Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1979/80:110

Regeringens proposition 1979/80:110

om en träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå;

hesUilad den 2i

Regeringen föreslår riksdagen all anlaga dei förslag sum har iipptagils i bifogade uidrag av rcgeringspri)tokull.

P:'i regeringens vägnar fHORBJORN FALLDIN

NILS G. ASLINCl

Propositionens huvudsakliga Inneh

å

ll

1 proposilionen föresläs all en träteknisk forsknings- och ulvecklingsen­hel byggs upp i Skellefteå. Enhelen skall ingå som en del i en cenlral forskningsstiftelse som är under bildande. Enheten foreslås bedriva infor­malions- och konlaklverksamhel, forskning, provning t)ch pnidukliitveck-ling samt medverka vid viss Iräleknisk högskoleutbildning. Enhetens verk­samhel skall samordnas med dels övrig iräleknisk forskning, dels verksam­heten vid Stiftelsen Induslriellt Utvecklingscentrum i övre Norrland. De årliga driftskoslnaderna på ca 2 milj. kr. förulsälls finansieras av traindii-sirin lillsammans med Skellefieå kommun och sialen. Lokaler och ulrusi­ning för verksamhelen för sammanlagi 8 mi|j. kr. föreslås bekostas hell med slalsbidrag.

I    Rik.uhigen 1979/80. 1 saml. Nr 110

Kartong: sid. 2, ändring i Närvarande.

Prop. 1979/80: 110

INDUS! RIDEPARIEMFNTET

Uidrag

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde

1980-02-28

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Buren­stam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wirlén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN], Adel­sohn,[REDACTED_EFTERNAMN], Pelri

Föredragande: statsrädel[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition uni en träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå

I    Inledning

Med stud av regeringens bemyndigande den 18 maj 1977 tillkallade chefen for budgeldeparlemenlel en särskild uiredare med uppdrag att lägga frani förslag lill lokalisering av ny verksamhet lill Västerbottens län. Utre­daren' hai- avlämnat bl. a. delbeiänkandel (Ds B 1978; 14) Lokalisering av ny 

\eiksamhel

i Västerbottens län. Del 2. I betänkandet föreslås bl.a. all cn iialeknisk ulvecklingsenhel inrättas i Skellefteå. Utredaren föreslår alt invesleringar i lokaler m. m. saml andra kosinader under en föreslagen ireäiig uppbyggnadslid - sammanlagi 12.5 milj. kr. finansieras med slalliga medel. Därefter förutsätts finansieringen av verksamheten kunna ske lill slörsia delen genom kollektiva forskningsbidrag från dels iräindu-sirin. dels sialen genom styrelsen för leknisk utveckling (STU).

Del aktuella avsnillel av beiänkandei bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I.

Efler remiss har yttranden över belänkandet - vad gäller avsnittel om cn iräleknisk ulvecklingsenhel i Skellefieå - avgelts av universiteis- och högskoleämbetet (UHA), överstyrelsen för ekonomiskt försvar, arbets-niarknadssiyrelsen. statens industriverk. STU. Sveriges lantbruksuniver-siici. länsstyrelsen i Västerbottens län, Skellefteå kommun. Stiftelsen Indusirielll Utvecklingscentrum i övre Norrland (lUC), Svenska trä-furskningsinsiiiutel (STFI), Sveriges industriförbund, Träinduslriförbun-del. Västerbottens läns landsiingskommun och Stiftelsen Västerbottens läns Mivecklingsfond.

Riksdagslediimnlen Rune ,4ngslrom

Prop. 1979/80:110

3

UHÄ har bifogat yttranden av Umeå högskoleregion, universitetet i Umeä och högskolan i Luleå. Länsstyrelsen i Västerbottens län har bifogat yttrande av länsarbetsnämnden i Västerbottens län.

En sammanställning av remissytlrandena bör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 2.

Med stöd av regeringens bemyndigande den 21 juni 1979 tillkallade min företrädare en organisationskommitté (I 1979: 12) för alt uireda vissa frå­gor rörande den föreslagna utvecklingsenhelen. Kommittén har i decem­ber 1979 lämnat förslag om enhetens verksamhetsinriktning, organisation och finansiering. Förslagel bör fogas till protokollet i della ärende som bilaga 3.

2    Föredragandens överväganden

Träindustrin har slor belydelse för den svenska samhällsekonomin. Branschen svarar för inemot en tiondel av den samlade industriproduk­tionen och för lika stor del av sysselsättningen. Genom sin struktur, med många små förelag utspridda på en mängd orter, har träindustrin stor regionalpolitisk betydelse. Huvuddelen av produktionen avsätts på export­marknaden. Vad som exporteras är i stor utsträckning oförädlade pro­dukler som sedan i betydande omfattning bearbetas och vidareförädlas i mottagarländerna.

Svensk iräforskning bedrivs f. n. i stor utsträckning inom ramen för kollektiva forskningsprogram som är gemensamt finansierade av STU och olika stiftelser med branschorganisationer som huvudmän. De organisatio­ner som företräder sågverks-, trämanufaktur- och skivindustrierna har nyligen beslulal all ändra organisationen för atl kunna samordna verksam­heten bättre och därmed utnyttja de kollektiva forskningsresurserna inom träindustrin på bästa möjliga sätt. En ny gemensam forskningsstiftelse med det föreslagna namnet Sliftelsen Svensk Träteknisk Forskning är under bildande. Huvudmän för stiftelsen blir Svenska Sågverks- och Trävaruex­portföreningen, Stiftelsen för irämanufakturteknisk forskning. Svenska Wallboardföreningen, Svenska Plywoodföreningen och Svenska Spånski-veföreningen. Den nya stiftelsens verksamhet skall bedrivas enligt ett forskningsprogram som är gemensaml för de organisationer som ingår som huvudmän. Programmei kommer att utformas i samråd med STU, bl.a. eftersom stiftelsens verksamhel förutsätts finansieras delvis med statsbi­drag. En programstyrelse med representanter för bl. a, huvudmännen och STU avses leda verksamhelen.

Förslaget om en iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå grundas på bl.a. en bedömning av trävaruindustrins stora betydelse för Sverige i allmänhet och för landets norra delar i synnerhet. Utredaren betonar all det är angeläget att våra begränsade råvaruresurser vidareförädlas i slörre

Prop. 1979/80: 110

4

utsträckning. Han konstaterar också att trävaruindustrin f.n. satsar rela­tivt litel på forskning och utveckling. Den föreslagna enheten kommer enligt utredaren att möjliggöra en värdefull samverkan med bl. a. eventuell högskoleulbildning på träområdet i Skellefteå.

Remissinstanserna är som helhet positiva till förslaget atl bygga upp cn Iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå. Flera av dem betonar den starka kopplingen mellan den föreslagna enhetens verksamhet och olika former av Iräleknisk utbildning i övre Norriand. Bl.a. STU och STFI framhåller vikten av alt verksamhelen i Skellefteå nära samordnas med den centralt bedrivna forsknings- och utvecklingsverksamheten på Iräområdet, så alt resurserna inle splittras. STU anser all enhelen bör ges en sådan inrikining att dess kompetens blir av riksintresse. lUC betonar viklen av att enheten organisatoriskt knyts till lUC.

Slatens industriverk framhåller alt den förnyelse som krävs inte enbari är av leknisk natur ulan i minsl lika hög grad av kommersiellt slag. Enligt verket leder den föreslagna utvecklingsverksamheten ofta lill krav pä förbättrad marknadsföring, nya distributionskanaler m. m. Verksamhetsin­riktningen bör enligt verkel styras från branschpoliliska snarare än från regionalpolitiska uigångspunkter.

För egen del har jag följande allmänna synpunkier på förslaget om en träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå. För att träindustrins möjligheter lill exporl och sysselsättning skall förbältras krävs bl. a. att den inhemska produktionen inriklas mot mer bearbetade och förädlade produkter, som är väl anpassade lill de slutliga förbrukarnas behov. Den svenska träindu­strin behöver därför utveckla nya produkler och produktionsmetoder. Jämfört med andra branscher satsas emellertid inom träindustrin f. n. relativt små resurser på forskning och utveckling.

Liksom utredaren och remissinstanserna anser jag att en iräleknisk ulvecklingsenhel av föreslagen lyp bör kunna bidra lill en posiliv utveck­ling av särskilt den norrländska träindustrin och därigenom långsiktigt stärka företagens möjligheter lill ökad exporl och sysselsällning. Vissa delar av forskningen kan på delta sätl läggas närmare de norrländska företagen. Jag finner del därför ändamålsenligt att sådan verksamhel be­drivs i Skellefteå.

Jag vill erinra om atl statsmakterna har beslutat (prop. 1978/79: 100 bil. 12, UbU 1978/79: 32, rskr 1978/79: 272) att utökad träteknisk utbildning får anordnas vid högskolan i Luleå. Högskolan har därvid möjlighel alt förläg­ga delar av denna utbildning lill Skellefteå. I likhei med flera remissinslan­ser bedömer jag att en kombinalion av utbildning och forskning/utveckling skulle kunna medföra en väsentlig stimulans för träindustrin i området. Det ankommer på regionstyrelsen för Umeå högskoleregion och högskolan att pröva frågan om en del av utbildningen skall decentraliseras lill Skellefteå.

Träforskning kommer att bedrivas såväl vid högskolan i Luleå som vid den föreslagna utvecklingsenheten i Skellefteå. Det är angeläget all denna

Prop. 1979/80: 110

5

forskning samordnas. Det är vidare enligt min mening väsentligt med en nära samordning mellan den planerade Skellefleåenhelens verksamhet och den forskning och utveckling pä träområdel som bedrivs på annat håll, exempelvis vid STFI i Slockhulm. Detta bör inte hindra ett praktiskt samarbete också mellan enhelen och lUC.

Som jag tidigare har nämnt har en organisationskomniittc under höslen 1979 utrett vissa frågor om den föreslagna enhetens organisation, verksam­hetsinriktning och finansiering. I kommittén har ingått representanter för bl. a. STU samt träindustrin och dess anställda.

Organisationskommittén föreslår all Skellefteåenheten skall ingå som en del i den cenirala Irätekniska forskningsstiftelse som är under bildande. För att åsladkomma även en regional förankring av enhetens verksamhet förutses stiftelsen tillsätta etl programråd med uppgift all bistå program­styrelsen med råd beträffande den verksamhel som bedrivs i Skellefteå. Detta regionala programråd bör enligt kommiitén bestå lill övervägande del av representanter för berörda förelag i regionen.

Utvecklingsenhelen föreslås bli förlagd i anslulning till lUC, som under hand har erbjudit sig alt efter avtal med den centrala stiftelsen lill själv­kostnad svara för projektering, byggande och drift av de nya lokalerna saml för den administrativa service som behövs. Personal vid lUC som f. n. arbelar med liknande uppgifter på del trätekniska området bör enligt kommittén erbjudas anställning i den nya stiftelsen, med placering vid Skellefteåenheten.

Avtal om samverkan i fråga om iräleknisk högskoleutbildning bör enligt kommittén kunna Iräffas mellan den cenirala sliftelsen och högskolan i Luleå.

Jag har inget all erinra emot organisationskommitténs förslag vad gäller organisation av verksamheten. Jag vill betona värdet av en stark organisa­torisk koppling mellan Skellefleåenhelens verksamhet och den cenirall bedrivna iräforskningen. Samlidigt är etl nära samarbete med främst lUC och berörda utbildningsinstanser av stor vikt. Det ankommer på den nya stiftelsen att med övriga berörda organ avtala om de närmare formerna för elt sådant samarbete.

Enligt kommittén bör Skellefleåenhelen ha en sådan verksamhelsinrikl­ning atl den kan nära samverka med regionens industrier. Enheten bör ges en kontaktskapande och kompetensförmedlande roll. Den bör kunna bidra till att föra ut forsknings- och utvecklingsverksamhetens resultat lill företa­gen och även förmedla företagens behov till forskningsorganen.

Enheten föreslås ge service åt företagen i form av information om marknader, produkler och forskningsresultat, företagsanpassad utbild­ning, medverkan i företagens produktulveckling samt viss provningsverk­samhet. Enligt kommittén bör enhelen avgränsa sin utvecklingsverksam­het i samråd med andra forskningsorgan för all undvika dubbelarbete. Vidare föreslås att enheten medverkar vid viss utbildning för elever vid

Prop. 1979/80:110

6

högskolan i Luleå och den yrkeslekniska högskoleulbildningen i Skellef­teå.

Jag finner alt enheten i Skellefteå kan ges i huvudsak den inriktning som organisationskommittén har föreslagil. Mot bakgrund av bl. a. kommitténs sammansättning bedömer jag att denna verksamhetsinriktning svarar väl mol företagens behov.

Det ankommer på regeringen att för statens del ta ställning till sladgarna för den programslyrelse som avses leda sliftelsens verksamhel och i sam­band därmed bedöma om sladgarna och organisationen i övrigt är anpas­sade till de rikllinjer för verksamheten i Skellefteå somjag har angett. Jag avser att i annal sammanhang föreslå regeringen atl uppdra åt STU atl för statens räkning nära följa förberedelsearbetet med att bygga upp verksam­heten i Skellefteå.

Beiräffande Skellefteåenhelens resurser föreslår organisationskommit­tén att stiftelsen får nio anställda i Skellefteå. I personalen förutsätts nuvarande fyra anställda vid IUC:s irätekniska avdelning ingå. De löpande driftskostnaderna beräknas ligga i storleksordningen 2 milj. kr. per är.

Investeringsbehovet bedöms uigöra 9,4 milj. kr. i dagens penningvärde, varav 5,1 milj. kr. för utrustning och 4.3 milj. kr. för nya lokaler. Kommit­tén redovisar också etl lägre invesleringsallernativ, som omfaltar endast sådana lokal- och utruslningsresurser som behövs för alt en meningsfull verksamhel skall kunna bedrivas. Investeringskostnaderna för elt sådant alternativ beräknas lill totalt 8 milj. kr.

Investeringarna föreslås bli finansierade helt med statsbidrag. För finan­siering av den årliga driflen beräknas induslrin kunna bidra med ca 0.5 milj. kr. och Skellefteå kommun med 0.5 milj. kr. per år under elt uppbygg­nadsskede. STU kan därmed bidra med ca 1 milj. kr. i form av kollektiva forskningsmedel. Den finansiella grunden för de första årens drift är sålun­da 2 milj. kr. per år. Härtill kommer möjlighet lill medel från uppdrags­forskning, avgiftsbelagd service till företagen m. m.

För egen del ansluter jag mig till de principer för finansieringen av verksamheten som organisationskommittén har föreslagit. Ett villkor för slalsbidragel lill investeringarna bör vara atl medel för den löpande driften vid Skellefleåenhelen - uiöver statsbidrag - avsäits med lägsl ca 1 milj. kr. årligen och att verksamheten i övrigl byggs upp i huvudsak enligt de riktlinjer somjag har redovisal.

Jag beräknar behovet av statsbidrag för investeringarna i Skellefteå till 8 milj. kr. Beloppet bör anvisas på etl särskilt anslag. Jag förordar sålunda alt 8 milj. kr. tas upp i statsbudgeien för budgelåret 1980/81 under ett nytt reservationsanslag benämnt Bidrag till träteknisk utvecklingsenhet i Skel­lefteå.

Prop. 1979/80:110

7

3    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslår riksdagen

alt till Bidrag till iräleknisk ulvecklingsenhel i Skellefteå för budget­året 1980/81 under fjortonde huvudtiteln anvisa etl reservations­anslag av 8000000 kr.

4 Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslular atl genom proposiiion föreslä riksdagen atl anlaga del förslag sum föredra­ganden har lagl fram.

Prop. 1979/80: 110

8

Bilaga I

Utdrag ur Ds B 1978:14, Lokalisering av ny verksamhet till Västerbottens län. Del 2

7    Förslag till träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå

Inledning

Produkter baserade på skogsråvaran har alltid intagit en central roll i den svenska ekonomin. Enbart trävaruindustrin ger lika slort nettobidrag i utrikeshandeln som järnmalmen och bilindustrin sammantaget. Branschen är vidare relativt arbetsintensiv och därför väsentlig ur sysselsättningssyn­punkt. Sågverk och skivindustri exempelvis sysselsätler ca 30000 perso­ner. Ytterligare ca 40000 personer är sysselsatta inom trähus-, snickeri-och möbelindustrierna. Av särskild betydelse är alt dessa träbearbetande industrier i sin huvuddel är starkt decentraliserade och spelar därför en slor roll för glesbygdernas näringsliv. I Västerbottens län exempelvis är 9.3 procent av de industrisysselsalia verksamma inom sågverksindustrin medan motsvarande siffra för hela riket är ca tre procent. Inom Norrlands­länen är sågverksindustrin direkl avgörande för många kommuner med exempelvis hela 79 procent av industrisysselsättningen i Sorsele och över 50 procent i flera Norrbottenskommuner.'

