra tillstånd som utfärdats enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får, om det finns skäl till det, åter­kallas av generaltullstyrelsen och, om styrelsen inte meddelat beslu­tet, av annan tullmyndighet. Tull­myndigheten kan i dessa fall för­ordna att beslutet om återkallelse skall gälla omedelbart.

troll enligt 54 § och medgivande att betala tull och annan skatt enligt särskild tullräkning samt om hem­tagningstillstånd och andra till­stånd som utfärdats enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får, om del finns skäl till det, återkallas av generaltullstyrdsen och, om sty­relsen inte meddelat beslutet, av annan tullmyndighet. Tullmyndig­heten kan i dessa fall förordna att beslutet om återkallelse skall gälla omedelbart.

110§

Regeringen får, med avvikelse från denna lag, meddela föreskrif­ter om hur varor skall anmälas till tullklarering i vissa fall, när varor införs till tullområdet på järnväg, med post eller med luftfartyg.

Regeringen får, med avvikelse från denna lag, meddela föreskrif­ter om hur varor skall anmälas till tullklarering i vissa fall, när varor införs till eller utförs från tullområ­det på jämväg, med post eller med luftfartyg.

114§

Tullmyndigheterna skall på begä­ran tillhandahålla Sveriges riks­bank, riksskatteverket, statens jordbmksnämnd, kommerskollegi­um, statens pris- och kartellnämnd och länsskattemyndighet uppgifter som förekommer hos tullmyndig­heterna och som rör import eller export av varor.

Tullmyndigheterna skall på begä­ran tillhandahålla Sveriges riks­bank, riksskatteverket, statens jordbruksnämnd, kommerskollegi­um, statens pris- och konkur­rensverk och länsskattemyndighet uppgifter som förekommer hos tull­myndigheterna och som rör import eller export av varor.

/ tullregisterlagen (1989:0000) finns bestämmelser om utlämnande till vissa myndigheter av uppgifter ur tullregistret på medium för auto­matisk databehandling.

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1990.

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1960:418) om straff för varu­smuggling att 1 och 5 §§ skall ha följande lydelse.

Prop. 1989/90:40

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

!

§

'

Den som utan att ge det tillkänna hos vederbörlig myndighet till riket inför eller från riket utför gods, för vilket tull eller annan allmän avgift skall erläggas till statsverket eller som enligt stadgande i lag eller för­fattning ej må införas eller utföras, döms, om gärningen sker uppsåt­ligen, för varusmuggling till böter eller fängelse i högst två år. Gäller gämingen narkotika som avses i 8§ narkotikastrafflagen (1968:64) skall dömas till fängelse i högst tre år.

Första stycket gäller även, när någon genom att lämna oriktig upp­gift i tulldeklaration eller medelst annat vilseledande i samband med tullbehandling av gods uppsåtligen föranleder, att tull eller annan ad-män avgift undandrages statsverket eller att gods införes eller utföres i strid mot förbud.

Den som utan att ge det tillkänna hos vederbörlig myndighet till riket inför eller från riket utför gods, för vilket tull, annan skatt eller avgift skall erläggas till statsverket eller som enligt stadgande i lag eller för­fattning inte Jår införas eller utfö­ras, döms, om gärningen sker upp­såtligen, för varusmuggling till bö­ter eller fängelse i högst två år. Gäl­ler gärningen narkotika som avses i 8§ narkotikastrafflagen (1968:64) skall dömas till fängelse i högst tre år.

Första stycket gäller även, när någon genom att lämna oriktig upp­gift i tulldeklaration eller genom annat vilseledande i samband med tullbehandling av gods uppsåtligen föranleder, att tull, annan skatt ef ler avgift undandras staten eller att gods inJÖrs eller utförs i strid mot förbud. Detsamma gäller när någon genom att ändra i program eller upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar resultatet av en automatisk informationsbehand­ling.

5f 

Den som av grov oaktsamhet förövar gärning som avses i 1 eller 4 § döms till böter eller fängelse i högst två år. I ringa fall skall dock inte dömas till ansvar.

Första stycket gäller även när nå­gon, genom att lämna oriktig upp­gift i tulldeklaration eller genom annat vilseledande i samband med tullbehandling av gods eller pröv­ning som avses i 4 § 4, av grov oaktsamhet föranleder fara för att

Första stycket gäller även när nå­gon, genom att lämna oriktig upp­gift i tulldeklaration eller genom annat vilseledande i samband med tullbehandling av gods eller pröv­ning som avses i 4 § 4, av grov oakt­samhet föranleder fara för att tull.

' Senaste lydelse 1985:10  Senaste lyddse 1987:1067

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1989/90:40

tull, annan skatt eller avgift undan­dras staten eller för att gods införs eller  utförs  i  strid   mot  förbud.

annan skatt eller avgift undandras staten eller för att gods införs eller utförs i strid mot förbud. Detsam­ma gäller när någon genom atl änd­ra i program eder upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar re­sultatet av en automatisk informa­tionsbehandling.

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1990.

Finansdepartementet

Prop. 1989/90:40

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 19 oktober 1989 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén, S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om tullregisterlag m. m. 1 Inledning

Varje år förs ett stort antal försändelser in i eller ut ur landet. Som regel skall därvid lämnas en import- eller exportanmälan till tullmyndigheten. Sådana anmälningar lämnas nästan alltid på pappersblankett. Det kan, främst vid import, vara nödvändigt att även bifoga styrkande handlingar, t.ex. faktura. Vid handläggningen av dessa ärenden använder tullmyndig­heten i regel inte datoriserade mtiner. En stor del av myndighetens perso­nalstyrka behöver användas för att manuellt granska uppgifter i ett mycket stort antal handlingar.

Inom näringslivet tas datorteknik i förening med telekommunikation i allt högre grad i bruk för att begränsa kostnader och vinna andra fördelar. I särskilt de större företagen har utvecklats, eller håller på att utvecklas, automatiska bearbetningsmetoder och kommunikationsförfaranden som innebär att en gång registrerade uppgifter används för olika ändamål och att uppgifter kan överföras mellan olika parter med datorkommunikation. I åtskilliga europeiska länder används också datasystem som stöd för tullklarering såväl av företag som tullmyndigheter.

Den 3 september 1986 tillkallade chefen för finansdepartementet en särskild utredningsman (f d. generaldirektören Sven Moberg) för att lämna förslag till hur elektroniskt uppgiftslämnande mellan företagen och tullen skulle kunna ersätta nuvarande pappersbaserade mtiner och hur tullens hantering av uppgifterna skulle kunna automatiseras med hjälp av dator­teknik (dir. 1986:20).

Utredningen, kallad tulldatautredningen (TDU), lämnade den 1 sep­tember 1987 ett delbetänkande (SOU 1987:40) Datoriseringen av tullens export- och importrutiner Förstudie. I betänkandet presenterades grunddragen i ett tulldatasystem som TDU föreslog skall utvecklas. De tullprocedurer som systemet bör baseras på beskrevs översiktligt liksom den central-lokala datorstruktur som tulldatasystemet (TDS) bör bedrivas i.

Regeringen beslöt den 10 september 1987 att TDU skulle fortsätta sitt

arbete i enlighet med de riktlinjer utredningen föreslagit i sitt betänkande.

10

Efter remissbehandling redovisade regeringen i proposition (prop. Prop. 1989/90:40 1987/88:100 bil.9) de ställningstaganden som utredningen föranledde. Regeringen anslöt sig därvid i huvudsak till utredningens förslag och beredde riksdagen tillfälle att ta del av vad regeringen anfört angående inriktningen av TDU:s fortsatta arbete. I detta sammanhang föreslog regeringen att den för TDS nödvändiga datacentralen skulle förläggas till Luleå. Skatteutskottet tillstyrkte begärda anslag (SkU 1987/88:42) och fann inte anledning att närmare kommentera vad som anförts i propositio­nen. Riksdagen biföll utskottets hemställan (rskr. 1987/88:369).

I en skrivelse den I september 1988 föreslog TDU att den fortsatta beredningen av de författningsändringar som föranleds av elektroniskt uppgiftslämnande till tullen skulle ske i särskild ordning. Den 15 december 1988 tillkallade chefen för finansdepartementet en särskild utredningsman (rättschefen Johan Hirschfddt) för att lämna förslag till de författnings­ändringar som behövs inför tullens datorisering (dir. 1988:66). Den utred­ningen har antagit namnet utredningen om lagstiftningsbehovet vid tullda­toriseringen (TDL-utredningen).

TDU lämnade den 27 juni 1989 sitt slutbetänkande (SOU 1989:40) Datorisering av tullmtinerna Slutrapport. TDU hade dessförinnan, i skrivelser den 17 mars och den 29 maj 1989, redogjort för sina förslag till förändringar i tullprocedurerna och hemställt att regeringen skulle vidta de åtgärder som behövs för att tullförfaranden reglerade i lag och förordning skall utformas i enlighet med dessa förslag. Regeringen beslutade den 20 april och den 21 juni 1989 att överlämna skrivelserna till TDL-utredning­en för beaktande i dess arbete.

1 slutbetänkandet har TDU vidare lämnat förslag på hur TDS bör utformas i detalj och en tidsplan för hur TDS bör införas. Mot bakgmnd av TDS omfattning och den stora organisation som tullverket utgör har TDU föreslagit att systemet skall införas i fyra etapper. Etapp 1 bör börja genomföras senast den 1 juni 1990 samt omfatta exportfunktioner och de transitfunktioner som berör exporten. Resterande delsystem bör införas med en etapp 2 den 1 januari 1991, en etapp 3 den 1 juli 1991 och en etapp 4 den 1 januari 1992. Datorer skall börja installeras i datacentralen i Luleå under hösten 1989. Under 1990 avses lokaldatorer installeras och tas i drift i Haparanda, Norrköping och Västerås. Utbyggnaden skall fortsätta så atl så gott som alla tullplatser skall ha tillgång till TDS i början av 1993.

TDL-utredningen har den 28 april 1989 lämnat ett delbetänkande (SOU

1989:20) Tullregisterlag m.m. Förslagen i betänkandet avser de lagänd­

ringar som är nödvändiga för att TDS skall kunna börja tas i drift i de delar

som ingår i etapp 1 enligt TDU:s införandeplan. TDL-utredningen har

utifrån begreppet elektroniskt dokument som är den ersättning för

pappersdokumentet som skall finnas i TDS försökt ange naturliga

lösningar för att bedöma bl. a. när ett elektroniskt dokument skall anses ha

inkommit i förvaltningslagens mening och när ett ärende skall anses an-

hängiggjort. TDL-utredningen föreslår att TDS skall regleras i en särskild

registeriag. Utredningen har vidare föreslagit vissa ändringar i tullagen och

lagen om straff för varusmuggling. Utredningens förslag till tullregisterlag

bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1.

11

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinslan-     Prop. 1989/90:40 serna bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. En samman­ställning av remissyttrandena finns tillgänglig på finansdepartementet (dnr 2376/89).

Regeringen beslutade den 14 september 1989 all inhämta lagrådets yttrande. Lagrådet har haft vissa synpunkter som har beaktats i de förslag jag nu lägger fram. Till protokollet i detta ärende bör fogas som bilaga 3 de till lagrådet remitterade lagförslagen och som bilaga 4 lagrådets yttrande.

Datainspektionen har den 17 oktober 1989 avlämnat ett yttrande enligt 2 a § datalagen (1973:289). Yttrandet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5.

Jag avser nu att ta upp frågan om lagstiftning på gmnd av TDL-utred-ningens betänkande. De förslag som lämnas i det här sammanhanget avser i huvudsak ändringar som är nödvändiga för att starta användningen av TDS i dess första etapp, d.v.s. användning avseende export. TDL-utred­ningen har även lämnat vissa förslag avseende regler som endast berör importförfarandet. Dessa förslag kommer inte att behandlas här. Jag avser att återkomma till dessa förslag vid ett senare tillfälle i samband med att andra regler om import behandlas.

2 Förfarandet i dag vid ut- och införsel av varor

Förfarandet vid införsel och utförsel av varor är reglerat i tullagen (1987:1065), tullförordningen (1987:1114) och de föreskrifter som gene­raltullstyrelsen meddelat med stöd av bemyndigande. Förvaltningslagen (1986:223) är tillämplig på tullförfarandet i den omfattning det inte fram­går något annat av tullagen eller tullförordningen.

Vid utförsel skall en exportör till tullmyndigheten göra en skriftlig anmä­lan innehållande vissa angivna uppgifter. Normalt behövs inga styrkande handlingar. Tullmyndigheten kontrollerar om hinder för utförsel förelig­ger. Om så inte är fallet medges utförsel. Anmälan kan antingen ske i omedelbart samband med gränspasseringen till tullmyndigheten på plat­sen, eller till en tullmyndighet inne i landet. I det senare fallet transiteras varorna därefter till utrikes ort via en gränsort där tullen endast konstate­rar att anmälan och beslut redan föreligger.

Även vid införsel skall en skriftlig anmälan göras. Anmälan skall avse

förtullning eller annan tullklarering. Med förtullning avses tullmyndighets

åtgärder för att tillåta fri förfoganderätt över varor vid införsel. Vid

anmälan till förtullning skall tulldeklaration jämte styrkande handlingar

lämnas. Tullmyndigheten kontrollerar vid förtullningen att varan får föras

in i landet och fastställer tull, annan skatt och avgift för den. Som huvudre­

gel skall det fastställda beloppet betalas inom 15 dagar från taxeringsbeslu­

tet och importören får förfoga över varan först när betalningen erlagts.

Generaltullstyrelsen kan dock medge en importör kredit. En sådan impor­

tör - kreditimportör - betalar enligt särskild tullräkning för samtliga

sändningar under en vecka och får förfoga över godset redan innan betal-

12

ning eriagts. Den helt övervägande delen av importen till Sverige sker mot     Prop. 1989/90:40 betalning av tull, annan skatt och avgift i efterhand.

