Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1983/84:118

Regeringens proposition

1983/84:118

om fristående skolor på gymnasial nivå

beslutad den 23 februari 1984.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder eller ändamål som framgår av före­dragandens hemställan.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

LENA HJELM-WALLÉN

Propositionens huvudsakliga innehåll

r propositionen föreslås att fristående skola på gymnasial nivå som genom sitt utbildningsinnehåll eller på annat sätt kompletterar utbildningen inom det allmänna skolväsendet under vissa förutsättningar skall kunna få statsbidrag.

Vidare föreslås ett nytt statsbidragssystem för de fristående skolor som inte har statligt reglerade Qänster.

Förslagen innebär i huvudsak en anpassning beträffande def gymnasiala stadiet till redan beslutade ändringar i fråga om statsbidrag m. m. till fristående skolor på grundskolenivå.

De nya reglerna föreslås träda i kraft den Ijuli 1984.

1    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 118

Prop. 1983/84:118

2

Utdrag

UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-02-23

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden 1.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén, Peter­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet Hjelm-Wallén Proposition om fristående skolor på gymnasial nivå

1    Inledning

Kommittén (U 1979:13) angående skolor med enskild huvudman (SEH-kommittén)' avlämnade ijanuari 1983 sitt slutbetänkande (SOU 1983: 1) Fristående skolor för inte längre skolpliktiga elever. Betänkandet har remissbehandlats.

Till protokollet i detta ärende bör fogas en sammanfattning av SEH-kommitléns slutbetänkande som bilaga 1 samt en förteckning över remiss­instanser och en sammanställning av remissyttrandena som bilaga 2.

Vid sidan av det allmänna skolväsendet finns skolor med enskilda hu­vudmän på såväl grundskolenivå som gymnasial nivå.

Riksdagen har tidigare fattat beslut (prop 1982/83: 1, UbU 10, rskr63) om fristående skolor på grundskolenivå. Till grund för detta beslut låg SEH-kommitténs delbetänkande (SOU 1981:34) Fristående skolor för skolplik­tiga elever.

Mina förslag i del följande behandlar skolor med annan huvudman än stat och kommun som bedriver utbildning för inte längre skolpliktiga elever på en nivå motsvarande gymnasieskolans. Härvid behandlar jag följande grupper av nu statsunderstödda utbildningar, nämligen riksinter­natskolor, privatskolor, enskilda lanthushållsskolor, enskilda yrkesskolor, engelskspråkig internationell utbildning i Sigtuna samt Bergsskolan i Filip­stad. Dessutom behandlas de skolor på gymnasial nivå som utan att få statsbidrag står under statlig tillsyn.

' Ledamöter:  kanslichefen Staffan Edmar, ordförande, riksdagsledamoten Ulla[REDACTED_EFTERNAMN] och landstingsrådet Ingemar[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1983/84:118

3

Utbildningar på grundskole- och högskolenivå behandlas endast i den mån de har direkta beröringspunkter med utbildning på gymnasial nivå.

Enligt riksdagens nyss nämnda beslut (prop. 1982/83: 1, UbU 10, rskr 63) skall statsbidrag också i framtiden utgå för årskurserna 10-12 vid Kristof­ferskolan, vilka årskurser moisvarar gymnasial nivå.

Till protokollet i detta ärende bör som bilaga 3 fogas en förteckning över de skolor med enskild huvudman (fristående skolor) på gymnasial nivå som budgetåret 1983/84 uppbär statsbidrag eller pä annat sätt står under statlig tillsyn.

2    Utgångspunkter

2.1 Begreppet fristående skola

Innan jag närmare redovisar mina överväganden och förslag rörande skolor med enskild huvudman vill jag kommentera en terminologisk fråga.

Med fristående skola avses enligt 3a§ skollagen (1962: 319) en skola som har enskild fysisk eller juridisk person som huvudman. Termen infördes efter förslag i propositionen om skolor med enskild huvudman (prop. 1982/83:1 s. 12 foch 64 fO.

Begreppet fristående skola har hittills endast använts i fråga om skola med enskild huvudman som ger undervisning på grundskolenivå för skol­pliktiga elever. Vid anmälan av nämnda proposition framhöll dock dåva­rande statsrådet Tilländer alt förslaget till definition av fristående skola inte innebar någon begränsning till skolor med undervisning på grundsko­lenivå. I det följande använder jag begreppet fristående skola också för att beteckna skolor med undervisning på gymnasial nivå. Jag vill inledningsvis göra ett par påpekanden i anslutning härtill.

Med enskild juridisk person åsyftas ett i privaträttsliga former bildat rättssubjekt. Om t.ex. en .stiftelse eller ett aktiebolag är huvudman för skolan är denna en fristående skola oberoende av vilka privata och offent­liga rättssubjekt som på ett eller annat sätt har medverkat till stiftelsebild­ningen eller är aktieägare. Som exempel kan nämnas Osby samskola. Huvudmannen är ett aktiebolag, där Osby kommun har merparten av aktierna. Skolan är trots sin anknytning till en primärkommun definitions­mässigt en fristående skola.

Enligl gällande bestämmelser kan såväl en kommun som en enskild vara huvudman för en riksinternatskola. Om en kommun är huvudman, är riksinternatskolan alltså definitionsmässigt inte en frislående skola. När jag i det följande talar om riksinternatskolor avser jag emellertid även riksinternatskola med kommun som huvudman, om inte annat anges.

Prop. 1983/84:118

4

2.2 De fristående skolornas plats i utbildningssystemet. Rätten att driva och utnyttja fristående skola

Det allmänna skolväsendet omfattar på gymnasial nivå i första hand gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Båda har kom­munalt eller landstingskommunalt huvudmannaskap.

Gymnasieskolan är främst avsedd för ungdomar. Undervisningens orga­nisation samt dess dimensionering utgår frän behoven hos ungdomar som just lämnat grundskolan.

Den kommunala vuxenutbildningen vänder sig till äldre. Undervisning­ens mer flexibla organisation gör det bl. a. möjligt att studera vid sidan av förvärvsarbete.

Det allmänna skolväsendet uppvisar innehållsmässigt en stor mångfald och är på det icke-obligatoriska stadiet dimensionerat för alt ta emot ett stort antal studerande. Ett uttryck för samhällets ambitioner i detta avse­ende är bl.a. gymnasieskolans dimensionering och det kommunala upp­följningsansvaret för ungdomar under 18 år.

Vid sidan av det allmänna skolväsendet finns på gymnasial nivå ett mindre antal fristående skolor.

Rätten att driva fristående skola för icke skolpliktiga elevei" grundar sig bl. a. på den allmänna principen om näringsfrihet. Undervisningsverksam­heten måste självfallet utövas inom ramen för allmänna rättsregler och de regler som gäller för näringsverksamhet i allmänhet eller speciellt för undervisningsverksamhet.

När eleverna inte är skolpliktiga kan huvudmannen för en fristående skola i princip själv beslämma undervisningens innehåll. Huvudmannen för en fristående skola kan också själv avgöra vilka inträdesvillkor som skall tillämpas samt besluta om elevavgifter.

Rätten att driva och utnyttja fristående skola medför ingen rätt till stöd från det allmänna. Villkor för att en fristående skola skall få statsbidrag eller - på egen begäran - bli ställd under statlig tillsyn har i regel fast­ställts genom särskilda föreskrifter i olika avseenden.

Den som vill genomgå utbildning vid en fristående skola har full frihet att göra detta. Däremot finns inte någon skyldighet för skolan att ta emot alla intresserade som elever. Som nyss nämnts kan huvudmannen för en fristå­ende skola i princip själv avgöra vilka inträdesvillkor som skall tillämpas. Rätten att genomgå en frislående skola innebär inte heller att utbildningen berättigar till studiestöd eller automatiskt tillerkänns kompetensvärde vid tillträde till fortsatt utbildning i offentlig regi.

Elever vid fristående skolor kan enligt gällande regler under vissa förut­sättningar få studiestöd på samma villkor som elever vid offentliga skolor. En grundläggande förutsättning är dock att skolan står under statlig tillsyn.

Prop. 1983/84:118

5

2.3 Nuvarande förhållanden

Vid sidan av gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen finns således ett antal fristående skolor med undervisning på gymnasial nivå. En del av dessa skolor får statsbidrag. Det finns också en grupp fristående skolor som inte får statsbidrag men som efter framställning från resp. huvudman slällls under statlig tillsyn. I varierande omfattning gäller såsom villkor för statsbidrag och statlig tillsyn krav på att skolorna skall följa vissa av staten uppställda regler för verksamheten. För övriga fristå­ende skolor pä gymnasial nivå finns inga statliga bestämmelser om verk­samhetens innehåll och utformning.

Redovisningen i det följande är begränsad till skolor som får statsbidrag och skolor som inte får statsbidrag men som ändå står under statlig tUlsyn. I bilaga 3 redovisas de fristående skolor på gymnasial nivå som budgetåret 1983/84 uppbär statsbidrag eller på annat sätt står under statlig tillsyn. 1 bilagan redovisas de aktuella skolornas namn, kommun där skolan är belägen samt uppgift om statsbidrag utgår eller inte.

Antalet berörda skolor uppgår till 43. Av dessa har 33 statsbidrag medan de övriga endast är slällda under statlig tillsyn. Gruppen statsunderstödda skolor består av 9 skolor med teoretisk utbildning och 24 skolor med yrkesutbildning (22 yrkesskolor och 2 lanthushållsskolor).

De 10 skolor som inte är statsunderstödda men som slår under statlig tillsyn ger alla teoretisk utbildning. Nordiskt musikkonservatorium i Öster­åker räknas därvid - på samma sätt som musiklinjen i gymnasieskolan -som en teoretisk utbildning.

Av de 43 skolorna har 10 tillkommit före år 1900. Under perioden 1900-1950 tillkom 23 skolor som fortfarande bedriver verksamhet. 11 av dessa skolor ger teoretisk utbildning och de övriga 12 ger yrkesinriktad utbildning. Under perioden 1950-1970 nyinrättades 9 skolor, varav I med teoretisk utbildning och 8 med yrkesinriktad utbildning. Efter år 1970 har endast en skola tillkommit, nämligen Nordiskt musikkonservatorium i Österåker.

Till bilden av utvecklingen av de fristående skolorna på gymnasial nivå hör också att ett stort antal skolor har avvecklats eller kommunaliserats under tiden från år 1920 till början av 1980-talet.

Om man ser till den geografiska spridningen är koncentrationen till storstadslänen, framför alll Stockholms län, påfallande. Av de totalt 43 skolorna finns 27 i Stockholms län. De 7 skolor som finns utanför stor­stadslänen är med ett undantag, nämligen Osby samskola, internatskolor eller skolor med elevhem.

Koncentrationen lill storstadslänen lorde till viss del ha sin förklaring i att fristående skolor, som inte är internatskolor, för sin existens är beroen­de av att kunna rekrytera elever från stora och befolkningsläta områden med goda kommunikationer.

Prop. 1983/84:118

6

Utöver de skolor som redovisas i bilaga 3 finns somjag nämnt ett antal skolor som bedriver undervisningsverksamhet utan statligt stöd och utan att vara ställda under statlig tillsyn. Det finns sådana skolor bl.a. för teknisk utbildning, för merkantil och reklaminriktad utbildning, för este­tisk och estelisk-praktisk utbildning samt för språkutbildning. Även vid en del av de i bilagan förtecknade skolorna bedrivs viss undervisning som inte är statsbidragsberättigad eller ställd under statlig tillsyn.

3   Grunder för statligt stöd

1982 års beslut om fristående skolor på den obligatoriska skolans nivå (prop. 1982/83:1, UbU 10, rskr63) innebär bl.a. att skolgång motsvarande årskurserna 1-9 av grundskolan även i fortsättningen skall få fullgöras i fristående skola, om denna uppfyller uppställda krav. Den fristående sko­lans undervisning skall ge kunskaper och färdigheter som till art och nivå väsentligen motsvarar de kunskaper och färdigheter som grundskolan ger.

För att den fristående skolan skall få statsbidrag bör den, enligt nämnda riksdagsbeslut, ha en särskild uppläggning av verksamheten. Skolan bör ha en prägel som gör att den i något avseende skiljer sig från den undervisning som normalt förekommer i grundskolan. Det kan vara fråga om en verk­samhet som bygger på alternativ pedagogik eller har en annoriunda upp­läggning. Härigenom kan det utvecklingsarbete som reguljärt bedrivs i grundskolan kompletteras till gagn för skolverksamheten som helhet.

3.1 Förslag till villkor för statligt stöd

Det gymnasiala stadiets mångfald i både organisatoriskt och innehålls­mässigt avseende gör det enligt min mening svårare än när det gäller grundskolan att fastställa vilken utgångspunkt som bör gälla för en bedöm­ning av när statligt stöd bör utgå till fristående skolor.

En grundläggande utgångspunkt bör dock liksom tidigare vara att det vid sidan av det allmänna skolväsendet inte får växa fram ett antal statsunder­stödda fristående skolor av sådan omfattning att de grundläggande princi­perna i skolväsendets uppbyggnad förändras. Ett generellt villkor för att statsbidrag skall kunna utgå till fristående skola på gymnasial nivå bör därför enligt min mening vara att utbildningen där i någon form utgör ett önskvärt kontplement till ulbildningen inom det allmänna skolväsendel. Det bör därför i utbildningen vid en sådan fristående skola finnas något av värde för samhället och det allmänna skolväsendet som tillgodoser behov som eljest inte kan uppfyllas.

Jag delar i likhet med fiertalet av remissinstanserna SEH-kommitténs uppfattning att stafligt stöd på det gymnasiala stadiet främst bör utgå till utbildningar som genom sitt utbildningsinnehåll helt eller åtminstone i

Prop. 1983/84:118

7

något väsentligt avseende skiljer sig från vad som förekommer inom gym­nasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Sådana utbildningar tillför samhället utbildningsresurser som av olika skäl inte kommer till stånd på annat sätt.

Skolor som ger utbildning kombinerad med internat fyller också ett behov för samhällel och enskilda. Skolor av denna typ gör det bl. a. möjligt för barn till svenska medborgare med anställning utomlands att få en svensk gymnasial utbildning. Behovet av utbildning kombinerad med in­ternat är större på gymnasial nivå än på grundskolenivå. De svenska Ullandsskolorna omfattar endast grundskolestadierna och svensk gymnasi­al skolutbildning ulomlands ges endast i form av korrespondensundervis­ning.

Som komplement till det allmänna skolväsendet kan man även betrakta en skola som har en särskild pedagogisk uppläggning i t.ex. tim- eller kursplaneavseende. En fristående skola kan tillämpa flexibla former för organisation och arbete och behöver inte vara bunden av t.ex. systemet med statligt reglerade Qänster och andra regler som gäller för det allmänna skolväsendet.

Det finns även en grupp fristående skolor som genom sin uppläggning av studierna är särskilt anpassade för elever med annan studiebakgrund och erfarenhet än den som gymnasieskolans elever normall har. Hit hör sko­lor, vilkas studiemål ligger nära motsvarande utbildning i gymnasieskolan men som har en annorlunda uppläggning av studierna och en annan mål­grupp. Enligt min uppfattning bör statligt stöd kunna utgå för utbildningar av detta slag, om det visar sig svårt eller praktiskt sett mindre lämpligt att anordna likvärdiga utbildningar inom ramen för gymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen.

I likhet med vad som gäller för grundskolenivån anser jag att den omständigheten att en fristående skola vilar på konfessionell grund inte kan utgöra tillräckligt skäl för statsstöd. För att en konfessionell skola skall kunna få statsbidrag måste skolan enligt min mening visa att den uppfyller också något annat av de villkor för statligt stöd somjag föreslår. Jag erinrar härom att regeringen i sitt beslut hösten 1983 om statsbidrag till fristående skolor på grundskolenivå utgick från detta synsätt på de konfessionella skolorna.

Regeringen bör inhämta riksdagens godkännande av vad jag förordat om grunderna för statsbidrag till fristående skolor på gymnasial nivå.

I det följande redovisar jag vilka konsekvenser i fråga om rätten till statsbidrag en tillämpning av de föreslagna villkoren enligt min mening skulle få på de nu statsunderstödda skolorna. Denna redovisning ligger till grund för min anslagsberäkning för budgetåret 1984/85 (avsnitt 1

1).

Prop. 1983/84:118

8

3.2 Bedömning av villkoren för nu statsunderstödda skolor

Flera av de nu verksamma fristående skolorna härslammar frän en tid då skolförhällandena i landel var helt annoriunda än i dag. De ursprungliga motiven för deras existens kan av olika orsaker helt eller delvis ha upp­hört. De flesta kvarvarande skolorna skiljer sig dock i något avseende från det allmänna utbildningsväsendet. Huruvida de skall få statligt stöd fort­sättningsvis måste diskuteras i förhållande till de villkor för statligt stöd somjag nyss föreslagit.

De fristående skolorna på gymnasial nivå kan enligt min uppfattning delas in i två huvudgrupper. Den ena gruppen består av fristående skolor vilkas utbildningsinnehåll inte på ett påtagligt sätt skiljer sig från de utbild­ningar som finns i det allmänna utbildningsväsendet. Den andra gruppen beslår av skolor som genom sitt utbildningsinnehåll skiljer sig från de nämnda utbildningarna.

3.2.1 Skolor, vilkas utbildningsinnehåll överensstämmer med det all­männa skolväsendets

Till denna grupp hör bl.a. två skolor vilkas verksamhet regleras av privatskolförordningen (1967:270) och vilka får statsbidrag enligt förord­ningen (1964: 137) om statsbidrag till vissa privatskolor, nämligen Göte­borgs högre samskola och Sigrid Rudebecks gymnasium i Göteborg. Sko­lorna har haft statligt stöd sedan lång tid tillbaka. De är i allt väsentligt underkastade samma reglering som den kommunala gymnasieskolan och lärarQänsterna vid skolorna är statligl reglerade.

Huruvida en fristående skola av detta slag tillgodoser ett behov ur samhällets synvinkel beror på om det är ett samhällsintresse att tillgängen på elevplatser är särskilt hög på de studievägar som är företrädda vid skolan eller på den aktuella orten. Med den inriktning som de två berörda skolorna har kan enligt min mening ett sådant intresse inte anses föreligga.

Beträffande Sigrid Rudebecks gymnasium och Göteborgs högre samsko­la förutsätter skolöverstyrelsen (SÖ) i sitt yttrande över SEH-kommitténs betänkande fortsatta överläggningar med vederbörande kommunala myn­digheter i syfte att inordna dessa skolors utbildningar i gymnasieskolan. Överläggningarna bör härvid i första hand skötas av länsskolnämnden i Göteborgs och Bohus län. Jag delar SÖ:s uppfattning i denna fråga. I avvaktan på resultatet av dessa överiäggningar bör statsbidrag i oföränd­rad omfattning till båda skolorna tills vidare kunna utgå, dock längst t.o.m. budgetåret 1986/87. Senast budgetåret 1987/88 boren avveckling av statsbidraget vara påbörjad.

Riksinternatskolorna, dvs. Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket och Grännaskolan, intar en särställning bland de fristående skolorna genom sin karaktär av internatskolor samt de särskilda bestämmelser som reglerar

Prop. 1983/84:118

9

verksamheten vid skolorna. Riksinternatskolorna tillgodoser, lillsammans med internatskolan Lundsbergs skola i Storfors kommun, ett särskilt be­hov för bl. a. utlandssvenska elever och elever som behöver miljöbyte.

Genom sina insatser för det franska språket har enligt min mening Franska skolan sedan länge ett särskill värde för våra förbindelser med Frankrike.

Statsbidrag bör därför kunna utgå till riksinternatskolorna. Lundsbergs skola och Franska skolan även om undervisningen vid dessa skolor inte till sitt innehåll påtagligt skiljer sig från gymnasieskolans.

Huvudmannen för Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket anordnar vid sidan av riksinternatskolverksamheten en särskild engelskspråkig in­iernalionell utbildning. Enligt bestämmelserna för verksamheten skall ut­bildningen för den elev som så önskar kunna leda fram till examen Interna­lional Baccalaureaie (IB) med diplom från International Baccalaureate Office (IBO) i Geneve. Statsbidrag för denna verksamhet bör kunna utgå även i fortsättningen.

Balellakademien i Stockholm och Stockholms Tekniska Institut (STI) är fristående skolor med statsbidrag, där studiemålet för utbildningarna är detsamma som för närmasl motsvarande utbildning i gymnasieskolan men där uppläggningen av studierna någol avviker från den i gymnasieskolan. De studerande vid de två skolorna är i regel äldre än motsvarande elever i gymnasieskolan och har arbetslivserfarenhet.

Efter förslag av dansarutredningen (U 1973:9) tillkom läsåret 1982/83 en särskild gymnasial dansarutbildning inom Stockholms kommuns gymna­sieskola. Dansarutredningen förutsatte att vissa befintliga yrkesutbildning­ar för dansare, däribland Balettakademien, successivl skulle kunna av­vecklas i och med den nya gymnasieutbildningens start. SÖ har vid flera tillfällen föreslagit en avveckling av statsbidraget till Balettakademien. Genom tillkomsten av den gymnasiala dansarutbildningen utgör Balellaka­demien inte något egentligt komplement till det allmänna skolväsendet. Statsbidrag till Balettakademien bör därför enligt min mening tills vidare kunna utgå i oförändrad omfattning, dock längst t.o.m. budgelåret 1986/87. Senast budgetåret 1987/88 boren avveckling av statsbidraget vara påbörjad.

STI:s utbildning är treårig, medan den närmast motsvarande gymnasiala utbildningen är den fyraåriga tekniska linjen. STI har en starkare koncen­tration på de tekniska ämnena än den tekniska linjen och dess tekniska utbildning omfattar fler lärarledda timmar än motsvarande kurser inom kommunal vuxenutbildning.

STl:s framtid har under de senaste åren varit föremål för en omfattande utredningsverksamhet, där frågan om ett kommunalt engagemang i skolans verksamhet har aktualiserats i olika former. SÖ har föreslagit att STI skall kommunaliseras och verksamheten ingå i Stockholms kommuns vuxenut­bildning.

I sin anslagsframslällning för budgetåret 1983/84 har SÖ anfört att det

Prop. 1983/84:118

10

enligt verkets bedömning är nödvändigt att en bestämd tidpunkt beslutas för avvecklingen av statsbidraget till STI. SÖ har därför förordat alt statsbidraget avvecklas under en treårsperiod fr. o. m. budgetåret 1984/85. Likartade utbildningar bör enligt SÖ kunna anordnas i kommunal regi i Stockholm.

Jag finner det angeläget att frågan om STI:s framtid kan lösas i enlighet med påbörjade överläggningar. På grund av vikten av att stimulera teknisk utbildning på den aktuella nivån och del intresse som bl.a. från näringsli­vets sida visats för verksamheten vid STI bör statsbidrag i oförändrad omfattning tills vidare, i avvaktan på resultatet av dessa överläggningar, kunna utgå, dock längst t.o.m. budgetåret 1986/87. Senast budgetåret 1987/88 bör en avveckling av statsbidraget vara påböGad. Jag förutsätter att motsvarande utbildning därefter kommer att anordnas inom ramen för kommunal vuxenutbildning.

Apeliydsskolan och Vackstanässkolan är internatskolor som bedriver en konsumentekonomisk utbildning vars innehåll delvis sammanfaller med innehållet i vissa specialkurser i gymnasieskolan. Skolorna har sedan lång tid tillbaka haft statligt slöd. Detta utgår numera enligt förordningen den 27 maj 1981 (SÖ-FS 1981: 107) om statsbidrag fill driftkostnader för vissa lanthushållsskolor.

Riksdagen har uttalat (mot. 1971:850, UbU 27, rskr275) att statsbidrag till dessa skolor bör utgå i den utsträckning som efterfrågan på deras utbildning kräver. Enligt vad SEH-kommittén redovisat har det till skolor­nas kurser normalt funnits fler sökande än det finns intagningsplatser. Riksdagen har också beslutat Qfr bl. a. UbU 1977/78: 7, rskr 35) alt det skall vara möjligt både för landstingskommun och för enskild huvudman att med statsbidrag anordna konsumlionsulbildning (lanlhushållsskola). Skolorna bör därför enligt min uppfattning kunna få statsbidrag även i fortsättning­en.

