Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1986/87: 146

om reglering av priserna på

jordbruksprodukter, m. m.

1986/87:146

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade uldrag ur regeringsprotokollet den 23 april 1987.

På regeringens vägnar

Kjell-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Mats[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen läggs fram förslag om prisregleringen pä jordbruksproduk­ter för liden den Ijuli 1987-den 30juni 1988. Vidare lämnas förslag till prisregleringen pä sockerbetor och socker för samma period.

Förslag lämnas till ett åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige. Sammanlagt föreslås 100 milj. kr. anvisas till detta särskilda program.

1 propositionen behandlas även riktlinjerna för det fortsatta skördeska-deskyddet samt vissa anslagsfrågor.

1    Riksdagen 1986/87. I sam/. Nr 146

Förslag till

Prop. 1986/87: 146

Lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1983: 147) om förbud under viss tid mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, dels ändring i samma lag

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983; 147) om förbud under viss tid mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä,

dels alt lagen, som gäller till utgången av juni 1987'. skall fortsätta att gälla till utgången av juni 1988,

dels alt mbriken till lagen samt 1 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Lag om förbud under viss tid mot Lag om förbud under viss tid mot

nybyggnad av djurstallar för nöt- nybyggnad av djurstallar för nöt­

kreatur, svin och fjäderfä.

kreatur och svin.

If

För att motverka överskott inom

För att motverka överskott inom

jordbrukets animalieproduktion är jordbrukets animalieproduktion är nybyggnad av djurstallar för nöt- nybyggnad av djurstallar för nöt­kreatur, svin och fjäderfä förbjuden kreatur och svin förbjuden intill ut-intill utgången av juni månad 1987.      gången av juni 1988.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1987.

' Lagens giltighetstid senasl förlängd 1986: 390. - Senasie lydelse 1986:390.

Jordbruksdepartementet

"p-

'''' '

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 april 1987

Närvarande; statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Gus­tafsson,[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.Andersson,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m.

1 Inledning

Regeringen uppdrog genom beslut den 22 januari 1987 åt statens jordbruks­nämnd att efter överläggningar med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och jordbruksnämndens konsumentdelegation avge förslag om den närma­re utformningen av prisregleringen pä jordbruksprodukter ulom sockerbe­tor och socker för tiden efter den 30juni 1987. Förslagen skulle utformas med utgångspunkt i riksdagens beslut om livsmedelspolitiken (prop. 1984/85: 166, JoU 33, rskr. 393).

Jordbruksnämnden skulle beakta vad regeringen har föreslagit riksdagen i proposition 1986/87:100 bil. 11 om finansieringen av kostnaderna för djurens hälso- och sjukvård och kostnaderna för statistik på jordbrukels område.

Jordbruksnämnden skulle vidare beakta den överenskommelse som hös­ten 1986 träffats mellan företrädare för regeringen och Lantbrukarnas förhandlingsdelegation om att underlaget för uttag av förmalningsavgifter utvidgas till att omfatta havre och korn för human konsumtion med undan­tag för malt.

Jordbruksnämnden skulle vidare överväga en fortsatt tillämpning av det särskilda ränte- och etableringsstödet. Nämnden var vidare oförhindrad att inom den ram som tilldelas jordbruket föreslå andra åtgärder som kan främja en jämnare inkomstfördelning mellan olika kategorier av jordbruka­re. Jordbruksnämnden skulle dessutom redovisa behovet av fortsatta åt­gärder för produktionsanpassning.

] skrivelse den 8 april 1987 har jordbruksnämnden efter överiäggningar och i samförstånd med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och nämn­dens konsumentdelegation lagt fram förslag om prisreglerande åtgärder på jordbrukets område för tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988. Jordbruks­nämndens skrivelse bör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 1.

Regeringen uppdrog genom beslut den I8december 1986 åt statens jordbruksnämnd atl efter överläggningar med företrädare för sockerbets-odlarna och sockertillverkningen samt jordbruksnämndens konsumentde-

legation avge förslag om den närmare utformningen av prisregleringen på    Prop. 1986/87; 146 sockerbetor och socker för tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988.

Nämndens förslag skulle bygga på att driften vid samtliga nu existerande sockerbruk skall upprätthållas. Pä sikt skall gälla att elt imporiutrymme på 10- 15 % av den totala sockerkonsumtionen skall skapas.

Överiäggningarna skulle ske med utgångspunkt i riksdagens beslut om mål för livsmedelspolitiken (prop. 1984/85; 166, JoU 33, rskr. 393) och i den ordning som gäller för övriga jordbruksprodukter enligt nämnda riksdags­beslut. Förslaget skulle vara så avvägt att något underskott inte beräknas uppkomma i sockerregleringsfonden.

I skrivelse den 27 februari 1987 har jordbruksnämnden efter avslutade överläggningar lagt fram förslag till prisreglering på sockerbetor och soc­ker för tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988.

Sveriges betodlares centralförening (SBC) har tillstyrkt nämndens för­slag utom vad gäller framtida förhandlingsordning och produklivitetsav-dragets storlek. Svenska sockerfabriksaktiebolaget (SSA) hargjorl invänd­ningar i fråga om produktivitetsavdrag och prisutjämning för den yrkes­mässiga biodlingens användning av socker. SSA har av dessa skäl inte tillstyrkt nämndens förslag. Nämndens konsumentdelegation har förklarat sig beredd att biträda nämndens förslag om ersättning till betodlingen och sockertillverkningen om en överenskommelse därmed kunde uppnås.

Jordbruksnämndens skrivelse bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.

Riksdagen beslutade våren 1986 (JoU 1985/86:24, rskr. 344) att ett åt­gärdsprogram för norrlandsjordbruket skulle utarbetas. Inom regerings­kansliet har utarbetats en promemoria med förslag till åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige. Promemorian bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 3.

Efter remiss har yttranden över förslagen avgetts av överstyrelsen för civil beredskap, lantbruksstyrelsen, skogsstyrelsen, statens jordbruks­nämnd. Sveriges lantbruksuniversitet, arbetsmarknadsstyrelsen, statens industriverk, statskontoret, riksrevisionsverket (RRV), länsstyrelserna i Älvsborgs. Värmlands. Örebro. Kopparbergs, Gävleborgs. Västernorr­lands, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län. glesbygdsdelega­tionen. Hushållningssällskapens förbund. Kooperativa förbundet. Lands­organisationen i Sverige, Lantbrukarnas riksförbund (LRF), Svenska kommunförbundet, Bräcke. Nordmalings och Pajala kommuner. Svenska laniarbetareförbundet. Svenska livsmedelsarbeiareförbundet, Sveriges livsmedelsindustriförbund. Tjänstemännens centralorganisation samt Jämtlands travsällskap.

Enligt den överenskommelse som träffats mellan företrädare för rege­

ringen och Lantbrukarnas förhandlingsdelegation hösten 1986 skall ett nytt

skördeskadeskydd införas om möjligt fr.om. 1988 års skörd med Lantbru­

karnas riksförbund som huvudman. En för staten och LRF gemensam

arbetsgrupp har hafl uppdraget att närmare utreda och lägga förslag om

utformningen av det nya skördeskadeskyddet. Gruppen har den 22 april

1987 lagt fram sin rapport Överföring av skördeskadeskyddet till LRF. i

vilken redovisas den överenskommelse som träffats mellan staten och

4

LRF. Överenskommelsen bör fogas till protokollet i detta ärende som    Prop. 1986/87: 146 bilaga 4.

Lantbruksstyrelsen ingår i den försöksverksamhet med treåriga budget­ramar som beslutats av regeringen. Med anledning härav erhöll styrelsen den 19 december 1985 särskilda direktiv för anslagsframställningen för budgetåren 1987/88-1989/90. Lantbruksstyrelsen avlämnade den 28 april 1986 en särskild rapport med underlag för anslagsframställningen 1987/88 inför perioden 1987/88-1989/90. Rapporten behandlas i det följande.

I prop. 1986/87: 100 (bil. 11) har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvaktan på särskild proposition i ämnet, för budgetåret 1987/88 beräkna till Lantbruksstyrelsen ett förslagsanslag av 39678000 kr., till Lantbmks­nämnderna ett förslagsanslag av 220297000 kr. och till Bidrag till djur­skyddsfrämjande åtgärder etl reservationsanslag av 2 577 000 kr. Jag anhål­ler atl nu få ta upp dessa frågor.

2 Föredragandens överväganden

2.1 Allmänna utgångspunkter

Livsmedelsposten utgör ca en femtedel av den totala privata konsum­tionen av varor och tjänster. Av de totala livsmedelsutgifterna avser över hälften produkter som huvudsakligen kan hänföras till den svenska jord­bruksproduktionen. Maten intar ocksä en viktig plats i vardagen. Hur vi framställer vår mat, vad den har för kvalitet och vad den kostar är centrala frågor för konsumenterna.

Riksdagen fastställde år 1985 riktlinjer för en samlad livsmedelspolitik (prop. 1984/85: 166, JoU 33, rskr. 393). Beslutet innebar en klar kursom­läggning jämfört med 1977 års politik. Livsmedlens kvalitet och hänsynen till djur och miljö står i förgrunden på ett helt annat sätt än tidigare. Huvudmålet för livsmedelspolitiken skall enligt riksdagsbeslutet vara att trygga vår livsmedelsförsörjning säväl i fred som under avspärrning och krig. Under delta huvudmål finns två likställda delmål, nämligen konsu­mentmålet och inkomstmålet.

Därutöver finns ett miljö- och resursmål som innebär alt jordbruket och livsmedelsproduktionen måste ta hänsyn till kravet på en god miljö och lill behovet av en långsiktig och planerad hushållning med våra naturresurser.

Det ekonomiska stödet till det svenska jordbruket skall liksom tidigare lämnas som ett prisstöd i huvudsak genom ett gränsskydd som vid behov kompletteras med marknadsreglerande åtgärder.

Jordbruksproduktionen i norra Sverige får med hänsyn till dess regional­politiska betydelse ett särskilt prisstöd. Stödet skall syfta till att kompense­ra jordbruket i norra Sverige för att dess produktionskostnader är högre än motsvarande kostnader i mellersta Sverige.

Riksdagsbeslutet innebär i fräga om prisregleringen pä jordbruksproduk­ter att kompensation till jordbruket och viss livsmedelsindustri för ökade kostnader samt jordbrukarnas inkomstföljsamhet skall bestämmas efler obundna överläggningar. Det är enligt riksdagsbeslutet angeläget att pris-

regleringen för jordbruksprodukter utformas så all den blir elt stöd för    Prop. 1986/87: 146 strävandena att sänka produktionskostnaderna och anpassa produktionens inriktning till marknadens efterfrågan. Prisregleringen skall fortlöpande ses över i syfte att förenkla och begränsa den så långt som möjligt.

Under år 1986 fortsatte den svenska ekonomin att förbättras i en rad avseenden. Den ekonomiska tillväxten uppgick till nära 2%. Bytesbalan­sen ändrades från etl underskott av 10 miljarder kr. år 1985 till ett över­skott av drygt 8 miljarder kr. år 1986. Härigenom blev det möjligt att nettoamortera den statliga utlandsskulden.

Den inhemska räntenivån sjönk påtagligt under år 1986. Medan de totala investeringarna ökade endast långsamt, uppvisade däremot näringslivets investeringar en fortsatt god tillväxt.

Även reallöner och sysselsättning utvecklades gynnsamt år 1986. För första gången på åtskilliga år har reallönerna ökat markant de senaste två åren. Sysselsättningen ökade med drygt 30000 personer och arbetslöshe­ten fortsatte all sjunka till i genomsnitt 2,7% under är 1986.

Prisökningen uppgick under loppet av år 1986 till ca 3%. Detta skall jämföras med en prisökning år 1985 om knappt 6%, vilket i sin tur var klart lägre än under de föregående åren.

Konsumentpriserna pä jordbruksprisregierade livsmedel steg med 5,3% under år 1986 vilket skall jämföras med 1985 års prisökning på 8,1%. Prisregleringspriserna har ökat med ca 6% år 1985 och 5% år 1986. Avräkningspriserna ökade med 5% år 1985 och 4,3% är 1986.

Överskotten av animalieprodukter minskar på gmnd av att de marknads-reglerande åtgärder som regeringen medverkat till börjar få effekt. Belräf­fande spannmålsöverskottet är läget fortfarande besvärande. Världsmark­naden för spannmål karaktäriseras av dumpade priser till följd av stora överskott inom EG och USA. Detta har medfört mycket stora kostnader för den svenska spannmålsexporten. Överskottsproduktionen av spann­mål är olönsam såväl för jordbruket som från samhällsekonomisk syn­punkt. Stora svårigheter föreligger att inom ramen för värt nuvarande prisregleringssystem klara de problem som spannmålsöverskottet medför.

Mot den bakgmnden har jag inbjudit LRF lill överläggningar om vissa jordbrukspolitiska frågor. Dessa överläggningar skall ses som ett led i arbetet med atl anpassa produktionen till konsumenternas efterfrågan, införa fler marknadssignaler i prisregleringen samt åstadkomma etl mer miljövänligt jordbruk. Jag återkommer närmare till frågor om produktions­anpassningen i del följande.

Frågan om livsmedlens kvalitet är av mycket stor betydelse. Bland de frågor som diskuteras kan nämnas användningen av kemiska medel, pro­duktsortimentet, livsmedlens färskhet som har aktualiserats genom den ökade storskaligheten inom livsmedelsindustrin samt strävandena till ett ökat kvalitetsmedvetande inom primärproduktionen t. ex. i fräga om slakt­djur.

Statens jordbruksnämnd utreder på regeringens uppdrag möjligheterna

att utvidga kvalitelsbetalningen för jordbruksprodukter. Nämnden har ny­

ligen inkommit med en delrapport Betalning för bra malkvalitel. Senare

under våren väntas en slutrapport. Jag vill dock redan nu beröra etl förslag

6

av jordbruksnämnden som rör betalningen för slaktkroppar med sådana Prop. 1986/87: 146 skador som tyder på att djuren inte fötts upp i en god miljö. Nämnden har angivit att den återkommer med närmare preciseringar i fråga om bl. a. vilka skador som bör föranleda prisavdrag och dettas storlek. Enligt min mening är det angeläget att en sådan kvalitetsbetalning införs för att påskynda ansträngningarna att åstadkomma en god djurmiljö. Det fortsatta arbetet i dessa frågor bör därför bedrivas så att del blir möjligt att genomfö­ra en sådan betalning från den 1 januari 1988.

Livsmedelsverket undersöker hur märkningen av livsmedel skall vara utformad för att konsumenterna lättare skall kunna bedöma kvaliteten på en produkt.

Utredning pågår också om konkurrensförhållanden och prisbildning inom livsmedelsindustrin och handeln. Även här berörs kvalitetsfrågorna. Utredaren skall nämligen bl. a. analysera hur ägarkoncentrationen och den geografiska koncentrationen inom livsmedelsindustrin och livsmedelshan­deln påverkar konkurrens, pris- och kostnadsutveckling samt livsmedels­kvaliteten.

Vidare kan i sammanhanget nämnas atl en särskild expertgrupp tillsatts med uppgift att lämna förslag till åtgärder för att minska intensiteten i jordbruksproduktionen. 1 avvaktan på expertgruppens förslag har rege­ringen beslutat förbjuda användningen av s. k. sträförkortningsmedel vid odling av stråsäd. Förbudet träder i kraft den I maj 1987 och gäller fram till årsskiftet.

1985 års beslut om prisreglering på sockerbetor och socker gäller t. o. m. den 30juni 1987. Jordbruksnämnden har kommit in med förslag lill utform­ningen av prisregleringen på dessa produkter för tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988. Nämndens förslag bygger pä att driften vid samtliga nu existerande sockerbruk skall upprätthällas. På sikt skall importutrymmet vara 1015%. Jag återkommer till prisregleringen på sockerbetor och socker i det följande.

Jordbruksnämnden har efter överiäggningar och i samförstånd med Lantbmkarnas förhandlingsdelegation och nämndens konsumentdelega­tion lämnat förslag om prisregleringen för jordbruksprodukter utom soc­kerbetor och socker för tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988. Kompensa-tionsbeloppel för det första halvåret har bestämts i de nu avslutade över­läggningarna och tas ut i form av prishöjningar fr. o. m. den Ijuli 1987. Den 1 januari 1988 föresläs en s. k. ventil som innebär atl prisjusteringar skall ske om utvecklingen av produktionsmedelsprisindex (PM-index) under tiden januari-september 1987 överstiger 2,0%. Jag återkommer till dessa frågor i det följande.

Ett förslag till ålgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige har utarbe­tats inom regeringskansliet. Förslaget innebär bl. a. atl Norrlandsjordbru­ket fär ytterligare 100milj. kr. i extra stöd under tre är.

Åtgärdsprogrammet ger uttryck för en delvis ny syn på jordbrukspoliti­

ken i de utpräglade glesbygderna och dess möjligheter att där främja

landsbygdsutvecklingen. Del är en politik som bygger pä att sysselsätt­

ningen i glesbygderna sätts i centrum och går före traditionella krav på

storieksralionaliseringar. I programmet föreslås en rad insatser från sam-

7

hällets sida i syfte att stödja och uppmuntra tillkomsten av s. k. kombina-    Prop. 1986/87: 146 tionsföretag där jordbruk ingår som en del. Jag återkommer i det följande lill åtgärdsprogrammet.

Företrädare för regeringen och Lantbrukarnas förhandlingsdelegation träffade den lOnovember 1986 en principöverenskommelse om att LRF skall överta huvudmannaskapet för ett nytt skördeskadeskydd. Senare har en för staten och LRF gemensam arbetsgrupp lämnat förslag till utform­ning av det nya skyddet. Förslaget har utmynnat i att en överenskommelse har träffats med LRF. Flera av de frågor som behandlas i överenskommel­sen är av den arten att det ankommer på riksdagen att fatta beslut. Jag återkommer lill skördeskadeskyddet i det följande.

Sammanlaget utgör de av regeringen vidtagna åtgärderna en strategi för atl främja en god utveckling av jordbruket och en livsmedelsproduktion som i enlighet med 1985 års livsmedelspoliliska beslut ger konsumenterna tillgång till livsmedel av god kvalitet och bra näringsvärde till rimliga priser samtidigt som hänsyn tas till vår miljö och djurens välbefinnande.

2.2 Åtgärder för produktionsanpassning

2.2.1 Animalier

En rad åtgärder har de senaste åren vidtagits för atl anpassa produktionen av jordbruksprodukter till den inhemska efterfrågan. I det följande re­dovisar jag vilka åtgärder som verkar för närvarande.

Ett tillfälligt investeringsförbud gäller sedan våren 1983 enligt beslut av riksdagen. Beslutet innebär ett temporärt förbud mot ny-, om- eller till­byggnad av djurstallar för nötkreatur, svin eller fjäderfä. Lagens giltighets­tid har förlängts ett år i sänder och gäller fram t. o. m. den 30juni 1987.

Avvecklingsersättning kan utgå till mjölkproducenter, specialiserade nötköttsproducenter och smågrisproducenter. Avvecklingsersättning för mjölkproducenter utgår till producenter i åldern 60 till 65 år för atl dessa skall upphöra med mjölkproduktionen. Enligt gällande beslut fär nya pro­ducenter ansluta sig till systemet t.o.m. kalenderåret 1988. 1 fråga om specialiserade nötköttsproducenter utgår avvecklingsersättning till den som producerat minst motsvarande 20 ungnöt per år frän inköpta kalvar. Produktionen skulle vara helt avvecklad den 31 december 1986. Avveck-lingsersätlning som utgår till smågrisproducenter betalas ut i tre år till producenter födda åren 1922-1926 och i elt år lill producenter födda 1921 eller tidigare. Produktionen skulle upphöra under år 1986.

Under tiden den Ijuli 1985-den 30juni 1988 pågår försöksverksamhet med ivåprissystem för mjölk. Systemet är frivilligt och innebär i princip att mjölkproducenten erhåller hemmamarknadspris för den andel av produk­tionen som kan avsättas på den svenska marknaden. För eventuell över­skjutande kvantitet erhålls väridsmarknadspris. Innan beslut om eventuell förlängning fattas skall försöksverksamheten utvärderas.

Mitt förslag: Förbudet mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur och svin skall föriängas med ett är.

Statens jordbruksnämnds förslag: Förbudet mol nybyggnad av djurstal­lar för svin skall förlängas med ett år.

Skälen för mitt förslag: Förbudet mot nybyggnad av djurstallar bör förlängas med ett år vad avser stallar för nötkreatur och svin. Det kan enligt min bedömning, även om marknadssituationen för mjölk- och nöt­köttsproduktionen förbättrats, finnas anledning att behålla förbudet under en övergångsperiod. En förlängning av förbudet är, även motiverad mot bakgrund av att jag har för avsikt att senare under är 1987 föreslå regering­en alt lägga fram förslag till riksdagen om en ny djurskyddslag, som kan komma att fä konsekvenser för nybyggnaden av djurstallar.

Vad gäller äggproduktionen är naturligtvis djurskyddsaspekten lika an­gelägen men jag delar jordbruksnämndens och lantbruksstyrelsens bedöm­ning att vid nuvarande överkapacitet är motiven för en förlängning av förbudet mot nybyggn-ad svagare än för nötkreatur och svin. Därför före­slås att djurstallar för fjäderfä inte skall omfattas av lagens regler.

Prop. 1986/87: 146

2.2.2 Vegetabilier

Mitt förslag: Det skall liksom för innevarande regleringsår ankomma pä regeringen att inom ramen för de medel som står till förfogande för jordbruksprisregleringen fatta de beslut som kan behövas för att minska jordbrukarnas, regleringens och samhällets kostnader för spannmålsöverskottet för 1988 års skörd.

Skälen för mitt förslag: Våren 1986 tillsattes den s. k. spannmålsgruppen med uppgift att lägga fram förslag till hur kostnaderna för spannmålsöver­skottet kan minskas redan frän 1987 års skörd. Gruppen hade inte presen­terat några förslag vid den tidpunki då regeringen lade fram prop. 1985/86; 166 om reglering av priserna pä jordbruksprodukter, m.m. För alt möjliggöra finansiering av eventuella förslag från gruppen föreslogs i pro­positionen att det skulle ankomma på regeringen att inom ramen för de medel som står lill förfogande för jordbruksprisregleringen fatta de beslut som kan komma att behövas för näringens produktionsanpassning. Riks­dagen beviljade regeringen det begärda bemyndigandet. Senare under vå­ren redovisade spannmälsgruppen ett förslag om ersättning till jordbrukare i södra och mellersta Sverige som under år 1987 lägger åkermark i träda.

Regeringen har bemyndigat statens jordbruksnämnd aU medge Svensk spannmålshandel, ekonomisk förening att ingå avtal med jordbrukare som innebär alt jordbrukaren åtar sig att mot ersättning från föreningen under år 1987 hålla vissa arealer i träda. Dessa avtal skulle i huvudsak överens­stämma med spannmålsgruppens förslag.

Trädesavlal har för är 1987 tecknats för ca 12 500 brukningsenheter med sammanlagt drygt 120000 ha trädad åkermark. Effekten på spannmåls­överskottet är 1987 beräknas ligga mellan 350-425 milj. kg. Nettoeffekten pä regleringsekonomin beräknas till 150-200 milj. kr.

Spannmålsgruppen presenterade i december 1986 en rapport med redo­visning av mer långsikliga åtgärder. Rapporten har remissbehandlats och bereds för närvarande inom regeringskansliet.

Spannmålsgruppen arbetar vidare med att söka minska kostnaderna för överskottet dels för 1988 års skörd, dels med mer långsiktiga åtgärder. Ett exempel på en sådan åtgärd kan vara ett tvä-prissystem för spannmål.

Riksdagen uttalade våren 1986 att det är angelägel att de medel som staten under en övergångsperiod ställer till förfogande för att underlätta produktionsanpassningen utnyttjas för att stödja en inriklning av produk­tionen som så snart som möjligt minskar koslnadsbelastningen pä samhäl­let och på lantbrukets ekonomi.

För egen del finner jag det angeläget att framhålla att olika typer av alternativ produktion, som inte nödvändigtvis behöver avse produktion av livsmedel, bör kunna främjas inom ramen för de medel som staten ställer till förfogande för produktionsanpassning.

Det är därför av stor vikt att jordbruksnäringen själv redan inför nästa odlingssäsong tar initiativ till alt sådana typer av ätgärder kan utvecklas och introduceras.

Prop. 1986/87: 146

2.3 Prisregleringen på jordbruksprodukter utom sockerbetor och socker under regleringsåret 1987/88

Mitt förslag: Prisregleringsperioden skall omfatta tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988.

Kompensationsbeloppet för del första halvåret skall uppgå till 675 milj. kr. och fördelas ut i form av prishöjningar på olika produk­ter den Ijuli 1987.

Inför den 1 januari 1988 skall en s. k. ventil fillämpas som innebär att prisjusteringar skall ske om utvecklingen av det s. k. PM-index under tiden januari-september 1987 överstiger 2,0%. Överstiger indexutvecklingen nämnda procenttal skall jordbruket tillerkännas ett acontobelopp av 350 milj. kr.

Det skall ankomma på regeringen att besluta om de pris- och avgiftsändringar som kan bli akluella med anledning av förslagen.

Jordbruksnämndens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Skälen för mitt förslag: Jordbruksnämnden har efter överläggningar och i samförstånd med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och nämndens konsumentdelegation lämnat förslag om en ettårig prisregleringsperiod för jordbruksprodukter ulom sockerbetor och socker. Perioden omfattar tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988. Förslaget bygger på de riktlinjer som har angetts i riksdagens beslut om livsmedelspolitiken (prop. 1984/85: 166, JoU 33, rskr. 393).

Kompensationsbeloppet för det första halvåret har bestämts i de nu aktuella överläggningarna och fördelas i form av prishöjningar på olika produkter den Ijuli 1987. Den I januari 1988 föreslås en s.k. ventil som

10

innebär att prisjusteringar skall ske om utvecklingen av PM-index under    Prop. 1986/87: 146 tiden januari-september 1987 överstiger 2.0%.

Del belopp som jordbruket och förädlingsindustrin som en följd av detta förslag skall tillföras i form av prishöjningar den Ijuli 1987 uppgår till 675milj. kr. Till grund för överläggningarna har legat uppgifter om bl.a. kostnadsutvecklingen i jordbruket under perioden september 1986-janua-ri 1987 som enligt PM-index uppgått till 1,7%, motsvarande elt belopp av 286 milj. kr. Som utgångspunkt för inkomstkompensationen till jordbruket har legat bl. a. uppgifter om löneavtal och ändrade sociala avgifter under år 1987. Kostnadskompensationen till förädlingsindustrin har bl. a. baserats på kostnadsutvecklingen enligt mejeri- och slakteriindex. 160 milj. kr. av­ser preliminär kompensation för kostnaderna inom förädlingsindustrin. Vidare skall jordbruket tillerkännas 25 milj. kr. av införselavgiftsmedel utanför fördelningsplanen för utbyteshandel med kött och fläsk.

Som föreslagits i budgetpropositionen 1987 (prop. 1986/87; 100 bil. 11) skall jordbmkets kompensationsram därutöver höjas med 25 milj. kr. fr. o. m. den Ijuli 1987 till följd av ändringarna i finansieringen av djurens hälso- och sjukvård.

Riksdagen beslutade (prop. 1985/86:166, JoU 24, rskr. 344) i Qol aU lagen (1967; 340) om prisreglering pä jordbrukets område skulle ändras så att del blir möjligt atl ta ut förmalningsavgifi även på korn och havre som används för human konsumtion. Jag ansåg emellertid atl frågan behövde utredas ytterligare innan regeringen tog ställning till om och i vilken ut­sträckning som lagändringen borde utnyttjas. Jag avser nu att föreslå regeringen att basen för uttag av förmalningsavgifi fr. o. m. den Ijuli 1987 utvidgas till att omfatta även korn och havre för human konsumtion med undantag av malt. Jag kommer att föreslå regeringen att nämnda förmal­ningsavgifi bestäms till 25 öre/kg vilket beräknas motsvara en intäkt av ca 10milj. kr.

Jordbmksnämnden lade i skrivelse i november 1986 fram förslag till ändring av priserna på vissajordbmksprodukler fr. o. m. den 17 november

1986.   Somjag tidigare har anmält för riksdagen (prop. 1986/87:65) enades

företrädare för regeringen och Lantbrukarnas förhandlingsdelegation om

att dessa prisjusteringar skulle träda i kraft först den Ijuli 1987.

Tillsammans med det nu framlagda förslaget innebär detta att prisnivån i det jordbruksprisregierade ledet stiger med drygt 1 100 milj. kr. den Ijuli

1987.   Vid en bedömning av de prisjusteringar som skall ske den Ijuli 1987

bör beaklas att justeringar senast skedde i början av januari 1986.

Jordbruksnämnden har lagl fram förslag lill de sammanlagda prisänd­ringarna på olika produkter som skall ske fr.o.m. den Ijuli 1987. Det ankommer på regeringen atl besluta härom. För riksdagens information vill jag nämna att jag har för avsikt att föreslå regeringen alt besluta i enlighet med jordbruksnämndens förslag.

Inför den I januari 1988 föreslår jordbruksnämnden att en s.k. ventil

tillämpas. Om kostnadsutvecklingen i jordbruket mätt enligt PM-index

under perioden januari september 1987 ej överstiger 2,0% skall inga

prisjusteringar ske den 1 januari 1988. Överstiger indexutvecklingen 2,0%

skall jordbruket tillerkännas ett acontobelopp av 350milj. kr. avseende

11

kostnadskompensation till jordbruket och förädlingsindustrin för perioden Prop. 1986/87; 146 januari-september 1987. Av detta belopp beräknas 300 milj. kr. som kom­pensation till jordbruket medan 50 milj. kr. avser kompensation för kostna­derna i förädlingsindustrin. Om den s.k. ventilen utlöses skall också en definitiv korrigering göras den I januari 1988 för influtna fodermedelsavgif­ter under 1986/87. 1 annat fall skall en korrigering göras inför den Ijuli 1988. Om korrigeringen görs per den Ijuli 1988 skall den eftersläpning som uppstått sedan den I januari 1988 beaklas i form av ett engångsbelopp.

Det bör få ankomma på regeringen att besluta om de pris- och avgifts-ändringar som kan bli aktuella under perioden lill följd av förslagen.

Jordbruksnämnden föreslår att de definitiva priser som gäller för spann­mål under regleringsåret 1986/87 skall, med undantag för råg, gälla som preliminära priser under regleringsåret 1987/88. För råg föresläs en höjning av det preliminära priset med 4 öre/kg.

Jordbruksnämnden föreslär vidare att prisgränserna tas bort för helägg-pulver. Gränsskyddet bör bibehållas för produkten.

Efter bemyndigande av riksdagen (prop. 1986/87:65, JoU 13, rskr. 79) disponerade regeringen 250milj. kr. för amortering av det s.k. historiska underskottet i spannmålsregleringen. Återstående del av underskottet inkl. räntekostnader skall jordbruket reglera inom ramen för en amorteringstid av fyra är. Jordbruksnämnden föreslår med anledning härav att det utgåen­de underskottet i spannmålsregleringen får uppgå till högst 230 milj. kr. den 30juni 1988.

Jag har inget att erinra mot dessa förslag. Det ankommer på regeringen alt besluta i dessa frågor.

I likhet med föregående år föreslår jordbruksnämnden att amortering och räntebetalning av räniestödslån senareläggs ytterligare ett år och börjar först regleringsåret 1988/89. Det fordras inga nya medel för räntestö­det. Vidare föreslår jordbruksnämnden atl medel för eiableringsstöd an­slås endast till de jordbrukare som redan har anslutits till stödformen. Etableringsstödet finansieras av regleringsmedel inom den ram som tillde­lats jordbruket. För regleringsåret 1987/88 bedömer lantbruksstyrelsen vid oförändrad räntenivå medelsbehovel lill knappt 30 milj. kr.

Det ankommer pä regeringen att besluta i dessa frågor. Jag har för avsikt att föreslå regeringen att jordbruksnämndens förslag godkänns.

Under anslagsposten Låginkomstsatsning m. m. inom jordbruket dispo­nerar jordbruksnämnden 435 milj. kr. för budgetåret 1986/87. Regeringen har i budgetpropositionen 1987 under anslaget Prisreglerande åtgärder pä jordbrukets område tagit upp oförändrat 435 milj. kr. under denna anslags­post. Jordbruksnämnden lämnar nu förslag till fördelning av poslen på olika ändamål. Nämnden föreslår att 90 milj. kr. anvisasför leveranstillägg för mjölk, I50milj. kr. för avbytarverksamhet. 21 milj. kr.för företagshäl­sovård, 90 milj. kr. för socialförsäkringsskydd och 84 milj. kr. för produk-tionsanpassningsätgärder m. m. Det ankommer på regeringen att besluta om denna fördelning.

12

2.4 Införselavgiftsmede! m. m.

Prop. 1986/87; 146

Mitt   förslag:   Inflytande   införselavgiftsmedel   för   regleringsåret 1987/88 skall disponeras i enlighet med redovisningen i tabell 2.4.1.

Tabell 2.4.1  Huvudsaklig medelsdisposition av införselavgiftsmedel m.m. reglerings-ären 1985/86, 1986/87 och 1987/88

1985/86 1000-tal kr.

1986/87 I OOO-tal kr. prel.

1987/88 I OOO-tal kr. prognos

Inkomster

Från föregående regleringsår kvar­stående införselavgifter Under resp. regleringsar influtna införselavgifter

exkl. fodermedel

fodermedel

Summa

Utgifter

a) Av medel inom fördelnings-planen

Svensk spannmålshandel Sveriges potatisintressenter Sveriges oljeväxtinlressenter Svensk költhandel Svensk kötthandel, utbyteshandel Föreningen för mejeriprodukter Svensk ägghandel Regleringskassan för fägelkött Regionalt kostnadsbidrag, norra Sverige

-

mj

ö

lk

-

k

ö

tt

-

ägg

Bidrag lill fraktkostnader för mjölk och grädde

Upplysningsverksamhet och utveck­lingsarbete

Djurhälsovård, kontrollverksamhet m. m.

Slöd till odling av konservärter och andra köksväxter Stöd till odling av bruna bönor Slöd till odling av vallväxtfrö Fonden för kollektiva åtgärder inom biodlingen Sveriges exportråd Sveriges potatisodlares riksförbund Reserv till jordbruksnämndens för­fogande

Summa

Härefter kvarstående införselavgifts­medel

16 370

254

474000 200000

690370

498000 200000

698000

403 681

272 65

678 570

224 324

86 000

27 500

27 500

0

0

4 000

4000

0

0

30000

161000

66000

52000

3 000

3 000

45 500

45 500

5 000

5000

1700

1700

0

500

13 000

13 500

29300

32 300

4 500

6000

-

1700

8000

8 000

500

500

2000

2000

2 780

2 780

72731

14 220

539835

467 200

467 200

138 735

223 170

230800

' Förslag till preliminär fördelning av medel inom fördelningsplanen lämnas våren 1987.

13

1985/86

1986/87

1987/88

1000-tal kr.

1 OOO-tal kr.

1 OOO-tal kr.

prel.

prognos

b) Av medel utanför fördelnings-

planen

Utbyteshandel nötkött, öststaterna

34 000

40000

40000

Utbyteshandel kött och fläsk

45519

75 000

50000

Pristillägg får- och lammkött

17027

17 000

17000

Svensk matpotatiskontroll

5 684

6 038

6 148

Bidrag till Stiftelsen för ackordhäst-

organisalionens bevarande

475

250

250

Bidrag till fraktkostnader för mjölk

och grädde

300

0

0

Minskning av mekaniska skador pä

matpotalis

0

500

500

Stöd till maltproduktionen

1000

2 000

1000

Sveriges exportråd

1500

2000

2 000

Ränta pä lån i riksgäldskontoret

4 530

2240

0

Djurhälsovård

-

-

17000

Lantbruksstatistik

-

-

26000

Summa

110035

145 028

159898

Summa utgifter

649 870

612 228

627 098

Återbetalning av lån från rörlig kredit

28 700

-

-

Årets saldo (prognos)

-

4-78 142

-t-70 902

Prop. 1986/87: 146

Statens jordbruksnämnds förslag: Överensstämmer med milt förslag.

Skälen för mitt förslag: I tabell 2.4.1 redovisas användningen av införsel-avgiftsmedel m.m. under regleringsåret 1985/86 liksom en beräkning av och förslag lill användning av införselavgiftsmedel som inflyter under regleringsåren 1986/87 och 1987/88. För en närmare redovisning av inför­selavgiftsmedlen hänvisas till bilaga 1.

Fördelningsplanen för regleringsåret 1986/87 utgör 267,2 milj. kr. enligt riksdagens beslut våren 1986 saml inflytande avgifter för fodermedelsim­porten (prop. 1985/86: 166, JoU 24, rskr. 344). Med hänsyn till aU inflytan­de avgifter för fodermedelsimporten för närvarande kan beräknas lill 200 milj. kr. beräknar jag därmed fördelningsplanen till 467,2 milj. kr. Jag beräknar de disponibla inkomsterna av införselavgifter till 690,4 milj. kr., vilket innebär att 223 170000 kr. beräknas återstå sedan medel avsatts till fördelningsplanen. Definitiv fördelningsplan för regleringsårei 1986/87 kan fastställas först efler utgången av regleringsårei då de verkliga inkomsterna av införselavgifterna för fodermedel är kända.

Sammanställningen avseende ändamål utanför fördelningsplanen för

regleringsåret 1986/87 skiljer sig på några punkter från de preliminära

beräkningar som låg till grund för riksdagens beslut våren 1986. Poslen

utbyteshandel med nötkött från öststaterna beräknas öka med 11 milj. kr.

För ulbyteshandel med kött och fläsk har inte utgått medel utanför fördel­

ningsplanen de senaste åren på grund av brist på avgiftsmedel. Jordbruks­

nämnden bedömer alt tillgången pä införselavgiftsmedel nu åter gör det

möjligt att anslå utomramsmedel till utbyteshandel med kött och fläsk. För

regleringsåret 1986/87 föreslås att 75 milj. kr. avsätts för detta ändamål. Av

beloppet föreslås 25 milj. kr. få överföras till regleringsårei 1987/88. Posten

14

pristillägg för fär-och lammkött beräknas öka med 0,5 milj. kr. Bidraget fill Prop. 1986/87; 146 Svensk matpotatiskontroll (SMAK) ökar med 248000 kr. lill följd av löne­höjningar för SMAK under år 1986. För au åstadkomma en snabb förbätt­ring av matpotafiskvaliteten har jordbruksnämnden i skrivelse till regering­en den 23 februari 1987 föreslagit att nämnden får disponera högst 0,5 milj. kr. av 1986/87 års utomramsmedel för information till odlare och förpacka-re om hur mekaniska skador kan undvikas. Ränta på lån i riksgäldskonto­ret beräknas till 2,2 milj. kr.

Kostnaderna för sådana ändamål som får täckas av införselavgiftsmedel utanför fördelningsplanen beräknas således för regleringsåret 1986/87 till 145 milj. kr. Detta leder till ett beräknat överskott av 78milj. kr. för regleringsåret 1986/87. Jag har ingenting alt erinra mot vad jordbruksnämn­den föreslagit i dessa delar. Jag återkommer senare fill regeringen med anledning av jordbruksnämndens förslag lill disposition av tillgängliga införselavgiftsmedel.

Jag föreslår att fördelningsplanen för regleringsåret 1987/88 skall omfat­ta oförändrat 267,2 milj. kr. jämte inflytande fodermedelsavgifter, vilket totalt beräknas ge 467,2 milj. kr.

Jag föreslår att Svensk spannmålshandel liksom hittills tillförs införsel­avgifter för viss utbyteshandel med brödsäd. Dessa avgifter beräknas till 45 milj. kr. Vidare bör Sveriges oljeväxtinlressenter tillföras feltvamavgif-ter såväl på importerad som inhemsk olja för en kvantitet motsvarande feUinnehållet i den inhemska fröskörden, dock högst motsvarande feU-varuavgifter på den totala fetlkonsumtionen inom landet. Beloppet beräk­nas uppgå till 545 milj. kr.

Med hänsyn till ovissheien rörande regleringsekonomins utveckling för de olika varuområdena har nämnden inle lagt fram någon plan för fördel­ning av del preliminärt beräknade beloppet. Nämnden avser att återkom­ma med förslag till preliminär fördelning av beloppet. Ett sådant förslag kan då avges i samband med att förslag lämnas till gränsskydd m. m. fr. o. m. den Ijuli 1987. Nämnden bör liksom tidigare få jämka delbeloppen mellan de olika regleringsföreningarna och besluta om fördelning av det belopp som kan komma att stå till nämndens förfogande.

1 det följande anger jag medelsbehovet under regleringsåret 1987/88 för de ändamål som bör läckas av införselavgiftsmedel utanför fördelnings­planen.

För utbyteshandel med nötkött med öststaterna har jag i likhet med jordbruksnämnden beräknat 40 milj. kr.

1 likhet med jordbruksnämnden föreslår jag att för ulbyteshandel med kön och fiäsk avsätts 50milj. kr. av införselavgiftsmedel från import av kött och fläsk under förutsäUning alt motsvarande export ägt rum och under förutsättning att införselavgiftsmedel finns tillgängliga sedan samtli­ga övriga ändamål tillgodosetts inom och utom fördelningsplanen med tillägg av en skälig reserv för oförutsedda ändamål.

Under regleringsåret 1986/87 ulgår pristillägg för får- och lammkött med

330öre per kg vilket beräknas motsvara en utgift pä 17 milj. kr. Jag föreslår

att pristillägget lämnas med samma belopp per kg fär- och lammkött även

regleringsåret 1987/88, vilket beräknas medföra en oförändrad utgift.

15

Jag föreslår att SMAK tilldelas högst 4668000 kr. för den officiella kontrollen och 1 480000 kr. för upplysningsverksamheten.

Bidrag till stiftelsen för ackordhästorganisationens bevarande bör läm­nas med 250000 kr.

För att åstadkomma en minskning av de mekaniska skadorna på matpo­talis bör nämnden få disponera 0,5 milj. kr. för information till odlare och förpackare om hur mekaniska skador kan undvikas.

Stöd till mallproduktionen för regleringsårei 1987/88 bör lämnas med 1 milj. kr.

Jag föreslår att Sveriges exportråd skall erhålla 2milj. kr. av medel utanför fördelningsplanen regleringsåret 1987/88.

Jag vill vidare erinra om att regeringen i budgetpropositionen (1986/87: 100 bil. 11) har föreslagit atl 17 milj. kr. anslås för finansiering av viss del av kostnaderna för djurens hälso- och sjukvård samt 26 milj. kr. för statistik på Jordbrukets område.

Med hänsyn lill de oundgängliga svängningarna i inflödet av införselav­gifter har jag i 1987 års budgetproposition (bil. 11. s. 32-33) föreslagil atl en röriig kredit även fortsättningsvis ställs till nämndens förfogande. Dock föreslås krediten minska till 60milj. kr. Med hänsyn till osäkerheten i prognosen bör det i enlighet med sammanställningen beräknade överskot­tet inte inlecknas för någol ändamål. Det på detta sätt prognosticerade överskottet bör liksom för innevarande år stå till regeringens disposition.

Prop. 1986/87; 146

2.5 Prisregleringen på sockerbetor och socker

2.5.1 Prisregleringens utformning under perioden

Mitt förslag: Prisregleringen på sockerbetor och socker för perioden den Ijuli 1987-den 30juni 1988 utformas enligt samma grunder som för innevarande regleringsperiod.

Grundprisel på sockerbetor, som avser 16% sockerhalt, skall år 1987 vara 29,89 kr. per 100 kg.

Prisregleringspriset på strösocker skall vid oljepriset 1 622 kr. per kubikmeter vara 456,90 kr. per 100 kg.

Det skall ankomma på regeringen att fatta de beslut om prisregle­ringen som kan komma att krävas under perioden.

Statens jordbruksnämnds förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Skälen för mitt förslag: Förslagel bygger på att driften vid samtliga nu existerande sockerbruk upprätthålls samt atl kostnadskompensation och inkomstföljsamhet för betodlarna resp. kostnadskompensation till socker­bolaget lämnas utifrån utfallet av obundna överläggningar i likhet med vad som gäller för övriga jordbruksprodukter.

Jordbruksnämndens förslag rörande betodlingen innebär att priset på sockerbetor kan sänkas motsvarande ett belopp av 21 milj. kr. Till grund för beräkning av beloppet ligger bl.a. uppgifter om kostnaderna i betod­lingen som mellan oktober 1985 och oktober 1986 har minskat med 1,74%

16

samt uppgifter om av staten fastställt löneutrymme för är 1986. För vissa rationaliserings- och produktivitetsvinster i sockerbetsodlingen har ett av­drag av 20milj. kr. gjorts.