Skogsindustrin befinner sig i dag i en strukturell och teknisk omvandling främsl beroende på en successivt ökande konkurrens om råvaran. Denna konkurrens medför att träindustrin inte längre kan expandera genom ökad råvaruförbrukning, ulan industrin måste i framtiden satsa på vidareföräd­ling. Inför dessa hårdnande krav på bättre utnyttjande av vedråvaran, rationellare tillverkning och målinriktad produktutveckling slår träbran­schen i dag mycket dåligt rustad. Branschen redovisar exempelvis den näst lägsla FoU-insatsen av alla branscher molsvarande endast 0,3 procenl av förädlingsvärdet (1973). Vidare saknas civilingenjörsutbildning med trätek­nisk inriktning, vilkel är märkligt med hänsyn lill branschens stora betydel­se för Sveriges ekonomi.

Behovet av forsknings- och utvecklingsresurser på det trätekniska området

Den träbearbetande industrin står inför behovet av en omfattande indu­slriell förnyelse; hela arbetsprocessen från aptering av stammar till leve­rans av färdig produkt måste utvecklas. Del förulsäller bälire ulnytljande av vedråvaran och den sågade varan, framtagning av nya och bättre produkler genom förändring av träets naturliga egenskaper och ökad an­passning av del sågade träet till användarnas krav. Detta nödvändiggör atl redan befintliga forskningsresultat lillvaratas bättre och atl nya utvecklingsarbeten rörande träets egenskaper, teknisk utrustning och pro­duklulveckling påbörjas. Branschen måste vidare utveckla och införa ra­tionella styrsystem för produklion, distribution och marknadsföring. Des­sa åtgärder kan endasl genomföras med ökade ekonomiska resurser till forskning, utveckling och utbildning.

' Sägverksinduslii och skivindustri, SIND 1977:7, Stockholm.

Prop. 1979/80:110

9

Den vidareförädling som sker i den träbearbelande induslrin i de nord­liga länen är i huvudsak begränsad lill hyvling och torkning. Två tredje­delar av dess produklion exporteras till etl värde av knappl en miljard kronor. Det kan här vara lämpligt alt erinra om alt den norrländska skogsråvaran är senväxande och därtor av mycket hög kvalilel. Det sen­vuxna virket har exempelvis högre densitet, vilkel bl.a. innebär bäitre hällfaslhetsegenskaper, bättre nölningsmolslånd och större beständighet mot röt- och mögelangrepp jämförl med det snabbvuxna virket. Det sen­vuxna virket lämpar sig följaklligen för vidareförädling i större utsträck­ning än annan skogsråvara. Trots denna höga kvalilel exporteras i dag merparten av den norrländska råvaran utan att dessa möjligheter till vidareförädling lillvaratas.

Befintliga branschforskningsinstitul och utvecklingscenlra är som regel förlagda lill Slockholmsregionen eller södra Sverige. Det långa avståndet lill dessa centra gör del svårl för de nordliga länens träindustrier att medverka i och följa resultaten av kollektiva utvecklingsprojekt. Det är därför angeläget atl tillskapa FoU-resurser för atl en nödvändig melod-och produktutveckling skall komma till stånd bland de norrländska träföre­tagen.

"Utredningen om lokalisering av ny verksamhel till Västerbottens län" föreslår härmed alt en ulvecklingsenhel lillskapas på del Irätekniska områ­det i Skellefteå. Uppbyggnaden av en utvecklingsenhet i Skellefteå före­släs påbörjas medio 1979 och stöds av andra utredningar som "Träindu­striutredningen i Västerbotten" och "Arbetsgruppen för träteknisk utbild­ning i Skellefteå" samt befintliga branschorgan som Svenska träforsk-ningsinstitutel (STFI) och iräförädlingsbyrån (TFB).

Ännu elt starkt motiv för inrättande av en utvecklingsenhet i Skellefteå utgör den lill Skellefteå kommande högskoleulbildningen inom träleknik. "Arbetsgruppen för träteknisk utbildning i Skellefteå", tillsatt av Umeå högskoleregion, har nämligen föreslagil en iräleknisk högskoleutbildning i Skellefteå underställd högskolan i Luleå med slarl höstterminen 1979. En god FoU-anknylning är av slor vikt för utbildningens kvalilel och före­skrivs enligt högskolelagen 5 §. Utbildningen föreslås samordnas såväl lokal- och uibildningsmässigt som administrativt med den yrkestekniska högskoleutbildningen - YTH - med inriktning mot träteknik som redan är etablerad i Skellefteå.

Verksamhetsinriktning

En detaljerad verksamhetsplan för den trätekniska utvecklingsenheten måsle arbetas fram i samråd med befintliga inslanser för forskning och utveckling inom landel. Verksamheten skall, i likhet med högskoleutbild­ningen, vara rikstäckande och som allmänna principer bör gälla:

-

alt främja produktförnyelse och vidareförädling av skogsråvara specielll med tanke på export

-

atl kompletlera och samverka med redan etablerad FoU-verksamhel inom landel

-

att anknyta till den specifika kunskap och/eller problemsituation som finns i Norrland.

Med utgångspunkt i dessa principer kan följande arbetsområden i första hand komma i fräga. 

ti    Riksdagen 1979180. 1 .saml. NrllO

Prop. 1979/80:110

10

Produktförnyelse

Tillvarata den specifika kvalilet som den norrländska träråvaran har genom alt utveckla nya produkter och produktmixer samt tillämpa nya affärsidéer för avsätining av dessa produkter.

Produktionsmetodik

Kundorderslyrd produktionsplanering speciellt inrikiad mot snickeriin­dustrin med inrikining på optimalt ulnyttjande av virkesråvaran. (Utveck­ling och framtagning av utrustningar och reglerteknik för sorteringar, or­derrutiner, lagerrutiner, m. m.)

Bearbetningsdata specielll inrikiad för snickeriindustrin. (Optimerings-metoder, skärdalarekommendationer, m. m.)

Bearbetningsmaskiner specielll för snickeriindustrin. (Ny generation bearbelningsmaskiner enligt moderna lekniska metoder för tillverkning i Norriand.)

Utvecklingsprovning

Ulvecklingsprovning med undantag för byggdelar med bärande funk­tion.

Provmetoder. (Utveckling av praktiskt användbara provningsmetoder. Replipunkt för t. ex. statens planverk.)

Provningsutrustning. (Utveckling av praktiskt användbara provnings­utrustningar speciellt för produktutveckling.)

Avverkningsteknik

Maskiner och utrustningar för rationell avverknings- och markbered-ningsteknik. Nära samarbete med skogshögskolan. Stiftelsen Skogsarbe­ten, STFI. m.fl.

På längre sikt torde arbetsuppgifter inom områdena beslagsteknik, fog-ningsteknik, reglerutrustningsteknik och träskydd bli aktuella.

Organisation

Den föreslagna Irätekniska utvecklingsenhelen kan under uppbyggnads­tiden inrymmas i Stiftelsen Industriellt Utvecklingscentrum i övre Norr­land - lUC.

lUC grundades 1971 i Skellefteå av slatens industriverk, statens prov­ningsanslalt, slyrelsen för teknisk utveckling (STU), Norrbottens läns landsting, Västerbottens läns landsfing samt Norriandsfonden.

I stadgarna anges som lUC:s huvudsakliga uppgift alt erbjuda tjänster inom produktutvecklingsområdet, i första hand till de befintliga mindre och medelstora företagen i Västerbottens och Norrbottens län. I detta syfte stadgas att lUC skall tillhandahålla tekniska och personella resurser för marknadsanalys, konstruktions- och beräkningsarbete, provning, kva­litetskontroll och utbildning. lUC skall även bevaka del forsknings- och utvecklingsarbete som är av intresse för verksamhelen.

lUC har för närvarande ca 40 anställda. Den hittillsvarande verksamhe­len har haft en verkstads- och maskinteknisk inrikining och karaktäriserats av å ena sidan tekniska tjänster som maskinkonstruktion, reglerteknik. provning och kvalitetsstyrning och å andra sidan tjänster bestående av företagsservice. lUC har därför goda kunskaper om och erfarenheter av hela produktutvecklingsproblematiken.

Av särskilt intresse är att lUC hösten  1977 tillfördes utrustning för

Prop. 1979/80:110

11

fönslerprovning och därvid inrättade en Iräleknisk avdelning som för när­varande sysselsätter två personer.

En uividgning av IUC:s verksamhetsområde till alt även omfatta del Irätekniska arbetsfältet skulle ge värdefulla samverkansmöjligheler med den föreslagna högskoleutbildningen i form av utbyle av lärar- och utveck­lingspersonal, lillgång lill bibliotek och maskinell utrustning vid labora­tioner, provningar, examensarbeten elc.

Den redan befintliga YTH-utbildningen, den kommande Irätekniska högskoleulbildningen i Skellefteå och den skogliga fakulteten vid lant­bruksuniversitetet (tidigare skogshögskolan) i Umeå utgör följaklligen ut­märkta inslag i den "Irämiljö" i vilken den trätekniska utvecklingsenheten skulle komma all verka.

Personal och lokaler

Den föreslagna enhelen inryms i en redan uppbyggd organisation med lillgång lill administration, bibliolek, basutrustning, viss kompetens inom träteknik etc.

Personalrekrytering föreslås enligt följande.

1979: -I- 5 personer

1980: -I- 5 personer

Träenheten beräknas således ha tolv anställda vid utgången av 1980 inklusive de två som redan anställts. Vid högskoleutbildningens förvän­tade slarl hösten 1979 beräknas fem till sju personer vara anställda. Rekry­lering efler 1980 skall ske efter behov och bekostas av inläklsfinansiering.

Finansiering och utvecklingsplan

Uppbyggnaden av en träteknisk enhet förutsälter nybyggnalion av en verkstadslokal om ca 1 000 m' med både laborations- och kontorsutrym­men samt inköp av maskinutrustning.

Kostnadsheräkiiing

Milj. kr.

Nybyggnad av träverkslad

1 000 m-x3-4000 kr.

4,0

Maskiner och inveniarier

2,0

Projekteringskostnader

0,3

Summa investeringar

6,3

Personalkostnader 25 manårx200000 kr.

5,0

(Full koslnadsläckning under en 3-årsperiod)

Information

0,5

Utbildning

0,3

Övrigl

0,4

Summa driftskostnader

6.2

Toiala kostnader

12,5

Projektets totala kostnader om ca 12.5 milj. kr. vilket inkluderar invesle­ringar och de tre försia årens verksamhet, avses atl finansieras i första hand med medel via "Ulredningen om lokalisering av ny verksamhel till Västerbollens län". Genom alt tillskjuta medel som medger full kostnads­täckning under enhetens tre första verksamhetsår skapas andrum för att lugnt och metodiskt bygga upp en kompetens och utveckla en profil inom det trätekniska kunnandet.

Prop. 1979/80:110

12

Resursuppbyggnaden och verksamhetsinriktningen skall anpassas till STU:s pågående Trätekniska utredning. Därmed säkerställs den trätek­niska enhetens framtida tillgång till kollektiva medel.

Fr. o. m. det fjärde verksamhetsåret vänlas därför den irätekniska enhe­ten kunna finansieras ungefär enligt följande:

40% genom helstatliga och kollektiva FoU-medel   '

40% genom branschens kollektiva FoU-medel

20% genom uppdragsforskning.

Del innebär följaktligen alt fr. o. m. medio 1982 finansieras fem anställda av vardera branschen och staten genom kollektiva medel. Resterande antal anställda, två samt eventuell expansion, finansieras genom intäkter.

Sammanfattning av utredningens förslag

Ulredningen föreslår sålunda

-       alt principbeslut fattas om atl inrätta en träteknisk utvecklingsenhet i

Skellefteå

-  alt en arbetsgrupp bildas för att planera den föreslagna verksamheten.

Prop. 1979/80:110

13

Bilaga 2

Sammanstiillning av remissyttranden över förslaget om träteknisk utveckling,senhet i betänkandet Ds B 1978:14

Universitets- och högskoleämbetet

'I betänkandet framhålls den samhällsekonomiska betydelsen av att FoU-verksamhelen inom träteknikområdet snabbt byggs ul. FoU-insatser behövs bl.a. som ett led i strävandena alt utveckla den norrländska trä­bearbetande industrien. UHÄ delar utredningens bedömning att ett inrät­tande av en träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå skulle vara av värde som ett led i ansträngningarna alt stärka bl. a, denna industris konkurrens­kraft och därmed främja sysselsättningen.

Enligt UHA:s bedömning är den föreslagna utvecklingsenheten vidare av största intresse med hänsyn lill befintlig och planerad högre iräleknisk utbildning i bl.a. Skellefteå. Enhelen skulle sålunda bli etl värdefullt komplement till den i Skellefteå etablerade yrkeslekniska högskoleulbild­ningen på träindustrilinjen. Vidare finns sedan flera år lillbaka planer på en tvåårig högre träteknisk utbildning i Skellefteå, en fråga som bl. a. disku­teras i årets budgetproposition (prop. 1978/79:100, bilaga 12, s. 4610. Utbildningsministern anför där atl en utbildning av nämnda slag kan tänkas starta läsåret 1979/80 som en lokal utbildningslinje och då bör utformas så atl den senare lätt kan förändras lill alt bli en decentraliserad del av en mot träleknik inriktad gren av maskintekniklinjen vid högskolan i Luleå. Enligt UHÄ:s mening har en sådan högre iräleknisk utbildning i Skellefteå -oavsett om den utformas som en lokal linje eller som en del av en allmän linje - stort behov av någon form av FoU-anknyining, vilkel den föreslag­na utvecklingsenheten kan erbjuda.

Enligt ulredningen skulle en särskild arbetsgrupp behöva tillsättas för fortsatt planering av utvecklingsenheten. Utan att ta ställning till formerna för del fortsatta arbelel vill UHÄ stryka under vikten av all detta påbörjas snarast möjligt. Detla är angeläget bl.a. för alt ökad klarhet skall skapas om förutsättningarna för den i budgelpropositionen berörda planeringen av högre Iräleknisk utbildning i Skellefteå-Luleå."

Umeå högskoleregion

"Träbranschens behov av ulökade forsknings- och utvecklingsresurser är väl kända. Den svenska FoU-verksamheten inom träområdet är liten vid en internalionell jämförelse. Som utredningen påpekar har iräbranschen den näst lägsta FoU-insatsen av alla industribranscher i landet trols att enbart trävaruindustrin ger lika slort nettobidrag i Sveriges utrikeshandel som järnmalmen och bilindustrin lillsammans.

Träbranschens betydelse för Sveriges näringsliv motiverar en siarkare satsning på forsknings- och utvecklingsarbete. Riksdagen anvisade därför förra året 500000 kr. för alt slimulera forskningen inom träområdet i enlighel med förslaget i prop. 1977/78: 100 (s. 496). Dessa medel disponeras av tekniska högskolan i Stockholm. Regeringen föreslår i prop. 1978/ 79: 100 (s. 564) att deUa anslag fördubblas.

Befintliga branschforskningsinstitut och utvecklingscentra är som regel

Prop. 1979/80:110

14

förlagda till Stockholmsregionen eller södra Sverige, vilket medverkar till alt de nordliga länens träindustrier inte kan la del i kollekliva utvecklings­projekt på samma villkor som träindustrin i övriga landet. Träbranschen spelar en stor roll för Norriand och då speciellt glesbygdernas näringsliv. En Iräleknisk utvecklingsenhet i övre Norriand är därför av slörsia vikt förden norrländska träindustrins utveckling.

Sverige saknar idag högre träteknisk utbildning. Det ges endast begrän­sade kurser vid Tekniska högskolan i Stockholm.

Del har dock varil aktuellt att starta högre träteknisk utbildning alltse­dan Organisationskommittén för högre teknisk utbildning och forskning i övre Norrland (NoTH) år 1974 utarbetade ell förslag om en tvåårig Irälek­nisk utbildning i Skellefteå, byggd på fyraårig leknisk linje i gymnasiesko­lan. 1 propositionen 1976/77:59 läggs ansvaret för planering och faststäl­lande av slarllidpunkl för denna utbildning på styrelsen för Umeå högsko­lereglon. Regionslyrelsen tillsatte därför 1977-09-19 en arbetsgrupp för den fortsatta planeringen där bransch- och yrkeslivsrepresenlanter ingår. Gruppens utredningsresultat förelades regionstyrelsen i maj 1978.