Vid införsel kan importören i stället för att direkt anmäla varan till förtullning välja någon annan form av tullklarering. Varan kan transiteras, läggas upp för förvaring på tullupplag, tullager, i frihamn eller exportbutik, tas hem om importören har hemtagningstillstånd eller innehas med tem­porär tullfrihet. Dessa klareringsformer (bortsett från varor som försäljs i exportbutik) fömtsätter att varan senare skall anmälas till ny klarering, t.ex. förtullning. Utöver förtullning finns några former av klarering som inte medför behov av ytterligare klarering. Dessa är att varan åtemtförs eller överlåts antingen till staten eller för förstöring.

3 TDS utformning i huvuddrag

I TDS skall flertalet import-, export- och transitärenden kunna hanteras. TDS kommer att byggas upp av flera delsystem. De olika delsystemen beskrivs i följande figur. Den visar på ett förenklat sätt hur de olika delsystemen hänger ihop. Delsystemen kan i huvudsak delas in i tre huvudgrupper; expeditionssystem, stödsystem och övriga delsystem. Dess­utom finns tekniska delsystem som mottagningsfunktionen och klarerade ärenden. Vissa delsystem som kommunikation, driftsystem och rapport­produktion finns inte med i figuren.

TDS skall ha en central-lokal datorstmktur. Det behövs en centraldator, inemot 20 lokaldatorer och ca 800 arbetsplatsutrustningar.

Även efter införandet av TDS kommer export- och importanmälningar att kunna lämnas på papper. 1 dessa fall registreras informationen manu­ellt i TDS av en tulltjänsteman från en bildskärmsterminal. Endast den som fått särskilt medgivande därtill skall få överföra information elektro­niskt till TDS. Det måste dock understrykas att om TDS skall få avsedd effekt är det nödvändigt att möjligheterna till elektroniskt uppgiftslämnan­de i största möjliga utsträckning tas till vara.

De elektroniska meddelandena i TDS kan avse utförselanmälan, inför­selanmälan, tulldeklaration, transitdeklaration och rättelse av eller fråga om tidigare inlämnat ärende. Näringsidkaren skall när han upprättar ett elektroniskt meddelande förse detta med ett unikt identifieringsnummer ("tullid") ur en alfanumerisk serie som han tilldelats av tullen. När en näringsidkare vill göra en rättelse avseende en uppgift som han tidigare lämnat i ett ärende kan han inte göra ändringen i det tidigare lämnade meddelandet. I stället måste han sända ett nytt kompletterande meddelan­de som kommer att lagras i samma fil som det urspmngliga meddelandet tillsammans med alla andra meddelanden som rör samma ärende. Uppgif­tema kan därför sökas med samma tullid.

Elektronisk överföring av information från en näringsidkare hanteras i

TDS av en mottagningsfunktion som består av två delar, en utanför TDS

med vilken företag kommunicerar samt en inlem vilken mottar informa­

tion från den externa delen av funktionen. Med begreppet mottagnings­

funktion kommer dock fortsättningsvis endast att avses den externa delen

13

ö

versiktlig bild av TDS

Mottagnings­funktion extern

Prop. 1989/90:40

Mottagnings-

funktksn

Intern

Initlalkontroa

r

Import

I

I

Export

T

Transit

Kassa-

ExpeditkxTS-l     funktion system

ö

vrig

debitering

------ 1--- 

Klarerade 

ä

renden

Tulltaxa

Beti

ö

righet

St

ö

dsystem

-

ö

retagsregtstei

Gemensamma register

1

14

av funktionen. 1 mottagningsfunktionen loggas inkomna meddelanden och     Prop. 1989/90:40 avsändaren får en kvittens. Från mottagningsfunktionen skickas det elek­troniska meddelandet till centraldatorn där förberedelser för klareringen påbörjas. Mottagningsfunktionen används även för att överföra medde­landen från tullen till en näringsidkare.

Klarering av ärenden sker i expeditionssystemen. Hanteringen av ären­den har delats upp i delsystemen initialkontroll (som ingår i delsystemet kontroll), import, export, transit, övrig debitering och kassafunktion.

I initialkontrollen sker en automatisk kontroll av ärendet utifrån styrda spärrar, krav på vissa tillstånd eller licenser, prisavvikelser eller genom slumpvis urval. Om ärendet klarar kontrollen placeras det i grön kanal, vilket innebär en rekommendation från systemet att ärendet bör godkän­nas. I annat fall placeras ärendet i röd kanal vilket innebär att vissa åtgärder måste vidtas innan slutligt klareringsbeslut kan fattas.

För att ett ärende skall klareras fömtsätts att en begäran om viss tullkla­rering har lämnats. En sådan begäran kan framställas i samband med att ett tulldatameddelande med uppgifter om varan lämnas, men det är också möjligt att begära att en tullklarering utförs med stöd av tidigare lämnade uppgifter. En begäran om klarering kan göras genom ett elektroniskt meddelande, på pappersdokument eller muntligt. Ett ärende som har genomgått initialkontrollen men för vilket klarering ännu inte har begärts, lagras i centraldatorn i väntan på att frågan om klarering av godset skall aktualiseras vid någon tullanstalt. När så sker överförs ärendet till den aktuella lokaldatorn. För manuellt registrerade ärenden sker initialkon­trollen i lokaldatorn.

Funktionerna vid export, import och transit liknar varandra i stor ut­sträckning. Om ärendet är placerat i röd kanal så skall den handläggande tulltjänstemannen, när klarering begärts, vidta de åtgärder som noteringen om röd kanal föranleder och därefter registrera resultatet av utförda kon­troller. Om ärendet är placerat i grön kanal kan tulltjänstemannen anting­en följa systemets rekommendation och godkänna ärendet eller välja att själv överföra ärendet till röd kanal för ytterligare åtgärder. I och med att tulltjänstemannen godkänner ärendet, slutförs klareringen. I importsyste­met sker därvid beräkning av tull, annan skatt och avgifter på grundval av lämnade uppgifter om bl. a. tullvärde, statistiskt nummer och ursprungs­land. Delsystemet övrig debitering hanterar, med något undantag, debite­ring av de avgifter som inte tas upp på tullsedel. Det rör sig om vägtrafik­skatt, fyr- och farledsvaruavgift, tullförrättningsavgift, export- och tu-ristvagnsavgift, tullageravgift m.m. Delsystemet kassafunktion används vid betalning från kunder som inte har kredit hos tullverket.

När ett ärende är klarerat överförs det till det tekniska delsystemet

klarerade ärenden. I delsystemets uppgifter ingår att hantera klarerade

ärenden från expeditionssystemet och hantering av omtulltaxeringar och

korrigeringar. Delsystemet översänder utdrag av information till delsyste­

men handelsstatistik och uppbörd samt hanterar uppdateringen av ett

register över de spärrar som fallit ut vid klarering och det centrala sökre-

gistret över alla klarerade ärenden. Sökregislret i centraldatorn skall inne­

hålla ett utdrag av ärendeinformationen i de klarerade ärendena. Det

15

kompletta ärendet lagras i aktuell lokaldator i två år. Efter två år skall     Prop. 1989/90:40 uppgifterna lagras på annat, mindre lättillgängligt, datamedium.

I huvudgruppen övriga delsystem innefattas uppbördssystemet och sy­stemet för handelsstatistik samt de delar av kontrollsystemet som berör efterkontroll. Dessa system hör inte direkt till klareringen av ärenden och stöder inte själva klareringsprocessen. Det prisregister som ligger till grund för initialkontrollen av rimligt angivet tullvärde underhålls dock inom ramen för delsystemet handelsstatistik.

Uppbördsystemet hanterar alla ekonomiska transaktioner för tullverkets verksamhet som uppbördsmyndighet. Handelsstatistiksystemets grundläg­gande syfte är att insamla, kontrollera och bearbeta ärendeinformation på ett effektivt sätt. Avsikten är att tullverket med systemets hjälp skall kunna förse SCB med export- och importuppgifter för produktion av bl. a. han­delsstatistik. Efterkontroll utgör, tillsammans med den initialkontroll som utförs i samband med expeditionssystemens hantering av ärenden, TDS delsystem för kontroll. Efterkontrollen syftar främst till att efter den ordi­narie ärendehanteringen kontrollera om anmälnings- och uppgiftsskyldig­heten fullgjorts riktigt och fullständigt. Denna kontroll utförs främst ge­nom analys och förberedda kontroll- och revisionsbesök.

De olika delsystemen i gmppen stödsystem stöder hanteringen av ären­den i praktiskt taget alla delsystem ingående i expeditionssystemen och övriga delsystem. I huvudgruppen stödsystem ingår tulltaxa, företagsregis­ter, behörighet och gemensamma register.

Delsystemet tulltaxa innehåller tulltaxan (tuUtaxdagen (1987:1068)) med den av generaltullstyrelsen fastställda statistiska vamförteckningen. Vidare finns hänvisningar till de licensbestämmelser som gäller för varje statistiskt nummer och för ursprungs- respektive bestämmelseland. Delsy­stemet /oVe/a.jrewer kommer att innehålla grundläggande uppgifter, så­som namn/firma, person- eller organisationsnummer, adress och telefon­nummer, avseende de näringsidkare som är registrerade hos tullen. Syste­met kommer även att innehålla en kortfattad upplysning om de tillstånd och övriga beslut som rör respektive näringsidkare. Det kan t. ex. avse beslut rörande tullkredit, import- och exportlicenser eller beslut om att registrera viss importör med sådan verkan att vissa skatter inte skall betalas till tullen. Behörighetssystemetkommerall innehålla uppgifterom tulltjänstemännens rätt till åtkomst till TDS. Det grundläggande syftet med delsystemet gemen­samma register är att göra uppgifter som koder, tullid-serier, felmeddelan­den, kalenderinformation m. m. tillgängliga förändra delsystem inom TDS.

4 Allmänt om lagstiftningsbehovet vid tulldatoriseringen

En datorisering av tullklareringen innebär att manuella procedurer auto­

matiseras och att information som idag lämnas på pappersdokument i

stället lämnas i form av elektroniskt överförda uppgifter. Att information

16

på det här sättet skall kunna tillföras ett ärende hos en myndighet är något nytt. Detta medför nya förutsättningar som medför att rättsliga bedöm­ningar måste göras på en rad områden.

Naturligtvis bör så långt det är möjligt en datorisering av tullklareringen på ett naturligt sätt inordnas i det existerande rättssystemet. Detta be­främjar den goda systematik och de enhetliga principer som bör prägla bl.a. förvaltningsrättens och straffrättens områden. Att en enhetlighet upprätthålls är viktigt för att såväl rättssäkerheten som effektiviteten i det allmännas verksamhet skall tas till vara på bästa sätt.

En ytterligare anledning att inte skapa ett helt frislående regelsystem för tulldatoriseringen är att detta ofrånkomligen kommer att utgöra en före­bild när datortekniken gör ett motsvarande intåg på andra förvaltningsom­råden. Detta och den internationella utvecklingen är viktiga faktorer att beakta när reglerna för tulldatasyslemet utvecklas.

Datortekniken i sig medför vissa särskilda problem. Procedurer som vid hantering av pappersdokument framstår som närmast självklara och som inte förutsätter någon närmare beskrivning för en fungerande tillämpning måste vid en datorisering kartläggas och definieras i detalj. Vidare följer av den möjlighet att snabbt sammanställa uppgifter från olika håll som dator­tekniken medför, att uppmärksamhet måste fästas vid riskerna för otill­börligt intrång i den personliga integriteten och röjande av företagssekre­tess.

Prop. 1989/90:40

5 Tullregisterlag

Mitt förslag: Registerfrågorna skall regleras i en särskild tullregister­iag.

Utredningens förslag överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget om en särskild tullregisteriag. En remissinstans har dock haft synpunkter på vad som skall ingå i tullre­gistret.

Skälen för mitt förslag: De olika delsystemen i TDS skall administrativt fungera som ett enda register. Uppgifterna i systemet kommer att i allt väsentligt ha ett sådant sakligt och logiskt samband alt TDS även i datala­gens mening bör anses innehålla ett enda register. Registret kommer atl innehålla en stor mängd uppgifter och beröra samtliga tullmyndigheter. Registret skall även betjäna andra myndigheter med uppgifter, och det skall förses med uppgifter från andra myndigheter. Huvudparten av upp­gifterna i registret kommer alt avse juridiska personer, men det kommer även att finnas uppgifter avseende fysiska personer. Registret blir därför i sin helhet ett personregister enligt 1 § datalagen. Uppgifter i registret avseende fysiska personer kan vara av integritetskänslig natur. TDS kom­mer således till viss del att innehålla integritetskänsliga personuppgifter som kan komma att spridas i en inte obetydlig omfattning. Registret bör

17

2    Riksdagen 1989/90. 1 saml. Nr 40

därför, och med hänsyn till registrets betydelse i övrigt, regleras i en särskild registerlag.

Malmö tingsrätt har satt ifråga vad tullregistret och tulldatasystemet skall anses omfatta och särskilt då den s. k. mottagningsfunktionens plats i begreppsapparaten. Jag återkommer till mottagningsfunktionen närmare i avsnitt 12. Jag anser emellertid att den systematiska uppbyggnad av tullre­gistret som utredningen föreslagit är lämplig och att den inte rimligen kan leda till missförstånd. De särskilda regler som behövs för mottagnings­funktionen kan enligt min mening väl inordnas i den av utredningen föreslagna systematiken.

En hänvisning till den nya tullregisterlagen föreslås införas i en ny 3 a § i tullagen.

Prop. 1989/90:40

6 Registrets ändamål

Mitt förslag: Tullregistret skall få föras och användas för fastställan­de, uppbörd, restitution och redovisning av tull, annan skatt och avgifter som skall betalas till tullverket, för fullgörande av övervak­nings-, kontroll- och revisionsuppgifter inom tullmyndigheternas område, för planering och tillsyn av tullmyndigheternas verksamhet och för framställning av statistik och andra samlingar av uppgifter inom ramen för den verksamhet som tullmyndigheterna ansvarar för.

Registret skall däremot inte få användas för den typ av spanings­arbete för vilket tullens spaningsregister förs.

Utredningens förslag överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna har i huvudsak inte haft någon erinran. Fråga har dock väckts angående i vilken omfattning registret skall få användas för förundersökningsarbete och i spaningssyfte.