Mot denna bakgrund bör grundpriset för sockerbetor sänkas med 0,82 kr. per 100 kg fill 29,89 kr. per 100 kg.

Vad gäller kompensationen till Sockerbolaget bör prisregleringen liksom tidigare avse endast strösocker. Av verksamheten vid raffinaderiet i Ariöv bör ingå raffineringen av såväl inhemskt som importerat råsocker för den svenska marknaden. Kostnadsvolymen läcker även in produktionen av vissa foderbiprodukter. Nämnden förbehåller sig rätten att beakta foder­biprodukterna vid ersätlningsberäkningarna. Sockerpriset bör liksom hit­tills justeras när oljepriset ändras med ± 160 kr./m-*.

Kostnadsersättningen till SSA bör, inkl. definitiv justering för olje- och gaskostnader under regleringsåret 1985/86, uppgå till 17050000 kr. vilket motsvarar 5,23 kr. per 100 kg socker.

Prisregleringspriset på strösocker bör sänkas med 1,21 kr. per 100 kg till 456,90 kr. per 100 kg.

1 koslnadskompensationen har även merkostnaderna vid ö-bruken beak­tats. Den del av sockerpriset som tillerkänns SSA för dessa merkostnader för regleringsåret 1987/88 beräknas till 5,98 kr. per 100 kg socker, vilket vid normal produktionsvolym ger ca 19,5 milj. kr. Dessutom tillkommer 4.3 milj. kr. ur sockerregleringsfonden.

Ersättningen för raffinering och lagring av importerat råsocker bör sän­kas för inträffade kostnadsminskningar med 4,02 % till 83,27 kr. per 100 kg.

Om väsentligt ändrade förutsättningar inträffar under regleringsperioden bör det ankomma pä nämnden att efter överläggningar med delegationerna lägga fram förslag till de ätgärder som kan anses påkallade.

Vad gäller den framtida prisregleringens utformning anser nämnden och konsumentdelegationen att överläggningarna som sker rörande prissätt­ningen på sockerbetor bör ingå i de allmänna överläggningarna för övriga jordbruksprodukter medan överläggningar med SSA fortfarande bör ske separat. Härigenom kan enligt nämnden en bättre samordning av prissätt­ningen m. m. inom växtodlingen åstadkommas. Vidare anför nämnden att överiäggningar och reglering kan förenklas. Det ankommer pä regeringen alt besluta i denna fråga.

Prop. 1986/87: 146

2.5.2 Areal och arealbidrag

MiU förslag: Sockerbelsarealen för 1987 års odling skall uppgå till 51000 hektar är 1987. Arealminskningen skall inte beröra odlingen under betbruken pä Öland och Gotland (ö-bruken).

Arealbidragen till odlare som levererar betor till ö-bruken bibe­hålls oförändrade.

Statens Jordbruksnämnds förslag: Överensstämmer med mitt förslag. Skälen för mitt förslag: Sockerbelsarealen bör minskas med 300 hektar

17

Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 146

och bör uppgå till högst 51 000 hektar år 1987. Neddragningen motsvarar ett års trendmässig skördeökning. Vid fastställandet av arealen har hänsyn tagits till alt driften vid samtliga betbruk skall upprätthållas. Arealminsk­ningen bör inte beröra odlingen under de båda ö-bruken.

Erforderlig kvotering av arealen bör godkännas av jordbruksnämnden. Ca en tredjedel av odlingen bör kontrollmätas. Mätningen bör bekostas av näringen. Prisavdraget vid överodling bör vara kraftigt.

Arealbidraget föreslås vara oförändrat 200 kr. per hektar till de odlare i Småland och Blekinge som levererar betor till bruket i Mörbylånga, 400 kr. per hektar till odlarna pä Öland och 500 kr. per hektar till odlarna på Golland. 1 de fall arealen vid arealkontroll befinns vara mindre än den kontrakterade, bör bidraget ulgå efler den uppmätta arealen.

Prop. 1986/87; 146

2.5.3 Regleringsekonomin

Mitt förslag: Från sockerregleringsfonden skall bestridas kostnader för arealbidrag, viss ersättning för ö-bruken, fraktbidrag, kollektiva åtgärder inom biodlingen, kostnader för prisuijämning på socker saml vissa administrationskostnader. Sockerregleringsfonden får inte uppvisa nägot underskott vid utgången av regleringsåret.

Statens jordbruksnämnds förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Skälen för mitt förslag: Införselavgift tas liksom hittills ut för importera­de kvantiteter under perioder dä världsmarknadspriset understiger det fastställda avräkningspriset pä socker ur svenska betor. De uppburna medlen bör - liksom hittills - tillföras sockerregleringsfonden.

Sockerregleringsfonden bör få användas för fraktsubventionering till de fyra nordligaste länen och Kopparbergs län med 1,2 milj. kr. Ur fonden bör dessutom bestridas kostnaderna för dels arealbidrag till de odlare som levererar betor till ö-bruken lill en beräknad kostnad av ca 3.5milj. kr., dels den ersättning om 4,3 milj. kr. som skall utgå för SSA; s merkostnader för driften vid dessa bruk. Till kollektiva åtgärder inom biodlingen bör las 0,5 milj. kr. ur fonden. Till yrkesmässig biodling bör av fondens medel återföras ett belopp som motsvarar odlingens sockerförbrukning och den skillnad i pris mellan Sverige och världsmarknaden som föreligger under den tid sockret kan beräknas bli förbrukat, ca 1,5-2.0milj. kr. Vidare bör regleringsföreningen Svensk sockerhandels administrationskostnader täc­kas ur fonden. Fondmedlen används också till vissa kostnader inom prisut­jämningen för varor innehållande socker (fr.o.m. regleringsåret 1987/88 även för prisutjämning vid tillverkning av dextran). Vid tillverkning av vissa produkter såsom farmacevtiska halvfabrikat för export återbetalas införselavgiften för förbrukat socker. I en situation med ingen eller ringa sockerimport bör i stället exportbidrag ur sockerregleringsfonden lämnas för sädana produkter.

1986 års sockerproduktion ur inhemska betor blev så slor alt någol importbehov inte torde föreligga under regleringsåret  1986/87. Därmed

begränsas också tillförseln av införselavgifter till sockerregleringsfonden.     Prop. 1986/87: 146 Detta leder till att fonden kan beräknas visa ett underskott under hös­ten/vintern 1987/88 om inte medel tillförs på annat sätt.

Betodlarna och SSA bör om sä erfordras skjuta till medel så att fonden inte visar underskott den 30juni 1988. Under hösten 1987 när bl. a. prognos för årets sockerproduktion finns tillgänglig bör överläggningar tas upp med odlare och SSA om storieken på erforderlig fyllnadsinbetalning. Aktuellt belopp skall fördelas med 60% på betodlarna och 40% på SSA. Odlarnas belopp dras från bellikviderna för 1987 års skörd.

Parierna har kommande år rätt - alt med beaktande av regleringsekono­min - ta upp överläggningar om återbetalningar av tidigare inbetalda medel. Detta innefattar även den del som återstår atl reglera av den inbetalning som gjordes regleringsåret 1982/83.

Vid behov bör jordbruksnämnden liksom hittills få la ut en försäljnings­avgift på allt socker som säljs inom landet för atl subventionera sockerim­port när världsmarknadspriset är högre än det svenska.

2.6 Ålgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige 

2.6.1 Allmänna överväganden

Riksdagens beslut från år 1985 om livsmedelspoliliken (prop. 1984/85; 166, JoU 33, rskr. 393) innebär bl. a. att de speciella förhållandena i norra Sveri­ge skall särskilt beaktas vid utformningen av jordbrukspolitiken. Det finns enligt beslutet flera skäl fören geografiskt väl differentierad jordbrukspro­duktion av i stort sett oförändrad storiek i norra Sverige. Med hänsyn bl. a. till jordbrukets stora belydelse för befolkning, sysselsättning, service och miljö men även från försörjningsberedskapssynpunkt är del angeläget atl behålla ett regionalpolitiskt motiverat stöd till näringen i denna del av landet. Däremot är det inte möjligt alt för närvarande ha som mål att ytterligare öka jordbruksproduktionen i norra Sverige. Det är inte heller enligt riksdagsbeslutet möjligt att med hänsyn till den fortsatta rationalise­ring som sker i jordbruket, garantera att en viss resursmängd behälls inom jordbruket i detta område.

Det åtgärdsprogram somjag redovisar i det följande och som omfattar de

fem norrlandslänen samt Värmlands och Kopparbergs län, ger uttryck för

en delvis ny syn på jordbrukspolitiken i de utpräglade glesbygderna och

dess möjligheter att där främja landsbygdsutvecklingen. Sysselsättningen

sätts i centrum och går före traditionella krav på storieksralionaliseringar.

Slutsatsen av etl sådant synsätt bör ta sin utgångspunkt i allmänt gles­

bygdspolitiska överväganden ulan direkta kopplingar till jordbrukspoliti­

ska bedömningar om enskilda jordbruksfastigheters utvecklingsbarhet. 1

programmet föreslås en ökad samordning av stöd till jordbrukets rationali­

sering, glesbygdsstöd och arbetsmarknadsstöd. En rad insatser föreslås i

syfte att från samhällets sida stödja och uppmuntra tillkomsten av kombi­

nationsföretag, där jordbruk ingår som en del. Flertalet remissinstanser

har understrukit behovet av åtgärder för all förstärka det norrländska

jordbruket.

19

Enligt min mening kommer de åtgärder som föresläs i det följande att    Prop. 1986/87; 146 aktivt medverka till att sysselsättningen pä landsbygden i norra Sverige främjas. Åtgärderna innebär även att jordbruksproduktionen i norra Sveri­ge kommer att kunna upprätthållas på en acceptabel nivä.

2.6.2 Prisstöd till jordbruket i norra Sverige

Mitt förslag:  Prisstödet till jordbruket i norra Sverige skall vara oförändrat under budgetåret 1987/88.

Justeringar av prisstödet skall i fortsättningen ske med hänsyn till kostnadsutvecklingen. En närmare översyn av prisstödet skall dess­utom genomföras vart tredje år.

Förslaget I promemorian: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl. a. statens jordbruks­nämnd, länsstyrelserna i norra Sverige, Kooperativa förbundet och Lant­brukarnas riksförbund, har understrukit prisstödets betydelse som medel för att kompensera det norrländska jordbruket för högre produktionskost­nader än vad som råder i övriga delar av landet. Nägra remissinstanser har föreslagit vissa justeringar i prisstödets områdesindelning. Statens jord­bruksnämnd har föreslagit att möjligheten bör prövas att i vissa glesbygder i norra Sverige, där nedläggning av åker ej är önskvärd från allmän natur-och landskapssynpunkt, som komplement till prisstödet införa arealstöd.

Länsstyrelserna i Jämtlands och Norrbottens län har föreslagit att jord­bruket i stödområdena befrias från vissa internavgifter inom prisreglering­en, såsom avgifter för värphöns och slaktdjursavgifter.

Skälen för mitt förslag: Genom beslut av riksdagen år 1986 skedde en kraftig uppräkning av prisstödet med 135 milj. kr. från 375 milj. kr. budget­året 1985/86 lill 5l0milj. kr. för budgetåret 1986/87. Detta innebär en höjning med lOOmilj. kr. utöver justering med hänsyn till det nya beräk­ningsunderlag som framtagits av jordbruksnämnden. Med hänsyn till kost­nadsutvecklingen inom jordbruket finns det enligt min mening inte skäl att räkna upp stödet per den Ijuli 1987. Justering av prisstödet bör i fortsätt­ningen ske med hänsyn till förändringar i kostnadsutvecklingen i jordbru­ket. Därutöver finns skäl att vart tredje år genomföra en närmare översyn av prisstödet.

Jag är inte beredd att biträda de förslag som tagits upp av nägra remissin­stanser beträffande ändrad stödområdesindelning och att jordbruket i stöd­områdena befrias från vissa internavgifter inom prisregleringen.

20

2.6.3 Investeringsstöd och stöd till särskilt skuldtyngda jordbruksföretag

Prop. 1986/87:146

Mitt förslag: Regionalt rationaliseringsstöd till jordbruksföretag i norra Sverige skall kunna lämnas till ekonomiskt utvecklingsbara företag, varvid avses företag som bedriver enbart jordbruk eller jordbruk i kombination med skog eller någon annan verksamhet. Vissa förändringar skall ske av bidragsbelopp m.m. Motsvarande anpassning skall göras vad gäller regionalt rationaliseringsstöd till trädgårdsföretag i norra Sverige.

Förslaget i promemorian: Överensstämmer med mitt förslag utom vad gäller anpassning av det regionala rationaliseringsstödel lill trädgårdsföre­tag i norra Sverige.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser redovisar en positiv inställ­ning till förslagen i promemorian. Lantbruksstyrelsen har framhållit atl en inriktning av det regionala rationaliseringsstödet som mera anknyter till reglerna för glesbygdsstödet fär positiva effekter framför allt ur regionalpo­litiska och sysselsättningspolitiska synvinklar. Lantbruksstyrelsen pekar på atl förordningen (1979:427) om statligt stöd lill trädgårdsnäringens rationalisering bör anpassas till den ändrade inriktningen av det regionala rationaliseringsstödet främst vad gäller procentsatser och beloppsgränser för investeringsbidrag. Lantbruksstyrelsen och statens jordbruksnämnd har pekat på att stöd även i fortsättningen bör ges till uppbyggnad av bärkraftiga heltidsjordbmk. RRV är positivt till uppbyggnaden av kombi­nerade företag och framhåller att det är sannolikt att det är andra syssel­sättningar utanför jordbmket som har en avgörande belydelse för möjlig­heten atl bo kvar på jordbmksfastigheten.

Skälen för mitt förslag: Det regionala ralionaliseringsstödet bör enligt min uppfattning ges en inriktning som i sina huvuddrag överenstämmer med glesbygdsstödet. Stödet till jordbmksföretag och irädgårdsföretag bör i norra Sverige kunna lämnas till ekonomiskt utvecklingsbara företag. Med ekonomiskt utvecklingsbara företag bör avses företag som bedriver enbart jordbruk/trädgård eller jordbmk/trädgård i kombination med skog eller nägon annan verksamhet. Även inkomst av tjänst utanför det egna förela­get bör ingå i den helhetsbedömning som måste göras av företagets ekono­miska utvecklingsbarhet. Jag vill dock understryka att för att ett företag skall kunna betraktas som ekonomiskt utvecklingsbart så måste såväl företagel som enskilda verksamheter lämna ett med hänsyn till resursin­satserna godtagbart ekonomiskt överskott.

Stöd till investeringar i ekonomibyggnader bör enligt min uppfattning i huvudsak avse ersättningsinvesteringar. Flera remissinstanser har under-simkit att sådana investeringar är nödvändiga för att produktionsvolymen skall kunna upprätthållas på en acceptabel nivå. Regionall rationaliserings­stöd till ekonomibyggnader bör lämnas med högst 25 % av godkänd kost­nad. Det bidrag som högst kan lämnas bör höjas från nuvarande 250000 kr. fill 300000 kr. Det bidrag som kan lämnas om särskilda skäl föreligger bör enligl min mening höjas frän nuvarande 40% till 50% av godkända kostna­der. Del bidrag som högst kan utgå bör höjas från nuvarande 400000 kr. fill

21

500000 kr. Förhöjt bidrag (50% eller 500000 kr.) bör endast utgå i sådana    Prop. 1986/87: 146 fall dä en önskvärd investering inte kan genomföras ulan förhöjt bidrag.

Flera remissinstanser, bl.a. lantbruksstyrelsen, statens jordbruks­nämnd, länsstyrelserna i norra Sverige och Lantbrukarnas riksförbund, har understrukit behovet av ökad stimulans till investeringar i markanlägg­ningar. Enligt min uppfauning är detta en angelägen åtgärd för atl sänka kostnaderna i produktionen. Stöd bör kunna utgå till varaktiga investering­ar i markanläggningar på bestående åker. Stödets syfte skall således inte vara att öka produktionen. Stödet bör kunna utgå utan prövning av förela­gets möjligheter alt bestå och utvecklas som självständig enhet. Vissa markinvesleringar, såsom huvudavlopp, berör i regel flera fastigheter. Det är i dessa fall angeläget att åtgärderna utförs gemensamt. För att detta skall vara möjligt fordras en ganska hög stimulans särskilt i de fall vissa fastighe­ter ägs av passiva markägare. En hög stimulans är även motiverad med hänsyn lill alt kostnaderna för åtgärden i många fall är högre än markens saluvärde.

Jag föreslår att bidrag bör kunna lämnas med högst 50% av godkänd kostnad för utförande av för fiera fastigheter gemensamt huvudavlopp. Bidrag för utförande av för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp i Norrbottens län bör lämnas med högst 75% av godkänd kostnad.

Bidrag till täckdikning och andra markanläggningar bör kunna lämnas med högst 25% av godkänd kostnad. Om särskilda skäl föreligger bör bidrag kunna lämnas med högst 50% av godkänd kostnad. Till markanlägg­ning bör liksom nu är fallet räknas grundkalkning som utförs i samband med annan markförbätlringsåtgärd. Gmndkalkningen bör som regel avse samma åkerareal som är föremål för annan markförbättringsåtgärd. Om särskilda skäl föreligger bör bidrag kunna lämnas till grundkalkning utan samband med annan markförbättringsåtgärd.

Statliga garantier för lån till investeringar i byggnader och markanlägg­ningar bör också lämnas till ekonomiskt utvecklingsbara företag.

Med hänsyn lill den föreslagna inriktningen av det regionala rationalise­ringsstödet och behovet av medel för reinvesteringar vid jordbruksföretag utanför det område som omfattas av glesbygdsstödet framstår enligt min uppfattning en teknisk samordning av glesbygdsstödet och det regionala ralionaliseringsstödet som mindre angelägen. Administrativt är de båda stödformerna för närvarande samordnade genom att glesbygdsstödet till de areella näringarna i flertalet län handläggs av lantbruksnämnderna. 1 Norr­bottens län är lantbruksnämnden försöksvis inordnad i länsstyrelsen sedan den Ijuli 1986. Jag vill understryka vikten av att principiella ställningsta­ganden till stödgivningens inriktning och speciella insatser i vissa regioner i övriga län bör göras i samråd mellan lantbruksnämnd och länsstyrelse.

Efler beslut av riksdagen våren 1985 har under budgetåret 1985/86

40milj. kr. lämnats som stöd lill särskilt skuldtyngda jordbruksföretag,

varav drygt 30 milj. kr. till norra Sverige. Som redovisas i bifogade prome­

moria bör situationen inom jordbruket i norra Sverige ha förbättrats under

senare delen av år 1986. Lantbruksstyrelsen bör liksom hiuills utnyttja

möjligheten att efler hand medverka till rekonstruktion av högt skuldsatta

jordbruksföretag genom att biträda ackord eller eljest efterge statens rätt

22

pä grund av garantiåtaganden för lån. Om ytterligare insatser bedöms vara nödvändiga för att stödja särskilt skuldtyngda jordbruksföretag bör särskil­da resurser för ändamålet kunna disponeras av de medelsramar somjag i det följande föreslår bör ställas till resp. läns förfogande. Mot bl.a. denna bakgrund anser jag del inte vara befogat att föreslå något särskilt stöd till högt skuldsatta jordbruksföretag.

Prop. 1986/87:146

2.6.4 Utvecklingsprojekt, forsknings- och försöksverksamhet samt rådgivning och fortbildning

Mitt förslag: Särskilda insatser krävs för att stimulera utvecklingen av kombinationsföretag. För att förbättra förutsättningarna för det norrländska jordbruket skall ytterligare resurser avsättas för forsk­nings- och försöksverksamhet. Vidare skall insatserna ökas vad gäller rådgivning och fortbildning.

Förslaget i promemorian: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna är i allmänhet positiva till försla­gen i promemorian. Sveriges lantbruksuniversitet har som primära mål för jordbruksforskningen i norra Sverige särskilt betonat bl. a. ökad odlingssä­kerhet, vallfoderproduktion, förbättrat resursutnyttjande, skördeteknik, utveckling av alternativa produktionsformer och produktionsgrenar samt anpassning av ekonomibyggnader. Arbetsmarknadsstyrelsen tillstyrker genomförandet av de åtgärder som föreslås i åtgärdsprogrammet.

Skälen för mitt förslag: Utöver de förbättrade finansieringsmöjligheter som jag tidigare har föreslagil, behövs särskilda insatser för att främja tillkomst och utveckling av kombinationsföretag. Enligt min mening bör därför särskilda medel avdelas för utvecklingsprojekt inom området. Vida­re bör för alt förbättra förutsättningarna för det norrländska jordbruket ytteriigare resurser ställas till Sveriges lantbruksuniversitets förfogande för verksamhelen vid Röbäcksdalen.

För alt förbättra de produktionstekniska och företagsekonomiska förut­sättningarna bör enligt min uppfattning rådgivningen till jordbruket i norra Sverige utökas. Det bör ankomma på länsmyndigheterna att gemensamt besluta om i vilka former en utökad rådgivning skall genomföras.

Regionalt bör en genomgång göras av dels behovet och dels möjligheter­na all utnyttja befintliga arbetsmarknadspolitiska stödformer i de areella näringarna. Härvid bör särskilt understrykas behovet av utbildning och stöd i samband med uppbyggnad och utveckling av kombinerade företag. Försöksvis bör som ett led i stimulans till uppbyggnad av kombinationsfö­retag starta-eget-bidrag införas för verksamhet som inte är ett naturligt led i jordbruksdriften. Kvinnans situation skall särskilt uppmärksammas i detta sammanhang.

Jag avser att återkomma till regeringen i de frågor jag nu berört.

23

2.6.5 Medelsbehov och genomförande

Prop. 1986/87: 146

Min bedömning: Ett belopp av 100 milj. kr. skal) ställas Ull förfogan­de för åtgärdsprogrammet under en treårsperiod. Det skall ankom­ma på lantbruksstyrelsen att svara för fördelningen av medel mellan Värmlands, Kopparbergs, Gävleborgs, Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län.

Förslaget i promemorian: Överensstämmer med min bedömning.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har i slort lämnat förslagen om medelsbehov och genomförande utan erinran. Några remissinstanser, bl.a. lantbruksstyrelsen, vissa av länsstyrelserna och Lantbmkarnas riks­förbund har dock ifrågasatt om den anvisade medelsramen är tillräcklig. Vad gäller genomförandel har bl. a statskontoret, länsstyrelsen i Väster­bottens län och glesbygdsdelegationen ansett att länsstyrelsen i resp. län bör ha huvudansvaret.

Skälen för min bedömning: De åtgärder för jordbruket i norra Sverige somjag föreslagit i det föregående avser bl. a. ökade möjligheter att stödja kombinationsföretag, insatser för att genom investeringar tillvarata befint­liga produktionsresurser och ökade insatser vad gäller markanläggningar. Vidare har jag föreslagit särskilda utvecklingsprojekt för att stimulera uppbyggnad och utveckling av kombinationsföretag, ökade satsningar på forsknings- och försöksverksamhet för Norrlandsjordbruket saml ökade insatser vad gäller rådgivning och fortbildning.

Enligt min bedömning bör en förbättrad samordning av olika jordbruks-, regional- och arbetsmarknadspolitiska insatser innebära ett effektivare utnyttjande av de samlade resurser som nu finns till förfogande för jordbru­ket i norra Sverige.

Jag har beräknat kostnaderna för åtgärdsprogrammet till totalt 100milj. kr. för en treårsperiod med följande uppskattade fördelning, nämligen stöd till investeringar inom jordbruket och till kombinationsföretag 54 milj. kr., stöd fill utveckling av kombinafionsförelag 27 milj. kr., ökad utbildning och rådgivning 15 milj. kr. samt ökad forsknings- och försöksverksamhet 4milj. kr.

Enligt min uppfattning bör varje län tilldelas en medelsram för genomfö­rande av olika insatser. Det bör sedan ankomma på länsmyndigheterna att fillsammans bestämma hur stor del av medlen som skall användas för olika stödinsatser och hur mycket som skall användas som projektmedel för utvecklingsprojekt, rådgivning, utbildningsinsatser m. m. Härutöver bör finnas vissa medel för insatser som rör mer än ett län. Användningen av medlen för ökad forsknings- och försöksverksamhet bör beslutas av rege­ringen efter förslag från lantbruksstyrelsen och Sveriges lantbruksuniver­sitet.

Åtgärdsprogrammet avser jordbruket i norra Sverige. Det bör enligt min uppfattning därför ankomma på lantbruksstyrelsen att fördela medlen till lantbmksnämnderna i Värmlands, Kopparbergs, Gävleborgs, Väslernorr­lands, Jämfiands och Västerbouens län samt till länsstyrelsen i Norrbot-lens län. Jag vill understryka aU planeringen av olika insatser bör samord­nas med övriga länsmyndigheter.

24

Landskapet Dalsland i Alvsborgs län ingår i det område där regionalt rationaliseringsstöd utgår. Åven om inte Älvsborgs län ingår i åtgärdspro­grammet bör enligl min uppfattning de regler för det regionala rationalise­ringsstödet somjag föreslagit i det föregående tillämpas för hela det områ­de som nu omfattas av stödformen dvs. ocksä för Dalsland. Jag är däremot för närvarande inte beredd att föreslå några utvidgningar av det område som nu omfattas av det regionala rationaliseringsstödet.

Del bör ankomma på lantbruksstyrelsen att efter den treårsperiod som åtgärdsprogrammel avser göra en utvärdering av genomförda insatser.

Jag återkommer senare till anslagsfrågan.

Prop. 1986/87:146

2.7 Det framtida skördeskadeskyddet

Mitt förslag: Lantbrukarnas riksförbund skall genom en särskild juridisk person vara huvudman för ett nytt skördeskadeskydd fr. o. m. 1988 års skörd.

Skälen för mitt förslag: Mellan företrädare för regeringen och Lantbru­karnas förhandlingsdelegation träffades den lOnovember 1986 en princip­överenskommelse om att LRF skall överta huvudmannaskapet för ett nytt skördeskadeskydd.

En för staten och LRF gemensam arbetsgrupp har därefter hafl i upp­drag att närmare utreda och lämna förslag till utformning av det nya skyddet.

Enligt arbetsgruppens förslag skall LRF genom en särskild juridisk person, som LRF har ett avgörande inflytande över och som endast har detta ändamål, vara huvudman för elt nytt skördeskadeskydd fr. o. m. 1988 års skörd, om vissa förutsättningar och villkor uppfylls. Vilka dessa förut­sättningar och villkor är framgär av överenskommelsen i bilaga4.

Flera av de frågor som behandlas i överenskommelsen är av den arten att riksdagen mäste besluta i ärendet innan en överföring av skyddet lill den nya huvudmannen kan ske. Detta gäller inte enbart de ekonomiska förpliktelserna. 1 vissa fall fordras ändrad lagstiftning. Del fortsatta arbetet bör nu inriktas på att överenskommelsen skall genomföras. Förslag i de olika frågor som fordrar riksdagens ställningslagande bör utarbetas och föreläggas riksdagen senast hösten 1987. Jag vill emellertid redan nu något beröra vissa frågor.

Riktlinjerna för skyddet anges i överenskommelsen. 1 huvudsak innebär de att skyddet väsentligen är ett individuellt totalskadeskydd och att det är öppet för alla jordbrukare med mer än 5 ha åker. Väsentliga ändringar i grunderna för skyddet får inle göras utan regeringens medgivande. Nägon närmare författningsreglering av skyddets omfattning är inte avsedd.

Avsikten är att finansieringen av det nya skördeskadeskyddet skall ske genom att till den nye huvudmannen överförs behållningen i skördeskade­fonden som nu uppgår till ca 324 milj. kr. efler utbetalningarna för 1986 års skörd. Den nye huvudmannen övertar fonden efter 1987 års skörd. Vidare

25

är avsikten att skyddet skall finansieras genom prisregleringsmedel som Prop. 1986/87; 146 jordbruksnäringen tillförs enligt åriiga riksdagsbeslut eller genom en sär­skild statlig skördeskadesvgift inom ett äriigl belopp som för närvarande beräknas till ca 60milj. kr. Omprövning av beloppets storlek kan aktualise­ras, när fonden fått avsedd storiek, i samband med överläggningar om prisregleringen på jordbrukets produkter. Jordbrukets kompensationsram skall fr.o.m, den Ijuli 1988 höjas med motsvarande belopp utan avräk­ning. Medlen tillförs skördeskadefonden.

Vidare anges i överenskommelsen att om utbetalda ersättningar och behovsprövade bidrag till följd av skördeskador år 1987 överstiger 90milj. kr. skall staten och jordbruksnäringen vardera tillföra skördeskadefonden hälften av överskjutande belopp. Näringens bidrag fär täckas inom ramen förde prisregleringsmedel som jordbruket tillförs.

Överenskommelsen torde innebära atl den nye huvudmannen kommer att anförtros uppgifter som innefattar myndighetsutövning. Eftersom den nye huvudmannen skall vara en stiftelse fordrar detta enligt 11 kap. 6§ regeringsformen lagstöd.

En grundläggande förutsättning för överenskommelsen är att den nye huvudmannen får tillgång till uppgifter som fmns i lantbruksregistret och som behövs för skördeskadeskyddet. 1 viss utsträckning gäller sekretess för sädana uppgifter enligt 9 kap. 4§ sekretesslagen. Den nye huvudman­nens tillgång till dessa är således en fräga som fordrar lagreglering.

1 denna fråga har jag samrätt med chefen för justitiedepartementet.

2.8 Lagstiftningsfrågor

Jag häri det föregående (avsnitt 2.2.1) föreslagit atl det temporära förbudet mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur och svin förlängs ytterligare ett år fr.o.m. den I juli 1987. Förslaget förutsätter bl.a. ändringar i 1 § lagen (1983; 147) om förbud under viss tid mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä.

Lagändringen bör träda i kraft den Ijuli 1987.

1 enlighet med det anförda har inom jordbruksdepartementet upprättats förslag till

lag om dels fortsaU giltighet av lagen (1983: 147) om förbud under viss tid mot nybyggnad av djursiallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, dels änd­ring i samma lag.

Eftersom den föreslagna författningsändringen från lagteknisk synpunkt är av enkel beskaffenhet är lagrådets hörande enligl min mening inte påkallat.

3 Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

dels att anta inom jordbruksdepartementet upprättat förslag till

1. lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1983; 147) om förbud

26

under viss tid mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och    Prop. 1986/87: 146 fjäderfä, dels ändring i samma lag. dds atl

2.

godkänna vad jag har förordat i fråga om produktionsanpass­ning på vegetabilieområdet (avsnitt 2.2.2),

3.

godkänna vad jag har förordat i fråga om prisregleringen på jordbruksprodukter utom sockerbetor och socker under reglerings­året 1987/88 (avsnitt 2.3),

4.

godkänna vad jag har förordat i fråga om användningen av avgiftsmedel, som inflyter under regleringsåret 1987/88 (avsnitt 2.4).

5.

godkänna vad jag har förordat i fråga om prisregleringen pä sockerbetor och socker under regleringsårei 1987/88 (avsnitt 2.5),

6.

godkänna vad jag har förordat om ett ålgärdsprogram för jord­bruket i norra Sverige (avsnitt 2.6),

7.

godkänna vad jag har förordat om huvudmannaskapet för det framtida skördeskadeskyddet (avsnitt 2.7).

4 Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88

NIONDE HUVUDTITELN

Lantbruksstyrelsens och lantbruksnämndernas verksamhet

Lantbruksstyrelsen ingår i den försöksverksamhet med treåriga budget­ramar som beslutats av regeringen. Med anledning härav erhöll styrelsen den 19 december 1985 särskilda direktiv för anslagsframställningen för budgetåren 1987/88-1989/90. Lantbruksstyrelsen avlämnade den 28april 1986 en särskild rapport med underlag för anslagsframställningen 1987/88 inför perioden 1987/88-1989/90. Jag lämnar mol denna bakgrund en rela­tivt utförlig redogörelse för myndighetens verksamhet.

Mot bakgrund av utvecklingen i samhället och de areella näringarna samt 1985 års livsmedelspolitiska beslut redovisar lantbruksstyrelsen de allmänna förutsäUningarna för verksamheten 1987/88-1989/90. Kravet på hög effektivitet i produktionen kommer enligl styrelsens bedömning att stå i centrum för verksamheten även i fortsättningen. Verksamheten med jordbrukets och skogsbrukels rationalisering skall samtidigt bedrivas med större hänsyn till kravet på god miljö och till behovet av en långsiktig och planerad hushållning med naturresurserna. Dessa krav fär anses väga lika tungt som kravet pä hög effektivitet. Även kvalitetsfrågorna kommer att få allt större tyngd.

Lantbmksstyrelsen bedömer vidare all rådgivningsverksamheten kom­

mer att ändra karaktär bl.a. som en följd av kraven på ökad miljö- och

kvalitetshänsyn. Betydande informafions- och rådgivningsinsatser behövs

för att snabbt få genomslag för de nya metoder som forskning kring

miljöfrågor och nya produkfionsformer leder till. En marknad med mera

varierande krav på produkternas kvalitet liksom skärpta miljökrav ställer

nya anspråk på företagsutveckling och företagande. Det förblir enligt sty­

relsens uppfattning elt starkt samhällsintresse att medverka i en sädan

27

utveckling. Olika slag av kombinationsföretag kan väntas öka i framliden,    Prop. 1986/87; 146 inte minst av regionalpolitiska skäl.

Lantbruksstyrelsens roll i samhällsplaneringen kommer att öka under programperioden. Åtgärder behövs för atl motverka negativa konsekven­ser av ett minskat arealbehov för livsmedelsproduktionen och en fortsatt minskad sysselsättning i jordbruket.

Lantbruksstyrelsen anser del vara angeläget att aktiva insatser för att förbättra fastighetsförhållandena inom jord- och skogsbruket kan sättas in i minst samma omfattning som hittills. Framför allt bör den skogliga struk­turrationaliseringen ges hög prioritet.

Den statliga finansiella stödgivningen lill jordbruket bör enligt lantbruks­styrelsen pä sikt bli föremål för en samlad översyn. Härvid bör bl.a. en samordning av glesbygdsstödet och del regionala ralionaliseringsstödet övervägas liksom behovet av stöd för att främja nyetablering, utveckling av nya företagsformer där jordbruket ingår som en del samt utveckling av miljövänligare produktionsteknik.

Verksamheten vid statens lantbrukskemiska laboratorium kommer alt anpassas i enlighet med statsmakternas beslut. Ett i stort sett oförändrat resursbehov förutses.

Lantbruksstyrelsen anser att en fortsatt statlig rådgivning är motiverad inom flera områden. En förutsättning för att resultaten av jordbruksforsk­ningen skall leda till praktiska tillämpningar inom rimlig tid är enligt lant­bruksslyrelsens uppfattning att staten svarar för att en basresurs för råd­givning finns vid lantbruksnämnderna. Vidare är statlig finansiering nöd­vändig av den information och rådgivning som bedrivs i anslutning till myndighetsutövningen.

Enligt lantbmksstyrelsens uppfattning är en fortsatt statlig finansiering av rådgivningen motiverad av regionalpoliliska skäl i norra Sverige och för att främja sysselsättningen på landsbygden. Andra områden där en fortsatt statlig finansiering är motiverad är behovet av marknadsanpassning av jordbruksproduktion och rådgivning med anknytning lill miljö- och nalur-resursmålet. Behovet av rådgivning är även stort vad gäller företags­utveckling, statligt stöd och jordpolitiska insatser.

Lantbruksstyrelsen anser att kostnaderna för lantbruksnämndernas råd­givning på irädgårdsområdet även i fortsättningen i huvudsak bör finansi­eras av staten.

Lantbruksstyrelsen anser del vara ofrånkomligt att staten slår för hela koslnaden för rådgivning till rennäringen.

Sammanfattningsvis anser lantbmksstyrelsen att 55 milj. kr. av rådgiv­ningsverksamheten bör betalas av staten. Högst ca 25 milj. kr. bedöms vara möjligt att finansiera genom avgifter om rimliga krav ställs pä kost­nadstäckning och anknytning till målen för lantbmksnämndernas verksam­het. Konsekvenserna av en fullständig avgiftsfinansiering skulle enligl styrelsen innebära en genomgripande omläggning av rådgivningsverksam­heten sä att den helt svarar mot marknadens krav. Bl. a. innebär detta att rådgivningen i norra Sverige i huvudsak måste avvecklas liksom rådgiv­ning som syftar lill volym- eller miljöanpassning av produkfionen.

Under förutsättning att inga nya myndighetsuppgifter läggs på lantbruks-

28

nämnderna anser styrelsen att verksamheten mäste genomföras inom en    Prop. 1986/87: 146 något minskad resursram till följd av besparingskraven. Med hänsyn lill dels verksamhetens inriktning under planeringsperioden, dels hur bespa­ringarna hittills skett bör emellertid den fortsatta minskningen i huvudsak avse administrationen.

Föredragandens överväganden

För egen del vill jag framhålla alt det svenska jordbruket står inför bety­dande strukturella förändringar. I den produktions- och marknadsanpass­ning som mot bakgrund av bl. a. de kostsamma överskotten är nödvändig, kan lantbruksnämndernas rådgivningsverksamhet fylla en viktig funktion för näringen. En väl fungerande rådgivning kan för jordbruksnäringen utgöra en viktig länk mellan forskningsresultat och praktisk tillämpning. Inle minst när det gäller kravet på ett mer miljöanpassat jordbruk är det angelägel att en viss statligt finansierad rådgivning kan lämnas. Undanlag från en avgiftsfinansierad rådgivning bör emellertid endast göras i de fall det föreligger ett stort samhälleligt inlresse att nå ut med rådgivning och det inte är uppenbart att denna rådgivning kan avgiftsfinansieras.

Jag kan inte därför biträda lantbruksstyrelsens förslag om en minskad avgiftsfinansieringsnivå i verksamheten. Del bör ankomma på lantbruks­styrelsen att göra den närmare prioriteringen av insatser mellan olika områden.

Jag delar lantbruksstyrelsens uppfattning att fortsatta besparingar i förs­ta hand bör avse administrationen. För närvarande pågår olika försök till samordning hos regionala myndigheter. I Norrbottens län pågår försök med en samordnad länsförvaltning. Inom ramen för försöket har lantbruks­nämnden i Norrbottens län lagts in som en funktion inom länsstyrelsens organisation. 1 Uddevalla pågår ett försök med samordning av vissa admi­nistrativa funktioner mellan skogsvärdsstyrelse och lantbruksnämnd. Inom ramen för skogsvårdsstyrelsernas verksamhel har sammanslagningar av kanslifunktionerna skett i Malmöhus och Kristianstads län samt i Stock­holms och Uppsala län.

Regeringen kommer senare att ta ställning till vilka åtgärder som bör vidtas med anledning av bl. a. de erfarenheter som erhålls i berörda försök. Ett sådant ställningstagande kommer inte att påverkas av att myndigheten ingår i försöksverksamheten med treårig budgetram.

För vissa funktioner vid lantbruksnämnderna såsom för trädgårds- och vattenfrågor har den strikta länsbundna verksamheten frångåtts. Persona­len fär därvid arbeta över större områden än det egna länet - en regionali-sering av organisationen har således skett inom vissa arbetsområden.

Liksom lantbruksstyrelsen anser jag att vissa ytterligare rutiner och funktioner kan "regionaliseras" och att rationalisering av vissa arbetsupp­gifter inom lantbruksnämnderna kan leda till besparingar.

Regeringen har i vår lagt fram ett förslag till ändringar i jordförvärvs­lagen (prop. 1986/87; 122). Dessa kan också komma att påverka inriktning­en av verksamheten hos lantbruksstyrelsen och lantbmksnämnderna.

Chefen för finansdepartementet har tidigare (prop.  1986/87: 100 bil. 1,

29

avsnittet Särskilda frågor) lämnat förslag om ett nytt system för överföring    Prop. 1986/87: 146 av anslagsmedel mellan budgetår. Lantbruksstyrelsen och lantbruksnämn­derna bör ingå i försöksverksamheten med överföring av anslagsmedel fr.o.m. budgelårel 1987/88. Medel för lantbruksstyrelsen och lantbruks­nämndernas förvaltningsutgifter bör därför anvisas under ramanslag. Jag återkommer i del följande till anslagsfrågan.

B. Jordbrukets rationalisering

B 1. Lantbruksstyrelsen

1985/86 Utgift

40317 003

1986/87 Anslag

39678 000

1987/88 Förslag

48006000

Lantbruksstyrelsen är central förvaltningsmyndighet för ärenden om lantbruket och lantbrukets rationalisering, trädgårdsnäringen och trädgår­dsnäringens rationalisering, rennäringen och rennäringens rationalisering, stöd till företag i glesbygd avseende de areella näringarna, kontroll och inspektion på växtskyddsomrädel. den allmänna hälso- och sjukvärden bland husdjuren, foderkontrollen, djurskyddet samt veterinärväsendel, i den mån sådana ärenden inle ankommer på annan myndighel. Styrelsen är chefsmyndighet för lantbruksnämnderna och deras orisombud, statens lantbrukskemiska laboratorium samt distriktsveterinärorganisationen. Styrelsen är ocksä tillsynsmyndighet över avbytarverksamheten inom jordbruket, statens utsädeskontroll och de lokala frökontrollanstalter som är behöriga att utföra statsplombering av utsäde samt de lokala lant­brukskemiska kontrollanstalter vars stadgar styrelsen fastställt. Styrelsen skall vidare följa verksamheten vid de hushållningssällskap för vilka styrel­sen fastställt stadgar.

Lantbruksstyrelsens organisation m. m. framgår av förordningen (1967:425) med instruktion för lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnder­na.

Lantbruksstyrelsen

Lantbruksstyrelsen har med hänsyn till besparingar under tidigare år be­räknat besparingen för treårsperioden 1987/88-1989/90 till 4,3% att förde­las med 0.3 % budgetåret 1987/88, 2% budgetåret 1988/89 och 2% budget­året 1989/90.

Lantbruksstyrelsen har föreslagit att ett nytt förslagsanslag inrättas av­seende särskilda undersökningar m. m. i samband med foderkoniroll. För att åstadkomma en effektivisering av vattenhushållningsverksamheten fö­reslås alt samtliga tjänster som lantbruksingenjör överförs från anslaget B 2. Lantbruksnämnderna till anslaget B 

I. 

Lantbruksstyrelsen.

30

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Prop. 1986/87: 146

Personal

236

-2

Anslag

Utgifter

Förvaltningskostnader

36049000

-1-2005 000

(därav lönekostnader)

(28626000)

(-1-1700000)

Lokalkostnader

3 597000

+   923 000

Kostnader för reglering

av skadestånd

30000

-

Halvering av bekämp-

ningsmedelsanvändningen

-

+ .5 400000

Växiinspeklion

1000

-

Foderkontroll

1000

-

39678000

-(-8328000

Föredragandens överväganden

Somjag tidigare föreslagit bör medel för lanlbruksstyrelsens förvaltnings­utgifter anvisas under ramanslag.

Jag föreslär att medel under anslaget beräknas med utgångspunkt i ett huvudförslag med en real minskning av utgifterna om 5 % för treårsperio­den med fördelningen J % första året och 2 % under vardera andra och tredje året. För treårsperioden har jag beräknal utgifterna till 126958000 kr. För budgetåret 1987/88 beräknar jag utgifterna till 48006000 kr. Budge­ten är beräknad i 1987/88 års priser. Anslagen för budgetåren 1988/89 och 1989/90 skall prisomräknas i vanlig ordning.

Vidare bör 5,4 milj. kr. ställas till förfogande för utveckling och bedri­vande av prognos- och varningsverksamheten, bidrag till maskinhandeln för anskaffning av mobila testutrustningar samt för försöks- och utveck­lingsprojekt inom ogräsomrädet i enlighet med vad jag tidigare föreslagit i prop. 1986/87: 80 bil. 7 om forskning.

Jag har vidare beräknat 127000 kr. för vissa uppgifter i fråga om försörj­ningsberedskapen inom totalförsvarets civila delar. Jag bedömer att sär­skilda undersökningar m. m. i samband med foderkontroll bör klaras inom ramen för lantbruksstyrelsens resurser.

Jag har även räknat med att 760000 kr. motsvarande kostnaden för 3 tjänster som lantbruksingenjör överförs från anslaget B 2. Lantbruksnämn­derna till anslaget B 1. Lantbruksstyrelsen.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu och i det föregående har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

all lill Lantbruksstyrelsen för budgetåret 1987/88 anvisa ett ram­anslag av 48006000 kr.

31

B 2. Lantbruksnämnderna

Prop. 1986/87:146

1985/86 Utgift

230050753

1986/87 Anslag

220 297000

1987/88 Förslag        229840000

Lantbruksnämnd skall uppmärksamt följa lantbrukets tillstånd och ut­veckling samt vidta eller hos lantbruksstyrelsen föreslå de åtgärder som är påkallade eller i övrigt lämpliga, särskilt för atl åstadkomma en fortsatt rationalisering inom lantbruket och trädgårdsnäringen. Nämnden svarar även för vissa statliga åtgärder i fråga om tillsyn över växtodling och husdjursskölsel, om skördeskadeskydd, skördeuppskattning och jord­bruksstatistik saml om försöksverksamhet och kursverksamhet inom tant­brukets område. Nämnden handlägger vidare frågor inom rennäringens område och andra områden som enligt särskilda bestämmelser ankommer på nämnden.

