Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 138 år 1974

Prop. 1974:138

Nr 138

Kungl. Maj:ts proposition angående ändring i förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m.; given den 11 oktober 1974.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över socialärenden, föreslå riksdagen att bifalla det förslag om vars avlåtande till riksdagen föredragande departementschefen hemställt.

CARL GUSTAF

SVEN[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föresläs nya regler för förfarandet vid debitering och uppbörd av arbetsgivares socialförsäkringsavgifter m. m. De nya bestäm­melserna föreslås träda i kraft den 1 januari 1975.

/ Riksdagen 1974. 1 saml Nr 138

Prop, 1974:138

Förslag till

Lag om ändring i förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa

avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m.

Härigenom förordnas i fråga om förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m.'

dels att i 5 och 20 §§, den nya 33 § samt 52 § ordet "Konungen" och böjningsformer av detta ord skall bytas ut mot "regeringen" i motsvaran­de form,

dels att i 7 och 8 §§, den nya 33 §, 35, 38, 49, 50 och 52 §§ ordet "förordning" skall bytas ut mot "lag",

dels att nuvarande 32 § skall betecknas 33 §,

dels att rubriken till föiordningen, rubriken närmast före 43 § samt 1, 2, 17, 19, 23-29, 31, 43, 44 och 51 §§ skall ha nedan angivna lydelse,

dels att rubriken "Särskilda bestämmelser" skall sättas närmast före 33 §,

dels att i förordningen skall införas tre nya paragrafer, 32 §, 24 a § och 26 a §, av nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Kungl. Maj:ts förordning angå­ende uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring.

Föreslagen lydelse

Lag om uppbörd av vissa avgif­ter enligt lagen om allmän försäk­ring, rn. rn.

1

Angående debitering och upp­börd av avgifter från arbetsgivare enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt avgift för obliga­torisk försäkring i riksförsäkrings­verket enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring ävensom av­gifter enligt förordningen (1960: 77) angående byggnadsforsknings­avgift, lagen (1970:742) om löne­garantiavgift,    lagen    (1971:282)

Angående debitering och upp­börd av avgifter från arbetsgivare enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt avgift för obliga­torisk försäkring i riksförsäkrings­verket enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring ävensom av­gifter enligt lagen (1960:77) om byggnadsforskningsavgift, lagen (1970:742) om lönegarantiavgift, lagen    (1971:282)    om    arbetar-

' rörordningen omtryckt 1962:396. Törutvarande 33 § upphävd genom 1971:73. 2 Senaste lydelse 1973:373.

Avgift för frivillig försäkring i riksförsäkringsverket enligt lagen om yrkesskadeförsäkring uppbäres i den ordning verket bestämmer.

Prop. 1974:138

Nuvarande lydelse

om arbetarskyddsavgift samt lagen (1973:372) om arbetsgivaravgift till arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstö­det skall gälla vad nedan stadgas.

Föreslagen lydelse

skyddsavgift samt lagen (1973: 372) om arbetsgivaravgift till ar­betslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet skall gälla vad nedan stadgas.

2r

I denna förordning förstås med

1 denna lag förstås med

arbetsgivaravgift:   summan av arbetsgivarens avgifter enligt

1 § första stycket;

avgiftsunderlag:   belopp vara avgift, som avses i 1 § första stycket, skall beräknas för arbetsgivaren;

u t g i f t s å r:   det kalenderår för vilket avgiftsunderlag skall bestäm­mas;

slutlig avgift: arbetsgi­varavgift som påföres vid den årli­ga avgiftsdebiteringen för näst­föregående utgift sår;

preliminär avgift: be­lopp som enligt debitering skall erläggas eller eljest erlägges i av­räkning på slutlig avgift;

kvarstående avgift: avgiftsbelopp som återstår att er­lägga sedan preliminär avgift av­räknats från slutlig avgift;

tillkommande avgift: arbetsgivaravgift som skall erläggas enligt beslut om debitering fattat sedan den årliga avgiftsdebite­ringen avslutats.

