Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:127 Regeringens proposition

1978/79:127

om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten

beslutad den 1 mars 1979

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder och de ändamål som före­dragandena har hemställt om.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

ROLF WIRT

É

N

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen läggs fram förslag om åtgärder för att främja syssel­sättningen i Norrbotten. Förslagen är mycket omfattande och beräknas kosta ca 1 000 milj. kr. De inriktas främst på åtgärder som långsiktigt kan förbättra sysselsättningen i länet.

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 127

Prop. 1978/79: 127

Uldrag PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde 1979-03-01

Närvarande: statsministern UUsten, ordförande, och statsråden Sven Ro­manus,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel Ro­manus, Tham, Bondeslam

Föredragande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Tham, Bondestam,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om åtgiirder för att främja sysselsättningen i Norrbotten

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför.

Sysselsättningsläget i Norrbotten inger oro. Arbetslösheten i länet har under en lång följd av år varit mer än dubbelt så hög som genomsnittligt för riket. Under delar av år 1978 var ca 6 % av arbetskraften arbetslös, drygt 4 % var sysselsatta med beredskapsarbete. Vidare deltog drygt 3 Tf. av befolkningen i förvärvsarbetande ålder i någon form av arbets­marknadsutbildning. Inget annat län hade under detta år tiUnärmelsevis så höga värden. Norrbotten har i jämförelse med riket låga sysselsätt­ningsfrekvenser, dvs. andelen sysselsatta i förhållande tUl antalet in­vånare är låg. Det är främst kvinnorna som har låg sysselsättningsfre­kvens. Men också bland de äldre männen är andelen sysselsatta låg vil­ket avspeglas i en omfattande förtidspensionering. Ungdomsarbetslös­heten är också betydande.

De nuvarande problemen bör ses mot bakgrund av de senare decen­niernas utveckling. Norrbottens län var till början av 1960-talet ett in-flyltningslän. Delvis äv denna orsak, men också på grund av de tradi­tionellt höga födelsetalen hade länet vid 1960-talets början en mycket ung befolkning och varje år sökte sig stora ungdomskullar ut på arbets­marknaden. När sedan rationaliseringen inom jordbruket och skogsbru­ket ledde till en snabbt minskande efterfrågan på arbetskraft, medförde detta en mycket omfattande utflyttning från länet under främst den se­nare delen av 1960-talet. Under slutet av 1960-talet uppgick nettout­flyttningen per femårsperiod till mellan 20 000 och 25 000 personer motsvarande inemot 10 % av länets totalbefolkning. Inget annat län kunde under denna period uppvisa en utflyttning av jämförbar storlek.

Statens insatser i länet för att främja industrins utveckling gjordes

Prop. 1978/79:127

3

främst inom gruv-, järn- och skogsindustrin. Dessa- utbyggnader, som alla byggde på länets naturliga resurser, svarade för större delen av ex­pansionen inom industrisektorn och bidrog under 1970-talets första hälft till en förbättring av sysselsättningsläget och stabilisering av länets folkmängd. Även den snabba utbyggnaden av den offenlliga seklorn spelade en betydande roll för att förbättra sysselsättningslägel.

Trots att förhållandena i länet förbättrades under 1970-talets första hälft hade länet vid mitlen av decenniet ändå en svagare arbetsmarknad än något annat län. De senare årens strukturproblem inom basindu­strierna och beslutet atl skjuia Stålverk 80-projektet på framtiden för­orsakade sysselsättningsproblem i ett län med redan svåra förhållanden på arbetsmarknaden.

Den nuvarande arbetslösheten och den låga sysselsättningsfrekvensen i länel beror främst på ett totalt sett för litet antal arbetstillfällen. Det stora beroendet av tyngre industri har tillsammans med rådande tradi­tionella yrkesval lett till att arbetsmarknaden har blivit begränsad för kvinnoma. Även länets mycket glesa bebyggelsestruktur medför spe­ciella problem. Expansionen under 1970-talets försia hälft skedde hu­vudsakligast i några få orter medan problemen stod kvar i stort sett oförändrade i länets mindre kommuner.

Nästan 70 % av länets industrisysselsättning finns inom gruv-, järn-och skogsindustrin mot endast ca 25 % i övriga landet. Denna domine­rande ställning för den tyngre basindustrin har lett tiU att de senaste årens strukturproblem samtidigt har drabbat nästan samtliga större in­dustrier i länet. Järnmalmshanteringen har under senare år givit bely­dande förluster till följd av bl. a. sänkta råvarupriser på järnmalm. De berörda företagen har därför nödgats minska sysselsättningen. Inom det nybildade SSAB, Svenskt Stål Aktiebolag pågår en nödvändig rationali­sering av produktionen som kan leda till minskad sysselsättning. AB Statens Skogsindustrier (ASSI) har under de senasle åren haft svårig­heter på grund av den svaga konjunkturen för skogsprodukter. Därut­över har mindre företag i andra branscher indirekl drabbats genom minskade underleveranser.

Betydande insatser har gjorts för att klara förändringarna i länets näringsliv. Mot bakgrund av den svenska handelsstålsindustrins svårig­heter beslöt riksdagen år 1978 (prop. 1977/78: 87, NU 1977/78:45, rskr 1977/78: 198) att staten genom finansiellt stöd skulle medverka till att bilda SSAB där Statsföretag AB skulle ingå som hälftenägare. SSAB erhöll vid bildandet ett statiigt strukturlån på 1 300 milj. kr. och ett statligt rekonslruktionslån på 1 800 milj. kr. SSAB har därefter upp­rättat en strukturplan för den kommande tioårsperioden. De investe­ringar som där aktualiseras innebär bättre avsättningsmöjligheter för de produkter som produceras i Luleå vilket är en förutsättning för en fort­satt tryggad sysselsättning. Vidare har riksdagen år 1978 anslagit 550

+1    Riksdagen 1978/79.1 saml. Nr 127

Prop. 1978/79: 127

4

milj. kr. för medverkan i finansiering av investeringar vid Karlsborgs bruk (prop. 1978/79: 25 bil. 11, NU 1978/79: 16, rskr 1978/79: 122). Investeringarna ger en bätire tillverkningskapacitet och medför att nöd­vändiga miljöförbättringar kan genomföras. Genom dessa investeringar tryggas sysselsättningen på lång sikt vid pappersbruket där f. n. 700 per­soner är sysselsatta. Riksdagen har vidare år 1978 anslagit 200 milj. kr. till Luossavaara-Kiirunavaara AB (LKAB) för att lösa de sysselsätt­ningsproblem som har uppstått till följd av den svaga konjunkturen (prop. 1977/78: 96, NU 1977/78: 50, rskr 1977/78: 225). Medlen an­vänds till miljöinvesteringar samt tidigareläggningar av andra projekt. LKAB har ocksä erhållit 180 milj. kr. av Staisföretag för investeringar i ett apatitverk och en anläggning för fosforrening i Kiruna samt kop­parbrytning i Viscaria. Regeringen har nyligen föreslagit riksdagen alt anvisa ytterligare 835 milj. kr. till LKAB dels för förlusttäckning, dels för sysselsättningsskapande åtgärder (prop. 1978/79: 87).

Genom Norrbottens stora beroende av några få branscher som har varit utsatta för strukturproblem har insatserna de senaste åren i hög grad inriktats på slöd till dessa branscher. Stödbehovet har ökat genom de senaste årens svaga konjunktumtveckling. Hittills beräknas över 600 milj. kr. i form av regionalpolitiskt slöd ha kommit företag i Norrbotten till del. Stödet har medverkat till att ca 2 700 nya arbetstillfällen har skapals. Därutöver har glesbygdsstöd utgått i de inre delarna av länet. Det har dock samtidigt vidiagits betydande åtgärder som syftar lill att ulveckla en mer differentierad induslri. Jag vill vidare erinra om inrät­tandet av Norrlandsfonden, satsningen på högskolan i Luleå, stödet till Stiftelsen för metallurgisk forskning (MEFOS), bildandet av num.era Regioninvest i Norr AB och tillsättandet av Norrbotiendelegalionen.

Samtliga länets kommuner, utom Luleå och Piteå, är i fråga om skat­teutjämningsbidrag garanterade 130 % av rikets medelskaltekraft, Luleå och Piteå är garanterade 120 %, Genom kommunernas låga skattekraft erhåller de årligen betydande skatleutjämningsbidrag. De skatteutjäm­ningsbidrag som har utgått lill kommuner och landsting i Norrbollen under år 1978 beräknas till 627 milj. kr.

Ulöver de nyssnämnda insatserna har omfattande arbetsmarknads-politiskt stöd lämnals. Enbart under de senasle tre åren har över 1 500 milj. kr. utgått tUl beredskapsarbeten i Norrbotten. Därutöver har om­kring 550 milj. kr. anvisats i form av statUga tidigareläggningar och nära 400 milj. kr. i form av utbildningsbidrag och bidrag tiU lönekostnader för förelag.

Jag kommer inom kort att förelägga regeringen förslag om regional­politiken, som innebär förstärkningar av de regionalpolitiska åtgärdema av stor bet)'delse också för Norrbottens län. Enligt min mening krävs därutöver insatser som tar sikte direkt på Norrbottens län.

Förutsättningarna för ekonomisk utveckling varierar kraftigt i länet. Detta måste återspeglas i de praktiska ålgärder som vidtas. Problemens

Prop. 1918f19:127

5

omfattning gör det emellertid nödvändigt att la i beakiande sysselsätt­ningssitualionen i hela länet.

Basnäringarna i Norrbotten, som bygger på utnyttjande av länets till­gångar på malm, skog och vattenkraft, måste spela en väsenilig roll för sysselsättningen även i framtiden. Men det framstår som mycket ange­läget att ge näringslivet i länet en större bredd. Aktiva försök måste göras att skapa en framtidsinriklad och teknologintensiv industri i länet, som kan svara för den behövliga sysselsättningsökningen inom industrin. Fortsatt aktiv verksamhet inom jordbruk och skogsbruk måste bli möj­lig med beaktande av de förutsättningar som naturen ger. Samhällsser­vicen måste byggas ut så att den offentliga sektorn även i framtiden kan ge sysselsätlningstUlskott. Turism och rekreation måste utvecklas till ett komplement till basnäringarna i Norrbotten.

Mol bakgrund av vad jag nu har anfört lägger jag och cheferna för industri-, kommunikations-, utbildnings-, jordbruks- och handelsdeparte­menten samt slalsrådet Tham fram en rad förslag till sysselsättnings-främjande åtgärder i Norrbottens län. Förslagen är mycket omfattande och beräknas kosta ca 1 000 milj. kr. De inriktas främst på åtgärder som långsiktigt kan förbättra sysselsättningen i länet. Dessa insatser skall ses tillsammans med de ansirängningar som görs för att skapa lön­samhet och stabilitet i länets stora basindustrier. Jag skall här göra en kort sammanfattning av förslagen.