Från anslaget bestrids även vissa kostnader för fiskenämnderna.

Lantbruksnämndernas organisation m. m. framgår av förordningen (1967:425) med instruktion för lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnder-

Lantbruksstyrelsen

Lantbruksstyrelsen har med hänsyn lill besparingar under tidigare år be­räknat besparingen förtreärsperioden 1987/88- 1989/90 till 3,4% att förde­las med 0% budgetåret 1987/88 och med 1,7% vardera budgetåren 1988/89 och 1989/90.

Vidare har lantbruksstyrelsen föreslagit att de särskilda medel som ställts till förfogande under anslaget B 2. för intensifierad rådgivning om användning av växtnäring och kemiska bekämpningsmedel samt för råd­givning om alternativa odlingsformer ökas från 5 milj. kr. budgetåret 1986/87 till 8milj. kr. budgetåret 1987/88, 12milj. kr. budgetåret 1988/89 och 15 milj. kr. budgetåret 1989/90.

Särskilda medel om 225 000 kr. föreslås ställas till förfogande för grund­utbildning av synemän.

Länsstyrelsen i Norrbottens län

Länsstyrelsen i Norrbottens län har hemställt alt ytterligare besparingar inte läggs ut på länsstyrelsen och att intäklskravet inom lanlbruksverkets rådgivningsverksamhet sänks till 600000 kr.

32

1986/87

Beräknad ändring 1987/88

Föredraganden

Prop. 1986/87: 146

Personal Anslag

Utgifter Förvaltningskostnader

(därav lönekostnader) Lokalkostnader Intensifierad rådgivning

Inkomster Avgifter

Nettoutgift

1206

221229000

(185 418000)

26068000

5000000

32000000 220297 000

-12

+ 7484 000

( + 5656000)

+ 1459000

+   600000

+9543000

Till lantbruksnämnderna influtna renbetesavgifter skall tas till uppbörd under anslaget för att användas inom renskötseln enligt föreskrifter som meddelas av lantbruksstyrelsen.

Föredragandens överväganden

Som jag tidigare föreslagit bör medel för lantbruksnämndernas förvalt­ningskostnader anvisas under ramanslag. Detta bör även gälla de särskilda medel som föresläs ställas lill förfogande för intensifierad rådgivning och under anslaget B I för halvering av bekämpningsmedelsanvändningen. Dessa båda anslagsposter finansieras med avgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel och ställning måste därför tas inför varje budgetår vad gäller de belopp som kan disponeras för dessa ändamål med hänsyn till tillgången pä avgiftsmedel.

Jag föreslår att medel i övrigt under anslaget, med undantag för medel till lantbruksenheten i Norrbottens län, beräknas med utgångspunkt i ett huvudförslag med en real minskning av utgifterna om 5% för treårsperio­den 1987/88-1989/90 med fördelningen 1% första året och 2% under vardera andra och tredje året. För treårsperioden har jag beräknat utgifter­na till 763916000 kr. För budgetåret 1987/88 beräknar jag utgifterna till 261840000 kr.

Inkomsterna för treårsperioden beräknar jag till sammanlagt 96 milj. kr. För budgetåret 1987/88 beräknar jag inkomsterna till 32 milj. kr. För budgetåret 1987/88 beräknar jag således nettomedelsbehovet till 229840000 kr. Budgeten är beräknad i 1987/88 års priser. Anslagen för budgetåren 1988/89 och 1989/90 skall, med de undantag som tidigare nämnts, prisomräknas i vanlig ordning.

1 nettomedelsbehovet för budgetåret 1987/88 har jag inräknat 17 121 000 kr. till lantbruksenheten vid länsstyrelsen i Norrbottens län. Inkomsterna vid lantbruksenheten i Norrbottens län är därvid beräknade till 1,3 milj. kr. Detta innebär alt huvudförslaget inle tillämpas för denna enhet. De medel som avsätts till lantbruksenheten i Norrbottens län skall tillföras länssty­relsen.

33

3    Riksdagen 1986187. I saml. Nr 146

Jag har vidare beräknat 375000 kr. för vissa uppgifter i fråga om försörj-    Prop. 1986/87: 146 ningsberedskapen inom totalförsvarels civila delar.

Jag förordar att 5,6 milj. kr. ställs till förfogande för intensifierad rådgiv­ning om användning av växtnäring och kemiska bekämpningsmedel i jord­bruket samt för rådgivning om alternativa odlingsformer.

Medel för grundutbildning av synemän fär i mån av behov avdelas inom ramen för ordinarie medel inom anslaget.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu och i det föregående har anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen

att till Lantbruksnämnderna för budgetåret   1987/88 anvisa ett ramanslag av 229 840000 kr.

Bil. Särskilda åtgärder för jordbruket i norra Sverige 

Nyll anslag (förslag) lOOOOOOOO

Jag har i det föregående (avsnitt 2.6.5) föreslagit att ett belopp av lOOmilj. kr. ställs till förfogande för ett åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige. Medlen för treårsprogrammet bör i sin helhet anvisas under ett reservationsanslag för budgetåret 1987/88. Medlen för åtgärderna bör disponeras av lantbruksstyrelsen.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen

att till Särskilda åtgärder för jordbruket i norra Sverige för bud­getåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av lOOOOOOOO kr.

F. Service och kontroll

F 16. Bidrag till djurskyddsfrämjande åtgärder

Reservafion

1409491

1985/86 Utgift

1326275

1986/87 Anslag

2 577000

1987/88 Förslag

2 736000

Under anslaget anvisas medel för att bestrida kostnaderna för prövning från djurskyddssynpunkt av nya djurhållningsmetoder, inredningsdetaljer m. m. i stallar och kostnader för viss verksamhet på försöksdjursområdet.

Lantbruksstyrelsen

Till ledamöterna i de regionala djurförsöksetiska nämnderna har hiuills utgått endast rese- och traktamentsersättning samt i förekommande fall ersättning för föriorad arbetsinkomst.

Lantbruksstyrelsen beräknar, med reservation för de förändringar som

34

kan föranledas av de förslag som utredningen om etiska frågor i samband    Prop. 1986/87; 146 med djurförsök presenterat i betänkandet (Ds Jo 1986; 3) Etisk prövning av djurförsök, kostnaderna till 283 000 kr. för budgetåret 1987/88.

Centrala försöksdjursnämnden

1.

Pris- och löneomräkning 146000 kr.

2.

Nämnden föreslär en ökning av medelsanvisningen med 600000 kr. varav 300000 kr. avser ökade insatser inom områdei alternativa och kom­pletterande metoder till djurförsök och 300000 kr. avser ökade medel för utbildning, för hälsoinventeringar och hälsokonlrollverksamhet av för­söksdjur samt förstärkning av nämndens kansliresurser.

3.

Nämnden föreslår en föriängning av avtalel mellan staten och Läke­medelsindustriföreningen om gemensam finansiering av alternativa och kompletterande metoder till djurförsök.

Föredragandens överväganden

Utredningen om etiska frågor i samband med djurförsök har i betänkandet (DsJo 1986:3) Etisk prövning av djurförsök lagt förslag om bl.a. viss ändring av organisationen av den eliska prövningen. De förslag som utred­ningen lagt fram avser jag återkomma till vid behandlingen av förslag till en ny djurskyddslag. Jag vill dock redan nu ta upp utredningens förslag om att ledamöterna i de djurförsöksetiska nämnderna bör erhålla sammanträdes­arvode.

Till ledamöterna i de djurförsökseliska nämnderna ulgår för närvarande ersättning för rese- och traktamentskostnader enligt allmänna reseavtalet samt i förekommande fall ersättning för föriorad arbetsinkomst. I likhet med utredningen anser jag det skäligt att ledamöterna i de djurförsöks­eliska nämnderna fr. o. m. den I juli 1987 även skall erhålla sammanträdes­arvode enligt beslut av regeringen om arvoden m.m. för vissa uppdrag inom departementens verksamhetsområde. Sammanträdesarvode skall även utgå till de ledamöler som förbereder ärenden till nämnds sammanträ­de. Jag beräknar kostnaderna för sammanträdesarvoden lill ledamöterna till lOOOOOkr.

1 beslut den 2juni 1984 (prop. 1983/84:107 bil. 6, JoU 30, rskr. 406)

bemyndigade riksdagen regeringen att ikläda sig de förbindelser som följde

av ett avtal mellan staten och Läkemedelsindustriföreningen om samarbe­

te för att stödja viss forskning för att främja utvecklingen av alternativa

och kompletterande metoder till djurförsök. Regeringen godkände avtalet i

beslut den I4juni 1984. Avtalet gäller för tiden den Ijuli 1984-den 30juni

1987 och innebär att var och en av parterna bidrar till forskning rörande

alternativa och kompletterande metoder till djurförsök med 300000 kr.

under budgetåret 1984/85 samt med 600000 kr. vart och ett av budgetåren

1985/86 och 1986/87. Centrala försöksdjursnämnden kommer, efter samråd

med medicinska forskningsrådet, att under maj månad 1987 redovisa en

utvärdering av den i avtalet avsedda forskningen. För att under budgetåret

1987/88 kunna upprätthålla en intensifierad forskning som syftar till en

35

minskad användning av försöksdjur har jag för avsikt att för statens del     Prop. 1986/87: 146 föreslå Läkemedelsindustriföreningen en föriängning av avtalet atl gälla för tiden den Ijuli 1987-den 30juni 1988 på sådant sätt att parterna skall för perioden tillskjuta ytterligare 600000 kr. vardera. Förlängningen av avtalet skall för sin giltighet vara beroende av regeringens godkännande. Jag beräknar anslaget för nästa budgetår till 2 736000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen att ikläda sig de förpliktelser som följer av en förlängning av avtalet angående stöd till forskning rörande alternativa metoder till djurförsök i enlighet med vad jag har föror­dat i det föregående,

2.

till Bidrag tUl djurskyddsfrämjande åtgärder för budgetåret 1987/88 anvisa ett reservationsanslag av 2736000 kr.

Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte. Regeringen bör före­slå riksdagen alt besluta att förkorta motionstiden lill elva dagar.

5 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

36

,m

STATENS JORDBRUKSN

Ä

MND

Prop. 1986/87: 146 

Bilaga I

Dolum                                                     O"'

1987-04-08               402-400/87

F

Ö

RSLAG TILL JORDBRUKSPRISREGLERING UNDER 1987/88

-   ,yj7''

37

IMNEH

Ä

LLSF

Ö

RTECKNING                                                    Sid        Prop. 1986/87; 146

1              INLEDNING

2       ALLM

Ä

NNA UTG

Å

NGSPUNKTER

2.1

Jordbruks- och livsmedelspoli ti ska utg

å

ngspunkter

2.2

Internationell bakgrund

2.3

Marknadssituation och anpassnings

å

tg

ä

rder i Sverige

2.4

Prisutvecklingen

3     prisregleriugems utformning under tiden den

1 juli 1987 - den 30 juni 1988

3.1         Prisrsgleringens allm

ä

nna konstruktion

3.2

Kompensation tiH jordbruket och f

ö

r

ä

dlings­industrin den 1 juli 1987

3.3

Kompensationsbelopp per den 1 januari 1988

4             pris

ä

ndringar fr o M 

1 JULI 1987

5     produktionsanp

ä

ssnings

ä

tg

ä

rder p&font-family:Verdana; text-transform:uppercase'>ä

det

rante- och etableringsstod

7     avbytarverksamhet. socialf

ö

rs

ä

kringsskydd, f

ö

retagsh

ä

lsov

ä

rd och annan l

å

ginkomst­satsning

inf

ö

rselavgiftsmedel M M f

ö

r 

1987/88

38

innehållsförteckning

Sid

Prop. 1986/87: 146

9                 PRISREGLERINGEN P

Ä

 OLIKA PRODUKTER

9.1

Spannm

å

l

9.2

Spannm

å

lsregleringens finansiering

9.3

F

ö

rm

ä

l ningsavgiften f

ö

r korn och havre

9.4

Matpotatis

9.5

Fodermedelsregleringen

9.6

Effekter av s

ä

nkta priser p

å

 mat

ä

rter

9.7

Handelsg

ö

dsel avgiften

9.8

Borttagande av mittpris och prisgr

ä

nser f

ö

r hel

ä

ggpulver

9.9

Buffertzoner f

ö

r n

ö

tk

ö

tt och fl

ä

sk

9.10  Finansiering av djurens h

ä

lso- och

sjukv

å

rd

9.11

Kvalitetsfr

å

gor

9.12

Vissa utredningar

10

HEMST

Ä

LLAN

11

BESLUTSMENING

Bilaga 1    F

ö

rslag till  

ä

ndring i  lagen (1967:340) om prisreglering p

å

 jordbrukets omr

å

de

Bilaga 2    S

ä

rskilt yttrande fr

å

n ledam

ö

terna[REDACTED_EFTERNAMN] och Fringel

Bilaga 3    S

ä

rskilt yttrande fr

å

n konsumentdele­gationen

Bilaga 4    Lantbruksstyrelsens f

ö

rslag r

ö

rande lagen om f

ö

rbud mot nybyggnad av djurstallar

39

STATENS JORDBRUKSN

Ä

fWD    1987-04-08              Dnr 402-400/87        Prop. 1986/87: 146

Regeringen Jordbruksdepartementet

Statens jordbruksn

ä

mnd ang

å

ende prisreglerande 

å

tg

ä

rder p

å 

jordbrukets omr

å

de f

ö

r tiden den 1  juli  1987 - 30 juni  1988

1              INLEDNING

Regeringen uppdrog den 22 januari  1937 

å

t statens jordbruksn

ä

mnd att efter 

ö

verl

ä

ggningar med Lantbrukarnas

f

ö

rhandlingsdelegation och jordbruksn

ä

mndens konsumentdelegation avge f

ö

rslag om den n

ä

rmare utformningen av prisregleringen p

å 

jordbruksprodukter utom sockerbetor och socker f

ö

r tiden efter den 30 juni  1987.  F

ö

rslagen skall   utformas med utg

å

ngspunkt i riksdagens beslut om livsmedelspol itiken  (prop 1984/85:166, JoU 33,  rskr 393).

Av uppdraget framg

å

r att jordbruksn

ä

mnden skall  beakta vad regeringen har f

ö

reslagit riksdagen i  proposition 1986/87:100 bil   11   om finansieringen av kostnaderna  f

ö

r djurens h

ä

lso- och sjukv

å

rd och kostnaderna  f

ö

r statistik p

å

jordbrukets omr

å

de.

Jordbruksn

ä

mnden skall   vidare beakta vad som anges i  en till uppdraget bifogad PM betr

ä

ffande uttag av f

ö

rm

ä

lningsavgift.   I n

ä

mnda PM anges bl   a att regeringen och f

ö

retr

ä

dare f

ö

r Lantbrukets f

ö

rhandlingsdelegation har enats om att underlaget f

ö

r uttag av f

ö

rmalningsavgifter utvidgas till   att omfatta havre och korn f

ö

r human konsumtion med undantag av malt.

40

En fortsatt till

ä

mpning av det s

ä

rskilda r

ä

nte- och                        Prop. 1986/87: 146

etableringsst

ö

det skall  

ö

verv

ä

gas. Jordbruksn

ä

mnden 

ä

r vidare

of

ö

rhindrad att inom den ram som tilldelas jordbruket f

ö

resl

å

andra 

å

tg

ä

rder som kan fr

ä

mja en j

ä

mnare inkomstf

ö

rdelning

mellan olika kategorier av jordbrukare. Jordbruksn

ä

mnden skall

dessutom redovisa behovet av fortsatta 

å

tg

ä

rder f

ö

r

produktionsanpassning.

2             ALLM

Ä

NNA UTG

Å

NGSPUNKTER                                            Prop. 1986/87: 146

2.1           Jordbruks- och 1ivsmedel sdoI i ti ska utg

å

ngspunkter

Enligt riksdagens beslut 1985  (prop 1984/85:166, JoU 33, rskr 393) 

ä

r huvudm

å

let f

ö

r en samlad livsmedelspolitik att trygga v

å

rt lands livsmedelsf

ö

rs

ö

rjning s

å

v

ä

l   i  fredstid sek­under avsp

ä

rrning och krig.  Som likst

ä

llda delm

å

l  under dettj huvudm

å

l  g

ä

ller att konsumenterna f

å

r tillg

å

ng till  livsmed;;  av god kvalitet till   rimliga priser och att jordbrukarna f

å

r e- -led andra j

ä

mf

ö

rbara  grupper likv

ä

rdig standard.  D

ä

rut

ö

ver fin'; ett milj

ö

m

å

l   som inneb

ä

r att jordbruket och livsmedelsprodukticien m

å

ste ta h

ä

nsyn till  kravet p

å

 en god milj

ö

och till  behove* av en l

å

ngsiktig och planerad hush

å

llning med v

å

ra naturresurser.

Konsumentm

å

let innefattar vidare att konsumenterna skall   ges goda m

ö

jligheter att v

ä

lja mellan livsmedel  av olika slag och att livsmedlen 

ä

r fullgoda fr

å

n kost- och n

ä

ringssynpunkt.

Vid  inkonstj

ä

mf

ö

relser skall   h

ä

nsyn tas  till   att jordbruket skall  b

ä

ra kostnaderna f

ö

r produktion ut

ö

ver den samh

ä

llsekonomiskt motiverade. Det 

ä

r vidare angel

ä

get med en b

ä

ttre och mer solidarisk inkomstf

ö

rdelning mellan olika kategorier jordbrukare.  S

ä

rskild uppm

ä

rksamhet b

ö

r

ä

gnas f

ö

rdelningsfr

å

gorna inom ramen f

ö

r pris

ö

verl

ä

ggningarna.

Riksdagsbeslutet inneb

ä

r i  fr

å

ga om prisregleringen p

å 

jordbruksprodukter att kompensation till  jordbruket och viss livsmedelsindustri   f

ö

r 

ö

kade kostnader samt jordbrukarnas inkomstf

ö

ljsamhet skall   best

ä

nmas efter obundna 

ö

verl

ä

ggningar. H

ä

nsyn skall  d

ä

rvid tas till  aktuella f

ö

rh

å

llanden p

å

 marknaden, i jordbruket och samh

ä

llsekonomin i 

ö

vrigt.

Det ankommer enligt riksdagsbeslutet p

å

 parterna vid pris

ö

verl

ä

ggningarna att n

ä

rmare 

ö

verv

ä

ga p

å

 vilket s

ä

tt kostnadskompensationen skall  ber

ä

knas.

Enligt statsmakternas beslut b

ö

r jordbruksn

ä

ringen ta ett betydande ansvar i   fr

å

ga om produktionsanpassningen.

42

2.2           Internationell  bakgrund                                                    Prop. 1986/87: 146

P

å

 v

ä

rldsmarknaden f

ö

r jordbruksprodukter r

å

der sedan n

å

gra

å

r en f

ö

r exportl

ä

nderna alltmer besv

ä

rande 

ö

verskottssituation son tar sig uttryck i  l

å

ga priser och h

å

rd konkurrens mellan s

ä

ljarna. Den sjunkande dollarkursen har f

ö

rst

ä

rkt prisfallet, uttryckt i  svensk valuta, p

å

 m

å

nga varor. Generellt kan s

ä

gas att utsikterna,  i  varje fall   f

ö

r den n

ä

rmaste framtiden 

ä

r dystra fr

å

n export

ö

rernas synpunkt sett. Den expansion av jordbruksproduktionen som sker 

ö

ver n

ä

stan hela v

ä

rlden har utl

ö

sts av s

å

v

ä

l   rationaliseringsinsatser och teknisk-biologisk utveckling som nationella prisst

ö

ds

å

tg

ä

rder.  Samtidigt 

ä

r marknaderna i   i-l

ä

nderna i   stort sett m

ä

ttade.  U-l

ä

nderna s

ö

ker i  f

ö

rsta hand l

ö

sa sin livsmedelsf

ö

rs

ö

rjning genom 

ö

kad produktion.  Vissa av dessa l

ä

nder har ocks

å

lyckats i anstr

ä

ngningarna att 

ö

ka produktionen.  Export till   u-l

ä

nderna f

ö

rsv

å

ras ocks

å

ofta av betalningsproblemen i  dessa l

ä

nder.

Medan tidigare 

ö

verskotten av animalieprodukter var de som orsakade st

ö

rst bekyimter har nu spannm

å

lsmarknaden kommit mer i rampljuset. Lagren av spannm

å

l   i v

ä

rlden 

ö

kar f

ö

r tredje 

å

ret i rad. V

ä

rldshandeln

ä

r samtidigt vikande och priserna extremt l

å

ga.   Inga tecken tyder p

å

 n

å

gon snar f

ö

r

ä

ndring av denna marknadsbild.

Trots betydande insatser i  m

å

nga l

ä

nder f

ö

r att n

å

kontroll   

ö

ver mj

ö

lkproduktionen 

ä

r situationen p

å

 mejeri varuomr

å

det alltj

ä

mt besv

ä

rande.  Lagren av sm

ö

r 

ä

r fortfarande mycket stora samtidigt som efterfr

å

gan 

ä

r svag.  F

ö

r skummj

ö

lkspulver har dock marknadsbilden f

ö

rb

ä

ttrats n

ä

got.

Den internationella k

ö

ttmarknaden pr

ä

glas alltj

ä

mt av betydande 

ö

verskott och l

å

ga priser.  F

ö

rh

å

llandena har dock f

ö

rb

ä

ttrats n

å

got p

å

 vissa delmarknader j

ä

mf

ö

rt med situationen f

ö

r ett 

å

r sedan.

43

Den r

å

dande v

ä

rldsmarknadssituationen har medf

ö

rt att                      Prop. 1986/87: 146

kostnaderna f

ö

r jordbrukspolitiken 

ö

kat dramatiskt i m

å

nga l

ä

nder.   I de flesta l

ä

nder diskuteras eller har redan vidtagits reformer i  syfte att h

å

lla nere kostnaderna f

ö

r 

ö

verskotten.

Genom sin dominans p

å

v

ä

rldsmarknaden tilldrar sig USA och EG ett s

ä

rskilt intresse i  detta sammanhang.  De 

å

tg

ä

rder f

ö

r b

ä

tt.-a marknadsanpassning som d

ä

r beslutats har dock 

ä

nnu inte givit n

å

gra p

å

tagliga resultat p

å

 v

ä

rldsmarknaden.  Ocks

å

 de mindre l

ä

nderna har st

ä

llts inf

ö

r behovet av ompr

ö

vning av sin jordbrukspolitik.

I  det internationella samarbetet, exempelvis  i GATT, OECD,  FAO, EFTA, har 

ö

verskotts- och anpassningsproblemen v

ä

ckt ett stort intresse och f

ö

rs

ö

k till   analyser och l

ö

sningar har presenterats.   Inom GATT har jordbrukspolitiken gjorts till   ett huvudtema i  den nyss p

å

b

ö

rjade tull f

ö

rhandlingsomg

å

ngen.   I  flera l

ä

nder finns f

ö

rhoppningar att man h

ä

r skall  kunna uppn

å

 snabba l

ö

sningar p

å

de problem som r

å

der inom jordbruksvaruhandeln. Erfarenheterna fr

å

n  tidigare f

ö

rhandlingsrundor i  GATT och jordbruksproblemens komplexitet ger dock inte st

ö

d f

ö

r n

å

gon 

ö

verdriven optimism.

2.3          Marknadssituation och anpassnings

å

tg

ä

rder i  Sverige

Animalieprodukter

Den svenska mj

ö

lkproduktionen har sedan 1960-talet i  stort sett varit rimligt anpassad till   den inhemska konsumtionen. Den 

ö

verskottsproduktion som f

ö

rekommit pga s

ä

songsm

ä

ssiga variationer i  produktion och efterfr

å

gan har inneburit att Sverige traditionellt haft ett visst exportbehov f

ö

r sm

ö

r och mj

ö

lkpulver.

Utvecklingen under b

ö

rjan av 1980-talet har pr

ä

glats av stagnerande konsumtion och stadigt 

ö

kande produktion av mejeriprodukter fr

ä

mst till   f

ö

ljd av kontinuerliga

44

produktivitetsf

ö

rb

ä

ttringar.  Parallellt med v

ä

xande                            Prop. 1986/87: 146

internationella 

ö

verskott och drastiskt f

ö

rs

ä

mrade exportvillkor har detta medf

ö

rt kraftigt 

ö

kande exportkostnader och d

ä

rmed minskad l

ö

nsamhet.

F

ö

r att snabbare uppn

å

 produktionsbalans inf

ö

rdes ett tv

å

prissystem f

ö

r mj

ö

lk den 1 juli  1985. Avsikten med tv

å

prissystemet var att mer direkt 

ä

n tidigare l

å

ta v

ä

rldsmarknadens signaler n

å

 fram till mj

ö

lkproducenterna.  F

ö

r mj

ö

lk som g

å

r till   inhemsk konsumtion i  n

å

gon form erh

å

lls

ö

verenskommet svenskt pris.  F

ö

r mj

ö

lk som i  n

å

gon form exporteras erh

å

lls internationellt pris.  Fr

ä

mst till  f

ö

ljd av tv

å

prissystemet har mj

ö

lkproduktionen minskat med ca 7 

»

 (250 000 ton) mellan 

å

ren 1984 och 1987.  Antalet mj

ö

lkkor har till   f

ö

ljd av systemet minskat mycket kraftigt och uppgick  i juni 1986 till  ca 600 000.

Ä

ven andra 

å

tg

ä

rder har vidtagits f

ö

r att minska mjblk

ö

verskottet. 

Å

r 1983 inf

ö

rdes m

ö

jlighet till avvecklingsers

ä

ttning till  vissa mj

ö

lkproducenter  (s k mjblkpensionering). Tom november 1986 hade 2 065 producenter utnyttjat systemet och d

ä

rmed har 121  000 ton tagits ur produktionen.  Prisrabatter f

ö

r ost har givits  till   allm

ä

nna inr

ä

ttningar. Sedan 1983 stimuleras dessutom k-mj

ö

lksf

ö

rs

ä

ljningen genom att mejerier som 

ö

kar sin f

ö

rs

ä

ljning av k-mj

ö

lk  i  f

ö

rh

å

llande till  en j

ä

mf

ö

relseperiod erh

å

ller ett premieringsbelopp som f n uppg

å

r till   1,75 kr/kg.

En anpassnings

å

tg

ä

rd inom n

ö

tk

ö

ttssektorn med konsekvenser 

ä

ven f

ö

r mejerivarusektorn

ä

r de premier som periodvis utbetalas sedan 1983 vid utslaktning av kvigsp

ä

dkalvar.  Detta system har fungerat som komplement till   tv

å

prissystemet f

ö

r mj

ö

lk och lett till minskat rekryteringsunderlag.

Investeringsf

ö

rbudet inom animalieproduktionen som g

ä

llt sedan 

å

r 1983 och d

ä

refter f

ö

rl

ä

ngts ett 

å

r i  taget,  f n till  och med juni  1987.  Syftet 

ä

r att underl

ä

tta produktionsanpassningen inom animaliesektorn.

45

Inom mejeriomr

å

det har s

å

ledes en klar f

ö

rb

ä

ttring av                       Prop. 1986/87: 146

produktionsbalansen

ä

gt rum.  F

ö

r 1987 f

ö

rutses i  stort sett

of

ö

r

ä

ndrad produktion och konsumtion ifr

å

ga om hela sektorn.  F

ö

r

vissa produkter,  t ex,  k-mj

ö

lk,  kan en viss konsumtionsminskning

f

ö

rutses.

Den svenska marknaden f

ö

r k

ö

tt och fl

ä

sk har sedan b

ö

rjan av 1980-talet varit i  obalans,   fr

ä

mst pga att konsumtionen minskat.  Slaktdjursavgifterna fick d

ä

rf

ö

r i  takt med tilltaganae 

ö

verskottsproblem och sjunkande internationella priser 

ö

kas kraftigt. Under senare 

å

r har de generellt verkande produktionsavgifterna kompletterats med mer direkt verkande 

å

tg

ä

rder f

ö

r att uppn

å

 b

ä

ttre balans f

ö

r k

ö

tt och fl

ä

sk. 

Ä

tg

ä

rder prim

ä

rt 

ä

mnade att minska mj

ö

lk

ö

verskottet har 

ä

ven inneburit en anpassning av n

ö

tk

ö

ttsproduktionen.  En 

å

tg

ä

rd som direkt r

ö

r n

ö

tk

ö

tt 

ä

r avvecklingsers

ä

ttningen till k

ö

ttproducenter som baserar sin produktion p

å

 ink

ö

pta kalvar. Denna

å

tg

ä

rd inf

ö

rdes 

å

r 1986.  

Ä

ven den f

ö

rut n

ä

mnda premien f

ö

r slakt av kvigsp

ä

dkalvar har haft en produktionsd

ä

mpande effekt. 

Ä

ven konsumtionsstimulerande 

å

tg

ä

rder har vidtagits. S

å

ledes har t. ex. k

ö

ttreor och rabatterade skolluncher f

ö

rekommit regelbundet under 1980-talet,  s

ä

rskilt inom n

ö

tk

ö

ttssektorn men 

ä

ven f

ö

r fl

ä

sk.

Ut

ö

ver de generellt verkande slaktdjursavgifterna har 

ä

ven vissa direkt riktade anpassnings

å

tg

ä

rder vidtagits f

ö

r fl

ä

sk. Differentierade pristill

ä

gg f

ö

r att motverka storproduktion inf

ö

rdes genom riksdagsbeslut fr o m den 1  januari  1981   f

ö

r leveranser av slaktsvin.  Avvecklingsers

ä

ttning f

ö

r 

ä

ldre sm

å

grisproducenter inf

ö

rdes 

å

r 1986.

Under v

å

ren 1985 stimulerades slakt av suggor och ungsuggor genom att slaktdjursavgifterna f

ö

r dessa slopades. Under sommaren 1985 betalades  s

ä

rskilda premier ut vid utslaktning av sm

å

grisar  (390 kr/gris).  De konsumtionsstimulerande 

å

tg

ä

rderna koncentreras 

å

r 1987 enligt nu g

ä

llande planer till  fl

ä

sksektorn.

46

De anpassnings

å

tg

ä

rder som vidtagits har tillsammans med                Prop. 1986/87; 146

f

ö

rs

ä

mrad l

ö

nsamltet pga 

ö

kade exortkostnader resulterat i  att

ö

verskottet av f

ö

r n

ö

tk

ö

tt i  praktiken upph

ö

rt. Under 1986

minskade produktionen av n

ö

tk

ö

tt med ca 10 milj kg j

ä

mf

ö

rt med

1985 medan konsumtionen var i   stort sett of

ö

r

ä

ndrad. F

ö

r 1987

f

ö

rutses en fortsatt balans f

ö

r n

ö

tk

ö

tt.

Vad g

ä

ller fl

ä

sk har den inhemska produktionen traditionellt 

ö

verstigit konsumtionen p g a de starka s

ä

songsm

ä

ssiga efterfr

å

gevariationerna.  

Ä

ven f

ö

r fl

ä

sk har dock de senaste 

å

rens 

ö

verskott minskat avsev

ä

rt till   f

ö

ljd av f

ö

rs

ä

mrad l

ö

nsamhet och vidtagna anpassnings

å

tg

ä

rder.  Produktionen minskade markant under 1985 medan konsumtionen var i  stort sett of

ö

r

ä

ndrad.  En ytterligare f

ö

rb

ä

ttring av balansen f

ö

rutses under 1987 till   f

ö

ljd av minskande produktion och 

ö

kande konsumtion.

Inom 

ä

ggproduktionen till

ä

mpas genom beslut av riksdagen liksom f

ö

r fl

ä

sk ett system med syfte att motverka storproduktion genom avgifter f

ö

r st

ö

rre innehav av v

ä

rph

ö

ns.  Andra produktionsanpassnings

å

tg

ä

rder har diskuterats inom denna sektor.  M

å

let 

ä

r att f

å

 till   st

å

nd en s

å

 enkel  och s

å

 lite detaljstyrd reglering som m

ö

jligt med h

ö

g grad av marknadsanpassning.

Vegetabilieprodukter

Den svenska 

å

kerarealen var som st

ö

rst efter 2:3 v

ä

rldskriget, ca 3,7 milj  ha.  Under 1950- och framf

ö

rallt 1960-talen lades ca 700 000 ha ned.  D

ä

refter har arealen endast minskat med ca 100 000 ha.  Den nuvarande 

å

kerarealen 

ä

r f

ö

r stor i  f

ö

rh

å

llande till  g

ä

llande m

å

l   f

ö

r svensk jordbruksproduktion.

Ö

verskottsarealen anv

ä

nds till   spannm

å

lsproduktion. F

ö

r att minska 

ö

verskottsproblemen inom spannm

å

lsproduktionen anges det i  1985 

å

rs livsmedelspolitiska beslut att det 

ä

r angel

ä

get att minska odlingen och/eller att finna alternativ anv

ä

ndning av spannm

å

l.

47

Fr

å

gan om 

ö

verskottsarealen borde pr

ö

vas under en fem

å

rsperiod.     Prop. 1986/87: 146

I enlighet med detta beslut har en av regeringen tillsatt

expertgrupp f

å

tt i  uppdrag att studera hur denna

produktionsanpassning praktiskt skall  kunna genomf

ö

ras och l

ä

mna

f

ö

rslag till  

å

tg

ä

rder som b

ö

r vidtas p

å

 kort respektive l

ä

ngre

sikt.

Den 1  juli  1986 introducerades ett tr

ä

desprogram avseende 1987 

å

rs odling i  vilket jordbrukare ers

ä

tts av regleringsmedel   f

ö

r att l

ä

gga spannm

å

lsareal   i  tr

ä

da.  Tr

ä

desprogrammet v

ä

ntas medf

ö

ra en minskning av spannm

å

ls

ö

verskottet 1987 med 0,3 milj  ton.

N

ä

r det g

ä

ller 

å

tg

ä

rder under 1988 diskuteras  f n flera olika alternativ syftande till   en reduktion av spannm

å

lsproduktionen.

F

ö

ljande alternativ har analyserats av expertgruppen:

-

odling av energiskog

-

framst

ä

llning av etanol  och motorbr

ä

nsle av spannm

å

l   och oljev

ä

xter

-

ä

rtodl ing

-

intensitetss

ä

nkning (minskad anv

ä

ndning av handelsg

ö

dselkv

ä

ve och tillv

ä

xtregulatorer)

-

jordbruk

-

skogsplantering

-

utveckling av nya verksamheter

Expertgruppen har f

ö

reslagit att 

ö

verskottsarealen i f

ö

rsta hand anv

ä

nds f

ö

r 

ö

kad odling av 

ä

rter, energiskog, skogsplantering och f

ö

r vissa "nischgr

ö

dor", eftersom man anser att dessa alternativ har st

ö

rst f

ö

ruts

ä

ttningar att l

å

ngsiktigt begr

ä

nsa spannm

å

ls

ö

verskottet.

48

JN vill  vidare peka p

å

att en rad andra 

å

tg

ä

rder redan vidtagits          Prop. 1986/87: 146

inom vegetabilieomr

å

det vilka bidrar till   en anpassning av

produktionen till  det inhemska avs

ä

ttningsutrymmet. Den 1  juli

1986 inf

ö

rdes efter f

ö

rslag av JN 20 %-iga  f

ö

rbrukaravgifter p

å

v

ä

xtskyddsmedel. Samtidigt h

ö

jdes ocks

å

efter f

ö

rslag av JN

handelsg

ö

dsel avgiften fr

å

n 15 till  20 ?

»

. Syftet med

handelsg

ö

dselavgiften och bek

ä

mpningsmedelsavgiften 

ä

r att

finansiera exportkostnaderna. B

å

de handelsg

ö

dsel  och

v

ä

xtskyddsmedel  belastas dessutom med en 5 %-iq milj

ö

avgift.

Samtliga avgifter medf

ö

r att f

ö

rbrukningen av ber

ö

rda

insatsvaror minskat n

å

got.

Å

tg

ä

rderna har d

ä

rmed en viss

produktionsd

ä

mpande inverkan.

V

ä

rldsmarknadspriserna  f

ö

r flera viktiga vegetabilier har under

1985

fortsatt att sjunka.  St

ö

rst betydelse har prisfallet p

å 

spannn

å

l  eftersom Sverige regelm

ä

ssigt har ett betydande 

ö

verskott som naste exporteras.  De s

ä

nkta priserna p

å

spannm

å

l har lett till  att inkomsterna fr

å

n exporten av spannm

å

l   har minskat ned ca 500 milj kr/

å

r j

ä

mf

ö

rt med l

ä

get f

ö

r ett par 

å

r sedan. 

Ä

ven v

ä

rldsmarknadspriserna p

å

 oljev

ä

xtfr

ö

er har fortsatt att falla.  F

ö

r st

ä

rkelse har ocks

å

 v

ä

rldsmarknadspriserna fortsatt att sjunka.  P

å

 matpotatisomr

å

det har priserna under

1986

legat p

å

 en h

ö

gre niv

å

ä

n 

å

ret innan fr

ä

mst till   f

ö

ljd av att den totala sk

ö

rden i  V

ä

steuropa blev l

ä

gre 

ä

n 

å

ret innan.

Regleringsekonomin'

Som tidigare framf

ö

rts har den bristande balansen mellan produktion och konsumtion sedan b

ö

rjan av 1980-talet inneburit en v

ä

sentlig f

ö

rs

ä

mring av regleringsekonomin.  Ut

ö

ver de 

ö

kade

ö

verskottskvantiteterna har de sjunkande priserna p

å 

v

ä

rldsmarknaden bidragit till  denna utveckling.

1.    Med regleringsekonomin avses h

ä

r i  f

ö

rsta hand regleringsf

ö

reningarnas inkomster och utgifter f

ö

r 

ö

verskottshanteringen. Med "exportkostnad" menas i  detta sammanhang prisskillnaden mellan t ex priset p

å

 spannm

å

l   i Sverige och det pris men f

å

r ut vid export.

49

4    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 146

Exportkostnaderna m m inom k

ö

ttvaruomr

å

det har exempelvis 

ö

kat   Prop. 1986/87: 146

fr

å

n ca 225 milj kr till   drygt 1   200 milj  kr mellan 

å

ren 1977/7S

till  1986/87.  Till  en del  beror 

ö

kningen fr

å

n 1977/78 p

å

att

redovisningen av exportkostnaderna p

å

verkats av 

ä

ndrade

1ivsmedelssubventioner.   Inom mejeri omr

å

det har kostnaderna f

ö

r

exporten under samma period 

ö

kat fr

å

n ca 200 milj kr till  drygt

400 milj kr.

Till   f

ö

ljd av den f

ö

rb

ä

ttrade balanssituationen f

ö

rutses dock en positiv f

ö

r

ä

ndring inom k

ö

ttvaruregleringen. F

ö

r spannm

å

l inneb

ä

r l

å

ga v

ä

rldsmarknadspriser betydande kostnader i regleringen.  F

ö

r 1986/87 kan exportkostnaden f

ö

r spannm

å

l uppskattas till  n

ä

rmare 1  400 milj  kr.

2.4          Prisutvecki ingen

I  Sverige har utvecklingen inom livsmedelssektorn under 1980-talet inneburit k

ä

nnbara prish

ö

jningar p

å

livsmedel. 

Ö

kningarna har skett inom alla led i  livsmedelskedjan. Prish

ö

jningarna har p

å

verkats av bl  a minskade livsmedelssubventioner.   Pris

ö

kningarna och minskade subventioner i  f

ö

rening med den minskade allm

ä

nna k

ö

pkraften har lett till att konsumtionen av vissa livsmedel,  fr

ä

mst k

ö

tt och fl

ä

sk har minskat.  Under de f

ö

rsta 

å

ren p

å

 80-talet 

ö

kade produktionen.  De 

ö

kande 

ö

verskotten har f

å

tt s

ä

ljas utomlands till  allt l

ä

gre priser vilket lett till   

ö

kade exportkostnader. Jordbruket har vidare f

å

tt vidk

ä

nnas

ö

kade produktionskostnader.  S

ä

rskilt r

ä

ntekostnaderna

ä

r besv

ä

rande f

ö

r yngre och nyetablerade jordbrukare.  Spridningen av inkomsterna 

ä

r stor mellan olika jordbrukare.

Under 1986 har produktionsbalansen i jordbruket f

ö

rb

ä

ttrats samtidigt som kostnadsutvecklingen varit betydligt l

ä

gre 

ä

n tidigare 

å

r.

Lantbruksekonoraiska samarbetsn

ä

mndens indexgrupp redovisar indexserier f

ö

r priser i olika led fr

å

n producent till konsument. Producentpriserna m

ä

ts med avr

ä

kningsprisindex (A-index).  Prisregleringsprisindex  (PR-index) m

ä

ter priserna i

50

det led d

ä

r prisregleringen verkar. Dessa priser innefattar viss       Prop. 1986/87:146 f

ö

r

ä

dling. Producentprisindex f

ö

r livsmedelsindustrin  (PPI-J) registrerar priserna f

ö

r f

ö

r

ä

dlade produkter nedan konsumentprisindex f

ö

r jordbruksprodukter  (KPI-J) m

ä

ter prisernr. i butiksledet.

Pris

ö

kningar p

å

 jordbrukets produktionsmedel  registreras i produktionsmedelsprisindex  (PM-index).

I  f

ö

ljande tabell  redovisas prisutvecklingen i  olika led fe,-jordbruksprodukter.

Tabell   1.    Prisutvecklingen f

ö

r jordbruksprodukter enligt olika index, procentuell f

ö

r

ä

ndring j

ä

mf

ö

rt med  f

ö

reg

å

ende 

å

r  (

å

rsgenomsnitt)

F

ö

r

ä

ndi

-ing, %

Per 

å

r i 

gc-nom-

1981

1982

1983

1984

1985

1986

snitt

Konsument-

priser  (KPI-J)

+ 18,0

+12,7

+11,1

+12,6

+

7.9

+

5,2

+11,4

vegetabilier

+15,4

+11,4

+12,4

+11,9

+

6.4

+

6,8

+10,7

animalier

+19,4

+13,5

+10,3

+13,0

+

8.7

+

5,9

+11,8

Producent-

priser fr

å

n

livsmedels-

industrin

(PPl-J)

+15,3

+14,5

+ 8,9

+12,5

+

7,3

+

6,5

+10,8

vegetabilier

+14,1

+13,0

+10,5

+11,5

+

7,9

+

5,9

+10,7

animal ier

+15,9

+15,8

+ 7,7

+13,0

+

7,0

+

6,2

+10,9

Prisreglerings-

priser

(PR-index)

+15,4

+15,3

+ 7,2

+12,8

+

5,0

+

5,1

+10,3

vegetabilier

+12,4

+12,4

+10,5

+10,7

+

2,8

+

3,6

+ 8,7

animalier

+16.3

+17,4

+ 6,2

+13,3

+

5,6

+

5,5

+10,7

Avr

ä

knings-

priser

(A-index)

+11,5

+ 9,4

+ 5,3

+ 6,9

+

2,6

+

4,8

+ 5,9

vegetabilier

+11,8

+11,0

+ 9,8

+ 7,5

+

0,5

+

0,3

+ 6,9

animalier

+11,5

+ 9,0

+ 5,3

+ 6,9

+

3,1

+

5,2

+ 7,0

Produktions-

medels-

priser

(PM-index)

+12,6

+10,4

+10,4

+ 8,1

+

6,3

+

1,9

+ 8,3

51

Som framg

å

r av tabellen har priserna under perioden 1981-1985        Prop. 1986/87: 146

ö

kat mest i konsumentledet medan prisutvecklingen varit l

ä

gst i

producentledet.  Vid j

ä

mf

ö

relser av prisutvecklingen i olika led

b

ö

r beaktas att 

ä

ndringar i  merv

ä

rdeskatt och

livsmedelssubventioner inverkar.  

Ä

ven inhemska

avs

ä

ttningsf

ö

rh

å

llanden har haft betydelse.  Den minskade

konsumtionen,

ö

kad produktion och fallande priser p

å

v

ä

rldsmarknaden och d

ä

rmed 

ö

kade exportkostnader har under

perioden bidragit till  den  f

ö

rh

å

llandevis l

å

ga 

ö

kningstakten i

producentpriserna.  Under 1986 har dock,  som n

ä

mnts, balansen

mellan produktion och konsumtion f

ö

rb

ä

ttrats.