3.2.2 Skolor, vilkas utbildningsinnehåll skiljer sig från det alliyiänna skol­väsendets

Den andra gruppen av fristående skolor utgörs, som tidigare nämnts, av skolor som genom sitt utbildningsinnehåll skiljer sig från de utbildningar som finns i det allmänna skolväsendet. Hit hör främst skolor med olika typer av yrkesutbildning, vilka saknar motsvarighet i gymnasieskolan och kommunal vuxenutbildning.

En skola av denna typ.är Bergsskolan i Filipslad, som utbildar personal inom främst järn- och gruvhanteringsområdet. Bergsskolan är ensam i landet om denna utbildningsprofil på gymnasial nivå.

Andra utbildningar inom denna grupp är Anders Beckmans skola i mode och reklam samt Berghs reklamskola i grafisk formgivning och illustration samt praktisk marknadsföring och reklam. Utbildningen vid dessa skolor ligger till viss del innehållsmässigt nära den slora gruppen av konstskolor och annan estelisk-praktisk utbildning.

Prop. 1983/84:118

11

Det framgår av vad jag tidigare har anfört att sådana skolor som jag nu nämnt enligt min mening även i fortsättningen skall kunna vara berättigade till statsbidrag.

Utbildning för konstnäriig verksamhet har först under senare år kommit att betraktas som yrkesutbildning. Konstskolor och annan estelisk-praktisk utbildning har tidigare i stor utsträckning bedrivits i enskild regi. Ett antal skolor har fått statsbidrag enligt förordningen (1971: 342) om enskild yrkes­utbildning.

Även ett 50-tal av landets folkhögskolor erbjuder kurser med estetisk inriktning. Vanligast är konsthantverkskurser och musikkurser. Utbild­ningarna är av varierande längd upp till 2 år. Ca en Qärdedel av kurserna är emellertid kortare än en termin. Folkhögskolans elever skall ha fyllt 18 år.

Regeringen gav den 1 Ojuni 1982 SÖ i uppdrag alt bearbeta vissa special­frågor i anslulning till gymnasieutredningens (U 1976: 10) slutbetänkande (SOU 1981:96), vari bl.a. ingick att utforma förslag till estetisk-praktiska studievägar inom gymnasieskolan. SÖ redovisade förslagen .i samband med sin anslagsframställning för budgetåret 1984/85.

SÖ konstaterar därvid att företrädare för såväl gymnasieskola som hög­skola och fackliga organisationer uppfattar del som angeläget att flera estetiska studievägar skapas. Den stora tillströmningen av sökande till de existerande utbildningarna på detta område visar att det finns stöd för denna uppfattning. Det estetiska området kännetecknas av att del i gymna­sieskolan saknas linjer eller kurser som naturligt- leder vidare till vissa högre utbildningar inom kultursektorn. Detta gäller såväl bild-slöjd som dans och teater.

SÖ:s förslag omfattar en försöksverksamhet med tvååriga estetiska stu­dievägar inom gymnasieskolan inom områdena musik, dans, teater och bild-slöjd omfattande 300 intagningsplatser per år under 3-5 år med start budgetåret 1984/85.

Jag har i årets budgetproposition (prop. 1983/84: 100 bil. lOs. 130) före­slagit att försöksverksamhet med olika estetisk-praktiska linjer inom gym­nasieskolan i huvudsaklig överensstämmelse med SÖ:s förslag skall få bedrivas under en femårsperiod med början budgetåret 1984/85. Utvärde­ringen av denna försöksverksamhet får visa hur behovet av och efterfrågan på de aktuella utbildningarna vid fristående skolor kommer att påverkas.

Enligt min mening bör statsbidrag tills vidare kunna utgå till Carl Malm­stens Verkstadsskola, Capellagården, Nyckelviksskolan, Handarbetets Vänners vävskola. Sätergläntan Hemslöjdens gård, Pernbys målarskola. Konstskolan Idun Loven, Gerlesborgsskolan, Hovedskous målarskola. Domen Konstskola och Kursverksamhetens vid Göteborgs Universitet Konstskola.

3.2.3 Vissa skolor med branschinriklad utbildning m. m.

Av de skolor som får statsbidrag enligt förordningen (1971:342) om

Prop. 1983/84:118

12

enskilda yrkesskolor finns åtta skolor som ger utbildningar inriktade på vissa branscher och kategorier av anställda. Dessa skolor är Köpmannain­stitutet i Slockholm, Kooperativa Förbundets Vår gård i Saltsjöbaden, Nacka, Institutet för försäkringsutbildning i Stockholm, Svenska Akeriför-bundels yrkesskola i Danderyd, Svenska Frisörföreningens yrkesstudio i Stockholm, SHIO-Familjeförelagensföreläsningsverksamhet med kansli i Stockholm, Institutei för opiometri i Stockholm och Svenska Laboratorie­assistentföreningens kursverksamhet med kansli i Stockholm.

SEH-kommittén har föreslagit att dessa åtta skolor inte längre skall vara berättigade till statligt stöd. Flertalet remissinstanser delar kommitténs uppfattning.

Till dessa skolor rekryteras normalt studerande internt från företag inom resp. bransch. De är i delta avseende mycket lika utbildningen i företag. Kursavgifterna och ibland även de studerandes levnadsomkostnader under utbildningstiden bekostas av arbetsgivaren. I fråga om vissa längre kurser vid Köpmannainstitutet i Slockholm svarar de- studerande själva för sina kostnader för utbildningen. I dessa fall är de dock berättigade till statligt studiestöd.

Till företagsutbildning och internulbildning utgår normalt inte statligt stöd. Det särskilda statsbidraget till företagsskolor upphörde den 30 juni 1981 (prop. 1980/81: lOObil. 12s.333, UbU22och30,rskr283). Det är en­ligt min mening inte någon avgörande skillnad mellan förelagsulbildning/ internutbildning och sådan utbildning som på redovisat sätt anordnas av en särskild stiftelse, ett särskilt aktiebolag eller en "paraplyorganisation" i syfte att utbilda anställda i ett visst företag eller viss bransch. Mot denna bakgrund bör de aktuella utbildningarna enligt min uppfattning i princip inte komma i fråga för statligt stöd efter utgången av budgetåret 1983/84. Det bör dock finnas möjlighet för skolornas huvudmän att övergångsvis kunna få bidrag enligt nuvarande bestämmelser för kurser som redan påböGats.

Förutsättningarna för verksamheten vid Institutet för opiometri (IFO) skiljer sig dock enligt min mening något från vad som gäller för de övriga skolorna. IFÖ meddelar undervisning till legitimerade optiker i form av fort- och vidareutbildningskurser. Verksamheten vid IFO har byggts upp i avvaktan på en förväntad ändring av den högre optikerulbildningen i offentlig regi. Flera förslag om en optikerutbildning i högskolan har lagts fram, bl. a. av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) i dess anslags­framställning för budgetåret 1983/84. Sedan frågan anmälts i 1983 års budgetproposition (prop. 1982/83: 100 bil. 10, UbU26, rskr273) har rege­ringen uppdragit åt SÖ att efter samråd med UHÄ utreda frågan om en förlängd utbildning i gymnasieskolan i syfte att förbättra legitimationsut­bildningen för optiker. I avvaktan på att frågan om den högre optikerut­bildningens organisation löses och med hänsyn till det samhällsintresse som föreligger för utbildningen som ett led i legitimationsgivning är jag inte beredd att föreslå en avveckling av statsbidraget till IFO.

Prop. 1983/84:118

13

De sju skolor för vilka statsbidraget nu bör avvecklas har hittills såsom statsunderstödda stått under statlig tillsyn. Jag finner principiellt inte några skäl atl föreslå att utbildningarna vid skolorna skall stå kvar under statlig tillsyn sedan statsbidraget avvecklals. Beträffande vissa längre kurser vid Köpmannainstitutet i Stockholm finansierar somjag nyss nämnde eleverna själva sina studier. Det bör vara möjligt för regeringen att, om särskilda skäl föreligger, medge fortsatt statlig tillsyn för denna typ av kurser. När det gäller avvecklingen av statsbidraget till fort- och vidareutbildningen inom Svenska Laboratorieassistentföreningens kursverksamhet villjag er­inra om att grundutbildningen av laboratorieassistenter numera anordnas inom högskolan. Jag finner det naturiigt att fort- och vidareutbildning för den berörda gruppen fortsättningsvis anordnas som enstaka kurser i hög­skolan. Det ankommer på berörda myndigheter att beakta detta vid sin prioritering inom ramen för befintliga resurser.

3.2.4 Sammanfattning

Enligt min bedömning innebär således en tillämpning av de föreslagna villkoren att fortsatt bidrag bör kunna utgå till följande fristående skolor på gymnasial nivå:

Riksinlernalskolorna, Lundsbergs skola. Franska skolan, Apelrydssko­lan, Vackstanässkolan, Bergsskolan i Filipstad, Anders Beckmans skola, Berghs reklamskola, Carl Malmslens Verkstadsskola, Capellagården, Nyckelviksskolan, Handarbetets Vänners vävskola. Sätergläntan Hem­slöjdens gård, Pernbys målarskola. Konstskolan Idun Loven, Gerles­borgsskolan, Hovedskous målarskola. Domen Konstskola, Kursverksam­hetens vid Göteborgs Universitet Konstskola, den engelskspråkiga inter­nationella ulbildningen vid Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket samt Institutet för opiometri.

För Sigrid Rudebecks gymnasium, Göteborgs högre samskola, Stock­holms Tekniska Institut och Balettakademien som enligt min mening inte uppfyller de föreslagna villkoren för statsbidrag bör bidrag i oförändrad omfattning medges längst t.o.m. budgetåret 1986/87. Senast budgetåret 1987/88 bör en avveckling av statsbidraget till dessa skolor vara påbörjad.

Vid min anslagsberäkning i det följande harjag utgått från denna bedöm­ning.

3.3 Statligt stöd till nytillkommande skolor

En utgångspunkt för mina förslag beträffande rätten till statligt slöd lill fristående skolor på gymnasial nivå har varit att det även i framtiden skall vara möjligt att i viss utsträckning med statsbidrag driva skolor med annan huvudman än stat och kommun. Statsunderstödd utbildning i fristående skola skall enligt mina förslag utgöra ett komplement till den ulbiidning som anordnas i gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen.

Prop. 1983/84:118

14

Det kan inte uteslutas att det också i framtiden kan uppkomma utbild­ningsbehov som inte utan vidare kan tillgodoses inom ramen för det allmänna skolväsendet och där en fristående skola med statligt stöd kan vara en lämplig lösning. De villkor för statligt stöd somjag föreslagil i det föregående (avsnitt 3.1) bör självfallet användas också i fråga om nya skolor.

De nu statsunderstödda fristående skolorna har förklarats berättigade fill statsbidrag genom beslut av regeringen eller myndighet som regeringen bestämt. I vissa fall har beslut även fattats efter ställningstagande av riksdagen.

Det bör ankomma på regeringen att fatta beslut om att nytillkommande fristående skolor skall kunna bli berättigade till statsbidrag utifrån de grunder jag nu har föreslagit.

Enligt min mening bör dock fråga om statsbidrag till en fristående skola med internatverksamhet i likhet med vad som redan gäller för motsvarande fråga på grundskolenivå underställas riksdagen i vaGe särskilt fall.

SEH-kommittén har föreslagit att del statliga stödet till skolor, som framdeles kan komma att förklaras berättigade till statligt stöd utifrån de grunder som föreslagits, skall utgå med bidrag motsvarande 80% av den statliga riksmedelskostnaden för statsbidrag till lärariöner per elev och år för närmast motsvarande utbildning i gymnasieskolan. Utifrån denna riks-medelskostnad får enligt kommittén från fall till fall avgöras hur ett bidrag per elev och år kan beräknas samt huruvida bidrag till lokaler och utrust­ning skall utgå eller inte.

Som jag nyss framhållit bör frågan om stöd till eventuellt nytillkom­mande fristående skolor på gymnasial nivå avgöras från fall till fall utifrån de grunder som redovisats i det föregående. Därvid bör även från fall till fall avgöras hur stort bidraget bör vara. Jag är således f. n. inte beredd att föreslå någon generell bidragsnivå. Bidrag bör dock för nytillkommande skolor normalt endast avse kostnader för lärarlöner och inte utgå med större belopp än den statliga medelkostnaden för närmast motsvarande lärargrupp i gymnasieskolan.

Jag har i det föregående utgått från att flertalet nu statsunderstödda skolor även i fortsättningen skall fä statsbidrag till sin utbildning på gymna­sial nivå. Med hänsyn till att skolorna får statsbidrag av viss storiek sedan mänga år lillbaka och bygger sin verksamhet på detta har jag i princip utgått från att bidrag under de närmasle åren skall lämnas i ungefär oför­ändrad omfattning. Jag vill dock betona att bidragsnivån för de redan statsunderstödda skolorna är betingad av olika skäl. Det bör alltså inte vara så att eventuellt tillkommande skolor automatiskt blir berättigade till bidrag på samma nivå.

Prop. 1983/84:118

15

4    Det statliga stödets utformning 4.1 Bakgrund

Statsbidrag utgår enligt skiftande grunder till de olika fristående skolor­na på gymnasial nivå. Bidragsgrunderna är ofta historiskt betingade och har tidigare avsett fler skolor än i dag.

De beräknade kostnaderna budgetåret 1983/84 för statsbidrag lill de fristående skolorna pä gymnasial nivå, grupperade efter de anslag i stats­budgeten de belastar, framgår av följande uppställning:

A Driftbidrag

Anslag

Bidrag

Antal skolor

D 11    Bidrag till driften av grundskolor m. m.

Kristofferskolan åk 10-12

ca     900000'

1

D 18    Bidrag till driften av gymna,sieskolor

Apelrydsskolan

ca     700000'

I

Vackstanässkolan

ca   I lOOOOC

1

D20    Bidrag till driften av riksinlernatskolor 16477 000-

2

D 21    Bidrag till driften av Bergsskolan i

Filipstad

2 165 000

1

D22    Bidrag till driften avvissa privatskolor 21015000

4

D 23    Bidrag till driften av enskild

yrkesutbildning

26 190000

23

Summa    68547000

B    Investeringsbidrag

D 26    Bidrag till undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m. m.

Enskild yrkesutbildning

150000

Lanthushållsskolorna

50000

Summa        200000

' Uppskattad kostnad

- Inkl. engelskspråkig internationell utbildning vid Sigtunaskolan Humanistiska

Läroverket.

De statsunderstödda fristående skolorna kan indelas i två huvudgrupper, dels de fristående skolor som har statligt reglerade Qänster. dels de som saknar sädana Qänster. Till den senare gruppen hör Kristofferskolan (åk 10-12), vars bidrag belastar anslaget Bidrag till driften av grundskolor m. m., de skolor vilkas bidrag bekostas från anslaget Bidrag till driften av enskild yrkesutbildning samt den engelsk-språkiga internationella utbild­ningen vid Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket.

4.2 Fristående skolor med statligt reglerade tjänster

Statligt reglerade Qänster förekommer f. n. vid nio fristående skolor på gymnasial nivå. Detta gäller de fyra skolor, vilkas verksamhet regleras av

Prop. 1983/84:118

16

privatskolförordningen, de två riksinternatskolorna. Bergsskolan i Filip­stad samt de två lanthushållsskolorna Apelrydsskolan och Vackstanässko­lan. Dessa skolor omfattas av ett regelsystem som mycket liknar det som gäller för gymnasieskolan.

De nuvarande statsbidragen till dessa skolor avser främst kostnader för löner åt skolledare och lärare. För de fyra skolor som får bidrag enligt förordningen (1964: 137) om statsbidrag till vissa privatskolor utgår bidrag med i princip 60% av ett bidragsunderlag som omfattar kostnader för avlöning av rektor, studierektor och lärare. Regeringen kan dock besluta om högre statsbidrag. F.n. utgår statsbidrag med 95,5% av Franska sko­lans, Göteborgs högre samskolas och Sigrid Rudebecks gymnasiums bi­dragsunderlag och med 99,5% av Lundsbergs skolas bidragsunderlag. För de andra fem skolorna utgår statsbidraget i princip med 100 % av det bidragsunderlag som utgörs av kostnader för löner till lärare och skolleda­re.

Bidragsunderiaget för de nio skolorna beräknas dock på olika sätt. För riksinternatskolorna. Bergsskolan och de två lanthushållsskolorna beräk­nas bidragsunderlaget på de faktiska koslnaderna på i princip samma sätt som nu sker för gymnasieskolan. För de fyra skolor, vilkas verksamhet regleras av privatskolförordningen, utgörs bidragsunderlaget av kostna­derna för bidragsgrundande tjänster. Detta beräkningssätt tillämpades i det dåvarande gymnasiet fram t. o. m. budgetåret 1965/66.

Liksom för gymnasieskolan reduceras statsbidragen för riksinternatsko­lorna och Bergsskolan i Filipstad vid utbetalning med två procent.

SEH-kommittén har föreslagil vissa modifieringar i bidragssystemet för de aktuella skolorna.

Bidragssystemet bör enligt kommittén, liksom för gymnasieskolan, om­fatta ett avlöningsbidrag som utgår med belopp som motsvarar lönekost­naderna för skolledare, biträdande skolledare, huvudlärare, lärare och institutionsföreståndare. Dessutom bör finnas ett avgiftsbidrag som skall täcka koslnaderna för sjukförsäkringsavgift, folkpensionsavgift och lill-läggspensionsavgift.

För de fyra skolor, vilkas verksamhet regleras av privatskolförordning­en och som nu har ett bidrag som inte uppgår till 98% av skolans faktiska koslnader för löner och sociala avgifter för statligt reglerade Qänster, bör enligt kommittén även fortsättningsvis en viss reduktion av statsbidraget göras.

I likhet med SEH-kommittén anserjag att statsbidragssystemet för de fristående skolorna med statligt reglerade Qänster i huvudsak bör anknyta till det system som gäller för gymnasieskolan. Kommittén har föreslagit vissa mindre ändringar av nuvarande statsbidragssystem i denna riktning.

Regeringen uppdrog den 10 juni 1982 åt statskontoret att dels kartlägga förutsättningarna för ett schablonsystem för statsbidrag till gymnasiesko­lan och kommunal vuxenutbildning, dels inkomma med förslag till alterna­tiva modeller för utveckling av ett nytt statsbidragssystem.

Prop. 1983/84:118

17

Statskontoret har med rapport till regeringen den 6 september 1983 redovisat uppdraget. Statskontorets rapport omfattar alternativa modeller för utveckling av ett nytt statsbidragssystem för gymnasieskolan. Försla­gen har remissbehandlats och bereds f. n. inom regeringskansliet.

I likhet med vad bl. a. statskonlorel, SÖ och länsskolnämnden i Malmö­hus län har anfört finner jag i avvaktan på beredningen av statskontorets principförslag till nytt statsbidragssystem för gymnasieskolan inte några motiv för ändring i nu gällande system för statsbidrag till fristående skolor med statligl reglerade Qänster.

4.3 Fristående skolor utan statligt reglerade tjänster

F. n. får 23 fristående skolor (se bilaga 3) statsbidrag enligt förordningen (1971:342) om enskilda yrkesskolor. Enligt förordningen är skolorna i statsbidragshänseende uppdelade i A- och B-skolor.

Till A-skolor utgår bidrag till lönekostnader med visst bidrag per klass av heltidskurs. För varje klass av heltidskurs utgår också ett bidrag till sär­skilda kostnader. Detta bidrag lill särskilda kostnader är olika stort beroen­de på kursens art. För deltidskurs vid A-skola utgår ett bidrag per lektion. På summan av bidragel för lönekostnader, särskilda kostnader och kostna­der för deltidskurs utgår vid A-skola ett särskilt tillägg med tio procent.

Till B-skolor utgår bidrag till lönekostnader med visst bidrag per klass av heltidskurs (bidrag till särskilda kostnader utgår inte). För deltidskurs vid B-skolor utgår bidrag på samma sätt som för deltidskurs vid A-skolor. Någol bidrag i form av särskilt tillägg utgår inte vid B-skolor.

För föreläsare vid A- och B-skolor utgår ersättning. Till A-skolor utgår bidrag till kostnader för anskaffande av första uppsättningen stadigvarande undervisningsmateriel med hälften eller, om särskilda skäl föreligger, med två tredjedelar av kostnaderna. Till B-skolor utgår också bidrag för sådana kostnader men endast med högst hälften av kostnaderna.

B-skola kan få alla sina kostnader - utöver dem som täcks med bidrag som redovisats i det föregående eller som bestrids med egna intäkter -täckta genom extra statsbidrag om synnerliga skäl föreligger. Beslut om sådant extra bidrag fattas av SÖ. A-skola har inte samma möjlighet enligt bestämmelserna, men praxis har utvecklats så att även A-skola efter särskild framställning till regeringen kan få extra statsbidrag (underskotts-bidrag).

SEH-kommittén föreslår att statligt stöd till fristående skolor som Inle har statligt reglerade tjänster konstrueras som ett bidrag per elev och år med belopp som fastställs med utgångspunkt i systemet för bidrag till fristående skolor på grundskolenivå. Systemet skall vara kostnadsneiiiralt vid jämförelse med nu utgående statsbidrag.

SEH-kommitténs förslag till konstruktion av nytt statsbidragssystem tillstyrks nästan genomgående av remissinstanserna. Detsamma gäller i 

2    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 118

Prop. 1983/84:118

18

princip förslaget att statsbidrag skall utgå med oförändrad storlek till de skolor som i dag har statsbidrag. Flera remissinstanser understryker emel­lertid i likhet med kommittén att på sikt bör eftersträvas ett mera enhetligt bidragssystem på likvärdiga villkor. Riksrevisionsverket anser också att en hårdare omprövning borde ha gjorts i förhållande till utgångsläget. De remissinstanser som företräder de berörda skolorna har ofta synpunkter på den specifika beräkningsgrunden för sin skola samt valet av basår för beräkning av statsbidraget. Enligt SÖ hade en mer ingående analys av utgiftsområden för såväl befintliga som eventuella tillkommande fristående skolor i syfte att ytterligare schablonisera bidragsgivningen varit önskvärd. SÖ tillstyrker dock det föreslagna systemet.

Att förbättra statsbidragssystemet för frislående skolor som inte har statligt reglerade Qänster är enligt min mening en angelägen uppgift. Det nuvarande statsbidragssystemet för enskilda yrkesskolor är helt eller lill viss del knutet till de reella kostnaderna. Därför kan statsbidraget inte slutregleras förrän i efterhand när alla kostnader för verksamhelen är kända. Bidragsbestämmelserna för dessa skolor är komplicerade och ger ofta upphov till olika uppfattningar om vilka kostnader som är bidragsgrun­dande. Sådana frågor avgörs ofta långt efter redovisningsårets slut.

Ett nytt bidragssystem bör utgå från den hävdvunna principen att staten svarar för lönekostnaden. Detta innebär emellertid inte att användningen av bidraget behöver vara helt bunden till lönekostnader. Vid mina övervä­ganden i det följande harjag i likhet med SEH-kommittén utgått frän att skolans egna inkomster, dvs. andra inkomster än bidraget till lönekost­nader, främst skall användas för att bestrida kostnaderna för lokaler och utrustning. Om skolans egna inkomster inte räcker till för dessa utgifter, bör staten med hänsyn till hittillsvarande praxis även i framtiden kunna ge ett visst bidrag för dessa. Liksom för bidraget till fristående skolor på grundskolenivå bör viss frihet råda också för skolor pä gymnasial nivå att disponera bidraget även för andra slag av utgifter. Bidraget får därmed karaktär av allmänt driftbidrag.

Bidragssystemet bör vara enkelt till sin konstruktion och lätt att admini­strera. Det bör också ha sådan utformning att bidragsbeloppet är relaterat till löneutvecklingen. Systemet bör dessutom vara så beskaffat att bidra­gets storlek kan beräknas i förväg. Det är enligt min mening möjligt att med utgångspunkl i SEH-kommitténs förslag konstruera ett elevrelaterat bi­dragssystem som uppfyller de uppställda kraven utifrån följande riktlinjer.

För att en fristående skola skall få statsbidrag bör skolans undervisning - om regeringen inle för visst fall bestämmer annat - omfatta en eller flera studievägar om minst 30 arbetsveckor. Statsbidrag bör i princip endast lämnas för utbildning som innebär heltidsundervisning. För bidrag med fullt belopp för årselevplats bör studieväg omfatta 30-40 veckor. För kurs kortare än 30 veckor utgår per kursvecka en trettiondedel av årselevplats-beloppet eller - om läsåret vid skolan är längre än 30 veckor - det belopp

Prop. 1983/84:118

19

som erhålls när årselevplatsbeloppet delas med det tal som svarar mot antalet läsårsveckor vid skolan. Deltidskurs får i de fall statsbidrag redan utgår räknas om till heltidskurs.