Åtgärderna på del regional- och industripolitiska området syftar främst till att främja etablering av ny verksamhet i Norrbotten. Bl. a. avses det s. k, offerlförfarandet bli utnyttjat på ett mera systematiskt sätt än hittills. Överläggningar har därför inletts med Sveriges industri­förbund i syfte att erbjuda ett antal större företag att lämna offerter för etablering av nya arbetstillfällen i Norrbotten.

En rad förslag läggs fram som syftar till att ta hand om och utveckla produktidéer så att nya företag kan bildas. Det gäller ökade resurser till Norrlandsfonden för att stödja utvecklingsprojekt vid skilda institutio­ner inom högskolan i Luleå som kan bedömas leda till industriell pro­duktion. Det gäller också ett kraftigt kapitaltillskott om 75 milj. kr. till Regioninvest i Norr AB.

Högskolan i Luleå spelar en central roll i ansträngningarna att ut­veckla näringslivet. Forskningen har byggts upp under de senaste fem åren men högskolan har trots snabb tillväxt en relativt sett mindre forsk­ningsorganisation än övriga högskolor. Högskolan har hög kompetens inom flera områden som bör vidareutvecklas. Förslag kommer därför att läggas fram om att högskolan anvisas 6 milj. kr. för utbyggnad av forskningsorganisationen.

Sysselsättningsproblemen i Norrbotten är särskilt uttalade i inlandet. Detta beror bl. a. på att villkoren för näringslivet helt allmänt är ogynn­sammare där och att utvecklingen inom de delar som hittills har haft bätire förutsättningar har avstannat. Ett åtgärdsprogram för att avhjälpa

Prop. 1978/79:127

6

sysselsättningsproblem i Norrbotten bör därför i särskild grad inriktas på inlandet. Detta bör gälla även de näringspolitiska insatser jag just nu har redogjort för. Jag har tidigare nämnt det regionalpolitiska stödet där förslag inom kort kommer att läggas fram om en kraftig förstärkning till inlandet. Resursförstärkningen av Regioninvest i Norr AB motiveras också i hög grad av problemen i dessa delar av länet.

Utvecklingsfonden i Norrbottens län spelar en central roll när det gäller att stödja utvecklingen av små och medelstora företag i länet. Med hänsyn till de problem som företagen f. n. har i malmfältskommu­nerna är särskUda insatser i dessa kommuner nödvändiga.

Genom de åtgärder som jag nu har redogjort för ökar förutsättning­ama att etablera och utveckla företag i Norrbotten. Statsföretag AB har därutöver aktualiserat särskilda åtgärder ifråga om marknadsföring av produkter från enskilda och statliga företag i Norrbotten.

Statsföretag har sålunda förklarat sig berett att bilda eller förvärva ett marknadsföringsbolag som skall kunna samordna försäljning från flera smärre tillverkare vid stora leveranser. Förslag kommer därför att läggas fram att Statsföretag AB anvisas ett kapitaltillskott på 20 milj. kr. för att genomföra projektet.

Utnyttjandet av naturresurserna kommer även i framtiden att ha stor betydelse för välfärdsutvecklingen i Norrbotten, i synnerhet gäller detta i inlandet. En fortsatt kraftig satsning inom mineralområdet i Norrbot­ten kommer därför att föreslås. Det gäller inrättandet av en forsknings­station i gruvbrytning med lokalisering tUl Luossavaara i Kiruna kom­mun till vilken beräknas 35 milj. kr för investerings- och driftskostna­der. Det gäller vidare mineralprospektering i Jokkmokks kommun inom en ram av 40 milj. kr. Det finns ytterligare mineralprojekt som kan bli av betydelse för sysselsättningen i Norrbottens inland. Ett projekt som diskuteras är en försöksanläggning för utvinning av industrimineral i Aitik.

Sysselsättningen inom de areella näringarna har minskat betydligt i Norrbotten liksom i riket i övrigt under de senaste årtiondena. Det är därför viktigt att olika insatser även fortsättningsvis görs för att stärka jordbruket och skogsbruket för att uppnå balans i den regionala utveck­lingen.

Ytterligare 30 mUj. kr. avses bli anvisade till Norrbottendelegationen för stöd till iståndsättning av åkermark, specialproduktion i jordbruks­företag, stöd till kompletterande sysselsättning i länets glesbygder inom hantverk, turism, insatser i skogsbruket m. m.

Det finns inom vissa statiiga sektorer investeringar som genom tidi­gareläggning kan ge värdefullt sysselsättningstillskott i Norrbotten.

Förslag har förts fram om olika uppmstnings- och ombyggnadsåtgär­der på främst malmbanan men även på andra bandelar. Det saknas emel­lertid underlag för ett ställningstagande nu till vilka av dessa åtgärder

Prop. 1978/79:127

7

som bör genomföras. Regeringen har därför gett statens järnvägar i uppdrag att inom en kostnadsram på 250 milj. kr., efter sanuåd med arbetsmarknadsstyrelsen, länsstyrelsen i Norrbottens län och i förekom­mande fall LKAB inventera och föreslå sysselsättningsfrämjande åtgär­der inom länet i form av investeringar i SJ:s fasta anläggningar.

Vägbyggandet har under en följd av år svarat för belydande syssel­sätlningsinsalser i Norrbotten. Ytterligare insatser föreslås nu genom tidigareläggning av vägprojektet till en kostnad av 100 milj. kr. Denna kostnadsram avser åtgärder både på det statliga vägnätet och på det stalsbidragsberättigade kommunala väg- och gatunätet. Av de väg- och gatuprojekt som kan tidigareläggas ingår flera angelägna, direkt trafik­säkerhetsfrämjande åtgärder.

På sikt måste enligt luftfartsverket ett nytt stationsområde anläggas på Luleå flygplats. I sysselsättningssyfte föreslås att dessa arbeten tidi­gareläggs. Jag vill i sammanhanget även nämna att länsstyrelsen i Norr­bottens län i samråd med berörda parter på uppdrag av regeringen ut­reder förutsättningarna för anläggande av en flygplats i Arvidsjaurregio­nen.

Självfallet skall alla de arbetsmarknadspolitiska medel som samhället ställer till förfogande användas för att hjälpa de enskilda människoi som drabbas av arbetslöshet eller som har svårigheter att komma in på arbetsmarknaden.

När det gäller beredskapsarbeten, tidigareläggningar m. m. utöver de större projekt som jag nyss nämnt kommer jag att förorda att en extra ram för beredskapsarbeten som tillägg till de belopp som ställs till länets förfogande ur de reguljära anslagen för beredskapsarbeten om 175 milj. kr. tilldelas länsarbetsnämnden i Norrbotten att fördelas på projekt inom länet efter samråd med länsstyrelsen.

Vidare avses frågan om alt inrätta en särskild servicecentral för stats­verken i Kiruna eller Gällivare bli skyndsamt utredd.

Det tinns slulligen en rad angelägna insatsbehov och projekt däi ytterligare beredning är nödvändig innan beslut kan fattas. Det gällej förstärkta insaiser i glesbygderna, åtgärder inom turism och rekreation, stöd till avloppsreningsanläggningar, vissa åtgärder på energiområdet, insatser i skogsbruket m. m. Jag kommer att föreslå alt en särskild me-ddsrain pä 160 milj. kr. ställs till regeringens förfogande för åtgärder av detta slag. I fråga om dessa insatser vill jag framhåUa följande.

De regional- och sysselsättningspolitiska insatserna som görs, både när det gäller stöd till näringslivet och påverkan av den offentliga sektorns lokalisering, når i allmänhet inte ut till de mest glesbygdsbefolkade om­rådena. Det är därför nödvändigt att vidta åtgärder av speciell karaktär där. De mera generellt inriktade glesbygdsinsatserna kommer jag att ta upp bland de förslag om regionalpolitiken som jag kommer att redovisa senare under våren 1979. Särskilda för Norrbotten anpassade insatser kan därutöver bli nödvändiga.

Prop. 1978/79:127

8

Vid sidan av de traditionella basnäringarna i Norrbotten har turism fått en allt större betydelse för sysselsättningen. Olika turistprojekt har framför allt haft betydelse för utvecklingen i de inre delarna av länet. Förutsättningar skapas nu att fullfölja de turistsatsningar som redan har gjorls i Norrbotten genom ökade möjligheter till stöd till utbyggnad av sådana anläggningar.

För att så god ekonomi som möjligt skall garanteras dels vid de re­dan befintliga turistanläggningarna, dels vid de ytterligare utbyggnader som kan komma atl ske bör slöd lämnas till särskilda samordnade mark­nadsföringsåtgärder.

Det finns inom energiområdet projekt som är intressanta från såväl energi- som sysselsättningssynpunkt och som bör stödjas. Det gäller bl. a. planerna på utvinning av torv i Norrbotten.

Vidare föreligger förslag om att i Luleå kommun uppföra ett kraft­värmeverk för att utnyttja masugns- och koksgas vid SSAB.

Ytterligare åtgärder som bör finansieras inom den särskUda medelsra­men kan komma att aktualiseras.

Genom de omfattande åtgärder som jag nu har redogjort för skapas förutsättningar för att långsiktigt förbättra sysselsättningsläget i Norr­botten. Den fortsatta utvecklingen måste emellertid följas med stor upp­märksamhet bl. a. inom länsplaneringen.

Norrbottendelegationen fortsätter sitt arbete tiU årets slut. Jag åter­kommer i samband med mina förslag senare i år om regionalpolitiken till frågan om de utredningsresurser som därefter kan behövas för att få underlag för den framtida sysselsättningspolitiken i Norrbotten.

Statsråden Huss,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Bondestam,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN] anmäler sina förslag. Anförandena och förslagen redovisas i under­protokoll för industri-, arbetsmarknads-, kommunikations-, utbildnings-, jordbruks- resp. handelsdepartementet.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför

Med hänvisning till vad jag och övriga statsråd har anfört hemställer jag att regeringen i en proposition

dels bereder riksdagen tillfälle alt ta del av vad jag nu har anfört om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten,

dels föreslår riksdagen att antaga de förslag som jag och övriga före­dragande har lagt fram.

Regeringen ansluter sig tiU föredragandenas överväganden och beslu­tar att genom proposition förlägga riksdagen vad här har anförts för de åtgärder och de ändamål som föredragandena har hemstäUt om.

Regeringen beslutar att de anföranden och förslag som redovisas i un­derprotokollen bifogas propositionen som bilagorna 16.

Prop. 1978/79:127

Bilaga 1

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Föredragande. Statsrådet Huss såvitt avser punkten 2,

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] såvitt avser punkterna 1 och 3, Statsrådet Tham såviti avser punklen 4.