R

ä

knat under kalender

å

ret 1986  (december 1985 - december 1986) steg den allm

ä

nna prisniv

å

n i konsumentledet med 3,3 %. De jordbruksprisregierade livsmedlen 

ö

kade under samma period med 5,3 "  i konsumentledet.   I det led d

ä

r prisregleringen verkar (prisregleringsledet)  steg priserna med 4,7 %.  Priserna p

å 

jordbrukets produktionsmedel minskade med 0,2 " medan producentpriserna  steg med 4,3 %. Den stora skillnaden mellan kostnads

ö

kningarna i jordbruket och avr

ä

kningsprisernas utveckling kan bl  a f

ö

rklaras av s k eftersl

ä

pningseffekter som uppst

å

r beroende p

å

 att kostnads

ö

kningar kompenseras i efterhand. Nedg

å

ngen i  jordbrukets produktionskostnader p

å

verkar d

ä

rf

ö

r fr

ä

mst priserna under 1987.

p

å

 den internationella marknaden sj

ö

nk livsmedelspriserna (m

ä

tt enligt det s k v

ä

rldsmarknadsprisindex VM-index) under 1985 med 10 "..

3      PRISREGLERINGENS UTFORMNING UNDER TIDEN DEN 1 JULI      Prop. 1986/87: 146 1987 - DEN 30 JUNI 1988

JN:s utg

å

ngspunkter 

ä

r 1985 

å

rs livsmedelspolitiska beslut med de m

å

l och medel som finns angivna d

ä

ri. Avv

ä

gningen mellan de olika m

å

len - produktionsm

å

let med fr

å

gan om rimlig marknadsbalans, inkomstm

å

let och konsumentm

å

let - inneb

ä

r alltid vissa konflikter. JN:s f

ö

rslag f

å

r d

ä

rf

ö

r ses som en sammanv

ä

gning av dessa olika, delvis motstridiga m

å

l.

Dessutom har beaktats 

ö

verenskoimnelsen mellan regeringen och LRF i november 1986.

3.1          Prisregleringens allm

ä

nna konstruktion

JN f

ö

resl

å

r en ett

å

rig prisregleringsperiod enligt f

ö

ljande.

Korapensationsbel

ö

ppet f

ö

r det f

ö

rsta halv

å

ret har best

ä

mts i de nu aktuella 

ö

verl

ä

ggningarna och l

ä

ggs ut per den 1 juli 1987. Den 1 januari 1988 f

ö

resl

å

s en s k ventil som inneb

ä

r att prisjusteringar skall ske om utvecklingen av PM-index under tiden januari - september 1987 

ö

verstiger 2,0 

%.

Beloppet per den 1 juli 1987 f

ö

rdelas ut i form av prish

ö

jningar p

å

olika produkter nu. JN b

ö

r dock f

å

 m

ö

jlighet att g

ö

ra vissa modifieringar i f

ö

rdelningen i maj/juni 1987. Om ventilen utl

ö

ses skall beloppet per den 1 januari 1988 f

ö

rdelas i november 1987.

3.2_____________ Kompensation till jordbruket och f

ö

r

ä

dlingsindustrin

den 1 juli 1987____ 

Belopp per den 1 juli 1987

Enligt f

ö

rslaget skall jordbruket och f

ö

r

ä

dlingsindustrin den 1 juli 1987 tillf

ö

ras ett belopp om 675 milj kr som f

å

r tas ut i form av prish

ö

jningar. JN f

ö

reslog h

ö

sten 1986 att 50 milj kr av inf

ö

rselavgiftsmedel utanf

ö

r f

ö

rdelningsplanen skulle ansl

å

s f

ö

r budget

å

ret 1986/87 att anv

ä

ndas f

ö

r utbyteshandel f

ö

r k

ö

tt och

53

fl

ä

sk. Motsvarande belopp f

ö

resl

å

s nu utg

å

 av                                    Prop. 1986/87:146

inf

ö

rsel avgiftsmedel   fr

å

n  import av k

ö

tt och fl

ä

sk f

ö

r

budget

å

ret 1987/88 under f

ö

ruts

ä

ttning att motsvarande export

ä

gt pum och att inf

ö

rsel avgiftsmedel   finns tillg

ä

ngliga sedan

samtliga 

ö

vriga 

ä

ndam

å

l   ti 11 godosetts inom och utom

f

ö

rdelningsplanen med till

ä

gg av en sk

ä

lig reserv f

ö

r

of

ö

rutsedda 

ä

ndam

å

l.  H

ä

rut

ö

ver f

ö

resl

å

s jordbruket nu

tillerk

ä

nnas ytterligare 25 milj kr av inf

ö

rsel avgiftsmedel

utanf

ö

r f

ö

rdelningsplanen f

ö

r utbyteshandel  med k

ö

tt och fl

ä

sk,

vilka enligt senast gjorda ber

ä

kningar 

ä

r tillg

ä

ngliga av medel

under budget

å

ret 1986/87.  Dessa medel  b

ö

r f

å

 anv

ä

ndas under

budget

å

ret 1987/38.

Kostnadskomoensation till  jordbruket

Till  grund f

ö

r de nu avslutade 

ö

verl

ä

ggningarna har legat uppgifter om kostnadsutvecklingen i  jordbruket under perioden september 1986 - januari   1987, som enligt PM-index uppg

å

tt till 1,7 % motsvarande ett belopp om 286 milj  kr.  F

ö

r den lejda arbetskraften har kostnaderna t o m 1   februari  1987 beaktats.

Fr

å

gan om belopp f

ö

r korrigering f

ö

r fodermedelsavgifter f

ö

resl

å

s tas upp d

å

 definitiva uppgifter om influtna avgiftsmedel  under 1986/87  f

ö

religger.

Inkorastkompensation till  jordbruket

Som utg

å

ngspunkt f

ö

r inkomstkompensationen till  jordbruket har

legat bl a uppgifter om l

ö

neavtal och 

ä

ndrade sociala avgifter

under 1987. Dessutom har en avst

ä

mning skett av det

a contobelopp om 50 milj  kr som jordbruket tillf

ö

rdes den 17

november 1986 som kompensation f

ö

r 

ä

ndrade regler f

ö

r uttag av

egenavgifter.

Kostnadskompensation till   f

ö

r

ä

dlingsindustrin

Kostnadskompensationen till  f

ö

r

ä

dlingsindustrin har bl  a

baserats p

å

kostnadsutvecklingen enligt mejeri- och

si akteri index under tiden den 1  september 1986 - 1  februari

54

1987. Av det belopp som den 1 juli 1987 skall  tillf

ö

ras avser              Prop. 1986/87:146

150 milj kr prelimin

ä

r kompensation f

ö

r kostnaderna  inom f

ö

r

ä

dl ingsindustrin.

N

ä

r den faktiska kostnadsutvecklingen enligt bokf

ö

ringsmaterial f

ö

r 1987 f

ö

religger (v

å

ren 1988) b

ö

r parterna 

å

ter kunna f

å

 ta upp ers

ä

ttningen till   f

ö

r

ä

dlingsindustrin under 1987 till pr

ö

vning.

I h

ö

stens 

ö

verl

ä

ggningar var parterna 

ö

verens om att ett a contobelopp om 185 milj kr skulle tillf

ö

ras f

ö

r

ä

dlingsindustrin  f

ö

r reglerings

å

ret 1985/87.  JN f

ö

resl

å

r att detta belopp nu skall  anses slutligt reglerat.

3.3          Kompensationsbelopp per den 1   januari  1988

Parterna har enats om en s k ventil  per den 1  januari  1988 mec f

ö

ljande konstruktion.

Om kostnadsutvecklingen i jordbruket m

ä

tt enligt PM-index under perioden januari  - september 1987 ej 

ö

verstiger 2,0 % skall  inga prisjusteringar ske den 1  januari 1988.

Ö

verstiger indexutvecklingen 2,0 * skall  jordbruket tillerk

ä

nnas ett a conto-belopp om 350 nilj kr avseende kostnadskompensation till  jordbruket och  f

ö

r

ä

dlingsindustrin f

ö

r perioden januari   -september 1987. Av detta belopp ber

ä

knas 300 milj kr som kompensation till  jordbruket medan 50 milj  kr avser kompensation f

ö

r kostnaderna i  f

ö

r

ä

dlingsindustrin.

Om den s k ventilen utl

ö

ses skall  ocks

å

 en definitiv korrigering g

ö

ras f

ö

r influtna fodermedelsavgifter under 1986/87 per den 1 januari  1988.   I annat fall  skall  en korrigering g

ö

ras inf

ö

r den 1  juli 1988. Om korrigeringen g

ö

rs per den 1  juli  1988 skall  den eftersl

ä

pning som uppst

å

tt sedan den 1  januari  1988 beaktas i form av ett eng

å

ngsbelopp.

55

4             PRIS

Ä

NDRINGAR FR O M DEN 1   JULI   1987                       Prop. 1986/87: 146

Det belopp som jordbruket och f

ö

r

ä

dlingsindustrin som en f

ö

ljd av detta f

ö

rslag skall  tillf

ö

ras i  form av prish

ö

jningar den 1 juli  1987 uppg

å

r s

å

ledes till  675 milj kr.  D

ä

rtill  koiraiier som tidigare n

ä

mnts, ett belopp om 25 milj  kr i  form av inf

ö

rsel avgiftsmedel  utanf

ö

r f

ö

rdelningsplanen.

Som en f

ö

ljd av uppg

ö

relsen per den 17 november 1986 f

ö

reslog j:.' ett belopp att f

ö

rdela ut i  form av prish

ö

jningar p

å

produkter som uppgick till   sammanlagt 466 milj  kr.   I den summan ingick bl  a vissa eng

å

ngsbelopp vilka senare skulle dras av.

Efter korrigering f

ö

r dessa eng

å

ngsbelopp  samt med till

ä

gg f

ö

r 25 milj kr f

ö

r finansiering av djurens h

ä

lso- och sjukv

å

rd skall 429 milj kr nu tas ut i   form av prish

ö

jningar p

å

 marknaden som en f

ö

ljd av regeringens uppg

ö

relse med LRF.  Om den f

ö

reslagna f

ö

rdelningen fr

å

n den 17 november 1986  (466 milj kr) bibeh

å

lls 

å

terst

å

r s

å

lunda ytterligare 538 milj  kr att f

ö

rdela ut p

å

 olika produkter per den 1  juli   1987  (675+429-466=638).  Som n

ä

mnts kan denna f

ö

rdelning under vissa 

ä

ndrade f

ö

ruts

ä

ttningar komma att modifieras i maj/juni  1987.  H

ä

rut

ö

ver kommer att basen f

ö

r uttag av f

ö

r::\alningsavgifter enligt tidigare beslut skall  utvidgas vilket ber

ä

knas motsvara ett belopp om ca 10 milj kr.

Av f

ö

ljande tabell   framg

å

r dels JNs f

ö

rslag i  november 1986 till f

ö

rdelning av 466 milj kr, dels f

ö

rslag till   f

ö

rdelning av de ytterligare 538 milj  kr,   som skall   f

ö

rdelas ut enligt den nu aktuella 

ö

verenskommelsen och dels de totala h

ö

jningarna av parti pri serna den 1  juli  1987.

56

Tabell   1.    Andringar av partipris pa olika  produkter fr.  o. m.

den 1  jul'  1987__________________ 

Prop. 1986/87: 146

Vete,  f

ö

rm

ä

ln avg

R|g.  prel   inl

ö

spris

Rag,  f

ö

rm

ä

ln avg

Oljal

Kok

ä

rter

Summa vegetabilier

K-mj

ö

lk Industrimj

ö

lk Gr

ä

dde,  tjock Gr

ä

dde,  tunn Sm

ö

r H

å

rdost F

ä

rskost Mj

ö

lkpulver S

ä

rskilda pris­h

ö

jningar

Summa mejeri­produkter

Ä

gg

Fj

ä

derf

ä

k

ö

tt

N

ö

tk

ö

tt

Kalvk

ö

tt

F

å

r-och lammk

ö

tt

Fl

ä

sk

Summa animalie­produkter

TOTALT

F

ö

rslag

F

ö

rslag

Total t

november

april

1  juli

1986

1987

1987

Ö

re/kg

Ö

re/kg

Ö

re/kg

el  

ö

re/1

Milj.  kr.

el   

ö

re/1

Milj. kr.

el 

ö

re/1

10

48,,50

10

4

4,92

4

7

8,05

7

25

31,50

18

22,58

43

-17

- 1,09

-17

31,50

83,05

9

131,31

9

9

1.17

20

2,60

29

100

51,00

100

53.00

200

75

13,50

50

9,00

125

50

2,40

70

3",80

130

75

75,00

145

147,90

220

40

2,40

65

4.55

105

89

20,47

200

36.00

289

5,96

15,00

305,85

11,40

10

16,80

55

109,35

UO

14,82

130

9,00

180

87,72

55

554,94

538

15 50

15

333,81

10

6,42

40

60,85

90

130

180

33,27

40

434,35

465,85

1    Nytt oljev

ä

rde 898 kr/100 kg fr o m den 1  juli  1987.

Som tidigare n

ä

mnts skall  basen f

ö

r uttag av f

ö

rm

ä

lningsavgift utvidgas  till  att omfatta 

ä

ven korn och havre f

ö

r hun)3n konsumtion med undantag av malt.  Detta inneb

ä

r att fr o m den 1  juli  1987 tas ut en  f

ö

rm

ä

lningsavgift om 25 

ö

re/kg f

ö

r havre och korn motsvarande en int

ä

kt om ca 10 milj kr (se vidare avsnitt 9).

57

I 1985 

å

rs livsmedelspolitiska beslut anges att vid                              Prop. 1986/87: 146

jordbrukspris

ö

verl

ä

ggningarna borde i forts

ä

ttningen anges hur mycket producentpriserna kan f

ö

rv

ä

ntas stiga till f

ö

ljd av den f

ö

reslagna partiprishojningen.

Uppg

ö

relsen inneb

ä

r att av det tillerk

ä

nda totalbeloppet ora 675 milj kr har ca 25 % ber

ä

knats g

å

till   livsmedelsindustrin. F

ö

r

ä

ndringar i efterfr

å

gan p

å

 olika produkter kan emellertid komma att p

å

verka f

ö

rdelningen varf

ö

r den faktiska f

ö

rdel ni nge.-: kan komma att avvika fr

å

n nyssn

ä

mnda teoretiska ber

ä

kning.  F

ö

r de viktigare produkterna ber

ä

knar LRF effekterna f

ö

r jordbruket bli  f

ö

ljande:

Den negativa konsumtionsutvecklingen f

ö

r bl  a k-mj

ö

lk p

å

verkar mejeriernas betalningsf

ö

rm

å

ga. Med utg

å

ngspunkt fr

å

n de bed

ö

mningar som nu kan g

ö

ras av marknadsutvecklingen och kostnadsutvecklingen inom mejerierna bed

ö

ms avr

ä

kningspriset under h

ö

sten bli of

ö

r

ä

ndrat eller eventuellt n

å

got s

ä

nkt j

ä

mf

ö

rt med nul

ä

get.

F

ö

r k

ö

tt och fl

ä

sk bed

ö

ms de f

ö

reslagna prish

ö

jningarna efter beaktande av kostnadsutvecklingen i  slakterierna sl

å

igenom i form av h

ö

jda avr

ä

kningspriser. Detta inneb

ä

r att avr

ä

kningspriset f

ö

r n

ö

tk

ö

tt bed

ö

ms komma att 

ö

ka med ca 80 

ö

re/kg och f

ö

r fl

ä

sk med ca 30

ö

re/kg.  H

ä

rtill  kommer effekten av eventuella 

ä

ndringar av slaktdjursavgifterna.

Med beaktande av de prisf

ö

r

ä

ndringar som nu f

ö

reslagits f

ö

resl

å

s f

ö

ljande mittpriser och prisgr

ä

nser fr.  o. m.  den 1  juli  1987.

58

Tabell  2.    Mittpriser och prisgr

ä

nser fr. o. m. den 1  juli  1987,         Prop. 1986/87:146

kr per 100 kg

Nedre

Ö

vre

prisgr

ä

ns

Mittpris

prisgr

ä

ns

Matpotatis (se avsnitt 9)

St

ä

rkelse

384

408

432

N

ö

tk

ö

tt

2 601

2 738

2 875

Kalvk

ö

tt

2 675

2 816

2 957

F

å

r- och lammk

ö

tt

2 220

2 467

2 714

Fl

ä

sk

1 885

1 984

2 083

Kyckling

1 582

1 720

1 858

Snor

1 934

2 057

2 180

H

å

rdost

2 600

2 766

2 932

Magert mj

ö

lkpulver

1 596

1 698

1 800

Ä

gg

1 022

1 111

1 200

Som redovisas n

ä

rmare i ett senare avsnitt f

ö

resl

å

s att prisgr

ä

nssystemet f

ö

r hel

ä

ggpulver tas bort.

JN inkonner senare med skrivelse ang

å

ende gr

ä

nsskyddet fr o m den 1 juli 1937.

59

5             PRODUKTIONSANPASSNINGS

Å

TG

Ä

RDER P

Å

 ANIMALIEOMR

Å

DET            Prop. 1986/87: 146

Av regeringens uppdrag framg

å

r att jordbruksn

ä

mnden skall redovisa behovet av fortsatta 

å

tg

ä

rder f

ö

r produktionsanoassning.

Statsmakterna har i  olika sammanhang slagit fast att en produktionsanpassning 

ä

r n

ö

dv

ä

ndig f

ö

r att 

å

terst

ä

lla l

ö

nsamheten i jordbruket. Omst

ä

llningsprocessen b

ö

r ske med h

ä

nsyn till  den enskildes ekonomiska och sociala trygghet.

I jordbruksn

ä

mndens skrivelse den 3 april   1986 till   regeringen med f

ö

rslag till  jordbruksprisreglering under 1986/87 framf

ö

rdes som jordbruksn

ä

mndens och delegationernas uppfattning att man tidigare varit eniga om att f

ö

rorda vissa selektiva 

å

tg

ä

rder f

ö

r produktionsanpassning.  .

Å

tg

ä

rderna borde dock vara tidsbegr

ä

nsade eftersom de - om de permanentas - har en  tendens att medf

ö

ra komplicerade detaljregleringar vilka p

å

  sikt verkar effektivitetsh

ä

mmande.

Nedan f

ö

ljer en produktvis redovisning av vilka 

å

tg

ä

rder som verkar f n.  G

ä

llande beslut om hur l

ä

nge dessa 

å

tg

ä

rder skall verka redovisas ocks

å

.  Flera av dessa 

å

tg

ä

rder administreras i stor utstr

ä

ckning av lantbruksverket.  Samr

å

d har 

ä

gt rum med lantbruksstyrelsen i  dessa fr

å

gor (se bilaga).

Som ber

ö

rs n

ä

rmare i  avsnitt 9 avser JN att tillsammans med ber

ö

rda parter g

å

igenom fr

å

gor r

ö

rande produktionsanpassning.

Investeringsf

ö

rbud

Enligt beslut av riksdagen g

ä

ller ett tillf

ä

lligt investeringsf

ö

rbud sedan den 21  april   1983.  Beslutet inneb

ä

r ett tempor

ä

rt f

ö

rbud mot ny-, om- eller tillbyggnad av djurstallar f

ö

r n

ö

tkreatur,  svin eller fj

ä

derf

ä

.  F

ö

rbudet g

ä

llde ursprungligen till   och med den 30 juni   1984.  Genom rikdagsbeslut v

å

ren 1984,  1985 resp 1986 har lagen  f

ö

rl

ä

ngts ett 

å

r i  s

ä

nder och g

ä

ller fram till  och ned den 30 juni   1987.

60

Dispens  fr

å

n nybyggnadsf

ö

rbudet kan l

ä

mnas om det finns                 Prop. 1986/87: 146

s

ä

rskilda skal.  De l

ä

mnade dispenserna har till  

ö

verv

ä

gande del

avsett investeringar i mj

ö

lkproduktion.  Nettof

ö

r

ä

ndringen av

antalet stallplatser till   f

ö

ljd av l

ä

mnade dispenser har varit

begr

ä

nsad.

Vid en bed

ö

mning av den effekt som nybyggnadsf

ö

rbudet har b

ö

r h

ä

nsyn tas till  att investeringsben

ä

genheten varit f

ö

rh

å

llandevis l

å

g under den period som lagen varit i  kraft.  Det b

ö

r vidare p

å

pekas att lagen ej omfattar 

ä

ndring av inredning i ett befintligt djurstallsutrymme.

I sammanhanget kan 

ä

ven n

ä

mnas att en svaghet i  lagstiftningen

ä

r att den inte f

ö

rhindrar ins

ä

ttning av djur i  stallar som st

å

tt oanv

ä

nda 

ä

ven under en l

å

ng period.  Vidare har den f

ö

rh

å

llandevis ringa p

å

f

ö

ljden f

ö

r investeringar kunnat inneb

ä

ra att investeringar kommit till   st

å

nd utan dispens.   Enligt de erfarenneter lantbruksstyrelsen kunnat inh

ä

mta har detta inte f

ö

rekommit annat 

ä

n i  undantagsfall.

JN f

ö

resl

å

r att det tillf

ä

lliga investeringsf

ö

rbudet i animal ieproduktionen avvecklas fr o m den 1  juli  1987 f

ö

r samtliga produktionsgrenar utom f

ö

r fV

ä

skproduktionen.   I  fr

å

ga om mj

ö

lk tillgodoses behovet av produktionsanpassning tills vidare genom tv

å

pri ssystemet.  N

ä

r det g

ä

ller fl

ä

sk b

ö

r f

ö

rbudet f

ö

rl

ä

ngas ytterligare ett 

å

r f

ö

r att underl

ä

tta produktionsneddragningen och  d

ä

refter avskaffas.  F

ö

r en  s

å

dan f

ö

rl

ä

ngning talar ocks

å

 de betydande  investeringsreserver som 

ä

r tillg

ä

ngliga  f

ö

r uttag under reglerings

å

ret 1987/88.  JN f

ö

resl

å

r att statsmakterna pr

ö

var om dessa reserver kan f

å

 tas i  anspr

å

k

ä

ven f

ö

r investeringar som ej  ber

ö

r jordbruksproduktionen.   I fr

å

ga om 

ä

gg anser JN,  liksom lantbruksstyrelsen,  att motiven f

ö

r en  f

ö

rl

ä

ngning med ett 

å

r 

ä

r betydligt svagare 

ä

n  f

ö

r fl

ä

sk.

61

Konsumentdelegationen har i detta sammanhang avgett s

ä

rskilt      Prop. 1986/87:146 yttrande. LRF har reserverat sig. Reservationen och det s

ä

rskilda yttrandet bifogas.

Avvecklingsers

ä

ttning

Avvecklingsers

ä

ttning kan utg

å

 till mj

ö

lkproducenter, specialiserade n

ö

tk

ö

ttsproducenter och sm

å

grisproducenter.

Avvecklingsers

ä

ttning f

ö

r mj

ö

lkproducenter utg

å

r till producenter mellan 60 och 65

å

r f

ö

r att dessa skall upph

ö

ra med mj

ö

lkproduktion. Enligt g

ä

llande beslut f

å

r nya producenter ansluta sig till systemet tom kalender

å

ret 1988. Detta inneb

ä

r att systemet kommer att dra kostnader t o m 

å

r 1993.

Effekterna av avvecklingsers

ä

ttningen till mj

ö

lkproducenter beror av hur stor andel av producenterna som skulle ha slutat 

ä

ven utan ers

ä

ttning. Det g

å

r inte att g

ö

ra n

å

gra s

ä

kra uttalanden h

ä

rom. Att ca h

ä

lften av producenterna ansluter sig redan vid 

60  

å

r inneb

ä

r rimligen att ers

ä

ttningen har stor betydelse. Utan ers

ä

ttning borde avg

å

ngen av 60 - 64 

å

ringar varit j

ä

mnare f

ö

rdelad och med viss f

ö

rskjutning mot de 

ä

ldre 

å

rsklasserna. Avvecklingsers

ä

ttningen 

ä

r numera s

å

 k

ä

nd att man kan utg

å

 ifr

å

n att praktiskt taget alla producenter som slutar mellan 60 och 65 

å

r och inte f

å

r n

å

gon eftertr

ä

dare s

ö

ker och beviljas ers

ä

ttning.

I fr

å

ga om specialiserade n

ö

tk

ö

ttsproducenter utg

å

r avvecklingsers

ä

ttning till dem som producerat minst motsvarande 20 ungn

ö

t per 

å

r fr

å

n ink

ö

pta kalvar. Produktionen skulle vara helt avvecklad den 31 december 1936. Ers

ä

ttning utg

å

r under 4 

å

r. Detta inneb

ä

r att systemet drar kostnader tom 1990.

Avvecklingsers

ä

ttning utg

å

r till sm

å

grisproducenter betalas ut i tre 

å

r till producenter f

ö

dda 1922-1926 och i ett 

å

r till producenter f

ö

dda 1921 eller tidigare. Produktionen skulle upph

ö

ra under 1986 och systemet drar s

å

ledes kostnader tom 1989.

62

Effekten av ers

ä

ttningarna

ä

r sv

å

r att m

ä

ta eftersom man inte     Prop. 1986/87: 146

vet hur m

å

nga son skulle ha slutat med produktionen utan

ers

ä

ttning. Den kortsiktiga effekten kan antas vara god genom

att anslutna producenter tvingades sluta omg

å

ende. Den

l

å

ngsiktiga effekten d

ä

remot 

ä

r mindre d

å

 m

å

nga av de anslutna

f

ö

retagarna f

ö

rmodligen skulle ha slutat 

ä

ven utan ers

ä

ttning.

Parterna f

ö

resl

å

r of

ö

r

ä

ndrade regler f

ö

r avvecklingsers

ä

ttningen till mj

ö

lkproducenter. Avvecklingsers

ä

ttning till k

ö

tt- och sm

å

grisproducenter var (i motsats till avvecklingsers

ä

ttning till mj

ö

lkproducenter) m

ö

jlig att s

ö

ka endast tillf

ä

lligt 

y

å

reri 

1985. Nya producenter kan d

ä

rf

ö

r inte komma in i systemet.

Tv

å

prissystem f

ö

r mj

ö

lk

Under tiden den 1 juli 1985 t o m den 30 juni 1988 p

å

g

å

r f

ö

rs

ö

ksverksamhet med tv

å

prissystem f

ö

r mj

ö

lk. Systemet

ä

r frivilligt och inneb

ä

r i princip att mj

ö

lkproducenten erh

å

ller hemmamarknadspris f

ö

r den andel av produktionen som kan avs

ä

ttas p

å

den svenska marknaden. F

ö

r eventuell 

ö

verskjutande kvantitet erh

å

lls v

ä

rldsmarknadspris. Innan beslut om f

ö

rl

ä

ngning fattas skall f

ö

rs

ö

ksverksamheten utv

ä

rderas. Detta b

ö

r ske snarast och i god tid f

ö

re den 1 juli 1988.

Lantbrukarnas f

ö

rhandlingsdelegation har i 

ö

verl

ä

ggningarna angivit att fr

å

gan om tv

å

prissystemet f

ö

r mj

ö

lk f

ö

rus

ä

tts bli f

ö

rem

å

l f

ö

r 

ö

verl

ä

ggningar direkt med regeringen.

63

6              R

Ä

NTE- OCH ETABLERINGSSTOD                                        Prop. 1986/87; 146

Tillf

ä

lligt r

ä

ntest

ö

d

Tilf

ä

lligt r

ä

ntest

ö

d betalades ut 

å

ren 1980 - 1985 till  mellan ca 1  100 och 2 650 f

ö

retag 

å

rligen. De totala beloppen var f

ö

ljande.

Ä

r            1980        1981        1982        1983        1984        1985

Milj  kr      21           72            57           35            30            30

Enligt reglerna skall   - efter 5 

å

r - h

ä

lften av beloppen avskrivas och h

ä

lften f

ö

rr

ä

ntas och 

å

terbetalas under en 10-

å

rsperiod.  Uppskov med 

å

terbetalning  (och  avskrivning) har skett tv

å

 g

å

nger.  Om nytt uppskov  inte beviljas s

å

 skall   h

ö

sten 1987 beloppen avseende 

å

ren 1980 - 1982 f

ö

rfalla,  dvs  totalt ca 150 milj kr varav ca 75 milj kr skall  betalas  r

ä

nta p

å

 och amorteras.

Lantbruksstyrelsen har tidigare f

ö

reslagit att uppskov med 

å

terbetalning och avskrivning av r

ä

ntest

ö

dsl

å

n beviljas till 1990.   (Rapport oktober 1985:   "H

ö

gt skuldsatta jordbrukares situation, etableringsstod,  regionalt rationaliseringsst

ö

d".) Situationen har inte f

ö

r

ä

ndrats sedan rapporten skrevs varf

ö

r lantbruksstyrelsen bed

ö

mer att uppskov fortfarande 

ä

r mycket angel

ä

get f

ö

r m

å

nga f

ö

retag.

Nya medel   f

ö

r r

ä

ntest

ö

d erfordras inte.  En liten del   

å

terbetalas fortl

ö

pande till   f

ö

ljd av att f

ö

retag s

ä

ljs eller avvecklas p

å 

annat s

ä

tt.

De 

ö

verl

ä

ggande parterna har i  enlighet med lantbruksstyrelsen f

ö

rslag enats om att skjuta p

å

 tidpunkten,  d

å

amortering och erl

ä

ggande av r

ä

nta f

ö

r l

å

nedelen b

ö

r p

å

b

ö

rjas, till reglerings

å

ret 1988/89.

64

Etableringsstod

Prop. 1986/87: 146

Etableringsstod inf

ö

rdes den 1 juli 1982 f

ö

r att underl

ä

tta f

ö

r lantbrukare utan stort eget kapital att etablera sig. Efter den

I  juli 1985 har inga nya etableringsstod beviljats. H

ä

refter h.ar

medel bara anslagits till redan anslutna f

ö

retag.

Ä

ven

etableringsst

ö

det kan s

ä

gas vara ett slags r

ä

ntest

ö

d eftersom

st

ö

d utg

å

r f

ö

r den del av r

ä

ntekostnaden som 

ö

verstiger 10 % av

godk

ä

nd l

å

neskuld. Det 6:e och 7:e 

å

ret h

ö

js r

ä

nteniv

å

n till

II  

% 

och det 8:e 

å

ret till 12 

%.  

Efter det 8:e 

å

ret avskrivs den

del av etableringsst

ö

det som avser inventarier och

driftskapital. Den del som avser fastighetsf

ö

rv

ä

rv skall

å

terbetalas - vanligen med hj

ä

lp av garantil

å

n.

Ca 1 750 f

ö

retag har etableringsstod. Utbetalningarna har uppg

å

tt till f

ö

ljande belopp.

Budget

å

r

1982/83  1983/84  1984/85  1985/86

Milj kr

12      25      30      44

Andra halv

å

ret 1986 utbetalades ca 17 milj  kr.

Prognoser 

ö

ver kommande utbetalningar 

ä

r os

ä

kra eftesom 

ä

ndring av l

å

ner

ä

ntorna sl

å

r igenom med stor marginaleffekt.

Parterna har enats om att medel   tillsvidare endast b

ö

r ansl

å

s f

ö

r st

ö

d till  de jordbrukare som redan anslutits  till st

ö

dformen.  Vid of

ö

r

ä

ndrad r

ä

nteniv

å

 bed

ö

mer lantbruksstyrelsen medelsbehovet f

ö

r 1987/88 till  knappt 30 milj kr.

65

Riksdagen I986IS7. I saml. Nr 146

AVBYTARVERKSAMHET, SOCIALF

Ö

RS

Ä

KRINGSSKYDD, F

Ö

RETAGSH

Ä

LSOV

Å

RD OCH ANNAN L

Å

GINKOMSTSATSNING

Prop. 1986/87: 146

Budget

å

ret 1986/87

F

ö

r l

å

ginkomstsatsning m m inom jordbruket f

ö

r budget

å

ret

1986/87 uppg

å

r hos JN fonderade medel   fr

å

n tidigare 

å

r,  anvisade

medel  och ber

ä

knat utfall   till   f

ö

ljande belopp, milj  kr.

1986/87                         Ing

å

ende      Anvisade      Ber

ä

knat      Utg

å

e-ia

balans,       medel,     utfall,        balans,

milj kr       milj kr       milj kr        milj  kr

Leveranstill

ä

gg

f

ö

r mj

ö

lk

-

95

95

-

Avbytarverksamhet

72

134

144

62'

F

ö

retagsh

ä

lsov

å

rd

-

21

21

-

Social f

ö

rs

ä

krings-

skydd

203

90

87

206

Tillf

ä

lligt r

ä

ntest

ö

d

14

-

-

-

Produktionsanpassning

49

95

149

9

Summa

338

435

496

277

1)

Fonderat hos Lantbrukets Avbvtartj

ä

nst AB.

2)

H

ä

rtill  kommer 30 milj kr fr

å

n inf

ö

rsel avgifter fr

å

n 1985/86.

Budget

å

ret 1987/88

JN har    i  anslagsframst

ä

llningen f

ö

r budget

å

ret 1987/83 f

ö

reslagit att of

ö

r

ä

ndrat 435 milj  kr anvisas till l

å

ginkomstsatsning m m.

JN och delegationerna har enats om att f

ö

resl

å

 f

ö

ljande f

ö

rdelning av anslaget.

66

1987/88

Ing

å

ende

Anvisade

balans.

medel,

milj kr

milj kr

Leveranstill

ä

gg

f

ö

r mj

ö

lk

-

90

Avbytarverksamhet

62l

150

F

ö

retagsh

ä

lsov

å

rd

-

21

Socialf

ö

rs

ä

krings-

skydd

205

90

Tillf

ä

lligt r

ä

ntest

ö

d

0

Produktionsanpassning

9

84

Summa

277

435

Prop. 1986/87: 146

1)      Fonderat hos Lantbrukets Avbvtartj

ä

nst AB.

H

ä

rtill  komner 30 nilj kr fr

ä

n inf

ö

rsel avgifter fr

å

n 1985/85.

Eventuella besparingar eller 

ö

verskridanden betr

ä

ffande beloppen f

ö

r leveranstill

ä

gg b

ö

r liksom tidigare f

å

 tillf

ö

ras resp avg

å 

fr

å

n beloppet f

ö

r avbytarverksamhet.  Dessutom b

ö

r eventuella

ö

verblivna medel   f

ö

r produktionsanpassnings

å

tg

ä

rder m m och

å

terbetalda medel   avseende r

ä

ntest

ö

d f

å

 anv

ä

ndas f

ö

r 

ö

vriga 

ä

ndam

å

l  inom anslagsposten.

67

8             INF

Ö

RSELAVGIFTSMEDEL M M F

Ö

R 1987/88                          Prop. 1986/87:146

Storleken av de medel   som kommer in genom inf

ö

rselavgifter m m f

ö

r reglerings

å

ret 1987/88 beror p

å

 importens storlek, v

ä

rldsmarknadsprisernas utveckling och p

å

 de eventuella 

ä

ndringar i  avgiftssatserna som kan ske 1987-07-01  och 1988-01-01.

Ber

ä

kning f

ö

r 1987/88 i  sammandrag

Milj  kr

Inkomster                                                               1   288,0

Utgifter

-

Fettvaruavgifter till   Sveriges oljev

ä

xtintressenter  (SOI)  - utbyteshandel        ./.  545,0

-

Inf

ö

rselavgifter f

ö

r br

ö

ds

ä

d m m till  Svensk spannm

å

lshandel

(SSH)  - utbyteshandel                                       ./.     45,0

Kvarst

å

r inf

ö

rsel avgifter till

den s k f

ö

rdelningsplanen                                            698,0

-  F

ö

rdelningsplan

-

riksdagens beslut              267,2

-

beloop motsvarande influtna inf

ö

rsel-

avgifter p

å

 fodermedel      200,0                        ./.467.2

-  

Ä

ndam

å

l  utanf

ö

r f

ö

rdelningsplanen                       ./.159,9

Ber

ä

knat resultat                                                              +        70,9

F

ö

rdelningsplanen  f

ö

r 1987/88 f

ö

resl

å

s uppta  samma belopp som f

ö

r 1986/87 dvs 267,2 milj kr plus beloppet av inflytande avgifter f

ö

r fodermedelsimporten enligt ovan ber

ä

knade till

68

200,0 milj kr, allts

å

 totalt 457,2 milj kr. Liksom hittills blir        Prop. 1986/87: 146 det definitiva beloppet beroende av de verkliga int

ä

kterna av inf

ö

rsel avgifter p

å

fodermedel.

JN vill   h

ä

r anm

ä

la att bl  a not bakgrund av de riksdagsbeslut som f

ö

religger har n

ä

mnden f

ö

r avsikt att inf

ö

r den period son b

ö

rjar den 1  juli  1988 ta upp fr

å

gan om den s k f

ö

rdelningsplanens storlek.

Med h

ä

nsyn till  ovissheten om den kommande utvecklingen av regleringsekonomin f

ö

r de olika varuomr

å

dena har det inte ansetts m

ö

jligt att nu l

ä

gga fram n

å

gon plan f

ö

r f

ö

rdelning av det prelimin

ä

rt ber

ä

knade beloppet. Jordbruksn

ä

mnden avser att 

å

terkomma med ett f

ö

rslag till  prelimin

ä

r f

ö

rdelning senare under v

å

ren 1987.  Ett s

å

dant f

ö

rslag avges i  samband med att f

ö

rslag l

ä

mnas till   gr

ä

nsskydd m m fr o m den 1  juli  1987.  Det f

ö

ruts

ä

tts h

ä

rvid att n

ä

mnden liksom hittills skall  kunna j

ä

mka del bel 

ö

ppen mellan de olika regleringsf

ö

reningarna och besluta om f

ö

rdelning av det belopp som kan komma att st

å

 till f

ö

rfogande.  Vidare f

ö

ruts

ä

tts att, liksom hittills. Svensk Spannm

å

lshandel   f

å

r tillf

ö

ras inf

ö

rselavgifter f

ö

r viss s k utbyteshandel  med br

ö

ds

ä

d.  Det f

ö

ruts

ä

tts 

ä

ven att Sveriges Oljev

ä

xtintressenter    av inflytande fettvaruavgifter s

å

v

ä

l  p

å 

importerad som inhemsk olja f

å

r tillf

ö

ras medel   f

ö

r en kvantitet som motsvarar fettinneh

å

llet i den svenska oljev

ä

xtsk

ö

rden.  Dock f

å

r ej mer pengar 

ö

verf

ö

ras 

ä

n vad som skulle motsvara fettvaruavgifter p

å

 den totala fettkonsumtionen inom landet.

Vad avser 

ä

ndam

å

l   utanf

ö

r f

ö

rdelningsplanen  (utomramsmedel, 159,9 milj  kr) l

ä

mnar jordbruksn

ä

mnden f

ö

ljande f

ö

rslag.

F

ö

r utbyteshande?  n

ö

tk

ö

tt,  

ö

ststaterna ber

ä

knas 40 milj kr.

F

ö

r utbyteshandel  med k

ö

tt och fl

ä

sk  f

ö

resl

å

s som tidigare n

ä

mnts att 50 nilj  kr utg

å

r av inf

ö

rsel avgiftsmedel   fr

å

n import av k

ö

tt och fl

ä

sk under f

ö

ruts

ä

ttning att motsvarande export 

ä

gt

69

rum och att inf

ö

rsel avgiftsmedel   finns tillg

ä

ngliga sedan                     Prop. 1986/87:146

samtliga 

ö

vriga 

ä

ndam

å

l   tillgodosetts inom och utom f

ö

rdelningsplanen med till

ä

gg av en sk

ä

lig reserv f

ö

r of

ö

rutsedda 

ä

ndam

å

l.

Som tidigare n

ä

mnts f

ö

resl

å

s vidare att jordbruket nu tillerk

ä

nns ytterligare 25 milj kr av inf

ö

rselavgiftsmedel utanf

ö

r f

ö

rdelningsplanen f

ö

r utbyteshandel  med k

ö

tt och fl

ä

sk vilka enligt senast gjorda ber

ä

kningar 

ä

r tillg

ä

ngliga av medel under budget

å

ret 1985/87. Dessa medel   fr

å

n 1986/87 b

ö

r f

å 

anv

ä

ndas under budget

å

ret 1987/88.

Pristill

ä

gg f

å

r- och lammk

ö

tt. Jordbruksn

ä

mnden f

ö

resl

å

r ett of

ö

r

ä

ndrat pristill

ä

gg p

å

 330 

ö

re per kg vilket ber

ä

knas motsvara en utgift f

ö

r 1937/38 p

å

 17 milj kr.

N

ä

mnden har efter samr

å

d med SMAK och lantbruksstyrelsen ber

ä

knat SI'lAK:s medelsbehov enligt de direktiv som g

ä

ller f

ö

r de statliga myndigheternas anslagsframst

ä

llningar.  N

ä

mnden f

ö

resl

å

r att SMAK tilldelas h

ö

gst 4 668 000 kr f

ö

r den officiella kontrollen och 1   480 000 kr f

ö

r upplysningsverksamheten.F

ö

r l

ö

ne

ö

kningar under 1985/87  som inte beaktades  i   f

ö

reg

å

ende 

å

rs anslagsframst

ä

llning f

ö

resl

å

s ett till

ä

ggsanslag f

ö

r 1986/87 p

å 

248 000 kr.  Fr

å

gan om kvalitetsarbetet p

å

 matpotatisomr

å

det avser JN att ta upp i anslutning till  uppdraget om kvalitetsbetalning.

Jordbruksn

ä

mnden har i   skrivelse till   regeringen den 23 februari 1987 f

ö

reslagit att n

ä

mnden f

å

r disponera h

ö

gst 0,5 milj  kronor av 1986/87 

å

rs utomramsmedel   for information till  odlare och f

ö

rpackare om hur mekaniska skador f

ö

r matpotatis kan undvikas. Det 

ä

r angel

ä

get att beslut i denna fr

å

ga kan tas inom den n

ä

rmaste tiden s

å

att informationen kan komma ig

å

ng redan till f

ä

rskpotatiskampanjen i  juni  1937. 

Ä

ven f

ö

r reglerings

å

ret 1987/88 f

ö

resl

å

s att 0,5 milj kr f

å

r disponeras f

ö

r n

ä

mnda 

ä

ndam

å

l .

70

Bidrag till stiftelsen f

ö

r ackordh

ä

storganisationens bevarande.    Prop. 1986/87: 146 Jordbruksn

ä

mnden f

ö

resl

å

r ett of

ö

r

ä

ndrat bidrag p

å

 250 000 kr.

St

ö

det till maltproduktionen. Jordbruksn

ä

mnden f

ö

resl

å

r ett anslag p

å

 1 milj kr f

ö

r 1987/88.

Sveriges exportr

å

d. Med h

ä

nsyn till p

å

g

å

ende produktionsanpassning inom jordbruket anser JN att det 

ä

r angel

ä

get att man s

ö

ker bearbeta exportmarknaderna f

ö

r bl a f

ö

r

ä

dlade livsmedel. Delvis utf

ö

rs detta arbete inom exportr

å

det. JN f

ö

resl

å

r d

ä

rf

ö

r ett of

ö

r

ä

ndrat belopp av 2 milj kr till exportr

å

det.

Vidare har regeringen i budgetpropositionen 1986/87 f

ö

reslagit att viss del av kostnaderna f

ö

r djurens h

ä

lso- och sjukv

å

rd samt statistik p

å

 jordbrukets omr

å

det skall finansiseras av utomramsmedel.

Hed h

ä

nsyn till de oundvikliga sv

ä

ngningarna i infl

ö

det av inf

ö

rsel avgifter f

ö

resl

å

r jordbruksn

ä

mnden att en likviditetsbuffert i form av en of

ö

r

ä

ndrad r

ö

rl ig kredit 

ä

ven forts

ä

ttningsvis st

ä

lls till n

ä

mndens f

ö

rfogande. Krediten b

ö

r, i den m

å

n inf

ö

rselavgifter inte st

å

r till f

ö

rfogande, kunna anv

ä

ndas f

ö

r finansiering av 

ä

ndam

å

l utanf

ö

r f

ö

rdelningsplanen samt f

ö

r sockerregleringen. Krediten f

å

r ej utan regeringens s

ä

rskilda medgivande anv

ä

ndas f

ö

r finansiering av utbyteshandel med k

ö

tt och fl

ä

sk.