Skälen för mitt förslag: För att tullregisterlagen skall kunna uppfylla sitt syfte som skydd för registerade personers integritet krävs att det i lagen regleras för vilket ändamål registret får användas. Denna reglering bör ha en relativt snäv utformning.

Det huvudsakliga ändamålet med lullregistret är att uppgiftslämnandet och tullens klareringsmtiner skall automatiseras och rationaliseras. Regist­ret i TDS kommer alltså att stödja fastställande, uppbörd m.m. av tull, annan skatt och avgifter av olika slag. Med avgifter avses här samtliga de andra pålagor än skatter som blir aktuella i ett tullärende, även restavgift, räntor och tulltillägg. Däremot avses inte någon sådan rättsverkan av brott som t.ex. ordningsbot eller förverkande. Generaltullstyrelsen har anfört att administrativa vinster skulle uppnås om registret fick användas även för sådant ändamål. Utredningen ger dock enligt min mening inte tillräck­lig gmnd för att nu tillåta att tullregistret användas för ett så pass känsligt ändamål.

I tullmyndighetens klareringsarbete ingår som ett led kontroll och över- Prop. 1989/90:40 vakning. Tullens revisionsverksamhet har också en nära anknytning till klareringsverksamheten. Även för sådan verksamhet skall TDS få använ­das. I den tillåtna användningen skall ingå att inhämta uppgifter ur ett ärende i samband med tullmyndighets fömndersökning avseende detta ärende. Däremot skall registret inte få användas för den typ av spaningsar­bete för vilket tullens spaningsregister förs. Detta register (SPADI) förs av tullverket med stöd av lagen (1965:94) om polisregister m. m.

Tulldataregistret kommer vidare att användas för att tillgodose general­tullstyrelsens funktion som central förvaltningsmyndighet för tullen. Re­gistret avses innehålla uppgifter insamlade bl.a. för handelsstatistiska ändamål. Vidare kommer registret att innehålla s. k. driftstatistik för tul­len.

Slutligen skall uppgifterna i tullregistret även få användas för att uppfyl­la tullmyndigheternas skyldighet ifråga om alt tillhandahålla uppgifter till andra myndigheter. Detta gäller även sådan informationsskyldighet som tullmyndighet kan ha gentemot utländsk tullmyndighet enligt tullsamar-betsavtal.

Det finns dock för närvarande inte någon avsikt att uppgifter skall översändas till utländsk myndighet i elektronisk form. Det finns inte heller någon avsikt att i TDS nu ta emot elektroniska uppgifter från utlandet. 1 en framtid kan emellertid en sådan utveckling bli möjlig, och detta bör enligt min mening vara ett viktigt steg för att ytterligare effektivisera tullmtiner­na.

Datainspektionen har i sitt yttrande enligt 2 a § datalagen påpekat att, om fråga inte är om utlämnande av uppgifter till stater som anslutit sig till europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databe­handling av personuppgifter, krävs datainspektionens tillstånd enligt 7 kap. 16 §2 st. sekretesslagen (1980:100) vid utlämnande av uppgifter ur ett per­sonregister som kan komma att användas för automatisk databehandling i utlandet. Detta gäller enligt datainspektionen oavsett om uppgifterna läm­nas elektroniskt eller på papper.

Vi måste självfallet fullfölja de förpliktelser som vi åtagit oss gentemot annan stat i fråga om utlämnande av uppgifter i tullfrågor, detta oavsett om uppgifterna här förvaras på papper eller i elektronisk form. Förfarande bör vara så smidigt som möjligt. Den fråga datainspektionen väckt kommer att granskas ytterligare i det vidare lagstiftningsarbetet.

De problem datainspektionen pekat på har dock inte den omfattningen

att de bör utgöra ett hinder för att ta TDS i drift enligt planerna. Pro­

blemen kan uppstå endast avseende sådana länder som inte är anslutna till

europakonventionen och som använder sig av automatisk databehandling.

Dämtöver skall utlämnandet avse personuppgifter som hämtas ur tullre­

gistret. Inledningsvis kommer det att vara ett begränsat antal uppgifter

som registreras i TDS. Om fråga om sådant utlämnande av uppgifter vilket

kräver datainspektionens tillstånd enligt 7 kap. 16 § sekretesslagen ändå

skulle uppkomma innan en lösning åstadkommits får detta hanteras inom

ramarna för gällande lagstiftning, även om ett sådant förfarande skulle vara

omständligt.

19

Jag föreslår att bestämmelser om registrets ändamål införs i 2 § tullregis­terlagen.

Prop. 1989/90:40

7 Registrets innehåll

Mitt förslag: I lagen dras ramarna upp för vilka uppgifter som skall få finnas i registret. Detaljregleringen får göras på lägre nivå än i lag.

Utredningens förslag överensstämmer med mitt.

Ett par remissinstanser har haft vissa synpunkter på detaljer vad gäller ramarnas utformning.

Skälen för mitt förslag: Det är viktigt att karaktären på de uppgifter som får föras in i registret slås fast i lag. Någon detaljreglering är inte möjlig men ramarna kan anges. Regeringen eller den myndighet regeringen be­stämmer bör ge de närmare föreskrifter som kan behövas om registerinne­hållet. Naturligtvis får uppgifterna i registret användas endast i enlighet med de i lagen angivna ändamålen med registret.

De uppgifter som skall få finnas är de som behövs för att systemet skall kunna fylla sina funktioner. Däri ingår de uppgifter som importören eller exportören har att lämna i ärendet antingen de lämnas av honom själv, ett ombud eller tas fram av tullmyndigheten. Med uppgifter avses både upp­gifter om sakförhållanden och viljeförklaringar i form av yrkanden.

I registret behövs uppgifter om tullmyndigheternas kontrollverksamhet. Häri inryms bl.a. uppgifter inhämtade vid kontroll samt uppgifter om konlrollobjekt, kontrollunderlag och kontrollresultat. Med "kontroll av import och export" avses även kontroll av transiterat och lagrat gods och av transportmedel.

Vidare finns ett behov av vissa gmndläggande uppgifter avseende fysis­ka och juridiska personer som skall använda sig av ett elektroniskt upp­giftslämnande. Det gäller sådana uppgifter som namn, person- eller orga­nisationsnummer, adress, telefon, post- eller bankgironummer. Dessa uppgifter har i lagtextförslaget kallats uppgifter rörande fysisk eller juri­disk persons identitet. Såsom en remissinstans har påpekat täcker detta begrepp inte helt naturiigt de avsedda uppgifterna. Med hänsyn till be­stämmelsens ramkaraktär och registrets funktion bör dock beteckningen kunna användas.

Generaltullstyrelsen har vid remissbehandlingen tagit upp frågan om tullens s.k. prejudikatregister. Detta synes inte som sådant ha någon funktion att fylla i del datoriserade klareringssystemet. Något skäl att föra in prejudikatregistret i TDS finns därför inte. Naturligtvis möter det inte något hinder att bygga upp spärrar i TDS utifrån uppgifter hämtade från prejudikatregistret. Inte heller torde det finnas något hinder mot att lägga upp prejudikatregistret i ett särskilt från tullregistret avskilt dataregister som dock kan vara sökbart från samma terminal som används inom TDS.

Jag föreslår att bestämmelser om vilka uppgifter registret får innehålla införs i 3 § tullregisterlagen.

20

8 Sökbegrepp

Prop. 1989/90:40

Mitt förslag: 1 tullregisterlagen anges de sökbegrepp som vanligen skall användas. Dessa gmndläggande sökbegrepp skall vara tullid och person- eller organisationsnummer. Även andra sökbegrepp skall kunna användas.

1 lagtexten bör även anges att tullid skall åsättas alla tullklare­ringsärenden.

Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt.

Några remissinstanser har haft önskemål om att vissa ytterligare sökbeg­repp skall anges i lagen. Datainspektionen har ansett att en uttömmande reglering av vilka sökbegrepp som skall få finnas bör införas i lagen. Malmö tingsrätt har ifrågasatt om någon reglering behövs överhuvudtaget.

Skälen för mitt förslag: Datainspektionen har även i sitt yttrande enligt 2 a § datalagen framfört önskemål om en fullständig reglering i lag eller förordning av vilka sökbegrepp som skall få användas. Enligt min mening finns det inte skäl att i tullregisterlagen försöka göra en uttömmande reglering av vilka sökbegrepp som skall finnas i tulldatasystemet. Endast tullmyndigheterna skall, utöver vissa begränsade frågefunktioner, ha ter­minalåtkomst till datasystemet. Systemet innehåller även möjligheter att med tekniska spärrar ge tillgång till systemet i olika stor omfattning för olika gmpper av tjänstemän. I den mån det finns skäl att förbjuda använd­ningen av vissa sökbegrepp bör detta ske i den kommande förordningen. Detta kan ske utan bemyndigande i lagen. Dessutom har datainspektionen möjlighet att med stöd av 6 a § datalagen lämna föreskrifter i detta avseende i den mån regering eller riksdag inte lämnat föreskrifter.

Vid sökande efter ett visst ärende i samband med begäran om klarering skall i första hand som sökbegrepp användas det unika identifieringsnum­mer som varje ärende skall tilldelas. Detta identifieringsnummer har un­der arbetet i TDU kommit att få beteckningen "tullid". Mot bakgmnd av detta begrepps centrala roll i det datoriserade förfarandet finns det enligt min mening goda skäl att ange detta i tullregisterlagen, även om det inte hade varit helt nödvändigt.

Som huvudregel skall något ytterligare sökbegrepp inte behövas i klare-ringssammanhang. Det kan dock inte uteslutas atl det kan uppstå situatio­ner där t. ex. en fraktförare som kommer till ett tullställe kan ha förlorat eller fått en helt eller delvis felaktig uppgift avseende "tullidet". För att då kunna hitta rätt ärende är det befogat att även kunna söka på person- eller organisationsnummer. Bland annat på gmnd av den försiktighet som bör iakttas avseende användande av främst personnummer i olika samman­hang finns det skäl att i lagen även ange att dessa gmndläggande sökbeg­repp får användas.

Jag föreslår att bestämmelser om sökbegrepp införs i 5 § tullregister­lagen. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag.

21

9 Terminalåtkomst, registeransvar m. m.

Prop. 1989/90:40

Mitt förslag: Samtliga tullmyndigheter skall kunna ha terminalåt­komst till tullregistret. Den enskilda myndigheten skall dock få ta del endast av de uppgifter som behövs i myndighetens verksamhet. Föreskrifter om tullmyndigheternas rätt till terminalåtkomst skall kunna meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen be­stämmer.

Datalagens regler avseende vem som är registeransvarig skall gälla för tullregistret.

Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Jag lämnar dock inte något förslag till en särskild regel om vem som skall vara registeransvarig.

Remissinstanserna har inte haft någon erinran mot förslaget avseende terminalåtkomst. Datainspektionen har ansett att innehållet i den av ut­redningen föreslagna regeln om vem som är registeransvarig överensstäm­mer med vad som gäller enligt datalagen men har förordat att en särskild regel om registeransvar ändå införs i tullregisterlagen dock med annan utformning.

Skälen för mitt forslag: Enligt 1 § datalagen är den registeransvarig för vars verksamhet ett personregister förs om han förfogar över registret. Med förfoganderätt avses behörighet såväl att påverka innehållet i registret som att överföra innehållet till läsbar form.

Med hänsyn till önskemålet att skydda registrerade personers integritet är det en naturiig utgångspunkt att åtkomsten till registret begränsas i så stor omfattning som det praktiskt är möjligt. Generaltullstyrelsen bör ha tillgång till och kunna påverka hela registret. Övriga tullmyndigheters behörighet bör begränsas till de funktioner som arbetet på myndigheten kräver.

Datainspektionen har i yttrande enligt 2 a § datalagen anfört att registe­ransvaret bör regleras i tullregisterlagen om avsikten är att endast general­tullstyrelsen och tullmyndigheterna skall bli registeransvariga. Annars finns risk för att registeransvarets fördelning i framtiden förändras till följd av tekniska förändringar i TDS. Datainspektionen framhåller även att datalagens reglering av registeransvarighetsfrågorna många gånger be­reder tillämpningssvårigheter.

Enligt min mening bör registeransvaret för tullregistret vara fördelat på det sätt som följer av datalagens bestämmelser. Utredningens förslag i denna del bygger helt på en tolkning av innebörden i datalagens bestäm­melser. Det är därför inte nödvändigt att reglera frågan även i tullregister­lagen.

22

Tullmyndigheterna skall ha terminalåtkomst. Några begränsningar i denna åtkomst bör inte införas i tullregisterlagen. De närmare föreskrifter som kan behövas kan överlåtas till regeringen eller den myndighet rege­ringen bestämmer.

Svensk tulltjänst kan fullgöras av utländsk tullmyndighet med stöd av lagen (1959:590) om gränstullsamarbete med annan stat. Den tjänsteman vid utländska tullmyndighet som utför svensk tulltjänst har därvid i allt väsentligt de förpliktelser och befogenheter avseende tullkontroll och kla­rering som en svensk tulltjänsteman har. Redan härav följer naturligt att sådan utländsk tjänsteman, inom de ramar som lagen om gränstullsamar­bete och det mellan länderna träffade samarbetsavtalet ställer upp, skall få utnyttja TDS i sin verksamhet med fullgörande av svensk tulltjänst. Detta innebär naturligtvis inte att sådan utländsk tullmyndighet får använda registret för annat ändamål än för fullgörande av svensk tulltjänst eller att samköming där skulle få ske med uppgifter i annat register. Att ytterliga­re lagfästa detta förhållande, såsom datainspektionen föreslagit i sitt ytt­rande enligt 2 a § datalagen, är enligt min mening inte nödvändig.

Med hänsyn till betydelsen av hög säkerhet i TDS och att det är första gången som elektroniska dokument används i stor skala i statsförvaltning­en är arbetet med att utforma säkerhetsåtgärderna av särskild vikt.

Jag föreslår att bestämmelser om terminalåtkomst införs i 6 § tullregis­terlagen. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag.