Beloppet för högstadieelev enligl systemet för bidrag till frislående sko­lor på grundskolenivå (grundbelopp) bör tas som utgångspunkt också för bidraget per elev i nu statsunderstödda fristående skolor över grundskole­nivån. Grundbeloppet måste därvid räknas upp med hjälp av en för vaGe skola fastställd faktor så alt bidraget blir så stort att det, multiplicerat med antalet elever vid skolan, ger ett sammanlagt statsbidrag som i huvudsak motsvarar kostnaden för nu utgående statsbidrag till skolan. I bidraget inkluderas i förekommande fall tillägg för sådana kostnader som inle har täckts av skolans egna intäkter. Flera remissinstanser har påtalat problem med att låta denna omräkningsfaktor grunda sig på ett enda basår. De framhåller alt detta i många fall skulle innebära att förhållanden som rått under basåret på grund av särskilda omständigheter, t. ex. extra statsbi­drag för täckande av stora underskott vid vissa skolor, skulle konserveras i framtiden. För att få ett relevant utgångsläge skulle man, framhålls det, behöva göra en analys av flera års verksamhet. Jag delar denna uppfatt­ning. Omräkningsfaklorn bör enligt min mening därför bestämmas utifrån dels ett genomsnitt av statsbidraget som varje skola fått de tre redovis­ningsåren närmast före det nya systemets införande, dels ett genomsnitt av skolans elevantal.

Statsbidraget beräknas sålunda med hjälp av formeln grundbelopp x omräkningsfaktor x utnylQat antal årselevplatser inom årselevplatsramen.

Elevtalsram och omräkningsfaktor för de skolor, som enligt mitt förslag i det föregående skall få fortsatt statsbidrag, bör fastställas av regeringen.

I likhet med SEH-kommittén och flera remissinstanser anser jag att bidraget per elev i princip bör vara lika stort för likartade utbildningar. Detta mål kan enligt min mening dock endast nås på sikt. Den faktor som grundbeloppet skall räknas upp med bör därför successivt omprövas i denna riktning. SÖ bör vid sin årliga anslagsframslällning beakta detta.

Jag tar nu upp några ytterligare frågor rörande statsbidragsgivning för fristående skolor som inte har statligt reglerade Qänster av mer teknisk natur.

Statsbidraget bör beräknas på grundval av antalet elever vid skolan viss dag under redovisningsåret. Fristående skolor bör liksom andra skol­former därvid rapportera antalet elever i statsbidragsberättigade utbild­ningar den 15 september vaGe år. I utbildningar som inle pågår vid den tiden anses elevplats ianspråktagen om den är besatt på utbildningens tredje arbetsdag under läsåret.

Reglerna för utbetalning av statsbidraget bör ansluta lill det system som tillämpas för bidrag till fristående skolor på grundskolenivå. Detta innebär bl. a. att bidraget bör betalas ut i form av förskott och slutreglering.

Huvudmännen för sådana fristående skolor som kommer i fråga för

Prop. 1983/84:118

20

statsbidrag är såsom näringsidkare bokföringsskyldiga för verksamheten enligt bokföringslagen (1976: 125). Normalt torde det inte finnas skäl att på grund av statsbidragsgivningen ställa upp ytterligare krav beträffande rä­kenskaperna. I regel torde det inle heller behöva finnas en av staten utsedd revisor. Riksrevisionsverket, SÖ och berörd länsskolnämnd måste emel­lertid kunna granska räkenskaperna och i övrigt kontrollera att gällande villkor för statsbidraget följs. Huvudmannen bör därför vara skyldig att på begäran lämna dessa myndigheter de uppgifter och det verifikationsmateri­al som behövs för sådan kontroll.

Enligt SEH-kommiUén kan det i samband med omläggningen av statsbi­draget föreligga behov av alt övergångsvis tilldela en skola extra bidrag för oförutsedda utgifter. Även det nuvarande bidragssystemet innehåller en sådan säkerhetsventil Gfr 50d§ förordningen om enskilda yrkesskolor). SEH-kommittén har därför föreslagit att ett särskilt belopp om ca 1,5 milj. kr. övergångsvis ställs till regeringens förfogande för oförutsedda ulgifter vid de akluella skolorna (t. ex. större hyreshöjningar). Jag förordar att medel under en övergångsperiod ställs till regeringens förfogande främst för slutreglering av eftersläpande underskott i skolornas verksam­het i samband med övergång till nytt bidragssystem. Vid akuta behov bör medlen dock även kunna användas för oförutsedda utgifter. Jag återkom­mer till medelsberäkningen i det följande (avsnitt 11).

4.4 Statsbidrag till undervisningsmateriel

Jag behandlar i detta avsnitt frågan om statsbidrag till undervisningsma­teriel för vissa fristående skolor på gymnasial nivå..

Inledningsvis vill jag erinra om att det f.n. under anslaget Bidrag till undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m.m. finns poster för an­skaffning av undervisningsmateriel vid enskilda yrkesskolor (SFS 1971:342) samt vid vissa lanthushållsskolor (förordning den 4 december 1980, SÖ-FS 1980:213). SEH-kommittén har föreslagit aU statsbidrag lill investering i utrustning även i framtiden skall kunna utgå till frislående skola.

För egen del finner jag i likhet med SÖ att det särskilda statsbidraget till undervisningsmateriel för enskilda yrkesskolor bör avvecklas och medlen (150000kr.) ingå som en del i det allmänna driftbidrag till fristående skolor ulan statligt reglerade Qänster somjag har föreslagil.

Enligt vad jag erfarit från SÖ har medel för anskaffning av undervis­ningsmateriel till de enskilda lanthushållsskolorna inte utnyttjats under de senaste åren. Mot bakgrund av detta samt att motsvarande utbildningar inom gymnasieskolan ej omfattas av statsbidragsgivningen för undervis­ningsmateriel anserjag att statsbidrag till undervisningsmateriel vid Vack­stanässkolan och Apelrydsskolan (f.n. 50000kr.) inte längre skall kunna utgå för tiden fr. o. m. den Ijuli 1984.

Huvudmännen för stiftelsen Bergsskolan i Filipstad har i skrivelse den

Prop. 1983/84:118

21

14 oktober 1983 till regeringen anhållit om möjlighet att söka statsbidrag för inköp av undervisningsmateriel. Bergsskolan utbildar personal inom järn- och gruvhanteringsområdet och är, somjag tidigare framhållit, ensam om denna utbildningsprofil på gymnasial nivå. Bergsskolan bör därför av särskilda skäl som en engångsanvisning få statsbidrag för komplettering av undervisningsmateriel inom ramen för de medel jag för budgetåret 1984/85 beräknat under anslaget Bidrag till undervisningsmateriel inom gymnasie­skolan m. m.

Regeringen bör inhämla riksdagens godkännande av vad jag anfört om avveckling av statsbidraget lill undervisningsmateriel vid fristående skolor m. m.

5    Statlig tillsyn och studiestöd

Som villkor för alt statsbidrag skall utgå släller staten upp regler för de fristående skolornas verksamhet. Reglerna varierar mellan olika skolor. I en del fall är regleringen omfattande och ingående. Att bidragel används på avsett sätt och att villkoren i övrigt följs kan kontrolleras genom stattig tillsyn. Tillsynen har därför karakiär av villkor för statsbidraget.

Fristående skolor står i vissa fall under statlig tillsyn även om statsbidrag inte utgår. Det gäller skolor som genom särskilda beslut av regeringen har ställts under statlig tillsyn på framställning därom från huvudmannen. Statlig tillsyn är en förutsättning för att skolans utbildning skall tillerkän­nas ett visst kompetensvärde. Av störst betydelse är dock att statlig lillsyn är ett villkor för att eleverna vid skolan skall kunna få studiestöd. Denna fråga behandlar jag närmare i det följande. Som villkor för atl skolan skall stå under statlig tillsyn kan regeringen föreskriva vissa regler för utbild­ningen. I allmänhet gäller endast en begränsad reglering som består i att skolan skall följa en läroplan som fastställs av skolöverstyrelsen och att rektor har viss rapporteringsskyldighet.

Vilken eller vilka myndigheter som skall utöva den statliga tillsynen anges som regel i den förordning som gäller för skolan eller i det särskilda beslutet om att skolan medges stå under statlig tillsyn. Normalt är såväl SÖ som berörd länsskolnämnd tillsynsmyndighet för skolor på gymnasial nivå.

Tillsynens innehåll beror på vilken statlig reglering som gäller för sko­lans verksamhet. Inom den ramen gäller i tillämpliga delar vad som före­skrivs om SÖ:s och länsskolnämndens tillsyn i förordningen (1981: 1371) med instruktion för den statliga skoladminislrationen. Även skolor som inte står under statlig tillsyn kan under vissa förutsättningar inspekteras av SÖ. Förutsättningarna för sådan inspektion är angivna i 51§ skollagen (1962:319). Enligl denna paragraf kan en skola som inte enligl skollagen eller särskilda föreskrifter slår under slallig myndighels inseende eller inspekfion och som lar emol elever under 20 år inspekteras av den centrala

Prop. 1983/84:118

22

statsmyndighet till vars arbetsområde skolan närmast hör. En sådan in­spektion får företas endast om särskild anledning härlill finns.

Elever i fristående utbildningar på gymnasial nivå har således inte utan vidare samma rätt till studiestöd i form av studiehjälp eller studiemedel som elever i gymnasieskolan. Det fordras att utbildningen är statsunder­stödd eller åtminstone ställd under statlig tillsyn för att studiestöd skall kunna utgå Ull eleverna.

SEH-kommittén anser att vissa insyns- och kontrollmöjligheter måste finnas för att en utbildning skall kunna ge rätt till studiestöd för eleverna. Kravel på att utbildningen antingen skall vara statsunderstödd eller ställd under statlig tillsyn bör därför enligt kommittén kvarstå. Kommittén anser att en framställning från huvudmannen om att en utbildning skall ställas under statlig tillsyn för att eleverna skall kunna få studiestöd bör prövas utifrån en generös attityd när det gäller gymnasial utbildning. SEH-kom- . mitten föreslår vidare att samtliga utbildningar i enskild regi som berättigar till studiestöd skall förtecknas i bilaga till studiestödsförordningen.

Flertalet remissinstanser delar kommitténs uppfattning att insyns- och kontrollmöjligheter bör finnas för att en utbildning skall kunna ge rätt till studiestöd för eleverna. Kravet på alt utbildningen skall vara statsunder­stödd eller ställd under statlig tillsyn bör därför även enligt remissinstan­serna kvarstå.

Enligt Centrala sludiestödsnämnden (CSN) kan val av fristående skola innebära stora kostnader för den enskilde. Den studerande har inte bara kostnader för uppehället utan också kostnader för terminsavgifter, studie­material m.m. Att ställa utbildningar under statlig tillsyn kan emellertid enligt CSN medföra stora kostnader också för samhället. CSN menar därför att prövningen om en utbildning skall ställas under statlig tillsyn alltid måste göras utifrån värdet av utbildningen både för samhället och för individen. CSN tillstyrker vidare SEH-kommitténs förslag om att alla utbildningar i enskild regi som berättigar till studiestöd skall förtecknas i bilaga till studiestödsförordningen.

Om en fristående utbildning bedöms vara av sådant värde för både samhället och eleverna att den ges statsbidrag är det enligt min mening även motiverat att ge eleverna rätt till studiestöd under samma förutsätt­ningar som gäller för motsvarande elever inom det allmänna utbildningsvä­sendet.

De icke statsunderstödda fristående utbildningarna kan däremot inte generellt sägas ha sådan betydelse atl de i fråga om rätt till studiestöd för eleverna bör jämställas med utbildningar inom det allmänna utbildningsvä­sendet. Regeringen bör därför enligt min mening, liksom hittills, i vaGe enskilt fall pröva frågan om att ställa nya utbildningar under statlig tillsyn i syfte att ge eleverna tillgång till statligt studiestöd. Jag avser vidare att senare föreslå regeringen att besluta alt förteckna fristående utbildningar, som berättigar till studiestöd, i bilagan till studiestödsförordningen.

Prop. 1983/84:118

23

Regeringen bör bereda riksdagen tillfälle att ta del av vad jag anfört i fråga om stafiig tillsyn och studiestöd beträffande fristående skolor på gymnasial nivå.

6    De statsunderstödda fristående skolorna och planeringssystemet för gymnasieskolan

F. n. utgår driftbidrag till de fristående gymnasiala utbildningarna ur sex olika anslag, nämligen Bidrag till driften av grundskolor m. m. (Kristoffer­skolan), Bidrag till driften av gymnasieskolor (Vackstanässkolan och Apel­rydsskolan) Bidrag lill driften av riksinlernatskolor. Bidrag till Bergssko­lan i Filipstad, Bidrag till driften av vissa privatskolor (Franska skolan, Göteborgs högre samskola, Sigrid Rudebecks gymnasium och Lundsbergs skola) samt Bidrag till driften av enskild yrkesutbildning (de s. k. enskilda yrkesskolorna). SEH-kommittén föreslår att driftbidragen till de fristående skolorna på gymnasial nivå skall belasta ett anslag, nämligen anslaget Bidrag till driften av gymnasieskolor.

Enligt riksdagens beslut om den statliga skoladminislrationen m. m. (prop. 1980/81:107, UbU 38, rskr 395) tillämpas ett nytt system för dimen­sioneringen av gymnasieskolan fr. o. m. budgetåret 1983/84. Det nya syste­met innebär bl.a. att elevplatsramar i gymnasieskolan fastställs för tre budgetär i sänder. Ramarna anges i årselevplatser, vilkel innebär att en intagningsplats på en två-, tre- eller fyraårig studieväg motsvarar två, tre resp. 3,7 årselevplatser.

I planeringssystemet ingår riksramar och länsramar; Riksramar fastställs av regeringen med stöd av riksdagens beslut. SÖ fördelar årselevplatserna i riksramarna mellan länsskolnämnderna i form av länsramar. Inom länsra­marna bestämmer länsskolnämnderna det antal intagningsplatser som var­je kommun och landstingskommun i länet får inrätta för vaGe studieväg och för gymnasial lärlingsutbildning. I vissa fall ankommer beslutanderät­ten på SÖ. Det gäller bl.a. beslut om förändringar beträffande vissa låg­frekventa studievägar.

Vissa årselevplatser vid de statsunderstödda fristående skolorna på det gymnasiala stadiet inräknas i dag i planeringsramarna för gymnasieskolan. Så görs t. ex. belräffande Bergsskolan i Filipstad, Vackstanässkolan, Apel­rydsskolan och de två riksinternatskolorna. För de berörda fristående skolorna är f. n. ca 900 årselevplatser inräknade i gymnasieskolans ramar.

SEH-kommittén har föreslagil atl alla årselevplatser i de statsunder­stödda fristående skolorna på gymnasial nivå skall ingå i totalramen för gymnasieskolan och atl platserna på sikt skall fördelas pä olika delramar allt efler utbildningarnas karaktär. Det totala antalet årselevplatser för gymnasial utbildning bör enligt kommitténs förslag ökas med de årselev­platser som nu finns vid de statsunderstödda fristående skolorna.

Prop. 1983/84:118

24

I likhet med SEH-kommittén anser jag att driftbidrag till all fristående utbildning på gymnasial nivå bör bekostas ur ett anslag. Enligt min mening föreligger emellertid risk för oöverskådlighet om medelsanvisningen inord­nas under det redan tidigare stora anslaget Bidrag lill driften av gymnasie­skolor. För alt överskådligheten och samordningsmöjligheterna skall öka bör i stället medelsanvisningen för de olika fristående skolorna samman­föras till ett särskilt anslag. Tills vidare förutsätter jag att statsbidraget till grundskoledelen av Franska skolan, Göteborgs högre samskola. Sigtuna­skolan Humanistiska Läroverket och Lundsbergs skola också skall utgå från detta anslag för fristående skolor på gymnasial nivå. Statsbidraget till årskurserna 10-12 vid Kristofferskolan bör liksom tidigare utgå från ansla­get Bidrag till driften av grundskolor m. m.

SÖ har i sitt remissyttrande bl. a. påtalat att det kan uppstå vissa svårig­heter med att behandla de relativt fåtaliga årselevplatserna i fristående skolor inom ramen för gymnasieskolans planeringssystem, särskilt om dessa utbildningar skall fördelas på olika utbildningssektorer. Dessa års­elevplatser måste särbehandlas vid fördelningen på länsramar. Jag delar SÖ:s bedömning i denna fråga.

Årselevplatserna för de statsunderstödda fristående skolorna bör mot denna bakgrund ges en särskild ram. SÖ behöver då inte göra någon särskild avräkning innan ramarna länsfördelas.

Det totala antalet årselevplatser vid de statsunderstödda fristående sko­lorna uppgår innevarande läsår till sammanlagt 4472'. Härav ingår somjag tidigare redovisat ca 900 årselevplatser i gymnasieskolans ramar.

Antalet årselevplatser för fristående skolor på gymnasial nivä bör för budgetåret 1984/85 omfatta sammanlagt 4600 årselevplatser. För att gym­nasieskolans planeringsramar för budgetåret 1984/85 inte skall behöva ändras bör den särskilda ramen endast omfatta de 3700 årselevplatser, som inte har räknats in i gymnasieskolramarna i årets budgetproposition. Fr. o. m. budgetåret 1985/86 bör alla årselevplatserna vid fristående skolor på gymnasial nivå föras till denna särskilda ram.

Som jag aviserat i årets budgetproposition (prop. 1983/84: 100 bil. 10 s. 120) avser jag att i samband med särskild proposition om reformering av gymnasieskolan återkomma med förslag om slutliga ramar för gymnasie­skolan budgetåret 1985/86. Härvid bör den föreslagna avräkningen av de 900 elevplalserna göras.

Genom den föreslagna ordningen kommer begreppet "årselevplats" att Ullämpas även för frislående skolor. Det är enligt min mening viktigt att ha en entydig terminologi som gör det möjligt atl överblicka utbildningen på gymnasial nivå i kvantitativa termer. Genom mitt förslag får alla utbild-

' Härvid ingår inte de sju enskilda yrkesskolor med branschinriklad utbildning som enligt redovisningen i avsnitt 3.2.3 ej bör ifrågakomma för vidare statsbidrag efter den Ijuli 1984.

Prop. 1983/84:118

25

ningar vid de statsunderstödda fristående skolorna en egen ram uttryckt i årselevplatser och kan betraktas som en del av den samlade resursen för gymnasial utbildning.

Som jag tidigare (avsnitt4.3) föreslagit skall regeringen fastställa en årselevplatsram för varje fristående skola.

Heltidskurser vid skolorna bör därvid omräknas till årselevplatser. Del­tidskurser vid nu statsunderstödda skolor bör i förekommande fall få omräknas till heltidskurs. Somjag redan framhållit bör dock för nya skolor bidrag i princip endast utgå för heltidskurser.

Regeringen bör inhämta riksdagens godkännande av vad jag förordat om en särskild årselevplatsram för fristående skolor på gymnasial nivå.

7    Behörighet och urval

En fristående skola har i princip frihet att själv bestämma inträdeskrav och urvalsgrunder samt andra regler för tillträde till utbildningen. Staten kan emellertid som villkor för statsbidrag eller för att utbildningen skall fä stå under statlig tillsyn kräva att skolan tillämpar vissa av staten angivna regler för tillträde till utbildningen. Sådana villkor har i viss utsträckning uppställts. Dessa redovisar jag i det följande.

Föreskrifter om behörighet och urval till direkt grundskoleanknutna sludievägar i gymnasieskolan finns i förordningen (1966: 24) om grundsko­lans kompetensvärde (kompetensförordningen).

Kompelensförordningens föreskrifter om behörighet och urval tar främst sikte på tillträde till kommunernas och landstingskommunernas gymnasieskolor. Men föreskrifterna gäller även för tillträde till bl. a. fristå­ende skolor, om de är statsunderstödda eller står under statlig tillsyn. En förutsättning är givetvis att avvikelser inte är föreskrivna i särskilda be­stämmelser som kan gälla för skolan i fråga.

Enligt privatskolförordningen (1967:270) skall skolorna i princip tilläm­pa samma regler som gäller för intagning till gymnasieskolan. Vissa särbe­stämmelser finns dock. Vid intagningen skall t.ex. företräde i skälig om­fattning ges åt elever från skolans egen utbildning på grundskolenivå. Vidare skall de som har särskilt behov av skolgång vid skola av detta slag i skälig omfattning ges företräde vid intagningen.

I förordningen (1970: 333) om riksinternatskolor finns bestämmelser om intagning som i huvudsak innebär att en riksinternatskola antar såväl internatelever som externatelever. Inlernatplatserna bör vara ungefär lika många för pojkar som för flickor. Av inlernatplatserna bör högst 60 pro­cent förbehållas barn och ungdom som har utlandssvenska föräldrar. Som internatelever antas barn och ungdom som har utlandssvenska föräldrar, har behov av miljöombyte eller är från glesbygd och inte kan beredas tillfredsställande inackordering. Som externatelever antas sökande från

Prop. 1983/84:118

26

den kommun, där riksinternatskolan är belägen, och från näriiggande kommuner. Med de avvikelser som nu nämnts gäller samma regler för behörighet och urval som vid intagning till kommunernas gymnasieskolor.

Ärenden om intagning av internatelever prövas av en särskild intag­ningsnämnd som är gemensam för riksinternatskolorna. Intagning av ex­ternatelever till gymnasial utbildning prövas av den intagningsnämnd för gymnasieskolan inom vars verksamhetsområde riksinternatskolan är belä­gen.'

Huvudmannen för Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket bedriver som jag tidigare nämnt vid sidan av riksinternatskoleverksamheten med statligt bidrag även internationell gymnasial utbildning (IB-utbildning). Behörig att antas som elev i årskurs 1 av IB-utbildningen är den som dels är behörig att antas som elev i årskurs 1 på naturvetenskaplig linje i gymnasieskolan, dels har tillräckliga kunskaper i engelska för att kunna tillgodogöra sig IB-utbildningen. Den som har bristfälliga kunskaper i svenska språket skall utan hinder därav anses behörig, om han i övrigt uppfyller nämnda krav. Om platser inte finns för alla behöriga sökande, skall urvalet göras enligt föreskrifter som skolöverstyrelsen meddelar. Intagningsnämnden för riksinternatskolorna antar också elever till IB-ut­bildningen.

I stadgan den28juni 1968 för lantbrukets yrkesskolor som gäller för Vackstanässkolan och Apelrydsskolan finns bestämmelser om inträdes­fordringar. Stadgan innehåller inga föreskrifter om urvalsgrunder. Enligt stadgan skall elever antas av skolans kollegium.

I förordningen den 9juni 1977 (SÖ-FS 1977:77) om Bergsskolan i Filip­stad finns föreskrifter om behörighetskrav för intagning vid början av utbildningen i de olika terminskurserna. För att vara behörig att intas i terminskurs 1 skall sökanden dels vara behörig att intas som elev vid böGan av utbildningen på fyraårig teknisk linje i gymnasieskolan, dels under minst tolv månader ha deltagit i praktiskt arbete av värde för studierna vid skolan. Förordningen innehåller inga föreskrifter om urvals­grunder. Beslut om intagning skall enligl förordningen meddelas av sko­lans kollegium.

Enligt förordningen (1971:342) om enskilda yrkesskolor bygger utbild­ningen vid en sådan skola på grundskolan. Vissa kurser bygger dock på högre skolunderbyggnad. I fråga om inträdeskrav finns i förordningen endast föreskriften att för intagning av elever vid enskild yrkesskola får krav uppställas på prövotid om högst en termin enligt bestämmelser som SÖ meddelar. Förordningen innehåller inga föreskrifter om urvalsgrunder. Enligt 20 § skall beslut om intagning fallas av skolans styrelse.