Såvitt gäller beräkning av av­giftsunderlag för avgift till sjukför­säkringen, folkpensioneringen och försäkringen för tilläggspension, för lönegarantiavgift samt för ar­betsgivaravgift till arbetslöshets­försäkringen och det kontanta ar­betsmarknadsstödet skall med lön

Såvitt gäller beräkning av av-giftsunderiag för avgift till sjukför­säkringen, folkpensioneringen och försäkringen för tilläggspension, för lönegarantiavgift samt för ar­betsgivaravgift till arbetslöshets­försäkringen och det kontanta ar­betsmarknadsstödet skall med lön

3 Senaste lydelse 1973:910.

Prop. 1974:138

Nuvarande lydelse enligt denna förordning förstås jämväl sådan ersättning, som en­ligt 3 kap. 2 § andra stycket sista punkten eller 11 kap, 2 § andra stycket lagen om allmän försäk­ring anses såsom inkomst av an­ställning.

Föreslagen lydelse enligt denna lag förstås jämväl sådan ersättning, som enligt 3 kap, 2 § andra stycket sista punkten eller 11 kap, 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring anses såsom inkomst av anställning.

17

§

"

Arbetsgivaravgift uppgående till

högst ettusen kronor skall, därest

riksförsäkringsverket icke annat

bestämmer, påföras i samband

med slutlig skatt i enlighet med

vad som stadgas i uppbördslagen.

Vad nyss sagts skall även gälla

arbetsgivaravgift

överstigande

nämnda belopp, därest verket fin­ner skäl därtill föreligga.

Riksförsäkringsverket skall läm­na uppgift om de arbetsgivaravgif­ter, som skola påföras i samband med sluthg skatt, enligt föreskrif­ter som meddelas av centrala folk­bokförings- och uppbördsnämn­den efter samråd med verket.

Arbetsgivaravgift uppgående till högst ettusen kronor skall, därest riksförsäkringsverket icke annat bestämmer, påföras såsom slutlig avgift i samband med slutlig skatt i enlighet med vad som stadgas i uppbördslagen. Vad nyss sagts skall även gälla arbetsgivaravgift överstigande nämnda belopp, därest verket finner skäl därtill föreligga.

Riksförsäkringsverket skall läm­na uppgift om de arbetsgivar­avgifter, som skola påföras i sam­band med slutlig skatt.

19§

Arbetsgivaravgift, som uppbäres av riksförsäkringsverket, debiteras under året näst efter utgiftsåret såsom slutlig avgift. 1 av­räkning å den slutliga avgiften skall arbetsgivaren under utgifts­året erlägga preliminär av­gift. Arbetsgivaravgift, som ut­över tidigare påförd slutlig avgift skall erläggas på grund av beslut om höjt avgiftsunderlag eller änd­rad debitering, påföres såsom tillkommande   avgift.

Preliminär avgift skall erläggas under utgiftsåret enligt debitering.

Avgiften debiteras i en gemen­sam post, vilken avrundas till när­mast lägre hela krontal, som utan att öretal uppkommer är jämnt delbart med antalet inbetalnings­tillfällen.

Preliminär avgift skall inbetalas med lika belopp senast den 18 i envar av månaderna februari, ap­ril, juni, augusti, oktober och december eller, vid debitering un­der utgiftsåret,   i de av nämnda

 Med nuvarande lydelse av 17 § avses i prop, 1974:132 föreslagen lydelse.

Prop. 1974:138

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse månader som infalla under åter­stoden av året.

Även utan debitering må preli­minär avgift, för vinnande av bätt­re överensstämmelse med den be­räknade slutliga avgiften, erläggas under utgiftsåret eller efter ut­gången därav.

23

§

Arbetsgivare, vilkens löneutgif­ter för är överstiga eller kunna beräknas komma att överstiga tju-gufemtusen kronor, är skyldig att snarast rill riksförsäkringsverket anmäla ny eller väsentligt utökad verksamhet.

Arbetsgivare, vilkens löneutgif­ter för år räknat överstiga eller kunna beräknas komma att över­stiga femtusen kronor, är skyldig att snarast till riksförsäkringsver­ket göra anmälan därom.

24

§

Under varje år skall arbets­givare, vilkens arbetsgivaravgift uppbäres av riksförsäkringsverket, erlägga ett belopp motsvarande skillnaden mellan, å ena sidan, den preliminära avgiften för året ökad med den slutliga avgift, som debi­terats under nästföregående år, och, å andra sidan, den i avräkning mot nämnda slutliga avgift påför­da preliminära avgiften.