71

Huvudsaklig medelsdispostion av inf

ö

rsel avgiftsmedel m m reglerings

å

ren 1985/86 - 1987/88

Prop. 1986/87: 146

Inkomster

Ä

rter och b

ö

nor (f

ö

r m

ä

nniskof

ö

da)

Potatis

St

ä

rkelse och st

ä

rkelseprodukter

Malt

S

ä

l1skapsdjursfoder

Fgttr

å

varor och  fettvaror

Rag och vete m m

Mj

ö

lk och mejeriprodukter m m

Slaktvaror (samt slaktdjur,

ej fj

ä

derf

ä

)

Ä

gg och 

ä

ggprodukter m m

R

ä

nta

Summa Fodermedel

Summa

1985/86 tkr

959

5 755

13 148

8 934

18 295

465 506

49 192

128 005

217

975

7

015

2

254

917

ö

'4"9'

272

635

1 189

634

1986/87 tkr prel

1 000

7 000

13 000

10 000

22 000

546 000

45 000

140 000

270

000

10

000

16

370

1 08U

i/O

200

000

1 280 370

1987/88 tkr prel

1 OCC

5 000

13 000

8 oo:

22 000 546 000

45 000 140 000

300 000 8 000

1 U88 UUU 200 000

1 288 000

Utgifter Utbyteshandel

Sveriges oljev

ä

xtintressenter Svensk spannm

å

lshandel

Summa

461 922 49 192

511 114

545 000 45 000

590 000

545 000 45 000

590 000

72

Prop. 1986/87; 146

1985/86

1986/87   1987/C8

tkr

tkr prel   tkr prel

Utgifter

Av medel inom f

ö

rdelningsplanen

Svensk spannm

å

lshandel

224 324

86

000

Sveriges potatisintressenter

27 500

27

500

Sveriges oljev

ä

xtintressenter

0

0

Svensk k

ö

tthandel

4 000

4

000

Svensk k

ö

tthandel, utbyteshandel

0

0

F

ö

reningen f

ö

r mejeriprodukter

30 000

151

oooi

Svensk 

ä

gghandel

66 000

52 0002

Regleringskassan f

ö

r f

å

gel k

ö

tt

3 000

3

000

Regionalt kostnadsbidrag, norra Sver'

i ge

- mj

ö

lk

45 500

45

500

- k

ö

tt

5 000

5

000

- 

ä

gg

1 700

1

700

Upplysningsverksamhet och

utveck!i ngsarbete

13 000

13

500

Djurh

ä

lsov

å

rd, kontrollverksamhet mm

29 300

32

300

St

ö

d till odling av konserv

ä

rter

och andra k

ö

ksv

ä

xter

4 500

6

000

St

ö

d till odling av bruna b

ö

nor

-

1

700

St

ö

d till odling av vallv

ä

xtfr

ö

8 000

8

000

Fonden f

ö

r kollektiva 

å

tg

ä

rder

inom biodlingen

500

500

Sveriges exportr

å

d

2 000

2

000

Sveriges potatisodlares riksf

ö

rbund

2 780

2

780

Reserv till JNs f

ö

rfogande

72 7313

14

720

Summa  (inf

ö

rselavgifter p

å

foder­medel   + 267,2 milj  kr)

539 835

457 200

467 200

1)

130 Mkr + extra 105 Mkr ./.  74 Mkr till  spannm

å

lsregleringen.

2)

62 Mkr ./.  10 Mkr till  spannm

å

lsregleringen

3)

Av 1935/86 

å

rs reserv p

å

72,7 Mkr har beslutats att 25 milj kr skall   tas  i  anspr

å

k  f

ö

r ytterligare kostnader avseende foderst

ö

det till   norra Sverige.  Vidare avses 30 milj kr 

ö

verf

ö

ras  till   s

ä

rskilda l

å

ginkomst

å

tg

ä

rder.

73

Prop. 1986/87; 146

+    70 902

Av medel   utanf

ö

r f

ö

rdelningsplan

Utbyteshandel  n

ö

tk

ö

tt, 

ö

ststaterna

Utbyteshandel   k

ö

tt och fl

ä

sk

Pristill

ä

gg f

å

r- och lammk

ö

tt

Svensk matpotatiskontroll

Bidrag till   stiftelsen f

ö

r

ackordh

ä

storgani sati onens bevarande

Bidrag till   fraktkostnader f

ö

r

mj

ö

lk o gr

ä

dde

Minskning av mekaniska skador

p

å

 matpotatis3

St

ö

d till  maltproduktionen

Sveriges exportr

å

d

R

ä

nta p

å

 l

å

n fr

å

n riksg

ä

ldskontoret

Djurh

ä

l sov

ä

rd

Lantbruksstatistik

Summa

Summa utgifter

Å

terbetalning av l

å

n  fr

å

n r

ö

rlig kredit

Saldo vid utg

å

ngen av resp reglerings

å

r

1987/88 tkr prel

1985/86 tkr

145 523 1  202 728

159 898 1   217 093

1986/87 tkr prel

34 000

40

000

40 000

45 519

75

oooi

50 0002

17 027

17

000

17 000

5 684

5

790 +248

6 148

475

250

250

300

500

0

0

500

500

1 000

2

000

1 000

1 500

2

000

2 000

4 530

2

240

0

0

0

17 000

0

0

26 000

110 035 1   150 984

+    77 6424

28 700

1)

S

ä

rskilt regeringsbeslut kr

ä

vs  f

ö

r utbetalning.  Av beloppet f

ö

resl

å

s 25 milj  kr f

å

anv

ä

ndes under budget

å

ret 1987/88.

2)

S

ä

rskilt regeringsbeslut kr

ä

vs f

ö

r utbetalning,

3        I skrivelse till  regeringen 1987-02-23 har f

ö

reslagits att

medel   ansl

å

s f

ö

r 1986/87 4)      Disposition efter s

ä

rskilt regeringsbeslut.

74

9             PRISREGLERINGEN P

Ä

 OLIKA PRODUKTER                           Prop. 1986/87: 146

9.1          Spannm

å

l

Pr

£

lj_mj_n

ä

_ra_ j_nl_

ö

senpn'_se

£

 per_ de

£

1_ ma

£

S_1

£

8 f

ö

r_ spa_n

£

m

å

_l_

Vete'

130

R

å

g

128

Korn

117

Havre

111

= fjol

å

rets def pris

+ 4 kr/100 kg j

ä

mf

ö

rt med fjol

å

rets def pris

= fjol

å

rets definitiva pris

= fjol

å

rets definitiva pris

*   F

ö

r kvalitets vete f

ö

resl

å

s till

ä

gget of

ö

r

ä

ndrat till 4 kr/IOOkg.

£ö

rma_l n_i 291 vSl'!,

F

ö

rm

ä

l ningsavgiften f

ö

resl

å

s h

ö

jas med 10 kr/100 kg till   110 kr/100 kg f

ö

r vete och 106 kr/100 kg f

ö

r r

å

g.  F

ö

r kvalitetsvete blir avgiften 108 kr/100 kg.  Bemyndigandet ang

å

ende den h

ö

gsta f

ö

rmalningsavgift som n

ä

mnden f

å

r ta ut f

ö

resl

å

s h

ö

jd till   130 kr/100 kg.

9.2          Spannm

å

lsregleringens finansiering

I skrivelse fr

å

n regeringen den 19 december 1985 erh

ö

ll JN i uppdrag att bl  a 

å

rligen utv

ä

rdera de anpassnings

å

tg

ä

rder som jordbruket vidtar f

ö

r att samh

ä

llets delansvar i  finansieringen av 

ö

verskottsproduktionen skall  kunna upph

ö

ra. Genom tills

ä

ttandet av den s k spannm

å

lsgruppen har JN uppfattat att detta uppdrag ej  l

ä

ngre 

ä

r giltigt. D

ä

remot anser JN sj

ä

lvfallet att n

ä

mnden har ansvaret f

ö

r att finna l

ä

mpliga medel  f

ö

r spannm

å

lsregleringens finansiering under 1987.  Till   fr

å

gan om 1988 

å

rs sk

ö

rd f

å

r JN 

å

terkomma n

ä

r denna fr

å

ga blir aktuell.

Vid utg

å

ngen av reglerings

å

ret 1985/86 uppgick det akcumulerade underskottet i  spannm

å

lsregleringen till  555 Mkr. D

ä

refter har staten efter uppg

ö

relse med LRF ti 11 skjutit 250 Mkr.  Resterade

75

underskott skall  jordbruket amortera under en fyra

å

rsperiod. Mea       Prop. 1986/87; 146

anledning h

ä

rav b

ö

r det utg

å

ende underskottet i  svensk spannm

å

lshandel   f

å

 uppg

å

 till   h

ö

gst 230 Mkr per 30 juni   1988.

9.3          F

ö

rm

ä

l ningsavgiften f

ö

r korn och havre

JN utformar f n ett system f

ö

r uttag av f

ö

rmalningsavgift f

ö

r korn och havre  f

ö

r human konsumtion med undantag f

ö

r malt. Enligt branschen kan inte samma system som f

ö

r vete och rag anv

ä

ndas eftersom det skulle leda till  konkurrenssnedvridande effekter mellan olika kvarnar. JN avser att 

å

terkomma i  fr

å

gan senare i  v

å

r i   samband med skrivelse om gr

ä

nsskydd m m.

Parterna 

ä

r 

ö

verens om att fr

å

gan om en h

ö

jning av f

ö

rm

ä

lningsavgiften  f

ö

r korn och havre enligt steg 2 i regeringens uppg

ö

relse med LRF den 10 november 1986 b

ö

r tas upp vid 

ö

verl

ä

ggningarna v

å

ren  1988.

9.4          Matpotatis

F

ö

r matpotatis f

ö

resl

å

s mittpriser och prisgr

ä

nser fr o m 1  juli 1987 enligt f

ö

ljande veckoindelning. Mittpris och prisgr

ä

nser avser en nedre storleksgr

ä

ns p

å

 35 mm.

JN hemst

ä

ller om bemyndigande att justera         mittpris och

prisgr

ä

nser n

ä

r annan nedre storleksgr

ä

ns till

ä

mpas i

prisnoteringssystemet eller pga 

ä

ndringar   i  reglerna f

ö

r

kvalitetsbed

ö

mning av matpotatis.

5/ 7

-    8/11

84,50

9/11

- 22/11

91,00

23/11

-    6/12

97,50

7/12

- 27/12

102,50

28/12

- 10/1

104,50

n/1

-    7/2

106,00

8/2

- 13/3

108,50

14/3

- 17/4

112,50

18/4

-    8/5

117,50

9/5

-    4/7

121 ,50

Period                     Mittpris      Prisgr

ä

nser, kr/100 kg

78,00 -    91,00

84,50 -    97,50

91,00 - 104,00

96,00 - 109,00

98,00 - 111,00

99,50 - 112.50 102,00 - 115.00 106,00 - 119.00 111,00 - 124.00 115,00 - 128,00

76

9.5          Fodermedelsregleringen

Prop. 1986/87: 146

Fr

å

gan om 

ä

ndringar av fodermedelsavgifterna behandlas av JN:3 plenum. 

Ä

ndringar i fodermedelspriser och -avgifter korrigeras via regeln f

ö

r korrigering f

ö

r inflytande fodermedelsavgifter. Effekterna f

ö

r jordbrukarna och konsumenterna av s

å

dana 

ä

ndringar skall tas upp vid 

ö

verl

ä

ggningarna v

å

ren 1988. I samband h

ä

rmed b

ö

r ocks

å

redovisas hur den extra h

ö

jning av fodermedelsavgifterna som gjordes 1982/83 och det avdrag om 20 milj kr som gjordes 1983/84 har p

å

verkat konsumentpriserna.

Det b

ö

r 

å

ter understrykas att det 

ä

r angel

ä

get att 

å

tg

ä

rder snarast vidtas i syfte att 

å

stadkomma ett enhetligt gr

ä

nsskydd f

ö

r fodermedel. En s

å

dan 

å

tg

ä

rd 

ä

r ocks

å

 ett aktivt st

ö

d f

ö

r arbetet med att f

ö

rb

ä

ttra livsmedlens kvalitet.

9.6          Effekter av s

ä

nkta priser p

å

 mat

ä

rter

Parterna 

ä

r 

ö

verens om att de s

ä

nkta priserna p

å

 mat

ä

rter har beaktats i det f

ö

rdelningsf

ö

rslag som presenteras.

9.7          Handelsg

ö

dselavg i ften

Fr o m den 1 juli 1982 uttas en prisregleringsavgift p

å 

handelsg

ö

dsel. JN beg

ä

rde vid dess inf

ö

rande bemyndigande att f

å 

ta ut avgift p

å

varor som bed

ö

mdes kunna anv

ä

ndas som handelsg

ö

dsel. Sedan dess har avgiften h

ö

jts i flera omg

å

ngar. Det f

ö

religger d

ä

rf

ö

r risk f

ö

r att en 

ö

verg

å

ng kan ske till andra varor som ocks

å

 kan anv

ä

ndas som handelsg

ö

dsel. D

ä

rmed kan snedvridningar i konkurrensen uppkomma mellan produkter och 

ä

ven mellan f

ö

retag p

å

 marknaden. JN bed

ö

mer att prisregleringsavgift b

ö

r f

å

 tas ut p

å

 ytterligare ett antal varuomr

å

den. Jn kommer givetvis inte att ta ut avgift i dessa fall f

ö

rr

ä

n tillr

ä

ckligt starka sk

ä

l f

ö

religger.

JN f

ö

resl

å

r att ett till

ä

gg g

ö

rs i lagen (1957:340) om prisreglering p

å

 jordbrukets omr

å

de. F

ö

rslag till 

ä

ndring bifogas (bilaga).

77

JN vill  i detta sammanhang informera regeringen om de skillnader       Prop. 1986/87; 146

som har uppst

å

tt i  omfattningen av varor f

ö

r vilka prisregleringsavgift resp.  milj

ö

avgift tas ut.

N

ä

r milj

ö

avgiften p

å

handelsg

ö

dsel   inf

ö

rdes p

å

kv

ä

ve och fosfor ansl

ö

t avgiftsuttaget till  de varor som d

å

 var belagda med prisregleringsavgift.  Sedan dess har JN tagit in f

ö

ljande varor under prisregleringsavgift.

Den 9 november 1985 inf

ö

rdes prisregleringsavgift p

å

 varor som g

å

r under tull statistiskt nummer; 25.10   Naturliga kalciumfosfater, naturliga kalciumaluminiumfosfater,  apatit och fosfatkrita:

100 omalda

900 andra slag

Den 1  juli  1986  inf

ö

rdes  prisregleringsavgift p

å

 varor som g

å

r

under tull statistiskt nummer;

28.16   Ammoniak,  vattenfri  eller i vattenl

ö

sning:

100 f

ö

rt

ä

tad

900 annan

P

å

 ovan angivna varor uttas  f

ö

r n

ä

rvarande inga milj

ö

vgifter.

9.3             Borttagande av mittpris och prisgr

ä

nser f

ö

r

hel

ä

ggpulver_________________________ 

Hela skal

ä

gg och hel

ä

ggpulver 

ä

r den enda animaliska produktgrupp d

ä

r b

å

de r

å

varan och den f

ö

r

ä

dlade varan 

å

satts mittpris och prisgr

ä

nser.  

Ä

ggr

å

varan till  hel

ä

ggpulver ing

å

r i den kvantitet skal 

ä

gg som finns med i  underlaget f

ö

r f

ö

rdelning p

å

 produkter av totalbeloppet till  jordbruket.

Varans v

ä

rdevolym uppg

å

r till  ca 53 milj  kr.  J

ä

mf

ö

rt med t ex styckade fl

ä

sk- och k

ö

ttdetaljer, som inte 

å

satts mittpris och prisgr

ä

nser vilkas v

ä

rdevolym uppg

å

r till  ca 10 miljarder kr 

ä

r hel 

ä

ggpulvrets v

ä

rdevolym liten.

78

JN f

ö

resl

å

r med h

ä

nsyn till att regleringen d

ä

r s

å

ä

r m

ö

jligt     Prop. 1986/87: 146 b

ö

r begr

ä

nsas samt volym- och v

ä

rdem

ä

ssiga sk

ä

l att prisgr

ä

nssystemet tas bort f

ö

r hel

ä

ggpulver. Endast gr

ä

nsskyddet b

ö

r bibeh

å

llas f

ö

r produkten.

9.9         Buffertzoner f

ö

r n

ö

tk

ö

tt och fl

ä

sk

Sedan reglerings

å

ret 1985/85 till

ä

mpas f

ö

r n

ö

tk

ö

tt och fl

ä

sk ett system utan buffertzongr

ä

nser och med prisgr

ä

nser motsvarande 95 

%  

resp 105 

%  

av mittpriserna.

Enligt JNs mening b

ö

r detta system g

ä

lla 

ä

ven forts

ä

ttningsvis.

9.10       Finansiering av djurens h

ä

lso- och sjukv

å

rd

Enligt den 

ö

verenskommelse (1985-11-17) som tr

ä

ffades mellan f

ö

retr

ä

dare f

ö

r regeringen och Lantbrukarnas f

ö

rhandlingsdelegation skall jordbruket fr o m den 1 juli 1987 kollektivt finansiera ytterligare 25 milj kr av djurens h

ä

lso-och sjukv

å

rd. Jordbrukets kompensationsram skall fr o m samma datum h

ö

jas med motsvarande belopp (se avsnitt 4).

Beloppet f

ö

resl

å

s finansiseras via regleringskassorna och f

ö

rdelas utifr

å

n respektive produktionsgrens andel enligt normkalkylen. Detta inneb

ä

r att mejeri regieringen skall bidra med 52 

%  

eller 13 milj kr, k

ö

tt- och fl

ä

skregleringen med 40 % eller 10 milj kr, 

ä

ggregleringen med 5 

I  

eller 1,25 milj kr och fj

ä

derf

ä

regi eri r.gen med 3 

%  

eller 0,75 milj kr.

9.11        Kvalitetsfr

å

gor

Vikten av fortsatta insatser p

å

 kvalitetsomr

å

det b

ö

r understrykas. Detta g

ä

ller s

å

v

ä

l   i  fr

å

ga om kvalitetsbetalningen f

ö

r jordbruksprodukter d

ä

r JN nyligen l

ä

mnat en rapport till regeringen som djurskydds- och milj

ö

aspekter bl  a burutrymmen f

ö

r v

ä

rph

ö

ns. Den senare fr

å

gan utreds f n av lantbruksstyrelsen.

79

9.12

Vissa utredningar

Prop. 1986/87: 146

Under perioden har f

ö

rutsatts att ett antal   fr

å

gor blir f

ö

rem

å

l f

ö

r ytterligare studier.  Vid 

ö

verl

ä

ggningarna inf

ö

r 1988/89 f

å

r bl  a fr

å

gor om reducering f

ö

r exportproduktionens andel  och kapitalkostnadernas behandling i  normkalkylen 

å

ter tas upp. Vidare b

ö

r ett s

å

dant material  tas fram att ett indexbaserat system kan l

ä

ggas till   grund f

ö

r diskussionerna om kostnadskompensationen till   f

ö

r

ä

dlingsindustrin. H

ä

rut

ö

ver b

ö

r ber

ä

kningar avseende model 1 jordbruk  tas fram.  JN erinrar om det uppdrag som statsmakterna 

å

lagt n

ä

mnden att pr

ö

va regleringarna inom animalieomr

å

det  (inkl   regleringsf

ö

reningarnas verksamhet) samt fr

å

gor om produktionsanpassning och produktionsbalans.   Som information vill  JN anm

ä

la att en 

ö

versyn av f

ö

rhandlingsunderlaget kommer att ske under reglerings

å

ret i syfte att 

å

stadkomma f

ö

renklingar.

80

10           HEMST

Ä

LLAN                                                                     Prop. 1986/87: 146

Med st

ö

d av det nyss anf

ö

rda hemst

ä

ller JN att

1

det nu framlagda f

ö

rslaget om jordbruksprisregleringens allm

ä

nna utformning f

ö

r perioden den 1  juli  1987 - den 30 juni  1988 godk

ä

nns,

2

f

ö

rslaget om prisregleringspriser fr o m den 1  juli 1987 godk

ä

nns,

3

vid 

ä

ndrade f

ö

ruts

ä

ttningar f

å

inkomma med f

ö

rslag till modifierade prisregleringspriser i maj/juni  1937

4

lagen  (1967:340)  om prisreglering p

å

 jordbrukets omr

å

de 

ä

ndras i   fr

å

ga om prisregleringsavgiften p

å 

handelsg

ö

dsel

5

det tillf

ä

lliga  investeringsf

ö

rbudet inom fl

ä

skproduktionen f

ö

rl

ä

ngs att g

ä

lla ytterligare ett 

å

r,

6

f

ö

rslaget ang

å

ende r

ä

nte- och etableringsst

ö

det inom jordbruket godk

ä

nns,

7

f

ö

rslaget om f

ö

rdelning och anv

ä

ndning av fonderade och anvisade medel   f

ö

r l

å

ginkomstsatsning n m inom jordbruket f

ö

r budget

å

ren 1986/37 och 1987/88 godk

ä

nns,

8

f

å

 till

ä

mpa ett prisgr

ä

nssystem f

ö

r n

ö

tk

ö

tt och fl

ä

sk utan buffertzongr

ä

nser och att prisgr

ä

nserna  skall utg

ö

ra 95 respektive 105 " av mittpriserna,

9

vad n

ä

mnden anf

ö

rt r

ö

rande anv

ä

ndningen av regleringsmedel   godk

ä

nns,

10     prisregleringen  i  

ö

vrigt under perioden den 1  juli

1987 - 30 juni  1988 f

å

r till

ä

mpas enligt hittills

g

ä

llande principer

6    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 146

n

BESLUTSMENING

Prop. 1986/87: 146

Detta 

ä

rende har avgjorts av generaldirekt

ö

ren och ledam

ö

terna Alamaa,[REDACTED_EFTERNAMN], Brangmo,[REDACTED_EFTERNAMN] och Fringel  efter f

ö

redragning av avdelningscheferna Sj

ö

berg och Ojeheim, byr

å

chuferna Lebert, Sandqvist, [REDACTED_EFTERNAMN] och 

Å

gren samt avdelningsdirekt

ö

ren Wigstrand, envar f

ö

r sitt sakomr

å

de.

Reservation        har avgetts av ledam

ö

terna[REDACTED_EFTERNAMN] och

Fringel  vilket bifogas.  Ledamoten Alamaa ansluter sig till  det s

ä

rskilda yttrandet fr

å

n konsumentdelegationen vilket ocks

å 

bifogas.

o'

Ingvar Lindstr

ö

m

Hans Lebert

82

Underbilaga I     Prop. 1986/87: 146

F

ö

rslag till  

ä

ndring i  lagen  (1967:340),  prisreglering pa

jordbrukets omr

å

de___________________________________ 

1)    naturliga kalciumfosfater, naturliga

kalciumaluminiumfosfater, apatit och fosfatkrita h

ä

nf

ö

rliga till tulltaxenummer 25.10.  salpetersyra h

ä

nf

ö

rlig till  tulltaxenummer 28.09,  fosforpentoxid och ortofosforsyra h

ä

nf

ö

rliga till tulltaxenummer 28.10, ammoniak h

ä

nf

ö

rlig till   tulltaxenutuner 28.16,  natriumnitrat, kaliumnitr

ä

t och magnesiumnitrat h

ä

nf

ö

rliga till  tulltaxenummer 28.39, kalium- och kalciumpolyfosfater  (inbegripet meta- och pyrofosfater), kal iumortofosfater och kalciumhydrogenfosfat  (dikalciumfosfat) h

ä

nf

ö

rliga till   tulltaxenummer 28.40 samt g

ö

dselmedel   och andra produkter h

ä

nf

ö

rliga  till   tull taxenunmer 31.01   - 31.05.

83

Underhllaga2   

Prop. 1986/87:146

Reservation av Eskil[REDACTED_EFTERNAMN] och Viggo Fringel

Jordbruksn

ä

mnden f

ö

resl

å

r att investeringsf

ö

rbudet skall upph

ö

ra att g

ä

lla fr

å

n den 1 juli 1937 utom f

ö

r fl

ä

skproduktionen. F

ö

r fl

ä

skproduktionen f

ö

resl

å

s en f

ö

rl

ä

ngning med ett 

å

r.

Vi anser att f

ö

rbudet b

ö

r g

ä

lla tills vidare f

ö

r b

å

de fl

ä

sk- och 

ä

ggproduktionen. Motiven h

ä

rf

ö

r 

ä

r f

ö

ljande.

Produktions

ö

verskott f

ö

religger f

ö

r b

å

da produktionsgrenarna. F

ö

r 

ä

gg 

ä

r 

ö

verskottet betydande. Lantbruksstyrelsen har f

ö

r fl

ä

sk f

ö

reslagit en f

ö

rl

ä

ngning av f

ö

rbudet bl a motiverat med att betydande belopp finns i investeringsreserverna. Vi anser att detta motiv g

ä

ller i lika h

ö

g grad f

ö

r 

ä

ggproauktionen.

Det 

ä

r ett starkt konsumentkrav att uppf

ö

dning m m sker i former som 

ur 

konsumentsynpunkt 

ä

r acceptabla. Lantbruksstyrelsen har bl a d

ä

rf

ö

r tillsatt en arbetsgrupp som skall se 

ö

ver fr

å

gor r

ö

rande djurh

ä

lsan och djurmilj

ö

n liksom fr

å

gor kring kvaliteten pa livsmedelsr

å

varorna fr

å

n animal ieproduktionen.

F

ö

rb

ä

ttringar vad g

ä

ller djurmilj

ö

 m m kan inneb

ä

ra

ä

ndrade krav betr

ä

ffande nybyggnad av djurstallar.

Enligt v

å

r uppfattning 

ä

r detta ocks

å

 ett motiv f

ö

r att f

ö

rl

ä

nga investeringsf

ö

rbudet vad g

ä

ller fl

ä

sk- och 

ä

ggproduktionen. Ett eventuellt slopande av investeringsf

ö

rbudet 3

Ö

r enligt v

å

r uppfattning pr

ö

vas f

ö

rst n

ä

r lantbruksstyrelsens 

ö

versyn 

ä

r klar.

Eskil[REDACTED_EFTERNAMN]

Viggo Fringel

84

KONSUMENTDELEGATIONEN

1987-04-10

Underbilaga 3    Prop. 1986/87: 146

Särskilt yttrande av konsumentdelegationen

N

ä

r f

ö

rbudet mot investeringar i djurstallar inf

ö

rdes i  april 1983 angavs att det skulle vara tillf

ä

lligt.  Det har sedan f

ö

rl

ä

ngts ett 

å

r i  taget. KDs principiella  inst

ä

llning 

ä

r att kvantitativa detaljregleringar b

ö

r undvikas,  eftersom de verkar h

ä

mmande f

ö

r utveckling och f

ö

rnyelse inom n

ä

ringen.  De b

ö

r i vart fall  tidsbegr

ä

nsas.  Mot den bakgrunden och eftersom balansl

ä

get f

ö

r animalier starkt f

ö

rb

ä

ttrats,   f

ö

resl

å

r KD att investeringsf

ö

rbudet inte f

ö

rl

ä

ngs efter den 30 juni  1987.

85

L.ANirBRUKSSIVRELSENi

PM

Underbilaga 4    Prop. 1986/87:146

1987-03-23

Lantbrul

ö

rslaq r

ö

rande laqen om f

ö

rbud mot ny­byggnad av djurstallar

1.

Lantbruksstyrelsen f

ö

reslog v

ä

ren -86 att laqen borde f

ö

r­l

ä

ngas l

ä

ngst t: o m juni -88 f

ö

r at;t d

ä

reft;er helt upphora. Laqen f

ö

ri

ä

nqdes tom juni -87.

2.

Lantbruksstvrelsen anser nu att f

ö

rbudet mot nvbvqgnad s

ä

-vit:t avser stallar f

ö

r n

ö

tkreatur inte b

ö

r f

ö

rl

ä

ngas den 1 juli 1987.

:!otiv: V

ä

sentligt F

ö

rb

ä

ttrad balans mellan produktion och kon­sumtion.

3.    Vad g

ä

ller svin 

ä

r det tveksamt att inte f

ö

rl

ä

nga den 1 juli

1987.

:!otiv:F

ö

rb

ä

ttrad l

ö

nsamhet. Betvdande belopp finns i investerings reserverna.

:-I

å

let b

ö

r dock vara att f

ö

rbudet kan slopas snarast m

ö

jligt helst den 1 juli 1988. Under mellantiden b

ö

r unders

ö

kas en vidgad an­t

ä

ndning av mealen i investenngsreserven.

j.  Betr

ä

ffande fj

ä

derf

ä

 finns inte lika starka sk

ä

l f

ö

r f

ö

r­l

ä

ngning  scm 1 fr

å

ga om svin.

i---

«

-r--i-7

86

JKI

STATENS JORDBRUKSN

Ä

MND

Bilaga 2    Prop. 1986/87: 146

Datum

1987-02-27

Qttx

402-28/87 209-111/87

1 (12)

Regeringen Jordbruksdepartementet

1--- 

1

J w . .   .-   

-'

...,,".

1

1

ri

!hk

1337

-03-

Q6

.   "  -f

F

ö

rslag till prisreglering p

å

 sockerbetor och socker f

ö

r tiden

den 1 juli 1987 - den 30 juni 1988___________________ 

1

INLEDNING OCH ALLM

Ä

NNA UTG

Å

NGSPUNKTER

Regeringen uppdrog den 18 december 1986 at statens jordbruks-n

ä

rand att efter 

ö

verl

ä

ggningar med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r sockerbets-odlarna och sockertill verkningen samt jordbruksn

ä

mndens kon­sumentdelegation avge f

ö

rslag om utformningen av prisregleringen p

å

 sockerbetor och socker f

ö

r tiden 1  juli  1987 - 30 juni  1988.

N

ä

randens f

ö

rslag skall  bygga p

å

 att driften vid samtliga nu existerande sockerbruk  skall   uppr

ä

tth

å

llas.  P

å

 sikt skall   g

ä

lla att ett importutrynwe p

å

 10 - 15 procent av den totala socker­konsumtionen skall  skapas.  

Ö

verl

ä

ggningarna skall   ske med ut­g

å

ngspunkt i  riksdagens beslut om m

å

l   f

ö

r livsmedelspolitiken (prop 1984/85:166, JoU 33,  rskr 393) och i  den ordning som g

ä

ller f

ö

r 

ö

vriga jordbruksprodukter enligt n

ä

mnda riksdags­beslut.  F

ö

rslaget skall  vara s

å

 avv

ä

gt att n

å

got underskott inte ber

ä

knas uppkomma i  sockerregieringsfonden.

Med h

ä

nsyn till   dessa riktlinjer har n

ä

mnden dels analyserat kostnadsutvecklingen f

ö

r betodlingen, dels med bist

å

nd av s

ä

r­skild expertis fr

å

n statens pris- och kartelln

ä

mnd  (SPK) granskat Svenska Sockerfabriks AB:s  (SSA) ekonomi  och kostnads-

87

utveckling. Vidare har bl a konsumtionens storlek och utveckling        Prop. 1986/87:146 analyserats. 

Ä

ven utvecklingen inom EG har belysts (bilaga 1).

Jordbruksn

ä

mnden har nu avslutat de f

ö

reskrivna 

ö

verl

ä

gg­ningarna.  Sveriges Betodlares Central f

ö

rening  (SBC) har till­styrkt n

ä

mndens f

ö

rslag utom vad g

ä

ller framtida f

ö

rhandlings­ordning och 9 Mkr utav produktivitetsavdraget. SBC:s reservation bifogas  (bilaga 2). SSA har gjort inv

ä

ndningar i  fr

å

ga om pro­duktivitetsavdrag och prisutj

ä

mning f

ö

r den yrkesm

ä

ssiga biod­lingens anv

ä

ndning av socker. SSA har av dessa sk

ä

l   inte till­styrkt n

ä

mndens f

ö

rslag.  SSA:s reservation bifogas  (bilaga 3). KD har f

ö

rklarat sig beredd att bitr

ä

da JN:s f

ö

rslag om ers

ä

tt­ning till  betodlingen och sockerti 11 verkningen om en 

ö

verens­kommelse d

ä

rmed kunde uppn

å

s. F

ö

rslaget till   prisreglering om­fattar ett

å

rsperioden 1  juli 1987 - 30 juni  1988.

F

ö

rslag till  kompensationsbelopp m ra avseende 1987/88 redovisas i  avsnitt 3,  4 och 7.

Om v

ä

sentligt 

ä

ndrade f

ö

ruts

ä

ttningar intr

ä

ffar under reg­leringsperioden' b

ö

r det ankoima p

å

 n

ä

mnden att efter 

ö

verl

ä

gg­ningar med delegationerna l

ä

gga fram f

ö

rslag till   de 

å

tg

ä

rder som kan anses p

å

kallade.

Vad g

ä

ller den framtida prisregleringens utformning anser n

ä

mnden och konsumentdelegationen att

ö

verl

ä

ggningarna som sker r

ö

rande priss

ä

ttningen p

å

sockerbetor b

ö

r ing

å

 i  de allm

ä

nna 

ö

verl

ä

ggningarna f

ö

r 

ö

vriga jordbruksprodukter medan 

ö

ver­l

ä

ggningar med SSA fortfarande b

ö

r ske separat.  H

ä

rigenom kan en b

ä

ttre samordning av priss

ä

ttning m m inom v

ä

xtodlingen

å

stad­kommas.  Vidare kan 

ö

verl

ä

ggningar och reglering f

ö

renklas.

2             AREAL OCH AREALBIDRAG

Sockerbetsarealen b

ö

r minskas med 300 hektar och b

ö

r uppg

å

 till h

ö

gst 51 000 hektar 

å

r 1987. Neddragningen motsvarar ett

å

rs trendm

ä

ssig sk

ö

rde

ö

kning. Vid fastst

ä

llandet av arealen har h

ä

nsyn tagits till  att driften vid samtliga betbruk skall  upp-

r

ä

tth

å

n as.

Prop. 1986/87: 146

Arealminskningen b

ö

r inte ber

ö

ra odlingen under de b

å

da 

ö

-bruken.

F

ö

rdelningen av sockerbetsarealen bland odlarna g

å

r till s

å

 att dessa f

å

r g

ö

ra en f

ö

rhandsteckning. Om den sammanlagda tecknade arealen 

ö

verstiger den areal som statsmakterna har fastst

ä

llt sker en kvotering av arealen. H

ä

rvid tilldelas, om statsmakterna har fastst

ä

llt of

ö

r

ä

ndrad areal f

ö

r riket, de som har odlat sockerbetor tidigare h

ö

gst of

ö

r

ä

ndrad areal. Den areal som fri­st

ä

lls genom att tidigare odlare slutar odla sockerbetor eller minskar sin areal f

ö

rdelas sedan mellan nya odlare och tidigare odlare som 

ö

nskar 

ö

ka sin areal.

N

ä

mnden anser det angel

ä

get att en odling som har begr

ä

nsats genom statsmakternas beslut inte helt f

ö

rbeh

å

lles en redan etablerad odlark

å

r. En rimlig m

ö

jlighet b

ö

r finnas f

ö

r dem som inte redan odlar sockerbetor att f

å

 g

ö

ra detta. Kvoteringen av arealen b

ö

r godk

ä

nnas av jordbruksn

ä

mnden.

Cirka en tredjedel av odlingen skall kontrollm

ä

tas. M

ä

tningen b

ö

r direkt bekostas av odlarna och SSA. F

ö

r betor p

å

 areal ut­

ö

ver kontrakterad b

ö

r liksom hittills g

ö

ras ett kraftigt pris­avdrag.

Arealbidraget f

ö

resl

å

s of

ö

r

ä

ndrat 200 kr per hektar till odlarna p

å

 fastlandsdelen av M

ö

rbyl

å

ngadistriktets upptagningsomr

å

de (exkl 

Ö

sterg

ö

tland), 400 kr per hektar till odlarna p

å

Ö

land och 500 kr per hektar till odlarna p

å

 Gotland. I de fall arealen vid arealkontroll befinns vara mindre 

ä

n den kontrakterade, b

ö

r bi­draget utg

å

 efter den uppm

ä

tta arealen.

3       ERS

Ä

TTNING TILL BETODLARNA

Kostnadsminskningen har enligt till

ä

mpat index  varit -1,74 procent mellan oktober 1985 och oktober 1986 (-11,27 Mkr).

1) Exkl avgifter p

å

 handelsg

ö

dsel och bek

ä

mpningsmedel.

89

Under samma tid har kostnaderna f

ö

r lejd arbetskraft inom                  Prop. 1986/87; 146

sockerbetsodlingen 

ö

kat med 7,67 procent  (+3,73 Mkr).  Eftersom skillnaden 

ä

r stor har ers

ä

ttningen f

ö

r lejt arbete ber

ä

knats efter 7,67 procent.  Kostnadsminskningen under perioden oktober 1985 - oktober 1986 har ber

ä

knats till  totalt 7,54 Mkr.

Inkomsters

ä

ttningen till betodlarna f

ö

resl

å

s h

ö

jas med 5,12 Mkr. Detta 

ä

r 5 procent p

å

aktuell inkomstvolym (102,35 Mkr) och mot­svarar det av statsmakterna fastst

ä

llda l

ö

neutrymmet f

ö

r 

å

r 1986.

Fr o m 1986 

å

rs taxering, dvs inkomst

å

ret 1985,  g

ä

ller att r

ä

nteinkomster som 

ä

r h

ä

nf

ö

rliga till  jordbruk  skall  tas upp i f

ö

rv

ä

rvsk

ä

llan jordbruksfastighet i  st

ä

llet f

ö

r som tidigare som inkomst av kapital.  Detta  inneb

ä

r att dessa int

ä

kter konrier att bel

ä

ggas med egenavgifter, vilket medf

ö

r en 

ö

kad kostnad f

ö

r jordbruket.  Med utg

å

ngspunkt fr

å

n motsvarande belopp  (50 Mkr) f

ö

r 

ö

vriga jordbruket f

ö

resl

å

s att ett 

ä

-conto belopp ora 1,47 Mkr b

ö

r utg

å

 till   betodlarna.   En slutgiltig avst

ä

mning b

ö

r ske vid kommande 

ö

verl

ä

ggningar och efter att en slutlig av­st

ä

mning gjorts :f

ö

r 

ö

vriga jordbruket.

En fortsatt 

ö

verg

å

ng fr

å

n sk

ö

tselmetoden  "solohackning" till "f

ä

rdigt best

å

nd" har 

ä

gt rum under 1986.  F

ö

rbrukningen av han­delsg

ö

dsel  och bek

ä

mpningsmedel 

ä

r i minskande inom betodlingen. Sockerbetsodlingens l

ö

nsamhet relativt andra gr

ö

dor har f

ö

r­st

ä

rkts mellan 

å

r 1985 och 1986.  Sammantaget b

ö

r detta beaktas genom ett avdrag om 20 Mkr.

Totalt b

ö

r s

å

ledes g

ö

ras ett avdrag f

ö

r betodiingens del med 21  Mkr enligt f

ö

ljande:

Ber

ä

kning av kostnadsminskning okt 1985 - okt 1986        -    7,54 Hkr

Inkomsters

ä

ttning inkl  

ä

-conto belopp  f

ö

r egen­

avgifter                                                                       +   6,59 "

-                                                                                     0,95 Mkr

Produktivitetsavdrag m m                                                         - 20.00

-                                                                                   20,95 Mkr

Avrundat till                                                                              - 21,00 Hkr

90

Med utg

å

ngspunkt fr

å

n det nyss anf

ö

rda b

ö

r grundpriset f

ö

r       Prop. 1986/87: 146 sockerbetor s

ä

nkas med 0,82 kr per 100 kg, vilket motsvarar en betpriss

ä

nkning med 2,7 procent och en partipriss

ä

nkning av socker med 6,44 kr per 100 kg eller 1.4 procent.

4       ERS

Ä

TTNING TILL SOCKERBOLAGET

4.1         Allm

ä

nna utg

å

ngspunkter

Prisregleringen b

ö

r liksom tidigare avse endast str

ö

socker, b

å

de i bulk och f

ö

rpackat. Av verksamheten vid raffinaderiet i Arl

ö

v b

ö

r ing

å

 raffineringen av s

å

v

ä

l inhemskt som importerat r

å

socker f

ö

r den svenska marknaden. Kostnadsvolymen t

ä

cker 

ä

ven in pro­duktionen av vissa foderbiprodukter. N

ä

mnden f

ö

rbeh

å

ller sig r

ä

tten att beakta foderbiprodukterna vid ers

ä

ttnings­ber

ä

kningarna.

SSA b

ö

r kompenseras f

ö

r kostnads

ä

ndringar. Ber

ä

kningen av kost­nads

ä

ndringarna (exkl olje- och gaskostnaderna) baseras s

å

 l

å

ngt m

ö

jligt p

å

 en generell branschkalkyl. F

ö

r 

ä

ndringar i olje- och gaskostnaderna har gjorts prelimin

ä

ra justeringar av socker­priset n

ä

r priset p

å

 olja har 

ä

ndrats med minst 150 kr/m. F

ö

r 1985/86 

å

rs olje- och gaskostnader g

ö

rs nu en slutjustering.

Alla ber

ä

kningar bygger p

å

normerad skbrdevolym och normerad sockerhalt.

Ber

ä

kningar och analyser som avser SSA utf

ö

rs i huvudsak av SPK.

4.2__________________ Korrigering av sockerpriset p

å

 grund av 

ä

ndringar i

olje- och gaspriserna____ 

-_

___________ 

4.2.1    A-

£

onto_ J.U s_t

£

ri_n

£

 iv_oJ_j e-_0

£

h_g

£

skO

£

t

£

ade

£

Sockerpriset har hittills justerats n

ä

r oljepriset enligt ett l

ö

pande 30-dagarsgenomsnitt av Rotterdamnoteringen  (inkl  bikost-naderna)  har 

ä

ndrats med + 160 kr/m-'.  Regeln f

ö

resl

å

s g

ä

lla

91

ä

ven under 1987/88. Regeln har under perioden november         Prop. 1986/87:146

1985 - oktober 1986 lett till fera priss

ä

nkningar pl sammanlagt 18,18 kr per 100 kg socker.

4.2.2         Definitiv justering av olje- och gaskostnaderna f

ö

r

msi&margin-right:96.0pt;margin-bottom: 0cm;margin-left:0cm;margin-bottom:.0001pt'> SSA:s olje- och gaskostnader under perioden november 1985 - oktober 1986 har understigit baskostnaderna med 25,415 Mkr. A-conto s

ä

nkningarna har enligt utf

ö

rda ber

ä

kningar minskat SSA:s int

ä

kter med 35.822 Mkr.

Ett eng

å

ngsbelopp om 10,407 Mkr b

ö

r d

ä

rf

ö

r tillf

ö

ras SSA.  Vidare skall  

å

terf

ö

ras f

ö

rra 

å

rets eng

å

ngsavdrag om 0,438 Mkr.

SSA;s kostnadsers

ä

ttning b

ö

r s

å

ledes med h

ä

nsyn till  olja och gas 

ö

kas med 10,845 Mkr.

4.3             Korrigering av sockerpriset p

å

 grund av 

ä

ndringar i

andra kostnader 

ä

n olje- och gaskostnader___ 

Kostnads

ö

kningarna oktober 1985 - oktober 1986 exkl  olja och gas har av SPK ber

ä

knats till   19,205 Mkr.

Enligt underlaget har produktionen av socker per arbetstimme (kollektivanst

ä

llda arbetare) 

ö

kat under perioden 1980 - 1985. Bl   a har utbytet av socker ur betorna under senare ar legat klart h

ö

gre 

ä

n tidigare.  Det f

ö

rb

ä

ttrade utbytet sanmanh

ä

nger bl  a med att kv

ä

veg

ö

dslingen har anpassats b

ä

ttre till  rekom­menderad niv

å

 och att gamla betsorter ersatts med nya som har b

ä

ttre kvalitet vad g

ä

ller sockerutbytet. SSA har ocks

å

 succes­sivt s

ä

nkt sin f

ö

rbrukning av energi.

Ett avdrag om 13 Mkr b

ö

r g

ö

ras med h

ä

nsyn till  produktivitets­f

ö

rb

ä

ttringar och effektivare resursanv

ä

ndning samt viss h

ä

nsyn till  foderbiprodukterna.

92

Den totala kostnadsers

ä

ttningen till SSA (definitiv ers

ä

ttning                Prop. 1986/87: 146

f

ö

r olje- och gaskostnader samt ers

ä

ttning f

ö

r

ö

vriga kostnads­

ö

kningar) blir 17,050 Mkr,  vilket motsvarar 5.23 kr per 100 kg socker.

4.4__________________________________________ Ers

ä

ttning f

ö

r merkostnaderna vid bruken p

å

Ö

land och

Gotland______________________________________ 

I kostnadskompensationen har 

ä

ven merkostnaderna vid 

ö

bruken be­aktats. Den del  av sockerpriset som tillerk

ä

nns SSA f

ö

r dessa merkostnader f

ö

r reglerings

å

ret 1937/88 ber

ä

knas till  5,98 kr per 100 kg socker, vilket vid normal  produktionsvolym blir ca 19,5 Mkr.  Dessutom tillkommer 4,3 Mkr ur sockerreglerings­fonden.

4.5           Ers

ä

ttning f

ö

r raffinering av importerat r

å

socker

Ers

ä

ttningen f

ö

r raffinering och lagring av importerat r

å

socker b

ö

r s

ä

nkas f

ö

r intr

ä

ffade kostnadsminskningar med 4,02 procent (lika med den genomsnittliga minskningen i  sockertillverkningen) till  83,27 kr per 100 kg.