Denna utredning låg i sin helhet till grund för regionslyrelsens anslags-framställan för budgelåret 1979/80 där regionstyrelsen föreslog att medel skulle anvisas för att möjliggöra start av ulbildningen hl 1979. Regionsty­relsen framhöll med skärpa atl en Iräleknisk FoU-enhel borde lillskapas i Skellefteå, samlokaliserad med utbildningen.

Företrädare för regionstyrelsen, högskolan i Luleå och träbranschen uppvaktade 1978-02-09 dåvarande industriministern Nils G.[REDACTED_EFTERNAMN] i denna fråga.

1 proposilionen 1978/79: 100 anser föredraganden "att möjligheten atl starta en träteknisk gren inom maskintekniklinjen i Luleå bör prövas' dvs. man förordar en civilingenjörsutbildning i träleknik. Föredraganden anför vidare: 'Mitt förord för atl pröva möjligheterna atl utveckla en träteknisk utbildning som en gren inom maskinlekniklinjen vid högskolan i Luleå innebär givelvis att utbildningen administrativt och resursmässigt knyts till denna högskola. Denna anknytning bör emellertid inte uigöra något hinder för att ge delar av den trätekniska utbildningen som decentraliserad utbild­ning. Såväl riksdagens uttalande, som jag nyss har hänvisat till, som regionstyrelsens önskemål om en tvåårig träteknisk utbildning i Skellefteå skulle därigenom kunna tillgodoses. Förutsättningen för en decentralise­ring bör dock vara att den del av utbildningen som förläggs till Skellefteå ansluter till annan näraliggande verksamhet, t. ex. den yrkestekniska träin­dustrilinje somjag nyss har förordat skall inrättas i Skellefteå.'

I planeringsarbetet har ännu inte tagits ställning lill vilka delar av utbild­ningen som kan komma alt decentraliseras lill Skellefteå.

En förutsättning för en decentralisering till Skellefteå är all forsknings­och utvecklingsresurser inom träteknikområdel lillskapas i Skellefteå. Della är helt nödvändigt för att ge ulbildningen den forskningsanknytning som är avgörande för utbildningens kvalité.

Detta gäller inte bara den föreslagna trätekniska utbildningen utan även YTH-utbildningens träinduslrilinje. Denna linje är en av de två allmänna utbildningslinjer inom YTH-områdel som föreslås bli inrällade från I juli 1979 i Skellefteå.

En iräleknisk FoU-enhel skulle vidare innebära tillgång till kvalificerade lärarkrafter samt lillgång lill den lekniska ulrusining som enligt prop. 1978/79: 100 måste förhyras för den del av ulbildningen som decentralise­ras till Skellefteå.

Prop. 1979/80: 110

15

Regionstyrelsen anser att utredningen klart visar behovet av utökade forsknings- och utvecklingsresurser på det trätekniska områdel och lill­styrker alt en sådan salsning bör ske i Skellefteå. Ulredningens principer för verksamhetsinriktningen anser regionstyrelsen vara riktiga med tilläg­get alt iräteknikutbildningens innehåll skall vara ytterligare en utgångs­punkt vid valet av arbetsområden. En samordning bör komma till stånd så tidigt som möjligt.

Regionstyrelsen anser all den Irätekniska utvecklingsenheten lokalmäs­sigt skulle kunna samlokaliseras med Iräteknikulbildningen och den yrkes­tekniska högskoleutbildningen i Skellefteå. Delta skulle ge värdefulla sam­verkansmöjligheter i fråga om personal, bibliotek och utrustning. Samord­nade utbildnings- och utvecklingsenheter har på sikl fördelen av atl de nyutexaminerade ingenjörerna har en etablerad konlakt med forsknings­och utvecklingsarbete, vilken kan föras ul till företagen och snabbi komma branschen lill godo.

Utredningens utvecklingsplan för den irätekniska utvecklingsenheten förefaller rimlig. Del är ur ulbildningens synpunkt helt avgörande alt ett principbeslut om inrättande av en iräleknisk utvecklingsenhet fattas under våren 1979 så att uppbyggnaden av utbildningen och utvecklingsenheten kan ske parallellt.

Utredningen föreslår atl en arbetsgrupp bildas för atl planera den före­slagna verksamheten. Regionstyrelsen är dock av den meningen alt del borde vara möjligt för den nuvarande utredaren att till sig knyla nödvändig expertis för att utan dröjsmål påbörja planeringen. I denna planering bör ingå förelrädare för högskolan."

Umeå universitet

"Förslaget lill iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå synes inte vara lika väl genomarbetat som övriga förslag i betänkandet. Förslaget bör ses mot bakgrund av atl del föreslagits atl en del av en längre träteknisk utbildning skulle kunna föriäggas till Skellefteå (Prop. 1978/79: 100, Bil 12, s. 462). För att lillgodose kravel på forskningsanknyining av en sådan utbildning är en utvecklingsenhet av föreslagen typ helt nödvändig."

Högskolan i Luleå

"Utredaren konstaterar bl. a.

-

att träbranschen, med lika slort nettobidrag till utrikeshandeln som bilindustrin och järnmalmen lillsammans, har den näst lägsta FoU-insatsen av alla endast 0,3 % av förädlingsvärdet,

-

atl träindustrin är decentraliserad och svarar för mellan 50 och 75% av sysselsättningen i många glesbygdskommuner framför allt i Norrland,

-

att den norrländska senvuxna skogsråvaran lämpar sig särskilt väl för förädling,

-

att avståndet till dagens branschforskningsinstitul gör del svårt för de norrländska företagen att medverka i och tillgodogöra sig resultatet av kollekliva utvecklingsprojekt,

-

all en till Skellefteå kommande högre träteknisk utbildning fordrar FoU-anknytning.

Högskolan håller med utredaren om att denna beskrivning talar för

-  att FoU-verksamheten inom träteknik utökas.

Prop. 1979/80: no

16

-        alt en sådan verksamhet förlagd till Norrland skulle gagna ulvecklingen

och därmed sysselsättningen där.

Kopplingen till utbildning i Skellefteå har med den senaste budgelpropo­silionen lagil en ny vändning. 1 propositionen utvidgas den högre irätek­niska ulbildningens längd. Regionslyrelsens förslag om två år utökas till en fullständig civilingenjörsutbildning. Denna civilingenjörsutbildning ska or­ganiseras som en gren av den maskintekniska linjen vid högskolan i Luleå. Dessutom säger statsrådet: "Denna anknylning bör emellertid inle uigöra någol hinder för att ge delar av den trätekniska utbildningen som decentra­liserad utbildning". Med delta avses sannolikl att viss del av den maskin­tekniska linjens trätekniska gren ska kunna placeras i Skellefteå.

Delad och decenlraliserad civilingenjörsutbildning har inle prövats tidi­gare. Ell sådanl arrangemang kan innebära siudiesociala, pedagogiska, innehållsmässiga. utbildningsekonomiska nackdelar. Tidigare förslag om högre iräleknisk utbildning i Skellefteå har fått stöd från många håll. De fördelar man sett med denna lokalisering ska nu prövas under nya förut­sättningar. Den analys som måste föregå ett eventuellt beslul om atl förlägga en del av den maskintekniska linjens trätekniska gren lill Skellef­teå är ännu inte slutförd. Högskolan vill därmed begränsa sig till följande ställningstagande då det gäller koppling till utbildning;

-        det är en klar fördel för den av högskolan i Luleå administrerade

träindustrilinjen (f.d. YTH) i Skellefteå om FoU-enheien kommer lill

stånd.

-      den högre trätekniska utbildningen ska ovillkorligen kopplas lill FoU-

verksamhet. Om en träteknisk del av den föreslagna ulbildningen lokali­

seras till Skellefteå så förutsätter detta att den föreslagna FoU-enheten

placeras där.

FoU-enhelens inriktning och volym har högskolan inte möjlighet atl bedöma annat än i allmänna termer. Med erfarenhei från högskolans hittillsvarande forskningsverksamhet och forskningsverksamhet i allmän­het vill vi påpeka att det fordras en viss omfattning på en verksamhet för att den ska tillhandahålla en tillräckligt kreativ miljö. Skellefteåenhetens 10 personer måsle av delta skäl betraktas som elt absolut minimum. Enheten får av samma skäl inte splittras på för många disparata inriktningar. Enligt högskolans mening ska verksamheten planmässigt samordnas med övrig träteknisk FoU-verksamhet i riket.

Högskolan delar utredarens uppfattning att FoU-verksamhet bör inrym­mas i med lUC gemensamma eller närliggande lokaler. Ekonomiska och verksamhetsmässiga fördelar för båda parler torde ligga i en tolal integra­tion - personal- och resursmässigl - mellan förslagets FoU-enhel och lUC.

Avslulningsvis föreslår utredaren en arbetsgrupp för fortsatt planering. Högskolan anser i slället att den nuvarande uiredaren direkt bör kunna gå vidare med planeringen. Till sig kan han naturiiglvis knyta de experter han anser sig behöva. För att underlägga högskolans i Luleå planering måste en utredning som utarbetar etl erforderligt beslulsunderiag bedrivas med största skyndsamhel. Del fåtal punkter som i den fortsatta planeringen kan fordra viss överarbelning är enligt högskolans mening,

-  verksamhelsinriklning

-

volym

-

finansiering på korl och lång sikt

-

organisatorisk form

-      förhållande - organisatoriskt och verksamhetsmässigt - till övrig trä-

teknisk FoU-verksamhet."

Prop. 1979/80: 110

17

Överstyrelsen för ekonomiskt försvar

'"Från beredskapssynpunkl är det önskvärt all så slor självförsörjnings­förmåga som möjligt kan uppnås regionall. Alla ålgärder. som vidtas i fredstid för att bibehålla eller öka denna regionala möjlighel är till fördel för beredskapen inom försörjningsområdet. De i belänkandet angivna fem förslagen till forskningsprogram lokaliserade till Västerbollens län är där­för värdefulla även om de endast indirekt och på längre sikt kan vara av betydelse för försörjningsberedskapen.

Från beredskapssynpunkl vore det av betydelse om man vid den före­slagna Irätekniska utvecklingsenhelen i Skellefteå även kunde inrymma metoder för all ekonomiskt ta till vara skogsavfall m. m. för alt kunna använda detla för energiändamål.""

Arbetsmarknadsstyrelsen

""1 betänkandet lämnas fem olika förslag till nya verksamheter, som sammantaget skulle ge ett direkl sysselsättningstillskott på ca 60 arbetstill­fällen, varav 50 i Umeå i huvudsak knutna till högskolan. Elt förslag gäller tillskapandei av en Iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå med avsikl att medverka lill melod- och produktutveckling för den träbearbetande indu­strin. Sedan hösten 1976 pågår i Skellefteå en yrkesteknisk högskoleutbild­ning med inriktning på träindustrin. Den föreslagna irätekniska utvecklingsenheten skulle ge värdefulla samverkansmöjligheler med denna utbildning. Arbetsmarknadsstyrelsen har vid elt flertal lillfällen framhållil betydelsen av en intensifiering av samhällets stöd för att främja induslriell utveckling. Med hänsyn lill att sysselsätlningen inom träindustrin minskat under senare år och lill dess slora regionalpolitiska belydelse är del enligt styrelsens mening av stor vikt att utvecklingen inom branschen främjas genom bl.a. ökat slöd till metod- och produktutvecklingsarbete."'

Statens industriverk

""Förslaget att lokalisera en iräleknisk utvecklingsenhet till Skellefteå motiveras i utredningen dels utifrån det allmänna läget i branschen vad avser behovet av förnyelse inom irävaruindustin, dels utifrån regionspeci­fika förhållanden som att den senvuxna råvaran är specielll lämpad för vidareförädling och att den FoU-verksamhet som f.n. finns på grund av lokaliseringen till mellansverige inte är intressant i lillräcklig utsträckning för företag i Norrlandslänen.

När det gäller de branschspecifika motiven för ökade FoU-insatser har industriverket inga invändningar. Tvärtom har industriverket den uppfatt­ningen att dessa är tillräckliga för alt motivera dessa insatser. En väsentlig aspekt i della sammanhang är alt den förnyelse som krävs inte enbart är av teknisk natur utan i minsl lika hög grad av kommersiellt slag. Denna slutsats bygger på de erfarenheter verket vunnit bl. a. genom den verksam­het som bedrivs inom ramen för branschprogram Trä.

Den utveckling av produkter och användningsområden som utvecklings­enhelen enligt förslagel bl.a. skall medverka till leder för alt marknads­mässigl kunna exploateras ofta till krav på förbättrad marknadsföring, nya distributionskanaler m. m.

Det är sålunda enligt verkels mening myckel viktigt atl en ulvecklings-

t2    Rik.sdagen 1979/80. I saml. NrllO

Prop. 1979/80:110

18

enhet av det slag som föreslås ses i silt totala industripolitiska samman­hang. Detta innebär också att verksamhetsinriktningen bör styras från branschpolitiska utgångspunkter snarare än regionspecifika.

Beträffande lokaliseringen av den föreslagna verksamheten lill lUC i Skellefteå har industriverket inga invändningar. För lUC:s del kan en sådan lokalisering medföra etl bättre utnyttjande av befintliga administrati­va resurser m.m. Finansieringen av verksamheten måste enligt industri­verkets mening ske på sådanl säll alt del anslag lUC för närvarande får via indusiriverkel inte belastas ytterligare genom en utökning av verksamhe­ten."

Styrelsen för teknisk utveekling

"STU är intresserad alt överväga framtida kollektiva forskningsmedel till en eventuell träteknisk enhel i Skellefteå. STUs uppfattning är att enheten bör profilera sig så att kompetensen blir av riksintresse. I så fall torde förutsättningarna vara slörre atl attrahera de i beiänkandei förutsatta industrimedlen, och enhelen skulle sålunda få ett högt "marknadsvärde".

Det är idag ej känt (i avvaktan på pågående organisationsutredning och dess följder) exakt hur den kollektiva Irätekniska forskningen kommer alt vara organiserad 1982. Gången är emellertid den alt den industriella hu­vudmannen och STU förhandlar fram etl avtal (i vilkel STU normall står för högst 50% av kostnaden) ca I år före dess ikraftlrädande, och det är STUs förhoppning att då en evenluell Iräleknisk enhet i Skellefteå utgör en integrerad del av de i landet då befintliga trätekniska forskningsresurserna. Detla torde kräva, förutom den nämnda profileringen, en viss säljinsats från enhetens sida."

Sveriges lantbruksuniversitet

"Träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå. De nuvarande forskningsin­satserna på det trätekniska området får betraklas som hell otillräckliga. Förslaget atl inräita en träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå tillstyrks därför av lantbruksuniversitet. Då det gäller verksamhetsinriktningen ifrå­gasätter dock universitet om resurser bör satsas på avverknings- och markberedningsteknik vid utvecklingsenheten. En relativt omfattande så­dan forskning bedrivs redan vid lantbruksuniversitetets skogsvetenskap­liga fakultet och Forskningsstiftelsen Skogsarbeten och en ytteriigare spridning av forskningsinsatserna torde vara mindre ändamålsenlig samti­digt som denna forskning torde ha ganska litet att göra med den övriga föreslagna verksamheten vid utvecklingsenheten. Ett samarbete mellan den föreslagna utvecklingsenhelen och lantbruksuniversitetet och Skogs­arbeten bör dock komma lill stånd."

Länsstyrelsen i Västerbottens län

"Förslaget som avser iräleknisk utvecklingsenhet bedömer vi få större samband med tekniska högskolan i Luleå än med Umeå universitet. Della förhållande får dock inle hindra att enheten lokaliseras lill Västerbottens län.

Från regionalpolitisk synpunkt anser vi del synnerligen angeläget atl forskningsmiljön i norra Sverige utvecklas. De framlagda förslagen skulle aktivt medverka lill en förbättrad regional balans i detla avseende. Det

Prop. 1979/80: 110

19

måsle här också observeras att förslagen avser etablering av nya verksam­heter, inle omlokalisering av befintliga enheler som innebär krav att perso­ner med fasta ijänster skall fiytta! För universitetet och länet är det en fördel att kunna erbjuda forskare och andra en möjlighet att vara geogra­fiskt rörliga i nordlig riktning.