Kvarstående avgift skall erläggas med lika belopp senast den 18 i vardera av månaderna februari och april under andra året efter ut­giftsåret, dock att belopp, som skall erläggas i februari, avrundas till närmast lägre hela antal kro­nor, varvid återstoden erlägges i april, samt att kvarstående avgift om högst femhundra kronor skall erläggas i februari. Kvarstående avgift under tjugufem kronor utta­ges icke.

På kvarstående avgift skall ar­betsgivaren erlägga särskild avgift med sex procent om den kvarstående avgiften uppgår till högst femtusen kronor och i annat fall med åtta procent. Särskild av­gift påföres dock ej om den under­stiger etthundra kronor.

Vid bestämmande om och med vilket belopp särskild avgift skall utgå, skall i den preliminära avgif­ten icke inräknas preliminär avgift

Prop. 1974:138

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse som avses i 19 § sista stycket och som erlagts efter den 30 april året näst efter utgiftsåret.

Det belopp, vara särskild avgift skall beräknas, avrundas till när­mast lägre hundratal kronor.

24 a §

Överstiger eriagd preliminär av­gift den slutliga avgiften för ut­giftsåret, skall riksförsäkringsver­ket ombesörja att den överskju­tande avgiften jämte ränta återbe­talas till arbetsgivaren, om sum­man därav, i förekommande fall efter avdrag för kvarstående avgift, uppgår till minst tjugofem kronor. Vid beräkningen av räntan äger 24 § tredje och fjärde styckena motsvarande tillämpning. Ränta skall ej utgå om räntebeloppet un­derstiger femtio kronor

Ränta utgår för år enligt den högre av de procentsatser, som i december månad under utgiftsåret fastställts enligt 69 § 1 mom. and­ra stycket uppbördslagen (1953: 272).

Räntan beräknas för en tid av fjorton månader. På ej debiterad preliminär avgift, som erlagts efter den 18 december under utgiftsåret men senast den 30 april påföl­jande år, utgår dock räntan för en beräknad   tid   av   åtta   månader

25 §

Belopp som avses i 24 § skall erläggas senast den 18 februari, om det understiger trehundra kro­nor, samt eljest med en sjättedel senast den 18 i envar av månader­na februari, april, juni, augusti, oktober och december, dock att de delbelopp, som skola erläggas senast den 18 i de fem förstnämn­da månaderna, skola avrundas till

Tillkommande avgift erlägges i tid ochrrdning, som enligt 19 § tredfe stycket gäller för betalning av preliminär avgift, och fördelas till betalning vid två inbetal­ningstillfällen. Avgift om högst femhundra kronor skall dock er­läggas vid ett inbetalningstillfälle. Tillkommande avgift under tjugo­fem kronor uttages icke.

Prop. 1974:138

Nuvarande lydelse

närmast lägre hela antal kronor, därvid återstoden skall erläggas senast den 18 december.

Om det i 24 § avsedda beloppet under det år, då beloppet skall erläggas, ändras genom beslut om jämkning av däri ingående prelimi­när avgift eller om nedsättning av däri ingående slutlig avgift, skall det belopp, som återstår att betala efter beslutet, erläggas i enlighet med vad riksförsäkringsverket be­stämmer, varvid såsom senaste in­betalningsdag eller senaste inbetal­ningsdagar skall föreskrivas den 18 i månad eller månader, som angi­vas i föregående stycke och som infalla under återstoden av året. Det sagda skall även gälla i fråga om preliminär avgift som debite­ras under utgiftsåret.

Tillkommande avgift skall en­ligt riksförsäkringsverkets bestäm­mande erläggas senast den 18 1 månad eller månader, som angivas i första stycket, dock att avgiften icke må fördelas till betalning vid flera än sex inbetalningstillfällen.

Föreslagen lydelse

På tillkommande avgift skall arbetsgivare erlägga r e s p i t -r ä n ta. Sådan ränta skall dock ej påföras om den understiger femtio kronor. Ränta utgår för varje ka­lenderår efter den räntesats, som för det året gäller enligt 24 a § andra stycket. För tidrymd under året efter det då avgiften påföres utgår dock räntan efter den ränte­sats som gäller vid ränteberäkning det år då debiteringen sker.

Ränta utgår från och med den 1 mars andra året efter utgiftsåret till och med den månad, då den tillkommande avgiften skall erläg­gas eller, om avgiften skall erläggas vid flera inbetalningstillfällen, till och med den månad, under vilken det första inbetalningstillfället in­faller, dock ej i något fall för längre tid än två år. Ränta avse­ende belopp som tidigare återbeta­lats till arbetsgivaren skall dock utgå från utgången av den månad, då beloppet återbetalats.