Anmälan till proposition om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten

1    Inledning

1 slutet av år 1976 tillkallades Norrbottendelegationen (I 1976: 04) för att ta sig an sysselsättningsproblemen i Norrbotten. Arbetet skall en­ligt direktiven i försia hand inriktas på konkreta projekt inom den in­dustriella sektorn samt jord- och skogsbmk. Vidare skall delegationen verka för att eventuella brister i den näringslivsinriktade servicen un­danröjs. Arbetet har organiserats i tre arbetsgrupper för frågor som rör industri-, jord- och skogsbruk resp. näringslivsservice. Delegationen har lagt fram en rad förslag till åtgärder som syftar till att främja sys­selsättningen i länet. En rapport över delegationens arbete har redovisats under hösten 1978. De förslag delegationen har lagt fram bildar under­lag för de förslag som kommer att lämnas i det följande.

Länsstyrelsen i Norrbottens län har i rapporteringen av den årliga upp­följningen och utvärderingen av länsplaneringen beskrivit nuläge och utvecklingstendenser för bl. a. sysselsättningen i länet samt föreslagit en rad åtgärder för att lösa de problem som finns. Även detta material ul­gör underlag för förslagen i det följande.

2    Industripolitiska åtgärder

2.1 Allmänna utgångspunkter

En huvuduppgift för industripolitiken i Norrbotten är att ge förutsätt­ningar för fortsatt verksamhet i de statliga basindustrierna som syssel­sätter ca 70 % av de industrianställda i Norrbotten. Riksdagen har un­der de senaste åren fattat beslut som har stor betydelse för den fortsatta verksamheten inom basindustrierna i Norrbotten. Jag tänker på bildan-

Prop. 1978/79:127

10

det av SSAB Svenskt Slål Aktiebolag (prop. 1911/1%: 87, NU 1911/1%: 45, rskr 1977/78: 198) medelstillskott under år 1978 tUl Luossavaara-Kii­runavaara AB (LKAB) (prop. 1977/78: 96, NU 1977/78: 50, rskr 1977/ 78:225) och AB Statens Skogsindustrier (ASSI) (prop. 1978/79: 25 bil. 11, NU 1977/78: 16, rskr 1978/79: 122). Regeringen har nyligen lagt fram förslag (prop. 1978/79: 87) om yUeriigare medelstillskott till LKAB.

En annan huvuduppgift för industripolitiken i Norrbotten är att bidra till utvecklingen av nya industriföretag i länet. Insatser i sådant syfte sker fortlöpande. Norrlandsfonden som bildades redan år 1961 (prop. 1961: 77, SU 1961: 89, rskr 1961: 233), inrättandet av högskolan i Luleå år 1972 (prop. 1972: 37, UbU 1972: 23, rskr 1972: 173), bildandet av NJA-invest AB (numera Regioninvest i Norr AB) (prop. 1976/77: 125 bil. 12, NU 1976/77: 34, rskr 1976/77: 110) och tillkomsten av den regionala utvecklingsfonden år 1978 (prop. 1977/78:40 bil, 1, NU 1977/78: 34, rskr 1977/78: 110) är exempel på andra åtgärder i syfte alt stimulera ökat företagande i länet. Av stor betydelse är också Norr-botlendelegationens arbete med att skapa sysselsättning i länet.

2.2 Norrlandsfonden

Riktiinjer för Stiftelsen Norrlandsfondens nuvarande verksamhet be­slutades av riksdagen år 1976 (prop. 1975/76: 200, NU 1976/77: 7, rskr 1976/77: 50). Norrlandsfonden har till uppgift alt främja näringslivet i Norrland. Fonden skall särskilt verka för utveckling och differentiering av den norrländska företagssamheten. Därvid skall fonden, med beak­tande av den regionalpoliliska planeringen, stödja etablering och utbygg­nad av dels industri som är grundad på norrländska råvaror, dels sådan verksamhet i övrigt som är stödberältigad enligt normerna för det stat­liga lokaliseringsstödet. Fonden skall även ta initiativ till och stödja ut­redningar och inventeringar som bedöms vara av betydelse för det norr­ländska näringslivet, samt främja samordning av regional industriell service i Norriand. Vidare skall fonden ta initiativ till och stödja sådant forsknings- och utvecklingsarbete som syftar till att vidareförädla norr­ländska råvarutUlgångar eller som på annat sätt är av betydelse för det norrländska näringslivet.

Stödet till industriell utbyggnad och etablering har hittills varit tyngd­punkten i Norrlandsfondens verksamhet. Det lämnas i regel i form av lån. Stödet till industriellt utvecklingsarbete har under de senaste åren ökat kraftigt. Det lämnas i regel i form av lån med villkorlig återbetal­ningsskyldighet. Stödet tUl utredningar och inventeringar samt till forsk­ning lämnas i regel i form av bidrag.

Riksdagen har nyligen beslutat (prop. 1978/79: 25 bU. 11, NU 1978/ 79: 16, rskr 1978/79: 122) att Norriandsfonden t. v. under år 1979 skall

Prop. 1978/79:127

11

fortsätta sin verksamhet enligt tidigare beslutade riktlinjer. Riksdagen utgick därvid från att en pågående utvärdering inom industrideparte­mentet av fondens verksamhet skulle leda till en proposition i frågan under våren 1979, Jag vill vidare erinra om atl regeringen i budgelpro­posilionen 1979 har föreslagit att Norrlandsfonden för verksamheten under år 1979 tillförs ett medelstillskoll på 30 milj. kr. (prop. 1978/79: 100 bU. 17 s. 74),

En genomgång av Norrlandsfondens verksamhet som har gjorts inom industridepartementel visar enligt min mening att fonden fyller en viktig uppgift. Genomgången ger därför inte anledning att nu föreslå någon förändring av fondens verksamhet i stort. Förutsättningarna för verk­samheten har dock ändrats genom att regionala utvecklingsfonder med möjlighet bl. a. att ge län med villkorlig återbetalningsskyldighet har in­rättats i varje län. Vidare avses inom kort förslag föreläggas riksdagen till uibyggnad av det regionalpolitiska stödet, vilket påverkar också be­hovet av insatser från Norrlandsfonden. Jag avser därför alt inom kort begära regeringens bemyndigande att tillkalla en särskild utredare för att närmare överväga i vilka former insatserna för att främja närings­livet i Norrland bör lämnas. Norrlandsfonden bör mot denna bak­grund fortsätta sin verksamhet även under år 1980 enligt nuvarande riktlinjer. Jag avser att återkomma senare med förslag om i huvudsak oförändrad medelstilldelning till fonden under verksamhetsåret 1980. Jag har härvid utgått från alt fonden inom ramen för gällande bestäm­melser anpassar sin verksamhet till de ändrade fömtsättningama. Det ankommer på regeringen att om så erfordras besluta om ändringar av Norrlandsfondens stadga i detta syfte.

Norrbottendelegationen har med utgångspunkt i erfarenheterna av det hittills bedrivna arbetet med att utveckla nya företag i Norrbotten och i samverkan med regionala myndigheter, tekniska högskolan i Luleå m. fl. föreslagit en rad åtgärder som syftar till atl ta hand om och ut­veckla produklidéer så alt nya företag kan bildas. Bl. a. har föreslagits att högskolan i Luleå skall tillföras särskilda medel för att vid de skilda institutionerna utveckla projekt som kan leda till industriell produktion. Högskolan har arbetat fram ett program för regional utvecklingsverk­samhet. Programmet omfattar bl. a. utveckling av produktidéer inom arbetsmiljöområdet. Att genomföra programmet beräknas kosta ca 3 milj. kr. per år under tre år.

Utveckling av produktidéer vid högskolan i Luleå på i huvudsak det sätt som har föreslagits, ser jag som ett viktigt komplement till de åt­gärder som tidigare har beslutats för att främja utvecklingen av nya industriföretag i -Norrbotten. Jag finner det emellertid naturligt att pro­jekt som skall stödjas prövas av ett organ som har erfarenhet av indu­striellt utvecklingsarbete. Norrlandsfonden har sådan erfarenhet och kan dessutom med sina ordinarie resurser stödja företagsutveckling och

t2    Riksdagen 1978/79.1 saml. Nr 127

Prop. 1978/79:127

12

forskning. Jag förordar därför att ytterligare 9 milj. kr. anvisas Norr­landsfonden på statsbudgeten för budgetåret 1979/80 för att ge fonden möjlighel att under perioden 1979/801981/82 siödja industriella ut­vecklingsprojekt vid i första hand högskolan i Luleå. Anslaget Medels­tillskott till Norrlandsfonden bör därför las upp med 39 milj. kr. näsla budgetår.

Enligt vad jag har inhämtat avser olika regionala institutioner alt gemensamt bilda en stiftelse för att ulveckla till färdiga industriproduk­ter de produktidéer som högskolan tar fram.

2.3 Regioninvest i Norr AB

Riksdagen beslöt år 1977 (prop. 1976/77: 125, NU 1976/77: 40, rskr 1976/77: 345) om medelstUlskoU tUl Statsföretag AB för att finansiera bildandet av ett till Norrbottens Järnverk AB (NJA) knutet investment­bolag. Bolaget som numera heter Regioninvest i Norr AB (Regionin­vest) tillfördes 25 milj. kr., varav 3 milj. kr. i aktiekapital och 2 milj. kr. i reservfond, samt 20 milj. kr. i aklieägartillskott från NJA. Medelstill­skottet föranleddes av den regionala obalansen och det besvärliga syssel­sättningsläget i Norrbottens län samt av beslutet att skjuta Stålverk 80-projeklet på framtiden.

Bolaget har till uppgift att stimulera industriell utveckling i Norrbot­tens län. Det började sin verksamhet under slutet av år 1977 och har i första hand sökt efter utvecklingsbara företag i syfte att öka verksam­hetens omfattning genom lämpligt slöd. Bolaget har också sökt nya pro­dukter som kan tillverkas i befintiiga eller nya företag.

Bolagets engagemang (exkl. borgen) och nedlagda kostnader (exkl. löner till bolagets anställda) t. o. m. 15 november 1978 uppgår till 8,7 milj. kr. Därtill kommer borgensförbindelser på 13,5 milj. kr. Omkost­nadsbudget (exkl. projekt) för år 1979 uppgår till 3,3 milj. kr. Närmare 200 personer är på skilda sätt berörda av bolagets verksamhet.

Regioninvest har i skrivelse den 17 augusti 1978 redovisat vissa erfa­renheter av den bedrivna verksamheten. Enligt bolaget har det inte fun­nits förutsättningar att flytta industriell verksamhet från andra delar av landet till Norrbotten. Bolaget har därför främst inriktat sig på att söka nya produkter som kan tillverkas i Norrbotten samt alt stödja företag som finns i länet.