Skolor som omfattas av förordningen (1971: 342) om enskilda yrkessko­lor samt de fristående skolor som utan att vara statsunderstödda står under statlig tillsyn synes i allmänhet ha utformat sina inträdeskrav och urvals­grunder efter egen bedömning oberoende av vad som gäller för gymnasie-

Prop. 1983/84:118

27

skolan. SEH-kommittén föreslår att fristående skolor på gymnasial nivå som får statsbidrag skall tillämpa regler för intagning och urval som god­känts av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Friståen­de skolor som utan att vara statsunderstödda står under statlig tillsyn bör enligt kommittén normalt själva avgöra vilka inträdeskrav och urvals­grunder som skall gälla.

SÖ ansluter sig i huvudsak till kommitténs förslag. SÖ anser dock att inträdesregler bör godkännas av regeringen eller den myndighet regeringen . bestämmer även för fristående skolor som utan statsbidrag ställs under statlig tillsyn.

Fristående skolor som får statsbidrag bör enligt min mening i princip vara öppna för alla. Hänsyn bör givetvis tas till de olika villkor som kan vara förknippade med en viss utbildning och det syfte.utbildningen har. Den måste därför kunna ha de inträdesfordringar i fråga om skolunder­byggnad, praktik m. m. som behövs för att eleverna skall kunna genomgå utbildningen med lillfredslällande resultat. Vid de estetisk-praktiska ut­bildningarna spelar t.ex. bedömningen av arbetsprover eller inträdesprov en stor roll för antagningen av elever.

De skolor som har sin verksamhet reglerad genom privalskolförordning-en bör i princip tillämpa de regler som gäller för intagning till gymnasiesko­lan. I fråga om övriga statsunderstödda skolor bör del främst ankomma på huvudmannen själv att avgöra vilka inträdeskrav som skall gälla. Det bör normalt räcka med att inträdesfordringarna är godkända av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Moisvarande bör gälla beträf­fande urvalsgrunder.

Även när det gäller skolor som inte får statsbidrag men på egen begäran ställs under statlig tillsyn bör som villkor för detta normall krävas att intagningsprinciperna skall vara godkända av någon statlig myndighet.

Intagning till externatplatser vid riksinternatskolorna och platser vid skolor som omfattas av privatskolförordningen görs i huvudsak enligt samma bestämmelser som gäller för kommunernas gymnasieskolor. Det är också samma intagningsnämnder som prövar sådana ansökningar. Mot denna bakgrund bör de nya intagningsregler för gymnasieskolan som jag föreslagit i årets budgetproposition (prop. 1983/84:100 bil. 10 s. 114) och som vid intagningen till gymnasieskolans grundskoleanknutna studievägar ger företräde åt sökande under 18 år gälla även vid intagningen till de nämnda skolornas motsvarande studievägar. Som jag framhållit i nyss-' nämnda proposition villjag emellertid inte utesluta att ett större utrymme för undantag kan behövas för dessa skolor. Det bör få ankomma på regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att avgöra hithöran­de frågor.

Regeringen bör bereda riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört i fråga om behörighets- och urvalsfrågor vid fristående skolor på gymnasial nivå.

Prop. 1983/84:118

28

8   Inre arbete

8.1       Läroplansfrågor

Det finns inga generella bestämmelser om att utbildning på gymnasial nivå vid en fristående skola skall motsvara undervisningen inom det all­männa utbildningsväsendet eller ha visst annat innehåll. Riksinlernatsko­lor och fristående skolor som omfattas av privatskolförordningen har dock i princip skyldighet att följa gymnasieskolans läroplan. Detta bör gälla även i fortsätlningen.

Jag anser det för min del vara rimligt att också den som avser att söka sig till annan fristående utbildning under statlig tillsyn med eller utan statsbi­drag redan före ansökningstillfället skall kunna skaffa sig en någorlunda säker uppfattning om framför allt utbildningens innehåll, tidsmässiga om­fattning och kompetensvärde. I de fall en fristående skola får statsbidrag eller är ställd under statlig tillsyn är det därför angeläget att skolans utbildningsinnehåll anges i en läroplan fastställd av SÖ. Läroplanen bör alltid innehålla mål och riktlinjer. Eftersom en grundprincip skall vara att det statliga stödet utgår till utbildning som till sitt innehåll helt eller i något väsentligt avseende skiljer sig från den undervisning som förekommer inom det allmänna utbildningsväsendet eller till skolor som tillämpar en särskild pedagogisk uppläggning i t.ex. kurs- och timplaneavseende, bör skolans egenart få slå igenom i läroplanen i så stor utsträckning som möjligt. 1 läroplanen för gymnasieskolan ingår timplaner. Timplaner mot­svarande gymnasieskolans är dock i flertalet fall inte nödvändiga för en fristående skola. Samma syfle bör som regel kunna näs med andra medel, t. ex. en ramlimplan eller vissa tidsramar för utbildningen.

Regeringen bör bereda riksdagen tillfälle att ta del av vad jag anfört i fråga om läroplansfrågor för fristående skolor på gymnasial nivå.

8.2       Betyg och kompetensfrågor

Enligt SEH-kommittén kan den som gått igenom en fristående skola på gymnasial eller eftergymnasial nivå normalt antas ha nytta av ett dokument som utgör ett intyg om vilken utbildning han har fått. Intyg över genomförd utbildning kan, särskilt om det också innehåller betyg, vara av värde inför fortsatta studier eller vid ansökan om anställning.

SEH-kommittén föreslår, att fristående skolor på gymnasial nivå som villkor för rätt till slalsbidrag eller statlig tillsyn på begäran skall tillhanda­hålla eleverna ett intyg om genomgången utbildning och också betyg när sådant kan ha betydelse för fortsatt utbildning.

Jag anser det i likhet med bl.a. SÖ och UHÄ vara väsentligt att en utbildning i en fristående skola kan dokumenteras och i möjligaste mån jämföras med en likartad utbildning inom den reguljära gymnasieskolan. Jag anser att sådana dokument skall utfärdas även utan elevens särskilda begäran.

Prop. 1983/84:118

29

Riksinternatskolor och fristående skolor som omfattas av privatskolför­ordningen bör liksom hittills tillämpa gymnasieskolans bestämmelser om betyg.

Även i andra fall kan det finnas skäl att kräva att utbildningsdokumentet skall utformas enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndig­het som regeringen bestämmer. Naturiigtvis underlättar det antagnings­myndighetens arbete om betygen från fristående skolor är utformade på samma sätt som betygen i gymnasieskolan. Därigenom kan elevernas utbildning lättare relateras till vad som föreskrivs i fråga om t. ex. behörig­het och urval till högskoleutbildning.

Vad jag här anfört innebär ingen ändring av den praxis som f. n. tilläm­pas beträffande betygsältningen i de högsta årskurserna vid Waldorfsko­lor, nämligen att skolan utfärdar studieomdömen åt elever som avgår från skolan efter tolfte året. Dessa omdömen kan, om så erfordras, komplet­teras med sifferbetyg i femgradig skala.

En speciell fråga som också behandlats av SEH-kommittén är huruvida genomgång av en minst tvåårig fristående skola för yrkesutbildning bör medföra allmän behörighet till grundläggande högskoleutbildning. I över­enstämmelse med vad som gäller för gymnasieskolan bör enligt min me­ning en sådan fristående utbildning principiellt ge allmän behörighet till grundläggande högskoleutbildning, under förutsättning att den omfattar sådan undervisning i engelska och svenska som moisvarar två årskurser på någon linje i gymnasieskolan eller att den sökande har kompletterat sin utbildning med sådana kunskaper i engelska och svenska. Det är däremot inte angeläget att undervisning i svenska och engelska tas med i lärokursen för de estetisk-praktiska utbildningar som inte nu har sådan utbildning. Dels är eleverna i dessa utbildningar så gamla - medelåldern vid dessa skolor ligger mellan 22 och 27 år - att ett stort antal av dem kan förutsättas redan ha denna behörighet genom tidigare studier. Dels är flertalel av dessa utbildningar förutbildningar till sådan högskoleutbildning som inte har krav på allmän behörighet enligt nu angivna regler.

1 behörighetssammanhang är det inte utbildningens formella ställning (statlig tillsyn eller statsbidrag) som prövas utan dess innehåll och nivå i jämförelse med utbildning i gymnasieskolan. Det finns således anledning att stryka under att statlig tillsyn av och/eller statligt stöd till en viss skola inte "automatiskt" ger behörighet till grundläggande högskoleutbildning.

För att en fristående utbildning skall kunna helt jämställas med en utbildning i gymnasieskolan vid tillämpningen av regler om särskild behö­righet måste den fristående utbildningen ha i allt väsentligt samma inne­håll.

För att de som frän en fristående skola söker sig till grundläggande högskoleutbildning i en //n'c;/isituation skall behandlas på samma sätt som sökande från gymnasieskolan, räcker det inte att den fristående utbildning­en har väsentligen samma innehåll som utbildning av visst slag i gymnasie-

Prop. 1983/84:118

30

skolan. Den måste också i princip följa samma regler för betygsättning.

Bilagorna 2, 3 och 4 till de av UHÄ meddelade tillämpningsföreskrifter­na till 5 kap. högskoleförordningen (1977:263) bör enligt SEH-korhmitlén ta upp de fristående utbildningar som ställts under statlig tillsyn och som ger allmän och särskild behörighet till grundläggande högskoleutbildning.

Bilagorna till tillämpningsföreskrifterna liksom de egentliga föreskrifter­na revideras konlinueriigt av UHÄ. Alla utbildningar kan enligt UHÄ inte ingå i förteckningarna med tanke på kravet på överskådlighet och hanter­lighet. Jag har förståelse för denna synpunkt men vill som min mening framhålla att en slrävan bör vara att fristående utbildningar bereds plats i förteckningen. Det förhållandet alt en viss utbildning inte upptas i någon av de nämnda bilagorna befriar dock inte antagningsmyndigheten från skyldigheten att ändå pröva dess behörighets värde.

F.n. pågår arbete i tillträdesutredningen (U 1983:03) med förslag till nya regler för behörighet och urval till grundläggande högskoleutbildning. De fristående skolornas situation bör uppmärksammas i anslutning till detta arbete.

Regeringen bör bereda riksdagen tillfälle att ta del av vad jag anfört i fråga om betygs- och kompetensfrågor för fristående skolor på gymnasial

9    Övriga frågor

9.1 Gränsdragning mellan gymnasial och eftergymnasial utbildning m. m.

SEH-kommittén har i sitt arbete funnit anledning att diskutera huruvida vissa i sammanhanget berörda utbildningar skall karakteriseras som utbild­ning på gymnasial nivå eller på högskolenivå.

Enligt kommitténs bedömning finns det vid några statsunderstödda fri­stående skolor utbildningar som bör behandlas som utbildning på högsko­lenivå i fråga om kompetensvärde, tillsynsmyndighet, studiestöd m.m. Det gäller den utbildning som ges vid Anders Beckmans skola i mode och reklam, vid Berghs Reklamskola i grafisk formgivning och illustration resp. praktisk marknadsföring och reklam och vid Carl Malmstens Verk­stadsskola i möbelsnickeri samt den tvååriga högre hemslöjdsutbildningen i mjuk och hård slöjd vid Handarbetets Vänners vävskola.

SEH-kommittén föreslår att de nämnda utbildningarna behandlas som utbildning motsvarande högskoleutbildning. Bidrag till dessa utbildningar bör enligt kommittén bekostas ur sektorsanslag för grundläggande högsko­leutbildning eller ur anslaget Bidrag till kommunal högskoleutbildning m.m., detta efter överföring av erforderliga medel från anslaget Bidrag till driften av enskild yrkesutbildning.

Remissinstanserna är tveksamma till kommitténs förslag att behandla vissa utbildningar vid fristående skolor som högskoleutbildning. Enligt

Prop. 1983/84:118

31

UHÄ är frågan om gränsdragningen mellan gymnasial och eftergymnasial utbildning komplicerad. Den kan i vissa fall mest ha ett teoretiskt intresse, medan den i andra fall också kan ha praktiska implikationer.

Enligt UHÄ måste en bedömning som gäller en utbildnings formella "nivå" grundas på en ingående granskning av berörda skolors utbildning. UHÄ är därför inte berett att tillstyrka den föreslagna förändringen. UHÄ ifrågasätter också betydelsen för berörda studerande av den föreslagna, huvudsakligen formella ändringen.

Enligt SÖ har de utbildningar som kommittén föreslagit skall överföras till högskolan karaktären av högre specialkurser. Sådana utbildningar till­hör gymnasieskolan. SÖ vill dock inte motsätta sig förslaget om en över­föring till högskolan.

Centralorganisationen SACO/SR kan inte finna någon övertygande argu­mentering i kommitténs betänkande för en överföring till högskolan av akluella utbildningar.

CSN framhåller att klassificeringen av utbildningarna soin gymnasiesko­la och högskola kan ha slor ekonomisk betydelse för den studerande.

Sett ur den studerandes synpunkt är det enligt CSN fördelaktigare om ifrågavarande utbildningar även i fortsättningen betraktas som gymnasiala.

Huvudmännen för de fyra berörda skolorna ställer sig positiva till försla­gen att utbildningarna överförs till högskolan. Huvudmän för andra fristå­ende skolor menar att också deras utbildningar bör överföras till högsko­lan.

I årets budgetproposition (prop. 1983/84: 100 bil. 10 s.22), harjag be­handlat frågan om gränsområdet mellan gymnasieskola och högskola. Som framgår där talar många skäl för att planering och dimensionering av utbildningar inom detta område i större utsträckning bör ske utifrån ett helhetsperspektiv. Detta gäller i första hand högre specialkurser i gymna­sieskolan och viss grundläggande högskoleutbildning.

Som SÖ har framhållit kan de aktuella utbildningarna närmast betraktas som högre specialkurser. SÖ har i skrivelse den 4 november 1983 aktuali­serat vissa frågor bl.a. beträffande de högre specialkursernas ställning i utbildningssystemet. SÖ har därvid föreslagit att dessa skall betraktas som gymnasiala.

Jag är mot bakgrund av den splittrade remissopinionen inte beredd att nu föreslå någon förändring i de aktuella skolornas formella status. De bör därt'ör behandlas som fristående skolor på gymnasial nivå. Jag vill dock erinra om vad jag framhållit i det föregående (avsnitt 3.2.3) beträffande fort- och vidareutbildning för laboratorieassistenter.

9.2 Lokal skolutveckling

Genom riksdagens beslut med anledning av propositionen om skol­forskning och personalutveckling (1980/81:97. UbU37,rskr385) har an-

Prop. 1983/84:118

32

svar och resurser för skolutveckling i stor utsträckning decentraliserats till lokal nivå. Ansvaret för att erfarenheterna från utvecklingsarbetet tas till vara och sprids har lagts på den statliga skoladminislrationen.

Merparten av det pedagogiska utvecklingsarbetet utförs inom det all­männa skolväsendet. Vid sidan om detta bedrivs vid vissa fristående skolor en verksamhet som i olika hänseenden skulle kunna vara av intresse också för det allmänna skolväsendet. Detta gäller framför allt vid skolor där undervisningen har ett annat innehåll eller en annan uppläggning än den reguljära skolan, t.ex. de internationella skolorna eller vissa skolor med estelisk-praktisk inriktning. Ansträngningar bör enligt min mening göras för att i olika former ta vara på de erfarenheter som görs i fristående skolor. Jag tänker här särskilt på de skolor vilka befunnits vara så intres­santa från samhällets synpunkt att de får statsbidrag för verksamheten. Enligt SEH-kommittén bör samverkan etableras mellan lärare i gymna­sieskolan och lärare i fristående skolor. Samverkan kan utformas på olika sätt allt efter de lokala förutsättningarna. Studiebesök eller gemensamma studiedagar är tänkbara former. Gemensamt deltagande i mer långsiktiga utvecklingsprojekt kan också enligt SEH-komittén vara en möjlighet. Länsskolnämnderna har genom sitt geografiskt begränsade arbetsområde och sitt allmänna tillsynsansvar goda möjligheter att ta initiativ i detta avseende. Enligt min mening bör sådan samverkan i vissa fall kunna komma till stånd.

Lärare vid de skolor som inte omfattas av den reformerade personalut­bildningen har möjlighet att delta i den utbildning som anordnas inom högskolan för det allmänna skolväsendets lärare.

Löneförmåner kan utgå för personal under utbildning. För personal som har statligt reglerade Qänster skall löneförmåner vid Qänslledighet prövas av länsskolnämnden när det gäller B-avdrag och av statens arbetsgivarverk när det gäller lön utan avdrag. Om vederbörande myndighet medger löne­förmåner utgår statsbidrag för vikariatskostnader enligt förordningen av den 27 maj 1981.

Genom dessa bestämmelser regleras emellertid inte kostnader för resor, traktamenten eller andra kostnader i samband med utbildningar. Inte heller regleras kostnader för andra åtgärder i samband med lokall utvecklingsar­bete. Dessa kostnader måste täckas av skolans huvudman. Formerna för hur de lokala besluten skall fattas för de skolformer som inte omfattas av den reformerade personalutbildningen är inte reglerade.

Styrelsen för Apelrydsskolan har i skrivelse till regeringen den 20juni 1983 anhållit om bidrag till lokal skolutveckling.

SÖ föreslog i sin anslagsframställning för budgetåret 1983/84 att medel skulle beräknas för lokal skolutveckling för vissa skolformer som inte omfattas av den reformerade personalutbildningen. SÖ:s förslag avsåg bl.a. frislående skolor. Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anförde i 1983 års budget­proposition (prop. 1982/83:100 bil. 10 s. 255) under anslaget Fortbildning

Prop. 1983/84:118

33

m. m. bl.a. att dessa skolformer är av den karaktären att skolorna själva måste få ta ställning till huruvida och i vilken form de önskar delta i den reformerade personalutbildningen. Däri ingår också att ta ställning till avsättning av medel för ändamålet liksom frågan om eventuell samverkan i detta avseende mellan det allmänna skolväsendet och fristående skola på gymnasial nivå. Uttalandet lämnades utan erinran av riksdagen. Jag delar statsrådet Göranssons uppfattning.

9.3      Huvudmannaskap för Vackstanässkolan och Apelrydsskolan

Jag har tidigare framhållit (avsnitt 3.2) att statsbidrag även i fortsättning­en bör utgå till utbildningarna vid Apelrydsskolan och Vackstanässkolan. Det finns enligt min mening därigenom inte längre någon anledning för de enskilda huvudmännen att hos regeringen genom årlig ansökan begära att de skall få vara huvudmän för ifrågavarande utbildning. Jag föreslår därför att Otto och Signe Broms stiftelse (Vackstanässkolan) samt Fredrika Bre­merförbundet (Apelrydsskolan) medges att vara huvudmän för resp. sko­lor tills vidare fr.o.m. den Ijuli 1984.

9.4      Hemslöjdens riksomfattande kursverksamhet

Svenska Hemslöjdsföreningarnas Riksförbund (SHR) bedriver med stat­ligt bidrag, förutom lokal kursverksamhet föriagd till Sätergläntan, Hem­slöjdens gård i Insjön, Leksand, riksomfattande kursverksamhet beståen­de av deltidskurser som administreras av Sätergläntan, Hemslöjdens gård men anordnas av hemslöjdsföreningarna i de olika länen.

1977 års hemslöjdsutredning (11977:5) föreslog i sitt betänkande (SOU 1979:77) Hemslöjd - kulturarbete, produktion, sysselsättning, att såväl den lokala som den riksomfattande kursverksamheten vid Säterglän­tan, Hemslöjdens gård skulle utökas. Så har också skett.

För den riksomfattande verksamheten finns särskilda bidragsregler i förordningen den 2 juni 1977 (SÖ-FS 1977: 18) om statsbidrag till Svenska Hemslöjdsföreningarnas Riksförbund för riksomfattande kursverksamhet m. m., ändrad senast den 15 december 1983.

Ursprungligen gällde att statsbidrag skulle utgå för kurs med belopp som motsvarade 75% av de sammanlagda kostnaderna för ledararvode och materiel, dock med högst visst belopp per lektion. En likartad reglering fanns tidigare för statsbidrag till studieförbund för studiecirklar enligt den numera upphävda förordningen (1963:463) om statsbidrag lill det fria och frivilliga folkbildningsarbetet. Med viss eftersläpning har beloppet för lek­tion i SHR:s riksomfattande kursverksanihel anpassats till beloppet för studietimme i studiecirkelverksamheten.

För budgetåret 1983/84 lämnas statsbidrag till kostnader för ledararvode och materiel enligt grunder som SÖ bestämmer med sammanlagt högst 

3    Riksdagen 1983/84. I .saml. Nr 118

Prop. 1983/84:118

34

330000 kr. Den medgivna verksamhetsramen för den riksomfattande kurs­verksamheten är, såvitt gäller rätt till bidrag, 5 500 lektioner.

SEH-kommittén föreslår att statsbidrag till SHR:s riksomfattande kurs­verksamhet i fortsättningen skall ulgå med ett bidrag per undervisnings­timme motsvarande 75% av det högre statliga schablonbidragel lill studie­cirkelverksamhet.

SHR tillslyrker liksom SÖ förslagel.

Fr.o.m. den Ijuli 1981 gäller ett nytt statsbidragssystem för studiecir­kelverksamhet enligt förordningen (1981:518) om statsbidrag till studie­cirklar m.m. Därvid finns ett högre och ett lägre schablonbidrag. Det högre är för närvarande (budgetåret 1983/84) 90 kr. för varje studietimme. Statsbidrag till SHR:s riksomfattande kursverksamhet bör i likhet med vad SEH-kommittén föreslagit utgå med bidrag per undervisningstimme mot­svarande 75% av det högre statliga schablonbidraget till studiecirkelverk­samhet enligt den nyssnämnda förordningen. Den merkosinad som mitt förslag föranleder (ca 30 000 kr.) ryms inom ramen för de besparingar som jag föreslår på andra områden avseende fristående skolor.

9.5 Ikraftträdande av förslagen m. m.

Riksdagens beslut om fristående skolor för skolpliktiga elever m.m. (prop. 1982/83: 1, UbU 10, rskr63) föranledde vissa ändringar fr. o. m. den Ijuli 1983. Det nya systemet för statsbidrag till fristående skolor för skol­pliktiga elever tillämpas även för undervisningen på grundskolenivå vid Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket, Franska skolan. Göteborgs hög­re samskola och Lundsbergs skola men med en justering som innebär att skolorna får lika stort statsbidrag om de har ungefär samma antal elever. En samordning måste härvid göras med bidragssystemet för skolornas undervisning på gymnasial nivå. Av betydelse i sammanhanget är t.ex. statsbidraget för lön till skolledare. Om möjligt bör bestämmelserna avse­ende både grundskola och gymnasieskola sammanföras i en förordning.

De nya reglerna om statsbidragssystem för fristående skolor utan statligt reglerade tjänster bör träda i kraft den Ijuli 1984. Det föranleder att en ny förordning bör utfärdas om statsbidrag till fristående skolor på gymnasial nivå. Förordningen (SFS 1971:342) om enskilda yrkesskolor kan därmed upphävas.

Jag har lidigare (avsnitt 3.2.2) föreslagit atl statsbidraget till sju skolor med branschinriklad ulbiidning skall upphöra efter utgången av budgetåret 1983/84. Somjag därvid framhöll bör dock finnas möjlighet för skolornas huvudmän att övergångsvis kunna få bidrag enligt nuvarande bestämmel­ser för kurser som påböGats före den I juli 1984. De nuvarande bestämmel­serna för enskilda yrkesskolor bör övergångsvis gälla för sådan verksam­hel.

Som jag tidigare redovisat bör några särskilda medel för bidrag till

Prop. 1983/84:118

35

investering i utrustning vid fristående skolor inte finnas fr.o.m. den Ijuli 1984. De nuvarande bestämmelserna i delta avseende för enskilda yrkesskolor och lanthushållsskolor kan därmed upphävas.

10   Hemställan

Med hänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen att

1.

godkänna att regeringen enligt de grunder jag har förordat skall kunna förklara frislående skolor på gymnasial nivå berättigade till statsbidrag (3.1 och 3.3),

2.

godkänna vad jag har förordai om utformningen av ett nytt stats­bidragssystem för fristående skolor utan statligt reglerade Qäns­ter (4.3),

3.

godkänna vad jag har förordat om en särskild årselevplatsram för fristående skolor på gymnasial nivå (6),

4.

godkänna vad jag har förordat om avveckling av statsbidrag till undervisningsmateriel vid fristående skolor på gymnasial nivå (4.4),

5.

godkänna vad jag har förordat om huvudmannaskap för Vack­stanässkolan och Apelrydsskolan (9.3) samt

6.

godkänna vad jag har förordat om särskilt statsbidrag till Svenska Hemslöjdföreningarnas riksförbunds riksomfattande kursverk­samhet (9.4),

Jag hemställer vidare att regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag i övrigt anfört om statlig tillsyn och studiestöd (5), behörighets-och urvalsfrågor (7), läroplansfrågor (8.1) samt om betygs- och kompetens­frågor (8.2) beträffande de fristående skolornas utbildningar på gymnasial nivå.