Prop. 1989/90:40

10 Utlämnande och erhållande av uppgifter på medium för ADB

Mitt förslag: I tullregisterlagen skall regleras de fall där det för registrets funktion krävs att sambearbetning sker i TDS med uppgif­ter från andra personregister. Om sambearbetning bör ske i andra fall får detta regleras i annan författning eller genom tillstånd från datainspektionen.

Uppgifter ur tulldataregistret skall enligt tullregisterlagen få läm­nas ut i maskinläsbar form till de myndigheter som nu erhåller uppgifter från tullen i sådan form. I övriga fall skall uppgifter i registret få lämnas ut i maskinläsbar form endast med stöd av annan författning eller särskilt beslut. Den föreslagna bestämmelsen påver­kar inte uppgiftslämnande i annan form.

Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Utredning­en har dock inte lämnat förslag till någon reglering av när uppgifter i maskinläsbar form skall få lämnas ut från tullregistret till andra myndighe­ter än de som särskilt anges i lullregisterlagen.

En remissinstans har ifrågasatt om det finns skäl att reglera till vilka myndigheter uppgifter får lämnas från tullregistret i maskinläsbar form.

23

Andra remissinstanser har haft önskemål om utvidgningar av de föreslag­na tillämpningsområdena.

Skälen för mitt förslag: Tullen skall erhålla uppgifter på datamedium för bearbetning i TDS från vissa andra register. Det gäller uppgifter från riksskatteverket om registrerade skattskyldiga och uppgifter från kommer­skollegium och statens jordbruksnämnd om import- och exportlicenser. Sådan bearbetning, som är av grundläggande betydelse för registrets effek­tivitet, bör regleras i lag. I den mån sambearbetning behövs i ytterligare fall bör detta regleras i förordning eller genom beslut av datainspektionen för varje enskilt fall.

Möjligheterna att snabbt kombinera maskinläsbara uppgifter som läm­nas vid olika tidpunkter och för olika syften kan ge resultat som framstår som oförutsedda och stötande. Det bör därför finnas en begränsning för i vilka fall som uppgifter från TDS skall få lämnas ut i maskinläsbar form även till andra myndigheter. För de fall där utlämnande av uppgifter från tullmyndighet idag skall ske i maskinläsbar form enligt särskilt tillstånd bör det i tullregisterlagen anges att så även får ske i framtiden. Detta gäller uppgifter till statens jordbruksnämnd, kommerskollegium, riksskattever­ket, länsskattemyndigheterna och riksrevisionsverket. Det kan som fram­gått vid remissbehandlingen finnas behov av att också i andra fall medge utlämnande av uppgifter i maskinläsbar form. 1 så fall bör detta kräva författningsstöd eller särskilt beslut. Tullregisterlagen bör innefatta en sådan begränsning som redan finns i t.ex. 

II 

§ skatteregisterlagen (1980:343).

En väsentlig del av tullmyndigheternas uppgiftslämnande sker till statis­tiska centralbyrån (SCB). När det gäller SCB:s tillgång till uppgifter är författningsregleringen emellertid otydlig. I avvaktan på att statistikrege-lutredningen (C 1987:03) föreslår en reglering på området bör, som TDL-utredningen föreslagit, SCB:s rätt att på medium för ADB få ut uppgifter ur tullregistret regleras övergångsvis.

Jag föreslår att bestämmelser införs i tullregisterlagen om sambearbet­ning i 4 § och avseende utlämnande av uppgifter på ADB-medium i 7 §. Jag föreslår även att en hänvisning till tullregisterlagen görs i 114 § tullagen och att en redaktionell ändring samtidigt görs i denna paragraf i tullagen.

Prop. 1989/90:40

11 Bevarande

Mitt förslag: Uppgifter som förts in i registret skall utgallras efter sex år om annat inte föreskrivits i lag eller förordning. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall dock kunna förord­na om längre eller kortare bevaringstid.

Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna har i huvudsak inte haft någon erinran. En remissin­stans har haft synpunkter på den föreslagna regelns utformning. Två

24

remissinstanser har påpekat att preskriptionstiden för grov vamsmuggling är längre än den föreskrivna bevarandetiden.

Skälen för mitt förslag: Flertalet uppgifter bör efter en viss tid kunna gallras ut. Det förefaller osannolikt att uppgifterna i normalfallet skall behöva bevaras längre tid än sex år från det att uppgiften lämnades. Även om det kan förekomma att ett behov av att ta fram uppgifter i ett fall avseende grov vamsmuggling uppkommer mer än sex år efter det att uppgifterna lämnats torde detta vara mycket sällsynt. Det utgör enligt min mening inte ensamt tillräckligt motiv för att bevara samtliga uppgifter i registret ytterligare fyra eller rentav nio år om även fall avseende grov vamsmuggling av narkotika skall beaktas.

Finns det i något fall skäl att bevara en uppgift längre tid bör det kunna överlåtas på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att besluta om förlängd bevarandetid. På motsvarande sätt bör det vara möjligt att besluta om kortare bevarandetid. 1 den mån registret innehåller uppgifter för vilka det i lag eller förordning föreskrivs längre bevarandetid än sex år skall denna tid givetvis gälla. Detta innebär dock inte att uppgif­ter som skall lagras längre tid än sex år hos ingivaren, t.ex. i dennes egenskap av bokföringsskyldig, därför även skall lagras under samma tid i registret.

Utredningen har föreslagit en särskilt gallringsfrist om tre månader efter utgången av bevarandetiden. 1 enlighet med lagrådets yttrande lämnas dock nu inte något sådant förslag.

Inom utbildningsdepartementet pågår ett arbete med arkivlagstiftning. Härvid görs en översyn av reglerna om bevarande och gallring i registerla­garna. Detta kan komma att medföra att bevarandefrågan även avseende tullregisterlagen kan behöva ses över.

Jag förslår att bestämmelser avseende gallring införs i 8 § tullregister­lagen.

Prop. 1989/90:40

12 Mottagningsfunktionen

Mitt förslag: Kommunikationen mellan näringsidkare och TDS skall gå via en mottagningsfunktion. Regeringen eller den myndig­het regeringen bestämmer skall ha rätt att överlåta handhavandet av denna funktion lill annan.

Personal vid ett företag som anlitas för att sköta mottagningsfunk­tionen skall åläggas tystnadsplikt.

Utredningens förslag överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna har i huvudsak inte haft någon erinran. En remissin­stans har ansett att någon särskild regel om tystnadsplikt inte är nödvändig i tullregisteriagen.

Skälen för mitt förslag: I de riktlinjer för TDS uppbyggnad som lagts

25

fram för riksdagen i prop. 1987/88:100 bil.9 ingick inte mottagningsfunk- Prop. 1989/90:40 tionen. Då förutsattes att företagen skulle kunna elektroniskt överföra uppgifter direkt antingen till centraldatorn eller någon av lokaldatorerna. Detta har dock under TDU:s fortsatta arbete inte visat sig vara en tekniskt lämplig lösning. Inom näringslivet sker idag databehandling med olika språk som inte är direkt förenliga med varandra. För att en dator som använder ett språk skall kunna bearbeta uppgifter lämnade från en annan dator som nyttjar ett annat språk måste en översättning ske. Därför är det lämpligt att ha en central mottagningsfunktion där en sådan översättning görs. Funktionen är dock komplicerad och fömtsätter för att vara lönsam att den skall hantera ett väsentligt större antal meddelanden än vad som kommer att bli fallet för TDS. Det finns emellertid redan idag företag som tillhandahåller den här typen av tjänster. Det kan vara fördelaktigt om ett sådant företags tjänster kan tas i anspråk för TDS del. Mitt förslag innebär därför att tullverket efter bemyndigande av regeringen skall kunna överlå­ta till annan att ha hand om mottagningsfunktionen.

Ett sådant företag kan jämställas med ett postkontor till vilket medde­landen kommer in för att sedan förmedlas vidare till myndigheten. Med­delandena överförs från företaget till mottagningsfunktionen och från mottagningsfunktionen till centraldatorn i en s. k. fil. En fil kan innehålla flera olika meddelanden. 1 mottagningsfunktionen sker en teknisk kontroll på filnivå. Vid vissa brister skall filen återsändas till avsändaren. Någon kontroll på meddelandenivå skall däremot inte ske i mottagningsfunk­tionen. Kontrollen avser överföringen, inte själva meddelandet. Enligt min mening kan denna kontroll inte anses utgöra ett led i en ärendehante­ring.

De personer vid företaget som arbetar med mottagningsfunktionen sysslar inte med någon myndighetsutövning och skall i normalfallet inte ha någon direkt kontakt med innehållet i de meddelanden som passerar funktionen. Den närmare avgränsningen av mottagningsfunktionens roll bör anges i förordning. Det torde dock inte helt kunna förhindras att personal vid dataserviceföretaget i något fall kan få tillgång till uppgifter om andras ekonomiska och personliga förhållanden. Därför skall denna personal ha tystnadsplikt. I fråga om tulltjänstemännens tystnadsplikt gäller sekretesslagen.

Förhållanden som redan är reglerade i datalagen bör inte regleras i tullregisterlagen. Det har därför ifrågasatts om den av utredningen före­slagna särskilda regeln om tystnadsplikt för personalen vid ett serviceföre­tag som anlitas för att sköta mottagningsfunktionen bör införas i tullregis­terlagen, eller om i stället 13 § datalagen borde kompletteras. Tystnadsp­likten enligt tullregisterlagen föreslås innefatta bl.a. enskilds ekonomiska förhållanden vilket inte innefattas i bestämmelsen om tystnadsplikt i datalagen. Att nu utan någon utredning om effekterna på andra områden utvidga bestämmelsen i datalagen är inte lämpligt. Jag förordar därför att tullregisterlagen utformas på det sätt som utredningen föreslagit.

Att bryta en sådan lagfäst tystnadsplikt som den föreslagna utgör brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § brottsbalken.

Jag föreslår att bestämmelser om mottagningsfunktionen införs i 9 §

26

tullregisterlagen. Första stycket har utformats i enlighet med lagrådets förslag.

Prop. 1989/90:40

13 Det elektroniska dokumentet

Mitt förslag: Generaltullstyrelsen skall få ge tillstånd till viss person att lämna uppgifter i tullklareringsärenden elektroniskt. General­tullstyrelsen skall ha rätt att ange villkor för att uppgiftslämnande i sådan form skall få ske. Bland dessa villkor kan ingå att dessa elektroniska meddelanden skall förses med ett "lås" av viss typ. För låsta elektroniska meddelanden införs beteckningen elektroniska dokument. Elektroniska dokument skall ha samma ställning som pappersdokument i tullklareringssammanhang.

Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt.

Remissinstanserna har i huvudsak inte haft något att erinra. En remiss­instans har ifrågasatt om det, sett i ett något längre perspektiv, inte bör finnas möjlighet att delegera tillståndsgivandet till underställda tullmyn­digheter.

Skälen för mitt förslag: Det är av värde att inpassa det elektroniska uppgiftslämnandet i det nu gällande förfarandet och inte skapa rättsliga särlösningar utöver vad som är nödvändigt. En gmndläggande fömtsätt­ning för att det elektroniska uppgiftslämnandet skall kunna fogas in i gällande regelmönster är att det elektroniska meddelandet kan jämställas med ett pappersdokument. 1 detta syfte införs här termen elektroniskt dokument. Därmed avses en textenhet och en utställarenhet som genom ett tekniskt förfarande kan verifieras. Enheterna binds samman genom en teknisk kontrollmetod som ersätter pappersarkets funktion att binda sam­man en text och en underskrift i ett pappersdokument. Detta tekniska förfarande kan utformas på olika sätt och omges med olika grader av säkerhetsåtgärder.

Kraven på säkerhet när det gäller lås för de elektroniska dokumenten med anknytning till en utställare bör ställas så höga att det elektroniska dokumentet därmed kan anses jämställt med ett undertecknat pappersdo­kument. Vilken teknisk lösning som skall användas för att åstadkomma ett sådant lås bör dock inte bestämmas i lag. Området befinner sig under utveckling och parterna måste ha möjlighet att anpassa sig till detta. Det får därför ligga på generaltullstyrelsen att fastställa säkerhetsnivån på låset i sina villkor för att tillåta elektroniskt uppgiftslämnande.

Det är självklart att tullen inte - efter att ha medgivit ett elektroniskt uppgiftslämnande skall ha rätt att begära att det elektroniska dokumen­tet kompletteras med motsvarande pappersdokument. Den som inom ramarna för ett tillstånd lämnar uppgifter elektroniskt i ett tullärende är således undantagen från de skriftlighetskrav som annars hade gällt.

I och med att det elektroniska dokumentet införs som ett begrepp för en

27

handling (upptagning) jämställd med ett pappersdokument kan i huvudsak de nu gällande reglerna av förvaltningsrältslig natur tillämpas även på ett elektroniskt förfarande.

Det finns ett sådant samband mellan de tekniska frågor rörande elektro­niskt uppgiftslämnande som generaltullstyrelsen handlägger och den när­mare utformningen av ett tillstånd till sådant uppgiftslämnande att även tillståndsgivningen bör förbehållas generaltullstyrelsen.

Jag föreslår att bestämmelser om rätt till överföring av uppgifter i elektronisk form till eller från en tullmyndighet införs i två nya paragrafer, 12 a och 12 d § § , i tullagen. Bestämmelserna skall ersätta de nuvarande bestämmelserna i 14 § fjärde stycket och 41 § andra stycket tullagen om generaltullstyrelsens befogenhet att medge att uppgifter i import- och exportförfarandet får avlämnas genom elektronisk överföring.

Lagrådet har lämnat förslag till en definition av begreppet elektroniskt dokument. Jag förordar att definitionen tas in i 12 a § tullagen som har utformats i enlighet med lagrådets förslag.

Prop. 1989/90:40

14 Inkommande och anhängiggörande

Mitt förslag: Ett elektroniskt dokument skall som huvudregel anses vara inkommet i förvaltningsrättslig mening när det finns tillgäng­ligt för myndigheten för överföring till läsbar form. För det fall ett avbrott skulle uppkomma mellan mottagningsfunktionen och TDS skall dokumentet i vart fall anses inkommet samma dag som det tagits emot av mottagningsfunktionen och där kan antas ha avskiljts för tullmyndigheten. Ett ärende skall i sak handläggas först när tullklarering begärs.

Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt.

Några remissinstanser har haft synpunkter på förhållandet till tryckfri­hetsförordningens (TF) inkommandebegrepp. Några remissinstanser har ansett att inkommandetidpunkten som huvudregel bör vara förlagd till mottagningsfunktionen. En remissinstans har ansett att de föreslagna reg­lerna om inkommande bör placeras i förvaltningslagen.

Skälen för mitt förslag: För att undvika eventuella missförstånd kan det finnas skäl att redan inledningsvis klargöra att det förslag till lagstiftning som här framläggs naturligtvis inte på något sätt avser att påverka frågan om när ett elektroniskt dokument skall anses inkommet i TF:s mening. Redogörelsen i belänkandet avseende TF:s inkommandebegrepp har en­dast till syfte att ge en grund för bedömningen av när ett elektroniskt dokument bör anses inkommet i förvaltningsrättslig mening.

Förvaltningslagens regler om när en handling skall anses inkommen är inte utformade så att de täcker in elektroniska dokument. Det finns därför behov av särskilda regler för när ett elektroniskt dokument skall anses inkommet. Därvid bör TF:s regler utgöra en förebild.

28

Enligt 2 kap. 6 § 1 st. TF, jämfört med 2 kap. 3 § 2 st. första meningen Prop. 1989/90:40 TF skall en upptagning vilket innefattar elektroniska meddelanden anses inkommen när den är tillgänglig för överföring i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller uppfattas på något annat sätt. Så som lagrådet funnit är det lämpligt att bestämma att ett elektronisk dokument skall anses inkommet till tullmyndighet även i förvaltningsrättslig mening vid denna tidpunkt.

Som angivits ovan skall tullmyndigheternas befogenhet att ta del av uppgifter i mottagningsfunktionens logg begränsas i förordning till ett fåtal undantagsfall. Av 2 kap. 3 § 2 st. andra meningen TF följer att upptag­ningarna i denna logg inte i TF:s mening är förvarade hos tullmyndighet och därmed inte allmänna handlingar när tullmyndigheterna till följd av bestämmelserna i förordningen saknar befogenhet att ta del av upptag­ningarna, även om myndigheterna skulle ha teknisk möjlighet att göra detta.

I normalfallet kommer det inte att ha någon praktisk betydelse för inkommandetidpunkten om man förlägger denna till mottagningsfunk­tionen eller till centraldatorn eftersom det elektroniska dokumentet skall överföras från mottagningsfunktionen till centraldatorn nästan i samma ögonblick som det mottagits där. En försening av överföringen som med­för att en tidsfrist kan försittas kan dock tänkas inträffa, t. ex. på grund av ett tekniskt fel. Detta får inte gå ut över uppgiftslämnaren. Det bör därför för de fall det elektroniska dokumentet därvid inte anses inkommet till myndigheten redan enligt huvudregeln införas en kompletterande regel efter mönster av 10 § andra stycket FL, innehållande att handlingen i förvaltningsrättslig mening alltid skall anses inkommen den dag som den tagits emot och kan antas ha avskiljts för myndigheten hos mottagnings­funktionen. En förutsättning för att ett elektroniskt meddelande skall anses avskiljt för tullmyndighets räkning är att det inte översänts till mottagningsfunktionen i en fil som är behäftad med ett sådant tekniskt fd att filen därför inte skall vidarebefordras till centraldatorn utan i stället återsändas till avsändaren. Har filen inkommit till mottagningsfunktionen i fullgott tekniskt skick och i enlighet med uppställda villkor bör risken för den fortsatta förmedlingen övergå på tullmyndigheten.

Det har ifrågasatts om inte frågan om när ett elektroniskt dokument skall anses inkommet bör regleras i förvaltningslagen. Det finns i och för sig skäl som talar för en sådan lösning. Enligt min mening är det dock nu lämpligare att placera bestämmelsen i den lagstiftning som avser det enda förvaltningsområde som hittills är aktuellt. En placering av bestämmelsen i förvaltningslagen bör ske först när vi har en bättre bild av hur utveckligen på andra förvaltningsområden i det här avseendet kommer att bli.

Det är inte meningen att en tulltjänsteman hos en tullanstalt skall

påbörja någon handläggning av ett visst ärende förrän en tullklarering

begärs, normalt med åberopande av ett tullid. Redan när ett elektroniskt

dokument kommer in till centraldatorn påbörjas dock en datoriserad

granskning på dokumentnivå. Därmed måste en ärendehandläggning an­

ses påbörjad. Det behövs en särskild regel om när ett ärende skall börja

handläggas i sak.

29

Jag föreslår att bestämmelser om när ett elektroniskt dokument skall anses inkommet i förvaltningsrättsligt hänseende införs i en ny 12 b § i tullagen och att bestämmelser orn när ett ärende skall handläggas i sak införs i en ny 12 c § i tullagen. Paragraferna har utformats i enlighet med lagrådets förslag.

Prop. 1989/90:40

15 Exportkontroll m. m.

Mitt förslag: Av tullagen skall framgå att något uttryckligt beslut om utförselmedgivande inte skall behöva fattas när hinder för export inte föreligger.

Bemyndigandet i 110 § tullagen för regeringen att meddela före­skrifter avseende införsel med vissa transportmedel skall utvidgas till att avse även motsvarande utförsel.

Utredningens förslag överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna har inte haft någon erinran.

Skälen för mitt förslag: Gällande författningar om exportreglering byg­ger inte på något allmänt formellt förbud mot export. För licenstvång förutsätts att en positiv föreskrift om detta har givits för varan. I de fall där det inte föreligger hinder för utförsel finns inte något praktiskt behov av ett uttryckligt dokumenterat beslut att varan får föras ut ur landet. För TDS del är det fördelaktigt om ett sådant beslut inte behöver dokumenteras. Nuvarande bestämmelser kan visserligen kvarstå oförändrade och ändå medge ett sådant förfarande, i förtydligande syfte bör dock bestämmelsen i 42 § tullagen ändras.

I 110 § tullagen finns regler med bemyndigande för regeringen att i fråga om införsel med järnvägs-, post- och flygförbindelser meddela föreskrifter som i vissa avseenden avviker från tullagens bestämmelser. Motsvarande behov av ett sådant undantag finns i fråga om utförsel med dessa trans­portmedel. Jag föreslår därför att bestämmelsen ändras i detta avseende.

16 Överlämnade av förvaltningsuppgift till enskilda

Mitt förslag: Det bör införas en möjlighet för tullmyndigheterna att medge vissa företag som bedriver godshantering att utföra de kont­roller som annars ankommer på tullverket i samband med export.

Utredningens förslag överensstämmer med mitt.

Fyra remissinstanser har uttalat sig mot förslaget och två remissinstanser har uttalat sig för förslaget. Skälen för mitt förslag: Enligt 54 § tullagen får tullmyndighet, om det

30

kan ske utan risk för att föreskrift om införsel åsidosätts, överlämna åt bolag eller förening som innehar tullupplag eller frihamn att utföra viss tullkontroll i samband med import. Exempelvis kan ett tullupplag anfört­ros kontrollen i samband med att en vara tas ut från upplaget.

TDU har föreslagit att en sådan möjlighet att överiämna kontrollansvar införs även för exporten. TDL-utredningen har lämnat förslag till en sådan komplettering av 54 § tullagen. Utredningen har dock inte närmare beskri­vit hur förfarandet bör utformas, vilka insynsmöjligheter som måste läm­nas för tullmyndigheten etc.

Jag anser att det finns skäl att nu i tullagen införa en möjlighet att medge t. ex. ett speditionsföretag att i samband med export utföra tullkontroll. En sådan ordning kan få betydelse för att effektivisera TDS och tullrutinerna i stort. Den kan vara ett väsentligt instrument för att underlätta godsflödet över gränserna och för att undanröja onödiga administrativa kostnader. Å andra sidan är det nödvändigt att beakta de kontrollmässiga risker som kan vara förenade med ett sådant system. Om oegentligheter upptäcks kan godset redan ha lämnat landet. Mycket stora krav måste därför ställas på ett företag som skall kunna anförtros de aktuella uppgifterna. Ett tillstånd för enskild att utföra exportkontroll bör förenas med sådana villkor att risken för missbruk minimeras. I vart fall i inledningen bör möjligheterna att delegera myndighetsfunktionen vid export utnyttjas restriktivt. Om ordningen därvid visar sig ändamålsenlig och inte medför negativa verk­ningar ur kontrollsynpunkt bör en utvidgad tillämpning kunna medges.

Den närmare utformningen av systemet, vilka krav som skall ställas på företagen m. m. har inte utretts närmare. Det ankommer på tullmyndighe­terna att föreskriva sådana mtiner för företagen att nödvändig tullkontroll kan upprätthållas.

Utöver den föreslagna ändringen av 54 § tullagen föreslås även en redak­tionell ändring av 106 § samma lag.

Prop. 1989/90:40

17 Bokföring och skadestånd

Mitt förslag: Några särskilda regler införs inte nu avseende elektro­niska dokument som bokföringsunderlag eller avseende skadeersätt­ningar till följd av fel i TDS.

Utredningens förslag överensstämmer med mitt.

En remissinstans har framhållit vikten av att frågan om verifikationer i elektronisk form löses på ett så tidigt stadium som möjligt. Tre remissin­stanser har ansett att det är av stor betydelse att skadeståndsfrågan löses innan TDS tas i drift medan andra remissinstanser är av den uppfattning­en att särskilda skadeståndsregler inte erfordras.

Skälen för mitt förslag: Frågan om möjligheterna att utvidga tillämp­ningen av elektroniska dokument som verifikationer i bokföringssamman­hang är inte okomplicerad. Enligt min mening kan någon reglering av detta

31

inte åstadkommas utan ytterligare utredning. TDS kan tas i drift utan några lagstiftningsåtgärder i denna fråga.

En av de gmndläggande fömtsättningama för TDS är att man skall åstadkomma ett snabbare och smidigare förfarande för näringslivet. I de tekniska fömtsättningama ingår en mycket hög tillgänglighetsgrad. Vidare skall det finnas manuella reservmtiner att tillgripa i de fall där systemet trots allt vid något tillfälle kommer att stå still. Under inledningsskedet får man räkna med att risken för störningar i driften är större än normalt, det är å andra sidan naturligt att tullmyndigheterna under dessa förhållanden iakttar en extra hög grad av smidighet i förfarandet. Detta underlättas genom att det datoriserade förfarandet inledningsvis är begränsat till ex­portrutinerna, och att införandet sker gradvis inom begränsade geografis­ka områden.

Utredningen (s.l32 ff) har i korthet redogjort för gällande skadestånds­regler för det allmänna. Utredningen har därvid framhållit att det allmän­nas skadeståndsansvar också bör anses omfatta verksamheten i mottag­ningsfunktionen även när funktionen handhas av enskild.

Jag delar den uppfattning som utredningen framfört att det inte finns något omedelbart behov av att lägga fram förslag till särskilda skadestånds­regler med anledning av införandet av tulldatasystemet. Sådana frågor behöver belysas ytterligare i ett fortsalt utredningsarbete. I detta samman­hang kan jag nämna att riksdagen nyligen uttalat (1988/89:LU31) att en parlamentarisk kommitté bör tillsättas för att se över det allmännas skade­ståndsansvar i samband med myndighetsutövning. Tillsättandet av en sådan kommitté är under beredning inom justitiedepartementet. Jag vill också peka på de förslag som lagts fram i proposition 1989/90:42 om det allmännas ansvar enligt skadeståndslagen.

Prop. 1989/90:40

18 Straffrättsliga frågor

Mitt förslag: Den som genom att påverka resultatet av en automa­tisk informationsbehandling föranleder sådan effekt eller fara som sägs i 1 § respektive 5 § varusmugglingslagen skall kunna dömas till ansvar enligt lagen även om ingen person vilsdetts.

Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med milt. På av lagrå­det angivna grunder lämnas dock inte något förslag om ändring av bestäm­melserna om tullförseelse i tullagen.

Varusmugglingsutredningen har anfört att de föreslagna ändringarna av varusmugglingslagen bör hänskjutas till den utredningen.

Skälen för mitt förslag: För att ett varusmugglingsbrott skall föreligga förutsätts att en fysisk person blivit eller kunnat bli vilseledd. I TDS kommer i inledningsskedet alla beslut att fattas av en tjänsteman om än besluten kan vara helt baserade på datasystemets rekommendation. Det

32

finns dock en maskinell hantering efter tulltjänstemannens beslut, t.ex. avseende beräkning av beloppet för tull etc. som skulle kunna påverkas av en utomstående för att ge ett felaktigt slutligt resultat. I den mån förfaran­det medför vinning för gärningsmannen och skada för någon annan kan bestämmelsen i 9 kap 1 § 2 st. brottsbalken om bedrägeri bli tillämpling. Bestämmelsen i vamsmugglingslagen tar dock även sikte på fall där en vara, oavsett om en sådan förmögenhetsöverföring som angetts ovan sker, förs in eller ut i strid mot ett förbud. Vidare är det länkbart att vissa beslut i vart fall i framtiden skall kunna tas av datasystemet utan att någon tjänsteman påverkar beslutsresultatet. Det straffbara området avseende varusmuggling bör därför utvidgas till att avse även otillbörlig påverkan av en automatisk informationsbehandling. Enligt min mening bör denna ändring i varusmugglingslagen kunna införas nu, även om lagen i dess helhet är föremål för översyn.

Lagtexten har utformats på det sätt lagrådet föreslagit. Dessutom har i 1 § begreppet "tull eller annan allmän avgift" ändrats till "tull, annan skatt eller avgift" på sätt som tidigare skett bl. a. i 5 §.

Ändringar föreslås i 1 och 5 §§ vamsmugglingslagen.

Prop. 1989/90:40

19 Ikraftträdande

Mitt förslag: Samtliga ändringar föreslås träda i kraft den 1 juni 1990.

Utredningen har föreslagit att ändringarna skall träda i kraft den 1 januari 1990.