Länsstyrelsen har i olika sammanhang engagerat sig i möjligheterna -dit inom länel vidareförädla lokala råvaror och därmed bättre ta till vara egna resurser. En stor träindustribransch finns i Västerbottens län. Nytänkande och produktutveckling har bidragil lill att stärka dess företag. Behov av mer kvalificerad träforskning i norr har dock på senare tid anmälls i alll större grad. Länets träinduslriutredning talar för den, liksom länsstyrelse och kommuner i länsplaneringssammanhang. Enligt vår uppfattning har Skellefteå de bäsla förutsättningarna bland Norrlandsorterna atl hysa den Irätekniska utvecklingsenheten. Där finns i området en differentierad träindustrisektor som effektivt kan tillgodogöra sig utvecklingshjälp, dels lämna välformulerade forskningsuppdrag. Med denna irätekniska utveck­lingsenhet ges däruiöver goda förutsättningar att lill Skellefteå förlägga den avslulande delen av en träinriktad civilingenjörsutbildning.

Avslutningsvis anser vi alt de av utredaren presenterade förslagen inte får betraktas som vanliga anslagsframställningar från Umeå universitet och andra initiativtagare. Förslagen har tillkommit på regeringens uppdrag i syfte all ge regeringen elt alternativ som kvalitelsmässigt och lill syssel­sättningsvolym skulle motsvara vad SBL skulle ha inneburit för forsk­ningsmiljön vid Umeå universitet. Vi anser därmed alt de samlade försla­gen skall ses som etl alternativ i frågan om lokaliseringen av SBL, vilken ännu inte är slutligt avgjord."

Länsarbetsnämnden i Västerbottens län

"Det förslag om Iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå ligger väl i linje med de tankegångar som framförs i "Träindustriulredningen i Västerbol­len". Sedan hösten 1976 har i Skellefteå pågått yrkesteknisk högskoleul­bildning med inriktning på hela träindustrin. YTH/trä avser atl leda lill befallningar som t. ex. produktionstekniker, arbetsledare, rationaliserings­tekniker eller planeringstekniker inom träindustrin. Träindustriulredning­en har uppmärksammat en rad problemområden inom branschen och den föreslagna trätekniska utvecklingsenheten bör kunna få en stor belydelse i dessa sammanhang.

De arbetstillfällen som kommer till slånd om utredningens förslag antas är angelägna för länel. Länsarbetsnämnden vill dock erinra om atl SBL:s hela verksamhel omfattade år 1973 c:a 550 tjänster. SBL anförde bl. a. som ett skäl mot omlokaliseringen till Umeå att verksamhelens omfattning skulle komma atl öka krafligl under 1970-lalet. En omlokalisering till Umeå i den omfattning som angivet ulbyggnadsprogram syftade till skulle medföra byggnadsinvesteringar på minst 200 miljoner kronor.

Omlokaliseringen skulle således ha tillfört Umeå-regionen minsl 550 kvalificerade nya tjänster förutom investeringsprogrammet på c:a 200 mil­joner kronor. Senare nedbantades förslagel lill atl omfatta endasl SBL:s produktionsavdelning som år 1973 omfatlade c:a 170 Ijänster."

Prop. 1979/80: 110

20

Skellefteå kommun

"Ulredningen föreslår alt principbeslul fattas om alt inrätta en irälek­nisk utvecklingsenhet i Skellefteå samt alt en arbetsgrupp bildas för all planera verksamheten.

Skellefteå kommun är myckel tillfredsställd med förslagel. Enheten är motiverad såväl ur näringspolitisk som regionalpolitisk synpunkt. Kom­munen har drivit kravet i flera års lid. En rad regionala och centrala organ har stött idén genom årens lopp. Kommunen vill framhålla atl önskemålel om en Iräleknisk utvecklingsenhet kombinerad med högre träteknisk ut­bildning har vunnit starkt gehör i regionstyrelsen för Umeå högskolere­gion. Regionstyrelsen har aktivi verkat för att träingenjörsulbildningen snabbt skulle komma igång. Enligt förhandsuppgifter kommer regionsty­relsen i silt yttrande över förevarande utredning inte bara tillstyrka den föreslagna utvecklingsenhelen. Man begär även en etablering av träingen-jörsulbildning i Skellefteå och menar alt dessa enheter, lillsammans med den befintliga YTH-linjen inom trä, kommer atl bilda ett slagkraftigt "trä-block" med goda samverkansmöjligheler. SAF:s representant i regionsty­relsen kommer enligt uppgift att reservera sig mol yttrandet och motsätta sig lokalisering av träingenjörsutbildning lill annan ort än Luleå.

Reservationen är enligt vår mening mycket märklig med beaklande av att riksdagen i anledning av prop. 1976/77: 59 uttalat sig entydigt för lokali­sering till Skellefteå (UbU 1975: 17).

Skellefteå kommun vill också erinra om del starka krav på elablering av ulvecklings- och utbildningsresurser i Skellefteå som Svenska Arbetsgiva­reföreningen/Sveriges Industriförbund framförde i silt gemensamma ytt­rande över NoTH;s betänkande "Träteknisk utbildning och yrkesteknisk högskoleulbildning i Skellefteå". I yttrandet tillstyrktes i och för sig NoTH:s förslag, men betonades siarkt de industripoliliska och regionalpo­litiska motiven för en större satsning på Skellefteåregionen.

Skellefteå komniun vill uttala ell kraftfullt stöd för de synpunkter som regionstyrelsen framför.

Dessutom anser kommunen, ifall en fullständig civilingenjörsutbildning i trä avses förläggas lill högskoleregionen, att hela denna utbildning bör lokaliseras till Skellefteå. Sammanfattningsvis anser kommunen således all ett snabbt och entydigt principbeslut bör fattas om att inrätta såväl en träteknisk utvecklingsenhet som högre träteknisk utbildning i Skellefteå. Kommunen hoppas därefter att planeringen av uppbyggnaden av dessa enheter kommer till stånd ulan dröjsmål."

Industriellt Utvecklingscentrum

"lUC stödjer utredningens förslag

-

all principbeslut fattas all inrätta en iräleknisk utvecklingsenhet i Skel­lefteå

-

all en arbetsgrupp bildas för atl planera den föreslagna verksamhelen. Vi anser det lämpligt all den föreslagna utvecklingsenheten placeras på

lUC främsl av följande orsaker.

lUCs nuvarande organisation och trätekniska kompetens kan utnyttjas. Utbudet av tekniska utvecklingsresurser bör inte splittras då lUC har ett väl inarbetat namn för teknisk produktutveckling i övre Norriand.

Vi anser vidare alt den föreslagna arbelsgruppen för detaljplanering av verksamheten bör tillsältas snarast samt all utvecklingsenhetens start mås-

Prop. 1979/80:110

21

te föregås av etl principbeslut mellan STU och träbranschens organ om att finansieringen från och med fjärde verksamhetsåret kan lösas i enlighet med ulredningens förslag.'"

Svenska Träforskningsinstitutet

"I förslaget lill träteknisk utvecklingsenhet lämnas inledningsvis en bakgrund som påvisar

1.

Trävaruindustrins stora betydelse för Sverige i allmänhel och för landets norra delar i synnerhet.

2.

Nödvändigheten av en snabb utveckling mot bättre tillvaratagande av våra begränsade råvaruresurser och mot ökad vidareförädling av trävaror samt

3.

Trävaruindustrins idag mycket låga FoU-insats och behovet av en ökad salsning.

STFI vill starkt understryka alla dessa punkters validitet. För att bran­schen som helhet skall kunna upprätthålla eller helst öka sysselsätlningen med bibehållen konkurrenskraft erfordras en omställning mot vidareföräd­ling av produkterna.

Denna utveckling lorde starkt kunna underlättas och påskyndas genom en väsentlig ökning av FoU-insatsen.

Med den volym som svensk kollektiv träteknisk forskning idag har är det ur effektivitetssynpunkt det enda rikliga alt ha den samlad på elt ställe. Det gäller även om den nuvarande forskningsvolymen skulle flerdubblas. Det erfordras kompetens inom många olika områden och Ivärkontakten mellan dem är av allra största belydelse.

Om inle lokaliseringspolitiska hänsyn skulle vara övergripande vore det alltså enligt STFIs mening klart fördelaktigare atl koncentrera all kollektiv Iräleknisk FoU till STFI och Möbelinstilutet, särskilt som en professur i träteknik inom den närmaste tiden torde komma atl inrättas vid KTH.

I syfle alt bereda ökad sysselsättning i Västerbotten planeras olika insalser för att främja utvecklingen inom bl. a. träindustrin. Man har därvid avsett att närheten till en FoU-enhel skulle vara av stort värde och att en sådan enhet dessutom nära nog är en förutsättning för den trätekniska högskoleutbildning som planeras i Norriand. Vi har därför i vårt fortsatta svar utgått från att de regionala värderingarna blir övergripande över de rikspolitiska.

För att uppväga nackdelarna av att ha en liten fristående FoU-enhel är det betydelsefullt alt en kreativ miljö skapas genom samverkan med den planerade trätekniska högskoleutbildningen, YTHs Irätekniska linje saml lUC.

En föruisättning för att STFI skall kunna siödja tillskapandet av denna utvecklingsenhet är att de medel som anvisas för verksamheten nu och i framtiden innebär en ulökning av de totala FoU-resurserna på del trätek­niska områdel. En finansiering genom någon form av omfördelning av anslag som varit avsedda för andra FoU-organ inom branschen skulle innebära en mycket olycklig splittring av de redan nu knappa FoU-resur­serna, som icke kan accepteras.

I utredningen har en finansiering av den Irätekniska utvecklingsenhetens 3 första år föreslagits ske med medel vid "Utredning om lokalisering av ny verksamhel till Västerbottens län". Fr.o.m. det fjärde verksamhetsåret väntas den irätekniska enhelen kunna finansieras lill 80 % på kollektiv statlig/industriell bas. Denna höga andel avlalsbunden finansiering är önsk-

Prop. 1979/80: 110

22

värd. Vid STFI har den Irätekniska verksamheten inte mer än ca 50 % avlalsbunden finansiering, vilket har visat sig vara till stor nackdel för verksamheten. Den i förslagel skisserade verksamhelen med fast finansi­ering utgör hela 50 % av STFls programbundna Irätekniska forskning eller mer än 90 % av innevarande års budget för Stiftelsen för irämanufaktur­teknisk forskning. Eftersom erfarenheten visar att det är synnerligen svårt alt få till stånd en ökning av indusirins FoU-insatser vill vi med skärpa framhålla nödvändigheten av atl den långsiktiga finansieringen är löst genom konkreia avtal innan beslut fattas om verksamhetens igångsät­tande. En sådan lösning får dock inte innebära en minskning eller diskrimi­nering av verksamhelen vid STFL

STFI vill bestämt avråda från en regional industrisatsning eflersom detta skulle kunna verka splittrande på befintliga branschorganisationer.

STFI vill kraftigt betona vad utredningen säger om all en verksamhets­plan för den Irätekniska utvecklingsenheten måsle utarbetas i samråd med befintliga FoU-insatser. I samband med tillskapandet av en träteknisk enhet i Skellefteå måste en fungerande forskningssamverkan med andra institutioner inom områdel upprättas. Denna fråga bör vidareutvecklas, men STFI är av den uppfattningen alt en avgränsning av olika institutio­ners kompetens- och arbetsområden är elt försia väsentligt steg i denna riktning. STFI vill samtidigt varna för atl splittra de knappa resurserna på ell alltför brett fält. En forskningsgrupp måste ha en viss storiek för atl kunna behålla och utveckla sin kompetens inom elt visst område.

Såväl den organisatoriska uppbyggnaden som den fortvariga samord­ningen och finansieringen måste infogas i det arbele som på STUs initiativ pågår rörande den trätekniska forskningens framlida organisation och fi­nansiering.

Skellefleåenhelen kan icke få ligga fristående från denna organisation. STU-ulredningens resultat måste således avvaktas.

Sammanfattningsvis anser STFI att om en träteknisk utbildning på hög­skolenivå kommer lill slånd i Skellefteå och om man därtill avser bedriva regional ulvecklingsfrämjande verksamhet inriktad mot träindustrin så kan det vara motiverat atl med de restriktioner som nämnts en FoU-enhel med Iräleknisk inrikining tillskapas i Skellefteå."

Sveriges Industriförbund

"Del presenierade förslaget till iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå innehåller flera positiva moment som är väl motiverade. Förbundet vill emellertid erinra om alt övergripande uiredningar beträffande den trätek­niska forskningens framtida målsällning, organisation och finansiering på­går. Innan resultatet av dessa föreligger bör enligt de berörda branschorga­nisationernas bestämda uppfallning inga nya enheter lillskapas. Det är nödvändigt all få en överblick om och i så fall hur den skisserade utveck­lingsenheten i Skellefteå kan inordnas i det förslag till utformning av den trätekniska forskningen som kan komma att framläggas."

Träindustrifurbundet

"Inledningsvis vill förbundet starki betona behovet och betydelsen av ökade forsknings- och utvecklingsresurser på del trätekniska området. Grundinställningen till betänkandets förslag är därför positiv.

Förbundet är även medvetet om den stora regionala betydelse iräindu-

Prop. 1979/80: 110

23

strin har i bl.a. Västerbottens län saml om möjligheterna till en lönsam vidareförädling av den lokala råvaran. Även möjligheterna alt kombinera en träteknisk högskoleutbildning i Skellefteå med den föreslagna utveck­lingsenheten bedöms värda att beakta.

Inom STU pågår för närvarande en ulredning om träforskningens framti­da organisation och finansiering, där även frågor om forskningens inrikt­ning och dimensionering samt kraven på institutionella resurser behandlas.

Träinduslriförbundel är av den uppfattningen atl etl ställningstagande till projektet i Skellefteå bör anstå i avvaktan på resultaten av STUs ulredning."

Västerbottens läns landsting

"Förvaltningsutskottet tillstyrker att en etablering av ell träforsknings-institul sker i Skellefteå. Behov av ulökade forsknings- och utvecklingsre­surser inom trätekniska området är mycket angeläget. Träteknisk utbild­ning är också av stor belydelse och bör enligt lidigare planer även förläggas lill Skellefteå.

Förvaltningsutskottet anser alt del föreslagna träforskningsinstitutet och iräleknisk utbildning kompletterar varandra och all iräleknisk utbildning i Skellefteå skulle skapa en slagkraflig forsknings- och utbildningsresurs i Skellefteå. Utbildningen i Skellefteå såväl den yrkestekniska träindustri­linjen som den planerade trätekniska utbildningen får därigenom den forskningsanknyining som ett träforskningsinslitut medför.

Samverkansmöjligheler och samutnytljande av kvalificerade lärare, ut­rustning och lokaler skulle vara möjlig om både träforskningsinstitutet och Iräleknisk utbildning lokaliseras till Skellefteå. IUC:s personella expertis, lokaler och teknisk utrustning bör också uigöra en mycket värdefull resurs för det planerade iräforskningsinslilulet och Iräleknisk utbildning.

Mol denna bakgrund vill förvaltningsutskottet starki undersiryka att Iräleknisk utbildning förläggs till Skellefteå och alt både institutet och Iräleknisk utbildning byggs upp samlidigt."

Västerbottens läns utvecklingsfond

"Utvecklingsfonden initierade för tre år sedan tillkomsten av ""Träin­dustriulredningen i Västerbolten". Genom arbelet lillsammans med Sta­tens Industriverk i denna utredning och efterföljande arbele i olika arbets­grupper med länets träindustriföretag samt Landstinget, Länsstyrelsen, Domänverket, Skogsvårdsstyrelsen, branschorganisalioner m.fl., har man i Västerbotten fått fram en mycket god bild över träindustrin. Här har på olika sätt kunnal belysas den framtida begränsade råvarutillgången, ut­vecklings- och utbildningsbehovet, miljöfrågor, företagens samverkans-och konkurrenssida, marknadsföringsanpassning etc. Alll samlat visar att del måste lill kraftfulla insatser inom iräindustriområdet om länel och landel skall kunna följa med i den induslriella utvecklingen/anpassningen.

En jämförelse med den mekaniska industrin visar klart att träindustrin ligger långt efter i utveckling och förädling. Del finns såväl inom träets forskning, som anpassningen från stubbe till slutlig produkt stora områden med betydande möjligheter lill fortsatt produktulveckling, produklion och marknadsföring. Träet är forlfarande till största del en bulkvara där det i stället borde finnas teknologiskt ulvecklade och anpassade produkler i liden.

Prop. 1979/80:110

24

Utvecklingsfonden i Västerbotten kan bland annat med hänvisning till genomförda utredningar inom träsektorn anföra atl en träteknisk ut­vecklingsenhet i Skellefteå kommer att belyda myckel för näringslivets utveckling i norra Sverige.