11    Anslagsberäkningar för budgetåret 1984/85 B 18 Bidrag till fristående skolor på gymnasial nivå m. m.

1983/84 Nytt anslag   70690000

Under anslaget beräknas medel för statsbidrag till riksinternatskolorna, vissa privatskolor. Bergsskolan i Filipstad, enskild yrkesutbildning samt Vackstanässkolan och Apelrydsskolan.

a) Riksinternatskolorna

För riksinlernalskolorna Grännaskolan och Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket gäller förordningen (1970:333) om riksinternatskolor (ändrad senast 1981:515 och 1983:201) och vissa där angivna delar av privatskol-

Prop. 1983/84:118

36

förordningen (1967:270, omtryckt 1971:259. ändrad senast 1983:200 och 419). Statsbidrag utgär enligt den förstnämnda förordningen. Till gymna­sieskolverksamheten vid riksinternatskola ulgår statsbidrag enligt samma grunder som till kommunal gymnasieskola. För grundskoledelen utgår ett schabloniserat statsbidrag per elev enligt förordningen den 21 april 1983 om statsbidrag till Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket för undervisning på grundskolenivå. För riksinternatskola utgår också statsbidrag för före­ståndare och fritidsledare samt för skolhälsovård. Vidare utgår tillägg som motsvarar lönekostnadspålägg. För elev som har utlandssvenska föräldrar utgår statsbidrag till kostnader för skolgång och skolmåltider med belopp som gäller för moisvarande ersättning vid kommunal samverkan på skol­väsendets område.

Enligt särskilda föreskrifter utgår också statsbidrag till studie- och yr­kesorientering, statsbidrag till kostnader för stödundervisning i svenska för svenska elever som kommer från utländska skolor samt statsbidrag till kostnader för pedagogisk stödpersonal.

Ur anslaget bekostas även statsbidrag till engelskspråkig internationell gymnasial utbildning vid Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket enligt förordningen den 24 juni 1982 (SÖ-FS 1982: 202).

Enligt förordningen (1983:412) om minskning av vissa statsbidrag till riksinternatskolor m.m. skall bidragen till skolorna minskas med 2% av det belopp som annars skulle ha utgetts.

b) Vissa privatskolor

Enligt förordningen (1964: 137) om statsbidrag till vissa privatskolor (omtryckt 1971:350, ändrad senast 1982:463 och 1983: 198) samt förord­ningen (1983: 199) om statsbidrag till Göteborgs högre samskola m.fl. för undervisning på grundskolenivå utgår statsbidrag för de privatskolor rege­ringen bestämmer med i princip 60%' av ett bidragsunderiag, omfattande kostnad för avlöning av rektor, studierektor och lärare. Till detta avlö­ningsbidrag kommer bidrag till kostnader för tilläggspensionsavgift. Rege­ringen kan besluta om högre statsbidrag. Avlöningsbidraget uppgår f. n. till i genomsnitt 96,5 % av skolornas bidragsunderlag. Vidare utgår ur anslaget statsbidrag till bl.a. studie- och yrkesorientering och hälsovård enligt särskilda bestämmelser.

Innevarande budgetår får följande privatskolor statsbidrag:

Externatskolor

Stockholm:        Franska skolan

Göteborg:

Göteborgs högre samskola

Sigrid Rudebecks gymnasium

Internatskola

Lundsbergs skola i Storfors

Prop. 1983/84:118

37

För privatskolor till vilka statsbidrag utgår enligt nämnda förordning gäller privatskolförordningen.

Ur anslaget utgår även statsbidrag enligt förordningen (1979:454) om statsbidrag till avlöning av föreståndare vid elevhem för elever vid enskild läroanstalt (ändrad 1980:713). Statsbidraget utgår med högst lOOOOkr. per år efter medgivande av SÖ.

c) Bergsskolan i Filipstad

Bergsskolan i Filipstad meddelar treårig utbildning på gymnasieskolnivå inom de metallurgiska samt berg- och mineraltekniska ämnesområdena. Skolan drivs av en stiftelse enligt avtal mellan Jernkontoret, Filipstads kommun och Värmlands läns landstingskommun.

Från anslaget utgår statsbidrag enligt förordningen den 9 juni 1977 (SÖ-FS 1977:77) om Bergsskolan i Filipstad (senast ändrad den 16 juni 1983). Bestämmelserna innebär i korthet att statsbidrag ulgår dels med belopp motsvarande kostnader för löner till rektor och lärare, dels med schablonbelopp till kostnader för viss annan personal än lärare. Vidare ulgår statsbidrag till folkpensionsavgift, sjukförsäkringsavgift och tilläggs­pensionsavgift.

Ur anslaget utgår även statsbidrag enligt särskilda föreskrifter för vissa ytterligare ändamål inom skolans verksamhet.

Enligt förordningen den 6 maj 1982 (SÖ-FS 1982:88) om minskning av statsbidrag till Bergsskolan i Filipstad skall bidraget till skolan minskas med 2% av det belopp som annars skulle ha utgetts.

d)         Lanthushållsskolor med enskild huvudman

För Apelrydsskolan och Vackstanässkolan gäller stadgan den 28 juni 1963 för lantbrukets yrkesskolor. Statsbidrag lämnas enligt förordningen den 27 maj 1981 (SÖ-FS 1981: 107) om statsbidrag till driftkostnader för vissa lanthushållsskolor och förordningen den 4 december 1980 (SÖ-FS 1980:213) om statsbidrag till kostnader för maskiner m.m. vid vissa lant­hushållsskolor.

e)         Enskild yrkesutbildning

F. n. utgår statsbidrag till enskilda yrkesskolor enligt beslämmelserna i förordningen (1971:342) om enskilda yrkesskolor (ändrad 1981: 198, 457, 930 och 1982:757). Statsbidrag till första uppsättningen stadigvarande un­dervisningsmateriel utgår ur anslaget Bidrag till undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m. m.

Ur anslaget utgår särskilt bidrag till sommarkurser vid Capellagården.

Prop. 1983/84:118

38

Föredragandens överväganden

I budgetpropositionen 1984 (prop. 1983/84:100 bil. 10 s. 150) har jag beräknat preliminära belopp för detta anslag. Jag kommer i det följande att närmare redovisa mina överväganden och förslag avseende budgelåret 1984/85.

Jag vill först erinra om vad jag i det föregående (avsnitt 6) har föreslagit beträffande beräkning av elevplatser vid de fristående skolorna på gymna­sial nivå. Jag beräknar således för budgetåret 1984/85 dels 900 årselev­platser för fristående skolor som enligt budgetpropositionen 1984 (prop. 1983/84: 100 bil. 10 s. 116) ingår i gymnasieskolans ramar (för riksinternat­skolorna, Vackstanässkolan, Apelrydsskolan och Bergsskolan i Filipstad), dels en särskild ram omfattande 3700 årselevplatser. Jag kommer senare att föreslå regeringen att för varje fristående skola fastställa hur många elevplatser som får ligga till grund för statsbidrag.

Vid mina överväganden i det följande har jag indelat de fristående skolorna i två gmpper i överensstämmelse med vad jag föreslagit (avsnitt 4) i fråga om statsbidrag, nämligen frislående skolor med respektive ulan slailigl reglerade Qänster. Jag inleder med den förra gruppen.

Fristående skolor med statligt reglerade tjänster m.m.

I denna grupp behandlas riksinternatskolorna, vissa privatskolor. Bergsskolan i Filipstad samt Vackstanässkolan och Apelrydsskolan.

SÖ har i sin anslagsframslällning för budgetåret 1984/85 för dessa skolor beräknat en i princip oförändrad organisation jämfört med 1983/84. Endast följdändringar genom redan lidigare fattade organisationsbeslul påverkar verksamhelen läsåret 1984/85. Detta gäller fortsatt införande av en modi­fierad form av alternativa timplaner vid Grännaskolan samt återgång till fullt utnytQad skolorganisation vid Bergsskolan i Filipstad.

SÖ föreslår dessutom en ökning motsvarande en hellidsQänst som fri­tidsledare vid Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket (-1- 106000kr.) samt ett utökat statsbidrag {+ 261 000kr.) för föreståndare och fritidsledare vid riksinternatskolorna.

SÖ har för dessa skolor redovisat ett sammanlagt medelsbehov av 45 309000kr. Häri ingår dock inte Vackstanässkolan och Apelrydsskolan.

Verksamheten vid riksinternatskolorna har till vissa delar reglerats ge­nom avtal mellan skolhuvudmannen och slaten.

Somjag anmälde i budgetpropositionen 1983 (prop. 1982/83:100 bil. 10 s. 338) hade förhandlingar då upptagits med Jönköpings kommun om ett nytt avtal beträffande Grännaskolan. Dessa förhandlingar gav till resultat att något nytt avtal inte befanns nödvändigt då en tillräcklig reglering av villkoren mellan staten och huvudmannen för skolan redan ansågs förelig­ga genom bestämmelserna i förordningen (1970: 33) om riksinternatskolor.

Jag kan inte tillstyrka de av SÖ föreslagna ökningarna av bidraget till föreståndare och fritidsledare vid riksinternatskolorna.

Prop. 1983/84:118

39

Jag räknar i likhet med SÖ medel för en modifierad form av alternativa timplaner vid Grännaskolan.

Vad gäller statsbidrag för utlandssvenska barns skolgång med belopp motsvarande del som gäller för interkommunal ersättning anser jag att kostnader för läromedel i fortsättningen inte bör ingå vid fastställande av bidragsbeloppets storiek.

Jag förordar vidare att samma princip som innevarande år gälll för resurser till studie- och yrkesorientering skall tillämpas i fortsättningen. Med denna utgångspunkt skall beloppet för budgetåret 1983/84 (105300kr.) räknas upp fill löneläget den Ijanuari 1984. Det bör ankomma på regeringen att när resultat av årets löneförhandlingar föreligger göra den erforderliga justeringen av bidragsbeloppet. Motsvarande gäller även för statsbidraget till pedagogisk stödpersonal enligt riksdagens beslut (prop. . 1982/83:1 s. 59, UbU 10, rskr 63).

I övrigt räknar jag endast med automatiska kostnadsökningar för riksin­ternatskolorna. För budgelåret 1984/85 beräknarjag 17 milj.kr. till driften av dessa.

Innevarande budgetår utgår statsbidrag till fyra privatskolor. För bud­getåret 1984/85 räknar jag, liksom SÖ, med oförändrat antal skolor och oförändrad organisation vid dessa skolor. Jag hänvisar även till vad'jag i det föregående anfört om det framtida statsbidraget till Sigrid Rudebecks gymnasium samt Göleborgs högre samskola.

Jag har beräknat avlöningsbidraget till i genomsnitt 96,5%, vilket inne-, bär en oförändrad bidragsnivå jämfört med innevarande budgetår.

Jag förordar att oförändrade principer för tilldelning av resurser till studie- och yrkesorientering skall tillämpas för privatskolorna. Det bör således ankomma på regeringen att när resultat av årets löneförhandlingar föreligger göra den erforderiiga uppräkningen av bidragsbeloppet.

I besparingssyfte föreslår jag en fortsatt avveckling av den statliga regleringen avseende elevhem. Jag beräknar därför fi-ån budgetåret 1984/85 inte längre något statsbidrag till avlönande av föreståndare vid elevhem för elever vid enskild läroanstalt (besparing 165000 kr.).

För budgetåret 1984/85 beräknarjag 2l,8milj.kr. Ull driften av fyra privatskolor.

I likhet med SÖ räknar jag med återgång till fullt utnytQad organisation vid Bergsskolan i Filipslad budgetåret 1984/85. För budgetåret 1984/85 beräknarjag 2,4milj.kr. till driften av Bergsskolan i Filipstad. I detta belopp ingår statsbidrag till pedagogisk stödpersonal enligt dén konstruk­tion som riksdagen beslutat (prop. 1982/83: 1 s. 59, UbU 10, rskr 63).

För de båda lanthushållsskolorna Apelrydsskolan och Vackstanässkolan beräknarjag 2 milj. kr. som bidrag till driften. Jag vill för dessa skolor erinra om vad jag föreslagit i det föregående beträffande avveckling av statsbidrag till undervisningsmateriel.

Prop. 1983/84:118

40

Fristående skolor utan statligt reglerade tjänster

Jag behandlar nu de lidigare enskilda yrkesskolorna. Jag inleder med en sammanfattning av SÖ:s förslag i dess anslagsframställning för budgetåret 1984/85.

Skolöverstyrelsen

1.

Pris-och löneomräkning 1415000kr.

2.

Av de skolor för vilka enligt SÖ:s plan den 28 juni 1972 statsbidraget skall avvecklas återstår endast Stockholms Tekniska Institut (STI). I skri­velse till regeringen den 25 maj 1981 föreslog SÖ att bidraget till STI skulle avvecklas successivt fr. om. budgetåret 1983/84. Förhandling om definitiv tidpunkt och om former för eventuell kommunalisering skulle enligt SÖ:s förslag föras med skolstyrelsen i Stockholm. Skolstyrelsen har enligt vad SÖ erfarit för avsikt alt ställa ändamålsenliga lokaler till STI:s förfogande. SÖ räknar med att elevintagningen upphör fr.o.m. höstterminen 1984, varvid statsbidraget kan minskas med ca 1,5 milj. kr. till lärarlöner budget­året 1984/85.

3.

Åtta av skolorna med bidrag ur anslaget har utbildningar inriktade på olika branscher och kan enligt SÖ:s mening jämställas med företagsskolor. Till företagsskolor utgår inte längre statsbidrag. SÖ anser att inte heller dessa åtta skolor bör vara berättigade till statsbidrag fr.o.m. budgetåret 1984/85.

4.

Nyckelviksskolan har begärt en ökning av statsbidraget med 897000 kr. för att kunna genomföra en höjning av lärarlönerna samt sänkning av undervisningsskyldighelen. Dessulom anser sig skolan behöva 10000 kro­nor för utbyte av kontorsmaskiner. Några nya läroplaner föreligger f.n. inte och inte heller någon annan förändring av lärarnas arbetssituation som nu kan motivera den begärda löneökningen. På grund härav avstyrker SÖ ökningen.

5.

Huvudmannen för Mariahissens grafikskola har i skrivelse till rege­ringen den 18 maj 1983 anhållit atl nämnda skola skall bli berättigad till statsbidrag enligt 1 § förordningen (1971: 342) om enskild yrkesutbildning. Statsbidragsbehovet för budgetåret 1984/85 uppges uppgå till 463000 kr.

SÖ avstyrker att Mariahissens grafikskola berättigas till statsbidrag.

6.

För övriga skolor föreslår SÖ att medel beräknas för i huvudsak oförändrad organisation.

7.

SÖ har för budgetåren 1981/82 och 1982/83 i stort sett endast kunnat medge skolorna oförändrat statsbidrag jämfört med vad de tilldelats för budgetåret 1980/81. Flera skolor har stora eftersläpande underskott. På grund härav befinner sig de enskilda yrkesskolorna nu i ett mycket svårt läge. Om skolorna inte kan medges statsbidrag budgelåret 1984/85 så att förutom pris- och löneökningar även eftersläpande underskott täcks, blir många av dem tvungna att lägga ned verksamheten.

Prop. 1983/84:118,

41

Den enda möjligheten till intäkter utöver statsbidraget är enligt SÖ för flertalet skolor elevavgifterna. Många skolor anser att de nu nått gränsen för hur mycket elevavgifterna kan höjas.

8. SÖ anser att flera av skolorna har stor betydelse från hantverksmässig och kulturell synpunkt. För alt öka stödet till dessa skolor så att de skall kunna fortsätta sin verksamhet i oförminskad omfattning anser SÖ att ytterligare en milj.kr. härför bör beräknas under anslaget.

SÖ har för dessa skolor redovisat ett totalt medelsbehov av 25 505000 kr.

Jag har i det föregående föreslagit (avsnitt 4) att ett nytt statsbidrags­system för fristående skolor utan statligt reglerade Qänster skall tillämpas fr.o.m. den 1 juli 1984. Jag avser att återkomma till regeringen med för­slag all SÖ ges i uppdrag att inkomma med underlag för tillämpning av det nya statsbidragssystemet för nu berörda skolor.

Jag har vidare redovisat (avsnitt 3) att statsbidraget till sju fristående skolor med branschintern utbildning skall upphöra vid samma tidpunkt. Härvid frigörs ca I 507 000 kr., vilket belopp tas i anspråk enligl vad jag föreslår i del följande, främst för slutreglering av underskott i samband med övergång till nytt statsbidragssystem.

För övriga skolor harjag beräknat medel för oförändrad organisation för budgetåret 1984/85. I fråga om Stockholms Tekniska Institut (STI) kan jag inte biträda SÖ:s förslag men hänvisar till vad jag anfört i det föregående (avsnitt 3.2) i fråga om STI. Jag beräknar således medel för statsbidrag till STI även budgetåret 1984/85. (2) (6).

För budgetåret 1983/84 harjag beräknat medel i enlighet med mitt förslag (avsnitt 9.5) till nytt bidragssystem för den riksomfattande kursverksamhet Svenska Hemslöjdsföreningarnas Riksförbund bedriver och som admini­streras via Sätergläntan. Hemslöjdens gård i Insjön. Jag beräknar här en kostnad pä ca 360 000 kr.

Jag har beräknat pris- och löneomräkning under anslaget med 1262 000 kr. (1).

För budgetåret 1984/85 harjag beräknat 3 milj. kr. till regeringens dispo­sition. Medlen skall, jämte ingående reservation under det förutvarande reservationsanslaget Bidrag till driften av enskild yrkesutbildning, använ­das för att täcka tidigare eftersläpande underskott i de enskilda yrkessko­lornas verksamhet i samband med övergången till ett nytt statsbidragssy­stem. Dessa medel bör övergångsvis i akuta fall också kunna användas till de ändamål i samband med övergången till nytt bidragssystem i anslutning till vad jag tidigare anfört (avsnitt 4.3).

Det ankommer enligt mina förslag i det föregående på regeringen att besluta om slätsbidrag lill nya fristående skolor. 1 fråga om anslagsberäk­ningen för 1984/85 får jag härvid redovisa föjande.

Mariahissens grafikskola har en ettårig förberedande grundutbildning i grafik med sexton elever. Tidigare har Medborgarskolan varit huvudman

Prop. 1983/84:118

42

för skolan. Skolan fick då statsbidrag enligt förordningen (1981: 518) om statsbidrag till studiecirklar m.m. Medborgarskolan anser sig emellertid inte längre kunna driva skolan sedan denna fått en betydande hyreshöj­ning. En stiftelse. Mariahissens grafikskola, är under bildande med avsikt att ta över huvudmannaskapet för skolan. F. n. fungerar en interimssty-relse som huvudman för skolan.

Enligt min mening uppfyller utbildningen vid Mariahissens grafikskola de förutsättningar för statsbidrag till fristående skolor somjag har angivit i det föregående.

Genom sin speciella inriktning mot grafiska tekniker utgör skolan nämli­gen ett komplement till såväl gymnasieskolan som de övriga fristående skolorna med estetisk utbildning. Statsbidrag till Mariahissens grafikskola bör enligt min mening utgå fr. o. m. den Ijuli 1984. Jag beräknar för budget­året 1984/85 394000 kr. för ändamålet under detta anslag.

I fråga om de övriga ansökningarna om statsbidrag till fristående skolor villjag i sammanhanget informera om mina bedömningar.

EWE-skolan (f.d. Facitskolan) i Malmö tillhandahåller undervisning i maskinskrivning och maskinräkning.

Den utbildning som ges vid skolan kan erhållas i det allmänna skolväsen­det. Berörda linjer i gymnasieskolan är distributions- och kontorslinje, ekonomisk respektive social linje - alla tvååriga samt treårig ekonomisk linje. På Dk-linjen ges undervisning i ämnena maskinskrivning respektive maskinräkning och maskinbokföring, på Ek- och So-linjerna i ämnet maskinskrivning och kontorskunskap samt på E-linjen i ämnet maskin­skrivning. Inom den kommunala vuxenutbildningen ges motsvarande ut­bildning i delmomentkurser inom distributions- och kontorsområdet.

EWE-skolans undervisning kan således enligt min mening inte anses uppfylla de villkor somjag tidigare redovisat i avsnittet 3.1.

Utbildningen vid ICA-skolan i Västerås sammanfaller enligt min bedöm­ning med den utbildning som ges vid Köpmannainstitutei. Somjag tidigare redovisat bör statsbidraget lill Köpmannainstitutet upphöra för tiden fr. o. mden Ijuli 1984.

Statsbidrag bör således ej komma ifråga för EWE-skolan och ICA-sko-lan. Jag beräknar inga medel för dessa ändamål under detta anslag.

En framställning från Transportfackens Yrkes- och arbetsmiljönämnd (TYA) om statsbidrag till fristående skola för grundutbildning till väktare har nyligen ingivits till regeringen. Frågan bereds f. n. inom regeringskans­liet. Jag samråder i denna fråga med chefen för justitiedepartementet.

Jag beräknar mot bakgrund av ovanstående 27.5milj.kr. för statsbidrag till följande fristående skolor på gymnasial nivå utan statligt reglerade Qänster: Anders Beckmans skola, Berghs reklamskola. Balettakademien, Carl Malmstens Verkstadsskola, Capellagården, Nyckelviksskolan, Hand­arbetets Vänners vävskola. Sätergläntan Hemslöjdens gård, Pernbys må­larskola. Konstskolan Idun Loven, Gerlesborgsskolan, Hovedskous må-

Prop. 1983/84:118

43

larskola. Domen Konstskola, Kursverksamhetens vid Göteborgs Univer­sitet Konstskola, Institutei för optometri, Stockholms Tekniska Institut samt Mariahissens grafikskola.

Med hänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att

till Bidrag till driften av fristående skolor på gymnasial nivå för budget­året 1984/85 anvisa ett förslagsanslag om 70690000kr.

12   Beslut

Regeringen ansluter sig tid föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de ätgärder och de ändamål som föredraganden har hemställt om.

Prop. 1983/84:118

44

Bilaga 1

Sammanfattning av SEH-kommitténs betänkande (SOU 1983:1) Fristående skolor för inte längre skolpliktiga ele­ver

SEH-kommitténs slutbetänkande omfattar Qorton kapitel samt bilagor. Slutbetänkandet innehåller inte några reservationer eller särskilda yttran­den.

1    Nulägesbeskrivning samt vissa utgångspunkter (kap. 13)

1 de två första kapitlen ges en beskrivning av gymnasieskolans och högskolans organisation samt en redovisning av fristående skolor och utbildningar som finns i Sverige på nivån över grundskolan.

Kommittén konstaterar därvid att kommunernas och landstingskommu­nernas gymnasieskolor erbjuder ett differentierat utbildningsutbud vilket emellertid inte hindrar att fristående skolor i vissa fall kan fylla luckor i samhällets utbildningsutbud.

I det tredje kapitlet redovisar kommittén vissa utgångspunkter för sina överväganden och förslag. Därvid har kommittén behandlat sådana aspekter som innebörden av internationella konventioner som Sverige tillträtt, näringsfrihetsprincipen samt föräldrabalkens stadganden. Dessut­om analyserar kommittén de behov av fristående skolor som enligt kom­mitténs mening kan finnas hos samhället och hos individer. Sammanfatt­ningsvis finner kommittén att flertalet av dessa aspekter sammanfaller med vad som gäller för den obligatoriska skolan. Dessa har utförligare redovi­sats i kommitténs delbetänkande (SOU 1981: 34).

2    Gränsdragning mellan gymnasial och eftergymnasial utbildning m.m. (kap. 4)

I det Qärde kapitlet diskuterar kommittén gränsdragningen mellan gym­nasial och eftergymnasial utbildning.