Skälen för mitt förslag: När utredningen fick sina direktiv var tidsplanen att TDS skulle las i bmk från den 1 januari 1990. Planeringen har nu förskjutits så att TDS inte skall tas i bmk förrän den 1 juni 1990. Ändring­arna bör träda i kraft vid denna tidpunkt.

20 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag har anfört i det föregående har inom finansdeparte­mentet upprättals förslag till

1.     tullregisterlag

2.

lag om ändring i tullagen (1987:1065)

3.

lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling

21 Hemställan

Jag hemställer att regeringen skall föreslå riksdagen att anta de av lagrådet granskade förslagen.

33

3   Riksdagen 1989/90. 1 saml. Nr 40

22  Beslut

Prop. 1989/90:40

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden lagt fram.

34

TDL-utredningens förslag till

Prop. 1989/90:40

Bilaga 1

Tullregisterlag (1989:0000)

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 §   För de ändamål som anges i 2 § får med hjälp av automatisk databe­

handling föras ett för riket gemensamt tulldataregister (tullregistret).

Bestämmelserna i denna lag gäller inte det register som med stöd av lagen (1965:94) om polisregister m.m. förs av tullverket i spaningssyfte samt övriga register som regleras i annan ordning.

Bestämmelser om förfarandet vid import och export finns i tullagen (1987:1065).

2 §   Tullregistret får användas för

1.  bestämmande och uppbörd av tull, annan skatt och avgifter som skall

betalas till tullverket,

2.

fullgörande av övervaknings-, kontroll- och revisionsuppgifter inom tullmyndighetemas kompetensområde,

3.

planering och tillsyn av tullmyndigheternas verksamhet och

4.   framställning av statistik och andra samlingar av uppgifter inom

ramen för den verksamhet som tullmyndigheterna ansvarar för.

3 §   Generaltullstyrelsen är registeransvarig för tullregistret.

Andra tullmyndigheter är registeransvariga när det gäller uppgifter i lullärenden som handläggs hos myndigheten och underställda tullmyndig­heter.

Tullregistrets innehåd

4 §   Tullregistret får innehålla

1.    de uppgifter som importörer och exportörer enligt tullagen

(1987:1065) är skyldiga att lärnna i samband med import eller export av

varor,

2.

uppgifterna i tulltaxan med statistisk varuförteckning och bilagor till denna,

3.

uppgifter angående kontroll av import och export inom tullmyndighe-ternas kompetensområde,

4.

uppgifter för statistiska ändamål,

.   ,

5.

uppgifter för debitering eller avräkning av vägtrafikskatt,

6.

uppgifter om beslut av tullmyndighet och beslut orn import- och exportlicenser, tillstånd som krävs för import eller export av vara samt beslut om skattebefrielse,

7.

uppgifter om betalning och indrivning av tull, annan skatt och avgif­ter,

,' '        '        _ ;     .': '    ; '\ ff"/''

8.

identitetsuppgifter rörande fysiska och juridiska personer och

35

9. uppgifter för kontroll av, åtkomst till och användning av registret.

Prop. 1989/90:40

Närmare föreskrifter om tullregistrets innehåll meddelas av regeringen     Bilaga 1 eller den myndighet regeringen bestämmer.

5 § Tullregistret får sambearbetas med uppgifter från andra register

enligt följande:

register hos

uppgiftens art

1.                                      riksskatteverket

uppgifter om  registrering  som

skattskyldig

2.                                       kommerskollegium

uppgifter om import- och export-

licenser

3.                                      statens jordbruksnämnd

uppgifter om import- och export-

licenser

6 § Tullidentifikationsnummer (tullid), unikt för varje ärende, person­

nummer och organisationsnummer är gmndläggande sökbegrepp i tullre­

gistret.

Åtkomst och utlämnande

7 §   Samtliga tullmyndigheter får ha terminalåtkomst till tullregistret.

En tullmyndighet får ta del av endast de uppgifter som behövs i myndig­

hetens verksamhet.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela före­skrifter om tullmyndigheternas rätt till terminalåtkomst.

8 § Utlämnande av uppgifter ur lullregistret får ske på medium för

automatisk databehandling till statens jordbruksnämnd, kommerskollegi­

um, riksskatteverket och riksrevisionsverket.

Övriga bestämmelser

9 § Myndighet som är registeransvarig för tullregistret skall särskilt iakt­

ta att uppgifterna får bearbetas endast i enlighet med registrets ändamål.

10 § Uppgifter som hör till ett tullärende får bevaras under högst sex år

efter utgången av det kalenderår uppgiften lämnades.

Om det i lag eller annan författning har föreskrivits längre tid för bevarande av vissa uppgifter gäller den föreskriften. Regeringen får, om det finns särskilda skäl, föreskriva annan tid för beväring av vissa uppgif­ter.

Uppgifter som inte längre får bevaras skall gallras ur registret senast tre månader efter bevaringstidens utgång.

11 § Tullverket får överlämna till bolag eller annan juridisk person att

förmedla uppgifter i elektroniska dokument till och från tullregistret (mot­

tagningsfunktionen) enligt de närmare föreskrifter regeringen meddelar.

Den som tar del av uppgifter i verksamhet som avses i första stycket, får

3

inte obehörigen röja eller utnyttja vad han i verksamheten erfarit om     Prop. 1989/90:40

någon enskilds ekonomiska och personliga förhållanden.

Bilaga 1

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekre­tesslagen (1980:100).

1.     Denna lag träder i kraft den I januari 1990.

2.  Uppgifter ur tullregistret får intill utgången av år 1992 överlämnas på

medium för automatisk databehandling även till statistiska centralbyrån.

37

Remissinstanserna

Prop. 1989/90:40

Bilaga 2 Efter remiss har yttrande över betänkandet SOU 1989:20 Tullregisterlag

m. m. avgetts av Göta hovrätt, Malmö tingsrätt, kammarrätten i Stock­holm (KRNS), riksåklagaren, datainspektionen (DI), kommerskollegium (KK), generaltullstyrelsen (GTS), statens pris- och konkurrensverk (SPK), riksarkivet, statskontoret, riksrevisionsverket (RRV), statistiska central­byrån (SCB), varusmugglingsutredningen, riksdagens ombudsmän (JO), justitiekanslem (JK), bokföringsnämnden (BFN), postverket, statens järn­vägar (SJ), Svenska handelskammareförbundet, statens jordbruksnämnd (JN), statens person- och adressregisternämnd (SPAR), företagens upp­giftslämnardelegation (FUD), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Sve­riges advokatsamfund, grossistförbundet svensk handel, Sveriges industri­förbund, Sveriges spedilörsförbund, Sveriges redareförening och Tjänste­männens Centralorganisation (TCO).

38

Författningsförslag i lagrådsremissen

Prop. 1989/90:40

1   TT-   1     *ii

Bilagas

1 Forslag till

Tullregisterlag

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 §   För de ändamål som anges i 2 § får ett för tullmyndigheterna gemen­

samt tullregister föras med hjälp av automatisk databehandling.

Bestämmelserna i denna lag gäller inte det register som tullverket för i spaningssyfte med stöd av lagen (1965:94) om polisregister m. m. och inte heller andra register som regleras i annan lag eller förordning.

Bestämmelser om förfarandet vid import och export finns i tullagen (1987:1065).

2 §   Tullregistret får användas för

1.

fastställande, uppbörd, restitution och redovisning av tull, annan skatt och avgifter som skall betalas till tullverket,

2.

fullgörande av övervaknings-, kontroll- och revisionsuppgifter inom tullmyndigheternas område,

3.

planering och tillsyn av tullmyndigheternas verksamhet och

4.

framställning av statistik och andra samlingar av uppgifter inom ramen för den verksamhet som tullmyndigheterna ansvarar för.

Tullregistrets innehåd

3 §   1 den utsträckning som behövs för att ändamålet med registret skall tillgodoses får tullregistret innehålla

1.   uppgifter som importörer och exportörer enligt lag eller annan författ­

ning är skyldiga att lämna med anledning av import eller export av varor,

2.

andra uppgifter som importör eller exportör lämnar i tullärenden,

3.

uppgifterna i tulltaxan med statistisk varuförteckning och bilagor till denna,

4.

uppgifter om kontroll av import och export inom tullmyndigheternas område,

5.

uppgifter för statistik produktion,

6.

uppgifter för debitering eller avräkning av skatt och avgifter som inte påförs vid tulltaxering,

7.

uppgifter om beslut av tullmyndigheter,

8.

uppgifter om andra myndigheters beslut om import- och exportlicen­ser,

9.

uppgifter om tillstånd som krävs för import eller export av varor

10.

uppgifter om registrering hos riksskatteverket av en importör som skattskyldig avseende vissa punktskatter,

11.

uppgifter om betalning och indrivning av tull, annan skatt och

avgifter,

39

12.

identitetsuppgifter rörande fysiska och juridiska personer,

Prop. 1989/90:40

13.

identitetsbeteckningar för transportmedel och

Bilaga 3

14.

uppgifter för kontroll av, åtkomst till och användning av registret. Närmare föreskrifter om tullregistrets innehåll meddelas av regeringen

eller den myndighet regeringen bestämmer.

4 § Tullregistret får sambearbetas med uppgifter från andra register

enligt följande:

register hos

uppgiftens art

1.                                       riksskatteverket

uppgifter  om   registrering  som

skattskyldig

2.                                       kommerskollegium

uppgifter om import- och export-

licenser

3.                                       statens jordbmksnämnd

uppgifter om import- och export-

licenser

5 § Tullidentifikationsnummer (tullid), unikt för varje ärende, person­

nummer och organisationsnummer är gmndläggande sökbegrepp i tullre­

gistret.

Åtkomst och utlämnande

6

§ Samtliga tullmyndigheter får ha terminalåtkomst till tullregistret. En tullmyndighet får dock endast ta del av de uppgifter som behövs i myndig­hetens verksamhet.

7

§ Utlämnande av uppgifter ur tullregistret får ske på medium för automatisk databehandling till statens jordbruksnämnd, kommerskollegi­um, riksskatteverket, länsskattemyndigheter och riksrevisionsverket. Till andra myndigheter får uppgifter i registret lämnas ut på medium för automatisk databehandling endast om detta följer av lag eller förordning eller om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har medgett det.

Övriga bestämmelser

8 § Uppgifter som hör till ett tullärende får bevaras under högst sex år

efter utgången av det kalenderår uppgiften lämnades.

Om det i lag eller annan författning har föreskrivits längre tid för bevarande av vissa uppgifter gäller den föreskriften. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, om det finns särskilda skäl, föreskriva annan tid för beväring av vissa uppgifter.

Uppgifter som inte längre får bevaras skall gallras ur registret senast tre månader efter bevaringstidens utgång.

9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får över­

lämna till en juridisk person att förmedla uppgifter i elektroniska doku­

ment till och från tullregistret.

4q

Den som tar del av uppgifter i förmedlingsverksamhet som avses i första     Prop. 1989/90:40 stycket, får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han i verksamheten fått     Bilaga 3 veta om enskilds ekonomiska och personliga förhållanden.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekre­tesslagen (1980:100).

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1990.

2.

Utöver vad som anges i 7 § får uppgifter ur tullregistret intill utgången av år 1992 överiämnas på medium för automatisk databehandling även till statistiska centralbyrån.

41 4   Riksdagen 1989/90. 1 saml. Nr 40

2 Förslag till

Lag om ändring i tullagen (1987:1065)

Härigenom föreskrivs i fråga om tullagen (1987:1065)

dels att 14, 41, 42, 54, 94, 95, 106, 110 och 114 § § skall ha följande

lydelse, dels att det i lagen skall införas fem nya paragrafer, 3 a och 12 a - 12 d §

§ , av följande lydelse.

Prop. 1989/90:40 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3a§

Tid stöd för verksamheten enligt denna lag använder tullmyndighe­terna ett system för automatisk da­tabehandling (tulldatasystemet). Närmare bestämmelser om register som ingår i systemet finns i tullre­gisterlagen (1989:0000).

12a§

Generaltullstyrelsen kan ge tdf stånd tid att uppgifter som skall av­ges enligt denna lag eller enligt lagen (1987:1069) om tullfrihet m. m. jår lämnas genom överföring av elektroniska dokument till tulf datasystemet eller på annat sätt med hjälp av automatisk databe­handling. Ett sådant tillstånd får JÖrenas med villkor om det tekniska JÖrfarandet för uppgiftslämnandet och om förfarandet i övrigt.

En tullmyndighet får genom tud-datasystemet överföra elektroniska dokument och andra upptagningar tid en uppgiftslämnare.

12b§

Ett elektroniskt dokument anses ha kommit in tid en tullmyndighet när det blivit tillgängligt för myn­digheten för överföring tid sådan form att det kan läsas.

Om JÖrmedlingen sker genom ju­ridisk person enligt 9 § tullregister­lagen (1989:0000) anses dokumen­tet dock ha kommit in till myndig­heten redan när den tagits emot och kan antas ha avskilts för myndighe­ten hos den juridiska personen.

Bestämmelsen i 10§ tredje styc­ketförvaltningslagen (1986:223) är

42

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1989/90:40

inte tillämplig på elektroniska do­kument.

12c§

Ett ärende där uppgifterna läm­nats i ett elektroniskt dokument skad handläggas i sak JÖrsl sedan uppgiftslämnaren hos tullmyndig­heten begärt tullklarering under åberopande av dokumentets tulli­dentifikationsnummer (tullid).

12d§

Underrättelse om en tullmyndig­hets beslut med anledning av uppgif­ter som avses i 12 a §får ske genom överföring av ett elektroniskt doku­ment.

14§ En tulldeklaration skall innehålla

1.    varans nummer enligt tulltaxan i tulltaxelagen

(1987:1068) eller enligt statistisk varuförteckning, som utfärdats av gen­eraltullstyrelsen, och en kort vambeskrivning, om en sådan inte finns i de handlingar som bifogas deklarationen,

2.

tullsats och annan skattesats,

3.

varans tull- och skattepliktiga kvantitet samt värde,

4.

grund för nedsättning av eller frihet från tull eller annan skatt,

5.

belopp som skall betalas i tull och annan skatt.