Ulvecklingsfonden kan, ulan all gå närmare in på olika funklioner och uppgifter, understryka behovet av forsknings- och utvecklingsresurser inom det irätekniska området. Utvecklingsfonden och "Träindustriulred­ningen i Västerbotten" har såväl muntligt som skriftligt framfört syn­punkter på den trätekniska utvecklingen i olika sammanhang. Vad som därvid anförts överensstämmer hell med vad som föreslås i delbelänkan-dets avsnitt 7.

Stiftelsen Västerbottens läns Utvecklingsfond lillstyrker således atl be­slul fallas om att inrätta en iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå och all en arbelsgrupp snarast bildas för att planera verksamheten."'

Prop. 1979/80: 110

25

Bilaga 3

Förslag av organisationskommittén (1  1979:12) för en träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå

Till statsrådet och

chefen för industridepartementet

Genom beslul den 21 juni 1979 bemyndigade regeringen chefen för industridepartementet atl tillkalla en organisationskommitté med högsl sju ledamöter med uppdrag atl utreda vissa frågor angående en föreslagen Iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå. Med stöd av delta bemyndigande förordnades den 10 september 1979 som ledamöter tf överingenjör Birgit Erngren, 2:e förbundsordförande Gunnar Karisson, fabrikör Börje Pers­son, forskningsingenjör Lilian Ringsand och direktör Torsten[REDACTED_EFTERNAMN]. Erngren utsågs alt som ordförande leda kommitténs arbele.

All som experler bilräda kommiitén förordnades samlidigt direkiör Per Gunnar Hånell, direktör Svenerik[REDACTED_EFTERNAMN], departementssekreterare Sten Henkow, departementssekreterare Lars[REDACTED_EFTERNAMN] och departementssek­reterare Håkan Lonaeus. Den 12 seplember 1979 förordnades byrådirektör Stefan Qviberg lill sekreterare i kommiitén.

I och med överlämnandet av föreliggande förslag anser sig kommittén ha fullgjort sitt uppdrag.

Stockholm i december 1979

På organisationskommitténs vägnar

Birgit Erngren

Stefan Qviberg

Prop. 1979/80:110                                                                 26

1    Sammanfattning av organisationskommitt

é

ns f

ö

rslag

Kommitt

é

n anser, att den f

ö

reslagna regionala tr

ä

tekniska utvecklings­enheten i Skellefte

å

 b

ö

r komma lill sl

å

nd med sammanfattningsvis f

ö

ljande inrikining, organisalion, resurser och finansiering.

1.1  Inriktning

Enheten f

ö

resl

å

s arbela med inriktning p

å

 fem huvudprogram:

-

informations- och kontaktverksamhet

-

l

ö

pande provningsverksamhet

-

produktutveckling

-

forsknings- och utvecklingsverksamhet

-

viss Ir

ä

leknisk h

ö

gskoleutbildning

Den f

ö

reslagna inriktningen k

ä

nnetecknas av n

ä

ra samverkan med regi­onens industrier inom de olika programomr

å

dena. Enhelen ges en kon­taktskapande och kompetensf

ö

rmedlande roll, som kan bidra lill alt f

ö

ra ul FoU-verksamheten till f

ö

retagen och f

ö

retagens behov till FoU-organen.

Enheten f

ö

resl

å

s ge service 

å

t f

ö

relagen i form av informalion om marknader, produkter och FoU-resultal, f

ö

retagsanpassad utbildning och medverkan i f

ö

retagens produktutveckling. 1 linje h

ä

rmed ligger prov­ningsverksamheten, som f

ö

resl

å

s inriktad p

å

l

ö

pande provning av pro­dukter men i m

ö

jlig utstr

ä

ckning 

ä

ven p

å

 utvecklingsprovning. Enheten f

ö

resl

å

s vidare bedriva FoU-verksamhel inom omr

å

den som med h

ä

nsyn till resurserna avgr

ä

nsas i samr

å

d med 

ö

vriga FoU-organ. Inom utbild­ningsomr

å

det f

ö

resl

å

s viss utbildning f

ö

r elever vid Tekniska h

ö

gskolan i Lule

å

 och den yrkestekniska h

ö

gskoleulbildningen i Skellefte

å

.

1.2 Organisation

Den Ir

ä

tekniska utvecklingsenheten f

ö

resl

å

s utg

ö

ra en "resurs" och organisatorisk enhet under den nu beslutade nya tr

ä

tekniska FoU-stiftel-sens programslyrelse.

F

ö

r den regionala enheten utses en platschef direkt underst

ä

lld program­styrelsens verkst

ä

llande chef.

F

ö

r regional f

ö

rankring av enhetens verksamhet tills

ä

tts ett programr

å

d med 

ö

verv

ä

gande antal representanter fr

å

n regionens industri.

Programr

å

del f

å

r r

å

dgivande uppgifler i f

ö

rh

å

llande lill programstyrel­sen, som dock kan delegera ansvar och beslutsr

ä

tt lill programr

å

det i fr

å

ga om genomf

ö

rande av beslutat verksamhetsprogram m. m.

Utvecklingsenheten f

ö

rl

ä

ggs i anslulning till lUC, som till sj

ä

lvkostnad svarar f

ö

r projektering, byggande och drifl av erforderliga nya lokaler samt f

ö

r i 

ö

vrigl erforderlig administrativ service.

Lokaliseringen av utvecklingsenheten lill lUC f

ö

rv

ä

ntas ut

ö

ver admini­strativ f

ö

renkling medf

ö

ra f

ö

rdelar bl. a. i fr

å

ga om utnyttjande av lekniska resurser och kunskaps

ö

vert'

ö

ring. Om m

ö

jligt kan en ulbyggnad av YTH i Skellefte

å

 i anslutning till lUCs lokaler ge vissa f

ö

rdelar.

Avtal om samverkan i fr

å

ga om ir

ä

leknisk h

ö

gskoleulbildning b

ö

r tr

ä

ffas mellan FoU-stiftelsen och Lule

å

 lekniska h

ö

gskola.

Ansvaret f

ö

r genomf

ö

randet av organisationskommitt

é

ns f

ö

rslag b

ö

r 

å

ligga den nya FoU-stiftelsens programstyrelse.

Prop. 1979/80: 110

27

1.3 Resurser

Under förutsättning av att driften i huvudsak finansieras med kollektiva FoU-medel föreslås en successiv utökning av personalen till nio personer. 1 personalstyrkan förutsätts nuvarande fyra anställda vid lUCs trätekniska avdelning ingå.

Investeringsbehovet bedöms utgöra 9,4 Mkr i dagens penningvärde, varav 5,1 Mkr för ulrusining och 4,3 Mkr för nya lokaler.

1.4 Finansiering

Investeringarna på 9,4 Mkr föreslås helt finansierade med slalliga medel och med möjligheter till fondering.

För finansiering av den årliga driflen beräknas industrin kunna bidra med 0,5-0,6 Mkr av kollekliva medel och Skellefteå kommun med 0,5 Mkr. STU kan därmed bidra med 1,0-1,1 Mkr i form av kollekliva FoU-medel. Den finansiella grunden för de första årens drift utgör sålunda 2,0-2,2 Mkr per år. Härtill kommer möjlighel lill medel från uppdragsforsk­ning, avgiftsbelagd service till företagen m. m.

2    Kommitténs direktiv

Regeringen beslöt den 21 juni 1979 att tillsätta en organisationskommitté med uppdrag atl utreda vissa frågor om iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå.

Regeringen gav följande direkliv för kommitténs arbete. (Dir 1979: 73).

"Departementschefen, statsrådet Huss anför.

Träindustrin har stor belydelse för den svenska samhällsekonomin. Branschen svarar för inemot en tiondel av den samlade industriproduk­tionen och för lika slor del av sysselsättningen. Genom sin struktur, med många små företag utspridda på en mängd orter, har träindustrin en slor regionalpolilisk belydelse. Huvuddelen av produktionen avsäits på export­marknaden. Detla gäller i stor utsträckning oförädlade produkter som sedan i belydande omfattning bearbetas och vidareförädlas i mottagarlän­derna.

Om värdet av exporten skall kunna öka och samtidigt sysselsättningen bibehållas på nuvarande nivå krävs bl.a att den inhemska produktionen inriktas mot mer bearbetade och förädlade produkter, som är väl anpas­sade till de slulliga förbrukarnas behov. Den svenska träindustrin behöver därför utveckla nya produkter och produktionsmetoder. Jämfört med and­ra branscher satsas emellerlid inom träindustrin f. n. relativt litet på forsk­ning och utveckling.

Kollektiv träforskning bedrivs f.n. med stöd från slyrelsen för teknisk utveckling (STU) inom skilda organ, i allmänhet organiserade som stif­telser med branschorganisationer som huvudmän. En arbetsgrupp med representanter för STU och sådana forskningsorgan arbetar f.n. med atl söka organisatoriska förändringar i syfle all kunna samordna verksamhe­len bättre och därmed utnyttja de kollektiva forskningsresurserna inom träindustrin på bästa möjliga säll.

Den särskilde uiredaren (riksdagsledamot Rune Ångström) med uppdrag alt uireda frågan om lokalisering av ny verksamhet lill Västerbottens län har i ett delbetänkande (Ds B 1978: 14) föreslagil att en iräleknisk ulveck-

Prop. 1979/80:110

28

lingsenhet inrätlas i Skellefteå och organisatoriskt knyts lill Sliftelsen Induslriellt utvecklingscentrum i övre Norrland (lUC). Uiredaren räknar med invesleringar i lokaler m.m. saml andra kosinader under en före­slagen treårig iippbyggnadslid på sammanlagt ca 12.5 Mkr, vilka föreslås finansieras helt med slatliga medel. Den fortsatta finansieringen av verk­samheten förutsätts kunna ske till största delen genom kollektiva forsk­ningsbidrag från dels träindustrin, dels siaten genom STU. Vidare föreslår utredaren att en arbetsgrupp bildas för atl planera den föreslagna verksam­heten. Beiänkandei har remissbehandlais.

Träindustrins bransch och fackliga organisaiioner har i en skrivelse lill regeringen den 18 april 1979 understrukit vikten av att intensifierade forsk­nings-, utvecklings- och marknadsföringsinsatser med slallig medverkan kommer lill stånd på träindustrins område.

En träteknisk utvecklingsenhet av föreslagen lyp skulle enligt min me­ning kunna bidra till en posiliv utveckling av särskilt den norrländska träindustrin, och därigenom långsiktigt stärka företagens möjligheter till ökad export och sysselsättning. Den av utredaren föreslagna anknytningen lill lUC kan erbjuda praktiska fördelar.

Jag vill erinra om att siatsmakterna nyligen har beslulal (prop. 1978/ 79: 100 bil. 12 UbU 1978/79: 32 rskr 1978/79: 272) alt en utökad iräleknisk utbildning får anordnas vid högskolan i Luleå. Högskolan har därivd möjlighel alt förlägga delar av utbildningen till Skellefteå. En kombination av utbildning och forskning/utveckling skulle kunna medföra en väsentlig slimulans för träindustrin i områdel.

Innan beslul i ärendet kan fattas måste dock vissa frågor utredas ytterli­gare. Det gäller bl. a. frågan hur organisalion och verksamhel skall förhålla sig till den övriga framtida kollektiva träforskningen. Vidare måste l.ex. den långsikliga finansieringen klarläggas. Detla kan ske genom avtal mel­lan STU och Iräbranschens organisationer eller på annat lämpligt sätl. Kosinaderna under uppbyggnadstiden bör preciseras. Effekterna på lUCs verksamhet av den föreslagna träutvecklingsenheten och dess finansiering bör också klarläggas.

Mot bakgrund av vad jag nu anfört bör en organisationskomilté tillkal­las, med uppgift att närmare uireda vissa frågor angående den föreslagna trätekniska utvecklingsenheten i Skellefteå. Kommiitén bör inrikla sitt arbete på att analysera nyssnämnda och näraliggande frågor.

Kommittén bör samråda med bl.a. STU, träindustrins företags- och fackliga organisationer, högskolan i Luleå, lUC, Skellefteå kommun saml sädana organ som i dag bedriver kollektivt finansierad iräforskning.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigar chefen för induslrideparlemenlet alt

-

tillkalla en kommitté med högst sju ledamöter med uppdrag att utreda vissa frågor angående en föreslagen iräleknisk ulvecklingsenhel i Skel­lefteå

-

utse en av ledamöterna atl vara ordförande

-

besluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annat bilräde åt kom­mittén.

Vidare hemställer jag alt regeringen föreskriver atl kostnaderna skall belasta fjortonde huvudtitelns kommilléanslag.

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan."

Prop. 1979/80: 110

29

3    Bakgrund

3.1 Nuvarande verksamhet

3.1.1 Industriellt iilvecklingsccniriim (lUC)

Stiftelsen Industriellt utvecklingscentrum i övre Norrland (lUC) grun­dades år 1971. Huvudmän och grundare av sliftelsen var dåvarande statens inslitui för företagsutveckling (SIFU) statens pruvningsanstall, slyrelsen för teknisk utveckling (STU), Norrbollens läns landsling, Västerbottens läns landsting saml Norrlandsfonden. Eftersom SIFU numera är organisa­loriskl inordnal i slatens industriverk, står verket sum en av huvudmän­nen.

1 stadgarna anges som lUCs huvudsakliga uppgift att erbjuda tjänster inom produklutvecklingsområdet, i försia hand till de befintliga mindre uch medelstora företagen i Västerbottens och Norrbottens län. I detta syfte stadgas atl lUC skall tillhandahålla lekniska och personella resurser för marknadsanalys, kunstruktiuns- och beräkningsarbete, provning, kva­litetskontroll och utbildning. lUC skall även bevaka det forsknings- och utvecklingsarbete som är av inlresse för verksamhelen.

Styrelsen för lUC beslår f. n. av 13 ledamöier med personliga supplean­ter. De represenlerar de sex organ som grundade lUC saml industridepar­tementet, Umeå universitet, industrin i Norrland genom Sveriges Industri­förbund, högskulan i Luleå, dåvarande företagareföreningarna och lUCs personal.

F. n. är ca 40 personer anställda vid lUC, varav 10 personer på deltid. Verksamhelen är organiserad i fem operativa avdelningar I maskinkon­struktion, reglerteknik, provning, träleknik och kvalitetsstyrning) samt en stabsfunktion. lUCs lokaler och administration är anpassade för en något mer omfattande verksamhet än den som bedrivs f. n.

Efterfrågan på lUCs olika tjänster varierar i hög grad. Maskinkonslruk-tionsavdelningen har den högsta beläggningen, 77 % för år 1978. Den regleriekniska avdelningen har en beläggning som varierar mellan 55 % och 60 % på årsbasis. Avdelningarna för provning och kvalitetsstyrning utnyttjas betydligt mindre, vilkel hänger samman med atl lUC har hafl stora svårigheter atl sälja dessa avdelningars tjänster till de norrländska företagen. Vidare varierar eflerträgan på lUCs tjänster med konjunkturer­na. Ar 1978 var beläggningsgraden, dvs. förhällandet mellan det lolala antalet sålda konsultlimmar och totalt antal närvarotimmar för lUCs per­sonal 47 7c.

Av den grundfond på 12,8 Mkr som avsattes vid stiftandet bidrog Norr­landsfonden med 12 Mkr, Västerbottens läns landsting med 520000 kronor och Norrbotiens läns landsting med 270000 kronor. Avsikten med grund­fonden var alt garantera finansieringen under en uppbyggnads- och igång-sältningsfas när full kostnadstäckning för utförda uppdrag inte krävdes. Vidare skulle den under samma period möjliggöra en viss kostnadsfri allmän service till förelagen i form av kortare konsultationer, mätuppdrag, bibliotekstjänster elc.

Till följd av den varierande beläggningen på lUCs ijänster och av att vissa tjänster är av ren företagsservicekaraktär och därför inte avgiftsbe­lagda. har lUC visat årliga driftsunderskott. Dessa har sedan år 1974 pendlat mellan 1,5 och 2,3 Mkr i löpande priser.

lUCs ursprungliga fundkapital på 12,8 Mkr har använts för atl täcka de årliga driftsunderskouen och var under år 1978 så gott som förbrukat.

Prop. 1979/80:110

30

Våren 1978 tog siatsmakterna (prop 1977/78: 111 NU 1977/78:75, rskr 1977/78: 361) ställning till vissa principer för lUCs verksamhel och finansi­ering. Det konstaterades all delar av lUCs verksamhet har karaklären av företagsservice som inte kan avgiftsbeläggas. 1 syfte att i högre grad samordna statens stöd lill företagsserviceinsatser beslöts alt del åriiga bidragel till lUC skulle anvisas via utvecklingsfonderna i Norrbottens och Västerbottens län.