5             REGLERINGSEKONOMIN

1986

å

rs sockerproduktion ur inhemska betor blev s

å

 stor att n

å

got importbehov inte torde f

ö

religga under 1986/87. D

ä

rmed begr

ä

nsas ocks

å

 tillf

ö

rseln av inf

ö

rsel avgifter till   socker-regleringsfonden.  Detta leder till  att fonden kan ber

ä

knas visa ett underskott under h

ö

sten/vintern 1987/88 om inte medel   till­f

ö

rs p

å

 annat s

ä

tt. Betodlarna och SSA b

ö

r om s

å

erfordras skjuta till medel  s

å

 att fonden inte visar underskott den 30 juni  1988.  Under h

ö

sten 1937 n

ä

r bl  a prognos f

ö

r 

å

rets socker­produktion finns tillg

ä

nglig b

ö

r 

ö

verl

ä

ggningar tas upp med od­lare och SSA om storleken p

å

 erforderlig fyllnadsinbetalning. Aktuellt belopp skall   f

ö

rdelas med 60 procent p

å

 betodlarna och 40 procent p

å

 SSA.  Odlarnas belopp dras fr

å

n betlikviderna f

ö

r

1987

å

rs sk

ö

rd.

93

Parterna har kommande 

å

r r

ä

tt - att med beaktande av reglerings-   Prop. 1986/87: 146 ekonomin - ta upp 

ö

verl

ä

ggningar om 

å

terbetalningar av tidigare inbetalda medel. Detta innefattar 

ä

ven den del som 

å

terst

å

r att reglera av den inbetalning som gjordes 1982/83.

6             REGIONALST

Ö

D

s

å

v

ä

l n

ä

mnden som de tre delegationerna anser i princip att st

ö

d som har tydlig regional karakt

ä

r inte b

ö

r belasta konsumenterna av socker eller sockern

ä

ringen utan b

ö

r t

ä

ckas genom budgetmedel.

I sammanhanget aktuella poster 

ä

r:

Arealbidrag         (via

sockerregi.fonden)

ca 3,5

Mkr

Ö

-bruksst

ö

d         (..

..        ..    

4,3

Mkr

Fraktbidrag

- Norrland ("

"        "    

) 

1,2

Mkr

Ö

-bruksst

ö

d         ("

sockerpriset)

ca 19.5

Mkr

7       JORDBRUKSN

Ä

MNDENS F

Ö

RSLAG TILL PRISREGLERING P

Å

SOCKERBETOR OCH SOCKER F

Ö

R REGLERINGS

Ä

RET 1987/88

Jordbruksn

ä

mndens f

ö

rslag till sockerreglering f

ö

r perioden 1 juli 1987 - 30 juni 1988 kan sammanfattas i f

ö

ljande punkter:

1

Sockerbetsarealen f

ö

r 1987 

å

rs odling f

å

r uppg

å

 till 51 000 hektar. Odlingen under

ö

-bruken undantas fr

å

n neddragningen i areal. Erforderlig kvotering av od­lingen b

ö

r godk

ä

nnas av n

ä

mnden. Cirka en tredjedel av odlingen b

ö

r kontrollm

ä

tas. M

ä

tningen b

ö

r bekostas av n

ä

ringen. Prisavdraget vid 

ö

verodling b

ö

r vara kraftigt.

2

Grundpriset p

å

 sockerbetor, som avser 16 procent sockerhalt. f

ö

resl

å

s 

å

r 1987 bli 29.89 kr per 100 kg. Det inneb

ä

r en priss

ä

nkning med 2,7 procent.

94

Till  de odlare i Sm

å

land och Blekinge som levererar             Prop. 1986/87: 146

betor till  bruket i  M

ö

rbyl

å

nga f

ö

resl

å

s utg

å

 ett of

ö

r­

ä

ndrat arealbidrag om 200 kr per hektar kontrakterad areal. Till odlare p

å

Ö

land f

ö

resl

å

s arealbidraget bli of

ö

r

ä

ndrat 400 kr per hektar och till odlare p

å

 Got­land of

ö

r

ä

ndrat 500 kr per hektar.   I de fall  arealen vid areal kontroll en befinns vara mindre 

ä

n den kon­trakterade, b

ö

r bidraget utg

å

 efter den uppm

ä

tta arealen. Bidraget b

ö

r finansieras med medel ur sockerregieri ngsfonden.

SSA:s nettopris  (genomsnittligt nettopris efter avdrag

f

ö

r 

å

rsbonus och kvantitetsrabatter)  f

ö

r baskvaliteten

i  sortimentet,  str

ö

socker K5 i  s

ä

ck om 50 kg,  f

ö

resl

å

s

vid oljepriset 1  622 kr/ra-' vara 456,90 kr per

100 kg.  Detta inneb

ä

r en priss

ä

nkning med 0,3 procent.

Priset justeras n

ä

r oljepriset har 

ä

ndrats med

+ 160 kr/m.

Gr

ä

nsskyddet f

ö

r socker b

ö

r utg

å

 enligt de grunder som hittills g

ä

llt.  Detta inneb

ä

r att en inf

ö

rsel avgi ft tas ut f

ö

r importerade kvantiteter under perioder d

å 

v

ä

rldsmarknadspriset understiger det fastst

ä

llda av­r

ä

kningspriset p

å

socker ur svenska betor. De uppburna medlen b

ö

r - liksom hittills - tillf

ö

ras socker­regleringsfonden.  Som v

ä

rldsmarknadspris p

å

 f

ä

rdigt socker b

ö

r d

ä

rvid g

ä

lla Parisb

ö

rsens spot-notering f

ö

r vitsocker.  Denna notering b

ö

r

ö

kas med kostnader f

ö

r frakt m m till   svensk hamn samt korrigeras f

ö

r kvali­tetsskillnad mellan den svenska baskvaliteten och den kvalitet Parisnoteringen avser. Fraktkostnadens och kvalitetskorrektionens sto-lek b

ö

r fastst

ä

llas av jordbruksn

ä

mnden.  Som m

å

tt p

å

 v

ä

rldsmarknadspriset p

å 

r

å

socker b

ö

r g

ä

lla den nominella Londonnoteringen p

å 

r

å

socker.  B

å

da noteringarna skall  omr

ä

knas till   svensk valuta enligt den s

ä

ljkurs som g

ä

ller noteringsdagen.

95

Inf

ö

rsel avgiften f

ö

r f

ä

rdigt socker b

ö

r utg

ö

ra skill-    Prop. 1986/87: 146 n

å

den mellan SSA:s nettopris enligt punkt 4 och v

ä

rldsmarknadspriset p

å

 f

ä

rdigt socker, m

ä

tt p

å

 nyss angivet s

ä

tt.

Inf

ö

rsel avgiften f

ö

r r

å

socker f

ö

resl

å

s anpassas s

å

 att svensk raffineringsindustri, som k

ö

per in r

å

socker till g

ä

llande Londonnotering och s

ä

ljer den raf­finerade varan till SSA:s nettopris enligt punkt 4, erh

å

ller en ers

ä

ttning f

ö

r raffineringen som inkl er­s

ä

ttning f

ö

r s

ä

ckkostnader och viss utfrakt samt lag­ringsbidrag uppg

å

r till 83,27 kr per 100 kg raffinad. Raffineringen b

ö

r h

ä

rvid f

ö

ruts

ä

ttas medf

ö

ra ett svinn om 8 procent.

Inf

ö

rsel avgiften f

ö

r sirap, sockerl

ö

sningar och soc­kerkul

ö

r b

ö

r liksom hittills motsvara avgiften f

ö

r f

ä

rdigt socker, varvid h

ä

nsyn tas till produktens torrsubstanshal t.

Inf

ö

rsel avgifterna b

ö

r f

ö

rutom vid svenska pris­

ä

ndringar i princip justeras en g

å

ng varje m

å

nad f

ö

r 

ä

ndringar i de internationella priserna samt dessutom vid st

ö

rre variationer i de utl

ä

ndska priserna.

Vid behov b

ö

r jordbruksn

ä

mnden f

å

 ta ut en f

ö

rs

ä

lj­ningsavgift p

å

 allt socker som s

ä

ljs inom landet. D

ä

r­vid kommer det inhemska partipriset att h

ö

jas med ett belopp som motsvarar f

ö

rs

ä

ljningsavgiften. De in­samlade medlen b

ö

r anv

ä

ndas f

ö

r att subventionera sockerimport n

ä

r v

ä

rldsmarknadspriset 

ä

r h

ö

gre 

ä

n det svenska.

Sockerregleringsfonden f

ö

resl

å

s f

å

 anv

ä

ndas f

ö

r fraktsubventionering till de fyra nordligaste l

ä

nen och Kopparbergs l

ä

n med 1,2 Mkr.

96

Ur fonden b

ö

r dessutom tas dels arealbidraget till  de           Prop. 1986/87: 146

odlare som i enlighet med punkt 3 ovan levererar betor till  

ö

bruken till  en ber

ä

knad kostnad av ca 3,5 Mkr, dels den ers

ä

ttning om 4,3 Mkr som skall utg

å

 f

ö

r SSA:s merkostnader f

ö

r driften vid dessa bruk.

Till kollektiva 

å

tg

ä

rder inom biodlingen b

ö

r tas 0,5 Hkr ur fonden.

Till yrkesm

ä

ssig biodling (odlingar omfattande minst 15 bisamh

ä

llen) b

ö

r av fondens medel 

å

terf

ö

ras ett belopp som motsvarar odlingens sockerf

ö

rbrukning och den skillnad i  pris mellan Sverige och v

ä

rldsmarknaden som f

ö

religger under den tid sockret kan ber

ä

knas bli f

ö

rbrukat.   (Motsvarar vid r

å

dande prisf

ö

rh

å

llanden 1,5  - 2,0 Mkr).

Vidare b

ö

r regleringsf

ö

reningen Svensk Sockerhandels administrationskostnader t

ä

ckas ur fonden.

Fondmedlen anv

ä

nds ocks

å

 till  vissa kostnader inom prisutj

ä

mningen f

ö

r varor inneh

å

llande socker (fr o m 1987/88 

ä

ven f

ö

r prisutj

ä

mning vid tillverkning av dextran).  Vid tillverkning av vissa produkter s

å

som farmacevtiska halvfabrikat f

ö

r export 

å

terbetalas in­f

ö

rselavgiften f

ö

r f

ö

rbrukat socker.   I en situation med ingen eller ringa sockerimport b

ö

r i  st

ä

llet ex­portbidrag ur sockerregleringsfonden l

ä

mnas f

ö

r s

å

dana produkter.

F

ö

reslagna pris

ä

ndringar skall   i  princip g

ä

lla fr o m den 1  juli  1987.  Erfarenheten har visat att k

ä

nnedom om prish

ö

jningar resulterar i  forcerade ink

ö

p under tiden n

ä

rmast f

ö

re h

ö

jningen och motsvarande stark nedg

å

ng i  ink

ö

pen under tiden n

ä

rmast d

ä

refter. Jord­bruksn

ä

mnden b

ö

r d

ä

rf

ö

r bemyndigas att medge att pris­

ä

ndringarna f

ö

rdelas i tiden p

å

 ett s

å

dant s

ä

tt att minsta m

ö

jliga st

ö

rning uppst

å

r p

å

 marknaden.  Systemet

97

7    Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 146

b

ö

r utformas s

å

 att varken SSA eller dess kunder kal-          Prop. 1986/87: 146

kylm

ä

ssigt g

ö

r n

å

gon vinst eller f

ö

rlust.

8             BESLUTSMENING

Detta 

ä

rende har avgjorts av generaldirekt

ö

ren och ledam

ö

terna Alamaa,[REDACTED_EFTERNAMN],  Brangmo, [REDACTED_EFTERNAMN] och Fringel  efter f

ö

re­dragning av avdelningschefen Sj

ö

berg i n

ä

rvaro av avdelnings­chefen Ojeheim.  I beredningen har dessutom deltagit byr

å

chefen Sandqvist och byr

å

direkt

ö

ren[REDACTED_EFTERNAMN].  Ledam

ö

terna[REDACTED_EFTERNAMN] och Fringel  reserverade sig ang

å

ende betodlarnas ers

ä

ttning och har i  

ö

vrigt avgivit ett s

ä

rskilt yttrande  (bilaga 4).

Ingvar Lindstr

ö

m

Torgny Sj

ö

berg '

Bilagor

Bilaga 1

Sockerregleringen 1987/88, p

ä

rm

Bilaga 2

Reservation fr

å

n SBC

Bilaga 3

Reservation fr

å

n SSA

Bilaga 4   Reservation och s

ä

rskilt yttrande fr

å

n ledam

ö

terna[REDACTED_EFTERNAMN] och Fringel

98

Jl[| STATENS JORDBRUKSN

Ä

MND                             Underhilaga 1     Prop. 1986/87; 146

1(2)

Vegetabil iebyr

å

n                 o

»

*""                        o

1986-12-10

SOCKERREGLERINGEN 1987/88

Inneh

å

ll

Bakgrund

1

F

ö

rhandlingsuppdraget

2

J

ä

mf

ö

relse mellan EG:s priser och de svenska priserna

3

Sk

ö

rden av sockerbetor samt produktion och f

ö

rbrukning av socker

4

Arealbidragen (sockerbetsodlingens omfattning inom M

ö

rbyl

å

nga och Roraa sockerbruks tillf

ö

rsel omr

å

de)

  Er

å

99n_5tt_behandTa_vid_

ö

ver1

ä

ggn i ngarna _med_betod1arna

6

Sockerbetsodlingens l

ö

nsamhet i f

ö

rh

å

llande till andra gr

ö

dor

7

Utvecklingen av produktionsmedel prisindex f

ö

r sockerbets­odlingen under perioden oktober 1985 - oktober 1985

8

Kostnadskompensation och inkomstf

ö

ljsamhet att tillf

ö

ras betodlarna under perioden 1/7 1987 - 30/6 1988

9

Sockerbetsodlingens andel i finansieringen av 

ö

verskotts­arealen.

Gemensa

a_fr

å

gor_f

ö

r_betodlarna_och_bolaget

10

Normsk

ö

rden och dess anv

ä

ndning

11

- Regleringsekonomin

-

Skrivelse fr

å

n Sverige Biodlares Riksf

ö

rbund ang st

ö

d till biodlingen via f

ö

rbrukningen av socker

-

Bakgrundsmaterial om biodlingen

12  Overheadbilder f

ö

r socker

99

SOCKERREGLERINGEN 1987/88                                                     Prop. 1986/87: 146

13     Principer f

ö

r SSA:s  kostnadskorapensation inom ramen f

ö

r

sockerregieringsavtalet      [r

å

39!!!_i5_behandTa_vid_

ö

verl

ä

ggningarna_iiied_sockerbol_a

15

Kompensation f

ö

r kapitalkostnader inom sockerregleringen

16

SSA:s fodertillverkning

17

Analys av SSA:s ekonomiska situation

18

Sockerbolagets kostnadsutveckling f

ö

r reglerad verksamhet, ber

ä

kning inf

ö

r 1987/88 (exkl energikostnadsber

ä

kning)

19

Ber

ä

kning av sockerbolagets kompensation f

ö

r 

ö

kade kostnader f

ö

r eldningsolja och gas

20

Raffioeringsers

ä

ttning f

ö

r importerat r

å

socker

21

Ber

ä

kningar 

ö

ver ers

ä

ttning f

ö

r merkostnader f

ö

r

ö

-bruken

100

Underbilaga 2     Prop. 1986/87: 146

SBC

1987-03-23

Sveriges Betodlares Centralf

ö

rening Betodlarnas Service AB

STATEflS 

JOR''!P.UKSN

Ä

.'.M0

lnk1S37-02-24'

THG/EO

------------ 7-5-7

£

-6

Statens jordbruksn

ä

mnd Generaldirekt

ö

r Ingvar Lindstr

ö

m

551 82 J

Ö

NK

Ö

PING

H

ä

rmed 

ö

vers

ä

ndes SBC:s reservation avseende f

ö

rslag till ny socker- reglering. Vi 

ö

nskar att reservationen bifogas v]N:s skrivelse till regeringen.

Med v

ä

nlig h

ä

lsning

',   iT f. 7--*"* \   .../t-J .

Torsten H:l 

é

uraaelios

10

Prop. 1986/87: 146

Reservation

STArfNS JORr;p.p'.!i

!nKl9S7-02-24

On.______________ 

I jordbruksn

ä

'mndens f

ö

rslag till prisreglering p

ä

 sockerbetor f

ö

r tiden 1 juli  1987 - 30 juni  1988 reserverar sig SBC mot ber

ä

kningen av det s.k. produktivitetsavdraget som f

ö

resl

ä

s till 20 Mkr.

N

ä

mndens motiveringar f

ö

r avdraget Sr en fortsatt 

ö

verg

ä

ng fr

ä

n solo­hackning till f

ä

rdigt best

å

nd, att f

ö

rbrukningen av handelsg

ö

dsel och bek

ä

mpningsmedel minskar inom sockerbetsodlingen och att dess l

ö

nsamhet relativt andra gr

ö

dor har f

ö

rst

ä

rkts mellan 1985 och 1985.

SBC kan inte finna annat 

ä

n att en ber

ä

kning med beaktande av n

ä

mnda faktorer och p

ä

 basis av gemensamt framtaget f

ö

rhandlingsunderlag resul­terar i ett avdragsbelopp om 11 Mkr, vilket skulle ge ett betpris  i  n

ä

r­heten av 1985 

å

rs niv

ä

. J

ä

mf

ö

relsen har d

ä

 gjorts med det prelimin

ä

ra priset p

å

h

ö

stvete i  likhet med tidigare 

å

r. T

ä

ckningsbidraget f

ö

r socker­betor har d

ä

rvid minskats i  samma grad som f

ö

r h

ö

stvete.  Att som konsument­delegationen relatera till det definitiva spannm

å

lspriset bryter mot praxis och 

ä

r knappast relevant, eftersom det s

ä

nkta vetepriset beror p

å

 brist i spannm

å

lens regleringskassa och helt saknar samband med produktivitetsutveck­lingen inom betodlinger.. SBC finner s

å

lunda att motiv ej  f

ö

religger f

ö

r det ytterligare produktivitetsavdrag ora 9 Mkr som jordbruksn

ä

mnden f

ö

resl

å

r.

I 

ö

vriga delar tiUstyrker SBC prisregleringsf

ö

rslaget.

Slutligen vill SBC i motsats till jordbruksn

ä

mndens och konsumentdelega­tionens uppfattning framh

å

lla v

ä

rdet av hittills g

ä

llande f

ö

rhandlingsord­ning. Sockerbetsodlingen 

ä

r en del av svensk sockern

ä

ring,  vilken begr

ä

nsas i  enlighet med riksdagens beslut ifr

å

ga om omfattning och  l

ö

nsamhet i mycket h

ö

gre grad 

ä

n n

ä

gon annan svensk livsmedelsproduktion. D

ä

rf

ö

r anser SBC.att nuvarande f

ö

rhandlingsordning b

ö

r bibeh

å

llas.

SVERIGES BETODLARES CENTRALFORENING

102

Sockerbolaget

Underbilaga 3    Prop. 1986/87: 146

SVir/Wn

1987-02-19

I        STATCMS

I jORr;?.HUK3N'"ND I GD

PGiJ

UrttL'    -v o  I

TS

Statens JordbruksrJ änina

'

ES

Vegetabiliebyrån

P/}'i~ ////o

BK

537 82  JÖNKÖPING

///

Sockerregieringen 191 l& font-family:Verdana'>Vi har mottagit Ert brev av 1987-02-16 med bilagt utkast till slutbud avseende socker­regleringen 1987/88 och har följande synpunkter därpå.

Vi kan inte godta det avdrag på 13 Miu- som föreslås göras från vår beräknade kostnads­kompensation, och för vilket något beräkningsunderlag inte redovisas. Vår syn på produk­tivitetsavdraget - som bl.a. sammanhänger med bruksstrukturfrågan - har vi vjd flera tillfällen framfört under förhand Ungarnas gång och den skall inte i sin helhet upprepas. Kär vill vi nu bara peka pä tvä saker: dels det bisarra i tanken att applicera produktivi­tetstal från arbetsåtgångssidan även på övriga kostnadsslag i kalkylen, dels det egentlig­en självklara att produktivitetsförbättringar (och nu i bred bemärkelse) som regel vinnes genom insats av kostnader for t.ex. utvecklingsarbete, inköp av effektivare maskiner, mer kontrollåtgärder och liknande. Ett enögt tittande på "tekniska" produktivitetstal ger därför ofta en  felaktig bild av vilka nettokostnadsminskningar som kan ha uppnåtts.

Vi kan som produktivitetsavdrag acceptera den i förhandlingsunderlaget angivna, frän skördevariationer rensade, 10-ärssiffran, 1,59 %. applicerad på arbetarlönesumman. Detta skulle ge ett belopp på 2,4 Mkr.

Beträffande vad som säges i stycke 5 Regleringsekonomien vill vi erinra om att vi begärt att av partema inbetalda medel skall löpa med ränta så länge de disponeras av fonden.

Beträffande stödet till den yrkesmässiga biodlingen anser vi fortfarande att den frågan bör lösas genom tull på dumpad honungsimport och inte genom bidrag från sockerregle­ringsfonden.

Av ovannämnda skäl kan vi - för vår del - inte tillstyrka förslaget till 1987/88 års socker­reglering.

Vi vill gäma också kommentera en fråga som endast indirekt berör oss. I utkastets inledning, sista stycket, namnes den även vid förhandlingarna framförda åsikten att överläggningarna vad gäller sockerbetsodlingen bör ingå i de aUmänna jordbruksöverlägg-ningama.   För   Sockerbolaget   skulle   detta   antagligen   innebära   en  betydande   nackdel.

103

S>c-Uerbolui:H

Prop. 1986/87: 146

Statens Jordbruksnämnd, Vegetabiliebyrån

Så många frågor är gemensamma för odlingen och produktionen av socker: arealens storlek, disposition och fördelning, betprissystemets konstruktion och funktion, allmänna frågor som rör sockemäringen som sådan (fonden t.ex.) osv. Vi bedömer därför - från vår utgångspunkt - att det smidigaste och effektivaste även för framtiden vore om överläggningarna bedrives "gemensamt" i ungefär samma former som nu.

Med vänlig hälsning

SOCKERBOLAGET AB

S Wramstedt Verkst. direktör

104

Underbilaga 4    Prop. 1986/87: 146

1987-03-02

STATENS JORnPRUK.SN.'-»'ND

lnkigp7-03-04

Dm___________ 

RESERVATION AV ESKIL[REDACTED_EFTERNAMN] OCH VIGGO FRINGEL

Vi kan inte bitr

ä

da jordbruksn

ä

mndens f

ö

rslag till prisreglering p

å

 sockerbetor f

ö

r 1987/88, av sk

ä

l som vi redovisar i det f

ö

ljande.

initiva inl

ö

senpriserna f

ö

r 1986 

å

rs spannm

å

ls-s

ä

nktes till f

ö

ljd av mycket l

å

ga v

ä

rldsmark­iser p

å

 spannm

å

l. Rent principiellt kan man se 

å

tg

ä

rd som en tillf

ä

llig koccigecing av spann-iserna. Vi kan s

å

lunda inte acceptera att s

ä

nk-nnm

å

lspriser till f

ö

ljd av l

å

ga v

ä

rldsmarknads­skall leda till ett f

ö

rs

ä

mrat odlacpris p

ä 

betor. D

ä

remot anser vi det rimligt att 

ä

ven betsodlingen borde ta ett ansvar f

ö

r 

ö

ver-arealens kostnader. Vi har f

ö

reslagit att betsodlingen f

ö

r 1987/88 borde bidra h

ä

rf

ö

r med

Socker Mkr f

ö 

tioner terial h

ö

gre t

ä

ckni s

ä

tt s m

å

lspr nas f

ö

De def

sk

ö

rd

nadspr

denna

m

å

lspr

ta spa

priser

socker

socker

skotts

socker

5 Mkr'.

betsodlarna accepter r produktivitetsutve till andra gr

ö

dor e som redovisats inte avdragsbelopp. Ett a ngsbidraget f

ö

r sock om f

ö

r h

ö

stvete utif iserna. Vi tillstyrk cslag ifr

å

ga om prod

ade ett avdragsbelopp om 11 cklinqen, l

ö

nsamhetsrela-tc. Vi kan utifr

å

n det ma-finna n

å

gra motiv f

ö

r ett vdrag om 11 Mkr inneb

ä

r att erbetor utvecklas p

å

 samma r

å

n de prelimin

ä

ra spann-er d

ä

rf

ö

r sockerbetsodlar-uktivi tetsavdrag.

/

'ip- h ''

105

1987-03-02

STATENS JOkr:--'::K>t-

Ink IQ"?-03-04

Prop. 1986/87: 146

S

Ä

RSKILT YTTRANDE AV ESKIL[REDACTED_EFTERNAMN] OCH VIGGO FRINGEL

2rodiJkivitesavdrag_SSA

Vad g

ä

ller kostnadskompensationen till SSA anser vi att det avdrag f

ö

r produktivitetsf

ö

rb

ä

ttringar som jordbruksn

ä

mndens majoritet f

ö

tesl

å

r 

ä

r godtyckligt valt. Vid fastst

ä

llandet av ett produktivitetsavdrag b

ö

r beaktas de f

ö

rh

å

llanden som g

ä

ller f

ö

r industrin ifr

å

ga. Enligt jordbruksn

ä

mndens f

ö

rslag b

ö

r arealen minska med 300 ha, dvs f

ö

rslaget inneb

ä

r of

ö

r

ä

ndrade volymer vid normalsk

ö

rd. Vidare skall enligt f

ö

rhand­lingsuppdraget driften vid samtliga nu existerande sockerbruk uppr

ä

tth

å

llas. Med dessa utg

å

ngspunkter och utifr

å

n det f

ö

rhandlingsmaterial som i 

ö

vrigt re­dovisats bed

ö

mer vi att 2 proc kan vara ett rimligt arbetsproduktivitetskrav. Detta inneb

ä

r ett avdrags­belopp om ca 3 Mkr.

P

Ö£

handlin

£

S0rdnin2.eii

Enligt v

å

r uppfattning 

ä

r det naturligt att f

ö

rhand­lingarna om priserna p

å

sockerbetor och socker sker separat. Flera fr

å

gor 

ä

r speciella f

ö

r denna n

ä

ring och b

ö

r behandlas gemensamt mellan odlarna och sockerindustrin. Detta g

ä

ller t ex fr

å

gor kring od­lingens omfattning och regleringsekonomin. Vi kan inte se att det finns n

å

gra starka sk

ä

l f

ö

r den f

ö

re­slagna 

ä

ndringen av f

ö

rhandlingarna. Dessa b

ö

r enligt v

å

r uppfattning 

ä

ven i forts

ä

ttningen ske separat f

ö

r sockern

ä

r ingen.

h\

iiK-X,

('h'-

106

Bilaga 3     Prop. 1986/87; 146

JORDBRUKS­DEPARTEMENTET

ÅTGÄRDSPROGRAM

FÖR JORDBRUKET I NORRA

SVERIGE

PM Mars 1987

107

Förord

Prop. 1986/87; 146

1 samband med beslutet om reglering av priserna pä jordbruksprodukter m.m. våren 1986 begärde riksdagen att regeringen utarbetar ett åtgärds-program för det norrländska jordbruket. Regeringen har i budgetproposi­tionen 1987 aviserat att ett åtgärdsprogram för Norrlandsjordbruket kom­mer att redovisas under våren 1987.

Föreliggande förslag till åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige har utarbetats inom regeringskansliet.

Under arbetets gång har synpunkter överlämnats från berörda regionala myndigheter. Vidare har synpunkter inhämtats från företrädare för jord­bruksnäringen.

108

Innehållsförteckning

Prop. 1986/87; 146

Förord............................................................................... 

Inledning........................................................................... 

1

Bakgrund   ..................................................................... 

2

Jordbrukets omfattning och inriktning i norra Sverige.... 

2.1

Sysselsättning i jordbruket och livsmedelsindustrin 

2.2

Åkerareal och brukningsenheter  ........................... 

2.3

Arbetsbehov och driftsinriktning.............................. 

2.4

Produktion............................................................... 

2.4.1

Mjölkproduktion  ............................................. 

2.4.2

Växtodling   .................................................... 

2.5  Investeringar........................................................... 

2.5.1

Byggnader....................................................... 

2.5.2

Markanläggningar  .......................................... 

2.6  Inkomst och lönsamhetsförhållanden ..................... 

3..................................................................................... Nuvarande utformning och omfattning av stödet tili jordbruket i

norra Sverige  ................................................................ 

3.1

Prisstöd   ................................................................ 

3.2

Regionalt rationaliseringsstöd   .............................. 

3.3

Stöd till särskilt skuldtyngda jordbruksföretag  ...... 

3.4

Stödformer inom ramen för jordbruksprisregleringen av bety­delse för jordbruket i norra Sverige.......................................................... 

3.4.1

Räntestöd  ..................................................... 

3.4.2

Etableringsstod   ............................................ 

3.4.3

Kostnadskompensation   ................................ 

3.5

Regionalpolitiskt stöd  ............................................ 

3.6

Arbetsmarknadspolitiska stödformer  ..................... 

3.7

Övrigt....................................................................... 

4 Tidigare översyner av stödet till jordbruket i norra Sverige 

4.1............................................................................ Kommittén för översyn av stödet till jordbruket i norra Sverige

samt 1983 års livsmedelskommitté........................... 

4.2........................................................................... Lantbruksstyrelsens arbetsgrupp för översyn av vissa stöd­

former pä jordbrukets område ............................... 

5 Överväganden och förslag ............................................. 

5.1

Allmänna utgångspunkter....................................... 

5.2

Prisstöd   ................................................................ 

5.3

Investeringsstöd .................................................... 

5.3.1

Allmänt ............................................................ 

5.3.2

Stöd till ekonomibyggnader ............................ 

5.3.3

Markanläggningar  .......................................... 

5.3.4

Samordning av glesbygdsstöd och regionalt rationalise­ringsstöd     

5.4

Stöd till särskilt skuldtyngda jordbruksföretag  ...... 

5.5

Nyetablering ........................................................... 

5.6

Utvecklingsprojekt................................................... 

5.7

Forsknings- och försöksverksamhet ....................... 

5.8

Rådgivning och fortbildning ..................................... 

5.9

Övriga åtgärdsförslag.............................................. 

5.10

Medelsbehov........................................................... 

5.11

Genomförande   ...................................................... 

109

Inledning

Prop. 1986/87:146

Jordbruket i Norrland föreslås få 100 milj. kr. i extra stöd

Detta program har till syfte att stärka och utveckla det speciella stöd som samhället ger till jordbruket i norra Sverige.

Under en period av tre år, föreslås nu att Norrlandsjordbruket - utöver det stöd på ca 600 milj. kr. om året (varav drygt 500 milj. kr. är prisstöd) som redan i dag utgår skall få ytterligare 100 milj. kr. i extra stöd.

Bakgrunden till förslagen är att jordbruket i norra Sverige arbetar under speciella förhållanden, samtidigt som jordbruket haren stor betydelse för sysselsättning, service, miljö och försvarsberedskap i Norrland.

Det är framför allt de naturliga förutsättningarna för växtodling som är sämre i norra Sverige, varför avkastningen inom växtodlingen också är betydligt lägre i Norrland än i övriga landet.

När det däremot gäller mjölkproduktionen, hävdar sig Norrlandsjord­bruket mycket väl, och har i dag en avkastning som är lika god som i mellersta och södra Sverige.

De olika delförslagen i åtgärdsprogrammet för jordbruket i norra Sverige presenteras utförligt i den följande texten, men kan mycket kort samman­fattas enligt följande:

Sysselsättningen sätts i centrum

Programmet ger uttryck för en delvis ny syn på jordbrukspolitiken och dess möjligheter. Det är en politik som bygger på en helhetssyn, och där sysselsättningen går före traditionella krav på ökad storieksrationalisering. Denna helhetssyn innebär bl.a. att konkreta förslag presenteras i syfte att få samhällets olika delar att samverka och samarbeta på ett bättre sätt än tidigare. Programmet föreslår en ökad samordning av jordbruksstöd, glesbygdsstöd och arbetsmarknadsstöd.

Bygga upp kombinerade företag där jordbruket ingår som en del

Många jordbruk i norra Sverige kan i dag inte försörja en familj eller en ensam brukare. Däremot är det sä att om jordbruket kombineras med annat arbete, kan det bli tillräckligt för en tryggad sysselsättning, och därmed ytterst för många bygders framtid.

I programmet föreslås därför en rad insatser från samhällets sida med syfte att stödja och uppmuntra uppbyggnaden av s. k. kombinerade företag där jordbruket ingår som en del.

Några exempel på arbete som förutom jord- och skogsbruk kan ingå i sådana kombinationsföretag, är småindustri, hantverk, turism, trädgårds­odling, uppfödning av pälsdjur och vattenbruk.

Ta vara på de möjligheter forskning och utbildning ger

1 programmet för norriandsjordbruket ingår forskningen och utbildningen

som naturiiga och viktiga delar.

110

1 programmet föreslås att forskningen på ett delvis nytt sätt ska ställas     Prop. 1986/87:146 till sysselsättningens och miljöns tjänsl. De fördelar som norriandsjordbru­ket har - t. ex. ljuset på sommaren och den låga användningen av kemiska bekämpningsmedel och handelsgödsel - skall tas till vara och utvecklas.

Jordbrukarna skall få bättre möjligheter till adekvat utbildning. Då inte bara i norrlandsjordbruksfrågor, utan även inom de andra områden som behövs vid utvecklandet av kombinationsföretag.

Utveckla jordbruket och hjälpa enskilda jordbrukare

En viktig del i programmet är förslag på nya satsningar och investeringar inom jordbruket, med syfte att värna dagens produktion. För att förbättra de grundläggande förutsättningarna för jordbruket, föreslås ytterligare in­satser på t.ex. markavvattning samt hjälp lill enskilda jordbrukare med stora skulder.

Sammanfattning i siffror

Programmet innebär som nämnts att statens nuvarande stöd till norrlands­jordbruket på omkring 600 milj. kr. per år, utökas med ytterligare 100 milj. kr. under en tre-årsperiod, med följande uppskattade fördelning;

-

Stöd till ersättningsinvesteringar inom jordbruket och kombinationsfö­retag, 54 milj. kr.

-

Stöd till utveckling av kombinationsföretag, 27 milj. kr.

-

Ökad utbildning och rådgivning, 15 milj. kr.

-

Ökad forskning, 4 milj. kr.

I Bakgrund

Riksdagens beslut från år 1985 om livsmedelspolitiken (prop. 1984/85; 166, JoU 33, rskr. 393) innebär bl. a. att jordbrukspolitiken skall ta särskild hänsyn till de speciella förhållandena i norra Sverige.

Det finns flera skäl för en geografiskt väl differentierad jordbrukspro­duktion av i stort sett oförändrad storlek i norra Sverige. Med hänsyn bl. a. till jordbrukets stora betydelse för befolkning, sysselsättning, service och miljö men även från försörjningsberedskapssynpunkt är det angeläget att behålla ett regionalpolitiskt motiverat stöd till näringen i denna del av landet. Däremot är det inte möjligt att för närvarande ha som mål att ytteriigare öka jordbruksproduktionen i norra Sverige. Det är inte heller enligt riksdagsbeslutet möjligt att med hänsyn till bl. a. den fortsatta ratio­nalisering som sker i jordbruket, garantera att en viss resursmängd behålls inom jordbruket i detta område.

I samband med beslut om reglering av priserna på jordbruksprodukter m.m. våren 1986 begärde riksdagen att regeringen utarbetar ett åtgärds­program för Norrlandsjordbruket (JoU l985/86;24, rskr. 344).

1 sitt betänkande anför jordbruksutskottet att en helhetssyn bör anläggas

på Norrlandsproblematiken. Bl.a. bör enligt utskottet uppmärksammas

möjligheterna till ökad samordning mellan å ena sidan de jordbrukspoli-

111

tiska stödformerna och å andra sidan de regionalpolitiska och arbetsmark­nadspolitiska insatserna. Hänsyn bör tas till hela livsmedelssektorns bety­delse från beredskapssynpunkt och som underiag för sysselsättning m. m. Möjligheter till kombinationssysselsättning med jordbruk och/eller skogs­bruk som bas bör övervägas. Frågor om produktionsinriktning och alterna­tiva produkter bör prövas mot bakgrund av bl. a. de klimatologiska beting­elserna.

Ett antal skrivelser har inkommit till regeringen med förslag till åtgärder rörande jordbruket i norra Sverige.

Regeringen har i budgetpropositionen 1987 (1986/87; 100 bil. 11) aviserat att ett åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige kommer att redovisas under våren 1987.

Prop. 1986/87:146

2 Jordbrukets omfattning och utveckling i norra Sverige

2.1   Sysselsättning i jordbruket och livsmedelsindustrin

Uppgifter om andelen förvärvsarbetande inom jordbruket och livsmedels­industrin redovisas från statistiska centralbyråns (SCB) folk- och bostads­räkning. Sådana räkningar genomförs vart femte år. Uppgifter finns till­gängliga från den undersökning som genomfördes år 1980 (se bl.a. tab. 14.1 sid. 379 % livsmedelskommitténs betänkande (SOU 1984:86) där uppgifter för norra Sverige finns redovisade.) Uppgifter från räkningen år 1985 förväntas föreligga under våren 1987.

2.2   Åkerareal och brukningsenheter

Jordbruket har under flera decennier varit föremål för en omfattande rationaliseringsverksamhet. Utvecklingen har bl. a. inneburit att åkerarea­len och framför allt antalet brukningsenheter minskat. 1 tabell I. redovisas hur åkerarealen har utvecklats i norra Sverige under 1980-talet samt ut­vecklingen i hela riket.

Tabell 1. Areal åker, ha, år 1980, 1983 och 1986 vid brukningsenheler med mer än 2 ha åker samt relativ utveckling 1980-1986

Län

1980

1983

1986

Relativ utveckling 1980-1986 1980=100

Värmlands

124 704

125 234

122762

98.5

Kopparbergs

66880

67091

65 660

98,2

Gävleborgs

78975

79372

77947

98.7

Väslernorrlands

63 261

63 069

62243

98.4

Jämtlands

46444

47 174

46086

99,2

Västerbottens

90178

88954

86 127

95,5

Norrbottens

46313

46728

45515

98.3

Norra Sverige

516622

517622

506340

98,0

Hela riket

2951422

2940660

2907706

98,5

Källa: SCB, Lantbrukets företagsregister

112

Av tabell 1 framgär att arealen åker har minskat i något snabbare takt i     Prop. 1986/87:146 norra Sverige jämfört med riket i övrigt mellan åren 1980 och 1986. Minsk­ningen har varit särskilt stor i Västerbottens län.

Vid bedömning av taklen i åkernedläggningen bör hänsyn tas till att i norra Sverige redovisas en avsevärt högre andel av åkermarken som obrukad än i övriga delar av landet. Så till exempel uppgår andelen obru­kad åker år 1986 i övre Norrland till 4,6% av den totalt redovisade åkerarealen medan den i riket som helhet uppgår till 1,3 %. Nedläggning av åkermark är en successiv process där arealer som redovisas som obrukade under några år i själva verket kommer att läggas ned. Detta gäller särskilt i norra Sverige. Det är därför sannolikt att nedläggningen av åkermark sker i en snabbare takt i norra Sverige än vad som framgår av tabell 1. Ökningen av åkerarealen i vissa län mellan åren 1980 och 1983 förklaras av att det under år 1981 genomfördes en lantbruksräkning som innebär en noggran­nare genomgång av företagen vad gäller åkerarealen än vad som sker vid den ordinarie uppgiflsinsamlingen till lantbruksregistret.

I tabell 2. redovisas förändringen av antalet jordbruksföretag under 1980-talet i norra Sverige och i hela riket.

Tabell 2. Antal företag med mer än 2 ha åker år 1980, 1983 och 1986 samt relativ utveckling 1980-1986

Län

1980

1983

1986

Relativ utveckling 1980-1986 1980=100

Värmlands

6218

6052

5632

90,6

Kopparbergs

3772

3645

3 353

88,9

Gävleborgs

4431

4326

4 057

91,6

Västernorrlands

4.568

4521

4161

91,1

Jämtlands

3 490

3493

3 278

93,9

Västerbottens

5968

5669

5184

86,9

Norrbottens

2786

2791

2616

93,9

Norra Sverige

31233

30497

28 281

90,6

Hela riket

117882

113888

106279

90,2

Källa: SCB, Lantbrukets företagsregister

Av tabell 2 framgår att antalet företag i norra Sverige har minskat från ca 31 200 år 1980 till ca 28 300 år 1986 eller med totalt närmare 3 000. För hela norra Sverige har minskningen skett i ungefär samma takt som i hela riket. Vid en jämförelse mellan norra Sverige och hela riket bör dock hänsyn tas till att strukturomvandlingen i dessa delar av landet sker på ett annat sätt än i övriga delar av riket. 1 norra Sverige innebär en företagsnedläggelse i många fall även att åkermarken tas ur produktion. I övriga delar av landet tillförs arealen i allmänhet en annan brukningsenhet. Den faktiska minsk­ningen av jordbruksföretag i norra Sverige kan vara större än vad som framgår av tabell 2 genom att företaget kan ha registrerats som jordbruks­företag även om jordbruksdriften lagts ned.

Av en jämförelse mellan länen i norra Sverige framgår att minskningen av antalet företag varit särskilt stor i Västerbottens län.

113

8    Riksdagen 1986/87. I saml. Nr 146

2.3 Arbetsbehov och driftsinriktning

Från lantbruksregistret publiceras uppgifter om jordbruksföretagens stan­dardiserade arbetsbehov och huvudsakliga driftsinriktning. Med standar­diserat arbetsbehov avses ett beräknat arbetsbehov med utgångspunkt från normtal över arbetsåtgång inom olika produktionsgrenar.

I tabell 3 redovisas antalet jordbruksföretag i norra Sverige år 1984 fördelade efter beräknat arbetsbehov.

Prop. 1986/87:146

Tabell 3. Antal företag med mer än 2 ha åker år 1984 fördelade efter arbetsbehov i jordbruket

Län

Arbetsbel-

lov. standardtimmar

-800

800- 1 600

1600-3 200

3200-

Samtliga

Värmlands

4 130

740

754

329

5953

Kopparbergs

2 329

446

577

247

3 599

Gävleborgs

2691

523

847

241

4302

Västernorrlands

2933

621

725

173

4452

Jämtlands

2 190

453

626

166

2435

Västerbottens

3411

780

1015

332

5.538

NorrboUens

1772

286

468

260

2786

Samtliga

19456

3849

5012

1748

30065

Källa: SCB, Lantbrukets företagsregister

Av tabell 3 framgår att det i norra Sverige år 1984 fanns drygt 30000 företag. Huvuddelen av dessa eller ca 65%, hade en driftsinriktning med ett beräknat arbetsbehov på högst 800 timmar per år. Dessa företag är mycket små och kan endast i begränsad omfattning bidraga till familjens försörjning. Även företag med ett beräknat arbetsbehov på 800-1600 timmar per år är i de flesta fall att betrakta som deltidslantbruk. Inkomster från annat håll, låga kapitalkostnader, uppskjutet underhåll m. m. kan göra det möjligt framför allt för äldre brukare att leva på denna typ av företag. Som exempel på företag, som redovisas i gruppen med ett arbetsbehov på 800-1600 timmar per år kan nämnas att 10 ha åker och 5 mjölkkor med rekryteringsdjur ger ett beräknat arbetsbehov på ca 1000 timmar per år.

I tabell 4 redovisas antalet jordbruksföretag år 1984 fördelade efter driftsinriktning.

Tabell 4. Antalet företag med mer än 2 ha åker år 1984 fördelade efter driftsinrikt­ning, procent

Län

Driflsinr

iktning

Växt-

Husdjurs-

Blandad

Ej klassific.

Samtliga

odling

skölsel

drifts-inriktning

småbruk

anlal

Värmlands

15

27

7

51

5 953

Kopparbergs

11

35

7

57

3 599

Gävleborgs

10

39

6

45

4 302

Väslernorrlands

5

42

4

49

4452

Jämtlands

5

44

3

48

3435

Väslerbotlens

5

46

5

44

5 532

Norrbollens

10

38

3

49

2786

Källa: SCB, Lanlbrukels förelagsregisler

114

Klassificering efter driftsinriktning är gjord med utgångspunkt från     Prop. 1986/87; 146 driftsgrenarnas relativa storiek vid respektive företag. Till gruppen ej klassificerade småbruk har förts företag med ett beräknat arbetsbehov i jordbruket som understiger 400 timmar per år.

Av tabell 4 framgår att närmare hälften av alla företag är klassificerade som småbruk. Vidare framgår alt husdjursskötsel som i norra Sverige i huvudsak innebär mjölkproduktion, är den dominerande produktionsfor­men.