För kontroll av uppgifter som avses i första stycket och av att varan får införas skall i tulldeklarationen eller annan handling lämnas de ytterligare uppgifter som regeringen föreskriver. I tulldeklarationen eller annan hand­ling skall också lämnas de ytterligare uppgifter som regeringen föreskriver för tillämpningen av konventionen om förenkling av formaliteterna vid handel med varor. Regeringen får föreskriva att uppgifterna i tulldeklara­tionen skall lämnas i kodform.

Tullmyndigheten kan medge undantag från skyldighet att lämna uppgif­ter som avses i första stycket, om tullmyndigheten finner att den tullskyldi­ge har avsevärd svårighet att lämna uppgifterna. Innebär medgivandet att den tullskyldige inte behöver lämna uppgift om varans nummer, kan tullmyndigheten bestämma att han skall lämna en sådan beskrivning av varan som behövs för varans förtullning.

Generaltullstyrelsen kan medge att de uppgifter som avses i första stycket får lämnas medhjälp av tele-överJÖrda meddelanden eller andra automatiska metoder eller i form av upptagning för automatisk databe­handling.

43

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1989/90:40

41                                          §

''S

Den för vars räkning en vara förs ut ur landet (exportör) skall göra en skriftlig anmälan om utförseln till tullmyndighet. Anmälan skall innehålla uppgift om

1.

varans nummer enligt statistisk varuförteckning som utfärdats av generaltullstyrelsen,

2.

varans kvantitet och värde,

3.

grund för återbetalning av eller befrielse från tull eller annan skatt på grund av utförseln.

Generaltullstyrelsen kan medge att de uppgifter som avses i första stycket får lämnas med hjälp av tele-överförda meddelanden eller andra automatiska metoder eller i form av upptagning för automatisk databe­handling.

42         

§

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om uppgifter och handlingar som skall lämnas till tullmyndigheten när en vara förs ut ur landet.

Tullmyndigheten kan förelägga exportören att lämna de ytterligare upp­gifter som behövs för kontroll av anmälan om utförsel eller av annan uppgift i fråga om en vara som skall föras ut.

På grundval av de lämnade upp-

På gmndval av de lämnade upp­

gifterna och den undersökning av

gifterna och den undersökning av

varan, som kan behövas, kontrol-

varan, som kan behövas, kontrol­

lerar tullmyndigheten att varan får

lerar tullmyndigheten om det finns

föras ul.

något hinder mot utförseln.

54 § Tullmyndighet får, om det kan ske utan risk för att föreskrifter om införsel åsidosätts, överlämna åt ett bolag eller en förening som innehar tullupplag eller frihamn att utföra den kontroll som annars ankommer på tullmyndighet i samband med

1.    att en vara skall läggas upp på upplaget eller i frihamnen,

2.

att en vara som förvaras på upplaget eller i frihamnen skall tas om hand av hemtagare eller i övrigt tas ut från upplaget eller frihamnen, eller

3.

att en vara sänds från eller till upplaget eller frihamnen enligt 7 § första stycket 1.

Tullmyndighet får, om det kan ske utan risk JÖr att föreskrifter om utförsel åsidosätts, överlämna åt ett bolag eller en förening som bedriver godshantering atl utJÖra den kon­troll som annars ankommer på tud­myndighet i samband med att en vara skall föras ut ur landet.

94 §

Den  som   uppsåtligen  eller av

Till böter för tidlförseelse döms

oaktsamhet underlåter att

den som uppsåtligen eller av oakt-

44

Nuvarande lydelse

1.

lämna uppgift eller inge hand­ling enligt 13-15§§, 16 § första stycket, 41 § eller 42 § första styc­ket, eller

2.

lägga upp en vara på tullupplag enligt 50 § döms for tutljörsedse till böter.

Föreslagen lydelse

samhet

1.

underlåter att lämna uppgift eller handling om förhållanden som avses i 13-15 §§, 16 § första stycket, 41 § eller 42 § första stycket, eller lämnar oriktiga sådana uppgifter el­ler handlingar, eller

2.

underlåter att lägga upp en vara på tullupplag enligt 50 §.

Prop. 1989/90:40 Bilaga 3

1 ringa fall skall inte dömas till ansvar.

95

§

Ansvar för tullförseelse inträder inte, om underlåtenheten är belagd med straff i brottsbalken eller lagen (1960:418) om straff för varus­muggling.

Ansvar för tullförseelse inträder inte, om gärningen är belagd med straff i brottsbalken eller lagen (1960:418) om straff för vams­muggling.

106 §

Beslut om godkännande av om­bud enligt 13 § andra stycket, upp­drag att utföra tullmyndighets kon­troll enligt 54 § 2 och 3 och medgi­vande att betala tull och annan skatt enligt särskild tullräkning samt om hemtagningstillstånd och andra tillstånd som utfärdats enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får, om det finns skäl till det, åter­kallas av generaltullstyrelsen och, om styrelsen inte meddelat beslu­tet, av annan tullmyndighet.

Beslut om godkännande av om­bud enligt 13 § andra stycket, upp­drag att utföra tullmyndighets kon­troll enligt 54 § och medgivande att betala tull och annan skatt enligt särskild tullräkning samt om hem­tagningstillstånd och andra till­stånd som utfärdats enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får, om det finns skäl till det, återkallas av generaltullstyrelsen och, om sty­relsen inte meddelat beslutet, av annan tullmyndighet.

Tullmyndigheten kan i dessa fall förordna att beslutet om återkallelse skall gälla omedelbart.

110§

Regeringen får, med avvikelse från denna lag, meddela föreskrif­ter om hur varor skall anmälas till tullklarering i vissa fall, när varor införs till tullområdet på järnväg, med post eller med luftfartyg.

Regeringen får, med avvikelse från denna lag, meddela föreskrif­ter om hur varor skall anmälas till tullklarering i vissa fall, när varor införs till eller utförs från tullområ­det på järnväg, med post eller med luftfartyg.

114§

Tullmyndigheterna skall på begä­ran tillhandahålla Sveriges riks­bank, riksskatteverket, statens jordbruksnämnd, kommerskollegi­um, statens pris- och kartellnämnd och länsskattemyndighet uppgifter

Tullmyndigheterna skall på begä­ran tillhandahålla Sveriges riks­bank, riksskatteverket, statens jordbmksnämnd, kommerskollegi­um, statens pris- och konkur­rensverk och länsskattemyndighet

45

Nuvarande lydelse

som förekommer hos tullmyndig­heterna och som rör import eller export av varor.

Föreslagen lydelse

uppgifter som förekommer hos tull­myndigheterna och som rör import eller export av varor.

/ tullregisterlagen (1989:0000) finns bestämmelser om utlämnande tid vissa myndigheter av uppgifter ur tullregistret på medium för auto­matisk databehandling.

Prop. 1989/90:40 Bilaga 3

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1990.

46

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling att 1 och 5 §§ skall ha följande lydelse.

Prop. 1989/90:40 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

l§'

Den som utan att ge det tillkänna hos vederböriig myndighet till riket inför eller från riket utför gods, för vilket tull eller annan allmän avgift skall erläggas till statsverket eller som enligt stadgande i lag eller författ­ning ej må införas eller utföras, döms, om gärningen sker uppsåtligen, för varusmuggling till böter eller fängelse i högst två år. Gäller gärningen narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) skall dömas till fängelse i högst tre år.

Första stycket gäller även, när någon genom att lämna oriktig upp­gift i tulldeklaration eller medelst annat vilseledande i samband med tullbehandling av gods uppsåtligen föranleder, att tull eller annan all­män avgift undandrages statsverket eller att gods införes eller utföres i strid mot förbud.

Första stycket gäller även, när någon / tulldeklaration eller i sam­band med tullbehandling av gods genom vilseledande eller genom att på annat sätt lämna oriktig eller ofullständig uppgift eller genom att ändra i program eller upptagning ef ler på annat sätt påverka resultatet av en automatisk informationsbe­handling, uppsåtligen föranleder, att tull eller annan allmän avgift undandras statsverket eller att gods införs eller utförs i strid mot förbud.

5§ Den som av grov oaktsamhet förövar gärning som avses i 1 eller 4 § döms till böter eller fängelse i högst två år. I ringa fall skall dock inte dömas till ansvar.

Första stycket gäller även när nå­gon, genom att lämna oriktig upp­gift i tulldeklaration eller genom an­nat vilseledande i samband med tullbehandling av gods eller prövning som avses i 4 § 4, av grov oaktsam­het föranleder fara för att tull, annan skatt eller avgift undandras staten eller för att gods införs eller utförs i strid mot förbud.

Första stycket gäller även när nå­gon

1.

i tulldeklaration eller i övrigt i samband med tullbehandling av gods genom vilseledande eller ge­nom att på annat sätt lämna oriktig eller ofullständig uppgift eller ge­nom att ändra i program eller upp­tagning eller på annat sätt påverka resultatet av en automatisk infor­mationsbehandling, eller

2.

genom vilseledande i samband med prövning som avses i 4 § 4, av grov oaktsamhet föranleder fara för att tull, annan skatt eller avgift un-

'Senaste lydelse 1985:10 - Senaste lydelse 1987:1067

47

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

Prop. 1989/90:40

Bilaga 3 dandras staten eller för att gods in­förs eller utförs i strid mot förbud.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1990.

48

Lagrådets yttrande

Prop. 1989/90:40

Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1989-10-10

Närvarande: f d. regeringsrådet Bengt Wieslander, regeringsrådet Bertil

Wemer, justitierådet Ulf Gad.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 14 september 1989 har regeringen på hemställan av statsrådet Odd[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till tullregisterlag, m.m.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Per Kjellsson.

Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet:

Förslaget till tullregisterlag

5§

Enligt 5 § i det remitterade förslaget skall tullidentifikationsnummer (tul­lid), unikt för varje ärende, personnummer och organisationsnummer vara gmndläggande sökbegrepp i det datoriserade tullregistret. En näringsidka­re skall, när han i ett tullärende upprättar ett elektroniskt dokument, förse detta med ett tullid ur en alfanumerisk serie som tilldelats honom av tullen. Denna ordning bör framgå av lagtexten som därmed också blir lättillgängligare. Lagrådet föreslår att 5 § ges följande lydelse:

"Varje ärende enligt 2 § 1. och 2. som någon anhängiggör skall förses med ett tullidentifikationsnummer (tullid).

Tullid, personnummer och organisationsnummer är gmndläggande sök­begrepp i tullregistret."

6§

Enligt remissen skall generaltullstyrelsen ha tillgång till och kunna påverka hela tullregistret medan övriga tullmyndigheters behörighet i detta avseen­de begränsas. Detta framgår klarare om paragrafen ges följande innehåll:

"Samtliga tullmyndigheter får ha terminalåtkomst till tullregistret. An­nan tullmyndighet än generaltullstyrelsen får dock endast ta del av de uppgifter som behövs i myndighetens verksamhet."

8§

I paragrafen tas bestämmelser upp om bevarandetid för uppgifter i tullä­renden. Den självklara utgångspunkten för bestämmelserna är att allmän­na handlingar skall bevaras. I första stycket bör därför lämpligen anges att uppgifter som hör till ett tullärende skall utgå ur registret (gallras ut) sex år efter utgången av det kalenderår då uppgiften lämnades. Den föreslagna bestämmelsen i tredje stycket att uppgifter som inte längre bevaras skall gallras ur registret senast tre månader efter bevaringstidens utgång kan föranleda missförstånd om vilken bevarandetid som egentligen gäller. Stycket bör därför utgå.

9§

Lagrådet föreslår att det nya begreppet "elektroniskt dokument" definie­

ras i lag och tas in i tullagen (12 a § ). En hänvisning dit tas in i 9§

tullregisterlagen, som kan ges lydelsen:

49

"Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får över-     Prop. 1989/90:4 lämna till en juridisk person att förmedla uppgifter i elektroniska doku-     Bilaga 4 ment som avses i 12 a § tullagen (1987:1065) till och från tullregistret."

Förslaget till lag om ändring i tullagen

12a§

Det remitterade lagförslaget bygger på att ett nytt begrepp införs i rättssys­temet, det elektroniska dokumentet, vars innehåll i förening med en upp­gift om dess utställare kan entydigt bestämmas genom en ADB-teknisk kontrollprocedur knuten till databehandlingen. Enligt lagrådets mening bör detta begrepp definieras i lagstiftningen och lämpligen tas in i tullagen. Förevarande paragraf kan då ges följande lydelse:

"Generaltullstyrelsen kan ge tillstånd till att tulldeklaration och andra uppgifter som skall avges enligt denna lag eller enligt lagen (1987:1069) om tullfrihet m. m. får lämnas genom ett elektroniskt dokument till tullda­tasystemet eller på annat sätt med hjälp av automatisk databehandling.

Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande.

Ett tillstånd enligt första stycket får förenas med villkor om det tekniska förfarandet för uppgiftslämnandet och om förfarandet i övrigt.

En tullmyndighet får genom tulldatasystemet överföra elektroniska do­kument och andra upptagningar till en uppgiftslämnare."

12b§

I paragrafen föreslås regler om när ett elektroniskt dokument i förvalt­ningsrättslig mening skall anses ha kommit in till en tullmyndighet. Försla­get innebär att ett sådant dokument oberoende av var det befinner sig skall anses inkommet till myndigheten när det kan läsas hos myndigheten. Genom den föreslagna bestämmelsen uppnås visserligen inte full överenss­tämmelse med tryckfrihetsförordningens föreskrifter om när en upptag­ning som avser personregister blir att betrakta som allmän handling (2 kap. 6 § första stycket, jämfört med 2 kap. 3 § andra stycket TF) men någon annan lösning än den föreslagna synes med hänsyn till syftet med bestäm­melsen f n.. ej praktiskt möjlig.