Vidare underströks all de operativa avdelningarna maskinkonstruktion, reglerteknik, provning och kvalitetsstyrning i princip borde göras självbä­rande, inkl. dessa avdelningars andel av kapital- och administrationskost­nader, och alt priserna på dessa avdelningars Ijänsler borde sältas däref­ler.

Statens industriverk härför tiden den Ijuli 1978 - den 31 december 1980 beslutat om bidrag till lUC via de två utvecklingsfonderna på sammanlagt 5 Mkr. Vidare har verket beviljat bidrag på sammanlagt 300000 kronor lill fonderna i de fyra nordligaste länen för atl dessa fonder skall stimulera norrländska förelag atl utnyttja lUCs tjänster.

Den Irätekniska enheten, som startade i februari 1978, omfattar f. n. fyra personer. Gruppen har hittills arbetat inom följande områden:

Provning av fönster och ytterdörrar

Bestämning av k-värden för fönsler och dörrar

Täihetsprovning av byggnader samt medverkan vid utveckling av prov-metoder

Utredningsarbete avseende fönsler och dörrar för sliftelsen för irämanu­fakturteknisk forskning

Standardiseringsfrågor i fråga om fönster, dörrar och komponenter lill dessa

Konsultuppgifier avseende:

Snickerikomponenler, utveckling av beslag, täining, glasning m. m. för fönster och dörrar saml typgodkännande av fönster och ytterdörrar

Granskning och ulvärdering av vissa Iräprodukter

Energibesparande åtgärder i bostäder

Enheten har en egen leknisk utrustning för fönster- och dörrprovning samt provning av irämaterial under olika klimatbetingelser.

3.1.2 Kollektiv träteknisk FoU

Kollekliv träteknisk FoU bedrivs f. n. inom

1.    Stiftelsen Svensk träforskning genom Svenska Träforskningsinstitu-

tels avdelningar Träleknik och Fiberskivor i Siockholm

2.

Siflelsen för irämanufakturteknisk forskning med Träförädlingsbyrån i Siockholm och Träcentrum i Jönköping

3.

Stiftelsen Svenskt Träskydd med Svenska Träskyddsinstitulet i Stockholm

4. Stiftelsen för möbelforskning med Möbelinstilutet i Stockholm

Beslut har nu träffats av intressenterna i den kollektiva träforskningen

om ökad integrering och samordning av verksamheten i huvudsak enligt ett av STU preciserat alternativ med följande innebörd.

FoU-verksamheten samordnas i en gemensam stiftelse och programsty­relse, med en förändring av nuvarande organisatoriska uppbyggnad som följd.

(Sliftelsen för möbelforskning med Möbelinstilutet ulgör även fortsätt­ningsvis en särskild stiftelse.)

I programslyrelsen skall ingå representanter utsedda av sågverksindu-

Prop. 1979/80: 110

31

strin, skivinduslrin, Irämanufakluren (trähus, snickeri- och möbelindu­strierna). Träinformation AB och STU.

En sådan samordning av FoU-verksamhelen i en gemensam stiftelse bedömer STU vara ett effektivt sätl alt bedriva gemensamma FoU-pru-jekt. Della gäller bl. a. malerialleknisk forskning som är av belydelse för alla träindustrins delbranscher. En samordning ger även möjlighet att integrera marknads- och informationskompetens med övrig verksamhel. exempelvis genom en samverkan med Träinformalion AB. Den övergri­pande verksamheten, bl.a. norm- och slandardiseringsarbelet, får större tyngd i en gemensam organisation.

Det förslag lill samordning av FoU-verksamheten som STU presenterat för de berörda branscherna bör enligt STU även skapa förutsållningar för ökade satsningar från STUs sida på separata, mer förelagsspecifika ul­vecklingsprojekt av långsiktig, strategisk belydelse för branschen.

STU har i sitt förslag också exemplifierat uppläggningen av ett gemen­samt ramprogram, vars huvudindelning är:

1.

Övergripande programverksamhet

2.

Optimering av befinllig produktionsteknik

3.

Malerialleknisk forskning

4.

Värdehöjande produktionsteknik - ny leknik

5.

Produktorienlerad forskning och utveckling

6.

Integrerade produktionssystem

3.2 Förslag till träteknisk utvecklingsenhet i Skellefteå. Ds B 1978:14.

Den särskilda utredaren (riksdagsledamoten Rune Ångström) med upp­drag att utreda frågan om lokalisering av ny verksamhel lill Västerbottens län har i elt delbetänkande 1978 föreslagil, atl en Iräleknisk utvecklingsen­het inrättas i Skellefteå.

Som motiv för förslaget anförs bl. a. dels att den ökande konkurrensen om råvaran medför behov av satsningar på vidareförädling, dels att den träbearbetande induslrin står inför behovet av en omfattande industriell förnyelse i fråga om arbetsprocesser, produklförnyelse, egenskapsförbätt­ringar hos malerialel m.m. Inför dessa behov slår branschen illa rustad med avseende på resurser för FoU. Del framhålls särskilt att träindustrins förädlingsnivå är låg i de norriändska länen och alt de särskilt goda egen­skaperna hos den norrländska skogsråvaran ej utnyttjas i tillräcklig grad genom vidareförädling.

Avstånden är långa till befintliga branschforskningsinstitul och utveck­lingscenlra. Mot denna bakgrund föreslås alt resurser skapas för en nöd­vändig metod- och produktutveckling bland de norrländska träföretagen.

Som yllerligare ett motiv anförs, alt en iräleknisk högskoleutbildning underställd högskolan i Luleå skulle lokaliseras till Skellefteå med start 1979. Förslaget hade utformats av "Arbelsgruppen för träteknisk utbild­ning i Skellefteå"', tillsatt av Umeå högskoleregion.

Utredaren framhåller att en god FoU-anknytning är av stor vikl för utbildningens kvalitet. Vidare föreslår utredaren att utbildningen samord­nas såväl lokal- och uibildningsmässigt som administrativt med den yrkes­lekniska högskoleulbildningen - YTH - med inriktning mol träleknik som redan är etablerad i Skellefteå.

Den trätekniska ulvecklingsenhelens verksamhel skulle inriklas på hu­vudområdena produklförnyelse, produktionsmelodik, utvecklingsprov­ning och avverkningsieknik.

Prop. 1979/80:110

32

I fråga om organisationen anför utredaren:

"Den föreslagna irätekniska utvecklingsenhelen kan under uppbyggnadsliden inrymmas i Stiftelsen Industriellt Utvecklingscentrum i övre Norrland - lUC.

I sladgarna anges sum lUCs huvudsakliga uppgifl alt erbjuda tjänster inom produktutvecklingsområdet, i försia hand till de befintliga mindre och medelslura företagen i Västcrbultens och Nurrbotlens län. 1 delta syfle stadgas all lUC skall tillhandahålla tekniska och personella resurser för marknadsanalys, kunstruktiuns- och beräkningsarbete, provning, kva-litetskuntroll och utbildning. lUC skall även bevaka del forsknings- och utvecklingsarbete som är av inlresse för verksamhelen.

lUC har för närvarande ca 40 anställda. Den hittillsvarande verksamhe­len har haft en verkstads- och maskinteknisk inrikining uch karaktäriseras av ä ena sidan lekniska ijänsler som maskinkonstruktion, reglerteknik, provning uch kvalitetsstyrning nch å andra sidan ijänster beslående av företagsservice. lUC har därför goda kunskaper och erfarenheter om hela produktutvecklingsproblematiken.

Av särskilt intresse är atl lUC hösten 1977 tillfördes utrustning för fönslerprovning uch därvid inrättade en träteknisk avdelning som för när­varande sysselsätter två personer.

En uividgning av lUCs verksamhelsområde till alt även nmfatla det trätekniska arbetsfältet skulle ge värdefulla samverkansmöjligheler med den föreslagna högskoleutbildningen i form av utbyle av lärar- och utveck-lingspersunal, lillgång lill bibliolek uch maskinell utrustning vid laburatori-er. provningar, examensarbeten elc.

Den redan befintliga YTH-utbildningen, den kommande trätekniska högskuleutbidningen i Skellefteå uch den skugliga fakulteten vid lantbruks­universitetet (tidigare skogshögskulan) i Umeå utgör följaklligen utmärkta inslag i den "Irämiljö" i vilken den trätekniska utvecklingsenheten skulle kumma alt verka.""

1 fråga um persunal och lokaler anförs att

"den föreslagna enhelen inryms i en redan uppbyggd organisalion med tillgång till administration, bibliotek, basulruslning, viss kompetens inom träleknik etc."

Kostnadsberäkning

Mkr

Nybyggnad av träverkstad

I 000 m-x3-4 000 kr

4,0

Maskiner och inventarier

2,0

Projekteringskostnader

0,3

Summa invesleringar

6,3

Personalkostnader

25 manårx200000kr

5,0

(Full kustnadstäckning under en

3-ärsperiod)

Informalion

0,5

Utbildning

0,3

Övrigt

0,4

Summa driftskostnader

6,2

Toiala kosinader

12,5

Prop. 1979/80: 110

33

Under de ire försia åren skulle personalstyrkan successivi öka lill 12 anslällda. så att perioden som helhel omfattade 25 manår.

I fråga om invesleringar i lukaler och ulrusining, driftskostnader uch finansiering anför utredaren följande:

Uppbyggnaden av en träteknisk enhet förutsätter nybyggnation av en verkstadslokal om ca I 000 m' med både laburations- och konlorsutrym-men saml inköp av maskinutrustning.

Prujeklels tulala kostnaderum ca 12,5 Mkr vilkel inkluderar investering­ar och de tre första årens verksamhel, avses att finansieras i första hand med medel via ""Utredningen om Inkalisering av ny verksamhel till Väster-bullens län"". Genom att tillskjuta medel som medger full kustnadstäckning under enhetens tre försia verksamhetsår skapas andrum för att lugnt och melodiskt bygga upp en kompetens och utveckla en profil inum del trätek­niska kunnandet.

Resursuppbyggnaden och verksamhetsinriktningen skall anpassas till STUs pågående Trälekniska utredning. Därmed säkerställs den Irätek­niska enhetens framtida lillgång lili kollektiva medel.

Fr. u. m. del fjärde verkamhetsåret vänlas därför den Irätekniska enhe­ten kunna finansieras ungefär enligt följande:

40%genum helstalliga uch kollektiva FuU-medel

40% genum branschens kollekliva FoU-medel

20% genom uppdragsforskning

4    Analys

4.1 Informationsinsamling

Organisationskummittén har gått igenom föreliggande dokumeniation rörande den föreslagna utvecklingsenheten, lUC, organisationen av kol­lektiv iräleknisk FuU m. m. och därutöver inhämlal synpunkter på utveck­lingsenhetens inrikining, omfattning, urganisation, finansiering m.m. ge­nom intervjuer och sammanträden med olika berörda parter. Kommittén har också umbell olika branschorganisalioner i norrlandslänen alt diskute­ra och framlägga synpunkter på en träteknisk utvecklingsenhet vid inlerna möten. Synpunkter har sålunda inhämtats bl. a. från

Umeå högskoleregion. Tekniska högskolan i Luleå samt YTH i Skellef­teå

Utvecklingsfonderna i Nurrbotlens, Västerbottens, Västernurrlands och Jämtlands län

Skellefteå kommun.

Ledningen för den trätekniska enheten vid lUC

Svenska Sågverks- uch Trävaruexpurlföreningen, AB Sågverksintres-senler saml Sågverks- uch Trävaruexportföreningar i övre och nedre norr-land

Stiftelsen Trä 80

Representanter för nurrlandskretsarna av Snickeriindustriernas Riksför­bund jämte represenlanler för möbelindustrin i regionen

Företag inom skivinduslrin uch irähusindustrin i regiunen

Träinduslriförbundel

Svenska Träforskningsinslitutet uch Träförädlingsbyrån

Prop. 1979/80: 110

34

4.2 Synpunkter på verksamheten

4.2.1  Inriktning

Uppfattningarna hos berörda parter om indusirins behov av träteknisk FuU och inriktningen av en träteknisk utvecklingsenhet stämmer väl över­ens.

Från AB Sågverksintressenler, Sågverks- uch Trävaruexportförening­arna, snickeri- uch möbelinduslrin samt intervjuade förelag inom skiv­induslrin och Irähusindustrin anges, atl enheten bör umfatla teknisk infor-matiun, marknadsinformation, service och tillämpad FoU.

I begreppet service ingår informationstjänster, tekniska Ijänster, kon­sultverksamhet och företagsinriktad utbildning i furm av kurser uch kunfe-renser.

Kunsultverksamheten bör till väsentlig del inriktas på produktutveck­ling. I fråga om tillämpad FuU anges såväl produktions- som prudukttek-nisk forskning som angelägen.

Från snickeri- och möbelindustrin, som utvecklat etl specificerat pro­gram, framhålls bl.a. ulvecklingen av kumpunenler som en viklig del av FuU-verksamheten. Maierial- uch produktprovningar anses vara en av de viktigaste uppgifterna i fråga om teknisk service. Som ett annal huvudom­råde anges medverkan lill utveckling av träbearbetningsmaskiner och nu­meriskt styrd utrustning.

Svenska Träforskningsinslitutets avdelning Träteknik anger som lämpli­ga områden för utvecklingsenhelen bl. a.

-

biträde till induslrin med analyser och ulökade kunskaper i frågor, sum berör timmerråvaran

-

förutsätlningsanalyser nch teknikutveckling, inum nmrådel inrrvirkes-behandling nch vidareförädling, l.ex. komponeniiillverkning uch kvali-letssurlering

-

marknadsanpassning av produkterna

-  medverkan  i  utvecklingen  av  samansatta  träprodukter som  limlrä,

plywoodbalkar, snickerikomponenter m. m.

Utvecklingsfonden i Västerbottens län anser del väsenlligl alt resur­serna ges hög kvalitet uch all man bör begränsa verksamheten till vissa specialområden, inom vilka utvecklingsenheten kan arbeta med egna re­surser. Som allmän inrikining anges produkt- och metudutveckling med slark anknytning till företagen.

Av intervjuer med nlika organisaiioner, FoU-organ och företag framgår, att utvecklingsenhelen kan fylla en viktig kontaktskapande uch förmed­lande funktinn med avseende på informalion. leknisk experlis m.m. och härigenum föra FoU-verksamheten närmare förelagen.

4.2.2. Organisalion

SSTEF och regionens sågverks- och irävaruexportföreningar har liksom Träinduslriförbundel betonat, att en regional utvecklingsenhet ej får inne­bära en splittring av FoU-reurserna varför en samordning av inriktning och verksamhet mellan befintliga FoU-organ och utvecklingenhcien är nöd­vändig. Utvecklingsfonden i Västerbottens län anser, all en resurssprid­ning inom enhelen till hela trälekniska området och till andra funklioner än teknik medför splittring och försvagning av resurserna.

Från SSTEF och regionens sågverks- och irävaruexportföreningar utta­las, atl - i det fall kollekliva forskningsmedel skall delfinansiera verksam­heten - enhelen bör underslällas STFI i Stockholm men förläggas till och

Prop. 1979/80: 110

35

samordnas med lUC så atl lUCs tekniska kumpelens kan utnyttjas och administrativt dubbelarbete undvikas. De regionala representanterna för snickeri- uch möbelindustri finner del dock naluriigt alt enheten knyts fastare lill den redan inrättade träavdelningen vid lUC.

De nämnda parterna förutsätter atl organisatiunen medger regiunalt inflytande i fråga nm planering nch drift av verksamhelen.

4.2.3    Finansiering

I fråga nm den långsiktiga finansieringen av verksamheten föreligger principiellt möjligheter lill grundläggande finansiering med kullektiva FoU-inedel. slatliga regiunala stödmedel, stöd från landsting och kummuner saml avgifter (självfinansiering). Härtill har nämnls möjlighet till kumplel-terande finansiering genom

-

särskilda medel från STU för underlättande av upphandling av fursk-ningsuppdrag eller kunsulltjänster med avseende på mindre företag

-

medel ur Norrlandsfunden

-

projektstöd från STU

Med avseende på de grundläggande finansieringsformerna anser kom­mittén atl frågan um evenluella regionalpolitiska stödmedel ligger utanför kommilléns arbetsumråde. I fråga om kollektiva FoU-medel anser berörda parter atl en särskild avgift från de norrländska förelagen och lika tillskott från STU för finansiering av utvecklingsenheten ej är en framkomlig väg.

De kullekliva medlen skulle därmed få tillskjutas från de centralt insam­lade medlen för de ulika FuU-nrganens verksamhet. Från sågverkens branschurganisatinn, SSTEF, understryks all FoU-arbetel i så fall måsle vara av allmänt inlresse. att det ej utföres på annat håll och atl en splittring av resurserna ej får ske.