Bolaget framhåller vidare att det ofta inte varit möjligt att finna en partner som är villig att bli majoritetsdelägare på vanliga affärsmässiga villkor för tillverkning av nya produkter. Regioninvest har därför ofta tvingats bli ensamägare för att kunna starta ny verksamhet.

Regioninvest skall enligt sina riktlinjer främja sysselsättningen i hela Norrbotten. Hittills har verksamheten dock främst rört området nära kusten. Detta kan förklaras av att Regioninvest har skapats med särskUd

Prop. 1978/79:127

13

uppgift atl medverka tiU att lösa problem i samband med uppskjutandet av Stålverk 80. Ökade resurser krävs enligt bolaget för att det mera ak­tivt skaH kunna arbeta med länet som helhet. Bolaget föreslår vidare i skrivelsen atl det egna kapitalet ökas till totalt 125 milj. kr. vari inräk­nas nuvarande tiUgångar på 25 milj. kr.

Regioninvest har gjort belydande insatser i vissa företag för att inte befintliga arbetstillfällen skall försvinna tiU följd av bristande finansieUa eller andra förutsättningar. Förhandlingar pågår enligt vad jag erfarit om engagemang i ett antal företag som arbetar som underleverantörer till LKAB.

I betänkandet (SOU 1978: 85) Statiigt företagande i samhällets tjänst föreslås aft Regioninvest ges ökade resurser och att vissa förändringar sker i verksamheten. Betänkandet remissbehandlas f. n.

Enligt min uppfattning har Regioninvest, under den relativt korta tid bolaget verkat, gjort värdefulla insatser för att stimulera den industriella utvecklingen i Norrbotten. Att verksamheten under rådande besvärliga konjunkturläge till stor del har inriktats på att Irygga sysselsättningen i befinlliga företag anser jag vara väl motiverat.

Ett investmentbolag som Regioninvest är ett naturligt instrument i regionalpolitiken i regioner där nya företag måste utvecklas. Regionin­vest har också svarat för företagsbildningar som har varit en följd av produktutvecklingen vid högskolan i Luleå inom projektet Verkstäder i Norr. En sådan funktion behövs även i framtiden som en naturlig fort sättning av arbetet i den stiftelse som jag har nämnt i det föregående. Fortsatt verksamhet vid Regioninvest förutsätter emellertid medelstill­skott.

Jag beräknar Regioninvests medelsbehov till 75 milj. kr. t. o, m. utgången av år 1981. Jag förordar att detta belopp anvisas på stats­budgeten för budgetåret 1979/80. Medlen, son» bör tillföras Regionin­vest i form av ägartillskott från Statsföretag AB, bör användas för ägar­engagemang, rörelsekapital, borgensförbindelser, förlusttäckning samt för Regioninvests administration.

Medelstillskottet bör ge bolaget goda möjligheter att i enUghet med ursprungliga riktlinjer främja sysselsättningen i hela Norrbottens län. Jag utgår från att styrelsen får en god förankring i länet. De utökade re­surserna bör vidare ge utrymme för Regioninvest att söka finna ersätt­ning i Gällivare för den sysselsättning som försvinner genom avveck­lingen av AB Eisers verksamhet där. Jag har i övrigt med tUlfredsstäl­lelse noterat att Statsföretag i skrivelse den 9 februari 1979 har förklarat sig villigt att med centi-ala resurser stödja den fortsatta verksamheten inom Regioninvest.

Verksamheten bör utvärderas så att underlag för beslut om företagets vidare verksamhet finns före utgången av år 1981.

Statliga insatser genom investmentbolag sker f. n. i olika former och

Prop. 1978/79:127

14

med delvis olika syften. Jag avser att senare återkomma med förslag om statliga investmentbolag som medel för att främja nyetablering och sys­selsättning,

2.4 Utvecklingsfonden i Norrbottens län

Sedan den 1 juli 1978 finns i varje län en regional utvecklingsfond. Fonderna, som har övertagit de förutvarande företagareföreningarnas verksamhet, är stiftelser med staten och resp. landstingskommun som huvudmän. Riktlinjerna för fondernas verksamhet beslutades av riks­dagen år 1977 (prop. 1977/78: 40 bU. 1, NU 1977/78: 34, rskr 1977/78: 110). Fondernas huvuduppgift är att genom kreditverksamhet och före­tagsservice främja småföretagens utveckling.

Strukturförändringarna inom basnäringarna i Norrbotten har med­fört minskad sysselsättning både hos storföretag i de direkt berörda nä­ringarna och hos småföretag som t. ex. i egenskap av underleverantörer är beroende av de siörre företagen. SärskUda stödåtgärder bör nu vidtas som syftar till att dels avhjälpa sysselsättningsproblem i småföretagen, dels stimulera utveckling av småföretag, så att de kan öka sin sysselsätt­ning. Med hänsyn till de problem förelagen f. n. har i malmfältskom­munerna är insatser där speciellt angelägna. Det är angeläget att ut­vecklingsfonden i sin verksamhet ägnar uppmärksamhet åt problemen i detta område.

2.5 Marknadsföringsåtgärder

Genom de ålgärder som jag nyss har redogjort för ökar förutsätt­ningarna att etablera och utveckla företag i Norrbotten. Statsföretag har i skrivelse den 9 februari 1979 aktualiserat särskilda åtgärder i fråga om marknadsföring av produkter från enskilda och statliga företag i bl. a. Norrbotten. Förslaget innebär att Statsföretag skall bUda eller för­värva ett marknadsföringsbolag. Ett sådant företag avses samordna för­säljning från flera mindre tillverkare vid stora leveranser till kunder i Sverige och utomlands. Företaget skulle också med sin kunskap om olika marknader kunna förmedla uppslag tiU nya produkter som kan tillver­kas vid företag i sysselsättningssvaga regioner.

Jag delar uppfattningen att ett företag av detta slag utgör en väsentlig förstärkning av näringslivet i Norrbotten. Statsföretag bör därför ges möjlighet att förvärva eller bUda ett dyUkt bolag.

För att företaget skall kunna få tillräcklig styrka och kunna erbjuda ett brett sortiment av produkter såväl konsument- som industripro­dukter kan dess verksamhet inte begränsas till Norrbotten. Företaget bör emeUertid under en försöksperiod under två år ägna särskild upp­märksamhet åt företag i Norrbotten. Resultatet av försöksverksamheten får visa om verksamhetens inriktning därefter skall ändras. Statsföretag

Prop. 1978/79:127

15

behöver ell medelstillskott på 20 milj. kr. för genomförandet av projek­tet. Dessa medel bör anvisas under ett särskilt anslag, benämnt Medels­tillskott till Statsföretag AB för vissa marknadsföringsåtgärder, på stats­budgeten för budgetåret 1979/80. Jag beräknar 20 milj. kr. för ända­målet.

2.6      Medel till SSAB

Slål- och gruvindustrin har länge utgjort basen för Norrbottens ut­veckling. Även om de senaste åren har medfört svårigheter för dessa nä­ringar får det förutsättas att de även fortsättningsvis kommer att spela en betydande roll för befolkning och näringsUv i Norrbotten. Regering­en har nyligen föreslagit att 835 milj. kr. skall ställas tiU LKAB:s för­fogande för finansiell rekonstruktion samt för att täcka föriuster och trygga sysselsättningen vid företaget (prop. 1978/79: 87).

Genom bildandet av SSAB har skapats fömtsättningar för en tryggad sysselsättning på hög nivå i Luleå. Generaldirektör Bertil Rehnberg er­höll i juni 1978 i uppdrag att utreda tidigareläggning av vissa investe­ringar vid SSAB för atl mildra de sysselsättningsproblem som kan följa av ofrånkomliga rationaliseringar inom företaget. Som ett resultat av detla har föreslagits att ge ett lån till SSAB för aktieteckning tillsam­mans med Luleå kommun i ett bolag som skall uppföra ett kraftvärme­verk. Kraftvärmeverkel kan för framställning av kraft utnyttja masugns-och koksgas vid SSAB.

Jag finner det angeläget att kraftvärmeverket i Luleå kommer till stånd. Om särskilda medel behöver anvisas för statens kostnader bör dessa tas ur den särskilda medelsram för sysselsättningsfrämjande åtgär­der i Norrbotten, som statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] kommer att lägga fram förslag om i det följande.

2.7      Åtgärder på mineralområdet

Utnyttjandet av landets naturresurser kommer även i framtiden att ha stor betydelse för välfärdsutvecklingen i Norrbotten, i synnerhet gäller detla i inlandet. Det är därför av stor vikt att en fortsatt kraftig satsning sker inom bl. a. mineralområdet i Norrbotten.

Statens insatser för mineralprospektering i Norrbotten har under många år varit mycket betydande. Sveriges geologiska undersökning (SGU) har utfört prospektering i större omfattning sedan början av 1920-talet. Staten har vid flera tillfällen genomfört speciella prospek-leringssatsningar, bl. a. den s. k. järnmalmsinventeringen åren 1963 1973. Sedan år 1975 svarar nämnden för statens gmvegendom för hu­vuddelen av den statliga prospekteringen genom bl. a. uppdrag till SGU. På regeringens uppdrag upprättade nämnden under år 1978 tillsammans

Prop. 1918f19:127

16

med berörda intressenter, huvudsakligen LKAB och Boliden Metall AB, en särskild plan för prospekteringen i Norrbotten. För innevarande bud­getår disponerar nämnden ca 12 milj. kr. för sin prospektering i Norr­botten. Verksamheten bedöms få ungefär samma omfattning under nästa budgetår.

Mineralprospekteringens betydelse för Norrbotten har under år 1978 ytterligare förstärkts genom att delar av SGU då har lokaliserats till Luleå. F. n, sysselsätts ca 160 personer vid Luleåkontoret varav en stor del arbetar med prospektering i Norrbotten.

I Jokkmokks kommun behövs arbetstillfällen inte minst genom att den pågående kraftverksutbyggnaden successivt avslutas. Nämnden för sta­tens gruvegendom har föreslagit ett särskilt prospekteringsprojekt för Jokkmokks kommun. Projektet skall dels skapa omedelbar sysselsätt­ning genom prospekteringsarbete, dels på sikt kunna leda tUl varaktig sysselsättning inom minerälindustrin. Nämnden har utarbetat ett total­undersökningsprogram för kommunen i syfte att både maximera de di­rekta sysselsättningseffekterna och att sprida sysselsättningen över tiden. Enligt de urspmngliga planerna skulle projektet omfatta fem år och kosta ca 60 milj. kr. Med hänvisning till sysselsättningsläget i Jokkmokk förordar jag att ett särskilt anslag av 40 milj. kr. för denna verksamhet anvisas till nämnden på statsbudgeten för budgetåret 1979/80.