Enligt SEH-kommittén finns det vid vissa statsunderstödda fristående skolor utbildningar som i fortsättningen bör behandlas som utbildning på högskolenivå i föreskrifter om kompetensvärde, tillsynsmyndighet, studie­stöd m. m. Det gäller den utbildning som ges vid Anders Beckmans skola i mode och reklam, vid Berghs Reklamskola i grafisk formgivning och illustration resp. praktisk marknadsföring och reklam, vid Carl Malmstens Verkstadsskola i möbelsnickeri samt vid Handarbetets Vänners vävskola i slöjd och inredning (den tvååriga högre hemslöjdsutbildningen i mjuk och

Prop. 1983/84:118

45

hård slöjd). Dessa utbildningar ligger enligt SEH-kommitténs uppfattning i nivå med de utbildningar som finns vid Konstfackskolan i Stockholm, vid Grafiska institutet i Stockholm, vid Institutet för högre kommunikations-och reklamutbildning i Stockholm eller vid Konstindustriella skolan i Gö­teborg.

SEH-kommittén föreslår att de nämnda utbildningarna behandlas som utbildning motsvarande högskoleutbildning. Bidrag till dessa utbildningar bör bestridas ur sektorsanslag eller anslaget Bidrag till kommunal högsko­leutbildning m.m. efter överföring av erforderliga medel från anslaget Bidrag till driften av enskild yrkesutbildning.

3    Kriterier för statligt stöd m. m. (kap. 5)

SEH-kommittén ger i det femte kapitlet förslag till kriterier som enligt kommitténs mening bör gälla vid bedömning av om en fristående skola skall förklaras berättigad till statligt stöd.

SEH-kommittén anför att ett övergripande villkor för statsbidrag till fristående skola över grundskolenivån bör vara att skolan i någon form är ett komplement till det allmänna utbildningsväsendet.

Enligt SEH-kommittén bör statligt stöd utgå till utbildning som till sitt sakinnehåll helt eller i något väsenlligl avseende skiljer sig från den under­visning som förekommer inom del allmänna utbildningsväsendet. Skolor av detta slag tillför samhället utbildningsresurser som i förevarande läge inte står till förfogande på annat sätt. Av befintliga skolor är det främst skola som ger estetisk eller estelisk-praktisk utbildning och s. k. internatio­nell skola som uppfyller detta kriteriekrav.

Som komplement kan man enligt kommittén även betrakta skola som har en särskild uppläggning i tim- eller kursplanemässigt avseende m.m. och skola som tillämpar en alternativ pedagogisk teori och modell. Det är, framhåller kommittén, rimljgt att anta att det i framtiden kan komma att finnas undervisningsmodeller, som inte kan förutses nu och som bör kunna komma i fråga för statligt stöd. Fristående skola kan tillämpa flexibla former för organisation och arbete och behöver inte vara bunden av t.ex. systemet med statligt reglerade Qänsler och sådana regler som gäller för det allmänna skolväsendet i övrigt. SEH-kommittén räknar med att erfa­renheterna av verksamheten i fristående skolor bör kunna komplettera det utvecklingsarbete som reguljärt sker i det allmänna skolväsendet.

SEH-kommittén erinrar också om att det finns fristående skolor som genom sin uppläggning av studierna är särskilt anpassade för elever med annan studiebakgrund och erfarenhet än den som gymnasieskolans elever normalt har. Enligt kommitténs uppfattning bör statligt stöd kunna utgå för utbildningar av detta slag, om det visar sig svåri eller prakliskl sett mindre lämpligt att anordna likvärdiga utbildningar inom ramen för det allmänna utbildningsväsendet.

Prop. 1983/84:118

46

Redan statsunderstödda skolor som kan anses uppfylla något av de av kommittén föreslagna kriterierna bör få statsbidrag även i fortsättningen. Enligt SEH-kommittén bör statsbidrag allQämt utgå till Kristofferskolan, Franska skolan. Lundsbergs skola, riksinternatskolorna. Bergsskolan i Filipslad, Carl Malmstens Verkstadsskola, Capellagården, Nyckelviks­skolan, Balettakademien, Berghs Reklamskola, Anders Beckmans skola. Handarbetets Vänners vävskola. Sätergläntan Hemslöjdens gård, Pernbys målarskola. Konstskolan Idun Loven, Gerlesborgsskolan. Hovedskous målarskola. Domen Konstskola, Kursverksamhetens vid Göteborgs Uni­versitet Konstskola och Stockholms Tekniska Institut.

Göteborgs högre samskola och Sigrid Rudebecks gymnasium i Göte­borg, har haft statligt stöd sedan lång tid tillbaka. De är i allt väsentligt underkastade samma reglering som den kommunala gymnasieskolan, och lärarQänsterna vid skolorna är statligt reglerade. SEH-kommittén anser att man inte kan bortse från det faktum, att skolorna får statsbidrag sedan många år tillbaka och bygger sin verksamhet på det. Skolorna bör enligt kommittén få statsbidrag även i fortsätlningen.

Apelrydsskolan och Vackstanässkolan, som båda är internatskolor, be­driver en utbildning vars innehåll sammanfaller med innehållet i vissa specialkurser i gymnasieskolan. Skolorna har sedan lång tid tillbaka haft statligt slöd och bör enligt kommittén få statsbidrag även i fortsättningen.

Det bör enligt kommittén vara möjligt alt bevilja statligt stöd till friståen­de skolor även på andra grunder än dem som har angetts i det föregående. Som exempel namnes internatskoleverksamhet.

Av de skolor som får statsbidrag enligt förordningen (1971:342) om enskilda yrkesskolor finns åtta skolor som ger utbildningar inriktade pä vissa branscher och elevkategorier. Dessa skolor är Köpmannainstitutet i Stockholm, Kooperativa Förbundets Vår Gård i Saltsjöbaden, Nacka, Institutet för försäkringsutbildning i Stockholm, Svenska Åkeriförbundets yrkesskola i Danderyd, Svenska Frisörföreningens yrkesstudio i Stock­holm, SHIO-Familjeföretagens föreläsningsverksamhet. Institutet för op­tometri i Stockholm och Svenska Laboratorieassistentföreningens kurs­verksamhet.

Till dessa skolor rekryteras elever från företag inom resp. bransch (internrekrytering). De är i så måtto lika utbildningen i företag. Kursavgif­terna betalas normalt av arbetsgivaren och ibland bestrids även levnads­omkostnaderna under utbildningstiden av denne. Till företagsutbildning/ internutbildning utgår normalt inte statligt stöd. Enligt kommittén är det inte någon avgörande skillnad mellan företagsutbildning och sådan utbild­ning som på redovisat sätt anordnas av en särskild stiftelse, ett särskilt akliebolag eller en "paraplyorganisation" i syfte att utbilda anställda i ett visst företag eller viss bransch. De åtta utbildningarna bör därför enligt kommittén inte längre åtnjuta statligt stöd.

Prop. 1983/84:118

47

4    Statsunderstödda fristående skolors plats i planeringssystemet för den gymnasiala utbildningen m. m. (kap. 6)

I det sjätte kapitlet föreslår kommittén bl.a. att alla statsunderstödda årselevplatser i fristående skolor skall inräknas i det nya planeringssyste­met för gymnasieskolans dimensionering.

SEH-kommittén föreslår därvid att alla årselevplatser i de statsunder­stödda fristående skolorna på gymnasial nivå skall ingå i totalramen och att platserna på sikt skall fördelas på olika delramar allt efler utbildningarnas karaktär. Det totala antalet årselevplatser för gymnasial utbildning bör i konsekvens härmed ökas med ca 3 000 årselevplatser som nu finns vid de statsunderstödda fristående skolorna.

SEH-kommittén föreslår med hänvisning till detta att nuvarande års­elevplatser vid riksinternatskolorna. Bergsskolan i Filipstad, Franska sko­lan, Göteborgs högre samskola, Sigrid Rudebecks gymnasium och Lunds­bergs skola hänförs till de sektorsramar som rymmer närmast motsvarande linjer i gymnasieskolan. Årselevplatser vid andra fristående skolor bör inledningsvis utgöra en del av ramen för ospecificerade årselevplatser eller av lilla ramen beroende på längd och inträdeskrav. På längre sikt bör de dock alla fördelas på gymnasieskolans olika delramar.

SEH-kommittén anser atl driftbidrag till all fristående gymnasial utbild­ning som inordnas i det nya planeringssystemet bör bekostas ur anslaget Bidrag till driften av gymnasieskolor.

5   Beslut om rätt till statsbidrag (kap. 6)

I sjätte kapitlet behandlar kommittén också formerna för beslut om rätt till statsbidrag för fristående skola på gymnasial nivå.

Enligt riksdagens beslut om skolor med enskild huvudman (prop. 1982/83: 1, UbU 10, rskr 63) är det normalt regeringen som efter yttrande från skolöverstyrelsen skall pröva framställning om att en fristående skola för skolpliktiga elever skall förklaras berättigad till statsbidrag.

Vad gäller framställningar om att fristående skolor för inte längre skol­pliktiga elever skall ges rätt till statsbidrag föreslår SEH-kommittén att prövningen även i sådana fall bör ankomma på regeringen efter yttrande från skolöverstyrelsen. Fråga om statsbidrag till internatskoleverksamhet bör dock underställas riksdagen, innan regeringen fattar beslut.

Prop. 1983/84:118

48

6   Formerna för statligt stöd (kap. 7)

I det sjunde kapitlet föreslår kommittén i vilka former det statliga stödet skall utgå till de fristående skolorna. Olika statsbidragssystem föreslås även i framtiden tillämpas för sådana skolor som nu har, resp. saknar statligt reglerade Qänster.

6.1 Statsbidragssystem för sådana fristående skolor på gymnasial nivå som nu har statligt reglerade tjänster

Statligt reglerade Qänster förekommer vid de fyra skolor, vilkas verk­samhet regleras av privatskolförordningen, de två riksinternatskolorna. Bergsskolan i Filipstad samt Apelrydsskolan och Vackstanässkolan. Des­sa nio skolor omfattas av ett regelsystem som liknar det som gäller för gymnasieskolan.

Bidragssystemet bör enligt kommittén för dessa skolor i likhet med det system som används vid statens bidragsgivning till gymnasieskolan omfat­ta ett avlöningsbidrag som utgår med belopp som motsvarar lönekostna­derna för skolledare, biträdande skolledare, huvudlärare, lärare och insti­tutionsföreståndare. Statsbidrag bör utgå för kostnader för sådana av­löningsförmåner som fastställts under medverkan av regeringen eller myn­dighet som regeringen bestämmer och som utgår för undervisning eller annan Qänstgöring enligt timplan, kursplan, annan föreskrift eller särskilt medgivande. Bidragssystemet bör dessutom omfatta ett avgiftsbidrag som skall täcka kostnaderna för de tre tunga posterna i de sociala avgifterna, nämligen kostnaden för sjukförsäkringsavgift, folkpensionsavgift och till-läggspensionsavgift.

För de fyra skolor vilkas verksamhet regleras av privatskolförordningen och som nu har ett bidrag som inte uppgår till 98% av skolans faktiska kostnader för löner och sociala avgifter för statligt reglerade Qänster bör även fortsättningsvis en viss reduktion av statsbidraget ske. Procenttalet för denna reduktion av bidraget bör efter förslag av skolöverstyrelsen fastställas av regeringen utifrån vad som är rimligt för atl bidraget skall anses utgå i oförändrad omfattning.

Vissa skolor har särskilda bidrag för bl.a. studie- och yrkesorientering, skolhälsovård. pedagogisk stödpersonal och elevhemsföreståndare. SEH-kommittén föreslår att skolorna får behålla sådana särskilda bidrag.

Om bidragssystemet för den kommunala gymnasieskolan ändras, bör enligt SEH-kommittén bidragssystemet för de ifrågavarande nio skolorna med statligt reglerade Qänster anpassas till det nya systemet.

Prop. 1983/84:118

49

6.2 Statsbidragssystem för sådana fristående skolor på gymnasial nivå som inte har statligt reglerade tjänster

Det nuvarande statsbidragssystemet för de fristående skolorna för yr­kesutbildning är helt eller till viss del knutna till de reella kostnaderna. Därför kan statsbidraget inte slutregleras förrän alla kostnader är kända.

SEH-kommittén föreslår ett nytt statsbidragssystem för fristående sko­lor som inte har statligt reglerade Qänster, Utgångspunkten för beräkning av bidraget bör vara lönekostnaden (lönekostnadsbidrag). I likhet med statsbidraget enligt det nya bidragssystemet för fristående skolor på grunda skolenivå bör också bidraget för skolor på gymnasial nivå kunna dispope ras fritt för olika slag av utgifter.

Vid sina överväganden har SEH-konimittén utgått från att skolans egna inkomster, dvs. andra inkomster än lönekostnadsbidraget, i första hand skall användas för att bestrida kostnaderna för lokaler och utrustning. Om skolans egna inkomster inte räcker ti|l för dessa utgifter bör staten nied . hänsyn till hittillsvarande praxis kunna ge ett begränsat bidrag till dem.

Bidrag bör enligt kommitténs förslag i princip endast utgå för heltids­kurs, Det är enligt kommitténs mening inte angeläget att ge bidrag till fristående skolor för heltidskurser som är kortare än en termin eller till deltidskurser, oavsett längd. Det är dock nödvändigt att göra några undan­tag för nu statsunderstödda skolor.

För att en utbildning skall kunna komma i fråga för bidrag bör utbild­ningen omfatta termin om minst 16 arbetsveckor. För att bidrag skall lämnas med fullt belopp per elev och år bör utbildningen omfatta årskurs om minst 32 arbetsveckor.

Beloppet för högstadieelev (6250 kr. i 1982 års löneläge) enligt systemet för bidrag till fristående skolor på grundskolenivå (grundbelopp) bör enligl SEH-kommittén tas som ulgångspunkl för bidraget per elev i nu statsun­derstödda fristående skolor över grundskolenivån. Grundbeloppet måste därvid räknas upp med hjälp av en för varje skola fastställd faktor så att bidraget blir så stort att det, multiplicerat med antalet elever vid skolan, ger ett sammanlagt statsbidrag för lönekostnader som kan anses vara kostnadsneutralt vid jämförelse med nu utgående statsbidrag till lönekost­nader. Denna omräkningsfaktor bör bestämmas utifrå.n dels det statsbidrag för lönekostnader som vaGe skola fått redovisningsåret före det nya syste­mets införande, dels skolans dåvarande elevantal.

Lönekostnadsbidraget, som kommittén kallar basbidrag, beräknas så­lunda med hjälp av formeln grundbelopp x omräkningsfaktor x utnytQat antal årselevplatser inom årselevplatsramen.

Till basbidraget läggs sedan i förekommande fall ett tilläggsbidrag - som utgår med viss procent av basbidraget - för sådana kostnader som inte täcks av skolans egna intäkter utöver basbidrag.

SEH-kommittén anser vidare att bidraget per elev till lönekostnader bör 

4    Rik.sdagen 1983/84. 1 saml. Nr 118

Prop. 1983/84:118

50

vara lika stort för likartade utbildningar. Kommittén föreslår därior att den faktor, med vars hjälp grundbeloppet räknas upp, omprövas för nu statsun­derstödd skola som föreslås få statsbidrag i fortsättningen efter en över­gångsperiod om tre år.

Enligt SEH-kommittén kan det föreligga behov av möjlighet att över­gångsvis tilldela en skola bidrag för oförutsedda utgifter. Det nuvarande bidragssystemet innehåller en sådan säkerhetsventil (50 d§ förordningen om enskilda yrkesskolor). SEH-kommittén föreslår därför att ett särskilt belopp om ca 1.5 milj. kr. ställs till regeringens förfogande för oförutsedda utgifter vid de aktuella skolorna (t.ex. drastisk hyreshöjning). Detta be­lopp svarar mot den besparing som görs vid den föreslagna avvecklingen av det statliga stödet till de åtta branschutbildningarna.

SEH-kommittén föreslår vidare att det statliga stödet till de skolor'som kan komma alt framdeles förklaras berättigade till statligt stöd utifrån de kriterier som föreslagits skall utgå med bidrag motsvarande 80%' av den statliga riksmedelskostnaden för statsbidrag till lärarlöner (inkl. statsbi­drag till socialavgifter) per elev och år för närmast motsvarande utbildning i den kommunala gymnasieskolan. Utifrån denna riksmedelskostnad får från fall till fall avgöras vilken faktor som skall användas för att fastställa storleken av bidraget per elev och år. samt huruvida tilläggsbidrag till lokaler och utrustning skall utgå eller inte.

Den faktor varmed grundbeloppet skall multipliceras och i förekomman­de fall procenttal för tilläggsbidrag bör fastställas av regeringen, när den förklarar skolan berättigad till statsbidrag. Det bör ankomma på skolöver­styrelsen att tillhandahålla beräkningsunderlag och lämna förslag till om­räkningsfaktor och procenttal för tilläggsbidrag. Regeringen bör normalt kunna förklara en skola på gymnasial nivå berättigad till bidrag fr.o.m. första verksamhetsåret.

6.3 Bidrag till undervisningsmateriel

SEH-kommittén erinrar om att det för närvarande under anslaget Bidrag till undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m.m. finns en post för anskaffning av första uppsättningen stadigvarande undervisningsmateriel vid enskilda yrkesskolor. Det är enligt SEH-kommittén angeläget att en post även fortsättningsvis tas upp under förevarande anslag för investe­ringsbidrag till utrustning. Det bör enligt kommittén vara möjligt att få bidrag även för utrustning som ersätter försliten materiel. Bidrag bör utgå med högst 75% av kostnaderna. Ansökan om bidrag bör inges till skol­överstyrelsen som bestämmer storleken av bidraget.

Prop. 1983/84:118

51

7    Fristående skolors relationer till det allmänna utbildningsväsen­det (kap. 8-11)

Kapitlen 8-11 behandlar ur olika aspekter de fristående skolornas rela­tioner till det allmänna utbildningsväsendet. Bl.a. behandlas frågor om tillträde till de fristående skolorna, dess läroplaner, belygsättning, vilken behörighet de olika utbildningarna skall kunna ge samt rätten till studie­stöd. Frågan om statlig tillsyn och därmed sammanhängande problem diskuteras ocksä.

7.1 Fristående skolors inträdesfordringar, läroplaner, betyg, kompetens­värde m.m.

Belräffande fristående skolors inträdesfordringar, läroplaner, betyg, kompetensvärde m. m. anför SEH-kommittén bl. a. följande.

Fristående skolor som får statsbidrag bör i princip vara öppna för alla. De måste emellertid kunna ha de inträdesjördringar i fråga om skolunder­byggnad, praktik m. m. som behövs för att eleverna skall kunna genomgå utbildningen med tillfredsställande resultat. I flertalet fall bör det i första hand få ankomma på huvudmannen själv att avgöra vilka inträdeskrav som skall gälla. Det bör normalt räcka med att inträdesfordringarna skall vara godkända av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Mot­svarande bör gälla beträffande urvalsgrunder. Behörighet och urval vid intagning till fristående skolor bör enligt kommittén således inte regleras genom kompetensförordningen.

När det gäller skolor som inte får statsbidrag men pä egen begäran ställs under statlig tillsyn bör som villkor för detta inte normalt krävas att intagningsprinciper skall vara godkända av statlig myndighet.

Läroplanerna bör enligt SEH-kommiUén alltid innehålla mål och huvud­moment. Mera detaljerade uppgifter (kursplaner) är behövliga endast för att utbildningens kompetensvärde skall kunna fastställas. 1 läroplansarbe­tet bör skolans egna synpunkter få slå igenom så att dess egenart tas till vara i så stor utsträckning som möjligt.

1 läroplanen för gymnasieskolan ingår limplaner. Statlig myndighets godkännande av något slags timplan för fristående utbildning är inte alltid nödvändigt. Samma syfte bör som regel kunna nås ändå. Vissa tidsramar, om än inte så ingående som timplanerna i gymnasieskolans läroplan, kan emellertid behövas i de fall där statsbidrag eller studiestöd lämnas.

Enligt SEH-kommittén kan den som gått igenom en fristående skola på gymnasial eller eftergymnasial nivå normalt antas ha nytta av ett dokument som åtminstone utgör ett intyg om vilken utbildning han har fått. Intyg över genomförd ulbiidning kan, särskilt om det också innehåller betyg, vara av värde inför fortsatta studier. Men ett dokument kan vara till nytta även i andra sammanhang, t. ex. vid ansökan om anställning.

Prop. 1983/84:118

52

SEH-kommittén anser, atl i regel bör som villkor för att en fristående skola med utbildning på gymnasial eller eftergymnasial nivå skall få stats­bidrag eller ställas under statlig tillsyn krävas att eleverna på begäran skall kunna få ett intyg om genorngången utbildning och också betyg från denna när sådant kan ha betydelse för fortsatt utbildning.

Riksinternatskolor och privatskolor som omfattas av privatskolförord­ningen har i princip skyldighet att följa gymnasieskolans läroplan. De bör också liksom hittills tillärnpa gymnasieskolans bestämmelser om betyg.

Även i åtskilliga andra fall kan det enligt kommittén finnas skäl till att kräva att utbildningsdokumentet skall utformas enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer (skol-översiyielsen ellei" Universitets- och högskoleämbetet). Därigenorrt kan elevernas utbildning lättare relateras till vad som föreskrivs i fråga om t.ex. behörighet och urval till högskoleutbildning. Det är angeläget att sökande från fristående skolor inte skall behöva behandlas annorlunda på grund av atf dokumentation saknas eller är utformad på ett sätt som inte passar för det antagningssystem som gäller för den fortsatta utbildningen.

En speciell fråga är enligt SEH-komitiitién huruvida genorngång av en minst tvåårig fristående skola för yrkesutbildning bör rnedföra allmän behörighet till grundläggande högskoleutbildning Qfr regleringen beträf­fande specialkurser i gymnasieskolan). I överensstämmelse med vad som gäller för specialkurserna i gymnasieskolan bör en sådan fristående utbild­ning som nu nämnts ge allmän behörighet till grundläggande högskoleut­bildning, under förutsättning att den omfattar sådan undervisning i engels­ka och svenska som moisvarar två årskurser på någon linje i gymnasiesko­lan eller att den sökande har kompletterat sin utbildning med sådana kunskaper i engelska och svenska. Kornmitlén finner det inte angeläget att undervisning i svenska och engelska tas med i lärokursen för sädana estetisk-praktiska utbildningar som nu inte har sådan undervisning. Dels är eleverna i dessa utbildningar så gamla - medelåldern vid dessa skolor ligger mellan 22 och 27 år - att ett stort antal av dem kan förutsättas redan ha denna behörighetsgivande utbildning efter tidigare studier. Dels är flertalet av dessa utbildningar förutbildningar till sådan högskoleutbildning som ännu inte har krav pä allmän behörighet enligt nu angivna regler och knappast kommer att få det.

För att en fristående utbildning skall kunna helt jämställas med en utbildning i gymnasieskolan vid tillämpningen av regler om särskild behö­righet måste den fristående utbildningen ha i allt väsentligt samma innehåll och följa samma regler för belygsättning.

För att de som från en fristående skola söker sig till grundläggande högskoleutbildning i en wrva/.?situation skall behandlas på samma sätt som sökande från gymnasieskolan räcker det inte att den fristående utbildning­en har väsentligen samma innehåll som utbildning av visst slag i gymnasie­skolan. Den måste också följa samma regler för betygsättning.

Prop. 1983/84:118

53

Bilagorna 2, 3 och 4 lill tillämpningsföreskrifterna till 5 kap. högskoleför­ordningen bör enligt SEH-kommittén ta upp de fristående utbildningar som ställts under statlig tillsyn och som ger allmän och särskild behörighet till grundläggande högskoleutbildning. Föreskrifter om behörighet till grund­läggande högskoleutbildning bör inte skrivas in i bestämmelserna för fristå­ende skolor utan uteslutande regleras i bestämmelser som rör den motta­gande högskoleutbildningen.

7.2       Statligt studiestöd m. m.

Enligt SEH-kommittén måste vissa insyns- och kontrollmöjligheter fin­nas för att en utbildning skall kunna ligga till grund för rätt till studiestöd för eleverna. Kravet på att utbildningen antingen skall vara statsunder­stödd - varvid staten kan tillförsäkra sig erforderliga kontrollmöjligheter - eller enbart ställd under statlig tillsyn bör därför stå kvar.

Om en frislående utbildning är statsunderstödd bör den enligt kommittén praktiskt taget alltid kunna anses vara av sådant värde för både samhället och eleverna alt det är motiverat att ge eleverna rätt till studiestöd under samma förutsättningar som gäller för elever i utbildning inom det allmänna utbildningsväsendet.