I fråga um kortsiktig finansiering förutsätier kommittén slatliga bidrag för invesleringar i lokaler och ulrusining. För finansiering av driften före­ligger förulom ovannämnda finansieringsmöjligheter en utfästelse från Skellefteå kommun om ett bidrag på 0.5 MKr/år under åtminslone de två försia åren.

4.2.4    Utbildning

Den Ångslrömska utredningen förutsatte, all det förslag rörande irälek­nisk utbildning i Skellefteå, som utarbetats inom Umeå högskuleregiun skulle genumföras så alt utbildningen på ell fruktbärande säll kunde kopp­las till den yrkeslekniska högskoleutbildningen och en Iräleknisk FuU-enhel i Skellefteå.

Utbildningsdepartementet har i PM från september 1979 angivit, att en del av utbildningen bör kunna förläggas till Skellefteå.

Från tekniska högskulan i Luleå, under vilken den trälekniska högskole­ulbildningen sorterar, anförs emellertid att en direkt utlukalisering skulle medföra olägenheter i fiera avseenden.

Risk föreligger för alt kvalitén på undervisningen sjunker vid en utlukali­sering genom sämre tillgång till lärare, forskare, lokaler, ulrustning och lärnmedel.

Personalens kontakter med industrin inom regiunen sum helhet skulle också fungera bättre nm undervisningen är knncentrerad till högskulan. Samma synpunkier läggs på personalens fortbildningsmöjligheter.

Det föreligger enligt högskolan risk för atl färre elever skulle söka sig lill en utbildning sum är splittrad på två urler. Splittringen skulle uckså kunna medföra sämre ekonnmiska nch snciala studieförhållanden för eleverna.

Prop. 1979/80:110

36

Högskulan kan dock tänka sig att förlägga vissa specialinriktade exa­menskurser lill Skellefteå, men kan i så fall ej garantera anlalet elever.

Vissa examensarbeten med handledning från den trälekniska utveck­lingsenhelen skulle också kunna genumföras i Skellefteå.

Högskulan anser atl intressanta samarbetsmöjligheter på FoU-umrådei kan erbjudas i framliden. Möjligheterna till samverkan inom FoU och utbildning ökar um den trälekniska enhelen erhåller en tekniskl kvalifi­cerad utrustning. Härigenum ses det ur samarbetssynpunkl pusitivl um en lokalmässig anknylning görs mellan YTH i Skellefteå och den trälekniska enheten.

Regiunslyrelsen för Umeå högskuleregiun uttalar sum sin mening atl planeringsarbelel för den trätekniska utbildningen bör bedrivas på elt sådanl sätt alt det möjliggör ell utnyttjande av resurserna vid en eventuellt tillkommande Iräleknisk utvecklingsenhet i Skellefteå. Delta innebär, i enlighet med siatsmakternas intentioner, alt delar av utbildningen bör kunna förläggas till Skellefteå.

5 Förslag

5.1  AOmänna synpunkter

Organisationskommittén finner del ur flera synpunkter lämpligt att ett regionalt centrum för träleknik skapas för atl i huvudsak beijäna de fyra norrlandslänen men också inom vissa områden driva verksamhel av intres­se för träindustrin i hela landel. Under förutsättning av lillräcklig samord­ning i fråga om inriktning och resursanvändning med den centrala, i huvud­sak i Stockholm bedrivna FoU-verksamhelen, bör en regional enhet ha särskilt goda förutsättningar atl ge regionens företag service i fråga nm produktutveckling och tekniska tjänster och att bedriva sådan målinriktad FoU-verksamhel som regionens förelag finner särskilt angelägen.

Den regionala enhelen bör också kunna spela en viklig roll som förmed­lande länk mellan förelagen nch FoU-institulen. I denna roll kan den regionala enheten förmedla teknisk och marknadsmässig informalion och FnU-resultat av betydelse för förelagens produktutveckling nch därutöver förmedla expertis och kunskaper, som svarar mot behoven i regionens nlika företag.

Skellefteås industriella miljö med en starkt expnrtinriklad verkstadsin­dustri bör ge förulsältningar för överföring av produktionstekniska kun­skaper lill den iräbearbetande industrin och för expnrtinriklad vidareför­ädling av träindustrins basprndukler.

5.2 Verksamhetsinriktning

Verksamheten föreslås inriktad på följande huvudprngram

1.

Infnrmalions- och kontaktverksamhet

2.

Löpande provningsverksamhet

3.

Produktulveckling

4.

Forsknings- och utvecklingsverksamhet

5.

Högskoleutbildning

Prop. 1979/80: 110

37

5.2.1 Inforinations- och konlaklverksamhel

Med informatinn avses här teknisk FoU-infurmalion, infnrmatinn om prndukter uch marknader saml företagsinriktad utbildning.

Med avseende på leknisk FnU-infurmaliun bör informaliunsverksamhe-ten inriklas på all göra centralt sammanställd informatinn um FuU-verk-samhelen i Sverige och utlandet samt FnU-rappurler mer direkt tillgäng­liga uch praktiskt användbara i indusirins utvecklingsarbete.

Även i fråga nm infurmalion nm prndukter och marknader bör den regiunala enhelen i huvudsak fungera som etl förelagsnära led i den till­tänkta gemensamma FnU-sliftelsens infurmaliunsverksamhet.

Det kan emellertid uckså bli fråga nm service i furm av behuvsanalyser nch marknadsundersökningar för enskilda förelag. I sädana fall förutsätts den trälekniska utvecklingsenheten fungera sum kuntakturgan mellan å ena sidan industrin nch å andra sidan FuU-urgan samt företag eller nrgani-salioner med inriktning på uch kumpelens inum nmrådel marknads- uch pruduktinformatiun.

Samverkan bör kunna elableras på det regionala planet mellan iräul­vecklingsenheten uch T räinfnrmation AB.

Träutvecklingsenhelens uppgift sum kuntaklorgan framkommer ej en­dast inom infnrmatinnsumrådel utan också med avseende på övriga pru-gram. Så t. ex. behöver en uppsökande verksamhet inum vilken företagen görs uppmärksamma på de fördelar, som de kan vinna på alt delta i det kullektiva FoU-arbetel eller utnyttja speciella tjänster från utvecklingsen­helen eller cenirala FnU-nrgan.

En annan lyp av uppsökande verksamhet är behuvsanalyser för regio­nens träindustri, delbranscher eller företag med avseende på prnduktul-veckling. produklinnsteknisk utveckling, vidareförädling, utbildning m. m.

Kontaktverksamheten bedöms uckså vara av belydelse då det gäller att ställa de rätia resurserna lill ell förelags förfogande. Med den kännedum um förelagens akluella prublem nch den kumpelens, sum slår lill buds på olika håll kan utvecklingsenhelen fylla en uppgift för urval av projektledare eller specialister för tekniska utvecklingsprojekt eller tekniska rådgivare inom speciella områden.

I fråga um företagsinriktad utbildning bör programmet utfnrmas mer detaljerat efter behovsanalyser, så all den kan riktas mol de mesl aktuella uch på sikt betydelsefulla umrådena. Kravet på behovsinriktad utbildning medför sannolikl alt utbildningen lill viss del får drivas med hjälp av externa krafter.

Utbildningen förutsätts ske i form av kurser, knnferenser nch lemadagar vid enheten nch ute i regiunen. Det bör nckså finnas möjlighet att knmbine-ra den förelagsinriktade ulbildningen med den utbildning, sum kan kumma att bedrivas för tekniska högskulan nch den yrkeslekniska högskuleutbild-ningen. Ulbildningen bör ske i samverkan med Utvecklingsfnnderna, Ut­bildningsenheten för de fyra nnrdligaste länen och SIFU.

1 samband med ulbildningen bör uckså nämnas, atl vissa personalkate­gorier kan ges möjlighet lill iräning uch vidareulveckling i fråga nm pru-duktulveckling inklusive prnvning av material, delkonstrukliuner och pru-inlyper i samband med de prnduktutvecklingsprojekt, som enhelen förut­sätts driva på kunsultbasis. En del av denna arbetsorienterade utbildning kunde förläggas till respektive företag medan en del kunde genomföras vid utvecklingsenheten med utnyttjande av dess laboratorie- och provningsut­rustning.

Prop. 1979/80:110

38

5.2.2 Löpande provningsverksamhet

Provning kan dels utgöra ett led i en träteknisk FoU-uppgift dels ske i form av löpande provning av egenskaper hus material uch produkler efler ett utarbetat och fastställt piovningsprogram. Den förslnämnda typen av prnvning, som är inlegrerad i en fursknings- eller utvecklingsuppgift kräver speciell insikt i fråga om ändamålet med provningen, provningsmetodik uch analys av utfallet. Utvecklingsenheten kan i viss utsträckning komma att ulföra denna typ av provningar i samband med produktutvecklingsupp­gifter för olika förelag uch sum särskilda FnU-uppgifter - l.ex. inom komponentområdet i samråd och samverkan med cenirala FoU-organ. Redan nu utförs pruvningar vid lUC av fönster uch ytterdörrar med avseende på lufttäthet, regntäthet och säkerhet mot vindlast. lUCs irätek­niska grupp har uckså utfört täthetspruvning av byggnader och medverkat vid utveckling av provmetoder och provutruslning.

Verksamheten bör i ett första steg kunna vidgas lill alt nmfatla andra egenskaper som belastningsförmågu, formsiabilitei, värmeisnlering, Ijud-isulering, brandsäkerhet iii. m.

Pä sikl bör ytterligare prndukter kunna tas med i den löpande pruvnings-verksamheten. Del är också möjligt all kumplettera verksamhelen med viss provning av bearbelningsmaskiner uch annan iräleknisk utrustning.

Organisatiunskommitién ser provningsverksamheten som en väsentlig uppgift för utvecklingsenheten men vill understryka behovet av samord­ning med övriga FoU-organ i fråga nm inriktning uch utnyttjande av kumpelens nch resurser.

Knmmittén förutsätier nckså att enheten undersöker behuvet av och möjligheterna lill samverkan med statens pruvningsanstall.

5.2.3 Produktutveckling

Reginnens träindustri lägger slur vikl vid detla programområde. Utveck­lingsenheten kan stå lill industrins ijänst pä flera sätt, l.ex. genom regional service med avseende pä selektiva och användaranpassade FoU-rappnrler saml infurmalion om nya produkler som underlag för förelagens produktutveckling (prugramumråde I sid. 17)

konlakler i fråga nm behnvs- och marknadsundersökningar samt pro­duktinformation till pulentiella kunder (prugramumråde I sid. 17)

kulleklivt FoU-arbele inom utvecklingsenheten och i styrgrupper fram till företagsspecifik nivå (programområde 4 sid. 17)

biträde till enskilda förelag i deras pruduklulvecklingsarbete

Det sisinämnda nmrådel innebär en knnsuliverksamhel sum inriktas på problemanalys, teknisk rådgivning för lösning av speciella prnblem eller medverkan i samtliga eller flera faser av pruduklulvecklingen. Tjänsterna kan sålunda omfalta prnjekladminislralinn, prnjektledning eller annan medverkan i prnduktutvecklingsprojekt, prnvning av material, delknn-slrukliuner nch prnlotyper, utveckling av pruvningsprogram för företagens produktion (kvalitetskontrulll, prnvning av O-serier och löpande prnvning enligt prugramumråde 2 sid. 17.

Servicen kan också bestå av atl enhelen ställer labnratorie- och verk­stadskapacitet jämle erforderlig arbetsledning lill förelagens fört"ugande.

Utvecklingsenheten bör också ha lillgång lill kunskaper, som medger service i fråga om mönsterskydd och patent.

Ett grundläggande krav är slutligen, atl utvecklingsenheten kan bilräda företagen i frågor som gäller svenska och utländska normer och standards och produktkrav i övrigt.

Prop. 1979/80: 110

39

Utvecklingsenheten torde knappasl kunna dimensioneras för en egen, allsidig teknisk service inom samtliga prnduktumråden. I sin egenskap av kontaktorgan kan den regionala enheten emellertid medverka till alt exper­tis ställs till förfogande från högsknlnr, FoU-nrgan och konsullföretag. Underhand torde en regional profil utvecklas med avseende på de mesl angelägna kompetensbehoven. De värdemässigt mest väsentliga områdena för produktutveckling syns vara övergång från lågförädlade produkter till mer förädlade nch marknadsanpassade byggnads- och snickerikompo­nenter för export och hemmamarknad.

5.2.4 Forsknings- och utvecklingsverksamhet

FnU-prngrammets slutliga ulfnrmning bör beslutas av prugramstyrelsen för den samlade FnU-verksamhelen. Prugrammet förutsätts växa fram och genomföras i samverkan mellan programstyrelsen och representanter för regionens industri.

Urvalet av lämpliga FoU-umråden för den regionala verksamhelen bör kopplas lill företagens behov av nch önskemål om bättre ulnytljande av (den norrländska) råvaran, vidareförädling och produktutveckling.

1 avsnittet Produktutveckling angavs utveckling av byggnads- nch snic­kerikomponenler för export och hemmamarknad som de värdemässigt viktigaste områdena för vidareförädling.

Del kollektiva FoU-arbelel på komponenlområdel omfattar bl.a. opti­mering av den totala prncessen från råvara till knmponenl saml utveckling av delområden inom denna process. Av särskilt intresse för utvecklingsen­heten i Skellefteå bör vara:

Optimering av processen med hänsyn till bästa tillvaratagandet av kom-ponenlråvaran.

Speciella problem inom sågverken med hänsyn lill behandlingen av komponentråvaran.

Speciell torkning och konditionering saml förädling av komponentrå­varan genom olika kombinationer av lekniker som exaktkapning, skarv-ning, limning, ytbehandling, impregnering etc.

Trämanufakturteknisk bearbelning till komponenter och produkler.

Inom delta vida fäll bör den regionala utvecklingsenhelen i samråd med cenirala FoU-organ avgränsa några målinriklade områden med hänsyn lill behoven inom regionen, centralt bedriven verksamhet nch önskvärd ut­veckling av den egna kompeiensen.

Ett närliggande område av intresse synes vara utveckling av meloder och lekniker för träbearbetning.

lUCs kompelens på det produktionstekniska området och dess kunska­per och resurser inom reglertekniken bör kunna nyttjas av utveck­lingsenheten. Utveckling av metoder och tekniker skulle härigenom kunna ske i en fruktbärande kombination av verkstads- och träteknik.

Vid utveckling av produkuonsmetoder och produktionstekniker bör uppmärksamhet ägnas möjligheterna att rationalisera arbetsflödet gennm utveckling av nya eller mndifiering av befintliga maskiner, verktyg nch annan utrustning, t. ex. för slyrning och reglering. Idéer och uppslag i denna riklning bör föras vidare till olika verkstadsindustrier, som kan ha intresse och resurser för all utveckla maskiner, verktyg och annan utrust­ning för export och hemmamarknad. Omkring 80% av den trätekniska bearbetningsulrustningen importeras. Det vore därför glädjande om ut­vecklingsenheten kunde initiera en viss svensk tillverkning och exporl inom området.

Prop. 1979/80: 110

40

Till FuU-prugrammet bör nckså knpplas utveckling av arbetsmiljö och yttre miljö i samband med förändrad teknik.

5.2.5 Högskoleutbildning

Organisaliunsknmmiltén anser, alt vissa delar av den irätekniska civil­ingenjörsutbildningen vid tekniska hugsknlan i Luleå bör kunna furläggas lill utvecklingsenheten i Skellefteå, Examensarbeten uch därmed samman­hängande kurser, sum lämpar sig väl för utvecklingsenhetens inrikining och resurser, bör kunna kumma i fräga. Vidare bör en del av elevernas praktikår kunna förläggas till utvecklingsenheten uch lill förelag med vilka enheten har knntakt. Elt mer klargörande program i fråga om utbildnings­verksamhet däruiöver torde få anslå tills inriktningen av den nya prnfes-suren är klar.

Till utbildningen i Skellefteå kan uckså knpplas påbyggnadskurser till mer fördjupade sludier i ämnesumrådena för den yrkestekniska högskole­utbildningen.

Möjligheterna atl lokalisera YTHs planerade ulbyggnad till den Irätek­niska enheten nch lUC bör tillvaralas såväl för samverkan i utbildnings­verksamheten som för bäitre utnyttjande av lokaler nch en breddad bas för tekniskt kvalificerad utrustning. Den senare uppfattas av tekniska högsko­lan i Luleå snm en väsentlig faktor för högsknlans bedömning av verksam­heter, som kan förläggas lill Skellefteå.