SCB;s typklassificeringssystem ger också en möjlighet att belysa skogs­bruket och dess betydelse för jordbruksföretagen. För alla företag beräk­nas standardiserat arbetsbehov i skogsbruket enligt samma principer som för växtodling och husdjursskötsel. Detta arbetsbehov är ett mått pä om­fattningen av företagets skogsbruk.

Ett mått på skogsbrukets relativa betydelse vid företaget, dvs. av det totala arbetsbehovets fördelning mellan skogs- och jordbruk, ges av en speciell skogsbrukskod enligt följande sammanställning.

Klass      Benämning

Defmilion

A

Jordbruk, inget

Arbetsbehovet i skogsbruket mindre än

eller obelydiigt

33 % av del totala arbetsbehovet och

skogsbruk

mindre än 100 timmar

B

Jordbruk,

Arbetsbehovet i skogsbruket är mindre

komplellerande

än 33 % av del totala arbetsbehovet

skogsbruk

och minst 100 timmar

C

Jord- och skogs-

Arbetsbehovet i skogsbruket mellan

bruk, kombinerat       33% och 67% av del totala arbetsbehovet

D

Skogsbruk,

Arbetsbehovet i skogsbruket är större

kompletterande

än 67 % av det totala arbetsbehovet

jordbruk

och mindre än 1 000 limmar

E

Stort skogsbruk.        Arbetsbehovet i skogsbruket större än

komplellerande

67 % av del totala arbetsbehovet och

jordbruk

minst 1000 timmar

I tabell 5 redovisas skogsbrukets relativa betydelse i riksområden.

Tabell 5. Andel företag efter skogsbrukets relativa betydelse i riksområden år 1984, procenl

RO I

ROU

RO 111

Hela riket

Skogsbruk klass A

65                   35

24

45

Skogsbruk klass B

26                   35

,               31

31

Skogsbruk klass C

8                     5

33

19

Skogsbruk klass D

14

8

4

Skogsbruk klass E

-                      1

4

1

Antal företag

48031

44 480

21310

113 821

Källa: SCB, Lanlbrukels förelagsregister

RO 1    = Södra och mellersla Sveriges slättbygder

RO 11   = Södra och mellersla Sveriges skogs- och dalbygder

RO 111 = Norra Sverige

Av tabell 5 framgår att andelen företag med skogsbruk är högre i norra

Sverige än i övriga delar av landet.

115

2.4 Produktion

Prop. 1986/87:146

2.4.1 Mjölkproduktion

Den viktigaste animalieproduktionsformen i norra Sverige är mjölkproduk­tion. Huvuddelen av intäkterna från jordbruket i norra Sverige kommer även från mjölkproduktionen. Förändringar i mjölkproduktionens omfatt­ning kan därför sägas indikera förändringar i jordbrukets utveckling i norra Sverige. 1 tabell 6 redovisas förändringar av antalet mjölkkor i norra Sverige under 1980-talet.

Tabell 6. Antal mjölkkor vid företag med mer än 2 ha åker år 1980, 1983 och 1986 samt relativ utveckling 1980-1986

Län

1980

1983

1986

Relativ utveckling 1980-1986 1980=100

Värmlands

22 334

21877

19649

88,0

Kopparbergs

17918

17 970

16234

90,6

Gävleborgs

19819

20494

19245

97,1

Västernorrlands

18678

18499

16309

87,3

Jämtlands

17 124

16526

15081

88,1

Västerbottens

26849

25815

23 201

86,4

Norrbottens

15 298

15450

13866

90,6

Norra Sverige

138020

136631

123 585

89,5

Hela rikel

655 738

660791

599985

91,5

Källa: SCB, Lanlbrukels förelagsregisler

Norra Sverige har drygt 20% av det totala antalet mjölkkor i landet, vilket i stort sett motsvarar norra Sveriges andel av landets folkmängd. Av tabell 6 framgår att antalet mjölkkor under 1980-lalet minskat i snabbare takt i norra Sverige än inom övriga delar av landet. Det gäller särskilt Värmlands. Västernorrlands, Jämtlands och Västerbottens län.

Mjölkproduktionens utveckling avspeglas även i mejeriföretagens mjölkinvägning.

Fram till år 1984 ökade produktionen på ett i stort seu likartat säU i hela Sverige. Efter år 1984 har produktionen minskat som en följd av de åtgärder för produktionsanpassning som vidtagits, bl.a. det s.k. tvåpris­systemet. 1 tabell 7 redovisas mjölkinvägningen vid mejeriföretagen i norra Sverige och i hela riket de senaste tre åren.

116

Tabell 7. Mjölkinvägningen åren 1984,1985 och 1986 företagsvis i norra Sverige samt i      Prnn 1986/87 146

hela riket, milj. kg

F-

Förening

1984

1985

1986

Ändr. 1984-1986,%

Värmlandsmejerier

117,5

112,9

109.1

- 7,1

Dalarnas mf

108,9

106,9

100,1

- 8,1

Gefleortens mf

62,6

60.6

-57.5

- 8,1

S:a Hälsinglands mf

51,1

49.2'

46.4

- 9.2

Nedre Norrlands

Producenlförening

150,7

147,6

143,2

- 5,0

Ångermanlands mf

67,2

63,7

59.3

-11,8

Norrmejerier

131,1

126.8

124,7

- 4,9

Norrbottens läns

Producentförening

85,3

82,1

79,6

- 6,9

Hela rikel

3 677.5

3 580,9

3422,7

- 6,9

Källa: Svenska Mejeriernas Riksförening

Av tabell 7 framgår att minskningen av mjölkinvägningen efter år 1984 vid flertalet mejeriföreningar i norra Sverige har skett i en snabbare takt än i riket i övrigt. Som framgår av tabell 7 är variationen mellan olika företag betydande. Detta kan till viss del förklaras av årsmänsvariaiioner. 1 övrigt kan skillnaden förklaras av struktuella skillnader i mjölkproduktionen med en större andel små företag inom vissa områden. Avgången av mjölkprodu­center är betydligt större bland företag med ett mindre antal mjölkkor.

I tabell 8 redovisas förändringen av antalet mjölkleverantörer vid mejeri­företagen i norra Sverige samt i hela riket.

Tabell 8. Antal leverantörer till mejeriföretagen i norra Sverige samt i hela riket år 1984, 1985 och 1986

Förening

1984

1985

1986 dec.
[REDACTED_EFTERNAMN]. 1984-1986.%

Värmlandsmejerier

1344

1238

1073

-20.2

Dalarnas mf

1 150

1097

979

-14,9

GeOeonens mf

642

603

557

-13,2

S:a Hälsinglands mf

588

557

513

-12.8

Nedre Norrlands

Producenlförening

2010

1924

1751

-12,9

Ångermanlands mf

1 160

1073

929

-19,9

Norrmejerier

2 048

1903

1652

-19,3

Norrbottens läns

Producenlförening

937

891

801

-14,5

Hela rikel

35795

33810  ,

30872

-13,8

Källa: Svenska Mejeriernas Riksförening

Av tabell 8 framgår att antalet mjölkleverantörer mellan åren 1984 och 1986 har minskat avsevärt snabbare, särskilt vid Värmlandsmejerier, Ån­germanlands mejeriförening och Norrmejerier jämfört med.utvecklingen i hela riket. Dessa företags upptagningsområden är Värmlands, Västernorr­lands och Västerbottens län.

Vad gäller produktivitetsutvecklingen inom mjölkproduktionen kan framhållas att avkastningen per ko i norra Sverige ligger på samma nivå som mjölkkornas avkastning i övriga delar av landet.

117

2.4.2 Växtodling

Prop. 1986/87:146

De naturliga förutsättningarna för växtodling är mindre gynnsamma i norra Sverige än i övriga delar av landet. Vegetationsperioden är exempelvis ca 160 dagar i övre Norrlands inland jämfört med 200-210 dagar i mellersta Sverige. Frost mellan sådd och skörd begränsar antalet odlingsbara grödor och ökar risken för skördeskador.

Korn, slåttervall och matpotatis omfattar ca 70% av den totala åkerarea­len i norra Sverige. I tabell 9 redovisas avkastningen för dessa grödor år 1986.

Tabell 9. Avkastningsnivå' för korn, slåttervalP och matpotatis år 1986, kg per ha

Län

Korn

Slåttervall

Malpolalis

Värmlands

2842

4 583

19911

Kopparbergs

2825

5 502

20395

Gävleborgs

2677

5341

19074

Västernorrlands

2462

4479

17831

Jämtlands

2 597

4904

18084

Västerbouens

2 370

4213

18622

Norrbollens

2 193

4 326

14 084

Hela riket

3 552

6 191

25 899

Källa: SCB, objektiva skördeuppskallningen

' Avkasiningsnivån avser normskörd - Total skörd -'' Obevattnad

Med normskörd avses den skörd som normalt kan förväntas. Den beräk­nas med ledning av tidigare års uppgifter.

Av tabell 9 framgår att avkastningsnivån inom växtodlingen är avsevärt lägre i norra Sverige än i övriga delar av landet.

I sammanhanget kan även framhållas att avkastningsökningen i växtod­lingen är betydligt lägre i norra Sverige än i övriga delar av landet. Så till exempel redovisas i Norrlandskommitténs betänkande Ds Jo 1982;7 att avkastningen för korn i de fyra nordligaste länen ökat med ca 6% under 1970-talet medan avkastningen i Svealands slättbygder ökat med ca 20%. Skillnaden kan förklaras bl. a. av allmänt sämre odlingsbetingelser och av sämre torriäggning. Därigenom ökar riskerna för skördeskador. Såväl an­talet ersättningar som ersättningsbelopp per 1000 ha åker i skördeskade­skyddet är avsevärt högre i norra Sverige än i övriga delar av landet.

2.5 Investeringar

2.5.1 Byggnader

Statistiska centralbyrån (SCB) insamlar årligen statistik över byggnads­verksamheten i jordbruket. Uppgifter finns tillgängliga t. o. m. år 1985. Se tabell 10.

lU

Tabell 10. Antal nv-, till- och ombyggda djurstallar för nötkreatur år 1980, 1983 och      Prop. 1986/87: 146 1985

Riksområde

1980

1983

1985

518

428

159

159

115

60

244

131

57

Götaland Svealand Norrland

Hela riket

921

594

277

Källa: SCB

Av tabell 10 framgår att byggnadsverksamheten har minskat starkt un­der hela 1980-talet. Detta kan för de södra och mellersta delarna av landet till stor del förklaras av förbudet mot nybyggnad av djurstallar som gäller fr.o.m. år 1983.

Av regionalpolitiska skäl är norra Sverige i princip undantaget från nybyggnadsförbudet. Trots det har byggnadsverksamheten i Norrland minskat relativt sett mer än i övriga delar av landet.

2.5.2 Markanläggningar

Täckdikningarnas omfattning framgår av lantbruksstyrelsens statistik över projekteringarna. Se tabell ll.

Tabell 11. Täckdikning, projekterad areal, ha

Län

1982/83

1985/86

Värmlands

707

448

Kopparbergs

153

85

Gävleborgs

121

94

Västernorrlands

309

85

Jämtlands

206

90

Väslerbotlens

605

797

Norrbottens

555

446

Källa: Lantbruksstyrelsen

Av tabell 11 framgår att aktiviteten vad gäller täckdikning har tenderat att minska i samtliga län med undantag för Västerbotten under senare år. Möjligheterna att genomföra investeringar i markanläggningar av typ hu­vudavlopp och täckdikning påverkas förutom av brukningsenheternas storlek även av den arrenderade markens omfattning. Vid små bruknings­enheter som drivs extensivt är brukaren ofta inte intresserad av att genom­föra investeringar i markanläggningar. Samma sak gäller passiva markäga­re som arrenderar ut åkern och även arrendatorer som inte gärna vill utföra markanläggningar pä arrenderad åker.

Andelen arrenderad åker är i norra Sverige ungefär densamma som i övriga delar av landet - ca 40%. Av den totala åkerarealen finns i norra Sverige 36% vid företag med mindre än 20 ha åker. Motsvarande siffra för övriga delar av landet är 18 %.

119

2.6 Inkomst-och lönsamhetsförhållanden

Prop. 1986/87; 146

Den av SCB genomförda deklarationsundersökningen för jordbrukare (DU) omfattar ett slumpmässigt urval av brukningsenheter med mer än 2 ha åker. Från DU redovisas taxerade resultat från jordbruksföretagen. 1 tabell 12 redovisas bruttointäkter (exkl. ränteinkomster) minus kostnader (exkl. egenavgifter) efter balansändring m. m.

Tabell 12. Taxerade resultat i jord- och skogsbruket åren 1981, 1983 och 1985, medeltal kronor per foretag

Område Storleksgrupp

1981

1983

1985

kr.

rel.tal

kr.

rel. tal

kr.

rel.tal

ROl    20,1-30,0 30,1-50.0

36099

52 395

100 100

46489 66622

129 127

47760 68028

132 130

RO 11   20,1-30,0 30,1-50,0

51259 58467

100 100

50050

70757

98 121

52545 83076

103 142

RO 111 20,1-30,0 30.1-50,0

32682 48 863

100 100

40827 63 590

125 130

55 684 87 426

170 179

Källa: SCB, Deklaralionsundersökningen för jordbrukare

Av tabell 12 framgår att utvecklingen vad gäller taxerat resultat i jord-och skogsbruket är bättre i RO I och RO 111 än i RO 

II. 

Den positiva förändringen i RO III mellan åren 1983 och 1985 kan sannolikt bl.a. förklaras av ökade intäkter från skogsbruket.

Vad gäller jordbruket i norra Sverige bör situationen ha förbättrats under senare delen av år 1986 till följd av den kraftiga uppräkningen av prisstödet per den I juli 1986. Vidare bör utvecklingen ha påverkats posi­tivt av den förbättrade balanssituationen inom animalieproduklionen, sär­skilt mjölkproduktionen. Under år 1986 har dessutom räntenivån sänkts och kostnadsutvecklingen i övrigt stabiliserats.

I tabell 13 redovisas jordbruksföretagens inkomster från jordbruksföre­tag och från andra förvärvskällor år 1985.

Tabell 13. Taxerade nettointäkter och sammanräknad inkomst per företag

år 1985. Medeltal kr.

Område

Jordbruks­fastighet

Tjänsl

Övrigt

Sammanräknad inkomst

kr.             %

kr.

%

kr.

%

kr.            %

RO I

50603        40        63 828       50        11948        10        126379      100

ROU        31657        28        70716       62        12636        10        115009      100

RO 111       27771        23        83670       69        10509

8        121950      100

Källa: SCB, Deklaralionsundersökningen för jordbrukare

Under rubriken Övrigt i tabell 13 har hänförts inkomster av kapital,

annan fastighet, tillfällig förvärvsverksamhet och annan rörelse.

120

Av tabell 13 framgår att den genomsnittliga inkomsten av jordbruksfas-     Prop. 1986/87:146 tighet per företag är avsevärt lägre i RO 11 och 111 jämfört med RO 1. Skillnaden i sammanräknad inkomst utjämnas av att inkomst av tjänst är högre särskilt i RO 111 än i övriga delar av landet.

3 Nuvarande utformning och omfattning av stödet till jordbruket i norra Sverige

3.1 Prisstöd

Prisstöd till jordbruket i norra Sverige lämnas för att täcka produktions­kostnadsskillnader mellan produktion i norra Sverige och produktion i mellansverige. Stöd lämnas till produkterna mjölk, kött och fläsk som prisstöd samt till smågris-, get- och potatisproduktion som stöd per moder-sugga, get resp. ha. Prisstödet varierar mellan olika prisstödsområden.

I samband med 1985 års livsmedelspolitiska beslut (prop. 1984/85:166, JoU 33, rskr. 393) höjdes anslaget C 6. Prisstöd till jordbruket i norra Sverige från 330 milj. kr. för budgetåret 1984/85 till 412 milj. kr. för budgetåret 1985/86, dvs. med ca 25%. (I dessa belopp ingick då 10-12 milj. kr. som prisstöd till rennäringen, numera anslaget B 11.).

Riksdagen gjorde ett uttalande till förmån för en årlig justering av pris­stödet till jordbruket i norra Sverige. Vid riksdagsbehandlingen kritise­rades beräkningsunderlaget för norrlandsstödets stödnivåer på en rad punkter, vilket föranledde regeringen att ge statens jordbruksnämnd i uppdrag att företa en översyn av beräkningsunderlaget. Jordbruksnämn­den föreslog att en delvis reviderad beräkningsmodell i fortsättningen skulle tillämpas vid beräkningen. Den nya modellen visade att stödet till vissa produkter och områden skulle höjas, medan stödet i andra fall enligt beräkningsresultaten skulle sänkas.

Regeringen föreslog riksdagen våren 1986 (prop. 1985/86:166) att pris­stödet skulle höjas med närmare 10%. Stödet skulle enligt regeringens förslag uppgå till 410 milj. kr. budgetåret 1986/87 (beräknat utfall för år 1985/86 var 375 milj. kr.).

Riksdagen beslutade atl ytteriigare 100 milj. kr., dvs. 510 milj. kr. skulle anslås till prisstöd till jordbruket i norra Sverige för budgetåret 1986/87.

1 tabell 14 redovisas pristilläggen på olika produkter och i olika pris­stödsområden fr. o. m. den 1 juli 1986.

Tabell 14. Pristillägg på mjölk, kött och fläsk samt prisstöd för smågrisproduktion fr.o. m. den 1 juli 1986

Produkt

Prisstödsomräde

1

2a

2b

3

4

Mjölk, öre perkg

93

74

57

40

19

Kött, öre per kg

810

555

555

335

117

Fläsk, öre perkg

200

145

145

55

-

Modersugga kr. per år

1200

800

800

300

300

121

Prisstöd för smågrisproduktion lämnas för högst 60 suggor per företag.

Prisstöd till getskötsel lämnas med 325 kr. per år till företag i Norrbot­tens, Västerbottens, Jämtlands, Västernorrlands, Gävleborgs, Koppar­bergs och Värmlands län. Stöd lämnas endast till företag med minst 10 och högst 50 mjölkproducerande getter per företag.

Prisstöd till potatisodling som omfattar minst 0,5 ha lämnas med 3700 kr. per ha och år till företag i Norrbottens län och i de delar av Västerbot­tens län som ingår i prisstödsområde 1. Till företag i övriga delar av Västerbottens län samt i Jämtlands, Västernorrlands och Gävleborgs län lämnas prisstöd till potatisodling med 2 100 kr. per ha och år.

Prop. 1986/87; 146

3.2 Regionalt rationaliseringsstöd

Regionalt rationaliseringsstöd ulgår i norra Sverige enligt förordningen (1978:250) om statligt stöd till jordbrukets rationalisering i form av bidrag till utvecklingsbara företag för utförande av större och samlade investe­ringar i byggnader och markanläggningar. Bidrag utgår i regel som avskriv­ningslån och med högst 25% av kostnaderna, dock högst 250000 kr. för ekonomibyggnader.

Om det föreligger särskilda skäl kan i vissa fall bidrag utgå med högst 40% av kostnaderna, dock högst 400000 kr. för ekonomibyggnader. Bi­drag kan också utgå till produktionsfrämjande åtgärder, t.ex. för anskaff­ning av djur.

Bidrag kan i norra Sverige även ges till begränsat utvecklingsbara före­tag för utförande av investeringar i byggnader och markanläggningar. Bidrag utgår endast till begränsade investeringar, t.ex. ombyggnad av djurstall och med högst 25 % av godkänd kostnad vilket för ekonomibygg­nader är maximerat till 40000 kr.

1 tabell 15 redovisas det regionala rationaliseringsstödets omfattning.

Tabell 15. Det regionala rationaliseringsstödets omfattning budgetåren 1981/82, 1983/84 och 1985/86 1 OOO-tal kr.

Län

1981/82

1983/84

1985/86

Ek.byggn.

Markanl.

Ek.byggn.

Markanl.

Ek.byggn.

Markanl.

prod.fr

.

prod.fr

.

prod.fr

.

åtg.

åtg.

ålg.

Värmlands

2045

486

472

776

_

523

Kopparbergs

3 154

386

1818

332

-

-

Gävleborgs

3 285

216

3984

110

1834

1430

Västernorrlands

5 174

589

2524

967

2837

467

Jämtlands

6964

460

5 599

908

3 606

367

Västerbottens

7793

1301

6612

3 826

1888

4414

Norrbottens

10713

5 159

6939

6991

5 256

3407

Summa

39575

8612

28158

14082

15421

10608

Källa: Lantbruksstyrelsen

Den totala bidragsramen för inre rationalisering har minskats från 55 milj. kr. budgetåret 1981/82 till 18 milj. kr. 1986/87, varav 1,3 milj. kr. är avsedda för särskilda ändamål. Enligt beslut av riksdagen våren 1986 (prop. 1985/86:100, JoU 13, rskr. 165) skall en prioritering göras av stödet

122

till investeringar i markanläggningsföretag i Norrbottens och Västerbot-     Prop. 1986/87:146 tens län. För detta ändamål kommer under budgetåret 1986/87 att förbru­kas ca 4 milj. kr. i vardera länet.

3.3 Stöd till särskilt skuldtyngda jordbruksföretag

Riksdagen beslutade våren 1985 att anslå 40 milj. kr. som stöd till särskilt skuldtyngda jordbrukare under budgetåret 1985/86.

Enligt förordningen (1985:673) om stöd till särskilt skuldtyngda jord­bruksföretag har stöd lämnats till dem som under åren 1975-1980 har startat ett jordbruksföretag eller under denna tid har gjort större investe­ringar i fast egendom som är avsedd för jordbruksdrift. Stöd har lämnats endast till företag som uppfyller de allmänna förutsättningarna för statligt stöd enligt förordningen (1978:250) om statligt stöd till jordbrukets rationa­lisering. Stödet har lämnats endast till företag som inte förmår bära sina egna kapitalkostnader och vars ekonomiska svårigheter huvudsakligen beror på omständigheter som företagen inte råder över. Stödet har lämnats i form av lån som är ränte- och amorteringsfritt till dess företaget har förutsättningar att bära kostnaderna för lånet. Lånets storlek har bestämts efter utredning om företagets behov av ekonomiskt stöd och har lämnats med högst 750000 kr. och lägst 100 000 kr.

Antalet ansökningar, antal företag, som beviljats stöd samt beviljade belopp under budgetåret 1985/86 framgår av tabell 16.

Tabell 16. Fördelning av stöd till högt skuldsatta jordbruksföretag budgetåret 1985/86

Län

Ansökningar

Beviljade

Belopp

Medeltal

antal

antal

1 000 kr.

1 000 kr.

Värmlands

32

9

2800

311

Kopparbergs

27

6

2490

415

Gävleborgs

38

8

3000

375

Västernorrlands

33

15

3 590

240

Jämtlands

56

23

4 550

198

Västerbottens

93

14

6350

454

Norrbottens

120

22

8670

394

S:a norra Sverige

399

97

314.50

320

Övriga

161

25

85.50

346

Summa

560

122

40000

328

Källa: Lantbruksstyrelsen

Av tabell 16 framgår att huvuddelen av stödet till höga skuldsatta jord­bruksföretag har beviljats till företag i norra Sverige.

Enligt lantbruksstyrelsens bedömning fanns hösten 1986 ca 120 företag i de fem nordligaste länen där ett omedelbart behov fanns av villkorslån eller motsvarande åtgärder. Medelsbehovet för dessa företag beräknades till 400000-500000 kr. per företag eller totalt till 50-60 milj. kr. Nästan alla dessa företag har stora garantilån och staten kommer att förlora betydande belopp om företagen går i konkurs.

I sammanhanget kan även nämnas att ca 20 st företag i Norrbottens län

fått skuldlättnad genom att garantilån lösts in och omvandlats till ränte-

och amorteringsfria lån eller genom ackordsförfarande.

123

3.4 Stödformer inom ramen för jordbruksprisregleringen av      Prop. 1986/87; 146 betydelse för jordbruket i norra Sverige

3.4.1 Räntestöd

I syfte att mildra högt skuldsatta jordbrukares problem till följd av en kraftigt höjd räntenivå infördes år 1980 för hela landet ett temporärt ränte­stöd (SFS 1982:702). Räntestöd har lämnats t.o.m. budgetåret 1985/86. Räntestöd har utgått med halva beloppet som bidrag. Andra halvan är ett lån som skall betalas tillbaka med början under regleringsåret 1986/87. Dessutom tillkommer ränta fr. o. m. regleringsåret 1986/87 på den åter­stående delen. Stödet har finansierats av prisregleringsmedel. För budget­året 1985/86 anvisades 20 milj. kr. till stödet.

Enligt beslut av riksdagen våren 1986 har räntebetalning och amortering för de två första årens räntestödslån skjutits upp och kommer att börja först regleringsåret 1987/88.

3.4.2 Etableringsstod

För att underlätta för lantbrukare utan högt eget kapital att etablera sig infördes fr. o. m. den I juli 1982 för hela landet ett särskilt etableringsstod (SFS 1982:702).

Syftet med stödet är att reducera räntekostnaderna. Lån lämnas under en tid av åtta år efter det att låntagaren börjat ägna sig åt jordbruk med den del av företagarens räntekostnader som överstiger 10% de första fem åren, 11 % de därefter följande två åren och 12% det åttonde året. Godkänd skuld omfattar skulder för fastighetsförvärv, inventarier och driftskapital. Efter åtta år skrivs den skuld av som avser kostnader för inventarier och driftskapital. Efter ytterligare två år skall den del som avser fastighetsför­värv återbetalas eller omvandlas till ett garantilån.

Stöd lämnas endast i mån av tillgång på medel inom ramen för jordbruks­prisregleringen.

Det totala antalet beviljade etableringsstod fram till år 1985 uppgår till ca 1 660. Under budgetåret 1985/86 utgick 45 milj. kr. av regleringsmedel för ändamålet. Dessa medel täckte kostnaderna för dem som anslutit sig t.o.m. budgetåret 1984/85. Fr.o.m. 1985/86 har inga medel funnits till­gängliga för ytterligare företag.

Riksdagen beslutade under våren 1986 att under 1986/87 anslå 40 milj. kr. för fortsatt stöd till de företagare som redan anslutit sig till stödfor­merna. Medel avsattes således inte för nya företag.

3.4.3 Kostnadskompensation

Inom ramen för jordbruksprisregleringen avsätts vissa belopp till föräd­

lingsindustrin i norra Sverige som kompensation för deras högre kostnads­

läge. För närvarande avsätts ca 65 milj. kr. per år för mjölk, kött, fiäsk och

ägg.

124

3.5 Regionalpolitiskt stöd

Prop. 1986/87:146

Riksdagen beslutade år 1985 om mål och riktlinjer för regionalpolitiken (prop. 1984/85:115, AU 13, rskr. 354). Härvid slogs fast att regionalpoliti­ken skall inriktas på att skapa förutsättningar för en balanserad befolk­ningsutveckling i landets olika delar med tillgång till arbete, service och god miljö samt atl glesbygdens utvecklingsmöjligheter skall tas tillvara. Bl. a. anges att bedrivande av kombinationsjordbruk bör underlättas i gles­bygdsområdena. Bestämmelser om det regionalpolitiska stödet anges i förordningen (1985:648) om ändring i förordningen (1982:677) om regio­nalpolitiskt stöd.

Glesbygdsstöd

Den del av det regionalpolitiska stödet som har mest relevans i detta sammanhang är stöd enligt förordningen (1985:619) om glesbygdsstöd. Glesbygdsstöd kan i mån av tillgång på medel lämnas för att främja syssel­sättning och service i glesbygd. Med glesbygd avses stora sammanhängan­de områden med gles bebyggelse och långa avstånd till sysselsättning eller service samt skärgårdar och andra liknande områden. Närmare föreskrif­ter om vilka områden inom ett län som är att hänföra till glesbygd meddelas av länsstyrelsen. De delar av glesbygdsstödet som är av störst intresse i detta sammanhang är stöd till företag och stöd till intensifierade kommuna­la sysselsättningsinsatser i glesbygder s. k. IKS-stöd. Härutöver finns stöd till kommersiell och samhällelig service.

Stöd till företag kan lämnas i form av kreditgaranti och avskrivningslån om de ligger inom av länsstyrelsen avgränsade glesbygdsstödsområden. Avskrivningslån får lämnas för investeringar i byggnader eller andra an­läggningar som är avsedda för stadigvarande bruk, maskiner eller annan utrustning, båtar och iståndsättning av åkermark. Avskrivningslån får utgå med högst 50% av godkänd investeringskostnad dock högst 260000 kr. Stöd får inte lämnas om annat statligt stöd har lämnats eller bedöms kunna lämnas för samma ändamål. Glesbygdsstödet lämnas av länsstyrelserna. I flertalet län har prövningen av ärenden som rör de areella näringarna överlämnats till lantbruksnämnden.

IKS-stödet syftar till att ge sysselsättning åt företrädesvis äldre lokalt bunden arbetskraft. De arbetsobjekt som utförs sker i allmänhet i kommu­nal regi, men bidrag kan även lämnas till objekt i enskild regi t. ex. mindre investeringar vid jordbruksföretag.

1 tabell 17 redovisas glesbygdsstödets omfattning i norra Sverige under 1980-talet.

125

Tabell 17. Glesbygdsstödets omfattning budgetåren 1981/82,  1983/84 och 1985/86,      Prop. 1986/87: 146 milj. kr.

Län

1981/82

1983/84         1985/86

Värmlands

2,1

8,4

11,6

Kopparbergs

2.0

7.9

7.7

Gävleborgs

2.8

7.7

12,6

Väslernorrlands

5,4

11,2

21,3

Jämtlands

7.8

17,9

19,8

Västerbollens

6.8

24,2

22,3

Norrbottens

11,7

25,8

21.5

Norra Sverige

38,6

103,1

116.8

Av tabell 17 framgår bl. a. att under budgetåret 1985/86 beviljades gles­bygdsstöd med totalt 116,8 milj. kr. till norra Sverige. Härav fick 330 företag inom de areella näringarna avskrivningslån med över 20 milj. kr. och kreditgarantier med ca 15 milj. kr. Av dem var ca 200 jordbruksförelag medan övriga rörde bl. a. fiske, skogsbruk eller trädgård. Av de 330 företa­gen var ca 10% kombinationsföretag där företagaren även hade annan sysselsättning än den stödet avsåg.

Annat regionalpolitiskt stöd

Övriga regionalpolitiska stödformer berör jordbruket främst indirekt ge­nom allmän förstärkning av näringslivet, sysselsättningen eller infrastruk­turen i regionen, samt möjligen vid en jordbrukares satsning på andra näringar, t. ex. pälsdjursuppfödning och vattenbruk. Lokaliseringsstöd i form av lån och bidrag riktar sig annars i första hand till industri och turism. Inte heller övriga regionalpolitiska stödinsatser såsom sysselsätt­ningsstöd, transportstöd och sänkta arbetsgivaravgifter i Norrbotten har direkt betydelse för jordbruket. Däremot kan de projektmedel som länssty­relserna disponerar för utvecklingsarbete även komma jordbrukssektorn till del.

3.6 Arbetsmarknadspolitiska stödformer

Arbetsmarknadsservice

Anslaget inkluderar förutom förmedling och arbetsvägledning även stöd vid geografisk rörlighet. Personer sysselsatta inom jordbruket kan själv­klart få del av dessa stödformer. Praktiskt föreligger ändå ofta vissa svårig­heter för t. ex. gruppen undersysselsatta jordbrukare/jordbruksarbetare. Denna kategori finns sällan anmäld som arbetssökande på förmedlingen. Inte heller vid driftsinskränkningar av mindre omfattning (färre än fem personer) får förmedlingen vetskap om förändringarna. I dessa fall förelig­ger inte någon varselskyldighet.

Arbetsmarknadsutbildning

Den totala utbildningsvolymen för arbetsmarknadsutbildning budgetåret

86/87 får uppgå till 125 000 kursdeltagare, fördelat med 85 000 deltagare på

126

särskilt anordnad utbildning och med 20000 deltagare på kurser inom det Prop. 1986/87:146 reguljära utbildningsväsendet och övriga kurser. För dessa båda utbild­ningsformer kan jordbrukare/jordbruksarbetare som är eller löper risk att bli arbetslös och i övrigt uppfyller villkoren för arbetsmarknadsutbildning beviljas utbildningsbidrag. Inom den särskilt .anordnade arbetsmarknads­utbildningen kan även tio procent av utbildningsplatserna utnyttjas för icke arbetslösa. Den tredje utbildningsformen, AMU i företag, medger utbild­ning av 20000 kursdeltagare och är främst riktad mot tillverkningsindu­strin. Stödformen är i sin helhet inte tillämpbar inom jordbruksnäringen.

Arbetslöshelsersättning

Ersättning till arbetslöshetskassor och det kontanta arbetsmarknadsstödet utgår över arbetsmarknadsanslagen.

1 december 1986 uppbar lotalt I 399 personer arbetslöshetsersättning tillhöriga lantarbetarnas arbetslöshetskassa, varav 296 bosatta i skogs­länen.

Sysselsäitiningsskapande åtgärder

Beredskapsarbeten

Från anslaget bekostas statliga och kommunala beredskapsarbeten samt enskilda beredskapsarbeten av investeringskaraktär. Beredskapsmedlen får i östra Norrbotten användas för stimuleringsåtgärder t.ex. utbildning och marknadsföring till etablerade och nystartade företag i syfte att varak­tigt minska den höga arbetslösheten.

Startbidrag utgår till anordnaren i form av grundbidrag och tilläggsbi­drag.

Rekryteringsstöd

Rekryteringsstöd kan utgå till arbetsgivare med 50% i statsbidrag av totala lönekostnaden. Stödformen skall underiätta anställning av långtidsarbets­lösa eller i övrigt svårplacerad arbetskraft.

Staria-egel-bidrag

Bidrag kan utgå till arbetslösa för att starta egen verksamhet. Bidraget är avsett att vara ett tillskott till rörelseidkarens försöijning under inlednings­skedet av verksamhet som bedöms få en tillfredsställande lönsamhet och ge bidragstagaren en varaktig sysselsättning. Ersättning lämnas under högst sex månader med belopp som motsvarar dagpenningen från arbets­löshetskassa eller kontant arbetsmarknadsstöd.

Särskilda försök alt stödja arbetslös ungdom

För att stödja olika projekt för arbetslösa ungdomar disponerar regeringen

15 milj. kr.

127

Statsbidrag för ungdomslag

Prop. 1986/87:146

Ersättning ges till offentliga arbetsgivare för anordnande av ungdoms­platser för arbetslösa ungdomar 18-20 år.

3.7 Övrigt

Utöver de särskilda insatser för jordbruket i norra Sverige som redovisas i föregående avsnitt kan även nämnas annan statlig verksamhet som har stor betydelse för utvecklingen av jordbruket i norra Sverige.

1 detta sammanhang bör bl.a. erinras om den forsknings- och försöks­verksamhet som bedrivs vid Sveriges lantbruksuniversitet. För verksam­het i norra Sverige har lantbruksuniversitetet försöksstationer i Röbäcks­dalen och Öjebyn.

Vidare kan nämnas att av de totala kostnaderna för lantbruksnämnder­nas rådgivning avser närmare 30% insatser i norra Sverige. Detta motsva­rar en kostnad av ca 20 milj. kr. varav ca 2 milj. kr. avser rådgivning till rennäringen.

4 Tidigare översyner av stödet till jordbruket i norra Sverige

4.1 Kommittén för översyn av stödet till jordbruket i norra Sverige samt 1983 års livsmedelskommitté

Den I juli 1981 tillkallades en kommitté för att se över stödet till jordbruket i norra Sverige (Norrlandskommittén). Kommittén överlämnade sitt betän­kande hösten 1982. (Statligt stöd till jordbruket i norra Sverige, Ds Jo 1982:7) Efter remissbehandling överlämnades betänkandet till 1983 års livsmedelskommitté (LMK). LMK:s förslag överensstämmer med Norr­landskommitténs.

Enligt Norrlandskommittén och LMK bör det regionala rationaliserings­stödet vara så utformat att likviditeten och den ekonomiska stabiliteten förbättras framför allt under de första åren efter det att en investering har utförts. Stöd till större investeringar vid utvecklingsbara företag föreslogs därför utgå i form av räntebidrag och startbidrag.

Räntebidrag föreslogs endast lämnas om investeringen i ekonomibygg­nader uppgick till mer än 300000 kr. Den garanterade räntan skulle vara 10% under år 15, 11% under år 6-7 och 12% under år 8. I vissa fall skulle den garanterade räntan kunna sänkas till 8% under de tre första åren.

Till investering i ekonomibyggnad som uppgår till högst 300000 kr. föreslogs stöd utgå i form av investeringsbidrag med högst 25% av god­känd kostnad. Till investering i ekonomibyggnader vid begränsat utveck­lingsbara företag föreslogs investeringsbidrag kunna utgå med högst 25 % dock högst 75 000 kr.

Stöd till markanläggningar på bestående åker föreslogs utgå i form av

128

investeringsbidrag med högst 50% av godkänd kostnad om åtgärden avsåg     Prop. 1986/87; 146 för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp. Till övriga markanläggningar föreslogs investeringsbidrag kunna utgå med högst 25 % (i vissa fall 40 %) av godkänd kostnad.

Såväl Norrlandskommittén som LMK föreslog en samordning av till­lämpningen av glesbygdsstödet och det regionala rationaliseringsstödet. Samordningsförslaget innebär i princip att stöd till ekonomibyggnader och markanläggningar i glesbygdsområdena i första hand lämnas enligt gles­bygdsförordningen. Vid större investeringar föreslogs att regionalt ratio­naliseringsstöd utgår till den del av investeringen vartill bidrag enligt glesbygdsförordningen inte kan utgå (för närvarande investeringar över 520000 kr.).

4.2 Lantbruksstyrelsens arbetsgrupp för översyn av vissa stödformer på jordbrukets område

I riksdagens beslut den 6 juni 1985 om livsmedelspolitiken (prop. 1984/85; 166, JoU 33, rskr. 393) behandlades bl.a. frågan om högt skuldsatta jord­brukares problem, det regionala rationaliseringsstödel och frågan om för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp i Norrbottens län. Enligt riks­dagsbeslutet har lantbruksstyrelsen att följa utvecklingen vid högt skuld­satta jordbruksföretag och redovisa behovet av åtgärder till regeringen.

Regeringen gav den 17 juni 1985 lantbruksstyrelsen i uppdrag att i samband med redovisning av frågor beträffande högt skuldsatta jordbruka­res problem även utvärdera etableringsstödet. 1 uppdraget ingick även att lämna förslag om det regionala rationaliseringsstödet och frågan om inves­teringar i för fiera fastigheter gemensamma huvudavlopp i Norrbottens län. Till uppdraget hörde vidare att redovisa kostnaderna för de åtgärder som föreslogs med förslag till finansiering.

I en rapport från oktober 1985 behandlar lantbruksstyrelsen de i utred­ningsuppdraget ingående frågeställningarna med undantag av hur nyetable­ringen vid jordbruksföretag långsiktigt skall lösas. Styrelsen har för avsikt att senare återkomma i denna fråga.

1 rapporten lämnas följande förslag.

Med ledning av tillgängligt statistiskt material konstateras atl skuldök­ningen vid jordbruksföretagen under de första åren av 1980-talet har varit ungefär densamma i såväl södra och mellersta Sveriges slättbygder som i norra Sverige. 1 mellersta Sveriges skogsbygder har skulderna däremot ökat i snabbare takt än i andra regioner.

Vidare konstateras att skulderna i jordbruket generellt sett har utveck­lats på ungefär samma sätt i olika storleksgrupper under den analyserade perioden. Några skillnader av betydelse i skuldökningen mellan självägan­dejordbrukare och arrendatorer har inte kunnat konstateras.

Enligt rapporten är skuldnivån i jordbruket generellt sett inte oroande.

Av tillgängligt material framgår att problemet med en hög skuldsättning är

begränsat till företag där nyetablering och/eller större investering ha skett

under senaste 10-årsperioden och till stor del finansierats med främmande

kapital. Vidare synes större företag med hög årlig investeringsaktivitet ha

129

9   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 146

större ekonomiska problem än mindre företag med en förhållandevis lägre     Prop. 1986/87:146 investeringsaktivitet. Det bör framhållas att i det statistiska underlaget döljer sig individuella resultat som avviker i såväl positiv som negativ riktning från den bild som det statistiska underiaget ger.

I rapporten föreslås att lån som är ränte- och amorteringsfria under viss tid - benämnda villkorslån - skall kunna lämnas till jordbrukare som har en sådan skuldbörda att en sänkning av kapitalkostnaderna framstår som nödvändig och meningsfull. Villkorslån bör ses som ett medel för att på ett smidigt sätt kunna genomföra ett rekonstruktionsarbete. Ett villkorslån bör utformas enligt i stort sett samma regler som under budgetåret 1985/86 gällde för lån till särskilt skuldtyngda jordbruksföretag. Detta innebär att äterbetalningsskyldigheten och räntevillkoren bör omprövas efter fem år.

Vidare föreslås att betalning av ränta och amortering på räntestödslån inte bör aktualiseras så länge företaget inte kan bära räntekostnaden för villkorslånet. Kan villkorslånet inte betalas tillbaka utan efter ett antal år måste skrivas av, bör räntestödslån som företagaren kan ha behandlas på samma sätt.

Det regionala rationaliseringsslödet bör enligt lantbruksstyrelsens för­slag ges en inriktning som i sina huvuddrag överensstämmer med gles­bygdsstödet. Stöd till jordbruksföretag i norra Sverige bör enligt rapporten kunna utgå till ekonomiskt utvecklingsbara företag. Till ekonomiskt ut­vecklingsbara företag bör hänföras företag som i dag ryms inom begreppen utvecklingsbara och begränsat utvecklingsbara företag. 1 det ekonomiskt utvecklingsbara företagets verksamhet bör förutom jord- och skogsbruks­verksamhet kunna inräknas även annan verksamhet som är av betydelse för föreetagets samlade resultat. Även inkomst av tjänst utanför det egna företaget bör ingå i helhetsbedömningen när man bedömer företagets eko­nomiska utvecklingsbarhet.

Regionalt rationaliseringsstöd bör enligt lantbruksstyrelsens förslag lik­som hittills utgå i form av investeringsbidrag. Bidrag till ekonomibygg­nader bör utgå med högst 25%- av godkänd kostnad, dock högst 300000 kr. Om särskilda skäl föreligger bör bidrag kunna utgå med högst 40%, dock högst 500000 kr. Förhöjt bidrag (40% eller 500000 kr.) bör endast utgå i sådana fall då en från allmän synpunkt önskvärd investering inte kan genomföras utan förhöjt bidrag. Bidrag bör även utgå till produktionsfräm­jande åtgärder.

Bidrag till investeringar i ekonomibyggnader bör inte utgå om bidragsbe­loppet understiger 5 000 kr.

Stöd till varaktiga investeringar i markanläggningar på bestående åker bör enligt förslaget kunna utgå utan prövning av företagets möjligheter att bestå och utvecklas som en självständig enhet. Den enda prövning, som behöver ske vad gäller åtgärden och företaget, är att det är fråga om en varaktig och från allmän synpunkt lämplig åtgärd som utförs på bestående åker.

Vidare föreslogs att bidrag bör kunna utgå med högst 50% av godkänd kostnad för utförande av för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp. I Norrbottens län bör bidrag kunna utgå med högst 75 %.

Bidrag till täckdikning och andra markanläggningar föreslogs kunna utgå

130

med högst 25% av godkänd kostnad. Om .särskilda skäl föreligger bör     Prop. 1986/87; 146 bidrag kunna utgå med högst 40% av godkänd kostnad. Till markanlägg­ning bör liksom nu räknas grundkalkning som utförs i samband med annan markförbättringsåtgärd.

Medelsbehovet för villkorslån uppskattades av lantbruksstyrelsen till 200 milj. kr. i hela landet under en 5-årsperiod fördelat med 40 milj. kr. per år. Mellan åren 1980-1984 har sammanlagt 218 milj. kr. eller i genomsnitt drygt 40 milj. kr. per år betalats ut i form av räntestöd.

Medelsbehovet för regionall raiionaliserlngsstöd uppskattades till 55 milj. kr. per år, varav 30 milj. kr. avser stöd till ekonomibyggnader och 25 milj. kr. stöd till markanläggningar.

Enligt lantbruksstyrelsen, talar den av styrelsen föreslagna inriktningen av det regionala rationaliseringsstödet och den föreslagna synen på vad som är ett ekonomiskt utvecklingsbart företag i norra Sverige, för en administrativ samordning av glesbygdsstöd till jordbruksföretag och ra­tionaliseringsstödet. Därför föreslog lantbrukstyrelsen att lantbruksnämn­derna i norra Sverige årligen tilldelas en medelsram för glesbygdsstöd till lantbruk och att lantbruksnämnderna även bör besluta i ärenden om gles­bygdsstöd tili lantbruk.