Ej statsunderstödda fristående utbildningar kan inte genomgående sägas vara av sådan betydelse för vare sig samhället eller eleverna att de i fråga om rätt till studiestöd för eleverna bör jämställas med utbildningar inom det allmänna utbildningsväsendet. SEH-kommittén anser dock att en fram­ställning från huvudmannen om att utbildningen skall ställas under statlig tillsyn för att eleverna skall kunna få studiestöd bör prövas utifrån en generös attityd, åtrninstone när det gäller gymnasial utbildning.

Frågan huruvida eleverna i en fristående skola med gymnasial eller eftergymnasial utbildning skall kunna få studiestöd eller inte bör avgöras i samband med att utbildningen vid skolan blir statsunderstödd eller ställs under statlig tillsyn.

7.3       Statlig tillsyn

Enligt SEH-kommittén bör det inte uppställas några särskilda regler eller kriterier för att en fristående skola som inte är statsunderstödd skall kunna få stå under statlig tillsyn. Det bör få avgöras från fall till fall med beaktande av bl.a. sådana hänsyn som intresset av att utbildningen kan tillerkännas ett visst kompetensvärde eller att eleverna kan få studiestöd.

Såväl skolöverstyrelsen som länsskolnämnden bör normalt vara tillsyns­myndigheter. Tillsynsmyndighet bör genom besök vid skolan och på annat sätt hålla sig underrättad om att skolan följer de regler som har ställts upp som villkor för tillsynen och att skolans verksamhet i övrigt bedrivs på ett tillfredsställande sätt. Ett beslut om att ställa en skola under statlig tillsyn bör normalt gälla tills vidare.

Prop. 1983/84:118

54

Det utgör enligt kommittén en administrativ förenkling om det i samband med beslut om statlig tillsyn också fastställs vilken behörighet som genom­gång av utbildning vid skolan ger. Likaså bör det i samband med sådant beslut anges om eleverna är berättigade till studiestöd eller inte. Kommit­tén har lämnat förslag till utformning av tillsynsbeslut.

SEH-kommittén anser att det fortfarande kan finnas skäl för att en statlig myndighet på förekommen anledning skall kunna inspektera en fristående skola som annars inte står under statlig tillsyn, om skolan tar emot elever under viss ålder. Det bör också finnas en möjlighet till ingri­pande genom vitesförbud, om allvarliga missförhållanden framkommer vid inspektionen och inte rättas till.

SEH-kommittén finner det naturiigt att låta åldersgränsen sammanfalla med myndighetsåldern.

Kommitlén presenterar även ett förslag till lag om ändring i skollagen (1962:319) med denna innebörd.

8    Vissa särskilda frågor. Rättslig reglering m. m. (kap. 1214)

I det tolfte kapitlet redovisar SEH-kommittén sina överväganden och förslag i vissa särskilda frågor, t. ex. samverkan mellan skolor i offentlig och enskild regi. och i det trettonde kapitlet behandlas frågor som rör den rättsliga regleringen av kommitténs förslag.

SEH-kommittén föreslår därvid bl.a. att statsbidrag lill Svenska hem­slöjdsföreningarnas riksförbunds riksomfattande kursverksamhet skall utgå med bidrag per undervisningstimme motsvarande 75% av det högre statliga schablonbidraget till studiecirkelverksamhet enligt förordningen (1981:518) om statsbidrag till studiecirklar m. m. 

Riksdagen har beslutat Qfr bl.a. UbU 1977/78:7. rskr 35) att det skall vara möjligt för landstingskommunerna och enskild huvudman att med statsbidrag anordna konsumlionsulbildning (lanthushållsskola). Det finns enligt SEH-kommittén inte längre anledning för enskild huvudman att hos regeringen genom årlig ansökan begära att den skall få vara huvudman för. ifrågavarande utbildning.

SEH-kommittén föreslår avslutningsvis atl ett antal förordningar som är föråldrade arbetas om, bl.a. förordningen av statsbidrag till vissa privat­skolor, privatskolförordningen och förordningen om riksinternatskolor.

En sammanfattning av SEH-kommitténs förslag redovisas i det Qor-londe och sista kapitlet.

Prop. 1983/84:118

55

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1983:1) Fristående skolor för inte längre skolplik­tiga elever

Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av statskontoret, riksrevisionsverket (RRV), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), centrala sludiestödsnämnden (CSN), skolöverstyrelsen (SÖ), regionstyrel­sen i Stockholms högskoleregion, länsskolnämnderna i Stockholms, Kal­mar, Malmöhus, (jöteborgs och Bohus, Värmlands och Kopparbergs län. Svenska kommunförbundet. Landstingsförbundet, Svenska Arbetsgivare­föreningen (SAF), Centralorganisationen SACO/SR (SACO/SR), Tjänste­männens centralorganisation (TCO), Riksförbundet Hem och Skola (RHS), landstingskommunerna i Stockholms, Kalmar, Kristianstads, Värmlands och Kopparbergs län, Stockholms, Lidingö, Malmö, Göte­borgs, Storfors, Filipstads och Leksands kommuner. Riksföreningen för Waldorfpedagogik, De Enskilda Läroverkens Förbund, Medborgarrättsrö­relsen (MRR). Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket, Grännaskolan, Apelrydsskolan, Vackstanässkolan, Bergsskolan i Filipstad, Kristoffer­skolan, Rudolf Steinerskolan i Göteborg, Bladins skola, Nyckelvikssko­lan, Föreningen Handarbetets Vänner. Anders Beckmans skola. Svenska Hemslöjdsföreningarnas . Riksförbund (SHR), Geriesborgsskolan, Hovedskous målarskola. Domen Konstskola, Kursverksamhetens vid Gö­teborgs universitet Konstskola (Kv. Konstskola), Kursverksamhetens vid Stockholms universitet Balettakademi, Stockholms Tekniska institut (STI). stiftelsen Capellagården, Svenska Akeriförbundet. Sveriges hant­verks- och industriorganisation-Familjeföretagen (SHIO). Institutet för op­tometri (IFO), Jnstitutet för försäkringsutbildning. Köpmannainstitutet. Kooperativa förbundet (KF), Svenska Laboratorieassistentföreningen, Röda Korsets sjuksköterskeskola. Centerns ungdomsförbund (CUF). Folkpartiets ungdomsförbund (FPU), Moderata ungdomsförbundet (MUF) samt Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund (SSU).

Yttranden har dessutom inkommit från Nämnden för hemslöjdsfrågor. Svenska hälso- och sjukvårdens Qänstemannaförbund, Sveriges Reklåm-byråförbund, Fredrika Bremerförbundet och Maharishis högskola för Na­turens lag.

1    Remissinstansernas allmänna inställning till fristående skolor på gymnasial nivå

Det område inom vilket kommittén har haft att ange sina förslag beträf­fande fristående skolor för inte längre skolpliktiga elever har genom direk-

Prop. 1983/84:118

56

liven varit relativt begränsat. Förslagen skulle koncentreras till skolor som meddelar undervisning enligt gymnasieskolans läroplan med tre- och två­åriga studievägar. För enskilda yrkesskolor skulle förslagen främst avse förenklade statsbidragsbestämmelser. Vägledande skulle också vara att statsbidrag även framledes skall utgå till vissa skolor samtidigt som regler­na inte får medföra att ett omfattande system av enskilda skolor växer upp vid sidan av det allmänna utbildningsväsendet. Några remissinstanser har anfört synpunkter av mer principiell natur som delvis anknyter till direkti­vens begränsningar.

RHS framhåller att reglerna för fristående skolor visserligen är en liten fråga i förhållande till frågan om det allmänna skolväsendets utformning men ändå rör viktiga principer. De fristående skolorna kan även i framti­den lämna viktiga bidrag till utvecklingen av vårt skolväsende i dess helhet. De bör få arbeta på rimliga ekonomiska villkor. De fristående skolorna representerar ofta ett starkt föräldraengagemang som kan vara en stimulans också för de allmänna skolorna. För att de fristående skolornas försöksverksamhet både på det pedagogiska och det ekonomiska området skall bli av verklig betydelse krävs enligt RHS att skolorna inte får en alltför obetydlig omfattning.

SAF finner det otillfredsställande och oacceptabelt att principfrågan om utbildningsalternativ inte närmare belyses i kommitténs slutbetänkande. SAF ser det som en viktig principfråga och samfidigt som en fråga av stor praktisk betydelse att reella förutsättningar skapas för alternativ såväl inom som vid sidan av samhällets utbildningssystem på olika nivåer. Kommittén har enligt SAF varken med de nu föreliggande eller tidigare redovisade förslagen tagit klar ställning i dessa avseenden. Även om en rad av de framlagda förslagen innebär en välkommen positiv utveckling i frågan om samhällets förhållande till fristående skolor, innebär andra för­slag enligt SAF samtidigt restriktioner och hinder.

De Enskilda Läroverkens Förbund anser atl samhället med glädje, tack­samhet och öppenhet skall slödja sådan ulbiidning över grundskolans nivå, som i något avseende är ett komplement eller alternaliv till det allmänna utbildningsväsendet, vad avser sakinnehåll och pedagogiska metoder.

Moderata ungdomsförbundet (MUF) understryker att det inte är till­räckligt att fristående skolor får finnas. Staten bör ställa sig neutral i valet av huvudman. Detta måste innebära en aktiv vilja från stat och kommun alt göra det ekonomiskt möjligt för alla familjer att välja mellan olika skolor. Det offentliga stödet skall ges lika till olika skolor oavsett huvud­man, under förutsättning att skolan följer läroplanen eller har fåll sin kursplan godkänd. Endast på delta vis uppfylls enligt MUF de olika internationella konventionernas grundläggande syfte; att ge elever och föräldrar en reell möjlighet att välja mellan olika skolor.

Prop. 1983/84:118

57

2    Gränsdragning mellan gymnasial och eftergymnasial utbildning

SEH-kommittén föreslår att vissa fristående, statsunderstödda skolor som i dag bedöms ligga på gymnasial nivå skall behandlas som utbildning på högskolenivå vad gäller bl.a. tillsynsmyndighet. Kommittén anser att statsbidrag till dessa utbildningar bör bestridas ur sektorsanslag eller ur anslaget Bidrag till kommunal högskoleutbildning m. m.

1 denna fråga är remissopinionen splittrad. Några remissinstanser, inkl. huvudmännen för de fyra berörda skolorna, tillstyrker kommitténs förslag medan andra är mer tveksamma. Hit hör flera myndigheter inom utbild­ningsväsendet bl.a. UHÄ, CSN och SÖ.

Frågan om gränsdragningen mellan gymnasial och eftergymnasial utbild­ning är enligt UHÄ komplicerad. Den kan i vissa fall ha ett mer teoretiskt intresse medan den i andra fall kan ha praktiska implikationer. 1 allmänhet fordras allmän behörighet, dvs. genomgång av gymnasieskolan (motsva­rande), men för en del utbildningslinjer gäller enbart grundskoleutbildning som behörighetsvillkor. Inte heller för konstnärliga m.fl. utbildningar till-lämpas bestämmelserna om allmän behörighet. Det var enligt prop. 1975:9 om reformering av högskoleutbildningen regeringens mening att det på sikt skall råda överensstämmelse mellan å ena sidan den organisatoriska av­gränsningen av högskolan, å andra sidan behörighetsvillkoren, dvs. att all högskolebehörighet i princip skall grundas på genomgången gymnasiesko­la. Fr. o. m. antagningen till höstterminen 1984 kommer praktiskt taget alla nu grundskolebaserade högskoleutbildningar att baseras på gymnasiesko­lan. För flertalet konstnärliga utbildningar kommer dock tills vidare be­stämmelserna om allmän behörighet inte att tillämpas.

Enligl UHÄ måste en bedömning som gäller en utbildnings formella "nivå" grundas pä en ingående granskning av berörda skolors utbildning. UHÄ är därför inte berett att nu tillstyrka den föreslagna förändringen. UHÄ ifrågasätter också betydelsen för berörda studerande av den före­slagna, huvudsakligen formella ändringen.

För den studerande kan klassificeringen enligt CSN ha stor ekonomisk betydelse. En yngre elev i gymnasial utbildning kan exempelvis få större bidragsbelopp i studiehjälp än en jämnårig som deltar i eftergymnasial utbildning och som är hänvisad till studiemedel. Om utbildningarna klassi­ficeras som högskoleutbildningar kan inte särskilt vuxenstudiestöd bevil­jas.

Det är inte ovanligt att elever i t. ex. konstnärliga utbildningar fortsätter på Konstfackskolan eller först går på Konstfackskolan och därefter i utbildningar med speciella inriktningar. Eftersom antalet terminer med studiestöd är begränsat kan den studerande komma i den situationen all han inte beviljas studiestöd för fortsatt utbildning om kommitténs förslag godtas. 5    Riksdagen 1983/84. 1 saml. Nr 118

Prop. 1983/84:118

58

Sett ur den studerandes synpunkt är det alltså enligl CSN fördelaktigare om ifrågavarande utbildningar även i fortsättningen betraktas som gymna­siala. Utgångspunkten för klassificeringen måste dock, även enligt CSN givetvis vara den bedömning man gör om utbildningens nivå.

Enligt SÖ har de utbildningar som kommittén föreslagit skall överföras 'till högskolan karaktären av högre specialkurser. Sådana utbildningar till­hör gymnasieskolan. SÖ vill dock ej motsätta sig kommitténs förslag.

SACO/SR kan inte se någon övertygande argumentering för kommitténs förslag om att klassificera vissa utbildningar som högskoleutbildning.

Allmänt är det enligt SACO/SR oroande att gränsdragningen mellan gymnasiala utbildningar och högskoleutbildning blir mer och mer diffus. Det är angeläget att det klargörs vad som kännetecknar en högskoleutbild­ning. En möjlig utgångspunkt för en definition av högskoleutbildningar är högskolelagen där forskningsanknytning anges som grundläggande kriteri­um för högskoleutbildningar.

Enligt styrelsen för Gerlesborgsskolan i Stockholm har utvecklingen på det grundläggande konstnäriiga utbildningsområdet vid skolan under sena­re år fått en allt tydligare postgymnasial karaktär. Styrelsen föreslår därför att skolan får UHÄ som huvudman.

3    Kriterier för statligt stöd m. m.

SEH-kommittén anför som övergripande villkor för statsbidrag till fri­stående skola över grundskolenivån att skolan i någon form skall vara ett komplement till det allmänna utbildningsväsendet.

Kommittén har även redovisat förslag i fråga om fortsatt statsbidrag till de olika skolor som nu får bidrag med utgångspunkt i sina kriterier för statligt stöd.

En kraftig majoritet bland remissinstanserna stöder kommitténs förslag i fråga om kriterier för statligt stöd samt i huvudsak också den redovisade tillämpningen av dessa för nu statsunderstödda skolor. Hit hör bl. a. CSN, SÖ, länsskolnämnderna i Siockholms, Göteborgs och Bohus, Värmlands och Kopparbergs län. Svenska kommunförbundet. Landstingsförbundet, TCO, flertalet berörda kommuner och landstingskommuner, flertalet fri­stående skolor på gymnasial nivå samt CUF, FPU och SSU.

SÖ tillstyrker i princip kommitténs förslag men redovisar i några fall en annan syn på konsekvenserna för ifrågavarande skolor. Beträffande Sigrid Rudebecks gymnasium och Göteborgs högre samskola förutsätter SÖ fort­satta överläggningar med vederbörande kommunala myndigheter i syfte att inordna ifrågavarande utbildningar i den kommunala gymnasieskolan. Överläggningarna bör framdeles i första hand skötas av länsskolnämnden i Göteborgs och Bohus län. I avvaktan på resultatet härav bör statsbidrag tills vidare utgå.

Prop. 1983/84:118

59

SÖ förordar vidare att statsbidraget till Stockholms tekniska institut (STI) avvecklas under en treårsperiod med start fr.o.m. budgetåret 1984/85. Likartade utbildningar bör kunna ingå i det kommunala skolvä­sendet i Stockholm och vid den särskilda skolenheten för kommunal vux­enutbildning i Katrineholm (KTS), som redan nu har riksintagning. För fortsatta överläggningar med kommunen anser SÖ det nödvändigt att en bestämd tidpunkt nu beslutas för avvecklingen av statsbidraget till STI.

I avvaktan på resultatet av den försöksverksamhet med estetisk-prak­tiska utbildningar som SÖ föreslår starta fr. o. m. läsåret 1984/85 tillstyrker SÖ fortsatt statsbidrag till Capellagården, Nyckelviksskolan, Pernbys må­larskola. Konstskolan Idun Loven, Gerlesborgsskolan, Hovedskous må­larskola. Domen Konstskola och Kursverksamhetens vid Göteborgs uni­versitet Konstskola.

SÖ har senast i anslagsframslällningen för budgetåret 1983/84 räknat med att statsbidraget till Kursverksamhetens vid Stockholms universitet Balettakademi avvecklas successivt på grund av att dansarutredningen har föreslagit en sådan avveckling när dansarutbildning kommil till stånd i gymnasieskolan. En tvåårig kurs för yrkesdansare finns numera inom gymnasieskolan i Stockholm. SÖ vidhåller denna uppfattning men anser att tidpunkten för avvecklingen bör vara beroende av genomförandet av ovannämnda förslag rörande den estetisk-praktiska utbildningen i gymna­sieskolan. I avvaktan härpå bör statsbidrag tills vidare utgå.

RRV biträder förslagen till kriterier men anser, med utgångspunkt från en lillämpning av de föreslagna kriterierna, att ytterligare utbildningar borde kunna uteslutas ur stödsystemet såsom t.ex. Göteborgs högre sam­skola, Sigrid Rudebecks gymnasium, Apelrydsskolan och Vackstanässko­lan eftersom dessa skolor föreslås få fortsatt stöd främst med motivet att stöd utgått sedan lång tid tillbaka.

Svenska kommunförbundet framhåller att det mot bakgrund av gymna­sieutredningens förslag och försöksverksamheter i anslutning till dessa inom det gymnasiala skolområdet finns skäl för en restriktiv hållning till utökning av antalet enskilda skolor.

I fråga om formerna för statligt stöd till fristående skolor betonar Svens­ka kommunförbundet vidare att statligt stöd till fristående skolor inte får medföra minskat stöd till det allmänna skolväsendet. Stödet får inte heller åsamka kommunerna ökade kostnader.

För skolor som ställs under samhällets kontroll och som ges statligt stöd, bör enligt FPU elevavgifter inte tas ut. Det är principiellt felaktigt att man skall kunna köpa sig en "bättre" utbildning. Dessa utbildningar måste stå öppna för alla som önskar sig dit. Att elevavgifter inte tas ut bör alltså enligt FPU vara ytterligare ett kriterium för erhållande av statsbidrag.

Avvikande uppfattningar beträffande kommitténs förslag anförs av i första hand SAF, MUF och Medborgarrättsrörelsen (MRR) samt, ur an­nan synvinkel, av Stockholms kommun.

Prop. 1983/84:118

60

SAF framhåller att möjligheten alt även fortsätlningsvis driva fristående skolor i form av företagsskolor i vårl land torde vara av den allra största betydelse såväl för utvecklingen av svensk yrkesutbildning och industriell verksamhet över huvud taget som för möjligheterna till direkta insatser för ungdomen inom ramen för den s. k. ungdomsgarantin. Sedan statsbidragen till företagsskolor avvecklats har ytterligare ett antal företagsskolor av­vecklats. Inga nya har tillkommit. De återstående har i några fall kunnat få visst stöd genom att kunna delta i den pågående försöksverksamheten med gymnasial läriingsutbildning. SAF finner det vara utomordentligt angeläget att möjligheterna för bidrag till företagsskolorna på nytl tas upp till behand­ling. Det kan under inga förhållanden accepteras att företagsskolorna ges en sämre ställning i detta avseende än andra fristående skolor för inle längre skolpliktiga elever.

MUF anser att statsbidraget till fristående skolor bör ges som ett scha­blonbelopp per elev och att beloppets storlek bör samordnas med motsva­rande stöd till offentlig utbildning. Stödel bör också kunna ges till företags-anknuten gymnasieutbildning.

De villkor som uppställts av kommittén för erhållande av statligt stöd är enligt MRR inte godtagbara. Villkoret att utbildningen i den fristående skolan skall komplettera gymnasieskolan genom sakinnehåll eller sin peda­gogik eller på annat sätt innebär, enligl MRR, att det allmänna har mono­pol på alla de gymnasielinjer och kurser som det själv driver utom för det fall att de fristående skolorna tillämpar en speciell pedagogik. Stor frihet måste ges åt enskilda initiativ och stöd lämnas av det allmänna inom vida ramar. Erfarenheten frän andra länder visar att konkurrens är nyttig även på undervisningens område. MRR anser därför att det slatliga stödet lill fristående skolor inom gymnasieskolans ram inte bör begränsas på det sätt som föreslås i betänkandet.

De av kommittén föreslagna kriterierna för statligt stöd till privatskolor på gymnasial nivå överensstämmer enligt Stockholms kommun med de bidragsgrunder som riksdagen beslutat skall gälla för privatskolor på grundskolenivå. Kommitléns förslag skulle innebära enhetliga principer för statligt stöd lill fristående skolor på alla nivåer i utbildningsväsendet.

I en situation då kommunen står inför hårda omprövningar och bespa­ringar på inte minst skolans område till följd av bl. a. minskade anslag från staten kan inte, enligt kommunen, de privata skolorna undantas från om­prövning. Riksdagens beslut om ökade anslag till dessa skolor på grund­skolenivå har hittills gett upphov till motsvarande krav på höjda resursin­satser för kommunernas del. Stockholms kommun har inga medel till atl stödja sådan verksamhet.

Förslaget från kommittén att utvidga det ekonomiska stödet till privata skolor på gymnasienivå kommer samtidigt som Stockholms kommun ålagts att skära ned sin gymnasieskolorganisation med sex gymnasieskol-enheler. Förslaget är mot denna bakgrund svårt att förstå, menar kom­munen.

Prop. 1983/84:118

61

Stockholms kommun anser i princip alt kostnaderna för verksamheten efter avgiftsintäkter, privata bidrag m. m., som privatskolorna begär sam­hällets stöd för, i sin helhet skall riktas till statsmakterna, eftersom riks­dagsbeslut om statsbidrag legat till grund för förväntningar på kommunalt ekonomiskt stöd.

4    Vissa skolor med branschinriklad utbildning

Kommittén föreslår i sitt slutbetänkande att åtta nu statsunderstödda fristående utbildningar inte längre skall vara berättigade till statligt stöd. Det gäller i första hand branschinriklade utbildningar med internrekryte­ring.

Flertalet remissinstanser delar kommilténs uppfattning i frågan. Huvud­männen för resp. utbildning avvisar dock kommitténs förslag. Köpman-nainslilulet och Svenska Akeriförbundet framhåller bl.a. att deras resp. bransch domineras av småföretag och att de anställda genomgående har relativt kort grundutbildning.

Även Kooperativa förbundet (KF) är kritiskt till kommitténs förslag. De motiv SEH-kommittén anför för att slopa statligl stöd åt Vår gårds utbild­ningar, kan enligt KF inte anses vara i överenstämmelse med samhällets intresse och intentioner och kommitténs direktiv.

Enligt lång tradition spelar i den konsumentkooperativa rörelsen utbild­ningsfrågor en avgörande roll för verksamhetens utveckling och inriktning. För enskilda individer har kooperativ utbildning betytt möjlighet till såväl gymnasial som högskoleinriktad utbildning som inte bara varit yrkesinrik­tad utan haft en bredare samhällsorientering, framhåller KF.

Enligt Institutet för opiometri (IFO) har frågan om statsbidrag inte bara en ekonomisk aspekt. Den har även stor betydelse för verksamhetens tyngd. Utbildningen är inte att betrakta som internrekrytering inom före­tag, menar IFO, utan som en fort- och vidareutbildning för en yrkeskår, i delta fall tillhörande hälso- och sjukvårdspersonalen. IFO framhåller vi­dare att dess utbildning leder fram till en av riksdagen lagstadgad behörig­het.

IFO föreslår att institutet även i fortsättningen tilldelas statsbidrag och att verksamheten betraktas som en utbildningsform motsvarande högsko-, lans.