5.2.6 Sammanjättning av utvecklingsenhetens inriktning

Den föreslagna inrikiningen kännetecknas av nära samverkan med regi­onens industrier inom de olika programområdena. Enhelen ges en kon­taktskapande och kompetensförmedlande roll, som kan bidra till att fura ul FoU-verksamheten lill förelagen och företagens behov lill FnU-organ.

Enhelen föreslås ge service ål förelagen i furm av information om marknader, prndukter nch FuU-resultat. företagsanpassad utbildning nch medverkan i företagens produklulveckling. 1 linje härmed ligger prov­ningsverksamheten, snm föreslås inriktad på löpande prnvning av prn­dukter men i möjlig utsträckning även på utvecklingsprovning. Enheten föreslås vidare bedriva FnU-verksamhel inom umråden, sum med hänsyn till resurserna avgränsas i samråd med övriga FuU-urgan. Inum utbild­ningsområdet föreslås en viss utbildning förelever vid tekniska högskolan i Luleå och den yrkestekniska högskoleutbildningen i Skellefteå.

5.3 Organisation

5.3.1 Huvudorganisation

En väsentlig del i knmmitténs arbete har varit alt analysera hur den trälekniska enheten bör vara organiserad nch kopplad till övrig framtida kollektiv Iräforskning.

Behovet av samordning av FoU-resurser har nu tagit sig utiryck i träin­dustrins beslul alt bilda en gemensam sliftelse för kollekliv iräleknisk FoU. Beslul i frågan har lagits i respektive organisalions styrelse. För­handlingar mellan berörda organisationer och STU rörande den samordna­de FoU-verksamheten kommer atl äga rum i början av 1980. Kommittén ser denna samordning snm en viktig bakgrundsfaktnr vid bedömning av den regiunala enhetens anknytning till den kullektiva träfnrskningen.

En annan viklig faktor är huvudmännens krav på inflylande över regio­nala delar av en verksamhel, sum till övervägande del på längre sikt torde få finansieras med kollekliva forskningsmedel.

Prop. 1979/80:110

41

En tredje faktor vid bedömning av organisationen har varit såväl prak­tiska administrativa fördelar som möjligheter till kunskapsöverföring ge­nom koppling till lUCs resurser uch verksamhet.

Knmmittén anser, all övervägande skäl lalar för alt den trätekniska enheten bör ingå som en resurs i den samordnade, kollekliva träforskning­en.

Den regionala enheten föreslås kopplad lill den centrala organisationen i enlighet med följande översiktliga plan för huvudnrganisatinnen.

FoU-stiftelse

Programstyrelse

FoU-chef

Programr

å

d

1       1

'riga FoU-resurser

Tr

ä

teknisk

-

ut

veckl.

Lngsenl

let

Enheten utformas som en regional enhet inom den nya FnU-sliflelsen och blir därmed en i förhållande lill lUC separat enhet. Den regionala enheten bör ledas av en platschef, som är direkl underställd den chef snm kommer att svara för de beredande och verkställande uppgifterna för den kollektiva träforskningen.

Den personal som f.n. finns inom lUCs trälekniska enhet föreslås bli erbjuden anställning inom den trälekniska utvecklingsenheten. Arbetsgi­varansvaret kommer att ligga på den centrala stiftelse, som blir huvudman förden samordnade verksamhelen.

Enligt det beslul om samordning lill en FoU-sliflelse som nu föreligger kommer ansvarei för forskningsprogrammets genomförande all ligga på en programstyrelse i vilken representanter för de olika huvudmännen ingår. Denna programstyrelse bör slulligl avgöra vilka delprogram inom del kollekliva forskningsprogrammet som bör ligga på den regionala enheten. Programstyrelsen bör i konsekvens härmed tillse all motsvarande medel avsätts till verksamheten.

För all den trätekniska utvecklingsenhelen skall få tillräcklig regional förankring bör elt regionalt programråd inrätlas. Programrådets uppgifler bör vara att

-           bistå programstyrelsen i frågor som gäller den regionala enhetens ut­

veckling, dvs. dess inriktning, mål, verksamhetsprogram, långsiktiga

ekonomiska planering och budget

         vara rådgivande organ till programstyrelsen i regionala FoU-frågnr och i

vissa vikligare löpande frågor, snm gäller enhelen, t. ex. ulformning och

bemanning av ijänster

Prop. 1979/80:110

42

-  helt eller delvis svara för genomförande av den regiunala delen av

ramprogrammet i enlighel med programstyrelsens ansvars- och beslutsde-

legering

-        ge platschefen råd och stöd i utformningen av verksamheten på längre

sikt och i större eller principielll betydelsefulla operativa frågor

5.3.2 Samordning med lUC

För att undvika onödig adminislraliun nch för atl bälire utnyttja lokaler uch gemensamt användbar ulrustning föreslås alt den trälekniska enhelen förläggs i anslutning till lUC.

Eriorderliga nya lokaler för utvecklingsenhelen bör lämpligen ägas och förvaltas av lUC. Möjligheterna lill samlokalisering med YTHs nya lokaler bör nckså prövas. Den trälekniska enhelen föreslås erlägga en ersäitning till lUC mnlsvarande lukalernas driftsknstnader.

Enheten bör kunna utnyttja andra administrativa tjänster från lUC till självknstnad.

Gennm lukalmässig och administrativ samordning möjliggörs elt bäitre ulnylljande av lUCs basresurser och en naturlig samverkan mellan de två enheterna i vad avser tekniska resurser och överföring av kunskaper. Det är också möjligt, atl enhelerna kan ge varandra ytterligare utvecklingsupp­drag i form av spin-off från uppdrag inom respektive enhets verksamhets­fält.

5.3.3 Samverkan med Luleå tekniska högskola

Samverkan mellan den trätekniska enheten nch Luleå tekniska högskola bör regleras i ett samarbelsavlal. Träenheten har genom sin närhet till den regionala träindustrin och sin praktiska inriktning en viktig uppgift att fylla i fråga om den praktiska delen av utbildningen i form av praktik- och examensarbeten och praktiskt inriktade kurser. Enheten bör därför lämpli­gen ges resurser för undervisning och laborationer.

Träenheten har vidare möjligheter att styra forskningsprojeki lill hög­skolan genom det kollekliva FoU-programmet. En representant för hög­skolan bör lämpligen ingå i det föreslagna programområdet.

5.4 Resurser

5.4.1 Personal

Den Ångströmska ulredningen (Ds B 1978: 14) föreslog ulbyggnad av personalstyrkan under tre år lill 12 personer motsvarande sammanlagt 25 manår under den försia treårsperioden. Finansieringen förutsattes kunna ske med särskilda statliga medel under de tre första åren.

Organisationskommittén bedömer det av ekonomiska skäl nödvändigt att begränsa personalstyrkan till omkring 9 personer under ett uppbygg­nadsskede under föruisättning av finansiering med kollektiva FoU-medel. Detta innebär ett behov av omkring 5 personer utöver de fyra som f. n. är anställda vid lUC.

Med denna basresurs bör del vara möjligt atl starta verksamheten på ett tillfredsställande sätt med bemanning av de under avsnittel Inrikining angivna utvecklingsprogrammen.

Organisationskommittén räknar överslagsvis med följande fördelning:

Prop. 1979/80: 110

43

Inturmatioii och utbildning Provning

ProdukUilveckling FoU-progiammel

Summa

Anlal PKin

å

r

2-3 I

3-4 8-K)

En ev. 

ö

kning kan ske i takt med avgiftsfinansiering av provning och lekniska ij

ä

nsler. konsultverksamhet innm nmr

å

del prnduklutveckling och utbildningsverksamhet f

ö

r f

ö

retagen.

Detsamma g

ä

ller vid finansiering med s

ä

rskilda medel av utbildnings­verksamheten f

ö

r tekniska h

ö

gsknlan och YTH. Det 

ä

r ocks

å

 t

ä

nkbart atl de cenirala FnU-nrganen finner det l

ä

mpligl att styra ytterligare verksam­hel nch d

ä

rmed kollektiva medel till utvecklingsenheten 

ä

n vad som ber

ä

k­nats i f

ö

religgande f

ö

rslag.

Dessutum kan STU knmma att bidraga med s

ä

rskilda medel f

ö

r upp­handling av forskningsuppdrag och konsulttj

ä

nster med avseende p

å

 mind­re och medelslora f

ö

relag. Organisationskummitt

é

n vill emellertid rekuni-mendera en viss f

ö

rsiktighet under det f

ö

rsta utbyggnadsskedel uch base­rar sin bed

ö

mning p

å

vad som f. n. f

ö

refaller att vara en realistisk finansi­ering av driftskoslnaderna.

5.4.2 Byggnader och utrustning

Behovet av lokaler och utrustning har ber

ä

knals efter tv

å

 alternativ: Alternativ I

En realistisk bed

ö

mning av lokal- och utrustningsbehov utg

å

ende fr

å

n

alt den verksamhel snm kommitt

é

n f

ö

resl

å

r f

ö

rlagd till Skellefte

å

 kan

realiseras p

å

 en g

å

ng Alternativ 2

Etl h

å

rt bantat alternativ som anger tr

ö

skelv

ä

rdet f

ö

r en meningsfull

salsning utifr

å

n de funklioner som enheten m

å

sle ha. H

ä

r har endast de

lokal- och utrustningsbehov som getts h

ö

gsta prioritet medtagits.

Lokalerna kan om s

å

erfordras utbyggas i tv

å

 etapper.

Den f

ö

rsta elappen skulle inneb

ä

ra att enbari f

ö

rsia planet f

ä

rdigst

ä

lldes och utrustades, dvs 830 m" verkstad och kontor plus ca 80 m" samman­bindningsdel mot lUC. I etapp 2 skulle sulerr

ä

ngsplanel f

ä

rdigst

ä

llas nch ulmslas och den toiala lokalytan blir d

å

 ca I 300 ni".

Kostnaderna f

ö

r uppf

ö

rande av lokaler ber

ä

knas i dagens penningv

ä

rde lill l

ä

gst 4 300 kronur per m' f

ö

r bottenplan inkl sammanbindningsdel samt I 000 kronor per m' f

ö

r f

ä

rdigst

ä

llande av suterr

ä

ngdel.

Utrustningen har f

ö

rdelats i s

å

dan prioritetsnrdning, alt utrustning med prinritel 2 kan h

ä

nskjutas till elapp 2 av bygget, om en eiappindelning g

ö

rs.

Prioritet I

Utrustning f

ö

r provning

Utrustning f

ö

r torkning

Å

ldringsprovning

Klimalkammare

F

ä

llslation

Mekanisk provning

V

ä

rmekamera

Värmemälare

Konditionering och torkanl

ä

ggning Portabel tork

Tusen   kronor

450 400 100 250 300 200

1000 200

1700

1200

Prop. 1979/80:110

44

400

400

200

200

100

500

600

4 100

500

500

200

200

300

300

1000

5100

Basulruslning      Handverklyg. snickerimaskiner

Cirkel eller bandsåg

Limpress.       kall

varm HF

Summa prioritet I

Prioriiel 2

Svarv eller fräs med styrutruslning

Impregneringsulruslning lågliyck

Övrig utrustning

Summa prioriiel 2

Totalt

Investeringsbehovet för byggnader och ulrustning blir därmed samman­fattningsvis:

Ev senare Alternativ I        Allernaliv 2       investering

Etapp I

Elapp 2

Tusen kronor

Konlor och verkstad, bottenplan      3 900

3 900

Kontor och verkstad, suterrängplan   400

400

Utrustning prioritet 1

4100

4100

Utrustning prioritet 2

1000

1000

9400

8000

1400

6    Finansiering

Organisationskommittén har diskuterat olika möjligheter till finansiering av verksamheten.

6.1 Investeringar

Invesleringar i maskiner och lokaler förutsätts liksnm av den Ångslrömska utredningen ske med statliga medel. Investeringsbehuvet bedöms utgöra 9,4 Mkr,

6.2 Drift

Av de nlika möjligheter, som angetts i avsnittet analys anser kommittén atl grunden lill finansiering av driften bör utgöras av medel för kollekliv trä­teknisk FoU. Skellefteå kommun har ställt ett bidrag om 0,5 Mkr/år under åtminslone två år i utsikt. Dessa medel bör betraklas som ett bidrag lill den induslriella utvecklingen i regionen och som induslrimedel vara berättiga­de till lika slort bidrag från STU.

Industrin är beredd att stödja den irätekniska enheten i Skellefteå och branschorganisationerna släller sig positiva lill atl programslyrelsen avsät­ter medel till verksamheten i Skellefteå.

Avgörandet i fråga om verksamhet och medelstilldelning ligger emeller­tid hos den blivande, gemensamma programstyrelsen. För atl verksamhe­ten skall anses meningsfull bör programstyrelsen tillskjuta I -1,2 Mkr från den toiala kollekliva budgeten för verksamheten i Skellefteå. Härtill kom-

Prop. 1979/80:110

45

mer industrimedel från Skellefteå kommun samt ell lika slnrt bidrag frän STU.

Den finansiella grunden skulle därmed för de inledande åren utgöra:

Kollekliva medel från industrin

0.5-0.6

Industrimedel från Skellefteå kommun

0.5

Bidrag frän STU för kollekliv FoU (1:1)

1.0- 1.1

Totah

2.0-2.2

Härtill kummer möjligheten till medel från uppdragsfurskning och av­giftsbelagd service lill förelagen (prnvning, annan leknisk service, pro­duktulveckling, utbildning) saml till statliga medel för utbildning (högskn­lan i Luleå, yrkesteknisk högsknleutbildning).

Slutligen föreligger möjligheten för småföretag att under begränsad lid få bidrag från STU för alt inhandla forskningsuppdrag eller konsulttjänster.

Bl a med hänsyn till atl det lar lid innan tillräckliga resurser finns till förfogande och verksamhelen funnil sina arbetsformer Inrde avgiftsfinan­siering i slörre utsträckning bli möjlig först efler några år.

Sammanfattningsvis räknar knmmittén med ett statligt investeringsan­slag nm 9,4 Mkr med möjlighel lill fundering nch en driftsbudget på ca 2 Mkr varav industrin uch Skellefteå kummun bidrar med den ena hälften och STU med den andra hälflen.

7    Genomförande

Ansvaret för genomförandel av organisationskummilténs förslag bör åligga den nya FnU-stiftelsens programstyrelse vilken beräknas bli tillsatt våren 1980.

I fråga nm lokaler bör lUC som ägare ansvara för projektering mm till färdiga lokaler.

lUC bör även ansvara för erforderlig anpassning av den administrativa servicen i övrigt (rutiner, kommunikationer m m).

Uppgiflernas planering och genomförande kräver en nära samverkan mellan prugramstyrelsen uch lUC.

Beslut av statsmakterna um riktlinjer för uch finansiering av den trälek­niska FoU-enheten i Skellefteå förväntas föreligga under första halvåret 1980.

Igångsättning av anställningar och överföring av personal från lUC, iordningställande av lokaler och anskaffning av utrustning, samverkan i fråga om högskoleutbildning samt godkännande av instruktioner mm för verksamhelen torde kunna ske under hösten 1980.

Beslut om investeringsmedel bör om möjligt föreligga under första halv­året 1980.

Prop. 1979/80: 110

46

Innehåll

Proposiliunens huvudsakliga innehåll   ............................. 

..... 

1

fikliag ur regeringspiotokull den 28 februari 1980   .......... 

2

i   Inledning    ................................................................... 

2

2

Föredragandens överväganden    ................................. 

..... 

3

3

Hemstälkm   ................................................................... 

..... 

7

4

Beslut    ......................................................................... 

7

Bilaga I

Utdrag 111 betänkandet (Ds B 1978: 14) Lukalisering av ny verksamhel lill Väslerbuttens län. Del 2, rörande iräleknisk utvecklingsenhet i

Skellefteå   ........................................................................ 

8

Bikig:i 2

Sammanställning av  remissyilranden över förslaget om träteknisk

utvecklingsenhet i Ds B 1978: 14   ................................... 

... 

13

Bilaga 3

Förslag av oiganisationskummillén (1 1979: 12) för en Iräleknisk ul­

vecklingsenhel i Skellefteå    ............................................ 

... 

25

1

Samnianfatlning ............................................................. 

.. 

26

2

Kommitténs direkliv ........................................................ 

27

3

Bakgrund    .................................................................... 

.. 

29

4

Analys     ........................................................................ 

.. 

33

5

Furslag    ........................................................................ 

.. 

36

6

Finansiering   ................................................................. 

44

7

(jenoniförande    ............................................................ 

45

Norstedts Tr-zckeri, Stockholm 1980