Arbetet bör enligt min mening läggas upp så att en utvärdering av verksamheten kan ske efter två år. Under denna period räknar jag med att prospekteringen kommer att sysselsätta ca 60 personer.

Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har under senare år kraftigt ökat satsningarna på det prospekteringstekniska området. Särskild upp­märksamhet ägnas åt geofysiska prospekteringssystem i syfte att öka informationsutbytet och anpassa metoderna till nya prospekteringsobjekl. Vidare planeras utveckling av automatiska analysinstrument för att sän­ka kostnaderna vid prospektering samt systemutveckling för rationell bearbetning och presentation av prospekteringsinformation. Av STU:s anslagsframställning för budgetåret 1979/80 framgår vidare att STU på längre sikt planerar en samlad större satsning inom området djup-prospektering. Med sikte på en breddning av svensk mineralindustri och förbättrad resurshushållning avses särskild uppmärksamhet ägnas åt full-prospektering, där syftet är att värdera ett tillvaratagande av alla mine­ralråvaror inom ett undersökningsområde. I avvaktan på mineralpoli­tiska utredningens förslag planeras för budgetåret 1979/80 intensifierade förberedelser för ett insatsområde, bl. a, gäUande utrustning och system för borrning och borrhålsmätning.

Norrbottendelegationen har föreslagit att en forskningsstalion i gruv­brytning inrättas med lokalisering tiU Luossavaara i Kiruna. Vid statio­nen skall nya systemlösningar för brytning och uppfordring av malm till markytan utvecklas och prövas i syfte att sänka kostnaderna för

Prop. 1978/79:127

17

underjordsbrytning. Delegationen poängterar atl gruvnäringens bety­delse sträcker sig även utanför själva gruvindustrin. Den svenska gruv-utruslningsindustrin baseras till stor del på erfarenheter från svensk gruvhantering. Mätt i saluvärde är denna industri större än själva gruv­industrin.

Forskningsstationen skulle innebära att ett unikt samarbete kan eta­bleras mellan LKAB, högskolan i Luleå och mekaniska industrier i Norr- och Västerbotten med syfte att få fram billiga och bra brytnings­system i gruvorna och utveckla för dessa anpassad mekanisk utrustning. Projektet kan påbörjas omedelbart och beräknas under första året sys­selsätta 44 och året därefter 55 personer. Forskningsprojekten löper under fem år, varefter en utvärdering skall göras. Kostnaden för fem år uppskattas av delegationen till 46 milj. kr. varav 25,5 milj. kr. faller under de första två åren. På sikt beräknas projektet kunna skapa sladig­varande och ökande sysselsättning framför allt i de mekaniska industrier som deltar i projektet.

Delegationen föreslår att regeringen uppdrar åt STU att starta för­handlingar om att bilda en stiftelse för verksamheten. Delegationen fö­reslår vidare att staten skjuter till hela stiftelsekapitalet och att detta sker i så god tid att verksamheten vid forskningsstationen kan starta den 1 juli 1979.

Jag instämmer i delegationens förslag att en särskild stiftelse bör bil­das. Stadgarna för stiftelsen bör fastställas av regeringen. Styrelsen bör utses av staien genom STU och innehålla företrädare för bl. a. gruvindu­strin och högskolan. Jag avser att återkomma till regeringen med förslag om ett uppdrag till STU att i samråd med gruvindustrin utarbeta förslag till stadgar och forskningsprogram för verksamheten. Jag beräknar kost­naderna under en treårsperiod till 35 milj. kr. inkl. eventuella driftsför­luster. Jag har räknat med att inga ytterligare medelstillskoll skall krä­vas över statsbudgeten efter denna period. Jag förordar alltså att 35 milj. kr. anvisas under ett reservationsanslag, benämnt Forskningssta­lion i gruvbrytning, nästa budgetår.

Norrbottcndelegationen har vidare föreslagit att en projektgrupp be­nämnd mineraltekniskt utvecklingscentrum organiseras under STU. Detta centrum skulle lokaliseras till Luleå. Förslaget grundar sig på en utredning som på delegationens uppdrag genomförts vid högskolan i Luleå. Något avgörande hinder torde inte finnas för att organisera den föreslagna projektgruppen. Förslaget har dock begränsad räckvidd och omfattar endast s. k. industrimineral. För att närmare utreda konsekven­serna och alternativa stödinsatser remissbehandlas f. n. delegationens förslag av berörda myndigheter samt av mineralpoliliska ulredningen.

Det finns ytterligare mineralprojekt som kan bli av betydelse för sys­selsättningen i Norrbottens inland. Ett projekt som diskuteras är en för­söksanläggning för utvinning av industrimineral i Aitik.

Prop. 1978/79:127

18

2.8 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regering­en föreslär riksdagen att

1.

godkänna vad jag har anfört beträffande Norrlandsfondens verksamhet under år 1980,

2.

lill Medelstillskott till Norrlandsfonden för budgetåret 1979/ 80 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett i förhållande till prop. 1978/79: 100 med 9 000 000 kr. höjt reservationsanslag av 39 000 000 kr.,

3.

till Medeltillskott till Statsföretag AB för finansiering av Re­gioninvest i Norr AB för budgetåret 1979/80 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 75 000 000 kr.,

4.

till MedelstiUskott till Statsföretag AB för vissa marknads­föringsåtgärder för budgetåret 1979/80 under fjortonde huvud­titeln anvisa ett reservationsanslag av 20 000 000 kr.,

5.

lill Prospektering i Jokkmokks kommun för budgetåret 1979/ 80 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 40 000 000 kr.,

6.

till Forskningsstation i gruvbrytning för budgetåret 1979/80 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 35 000 000 kr.

3    Regionalpolitiska insatser 3.1 Regionalpolitiskt stöd

Det regionalpolitiska stödet spelar stor roll i strävandena alt under­lätta en nödvändig differentiering av näringslivet. Regionalpolitiskt stöd har hiltills lämnats med ca 600 milj. kr. till företag i Norrbotten. De företag som har fått stöd har ökat sin personal med ca 2 700 personer.

Sysselsättningsutredningen (A 1974:02) föreslår i sitt betänkande (SOU 1978: 62) Regionalpolitiska stödformer och styrmedel nya regler för regionalpolitiskt stöd. Reglerna torde innebära väsentiigt ökade möj­ligheter att genomföra sysselsättningsskapande projekt i de mest syssel-sätiningssvaga delarna i Norrbotten. Jag avser att återkomma till frägan senare under våren.

Ar 1977 beslöt riksdagen att lokaliseringsstöd skulle kunna lämnas enligt offertprincipen (prop. 1976/77: 100 bil. 17 s. 88, AU 1976/77: 23, rskr 1976/77: 296). Det innebär att det företagsekonomiska intresset kan förenas med det samhällsekonomiska genom att staten på offert från eft företag betalar särskild ersättning till företaget för att det vidtar ätgärder i regionalpolitiskt syfte, som staten önskar att företaget skall göra. Beslutet innebär att metoden fick användas bl. a. i samband med

Prop. 1978/79:127

19

ansträngningarna att förbättra sysselsättningsmöjligheterna i Norrbollen. För verksamheien fastställdes en ram på 40 milj. kr. Hittills har endast en mindre del av ramen utnyttjats.

Svårighelerna att uppnå avsedd sysselsättningseffekt med övriga re­gionalpoliliska medel motiverar att offerlförfarandet utnyttjas på ett mera systematiskt sätt än hittills. Överiäggningar har därför inletts med Sveriges industriförbund i syfte alt erbjuda ett antal större företag att lämna offerter för etablering av nya arbetstillfällen i Norrbotten.

Norrbottendelegationen fortsätter sitt arbete till årets slut. Jag åter­kommer inom kort vid min anmälan av förslag om regionalpolitiken till frågan om de utredningsresurser som därefter kan behövas för att få tinderlag för den framtida sysselsättningspolitiken i Norrbotten.

3.2 Särskilda glesbygdsinsatser

De regional- och sysselsättningspolitisk insatserna som görs, både när det gäller slöd till näringslivet och påverkan av den offentliga sektorns lokalisering, når i allmänhet inte ut till de mest glesbefolkade områdena. Det är därför nödvändigt atl vidla ålgärder av specieU karaktär där.

Stöd ulgår f. n. dels i form av slöd till hemarbete och dels till de re­gionala utvecklingsfonderna för genomförande av specieUa projekt i syfte att främja företagsamhet i glesbygder. I tolv kommuner i inre stöd­området pågår försöksverksamhet med intensifierade kommunala syssel­sättningsinsatser (IKS) med syfte att i försia hand ge sysselsättning åt äldre lokalt bundna personer inom det inre stödområdet. Särskilt stöd till lantbruksföretag lämnas till lantbruksföretag och verksamhet som kan bedrivas i kombination med sådant företag enligt förordningen (1978: 465) om stöd till lantbruksföretag i vissa glesbygder. Slöd kan utgå även till investering i byggnad som är avsedd att uthyras tUl all­mänheten genom korllidsupplåtelse. Vidare lämnas stöd till skärgårds­företag för att främja tillkomsten och utveckling av företag i skärgår­darna enligt förordningen (1976: 208) om statligt stöd till skärgårdsföre­tag. Samarbetet sker också mellan de nordiska grannländerna i syfte att förbättra gränsbefolkningens levnadsförhållanden.

Som komplettering av de glesbygdsåtgärder som f. n. vidtas föreslår jag att särskilda medel ställs tiU länsstyrelsens förfogande för att använ­das till bl. a. stöd för olika former av kombinalionssysselsättningar i länets mest utpräglade glesbygder. Stöd bör även kunna utgå tUl andra företag, t. ex. småindustri och hanlverk enligt vad som gäller för skär­gårdsstödet. Jag har räknat in kosinaderna för dessa insatser i den sär­skilda medelsram för sysselsällningsfrämjande ålgärder som enligt vad jag förordar i det följande bör slå till regeringens disposition.

De mera generellt inriktade glesbygdsinsatserna kommer jag att an­mäla inom kort. Jag kommer därvid att föreslå att väsentligt ökade re-

Prop. 1918f19:127

20

surser skall kunna ställas till länsstyrelsernas förfogande för sysselsätt­ningsstöd i glesbygdsområden.