IFO välkomnar ett förenklat statsbidragssystem där även samhället kan få ett större inflytande över verksamheten. Detta i avvaktan pä överföring till högskolan.

SAF finner det felaktigt att avveckla statsbidragen till de åtta skolorna med branschinriklad utbildning.

Elever vid företagsskolor har av tradition anställts i resp. företag. Ut­bildningen vid en företagsskola har ändå inte kunnat jämställas med intern-

Prop. 1983/84:118

62

utbildningen av anställda eftersom anställningen varit en förutsättning för utbildningen och inte tvärtom. Det tidigare särskilda statsbidraget till före­tagsskolor har formellt avvecklats. Att nu föreslå avveckling också av de särskilda statsbidragen enligt förordningen om enskilda yrkesskolor med hänvisning just till att eleverna är anställda och att det normalt inte utgår statligt stöd till internutbildning i företagen förefaller enligt SAF därför minst sagt tveksamt.

5   Statsunderstödda fristående skolors plats i planeringssystemet för den gymnasiala utbildningen m. m.

SEH-kommittén föreslår att alla årselevplatser i de statsunderstödda fristående skolorna på gymnasial nivå skall ingå i totalramen för det nya planeringssystemet för gymnasieskolan och att platserna på sikt skall fördelas på olika delramar allt efter utbildningarnas karaktär. Det totala antalet årselevplatser för gymnasial utbildning bör i konsekvens härmed ökas med ca 3 000 årselevplatser som nu finns vid de statsunderstödda fristående skolorna.

SEH-kommittén anser att driftbidrag till all fristående gymnasial utbild­ning som inordnas i det nya planeringssystemet bör bekostas ur anslaget Bidrag till driften av gymnasieskolor.

Kommitténs förslag godtas av flertalet remissinstanser bl. a. statskon­lorel, RRV, Svenska kommunförbundet, TCO, SÖ och flertalet berörda länsskolnämnder och kommuner. Flera av dessa instanser hyser dock viss oro över att antalet elevplatser i gymnasieskolan kan komma att minska om de fristående skolorna skall ingå i samma totalram.

Länsskolnämnderna i Kalmar och Värmlands län påpekar att del all­männa skolväsendet i dag genomgår avsevärda förändringar beträffande dimensioneringen eftersom antalet 16-åringar kraftigt sjunker. Detta inne­bär att tilldelningen av årselevplatser till resp. skola minskar. På samma sätt som elevantalet sjunker vid de kommunala skolorna, är det rimligt, att även fristående skolor som ger motsvarande utbildning, får vidkännas en reducering av antalet årselevplatser.

För atl underlälta hanteringen av gymnasieskolans ramar bör årselev­platserna för de statsunderstödda fristående skolorna enligt SÖ ges en särskild ram som inkluderar såväl minst ettåriga grundskoleanknutna stu­dievägar som högre specialkurser och kurser, som är kortare än ett läsår. I sammanhanget bör enligt SÖ noteras att organisations- och läroplansför­ändringar kan föranleda beslut som ändrar redovisningen av antalet års­elevplatser från år till år såvida platserna redovisas sektorsvis och på stora och lilla ramen samt om deltidskurser ingår.

För att öka överskådligheten och samordningsmöjligheterna bör kostna­derna för de fristående skolorna sammanföras till i huvudsak ett anslag

Prop. 1983/84:118

63

eller en anslagspost. Ehuru viss risk för oöverskådlighet föreligger om kostnaderna inordnas under anslaget Bidrag till driften av gymnasieskolor motsätter sig SÖ i princip inte att så sker fr. o. m. budgetåret 1984/85.

6   Beslut om rätt till statsbidrag

En nästan enig remissopinion tillstyrker kommitténs förslag att regering­en efter yttrande av SÖ normalt skall fatta beslut om rätt till statsbidrag för frislående skola på gymnasial nivå.

Enligt SÖ bör också antalet årselevplatser fastställas av regeringen för vaGe skola, även nu befintliga. I detta beslut bör även ingå antalet bidrags­grundande elevplatser i dellidskurser omräknade till heltidsplatser.

7    Statsbidragssystem för fristående skolor på gymnasial nivå som nu har statligt reglerade tjänster

SEH-kommittén föreslår att statsbidragssystemet för fristående skolor med statligt reglerade Qänster i huvudsak bör anknyta till det system som gäller för gymnasieskolan. Kommittén har föreslagit vissa mindre ändring­ar av nuvarande statsbidragssystem i denna riktning.

Om bidragssystemet för den kommunala gymnasieskolan ändras, bör enligt kommittén även bidragssystemet för de ifrågavarande nio skolorna med statligt reglerade Qänsler anpassas till det nya systemet.

En majoritet av remissinstanserna, bland dem De Enskilda Läroverkens Förbund, riksinternatskolorna och Bergsskolan i Filipslad tillstyrker kom­mitténs förslag.

Statskontoret framhåller att utformningen av nya statsbidragsregler för dessa fristående skolor bör samordnas med de överväganden som kan komma att aktualiseras under den fortsatta beredningen av statskontorets rapport om förutsättningarna att införa ett schabloniserat statsbidragssy­stem för gymnasieskolan.

50 och länsskolnämnden i Malmöhus län anför att del i avvaklan på beredningen av slatskonlorets principförslag till nytt statsbidragssystem för gymnasieskolan inte finns några motiv för ändringar i nu gällande system för statsbidrag till fristående skolor med statligt reglerade Qänster.

8    Statsbidragssystem för fristående skolor på gymnasial nivå som inte har statligt reglerade tjänster

SEH-kommittén föreslår ett nytt statsbidragssystem för fristående sko­lor som inte har statligt reglerade Qänster. Systemet för bidrag till friståen-

Prop. 1983/84:118

64

de skolor på grundskolenivå bör enligt SEH-kommittén tas som utgångs­punkt för bidraget som skall beräknas per elev. Bidraget måste för gymna­sial nivå därvid räknas upp med hjälp av en för vae skola fastställd faktor så alt bidraget blir så stort att det, multiplicerat med antalet elever vid skolan, ger ett sammanlagt statsbidrag för lönekostnader som kan anses vara kostnadsneutralt vid jämförelse med nu utgående statsbidrag till löne­kostnader. Denna omräkningsfaktor bör bestämmas utifrån dels det stats­bidrag för lönekostnader som vaGe skola fått redovisningsåret före det nya systemets införande, dels skolans dåvarande elevantal.

Till detta bidrag läggs sedan i förekommande fall ett tilläggsbidrag för sådana kostnader som inte täcks av skolans egna intäkter.

Det är enligt kommittén inte angeläget att ge bidrag till fristående skolor för heltidskurser som är kortare än en termin eller till dellidskurser, oav­sett längd. Det är dock nödvändigt alt göra några undantag för nu statsun­derstödda skolor. För att en utbildning skall kunna komma i fråga för bidrag bör utbildningen omfatta termin om minsl 16 arbetsveckor. För att bidrag skall lämnas med fullt belopp per elev och år bör utbildningen omfatta årskurs om minst 32 arbetsveckor.

Bidragets principiella konstruktion tillstyrks av en enig remissopinion som i fiera fall betraktar den förenklade statsbidragshanleringen med stor tillfredsställelse. Dock framhåller SÖ att en mer ingående analys av utgifts­områdena för såväl befintliga enskilda yrkesskolor som eventuellt nytill­kommande fristående skolor i syfte att ytterligare schablonisera bidrags­givningen hade varit önskvärd. I avvaktan på resultatet av statskontorels slalsbidragsutredning samt med hänsyn till atl systemet förutsätts bli om­prövat tillstyrker SÖ i huvudsak det föreslagna nya statsbidragssystemet. Vissa justeringar blir emellertid nödvändiga bl.a. med hänsyn lill läro­plansarbete. Detta bör ske i samband med att omräkningsfaktor och lill-läggsbidrag fastställs för vaGe skola. Vidare framhåller SÖ att kontinuerli­ga omräkningar bör ske med hänsyn till pågående revideringar av läropla­ner. Härvid bör målsättningen vara att åstadkomma en i möjligaste mån likvärdig undervisningsresurs för likartade utbildningar.

De olika fristående skolorna har dock i många fall synpunkter på detaljer i tillämpningen av det föreslagna statsbidragssystemet.

Nyckelviksskolans slyrelse ansluter sig till förslagets grundläggande princip men är kritisk till konstruktionen som bygger på en bidragsnivå grundad på nu utgående statsbidrag. Skolans styrelse anser i stället att en prövning av utbildningarnas nivå, lärartäthet osv. borde legat till grund för dei föreslagna statsbidraget.

Även Stiftelsen Capellagården konstaterar att systemet ger i stort sett oförändrat statsbidrag framledes i förhållande lill del som nu utgår. Därvid förbises enligl Capellagården att man kan konservera orättvisor och felak­tigheter som kan ha vidlåtil systemet.

Capellagården anser att utredningen förbisett alt vissa skolor är jämför-

Prop. 1983/84:118

65

bara, arbetar efter likvärdiga läroplaner och har samma målsättning. Ca­pellagården gör i anslutning till remissyttrandet vissa jämförelser med andra skolor med likvärdig utbildning. En översyn skola för skola av statsbidraget med beaktande av de olika utbildningarnas innehåll bör där­för enligt Capellagården ske.

Liknande synpunkter lämnas från ytterligare några fristående skolor, däribland Kv. Konstskola och från Svenska Hemslöjdsföreningarnas Riks­förbund avseende Sätergläntan Hemslöjdens gård.

Kv. Konstskolan framhåller att skolan är den enda i västra Sverige som erbjuder en konstnärlig grundutbildning utan fackindelning eller specialise­ring på vissa material och tekniker. Behovet av lärartäthet ökar härigenom med åtföljande högre koslnader för den grundläggande utbildningen. Enligt skolans uppfattning finns en väsentlig skillnad mellan specialiserade konstskolor där lärartätheten inte nödvändigtvis behöver vara lika slor och denna bredare grundutbildning.

En annan aspekt på kommitténs förslag, som också kommenteras av några skolor, är frågan om vilka utbildningar av skiftande längd på heltid eller deltid som skall vara berättigade till statsbidrag.

Domen Konstskola har, framhåller man, förulom sin heltidsutbildning också viss deUidsutbildning till vilken statligt bidrag nu ulgår men som inte medtagits i kommitténs underlagsberäkning. Skolan yrkar därför på att de deltidsstudier till vilka statsbidrag nu utgår får omräknas till årselevplatser med åtföljande bidrag.

9    Statlig tillsyn och studiestöd

SEH-kommittén anser att vissa insyns- och kontrollmöjligheter måste finnas för att en utbildning skall kunna ge rätt till studiestöd för eleverna. Kravet på att utbildningen antingen skall vara statsunderstödd eller ställd under statlig tillsyn bör därför enligt kommittén kvarstå. Kommittén anser att en framställning från huvudmannen om att en utbildning skall ställas under statlig tillsyn för att eleverna skall kunna få studiestöd bör prövas utifrån en generös attityd när det gäller gymnasial utbildning. SEH-kom­mittén föreslår vidare att samtliga utbildningar i enskild regi som berättigar till studiestöd skall förtecknas i bilaga till studiestödsförordningen.

Flertalet remissinstanser delar kommitténs uppfattning att vissa insyns-och kontrollmöjligheter bör finnas för att en utbildning skall kunna ge rätt till studiestöd för eleverna. Kravet på att utbildningen skall vara statsun­derstödd eller ställd under statlig tillsyn bör därför enligt remissinstanserna kvarstå.

Centrala sludiestödsnämnden (CSN) framhåller att val av fristående skola kan innebära stora kostnader för den enskilde. Den studerande har inte bara kostnader för uppehället utan också kostnader för terminsav-

Prop. 1983/84:118

66

gifter, studiematerial m.m. Dessa kostnader finansieras ofta genom lån. Att ställa utbildningar under statlig tillsyn kan emellertid enligt CSN med­föra stora kostnader också för samhället. CSN menar därför att prövning­en om en utbildning skall ställas under statlig tillsyn alltid måste göras utifrån värdet av ulbiidning både för samhället och för individen. CSN tillstyrker vidare SEH-kommitténs förslag om att alla utbildningar i enskild regi som berättigar till studiestöd skall förtecknas i bilaga till studiestöds­förordningen. Ur informations- och handläggningssynpunkt är det enligt CSN en fördel om resp. skola är förtecknad med ort och namn och att eventuella begränsningar i fråga om rätt till stöd anges.

10    Behörighet och urval

SEH-kommittén föreslår att fristående skolor på gymnasial nivå som får statsbidrag skall tillämpa regler för intagning och urval som godkänts av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Fristående skola som utan att vara statsunderstödd står under statlig tillsyn bör enligt kommittén normalt själv avgöra vilka inträdeskrav och urvalsgrunder som skall gälla.

Remissinstanserna ansluter sig i huvudsak till kommitténs förslag. SÖ anser dock att inträdesregler bör godkännas av regeringen eller den myn­dighet regeringen bestämmer även för fristående skolor som utan statsbi­drag ställs under statlig tillsyn.

11    Läroplansfrågor

Undervisningen vid fristående skola som står under statlig tillsyn skall enligt SEH-kommittén följa en läroplan som fastställs av central myndig­het. I läroplansarbetet bör skolans egna synpunkter få slå igenom så att dess egenart tas till vara i så stor utsträckning som möjligt.

Majoriteten av remissinstanserna delar SEH-kommitténs uppfattning. De enskilda läroverkens förbund anser att läroplanen för en fristående skola, som är statsunderstödd, bör godkännas av SÖ. Däremot motsätter sig Medhorgarrätisrörelsen (MRR) att SÖ skall fastställa läroplan för undervisningen. Det får anses tillfyllest att den fristående skolan till SÖ inger en läroplan. Något formligt godkännande av denna bör enligt MRR ej fordras. Med ett godkännande skulle SÖ ta ansvar för läroplanen. Det får anses tillräckligt att SÖ genom inspektion kan kontrollera att undervisning­en verkligen hålls på gymnasieskolnivån. För undervisningens detaljer bör skolöverstyrelsen icke iklädda sig ansvar.

Prop. 1983/84:118

67

12    Betyg och kompetensfrågor

Enligt SEH-kommittén kan den som gått igenom en fristående skola på gymnasial nivå normalt antas ha nytta av ett dokument som utgör ett intyg om vilken utbildning han har fått. SEH-kommittén föreslår, att fristående skolor på gymnasial nivå som villkor för rätt till statsbidrag eller statlig tillsyn på begäran skall tillhandahålla eleverna ett intyg om genomgången utbildning och också betyg när sådant kan ha betydelse för fortsatt utbild­ning.

Vidare föreslår kommittén att bilagorna 2, 3 och 4 till de av UHÄ meddelade tillämpningsföreskrifterna till 5 kap. högskoleförordningen bör la upp de fristående utbildningar som ställts under statlig tillsyn och som ger allmän och särskild behörighet till grundläggande högskoleutbildning.

Flera remissinstanser bl.a. SÖ och UHÄ delar kommitténs uppfattning att det är väsentligt alt en utbildning i en fristående skola kan dokumente­ras och i möjligaste män jämföras med en likartad utbildning inom den reguljära gymnasieskolan. UHÄ anser att sådana dokument skall utfärdas även utan elevens särskilda begäran.

Alla utbildningar kan enligt UHÄ inte ingå i förteckningarna med tanke på kravet på överskådlighet och hanteriighet. Det förhållandet att en viss utbildning inte upptas i någon av de nämnda bilagorna befriar dock enligt UHÄ inte antagningsmyndigheten från skyldighet att ändå pröva dess behörighetsvärde.

Länsskolnämnden i Malmöhus län finner det berättigat att genom skärpta bestämmelser försöka hindra all de fristående skolorna blir genvä­gar till eftertraktade högskoleutbildningar. Å andra sidan åsidosätts där­med ett krav på de fristående skolorna: att de i väsentliga avseenden skall erbjuda ett alternativ till gymnasieskolan, att de i något avseende skall vara försöksskolor. Nämnden anser att denna alternativa karaktär borde behål­las fullt ut, även om det skulle innebära att de fristående skolornas elever normalt måste ernå gymnasiekompetens och behörighet genom särskilda prövningar.

Bladins skola föreslär att betygsgivning ej skall ställas som villkor för statlig ullsyn. Skolan tilldelar f. n. inte sina gymnasieelever betyg. Elever­na undergår i stället särskild prövning i de olika ämnena vid andra skolor. Detta påverkar, framhåller skolan, undervisningssituationen i positiv rikt­ning. Vidare bör man ej ha anledning att kunna misstänka, att någon väljer en fristående skola därför att man söker erhålla ett orättmätigt högt betyg.

Kristofferskolan liksom Rudolf Steinerskolan i Göteborg framhåller att man önskar bibehålla den praxis som f. n. tillämpas beträffande ämnesin­nehållet och betygsättningen i de högsta årskurserna.

Den praxis som f. n. tillämpas beträffande elever med avgångsbetyg från årskurs 12 i Kristofferskolan innebär atl skolan utfärdar studieomdömen åt elev som avgår från skolan efter tolfte årel. Dessa omdömen kan, om så erfordras, kompletteras med sifferbetyg i femgradig skala.

Prop. 1983/84:118

68

BUaga3

Statsunderstödda eller under statlig gymnasial nivå budgetåret 1983/84

tillsyn ställda fristående skolor på

L.in

Skolans namn

Kommun

Statsbidrag

(X)

Anm.

AB

Svenska Åkeriförbundets yrkesskola

Danderyd

X

Utbildning inom transport­sektorn

AB

Nyckelviksskolan

Lidingö

X

Utbildning i konsthantverk, bildinformation samt hant­verk för social verksamhet

AB

Kooperativa Förbundets Vår Gärd

Nacka

X

Utbildning inom handels­sektorn

AB

Ekebyholmsskolan

Norrtälje

Internat, EHNS

AB

Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket

Sigtuna

X

Riksinternatskola, EHNSSo

AB

Anders Beckmans skola

Stockholm

X

Utbildning i mode och reklam

AB

Berghs Reklamskola

Stockholm

X

Utbildning i grafisk form­givning och marknadsföring med reklam

AB

Enskilda gymnasiet

Stockholm

EHNS

AB

Franska skolan

Stockholm

X

EHNS

AB

Geriesborgsskolan

Stockholm

X

Grundläggande konstnäriig utbildning

AB

Handarbetets Vänners vävskola

Stockholm

X

Utbildning i bl. a. slöjd och inredning och vävning

AB

Institutet för för­säkringsutbildning

Stockholm

X

Utbildning för anställda inom försäkringsbranschen

AB

Institutet för optometri

Stockholm

X

Fortbildning för leg. optiker

AB

Konstskolan Idun Loven

Stockholm

X

Utbildning i målning och skulptur

AB

Kristofferskolan

Stockholm

X

Waldorfskola, årskurserna 10-12

AB

Kursverksamhetens vid Stockholms Universitet Balettakademi

Stockholm

X

Treårig dansarutbildning

AB

Köpmannainstitutet

Stockholm

X

Utbildning inom handels­sektorn

AB

Lycée Fran(;ais Saint-Louis

Stockholm

Fransk läroplan

AB

Carl Malmstens Verk­stadsskola

Stockholm

X

Utbildning i möbelsnickeri

AB

Pernbys målarskola

Stockholm

X

Utbildning i målning

AB

SHIO-Familjeföretagens föreläsningsverksamhet

Stockholm

X

Fortbildning i olika hant­verksyrken

AB

Stockholms Tekniska institut (STI)

Stockholm

X

Treårig ingenjörsutbildning

AB

Svenska Laboratorie­assistentföreningens kursverksamhet

Stockholm

X

Fortbildning för laboratorie­assistenter

Prop. 1983/84:118

69

Län     Skolans namn

Kommun

Statsbidrag    Anm.

(X)

AB

Svenska Frisörförening­ens yrkesstudio

Stockholm

X

AB

Tyska skolan

Stockholm

AB

Vackstanässkolan

Södertälje

X

AB

Nordiskt musikkonser­vatorium

Österåker

F

Grännaskolan

Jönköping

X

H

Capellagården

Mörbylånga

X

L

Apelrydsskolan

Båstad

L

Osby samskola

Osby

M

Bladins skola

Malmö

M

Liber Hermods skola

Malmö

0

Domen Konstskola

Göteborg

O

Göteborgs enskilda gymnasium - Präst­gymnasiet

Göteborg

0

Göteborgs högre samskola

Göteborg

0

Hovedskous målarskola

Göteborg

Göteborg

Kursverksamhetens vid Göteborgs Universitet Konstskola

Fortbildning för frisörer

Tysk läroplan

Internat. Konsumentekonomisk utbildning. Utbildning av hem­vårdare

Internat. Utbildning i piano, stråkinstrument och sång

Riksinternatskola. EHNSSo

Internat. Utbildningi mö­belsnickeri, textil och kera-misk formgivning. Ettåriga kurser och sommarkurser

Internat. Konsumentekonomisk utbildning

EHNSSoEk

EHNS

EHNSSoEk

Grundläggande utbildning i målning, grafik, teckning, kroki m. m.

HS

EHNS

Grundläggande utbildning i teckning, målning, skulptur och grafik

Grundläggande konstnärlig utbildning

0

Sigrid Rudebecks gym­nasium

Göteborg

X

HNS

0

Rudolf Steinerskolan

Göteborg

Waldorfskola, årskurserna 10-12

S

Bergsskolan i Filipstad

Filipstad

X

Treårig ingenjörsutbildning inom sektorerna för metal­lurgi och berg- och mineral­teknik

S

Lundsbergs skola

Storfors

X

Internat. EHNS

w

Säterglänlan Hemslöjdens gård

Leksand

X

Utbildning i slöjd. Internat och decentraliserad riksverk­samhet

E = treårig ekonomisk linje

H = treårig humanistisk linje

N = treårig naturvetenskaplig linje

S = treårig samhällsvetenskaplig linje

Ek = tvåårig ekonomisk linje

So = tvåårig social linje

Prop. 1983/84:118

70

Innehåll

1

Inledning  ..................................................................... 

2

2

Utgångspunkter  .......................................................... 

.... 

3

2.1

Begreppet fristående skola ..................................... 

.... 

3

2.2

De frislående skolornas plats i utbildningssystemet. Rätten alt driva och utnyttja fristående skola            

................................................................................ 

4

2.3

Nuvarande förhållanden  ........................................ 

.... 

5

3 Grunder för statligt stöd .............................................. 

.... 

6

3.1

Förslag till villkor för statligt stöd ............................ 

6

3.2

Bedömning av villkoren för nu statsunderstödda skolor  

8

3.3

Statligt stöd till nytillkommande skolor  .................. 

13

4 Det statliga stödets utformning ................................... 

15

4.1

Bakgrund  ............................................................... 

.. 

15

4.2

Fristående skolor med statligt reglerade tjänster   

15

4.3

Fristående skolor utan statligt reglerade tjänster  . 

17

4.4

Statsbidrag till undervisningsmateriel...................... 

20

5

Statlig tillsyn och studiestöd   ...................................... 

.. 

21

6

De statsunderstödda fristående skolorna och planeringssystemet

för gymnasieskolan   .................................................... 

23

7

Behörighet och urval..................................................... 

25

8

Inre arbete.................................................................... 

28

8.1

Läroplansfrågor....................................................... 

28

8.2

Betyg och kompetensfrågor  ................................... 

.. 

28

9 Övriga frågor................................................................. 

30

9.1

Gränsdragning mellan gymnasial och eftergymnasial utbild­ning m.m           

30

9.2

Lokal skolutveckling ................................................ 

31

9.3

Huvudmannaskap för Vackstanässkolan och Apelrydsskolan

33

9.4

Hemslöjdens riksomfattande kursverksamhet......... 

.. 

33

9.5

Ikraftträdande av förslagen m.m............................. 

.. 

34

10

Hemställan   ................................................................. 

35

11

Anslagsberäkningar för budgetåret 1984/85................ 

35

12

Beslut............................................................................ 

43

Bilaga 1 Sammanfattning av SEH-kommitténs betänkande (SOU 1983:1) Fristående skolor för inte längre skolpliktiga

elever ................................................................ 

44

Bilaga 2 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet

(SOU 1983: 1) Fristående skolor för inte längre skolplik­

tiga elever  ........................................................ 

55

Bilaga 3 Statsunderstödda eller under statlig tillsyn ställda friståen­

de skolor pä gymnasial nivå budgetåret 1983/84      

68

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1984