5 Överväganden och förslag

5.1 Allmänna utgångspunkter

Enligt riksdagens beslut om livsmedelspolitiken år 1985 (prop. 1984/85; 166, JoU 33, rskr. 393) finns, med anledning av jordbrukets stora betydelse för befolkning, sysselsättning, service och miljö, skäl att behålla ett regionalpolitiskt motiverat stöd till näringen i denna del av landet. Detta ansågs betydelsefullt även från försörjningsberedskapssynpunkt. I sam­band med beslutet om regleringen av priserna på jordbruksprodukter våren 1986 (prop. 1985/86; 166, JoU 24, rskr. 344) begärde riksdagen att regering­en utarbetar ett åtgärdsprogram för Norrlandsjordbruket.

Utvecklingen inom jordbruket har under 1980-talet kännetecknats av en försämrad lönsamhet bl.a. som en följd av överskotten av jordbrukspro­dukter. Den allmänt försämrade lönsamheten har även drabbat jordbruket i norra Sverige. 1 avsnitt 2 redovisas jordbrukets omfattning och utveckling i norra Sverige under 1980-talet. Härav framgår att denna i stort överens­stämmer med utvecklingen inom landet i övrigt. Inom vissa områden har dock utvecklingen inneburit en snabbare minskning av jordbruket än inom landet i övrigt. Mjölkproduktionen i norra Sverige har tenderat att minska snabbare än i övriga delar av landet.

Av avsnitt 3 framgår att betydande statligt stöd lämnas till jordbruket i norra Sverige. Sammantaget är de statliga insatserna för stöd till jordbru­ket i norra Sverige av storleksordningen 600 milj. kr. per år.

Per den I juli 1986 skedde en kraftig uppräkning av prisstödet till jord­

bruket i norra Sverige. Under budgetåret 1985/86 vidtogs särskilda åtgär­

der för högt skuldsatta jordbrukare. Huvuddelen av insatserna, drygt 30

131

miljoner kr.,avsåg norra Sverige. Vidare har räntenivån sänkts och pro- Prop. 1986/87; 146 duktionskostnaderna i övrigt stabiliserats. Sammantaget har dessa åtgär­der medfört att förutsättningarna för jordbruket i norra Sverige bör ha förbättrats under innevarande budgetår. Norrlandsjordbruket bör även komma att påverkas positivt av de generella jordbrukspolitiska åtgärder som vidtages för att förbättra situationen för hela näringen. Detta gäller inte minst åtgärder för att minska spannmålsöverskotten.

Utöver generella jordbrukspoliiiska insatser och tidigare insatser kan dock ytterligare åtgärder behövas för att förbättra situationen för jordbru­ket i norra Sverige. Inte minst viktiga i detta sammanhang är åtgärder som minskar skillnader i produktionskostnader mellan norra Sverige och övriga delar av landet samt värnar sysselsättningen och miljön.

5.2 Prisstöd

Prisstödet till jordbruket i norra Sverige syftar till att kompensera för de högre produktionskostnaderna i detta område jämfört med områden i mellersta Sverige. Prisstödet differentieras mellan olika stödområden så att stödet successivt ökar längre norrut och är högst i nordligaste Sveriges inland. En översyn av beräkningsunderlaget genomfördes av statens jord­bruksnämnd så sent som under budgetåret 1985/86. Det har därför i detta samrnanhang inte funnits anledning att närmare överväga utformningen av Stödet.

Genom beslut av riksdagen år 1986 skedde en kraftig uppräkning av prisstödet med 135 milj. kr. från 375 milj. kr. budgetåret 1985/86 till 510 milj. kr. för budgetåret 1986/87. Detta innebär en höjning med 100 milj. kr. utöver justering med hänsyn till det nya beräkningsunderlag som framta­gits av jordbruksnämnden. Med hänsyn till kostnadsutvecklingen inom jordbruket under det senaste året finns inte skäl att räkna upp stödet per den I juli 1987. Justeringar av prisstödet bör i fortsättningen ske med hänsyn till förändringar i kostnadsutvecklingen i jordbruket.

Därutöver finns skäl att med jämna mellanrum, förslagsvis vart tredje år, genomföra en närmare översyn av prisstödet.

De geografiska gränserna bygger bl.a. på produktionskostnadskalkyler för olika områden. Områdesindelningen ändrades senast genom beslut av riksdagen år 1986 (prop. 1985/86:166, JoU 24, rskr. 344). Det bör även i fortsättningen i första hand ankomma på regeringen och statens jordbruks­nämnd att meddela föreskrifter om mindre ändringar i gränsdragningen mellan stödområdena. Även dessa frågor bör prövas med jämna mellan­rum av jordbruksnämnden.

5.3 Investeringsstöd

5.3.1 Allmänt

Riksdagen har uttalat att investeringarna i jordbruket i norra Sverige i

huvudsak bör vara ersättningsinvesteringar för att behålla nuvarande pro­

duktionsvolym. Mot denna bakgrund finns det anledning att överväga att

132

investeringsverksamheten får en något annoriunda inriktning än hittills.     Prop. 1986/87:146 Befintliga resurser bör i större utsträckning tas till vara, förbättras och successivt utvecklas även om det innebär att jordbrukarfamiljen inte kan få full sysselsättning på brukningsenheten. Det regionala rationaliseringsstö­det bör anpassas i denna riktning.

Rationaliseringsstödet bör, som lantbrukssyrelsen tidigare föreslagit, ges en inriktning som i sina huvuddrag överensstämmer med glesbygdsstö­det. Stöd till jordbruksföretag i norra Sverige bör kunna utgå till ekono­miskt utvecklingsbara företag. Med ekonomiskt utvecklingsbara företag bör avses företag som bedriver enbart jordbruk eller jordbruk i kombina­tion med skog eller någon annan verksamhet. Exempel på kompletterande produktionsgrenar kan vara vattenbruk, trädgårds- och köksväxtodling, get- och fårskötsel, biodling, pälsdjursuppfödning, viltproduktion, bär- och svampplockning, turism m. m.

Till ekonomiskt utvecklingsbara företag bör räknas företag som i dag ryms inom begreppen utvecklingsbara och begränsat utvecklingsbara. I det ekonomiskt utvecklingsbara företagets verksamhet bör förutom jord-och skogsbruksverksamhet inräknas även annan verksamhet som är av betydelse för företagets samlade resultat. Även inkomst av tjänst utanför det egna företaget bör ingå i den helhetsbedömning som måste göras av företagets ekonomiska utvecklingsbarhet. Detta innebär att brukaren inte alltid behöver få sin huvudsakliga sysselsättning i och inkomst från företa­get. Verksamheten i det kombinerade företaget skall dock vara av betydel­se för brukarens sysselsättning och försörjning. Det bör understrykas att för att ett företag skall kunna betraktas som ekonomiskt utvecklingsbart så måste såväl företaget som enskilda verksamheter kunna lämna ett med hänsyn till resursinsatsen godtagbart ekonomiskt överskott.

Det företagsbegrepp som föresläs skapar förutsättningar för en fiexibel tillämpning av rationaliseringsstödet. Detta bör också komma till uttryck vid tillämpningen. I områden med goda förutsättningar för jordbrukspro­duktion såsom i norra Sveriges kustbygder bör brukningsenhetens jord-och skogsbruk i regel vara den dominerande delen i företaget. Vidare bör rationaliseringsstöd inte lämnas på ett sådant sätt att en framtida utveck­ling av företagets eller andra jordbruksföretags verksainhet försvåras.

I andra områden med mindre goda förutsättningar för jordbruksproduk­tion kan andra verksamheter än jordbruksverksamheten mycket väl vara den dominerande delen i företaget. Jordbruksverksamheten blir då ett komplement till övriga verksamheter på samma sätt som andra verksam­heter i de bättre jordbruksbygderna blir ett komplement till jordbruksverk­samheten.

Den syn som här redovisas på vad som är ett ekonomiskt utvecklings­bart företag innebär att det inte blir någon klar gräns mellan de företag som kan komma ifråga för glesbygdsstöd och de företag som bör komma ifråga för rationaliseringsstöd. För att på bästa sätt utnyttja de ekonomiska resurser som ställs till förfogande inom såväl glesbydsstödets som ratio­naliseringsstödets ram, bör stödgivningen ske efter likartade principer.

Samtidigt måste även i fortsättningen beaktas behovet av att genom

bl. a. reinvesteringar ta tillvara resurserna vid utvecklade och utvecklings-

133

10    Riksdagen 1986/87. I .saml. Nr 146

bara företag som exempelvis i norra Sveriges kustbygder och där jord-     Prop. 1986/87:146 bruksproduktionen även i fortsättningen kommer att vara den domineran­de delen i företagen.

Den här föreslagna anpassningen av det regionala rationaliseringsstödet och de extra resurser som i det följande föreslås ställas till förfogande under en treårsperiod innebär sammantaget en väsentlig förstärkning av stödet till de areella näringarna i syfte att främja sysselsättningen.

Norrlandskommittén föreslog att startbidrag skulle kunna utgå med högst 100 000 kr. i samband med utförande av större investeringar i ekono­mibyggnader och markanläggningar. Startbidraget var avsett som ett stöd till företaget och företagaren under de första åren av ett uppbyggnads­skede.

Om det regionala rationaliseringsstödet främst inriktas mot ersättnings­investeringar och successiv uppbyggnad av företagen minskar behovet av startbidrag. Det är därför inte motiverat att införa ett startbidrag.

Livsmedelskommittén föreslog även att räntebidrag skulle kunna utgå till större investeringar i ekonomibyggnader vid utvecklingsbara företag.

Ett stödsystem som innebär att kapitalkostnaderna på sikt stiger förut­sätter att de totala intäkterna och kostnaderna utvecklas på ett för det enskilda företaget fördelaktigt sätt. Kostnaderna i jordbruket har under 1980-talet som nämnts stigit snabbare än intäkterna. Stöd i form av räntebi­drag innebär även att skuldsättningen i företaget blir högre och därmed också brukarens risktagande.

Mot bakgrund av det anförda och med beaktande av riksdagens uttalan­de om det regionala rationaliseringsstödets inriktning är det inte motiverat att införa ett räntebidrag till större investeringar. Startbidrag och räntebi­drag bör kunna prövas i samband med frågan om nyetablering inom jord­bruket.

5.3.2 Stöd till ekonomibyggnader

Regionall rationaliseringsstöd till ekonomibyggnader bör utgå i form av investeringsbidrag med högst 25% av godkänd kostnad. Det bidrag som högst kan utgå bör höjas från nuvarande 250000 kr. till 300000 kr. Det bidrag som kan utgå om särskilda skäl föreligger bör höjas från nuvarande 40% till 50% av godkända kostnader. Det bidrag som högst kan utgå bör höjas från nuvarande 400000 kr. till 500000 kr. Förhöjt bidrag (50% eller 500000 kr.) bör endast utgå i sådana fall då en från allmän synpunkt önskvärd investering inte kan genomföras utan förhöjt bidrag.

Maximibeloppen har varit oförändrade sedan 1978 och den föreslagna höjningen är mindre än ökningen av byggnadskostnaderna under samma period. Med hänsyn till den av riksdagen förordade inriktningen av det regionala rationaliseringsstödet finns dock inte skäl att föreslå en uppräk­ning av maximibeloppen motsvarande ökningen av byggnadskostnaderna.

Bidrag till produktionsfrämjande åtgärder bör liksom nu kunna utgå i

samband med utförande av större investering i ekonomibyggnader. Den

produktionsfrämjande åtgärden skall medföra en effektivisering av pro-

134

duktionen och ha karaktär av investering, såsom anskaffning av bättre     Prop. 1986/87:146 djurmaterial etc.

Kreditgarantier för län till investeringar i byggnader på jordbruksföretag bör lämnas enligt rationaliseringsförordningen till ekonomiskt utvecklings­bara företag.

5.3.3 Markanläggningar

Täckdikningen och markens tillstånd i övrigt har stor betydelse för avkast­ningen. Norrlandskommittén konstaterade aft de skillnader i produktions­kostnad som finns mellan norra och mellersta Sverige i huvudsak beror på skillnader i markens avkastningsförmåga. Sä t.ex. visar genomförda un­dersökningar att för vall och korn, som är de viktigaste grödorna i norra Sverige uppgår normskörden till ca 60-70% av möjlig avkastningsnivå. En stimulans av investeringar i markanläggningar såsom huvudavlopp, täckdiken, grundkalkning m. m. ansågs därför angelägen. Behovet av inve­steringar i huvudavlopp är särskilt stort i Norrbottens län.

Investeringar i markanläggningar kan i många fall med fördel utföras gemensamt för flera fastigheter t.ex. täckdikning av sammanhängande markområden som ingår i flera fastigheter. I andra fall är gemensamt utförande nödvändigt, exempelvis investeringar i huvudavlopp som av­vattnar marken från flera fastigheter. Behovet av att stimulera ett gemen­samt utförande bör komma till uttryck vid stödets utformning.

Lantbruksstyrelsen uppskattade år 1980 behovet av investeringar i hu-vudavlopp till 190 milj. kr. under en tioårsperiod och i täckdiken till 160 milj. kr. Totalt berörd areal uppskattades till drygt 37000 ha åker. Till investeringarna i huvudavlopp föreslog lantbruksstyrelsen att bidrag skulle utgå med sammanlagt 75% och till investeringarna i täckdiken med sam­manlagt 40%. Det totala behovet av bidrag beräknades med dessa förut­sättningar till 21 milj. kr. per år.

Regeringen anvisade år 1982 särskilda medel med 5 milj. kr. för att underlätta utförandet av för flera fastigheter gemensamma huvudavlopp i Norrbottens län. Härigenom kunde, utöver det regionala rationaliserings­stödet, i Norrbottens län under budgetåret 1982/83 och 1983/84 särskilt stöd lämnas med ytteriigare 35% till investeringar i huvudavlopp.

Täckdikningen har inte ökat i omfattning i Norrbotten sedan år 1980. Prioriteringen av huvudavloppen har gjort att resurserna inte har räckt till för att även öka täckdikningsverksamheten.

Stöd till varaktiga investeringar i markanläggningar på bestående åker bör kunna utgå utan prövning av företagets möjligheter att bestå och utvecklas som en självständig enhet. Den enda prövning, som behöver ske vad gäller åtgärden och företaget, är att det är fråga om en varaktig och från allmän synpunkt lämplig åtgärd som utförs på bestående åker.

Stöd till markanläggningar bör utgå i form av investeringsbidrag. Stödet bör utformas bl. a. med hänsyn till behovet av att stimulera utförandet av olika typer av markanläggningar.

Vissa markinvesteringar, såsom huvudavlopp, berör som nämnts i regel

flera fastigheter. En del av dessa fastigheter ägs av aktiva jordbrukare,

135

som kan ha intresse av att en förbättring av huvudavloppet kommer till Prop. 1986/87:146 stånd, medan andra fastigheter ägs av passiva markägare, som inte har samma intresse av att utföra markinvesteringar. För att undvika kost­samma och arbetskrävande syneförrättningar enligt vattenlagen är det angeläget att frivilliga överenskommelser kan komma till stånd. För att det skall vara möjligt att få till stånd sådana överenskommelser fordras en ganska hög stimulans.

Behovet av en hög stimulans till huvudavlopp är även motiverat med hänsyn till de sammanlagda kostnaderna för att fä en tillfredsställande torriäggning av marken. 1 många områden i norra Sverige, framför allt i Norrbottens län, är dessa kostnader större än markens saluvärde. Investe­ringar i markanläggningar, som är nödvändiga för att de naturiiga produk­tionsbetingelserna i norra Sverige skall kunna tas till vara, kan därför i många fall inte förväntas komma till utförande utan ett relativt högt inves­teringsbidrag.

Bidrag bör kunna utgå med högst 50 % av godkänd kostnad för utförande av för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp. Bidrag för utförande av för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp i Norrbottens län bör lämnas enligt rationaliseringsförordningen med högst 75% av godkänd kostnad.

Behovet av stimulans för utförande av täckdikning och andra markan­läggningar är i regel mindre än behovet av stimulans för utförande av huvudavlopp. Bidrag till täckdikning och andra markanläggningar bör kun­na utgå med högst 25% av godkänd kostnad. Om särskilda skäl föreligger bör bidrag kunna utgå med högst 50% av godkänd kostnad.

Avgörande för om bidrag skall lämnas med mer än 25% av godkänd kostnad bör vara att det finns ett starkt stimulansbehov för att en från allmän synpunkt lämplig åtgärd skall komma till utförande.

Investeringar i markanläggningar medför i vissa fall att även andra markförbättrande åtgärder kan behöva utföras. Till markanläggning bör därför liksom nu är fallet räknas grundkalkning som utförs i samband med annan markförbättringsåtgärd. Gmndkalkningen bör som regel avse sam­ma åkerareal som är föremål för annan markförbättringsåtgärd. Om sär­skilda skäl finns bör bidrag kunna lämnas till grundkalkning utan samband med annan markförbätlringsåtgärd.

Kreditgaranti för lån till investeringar i markanläggningar på jordbruks­företag bör lämnas enligt rationaliseringsförordningen till ekonomiskt ut­vecklingsbara företag.

5.3.4 Samordning av glesbygdsstöd och regionalt rationaliseringsstöd

Livsmedelskommittén föreslog en samordning av glesbygdsstöd och regio­

nalt rationaliseringsstöd.I princip innebar förslaget att i de områden där

glesbygdsstöd kan utgå skulle bidrag till investeringar i ekonomibyggnader

och markanläggningar lämnas enligt glesbygdsförordningen upp till en

investeringskostnad på 400000 kr. Om investeringskostnaden översteg

400000 kr. skulle resterande del prövas enligt rationaliseringsförordning­

en.

Sedan livsmedelskommittén lämnade sitt förslag har glesbygdsstödets

136

bidragstak höjts från 200000 kr. till 260000 kr. Detta innebär att 50% i Prop. 1986/87:146 bidrag kan lämnas upp till en investeringskostnad på 520000 kr. Mot denna bakgrund och även med hänsyn till den föreslagna inriktningen av det regionala rationaliseringsstödet mot i huvudsak successiv uppbyggnad av företag och en stimulans av ersättningsinvesteringar framstår en teknisk samordning av glesbygdsstödet och det regionala rationaliseringsstödet såsom livsmedelskommitténs förordade för närvarande som mindre ange­läget. Med den inriktning av det regionala rationaliseringsstödet som föror­das i det föregående bör i norra Sveriges inland vara möjligt att lämna investeringsbidrag till ekonomibyggnader med 50% av godkänd kostnad. Därigenom kan en godtagbar stimulans uppnås utan att stöd till en och samma investering lämnas enligt två förordningar.

Mot en teknisk samordning av det regionala rationaliseringsstödet och glesbygdsstödet talar behovet av medel för reinvesteringar vid jordbruks­företag utanför det område som omfattas av glesbygdsstödet.

Administrativt är de båda stödformerna för närvarande samordnade genom att glesbygdsstöd till areella näringar i flertalet län handläggs av lantbruksnämnderna. Principiella överväganden m.m. om bl.a. stödgiv­ningens inriktning och speciella insatser i vissa regioner bör göras i samråd mellan lantbruksnämnden och länsstyrelsen i resp. län.

5.4 Stöd till särskilt skuldtyngda jordbruksföretag

Efter beslut av riksdagen våren 1985 har under budgetåret 1985/86 enligt förordningen (1985:673) 40 milj. kr. lämnats som stöd till särskilt skuld­tyngda jordbrukare, varav drygt 30 milj. kr. till norra Sverige.

Enligt lantbruksstyrelsens bedömning fanns hösten 1986 ca 120 företag i norra Sverige varav hälften i Norrbottens län med en så hög skuldsättning att behov fanns av särskilda åtgärder. Nästan alla dessa företag har bety­dande garantilån och staten kommer att förlora betydande belopp om företagen går i konkurs.

I sammanhanget kan nämnas att av de totalt 120 företagen har ca 20 företag i Norrbottens län fått skuldlättnad genom att garantilån lösts in och omvandlats till ränte- och amorteringsfritt lån eller genom ackordsförfa­rande.

Som redovisats i det föregående bör situationen inom jordbruket i norra Sverige ha förbättrats under senare delen av år 1986. Lantbruksstyelsen bör utnyttja möjligheten att efter hand medverka till rekonstruktion av högt skuldlyngda företag genom att biträda vid ackord eller eljest efterge statens rätt på grund av garantiåtagande för lån.

Ett offentligt ackord innebär att såväl staten - i de fall företaget har statliga garantilån - som andra fordringsägare gemensamt får medverka till en rekonstruktion. Om den ekonomiska situationen vid de företag det här är fråga om inte är så allvarlig att det är möjligt att få andra fordrings­ägare att medverka i rekonstruktionsarbetet men en skuldsanering ändå bedöms nödvändig, bör ett underhandsackordsförfarande i vissa fall bli aktuellt.

Från fall till fall får prövas när det kan vara motiverat att även andra

137

fordringsägare medverkar i rekonstruktionsarbetet genom att skriva av en Prop. 1986/87:146 del av sina fordringar, ändra pä villkor för lån etc. Är andra fordringsägare inte beredda att - med hänsyn till deras förlustrisk - göra skäliga eftergif­ter bör underhandsackord inte komma i fråga. Detta gäller särskilt om uppgörelsen i huvudsak leder till att andra fordringsägares förlustrisk elimineras.

Om ytteriigare insatser bedöms vara nödvändiga för att stödja särskilt skuldtyngda jordbruksföretag bör det bedömas i vilken utsträckning sär­skilda resurser bör disponeras för ändamålet av de medelsramar som i avsnitt 5.10 föreslås ställas till resp. läns förfogande.

5.5   Nyetablering

Regeringen uppdrog den 27 juni 1985 åt lantbruksstyrelsen att i samband med redovisningen av högt skuldsattajordbrukares situation även utvärde­ra etableringsstödet. I en rapport från lantbruksstyrelsen avlämnad i okto­ber 1985 behandlades de i utredningsuppdraget redovisade frågeställning­arna med undantag av hur nyetableringen vid jordbruksföretag långsiktigt skall kunna underlättas. Styrelsen har för avsikt att senare återkomma i denna fråga.
[REDACTED_EFTERNAMN] år 1986 har lantbruksstyrelsen pä uppdrag av lantbruksekonomis­ka samarbetsnämnden genomfört studier av nyetableringen inom jordbru­ket. Syftet med studien har varit dels att erhålla en kartläggning av nyetab­leringens omfattning och inriktning och dels att genom en studie av jord­brukare som etablerat sig under 1980-lalet få en bild över aktuella problem i samband med nyetablering.

Antalet nyetableringar har beräknats till ca 3 300 per år eller ca 3% av det totala antalet företag i landet. Gemensamma drag hos de förelag som etablerat sig har varit ett alltför lågt eget kapital vid starten och till följd härav ansträngd likviditet. Många företagare är beroende av inkomster utanför företaget för sin försörjning. Gemensamma problem är bristande kunskaper i företagsekonomiska frågor och brist på företagsekonomisk helhetssyn. I rapporten redovisas vissa sammanfattande synpunkter och förslag. Dessa rör finansiering vid etablering, utbildning och praktiskt kunnande samt företagsledningsfrågor.

Frågan om hur nyetablering vid jordbruksföretag skall underlättas bör behandlas efter det att lantbruksstyrelsen återkommit i frågan.

5.6   Utvecklingsprojekt

I avsnitt 5.3 redogörs för vissa förslag som syftar till alt underlätta upp­

byggnad och utveckling av kombinationsföretag där jordbruket utgör en

del. Exempel på kompletterande produktionsgrenar kan vara vattenbruk,

trädgårds- och köksväxtodling, get- och fårskötsel, biodling, pälsdjursupp­

födning, viltproduktion, bär- och svampplockning, turism m. m. Även om

flera av dessa verksamheter var och en för sig inte kan få någon större

omfattning kan de sammantaget och i kombination med jord- och skogs­

bruk ge betydande möjligheter till ökad sysselsättning särskilt i glesbygder.

138

Glesbygdsdelegationen och Lantbrukarnas riksförbund har givit ut en idé-     Prop. 1986/87:146 katalog för landsbygden. 1 denna ges exempel på en rad olika verksam­heter som kompletterar den konventionella jordbruksdriften.

Gemensamt för dessa kompletterande verksamheter är ofta att kunska­perna är för dåliga vad gäller produkt- och verksamhelssidan. finansiering, produktionsteknik och marknadsföring. Särskilda kunskaper krävs även vad gäller ledning av kombinerade företag.

Utöver bättre finansieringsmöjligheter krävs särskilda insatser för alt stimulera utvecklingen av kombinationsföretag. Särskilda medel bör där­för kunna avdelas för detta ändamål exempelvis genom stöd till regionala och lokala utvecklingsprojekt inom området. Vidare kan utbildnings- och marknadsföringsinsatser behövas.

1 programmen kan även ingå att finna former för information till länsar­betsnämnderna vid ändrade drifts- och produktionsförhållanden som på­verkar sysselsättningen. Vidare kan ingå att tillsammans med länsarbets­nämnderna gå igenom behoven av utbildningsinsatser och att i ökad ut­sträckning ta vara på befintlig arbetsmarknadsutbildning.

5.7 Forsknings- och försöksverksamhet

Växtodlingen i norra Sverige är en grund för animalieproduklionen. Av bakgrundsbeskrivningen framgår att avkastningen inom mjölkproduk­tionen i norra Sverige ligger väl i nivå med den i övriga delar av landet. Däremot har inte den norrländska växtodlingen förbättrats i samma takt som i landet i övrigt.

De speciella betingelserna i norra Sverige innebär inte enbart nackdelar. Användningen av handelsgödsel och bekämpningsmedel är betydligt lägre i denna del av landet. Även de speciella klimat- och ljusförhållandena ger i vissa avseenden fördelar gentemot övriga delar av landet. Härigenom finns förutsättningar att producera en rad livsmedelsprodukter, inte enbart tradi­tionella jordbruksprodukter, med speciella kvalitetsegenskaper. Utöver kunskaper vad gäller odlingsteknik m. m. ställer sådan produktion av icke traditionella jordbruksprodukter speciella krav vad gäller marknadsföring m. m.

För att förbättra förutsättningarna för det norriändska jordbruket bör ytteriigare resurser ställas till Sveriges lantbruksuniversitets förfogande för verksamheten vid Röbäcksdalen.

1 sammanhanget kan nämnas att staten för närvarande lämnar bidrag

med 23 milj. kr. och jordbruksnäringen med 11 milj. kr per år till växtföräd­

ling. Av den bidragsfinansierade växtförädlingen som direkt syftar till

sortframställning omfattar växtförädling för norra Sverige, köksväxtföräd­

ling och potatisförädling cirka tre Qärdedelar. De tre delarna är av samma

storieksordning. Vidare kan nämnas att vad gäller stödet lill växlföräd-

lingsverksamheten skall enligt avtal mellan staten och Lantbrukarnas riks­

förbund före utgången av år 1988 förhandlingar tas upp mellan staten och

jordbrukets föreningsrörelse om eventuellt behov av fortsatt stöd till växt­

förädlingsverksamhet för tiden efter den 31 december 1989. 1 delta sam­

manhang bör behovet av växtförädling för norra Sverige beaklas.

139

Forskning av betydelse för utvecklingen av glesbygden i norra Sverige     Prop. 1986/87:146 sker också vid andra institutioner. Bl.a. bör nämnas den glesbygdsan­knutna forskningen  vid  Centrum för regionalvetenskaplig forskning i Umeå, högskolan i Östersund och expertgruppen för forskning om regional utveckling.

5.8 Rådgivning och fortbildning

Lantbruksstyrelsen har i sin särskilda rapport med underiag för anslags­framställningen för budgetåret 1987/88 inför perioden 1987/88-1989/90 bl. a. behandlat regional- och glesbygdspolitiskt motiverad rådgivning.

Av den totala kostnaden för lantbruksnämndernas rådgivning avser när­mare 30% insatser i norra Sverige. Det motsvarar en kostnad av drygt 20 milj. kr., varav ca 2 milj. kr. avser rådgivning till rennäringen.

Under lång tid har staten medverkat till att bygga upp rationella jord­bruksföretag i regionen. Fortfarande finns brister i de produktionstekniska och företagsekonomiska förutsättningarna. Förbättringar i dessa avseen­den är nödvändiga för att många av företagen skall kunna vidmakthållas. En utbyggnad av jordbruksnäringens egen rådgivning har i motsats till i övriga delar av landet inte skett och kan inte heller väntas ske i Norrland.

Sedan år 1979 finns sju lokalrådgivaretjänster vid lantbruksnämnderna i de fyra nordligaste länen. Även andra rådgivningsresurser används för rådgivning till glesbygdsförelag främst i samband med glesbygdsstöd. Så­dan rådgivning med syfte alt ta till vara lokala resurser och initiativ i kombination med glesbygdsstödet och andra insatser för att främja syssel­sättningen i glesbygderna har visat sig ge god effekt. Insatsbehovet är långt större än de för närvarande tillgängliga resurserna. I några län anslår kommuner och landsting medel för lokalrådgivning med jordbruksinrikt­ning. En förbättrad samordning med de statliga resurserna vid lantbruks­nämnderna skulle öka den samlade effekten av den offentligt finansierade rådgivningen.

Formerna för rådgivning kan variera. I vissa län har länsstyrelsen med­verkat till anställning av särskilda landsbygdsutvecklare, som bl.a. härtill uppgift att la tillvara lokala initiativ och ge råd m. m. till enskilda. I Gävleborgs län driver bl. a. länsstyrelsen, kommuner och hushållningssäll­skapet ett gemensamt projekt med bygderådgivare som bl. a. skall stimule­ra till alternativ användning av åkerarealen.

Det bör ankomma på länsmyndigheterna att tillsammans besluta om i vilka former utökad rådgivning skall genomföras.

Övergång till kombinalionsverksamhet kan ställa krav på vidareutbild­ning. Även här kan särskilda insatser från länsmyndigheterna erfordras. I detta sammanhang kan nämnas att statens skola för vuxna i Härnösand i samverkan med bl.a. skolöverstyrelsen, utvecklingsfonder och Komvux bedriver ett utvecklingsarbete om småföretagsutbildning i glesbygd. Vida­re kan noteras att utbildning av kombinationsföretagare startar hösten 1987 vid folkhögskolan i Övertorneå med stöd av östra Norrbottendelegalionen.

I det föregående redovisas de arbelsmarknadspoliliska stöd som är eller

kan vara tillämpbara inom jordbruket. Regionalt bör en genomgång göras

140

av dels behovet och dels möjligheterna att utnyttja arbetsmarknadspolitis-     Prop. 1986/87; 146 ka stödformer i jordbruket. Härvid bör särskilt uppmärksammas behovet av utbildning och stöd i samband med uppbyggnad och utveckling av kombinerade företag. Även kvinnornas situation bör uppmärksammas i detta sammanhang.

Arbetsmarknadsstyrelsen har nyligen mot bakgrund av de åtgärder som gjorts för att få balans inom animalie- och vegetabilieproduktionen fattat beslut om arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom jordbruket. Åtgärderna avser bl. a. samråd, kartläggning, information, uppsökande verksamhet, varsel och arbetsmarknadsutbildning.

Försöksvis bör som ett led i stimulans lill uppbyggnad av kombinations­företag starta-eget-bidrag införas för verksamhet som inte är ett naturiigt led i jordbruksdriften.

5.9 Övriga åtgärdsförslag

1 anslutning till arbetet med åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige har framförts olika förslag om åtgärder som inte närmare behandlats i det föregående. Förslagen rör bl.a. behovet av att stärka jordbruksfastigheter med skog och avskrivningsregler vid byggnadsinvesteringar.

Förstärkning av jordbruksföretag med skog, är en viktig insats för att förbättra möjligheterna till inkomster och sysselsättning vid kombinerade jord- och skogsbruksföretag. Frågan kommer att behandlas i den proposi­tion om jordförvärvslagstiftningen som regeringen lägger fram under våren 1987.

För att underlätta investeringar i byggnader och markanläggningar har föreslagits atl en omedelbar avskrivning bör medges för sådana investe­ringar som finansieras genom t. ex. skogsuttag, större försäljningar av t.ex. grus, torv, avstyckade tomter m.m. Frågan om beskattningsregler för familjeföretag ses för närvarande över av 1980 års företagsskattekom­mitté.

5.10  Medelsbehov

Som redovisats i föregående avsnitt bedöms situationen inom det norr­ländskajordbruket ha förbättrats under senare delen av år 1986 bl.a. som en effekt av den kraftiga höjningen av prisstödet per den I juli 1986. Situationen har även förbättrats genom att räntekostnaden har minskat och att produktionskostnaderna i övrigt har stabiliserats. Jordbruket i norra Sverige påverkas även positivt av de ytterligare jordbrukspolitiska insatser som kommer att vidtagas för att minska spannmålsöverskotten.

De ytterligare åtgärder som föreslagits avser bl. a. ökade möjligheter att

stödja kombinationsföretag, insatser för att genom investeringar tillvarata

befintliga produktionsresurser och ökade insatser vad gäller markanlägg­

ningar. Vidare har föreslagit särskilda utvecklingsprojekt för att stimulera

uppbyggnad och utveckling av kombinationsföretag,ökade satsningar på

forsknings- och försöksverksamhet för norriandsjordbruket samt ökade

insatser vad gäller rådgivning och fortbildning.

141

Genom en bättre samordning och av olika jordbruks-, regional och     Prop. 1986/87; 146 arbetsmarknadspolitiska insatser bör de resurser som nu finns för att stödja jordbruket i norra Sverige kunna utnyttjas effektivare.

Det samlade behovet av medel för investeringar kan uppskattas till ytterligare ca 18 milj. kr. per år vilket är en fördubbling i förhållande till nuvarande bidrag för inre rationalisering. Behovet av medel för ökad rådgivning kan uppskattas till ca 5 milj. kr. per år och utvecklingsprojekt till 6 milj. kr. per år. Resurserna för forsknings- och försöksverksamhet bör ökas med 1,5 milj. kr. per år. Härutöver bör anslås ca 3 milj. kr. per år för bl. a. insatser som rör mer än ett län.

Sammanlagt kan behovet av medel för ett åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige uppskattas till ca 100 milj. kr. under en treårsperiod.

5.1! Genomförande

1 det föregående har redovisats exempel på insatser för jordbruket i norra Sverige. Behovet av och valet mellan olika insatser varierar naturligen med länens olika förutsättningar i utgångslägel. Insatsbehovet kan också vara olika inom länet. Inom vissa områden kan satsning på utvecklingsbara jordbruk bedömas som angelägen, medan det i andra delar av länet kan anses särskilt angeläget att prioritera kombinationsföretag i en allmän satsning pä glesbygdsutveckling.

1 länen har länsstyrelserna ansvar för regional och glesbygdspolitiska frågor medan lantbruksnämnderna har motsvarande funktion vad gäller jordbrukspolitiken. Som framgått av det föregående syftar åtgärdspro­grammet till att främja sysselsättningen och att upprätthålla jordbrukspro­duktionen.

Varie län bör tilldelas en medelsram för genomförande av olika insatser. Det bör sedan ankomma på länsmyndigheterna att tillsammans bestämma hur stor del av medlen som skall användas för olika stödinsatser och hur mycket som skall användas som projektmedel för utvecklingsprojekt, råd­givning, utbildningsinsatser m. m. Härutöver bör finnas vissa medel för insatser som rör mer än ett län.

Det bör ankomma på lantbruksstyrelsen att svara för fördelningen av medlen mellan de sju nordligaste länen.

Efter den treårsperiod som åtgärdsprogrammet avser bör en utvärdering göras av effekterna av genomförda insatser.

142

Bilaga 4    

Prop. 1986/87: 146

4     REFORMENS GENOMF

Ö

RANDE

14.      

Tidpunkt

Enligt 

ö

verenskommelsen med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r regeringen skall tRF om m

ö

jligt fr o m 1988 

å

rs sk

ö

rd svara f

ö

r ett nytt sk

ö

rdeskadeskydd.

Arbetsgruppen har g

å

tt igenom f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r att vid angiven tidpunkt genomf

ö

ra reformen. tRF har f

ö

rklarat sig kunna 

ö

verta sk

ö

rdeskadeskyddet fr o m 1988 

å

rs sk

ö

rd, om principbeslut i fr

å

gan fattas av riksdagen under innevarande v

å

rsession.

SCB, som svarar f

ö

r huvuddelen av arbetet med nuvarande sk

ö

rde­skadeskydd, anser det angel

ä

get att oml

ä

ggningen av skyddet verkligen bl'.r genomf

ö

rd vid den angivna tidpunkten. Man be­d

ö

mer att det blir mycket sv

å

rt att beh

å

lla personal i erfor­derlig omfattning vid 5CB:s enhet f

ö

r sk

ö

rdeskadeskydd l

ä

ngre 

ä

n till sommaren 1988, sedan beslut om avveckling fattats.

Arbetsgruppen f

ö

resl

å

r att den prelimin

ä

rt angivna tidpunkten f

ö

r reformen, dvs fr o m 1988 

å

rs sk

ö

rd, fastst

ä

lls.

Efter statens utbetalningar f

ö

r 1987 

å

rs sk

ö

rd skall sk

ö

rde­skadefonden 

ö

verf

ö

ras till den nye huvudmannen. Arbetsgruppen f

ö

resl

å

r att staten den 30 juni 1988 

ö

verf

ö

r beh

å

llningen i sk

ö

rdeskadefonden med undantag f

ö

r ett belopp som ber

ä

knas f

ö

r 

å

terst

å

ende utbetalningar av ers

ä

ttningar och behovspr

ö

vade bidrag till f

ö

ljd av 1987 

å

rs sk

ö

rdeskador. Sedan dessa utbetal­ningar avslutats 

ö

verf

ö

rs 

ä

ven eventuellt kvarst

å

ende medel i fonden.

4.2   

Ö

verenskommelse m m

Sk

ö

rdeskadeskyddet kommer att finansieras av sk

ö

rdeskadefonden samt av medel inom jordbruksprisregleringen eller s

ä

rskilda av­gifter som tas upp i anslutning till jordbruksprisregleringen. Dessa medel 

ä

r med h

ä

nsyn till sin karakt

ä

r att betrakta som statliga medel, tn f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att den av tRF inr

ä

ttade juridiska person, som skall svara f

ö

r sk

ö

rdeskadeskyddet, skall kunna disponera dessa medel 

ä

r ett medgivande i lag. Arbets­gruppen f

ö

resl

å

r att den nye huvudmannen genom en s

å

dan lag­best

ä

mmelse ges r

ä

tt att disponera n

ä

mnda medel och utbetala ers

ä

ttningar f

ö

r sk

ö

rdeskador.

En 

ö

verenskommelse mellan staten och LRF om det nya sk

ö

rde­skadeskyddet av f

ö

ljande inneh

å

ll har tr

ä

ffats.

143

tantbrukarnas Riksf

ö

rbund (tRF) och staten 

ä

r 

ö

verens om   Prop. 1986/87:146 att genom en s

ä

rskild juridisk person, som tRF har ett avg

ö

rande inflytande 

ö

ver och som endast har detta 

ä

nda­m

å

l, skall vara huvudman f

ö

r ett nytt sk

ö

rdeskadeskydd fr o m 1988 

å

rs sk

ö

rd, om f

ö

ljande f

ö

ruts

ä

ttningar och villkor uppfylls.

1.

Sk

ö

rdeskadeskyddet skall vara utformat enligt de riktlinjer som redovisas i bilaga, avsnitt 2.1 och 2.2, till denna 

ö

verenskommelse. Detta inneb

ä

r bl a att skyddet v

ä

sentligen 

ä

r ett individuellt totalskadeskydd samt att det 

ä

r 

ö

ppet f

ö

r aJla jordbrukare med mer 

ä

n 5,0 ha 

å

ker.

2.

Den nye huvudmannen ges tillg

å

ng till s

å

dana uppgifter ur lantbruksregistret som erfordras f

ö

r att administrera sk

ö

rde­skadeskyddet. Uppgifterna skall behandlas med f

ö

reskriven sekretess.

3.

Sk

ö

rdeskadeskyddets huvudman f

å

r mot ers

ä

ttning anlita sta­tistiska centralbyr

å

n och lantbruksn

ä

mnderna f

ö

r uppgifter inom sk

ö

rdeskadeskyddets ram.

4.  Sk

ö

rdeskadeskyddet finansieras genom prisregleringsmedel som

jordbruksn

ä

ringen tillf

ö

rs enligt 

å

rliga riksdagsbeslut eller

genom s

ä

rskild statlig sk

ö

rdeskadeavgift inom ett 

å

rligt be­

lopp som f 

n  

ber

ä

knas till 

ca 

60 milj kr. Ompr

ö

vning av

beloppets storlek kan aktualiseras, n

ä

r fonden f

å

tt avsedd

storlek, i samband med 

ö

verl

ä

ggningar om prisregleringen p

å

jordbrukets produkter. Jordbrukets kompensationsram skall

s

å

ledes fr o m den 1 juli 1988 h

ö

jas med motsvarande belopp

utan avr

ä

kning. Medlen tillf

ö

rs den fond som enligt punkt 5

ö

verf

ö

rs till huvudmannen f

ö

r skyddet.

5.  Genom ett s

ä

rskilt avtal 

ö

verf

ö

r staten per den 30 juni 1988

till huvudmannen f

ö

r skyddet beh

å

llningen i sk

ö

rdeskadefonden

med undantag av det belopp som beh

ö

vs f

ö

r 

å

terst

å

ende utbetal­

ningar av ers

ä

ttningar och behovspr

ö

vade bidrag till f

ö

ljd av

1987 

å

rs sk

ö

rdeskador. S

å

 snart dessa utbetalningar avslutats

ö

verf

ö

rs 

ä

ven eventuellt kvarst

å

ende medel. De medel som

enligt punkterna 4 och 5 

ö

verf

ö

rts till skyddets huvudman

skall anv

ä

ndas f

ö

r det nya sk

ö

rdeskadeskyddet.

6. Om utbetalda ers

ä

ttningar och behovspr

ö

vade bidrag till f

ö

ljd

av sk

ö

rdeskador 

å

r 1987 

ö

verstiger 90 milj kr skall staten och

jordbruksn

ä

ringen vardera tillf

ö

ra sk

ö

rdeskadefonden h

ä

lften

av 

ö

verskjutande belopp. N

ä

ringens bidrag f

å

r t

ä

ckas inom ramen f

ö

r de prisregleringsmedel som jordbruket tillf

ö

rs.

7.

Staten skall ha ett 

ö

vergripande ansvar vid skordeskador av naturWatastrofkarakt

ä

r som drabbar stora omr

å

den. 1 s

å

dana situationer har LRF r

ä

tt att ta upp 

ö

verl

ä

ggningar med staten.

8.

V

ä

sentliga 

ä

ndringar i grunderna f

ö

r sk

ö

rdeskadeksyddet kr

ä

ver regeringens medgivande.

144

Innehåll

Prop. 1986/87: 146

Proposition   ............................................................................. I

Propositionens huvudsakliga innehåll   .............................. 

1

Propositionens lagförslag  ................................................. 

2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 april 1987 ....

3

1

Inledning ........................................................................ 

3

2

Föredragandens överväganden  .................................... 

..... 

5

2.1

Allmänna utgångspunkter ......................................... 

5

2.2

Åtgärder för produktionsanpassning......................... 

..... 

8

2.2.1

Animalier............................................................ 

..... 

8

2.2.2

Vegetabilier....................................................... 

..... 

9

2.3

Prisregleringen på jordbruksprodukter utom sockerbetor och socker under regleringsåret 1987/88   .................................................................. 

... 

10

2.4

Införselavgiftsmedel m. m.......................................... 

13

2.5

Prisregleringen på sockerbetor och socker   ............. 

... 

16

2.5.1

Prisregleringens utformning under perioden .... 

... 

16

2.5.2

Areal och arealbidrag   ...................................... 

... 

17

2.5.3

Regleringsekonomin   ........................................ 

18

2.6 Åtgärdsprogram för jordbruket i norra Sverige.......... 

19

2.6.1

Allmänna överväganden ................................... 

... 

19

2.6.2

Prisstöd till jordbruket i norra Sverige................ 

20

2.6.3

Investeringsstöd och stöd till särskilt skuldtyngda jord­bruksföretag             

21

2.6.4

Utvecklingsprojekt, forsknings- och försöksverksamhet samt rådgivning och fortbildning.......................................................................... 

23

2.6.5

Medelsbehov och genomförande   .................... 

24

2.7

Det framtida skördeskadeskyddet ............................ 

25

2.8

Lagstiftningsfrågor .................................................... 

26

3

Hemst

ä

llan   ....................................................................     26

4

Anslagsfrågor för budgetåret 1987/88 ........................... 

27

5

Beslut.............................................................................. 

36

Bilaga 1          .................................................................... 

37

Bilaga 2          .................................................................... 

87

Bilaga 3          .................................................................... 

107

Bilaga 4          .................................................................... 

. 

143

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1987                                                                                                                      145