3.3      Medelsram till regeringens disposition

Som redan har framgått och som kommer att framgå i det följande finns det en rad projekt som har betydelse för sysselsättningsutveckling­en i Norrbotten och som bör genomföras men som inte är tUlräckligt förberedda för att beslut skall kunna fattas nu. Det gäller utvinning av torv i Norrbotten, kraftvärmeverk i Luleå, särskilda åtgärder i glesbyg­derna, insatser inom turism och rekreation, byggande av avloppsrenings­verk, åtgärder inom skogsbruket m. m. För dessa insatser bör finnas en särskild medelsram, som bör stå till regeringens disposition för senare fördelning. Jag förordar att 160 milj. kr. anvisas för ändamålet under ett särskilt anslag för budgetåret 1979/80 benämnt Bidrag till sysselsäll­ningsfrämjande åtgärder i Norrbottens län.

3.4      Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen

att till Bidrag till sysselsättningsfrämjande åtgärder i Norrbottens län för budgetåret 1979/80 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 160 000 000 kr.

4    Insatser på energiområdet 4.1 Inledning

För att stimulera sysselsältningen i Norrbotten har regeringen vid skilda tillfällen tidigare beslutat att tidigarelägga vissa planerade arbeten inom länet hos statens vattenfallsverk. Under budgetåret 1977/78 beslu­tades således att arbeten för en kostnad av närmare 9 milj. kr skulle tidigareläggas. Under budgetåret 1978/79 har hittills lidigarelagts arbe­ten för en kostnad av drygt 600 000 kr. De tidigarelagda arbetena har medfört sysselsättning motsvarande 3040 årsverken.

I vattenfallsverkets investeringsram för innevarande budgetår (prop. 1977/78: 116, NU 1977/78: 67, rskr 1977/78: 340) har kostnaderna för pågående arbeten i Norrbotten beräknats till närmare 200 milj. kr. Dessa arbeien ger sysselsättning åt ca 900 personer inom länet under budgetåret.

Enligt förslaget till investeringsram för vattenfallsverket för budget­året 1979/80 (prop. 1978/79: 115 bil. 1 s. 319) avser verket under nästa budgetår att i Norrbotten bedriva utbyggnadsarbeten i anslutning till be-

JProp. 1978/79:127

21

fintliga kraftverk i Lule älv motsvarande en investeringskostnad av ca 180 milj. kr. och därigenom sysselsätta 800900 personer i länet.

För drift m. m. av anläggningarna i Norrbotten sysselsätter verket dessutom 700 personer.

4.2 Vattenkraftsutbyggnader

Ytterligare bidrag till sysselsättningen i Norrbotten skulle kunna ske genom att tidigarelägga vissa vattenkraftsutbyggnader. Möjligheterna härför är emellertid begränsade dels genom de av riksdagen fastlagda riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen för vattendrag i norra Svealand och Norriand (prop. 1977/78: 57, CU 1977/78: 9, rskr 1977/78: 100), dels av att prövningen enligt vattenlagen (1918: 523) av aktuella utbygg­nadsprojekt tar tid och påverkar tidpunkten för byggstart. En genom­gång av potentiella utbyggnader i Norrbotten har emellertid skett i syfte att klarlägga vilka som skulle kunna komma i fråga för byggstart under de närmaste åren.

Den enda tiUkommande utbyggnad i Norrbotten som hittills har be­handlats av vattendomstol är Sädva kraftstation i övre delen av Skel­lefteälven. Prövning av företagets tillåtlighet ankommer på regeringen. Utbyggnaden medför visst intrång i Pieljekaise nationalpark och frågan måste underställas riksdagen. I sin anmälan till prop. 1978/79: 115 (bil. 2) kommer chefen för jordbmksdepartemenlet senare denna dag att föreslå atl regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande att göra erfor­derligt intrång i nationalparken för att utbyggnaden skall kunna genom­föras. EnUgt vad jag har inhämtat av statens vattenfallsverk kan bygg­nadsarbete för denna kraftstation, under förutsättning av att riksdagen så medger, påbörjas tidigast under år 1980 och slutföras under år 1982. Behovet av arbetskraft för utbyggnaden beräknas uppgå till ca 440 års­verken eller medföra sysselsättning för i medeltal 175 personer.

Prövning enligt vattenlagen är vidare nära förestående för ytterligare två utbyggnader, nämligen dels en komplettering av Vietas kraftstation i Luleälven med ytterligare en tilloppstunnel, dels utförande av damm och sänkningskanal vid Jaurekaska nedströms Vietas kraftstation. Arbe­tena med de båda utbyggnaderna uppges kunna inledas år 1981 resp. år 1982 och vara slutförda år 1985, allt under förutsättning att projekten bedöms vara tiUåtliga enligt vattenlagen och att prövningsförfarandet inte tar onormalt lång tid. Tilloppstunneln vid Vietas beräknas medföra arbetsinsatser molsvarande 600 årsverken och sänkningskanalen vid Jau­rekaska 125 årsverken.

På något längre sikt kan det också bli aktuellt med utbyggnad vid Bergnäs, Slagnäs och Malån i Skellefteälven och i övre delen av Råne iälv. Dessa projekt är f. n. inte närmare utredda och utbyggnaderna kan inte ske förrän tidigast under senare delen av 1980-talet.

Prop. 1978/79:127

22

Utöver de utbyggnader som jag nu har redovisat, vilka tillsammans skulle kunna ge ett årligt energitiUskott av ca 400 GWh,i är det också möjligt att ulföra s. k. effektutbyggnader i ett antal befintiiga vatten­kraftstationer i Norrbotten. Härmed menas sådana om- och tillbyggna­der som gör det möjligt att öka effektuttaget i stationerna när så erford­ras för atl möta belaslningstoppar i kraftnätet men som däremot inle ger något energitillskott räknai över en längre tidsperiod. VattenfaUs­verket projekterar f. n. för effektuibyggnader vid tre kraftstationer i Lule älv, nämligen Porsi, Laxede och Messaure kraftstationer. Möjlig­heter finns vidare att installera ytterligare effekt i Vargfors och Galle-jaure kraftstationer i Skellefteälven. Effektutbyggnadema i Luleälven skulle kunna inledas år 1981 och slutföras år 1985 medan de i Skellef­teälven inte beräknas kunna komma till stånd förrän tidigast år 1983 och vara klara år 1986. Även för dessa utbyggnader måste en reserva­tion göras för utfallet av vattenlagsprövningen. Tillsammans har de effektuibyggnader som jag här har nämnt beräknats medföra en syssel­sättning motsvarande ca 1 500 årsverken.

Av de tre energiutbyggnader som jag här har redovisat kan man pre­liminärt räkna med att Sädva kraftstation och sänkningskanalen vid Jaurekaska kan genomföras som sedvanliga investeringsprojekt inom ra­men för valtenfallsverkels investeringsprogram utan särskUda insatser. Utbyggnaden av lilloppstunneln i Vietas medför däremot mycket höga kostnader i förhållande till det energitillskott som erhålls. Mycket talar för att den inte kan komma till utförande i det tidsperspektiv jag här har redovisat med mindre än ett särskilt medelstUlskott anvisas över statsbudgeten.

En utbyggnad av Vietas kraftstation med ytteriigare en tilloppstunnel med början år 1981 skidle vara av stor betydelse för Jokkmokksregio­nens sysselsättning. Arbetena skulle kunna föras in i vattenfallsverkets investeringsverksamhet så att arbetskraft som annars blir övertalig kan beredas sysselsättning inom projektet. Den ofrånkomliga nedgången i sysselsättning inom vattenkraftutbyggnaderna i Norrbotten skulle där­med kunna ske i långsammare takt än vad som annars blir fallet. Jag anser därför att arbetena med att komplettera Vietas kraftstation med ytterligare en ny tilloppstunnel, under förutsättning av att utbyggnaden är tillållig enligt vattenlagen, bör genomföras snarast möjligt.

För övriga utbyggnader saknas f. n. underlag att bedöma om och hur stor subvention som skulle krävas för att genomföra dem enligt de tids­planer som jag har redovisat. Beträffande effektutbyggnaderna kan man emellertid konstatera alt det inom det svenska kraftsystemet knappast kommer alt behövas effekttillskott förrän en bit in på 1990-talet. Om utbyggnaderna av sysselsättningsskäl skall komma till utförande tidigare

1 1 GWh (gigawattimme) = 1 milj, kilowattimmar.

Prop. 1978/79:127

23

kommer en betydande andel av kostnaderna att behöva finansieras ge­nom särskilda medelstillskott.

Det saknas således förutsättningar för att redan nu la ställning till dessa utbyggnader. Starka skäl talar emellertid för atl projekten bör för­beredas så alt möjlighet föreligger att tidigarelägga dem om det bedöms lämpligt från sysselsättningssynpunkt. För att få fram ett underlag som gör det möjligt att ta ställning till om och när det skall ske avser jag föreslå regeringen att ge vattenfallsverket i uppdrag att närmare belysa förutsättningarna härför.

4.3 Utvinning av torv

Vid min anmälan till prop. 1978/79: 115 om riktlinjer för energipoli­tiken tidigare denna dag har jag framhållil betydelsen av landets stora torvtillgångar och att aktiva insatser görs för att utnyttja lorven i energiförsörjningen. Insatserna inom torvområdet bör inledningsvis i stor utsträckning göras i norra delen av Sverige.

Statens vattenfallsverk har fått i uppdrag av regeringen att utreda förutsättningarna för att uppföra några torveldade kraftvärmeverk eller värmeverk i de fyra nordligaste länen. Jag kommer senare att föreslå att inriktningen bör vara att några sådana anläggningar skall komma till stånd. Utvinning av torv i dessa områden bör därför också ske.

Kapitalkostnader och andra driftskostnader än bränslekostnader är högre för torveldade anläggningar än för oljeeldade anläggningar. F, n, saknas fuUständigt underlag för att bedöma de totala kostnadema för att utvinna torv. Enligt vissa beräkningar ligger de dock högre än priset för motsvarande mängd olja. Det är likväl angeläget av såväl energipoli­tiska som sysselsättningsskäl att torv produceras i Norrbotten. Särskilt statiigt stöd till torvvinning bör utgå så att de merkostnader täcks som kan uppkomma för torvbaserad kraft- eller värmeproduktion jämfört med motsvarande oljebaserade alternativ enligt de bedömningar som nu kan göras. Kostnaderna härför bör belasta den särskilda medelsram för sysselsättningsfrämjande åtgärder i Norrbotten som statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] nyss har förordat.

4.4 Hemställan

Jag hemställer att regeringen

bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört beträf­fande vattenkraftsutbyggnader och utvinning av torv i Norr­bottens län.

Prop. 1978/79:127

24

Bilaga 2

Utdrag ARBETSMARKNADSDEPARTEMENTET PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten

Samhällets arbetsmarknadspolitiska medel har stor betydelse för att hjälpa de enskilda människor som drabbas av arbetslöshet eUer under­sysselsättning. Sysselsättningsläget i Norrbotten har under de senaste åren motiverat betydande arbetsmarknadspolitiska insatser i länet.