Förmedlingen av uppgifter i ett elektroniskt dokument till och från lullregistret synes kunna ske även genom annan myndighet än tullmyndig­het, t.ex. televerket. Andra stycket i 12 b § bör med hänsyn härtill ges följande lydelse:

"Om uppgifter i ett elektroniskt dokument förmedlas genom annan myndighet än tullmyndighet eller genom juridisk person efter bemyndi­gande enligt 9§ tullregisteriagen (1989:0000) anses dokumentet dock ha kommit in till tullmyndigheten redan när det tagits emot och kan antas ha avskilts för tullmyndigheten hos förmedlaren."

Tredje stycket i 12 b § bör som en följd av lagrådets förslag i 12 a § till legal definition av begreppet elektroniskt dokument kunna utgå.

12c

§

Enligt remissförslaget skall skyldighet att verkställa en materiell prövning

av ett tullärende inträda först när en begäran om tullklarering gjorts.

50

Formell anhängighet föreligger dock redan i och med att ett elektroniskt     Prop. 1989/90:40 dokument försett med ett visst tullid inkommit till tulldatasystemet. Lag-     Bilaga 4 rådet anser att detta framgår klarare om 12 c § utformas på följande sätt: "Om uppgifter lämnas genom överföring av ett elektroniskt dokument till tulldatasystemet skall tullmyndigheten handlägga ärendet i sak först sedan uppgiftslämnaren begärt tullklarering under åberopande av doku­mentets tullidentifikationsnummer (tullid)."

94 och 95 §§

Paragraferna innehåller ansvarsbestämmelser för överträdelser av vissa föreskrifter i tullagen, s. k. tullförseelser. De centrala straffbestämmelserna för överträdelser av förskrifter om in- och utförsel av varor finns i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Straffbestämmelser om lämnande av oriktiga uppgifter finns också i brottsbalken. Vidare finns i tullförord­ningen en bestämmelse för lämnande av oriktiga statistiska uppgifter. Sedan 1986 finns därjämte en administrativ sanktion på tullområdet i form av s. k. tulltillägg (83 § m. fl. tullagen).

Det föreslagna tillägget i 94 § första stycket första punkten har föranletts av uppgifter om att oklarhet anses föreligga om bestämmelserna i dess nuvarande lydelse omfattar även det fall att oriktiga uppgifter lämnas i en handling. Ett oriktigt uppgiftslämnande torde emellertid enligt gällande lag vara strafTbart endast i den mån förfarandet faller under straffbestäm­melserna i brottsbalken eller vamsmugglingslagen. 1 lagrådsremissen har inte anförts något skäl som talar för att ett vidgat straffansvar är påkallat. Frågan torde komma att uppmärksammas av varusmugglingsutredningen. Någon ändring av 94 och 95 §§ synes därför inte böra göras nu.

Förslag till lag om ändring i lagen om straff för varusmuggling

1 och 5 §§

I 1 och 5 §§ andra styckena i det remitterade förslaget föreslås, trots att varusmugglingslagen i dess helhet är föremål för översyn, att det straffbara området avseende varusmuggling redan nu utvidgas till att avse även otillbörlig påverkan av en automatisk informationsbehandling. För att bestämmelserna skall bli mera lättillgängliga kan utvidgningen göras i form av ett tillägg till den nuvarande lagtexten.

I remissen föreslås vidare att en komplettering görs av de nuvarande bestämmelserna såvitt gäller lämnande av oriktig uppgift så att därmed likställs ofullständig uppgift. Inom åtskilliga rättsområden medför oriktig uppgift och oriktigt meddelande påföljder och sanktioner av olika slag. Så är fallet inom skatteonirådel bl. a. vad gäller skattetillägg och eftertaxering enligt taxeringslagen (1956:623) och skattebedrägeri och vårdslös skatte­uppgift enligt skattebrottslagen (1971:69). 1 dessa författningar har be­greppet oriktig uppgift samma innebörd. Därmed avses positivt oriktig uppgift, bristfällig och ofullständig uppgift samt underlåtenhet att lämna uppgift av betydelse. Samma betydelse av begreppet oriktig uppgift tilläm­pas allmänt. [Se lagrådets yttrande angående förslag till lag (1988:213) om ändring i rättshjälpslagen (1972:429), se prop. 1987/88:73 s.l08 f].

Lagrådet föreslår att I och 5 §§ andra styckena vamsmugglingslagen ges     Prop. 1989/90:40

följande lydelse:

Bilaga 4

1 § andra stycket

"Första stycket gäller även, när någon genom att lämna oriktig uppgift i tulldeklaration eller genom annat vilseledande i samband med tullbehand­ling av gods uppsåtligen föranleder, att tull eller annan allmän avgift undandras staten eller atl gods införs eller utförs i strid mot förbud. Det­samma gäller när någon genom att ändra i program eller upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar resultatet av en automatisk informationsbe­handling."

5 § andra stycket

"Första stycket gäller även när någon, genom att lämna oriktig uppgift i tulldeklaration eller genom annat vilseledande i samband med tullbehand­ling av gods eller prövning som avses i 4 § 4, av grov oaktsamhet föranle­der fara för att tull, annan skatt eller avgift undandras staten eller för att gods införs eller utförs i strid mot förbud. Detsamma gäller när någon genom att ändra i program eller upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar resultatet av en automatisk informationsbehandling."

52

Yttrande enligt 2 a § datalagen (1973:289) över

Prop. 1989/90:40

förslag till tullregisterlag m. m,

''' 

Datainspektionen (DI) har anmodats avge yttrande enligt 2 a § datalagen (1973:289) över förslag till tullregisteriag m.m. Med anledning härav får DI anföra följande.

Det remitterade förslaget innebär en precisering av vad som skall gälla i fråga om ändamål, innehåll, insamlande, åtkomst, utnyttjande och utläm­nande av uppgifter samt gallring m. m. i det blivande tullregistret.

DI har tidigare yttrat sig över delbetänkandet (SOU 1989:20) av utred­ningen om lagstiftningsbehovet vid tulldatoriseringen (TDL-utredningen). Sammanfattningsvis instämde DI i huvudsak i utredningens bedömningar och tillstyrkte i stort författningsförslaget. När DI nu har att avge yttrande skall enligt 11 § dataförordningen (1982:420) en bedömning av tullregist­ret ske enligt samma gmnder som vid prövning av ett tillståndsärende.

2 § fjärde punkten tullregisterlagen

Enligt motiven till lagförslaget skall de uppgifter insamlas och registreras i tullregistret som är nödvändiga för att tullmyndigheternas skyldighet ifrå­ga om att tillhandahålla uppgifter till andra myndigheter skall kunna uppfyllas. Detta skall gälla även sådan informationsskyldighet som tull­myndighet kan ha gentemot utländsk tullmyndighet enligt tullsamarbet-savtal. På sikt förefaller det möjligt att en sådan informationsskyldighet kan komma att fullgöras genom att uppgifterna överförs på elektronisk väg.

Som DI påpekade redan i sitt yttrande över TDL-utredningens delbetän­kande erfordras enligt 7 kap. 16 § sekretesslagen (1980:100) Dis medgi­vande till utlämnande av personuppgifter om det kan antas att uppgiften skall användas för automatisk databehandling i utlandet. Något medgivan­de behövs dock inte, om personuppgiften skall användas för automatisk databehandling enbart i stat som har anslutit sig lill Europarådets konven­tion om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personupp­gifter (Europarådskonventionen). Medgivande erfordras även om perso­nuppgiften utlämnas till utlandet på papper, under förutsättning att det kan antas att den sedan registreras på ADB-medium. Det kan antas att utländska tullmyndigheter har eller kommer att införa ADB-stöd vid sin ärendehantering. Dis medgivande måste då inhämtas vid fullgörande av informationsskyldighet genom tullsamarbetsavtal i de fall myndigheten ifråga tillhör en stat som inte tillträtt Europarådskonventionen. Skulle någon annan ordning i detta hänseende vara önskvärd fordras ett uttryck­ligt författningsstöd härför.

För att kunna göra den erforderliga bedömningen i integritetsfrågan

måste DI utreda hur integritetsskyddet är utformat i varje enskild stat som

skall erhålla uppgifter ur tullregistret och som inte anslutit sig till Europa­

rådskonventionen. Detta är en tidsödande process som förmodligen kom­

mer att kräva medverkan av andra myndigheter. I tullmyndigheternas

53

intresse borde därför problemställningen lösas inom ramen för tullregister-     Prop. 1989/90:40

lagstiftningen.

Bilaga 5

Mot bakgrund av det anförda anser DI att det är en allvarlig brist att dessa problem inte har analyserats i lagstiftningsärendet. Dl ställer sig därför tveksam till om förslaget till tullregisterlag bör föreläggas riksdagen i nuvarande skick.

5 § andra stycket tullregisterlagen

Vissa sökbegrepp anges i 5 § andra stycket. Av motiven till bestämmelsen framgår emellertid att även andra sökbegrepp skall kunna användas.

Enligt uttalande i motiven till tullregisterlagen skall tullregistret inte få användas för den typ av brottsspaningsarbete för vilket tullens spaningsre­gister (SPADI) förs. I tullmyndigheternas klareri ngsarbete ingår dock som ett led kontroll och övervakning. För sådan verksamhet skall tullregistret få användas. Detta medför att tullregistrel torde komma att innehålla uppgifterom att någon kan misstänkas för brott. En obegränsad sökmöjlig­het kan därför medföra risk för otillbörligt integritetsintrång bland annat därigenom att en sammanställning av uppgifter om brottsmisstänkta per­soner enkelt låter sig göras. För att få registrera uppgifter om att någon är misstänkt för brott fordras enligt 4 § datalagen att det föreligger synnerliga skäl. Undantag från kravet på synnerliga skäl föreligger endast för myndig­het som enligt lag eller annan författning har att föra förteckning över sådana uppgifter.

I sitt yttrande över delbetänkandet anförde DI att ju friare sökbegrepp som kan användas desto större blir risken för integritetsintrång. Sökbeg­reppen borde därför begränsas så långt det var möjligt. Dl vill härutöver peka på att tryckfrihetsförordningens regler innebär att en myndighet med anledning av en ansökan om utbekommande av allmän handling måste använda alla de tekniska möjligheter som myndigheten förfogar över för att ta fram de begärda uppgifterna, även om myndigheten inte begagnar sig av denna möjlighet i sin normala verksamhet. Det krävs endast att det kan ske med rutinbetonade åtgärder. Enbart om myndigheten enligt lag eller förordning, eller enligt särskilt beslut som grundar sig på lag, saknar befogenhet att själv ta fram uppgifterna kan ett utlämnande undvikas. Mot denna bakgrund har frågan om vilka sökbegrepp som får användas i ett register fått allt större betydelse för integritetsskyddet.

Visserligen är de flesta uppgifter som ingår i tullregistret sekretesskydda­

de. Tullmyndigheten är emellertid "skyldig att först använda tillåtna sök­

begrepp för att ta fram de begärda uppgifterna. Först därefter kan sekre­

tessprövningen göras. Dl anser mot denna bakgrund alltjämt att det från

integritetssynpunkt vore att föredra att sökbegreppen uttömmande regle­

rades i lagen eller att vissa sökbegrepp förbjöds. Om de överväganden som

måste göras för en sådan reglering av tidsskäl inte nu är möjliga, vill Dl

peka på möjligheten att regeringen i lagen bemyndigas att i den kommande

tullregisterförordningen närmare reglera vilka sökbegrepp som skall vara

tillåtna.

54

6 § tullregisterlagen

Prop. 1989/90:40

1 denna bestämmelse regleras terminalåtkomsten lill tullregistret. Av mot-     lrtSga D ivuttalanden framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall meddela de närmare föreskrifter som kan behövas. Om sådana föreskrifter inte kan anses vara rena verkställighetsföreskrifter till lagen, torde krävas särskilt bemyndigande i anslutning till lagrummet.

Enligt motivuttalanden till bestämmelsen skall med tullmyndighet även avses sådan utländsk myndighet som fullgör svensk tulltjänst med stöd av lagen (1959:590) om gränstullsamarbete med annan stat. Detta förhållan­de bör framgå av lagtexten.

DI vill i detta sammanhang hänvisa till vad inspektionen ovan har anfört i fråga om rätten att lämna ut uppgifter från registret till annan stat, om det kan antas att uppgiften blir föremål för ADB-bearbetning eller registrering på ADB-medium i den staten.

övriga synpunkter på tullregisterlagen

TDL-utredningen föreslog i sitt delbetänkande att registeransvaret för lullregistret skulle regleras i tullregisterlagen. Lagförslaget innehåller inte någon sådan reglering. 1 sitt remissvar påtalade DI att frågan om vem som i varje särskilt fall är registeransvarig eller delregisteransvarig normalt borde utredas med utgångspunkt från definitionen av termen registe­ransvarig i datalagen och att endast om lagstiftaren önskade frångå datala­gens lösning på ansvarighetsfrågan borde denna regleras i en specialförfatt­ning. DI ansåg i sitt yttrande över delbetänkandet att den lösning utred­ningen stannat för, att generaltullstyrelsen och tullmyndigheterna skulle vara registeransvariga, i och för sig torde följa redan av datalagens bestäm­melser. Datalagens reglering av registeransvarighetsfrågorna bereder många gånger tillämpningssvårigheter, vilket torde framgå av förarbetena till datalagen (prop. 1973:33 s. 119 O- Det är inte alldeles självklart att mottagningsfunktionen och de enskilda exportörerna eller importörerna inte är att anse som registeransvariga enligt datalagen. Dessutom bör beaktas risken för att en framtida teknisk förändring i tulldatasystemet medför att frågan om registeransvarets fördelning får ett annat svar än som från början avsetts. Bland annat av denna anledning ansåg Dl att registe­ransvaret, om man avsåg att endast generaltullstyrelsen och tullmyndighe­terna skulle bli registeransvariga, borde regleras i tullregisterlagen. DI förordar fortfarande att det i så fall intas en särskild bestämmelse om registeransvaret i tullregisterlagen. Bestämmelsen bör utformas som ett gemensamt registeransvar för generaltullstyrelsen och de lokala tullmyn­digheterna, enligt mönster från SLÖR-registret.

övriga förslag till lagändringar

DI har inget att erinra mot förslagen till ändring i tullagen (1987:1065) och varusmugglingslagen (1960:418).

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1989                                                                                                                       55