Chefen för kommunikationsdepartementet kommer senare denna dag att behandla frågan om insatser i form av tidigareläggning av främst större projelct. Det finns därutöver en rad mindre projekt som kan kom­ma lill utförande som beredskapsarbeten. Det gäller såväl statliga som kommunala investeringar. Bland projekten kan nämnas avloppsrenings-aniäggningar, dikningsarbeten, naturraslplatser och långtidsparkeringar m. m. utefter vägen mellan Kiruna och Riksgränsen, investeringar Vid LKAB och SSAB samt skilda slag av arbeten inom den statliga tjänste­sektorn,

Ulöver vad som faUer på Norrbottens län vid fördelning på sedvan­liga gmnder av de reguljära anslagen till beredskapsarbeten förordar jag att länet tilldelas särskilda medel för sådana arbeten alt fördelas av länsarbetsnämnden i samråd med länsstyrelsen. Länsarbetsnämnden bör tillämpa samma regler i fråga om bidragets storlek i enskilda fall m. m. som gäller för beredskapsarbeten i övrigt. Jag förordar att utöver vad som har föreslagits i budgetpropositionen 1979 (prop. 1978/79: 100 bU. 15 s. 8) 175 milj. kr. anvisas för detta ändamål nästa budgetår under anslaget Sysselsättningskapande åtgärder.

Förslag har förts fram om att inrätta en särskild servicecentral för statsverken i Kiruna eller Gällivare. En sådan central skulle kimna ta sig an större arbeten från ämbetsverken ifråga oin utskrivning/ordbe­handling, tryckning, statistikbearbetning m. m.

Jag avser att låta närmare utreda fömlsältningarna för att inrätta en servicecentral av detta slag med lokalisering till malmfälten i Norr­botten.

Prop. 1978/79:127

25

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag alt rege­ringen föreslår riksdagen

att till Sysselsättningsskapande åtgärder för budgetåret 1979/80 under tolfte huvudtiteln anvisa ett i förhållande till prop. 1978/79: 100 med 175 000 000 kr, höjt reservationsanslag av 1 708 000 000 kr.

Prop. 1978/79:127

26

Bilaga 3

Utdrag KOMMUNIKATIONSDEPARTEMENTET   PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet Bondestam

Anmälan till proposition om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten

På vägsidan uppgick den ordinarie byggnadsverksamheten år 1978 på statsvägnätet till ca 105 milj. kr. i Norrbottens län. För år 1979 har budgeterats en verksamhei för ca 60 milj. kr. I dessa belopp ingår 60 milj. kr. resp. 10 milj. kr. i form av tidigareläggningar av vägobjekt som regeringen vid skilda tillfällen har beslutat om för att bereda ökad sys­selsättning i länet. Vägverket har tUlsammans med arbetsmarknadsmyn­digheterna vidare under en följd av år svarat för betydande sysselsätl-ningsinsatser genom vägbyggande i länet. Hittills beslutade beredskaps­arbeten för vägbyggande under budgetåret 1978/79 uppgår till ca 65 milj. kr. Jag vill här också erinra om den sysselsättningseffekt som den pågående utbyggnaden av vägen KirunaRiksgränsen ger.

De gångna årens väginvesteringar i Norrbottens län har medfört att stora förbättringar har kunnat göras på vägnätet. Den ökade framkom­lighet och trafiksäkerhet som därvid har uppnåtts har haft stor bety­delse för de boendes möjligheter att nå en ulökad arbetsmarknad och kvalificerad service. Det finns f. n. möjlighet att tidigarelägga en rad planerade statliga och statskommunala väg- och gatuobjekt samt olika trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder av hög angelägenhetsgrad. Jag för­ordar att en sådan tidigareläggning av åtgärder sker på det statliga väg­nätet till en kostnad av ca 60 milj. kr. och på det statskommunala väg­och gatunätet till en kostnad av ca 42 milj. kr. Av det sistnämnda be­loppet utgör det statliga bidraget 95 % eller 40 milj. kr. Totalt kan inom vägsektorn beredas sysselsättning motsvarande ca 4 500 årsverken.

Vad avser statsvägnätet hänför sig kostnadsmässigt en stor del av den förordade tidigareläggningen eller ca 20 milj. kr. till ålgärder på eller i anslutning till väg E 4. Även på det statskommunala väg- och gatunätet kommer en kraftig insats att kunna göras i Luleå på väg E 4. I övrigt kan på det statskommunala väg- och gatunätet åtgärder i större omfattning utföras i Bodens och Piteå kommuner.

Prop. 1978/79:127

27

Under anslagen Byggande av statliga vägar och Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator bör alltså på tilläggsbudget III till stats­budgeten för budgetåret 1978/79 anvisas 60 resp. 40 milj. kr.

Statens järnvägars (SJ) investeringar i byggnader, spårstandard och andra fasta anläggningar inom Norrbottens län beräknas omfatta ca 24 milj. kr. innevarande budgetår.

Härtill kommer medel från arbetsmarknadsverket om ca 31 milj. kr. för beredskapsarbelen och tidigarelagda investeringar, bl. a. linjeom­läggningar på norra stambanan mellan Älvsbyn och Boden.

Inom SJ:s verksamhetsområde finns enligt vad jag har erfarit olika projekt inom Norrbottens län som kan främja sysselsättningen. Bl. a. har förslag förts fram om olika upprustnings- och ombyggnadsåtgärder på malmbanan. Det saknas emellertid underlag för ett ställningstagande nu till dessa åtgärder. Regeringen har därför gett SJ i uppdrag att inom en ungefärlig ram av 250 mUj. kr. efter samråd med länsstyrelsen i Norrbottens län, AMS och i förekommande fall LKAB inventera och föreslå sysselsättningsfrämjande ålgärder inom Norrbottens län i form av investeringar i SJ:s fasta anläggningar. Åtgärdernas inbördes ange­lägenhetsgrad skall anges. Uppdraget skaH redovisas snarast möjligt, dock senast den 30 mars 1979.

De åtgärder som kan bli aktuella med anledning av SJ:s redovisning, torde få finansieras med finansfullmakten i avvaktan på att ställning kan tas tUl den slutiiga finansieringen.

Flygets betydelse i det totala transportsystemet och för samhällsut­vecklingen i stort har successivt ökat som följd av den höga transport­effektiviteten på framför allt längre sträckor. Luleå flygplats utgör en knutpunkt för flyget i Norrbottens län. Under de senaste åren har tra­fikutvecklingen på Luleå ökat starkt och en fortsatt positiv utveckling väntas. På sikt måste därför enligt luftfartsverket bl. a. ett nytt stations­område anläggas på flygplatsen. Kostnaderna härför bedöms preliminärt till 80100 milj. kr. Om planerings- och projekteringsarbetet påskyndas bör arbetena kunna påbörjas vid årsskiftet 19801981. Luftfartsverket bör därför få i uppdrag att skyndsamt slutprojeklera projektet.

Efter luftfartsverkets redovisning av projekteringsuppdraget avser jag att återkomma till frågan om medelsanvisning för arbetenas genom­förande inkl. projekteringskostnaderna.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att rege­ringen

dels föreslår riksdagen att

1.

godkänna vad jag har anfört i fråga om tidigareläggning av utbyggnaden av Luleå flygplats.

2.

till Byggande av statliga vägar på tilläggsbudget 111 lill stats­budgeten för budgetåret 1978/79 under sjätte huvudtiteln an-

Prop. 1978/79:127

28

visa ett reservationsanslag av 60 000 000 kr. alt avräknas mot automobilskattemedlen. 3. till Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator på tilläggsbudget 111 till statsbudgeten för budgetåret 1978/79 under sjätte huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 40 000 000 kr. att avräknas mot automobilskattemedlen.

dels bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om statens järnvägars investeringar i fasta anläggningar inom Norrbottens län.

Prop. 1978/79:127

29

Bilaga 4

Utdrag

UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för att främja sysselsättningen i forrbotten

Som har framgått av den redogörelse statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] tidigare har lämnat spelar högskolan i Luleå en ceniral roll i ansträngningarna att 'Utveckla näringsUvet i Norrbotten. Självklart är utbyggnaden av hög-rskolan också ett resultat av en medveten utbildnings- och forskningspo­litik. Högskolan som f. n. har ca 2 400 studerande, har ca 500 anställda varav 24 professorer. Forskningen vid högskolan har byggts upp under de senaste fem åren. Högskolan har emellertid trots snabb tillväxt en relativt sett mindre forskningsorganisation än övriga högskoleenheter. -Högskolan har hög kompetens inom flera områden som skulle kunna vidareutvecklas. Det gäller bl. a. grundforskning inom områden som har intresse för utvecklingen av Norrbotten såsom offshoreprospektering, insjöprospektering, geokemisk prospektering, fjärranalys. Högskolan bör erhålla 6 milj. kr. nästa budgetår för förstärkning av forskningsorganisa­tionen.

Jag förordar därför att anslaget Tekniska fakulteter ökas med 6 milj. 'kr. i förhållande till budgetpropositionen 1979 (prop. 1978/79: 100 bil. 12 s. 567) till totalt 222 434 000 kr.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att rege-ffingen föreslår riksdagen

att tUl Tekniska fakulteterna för budgetåret 1979/80 under nion­de huvudtiteln anvisa ett i förhållande till prop. 1978/79: 100 med 6 000 000 kr. höjt reservationsanslag av 222 434 000 kr.

Prop. 1978/79:127

30

Bilaga 5

Utdrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten

1    Inledning

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] har tidigare denna dag lämnat en allmän redogö­relse för de ålgärder som föreslås för att främja sysselsättningen i Norr­bottens län. Jag har nu för avsikt att närmare redovisa de åtgärder som är aktuella för jordbruksdepartementets del. Jag kommer därvid att ta upp även vissa anslagsfrågor för budgetåret 1979/80 som följer av de framförda förslagen.

2    Turism och rekreation

Vid sidan av de traditionella basnäringarna har turism och rekreation fått en allt större betydelse för sysselsättningen i Norrbotten. Olika tu­ristanläggningar spelar stor roll för utvecklingen framför allt i de inre delarna av länet. Utbyggnaden av sådana anläggningar har fått samhäl­lets stöd på skilda sätt. I vissa fall har regionalpolitiskt stöd lämnals. I andra fall har anläggningarna eller delar av dem utförts som beredskaps­arbete med upp till 50 % statliga bidrag till investeringen. I Norrbottens län finns f. n. knappt 5 000 hotellbäddar och ca 3 600 bäddar för ut­hyrning i stugor. Den ojämna beläggningen skapar vissa problem och medför en ojämn sysselsättning över året. Anläggningar i inlandet har en högre beläggning än anläggningar vid kusten.

Även andra insatser har gjorts de senaste åren av betydelse för turism och rekreation. Här kan nämnas den s. k. Silvervägen från Arjeplog till Graddis i Norge och den s. k. Norgevägen mellan Kiruna och Narvik. Den nyligen påbörjade Norgevägen väntas medföra en ökande tUlslröm-ning av besökande som ställer krav på utökade boendemöjligheter, na­turrastplatser, långtidsparkeringar m. m. i anslutning till vägen. Efter samråd med cheferna för handels- och bostadsdepartementen förordar

Prop. 1978/79:127

31

jag att möjligheter skapas för att de insatser som redan har gjorts skall kunna fuUföljas genom investeringsstöd till ytterligare ett antal projekt. Aktuella projekt är utbyggnad av Svenska Turistföreningens anlägg­ningar i Abisko, stugor m. m, för stiftelsen Dundret i Gällivare kom­mun, viss tillbyggnad av hotellet Silverhatten och utbyggnad av stugbyn i Kraja i Arjeplogs kommun, om- och tiUbyggnad av Svenska Turist­föreningens anläggningar i Kvikkjokk, Dessa investeringar beräknas till ca 50 milj. kr. För att projekten skall kunna komma till utförande har förutsatts att statUgt stöd kan lämnas med 75 % av investeringskostna­derna.

Ulöver de anläggningar som jag här har nämnt planeras en hel rad projekt på turistområdet i bl. a, Kiruna och Gällivare kommuner. Pro­jekt som skall komma i fråga för statiigt stöd måste emellertid analy­seras närmare i fråga om främst ekonomiska men också sociala, rekrea­tionspolitiska och miljömässiga konsekvenser innan de genomförs. Syftet måste vara att de svarar mot efterfrågan på turist- och rekreationsom­rådet. Länsstyrelsen i Norrbottens län bör få i uppgift att skyndsamt genomföra en sådan analys i samverkan med berörda kommuner, lands­tinget, beredningen för samordning av statens insatser för turism och rekreation (rekreationsberedningen) och Sveriges turistråd.

De projekt som efter denna utvärdering bedöms ligga i linje med samhällets intentioner på rekreationsområdet bör om arbetsmarknads­läget motiverar det kunna genomföras med statligt stöd.

En fortlöpande upprustning av vandringsleder och fiskevatten har skett i länsstyrelsens regi. Länsstyrelsen har för dessa ändamål kunnat utnyttja anslagen för beredskapsarbete. Så bör kunna ske även för fort­satta åtgärder av detta slag.

Kostnaderna för att genomföra de åtgärder på turistområdet som jag har redovisat här bör bestridas inom den särskilda medelsram för sys­selsällningsfrämjande åtgärder i Norrbotten som statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] tidi­gare har förordat. Kostnaderna för naturrastplatser, långtidsparkeringar m. m. utefter Norgevägen bör dock inrymmas i den extra medelsram för beredskapsarbeten som chefen för arbetsmarknadsdepartementet har fö­reslagit skall stå till länsarbetsnämndernas förfogande.

3   Skogsbruk

Skogsbruket är en viktig basnäring i Norrbotten. För sysselsättningen har näringen avgörande betydelse särskilt i glesbygden. Den ger ett be­tydande bidrag till serviceunderlaget i dessa områden. Sedan budget­året 1974/75 har staten anvisat särskilda medel för intensifierad skogs­vård i norra Sverige. Syftet med detta stöd är att dels förbättra skogsin­dustrins råvaruförsörjning, dels skapa sysselsättning, både på kort och

Prop. 1978/79:127

32

lång sikt. Till skillnad från vad fallet är i fråga om arbetsmarknadsmed­len till skogsbruket är syftei med detta stöd att skapa sysselsättning för dem som redan är verksamma i skogsbruket men som riskerar att fri­ställas pä grund av brist på ekonomiski försvarbara arbetsuppgifter. Stödet har visat sig väl uppfylla de ställda förväntningarna. För bud­getåret 1977/78 redovisar skogsstyrelsen en sysselsättningseffekt av to­talt drygt 140 000 dagsverken, varav närmare 45 000 dagsverken kan beräknas ha fallit på Norrbottens län.

Det statliga siödet till att bygga skogsvägar har i princip samma posi­liva effekier som stödel till intensifierad skogsvård. Förutom den kort­siktiga sysselsättningseffekten leder byggandet av skogsvägar till att nya områden öppnas för aktivt skogsbruk. Det gäller både avverkning och skogsvård under en följd av år.

Det har bedömts att ytterligare arbeten inom skogsbruket i Norrbot­ten som skulle kunna berättiga till 18 milj. kr. i statiiga bidrag kan ut­göras under innevarande och nästa budgelår.

Medel härför bör las ur den medelsram för sysselsällningsfrämjande ålgärder i Norrbotten som statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] tidigare har förordat. Med­len bör disponeras av skogsstyrelsen enligt de bestämmelser som gäller för ordinarie anslag till dessa ändamål.

4    Kommunala avloppsreningsverk

Enligt vad jag har erfarit finns möjligheter att tidigarelägga arbeten med ett 20-lal avloppsreningsanläggningar inom Bodens, Haparanda, Kiruna, Alvsbyns, Jokkmokks, Överkalix, Kalix, Övertomeå, GäUivare och Pajala kommuner. Jag anser det angeläget att bidrag nu kan utgå till dessa kommuner så att arbetena snarast kan påbörjas. De principer som normalt tillämpas för statsbidrag till avloppsreningsverk bör gälla även för dessa bidrag. Erforderliga bidragsbelopp för de nu aktuella projekten kan beräknas till ca 17,5 milj. kr.

Medel för ändamålet bör tas ur den särskilda medelsram för syssel­sällningsfrämjande åtgärder i Norrbotten som statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] tidi­gare har förordat.

5    Jordbruk

Riksdagen har beslutat att för budgetåret 1976/77 under reserva­tionsanslaget Särskilt stöd tUl jordbruk och skogsbruk m. m. i Norrbot­tens län anvisa 15 milj. kr. Anslaget är avsett att användas för Norr­ bottendelegationens verksamhet med jordbruk och skogsbruk. Härvid ökades möjligheterna att genom statsbidrag stödja uppbyggnaden av

Prop. 1978/79:127

33

bärkraftiga företag av olika slag, främst jordbruksföretag i de inre delarna av Norrbotten.

Norrbottendelegationen har hemstäUt om en ökning av ifrågavarande anslag för att kunna fullfölja planerad och projekterad verksamhet. To­talt begärs ca 44 milj. kr. Riksdagen har på tilläggsbudget I till stats­budgeten för budgetåret 1978/79 för ändamålet anvisat 20 milj. kr, för nämnda uppgifter (prop. 1978/79: 25 bil. 8, JoU 1978/79: 15, rskr 1978/ 79: 73), För att delegationen skall kunna fullfölja sitt program inom jordbruk och skogsbruk bör ytterligare 30 milj. kr. anvisas. Jag förordar atl detta belopp anvisas under ett särskilt anslag budgetåret 1979/80.

Jag vill i delta sammanhang nämna atl en grupp jordbrukare i Norr-botlens län i en skrivelse till regeringen har hemställt om särskilda in­satser av olika myndigheter för ett stort projekt som avser markavvatt­ning i kustlandet. De ålgärder som är aktuella är rensning och fördjup­ning av avloppsdiken samt täckdikning. Lantbruksnämnden har som be­redskapsarbete påbörjat projektering av ca 3 000 ha åker, vilket dock endast är en liten del av hela projektet. I avvaktan på ytterligare un­derlag m, m. är jag inte beredd att ta ställning tiU lämplig finansiering m. m. av projektet. Jag finner det dock angeläget att resurser ställs till förfogande för fortsatt projektering.

6    Hemställan

Jag hemställer att regeringen

dels

bereder riksdagen tillfälle alt ta del av vad jag har anfört om insatser inom jordbruksdepartementets område för att främja sysselsättningen i Norrbotten,

dels föreslår riksdagen

att till Särskilt stöd till jordbruk och skogsbruk, m. m. i Norrbot­tens län för budgetåret 1979/80 under tionde huvudtiteln an­visa ett reservaiionsanslag av 30 000 000 kr.

Prop. 1978/79:127

34

Bilaga 6

Utdrag

HANDELSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten

Chefen för jordbruksdepartementet har tidigare denna dag redovisat vissa åtgärder som syftar till att bygga ut turistanläggningar och upp­rusta vandringsleder och fiskevatten. Jag kommer nu att lämna förslag som gäller marknadsföringen av turism, vilket ligger inom handelsde­partementets ansvarsområde.

I propositionen om åtgärder för att främja de mindre och medelstora företagens utveckling (prop. 1977/78: 40 bil. 4, NU 1977/78: 34, rskr 1977/78: 110) nämnde min förelrädare alt det är svårt för konsumenten att få en tillfredsställande översikt av möjligheterna att semestra i Sve­rige samt att det också kan vara tidskrävande och komplicerat att teck­na sig för ett lämpligt svenskt turistarrangemang. Särskilt svårt är detta för sådana konsumenter som bor utanför Sverige. Han var därför positiv tiU Sveriges turistråds förslag att i samarbete med regionala organ och andra intressenter utveckla regionala produktions- och bokningsorgan, vilka skulle förbättra sammansättningen och marknadsföringen av tu­ristnäringens tjänster. Ett sådant organ, Sverige Resor Väst AB grun­dades 1978, då turistrådet också inträdde som intressent i Till Fjälls AB.

Genom de utbyggnader av turistanläggningar som tidigare har skett i Norrbotten och genom de ytterligare utbyggnader som nu kan bli aktuella får Norrbotten en betydande turistkapacitet. Jag bedömer det som väsentiigt för projektens ekonomi och därmed för den långsiktiga sysselsättningen inom turistnäringen att de marknadsförs på ett rationellt sätt.

Efter initiativ av Sveriges turistråd har förhandlingar nu slutförts med kommunerna och landstingen i Norrbottens och Västerbottens län om att bilda ett storregionalt marknadsföringsbolag med arbetsnamnet Lapplandsresor. Bolaget skall bedriva en bokningscentral, organisera paketresor och i övrigt samordna marknadsföringen. Beräknad start för bolaget är hösten 1979. En framgångsrik verksamhet i bolaget är be-

Prop, 1978/79:127

35

roende av atl det redan från början får tillräckliga resurser för alt byg­ga upp en effektiv organisation och för marknadsföringsinsatser.

Medel för dessa åtgärder bör tas av den medelsram för sysselsätt­ningsfrämjande åtgärder i Norrbotten som statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] tidigare denna dag har förordat bli anvisad.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anförl hemstäUer jag att rege­ringen

bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om insatser inom handelsdepartementets område för att främja sysselsättningen i Norrbotten.

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1979     790208