26 §

Riksförsäkringsverket må, när synnerliga skäl därtill föreligga, medgiva anstånd helt eller delvis med erläggande av påfört avgifts­belopp, som uppbäres av verket och förfaller till betalning efter det ansökan om anstånd gjorts. Anståndstiden må bestämmas till längst två månader efter utgången av den månad, varunder beloppet skolat erläggas.

Riksförsäkringsverket må, när synnerliga skäl därtill föreligga, medgiva anstånd helt eller delvis med erläggande av påfört avgifts­belopp, som uppbäres av verket och förfaller till betalning efter det ansökan om anstånd gjorts. Anståndstiden må bestämmas till längst två månader efter utgången av den månad, varunder beloppet skolat erläggas. Söker arbetsgivare rättelse av avgiftspåföring enligt 36 § eller anför han besvär över beslut av riksförsäkringsverket en-

Prop. 1974:138

8

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

ligt  38 §   må  anstånd  meddelas även på ansökan som ingivits efter det  beloppet  förfallit till betal­ning.  Sådant anstånd må beviljas intill dess  två   månader förflutit från dagen för riksförsäkringsver­kets   eller   försäkringsdomstolens avgörande i saken. Sedan  anstånd   meddelats,  må  det av anståndet omfattade avgifts­beloppet icke indrivas under tiden för anståndet, ej heller må restavgift uttagas för beloppet.

Är arbetsgivare berättigad att utfå för mycket eriagd arbetsgivaravgift, må denna tagas i anspråk för gäldande av arbetsgivaravgift, som med anståndet avses.

Har anståndstiden gått till ända utan att avgiftsbeloppet till fullo guldits, skall arbetsgivaren erlägga restavgift å den del av beloppet, som då återstod oguldet.

Den som åtnfutit anstånd i av­vaktan på försäkringsdomstolens beslut skall erlägga anstånds-r ä n ta för sådan del av avgifts­beloppet, som genom beslutet fastställts till betalning. Ränta un­derstigande femtio kronor skall dock ef påföras. Ränta utgår för varje kalenderår efter den ränte­sats, som för det året gäller enligt 24 a § andra stycket.

Anståndsränta utgår från och med månaden efter den, då avgif­ten skulle ha erlagts om anstånd icke hade medgivits, till och med den månad, då anståndstiden gått till ända.

26 a §

Bestämmelser i denna lag som. avse arbetsgivares avgift skola i tillämpliga delar gälla beträffande särskild avgift, ränta på överskju­tande preUminär avgift, respiträn-ta och anståndsränta.

I belopp, vara särskild avgift eller ränta skall beräknas, inräknas ej avgift som avses i 43 eller 44 §.

Prop. 1974:138

Nuvtfrande Ivdelse

Föreslagen lydelse

Påföres arbetsgivare tillkom­mande avgift eller sker ändring eller rättelse av debitering skall ny beräkning av särskild avgift eller ränta göras. Motsvarande skall gälla då eljest avgift som legat till grund för påförande av särskild avgift eller ränta ändras. Särskild avgift eller ränta skall därvid be­räknas till belopp, som skulle ha utgått om beräkningen gjorts vid det ursprungliga bestämmandet av den särskilda avgiften eller räntan, eller, om sådant bestämmande icke ägt rum, vid den årliga av­giftsdebiteringen för det utgiftsår avgiften avser. Leder sådan beräk­ning till att arbetsgivaren skall utgiva ytterligare särskild avgift eller utgiva eller återbetala ränta, äga bestämmelserna om tillkom­mande avgift motsvarande tillämp­ning.

Riksförsäkringsverket må, om synnerliga skäl föreligga, besluta att särskild avgift skall utgå med endast tre procent på den kvar­stående avgiften.

27

§

Riksförsäkringsverket har att utfärda räkning å arbetsgivarav­gift, som skall uppbäras av verket.

Räkning ä belopp, som avses i 24 §, skall översändas till arbets­givaren senast den 18 januari.

Riksförsäkringsverket   har   att utfärda skilda räkningar på preli­minär   avgift,   slutlig avgift  och tillkommande avgift.

Räkning på preliminär avgift skall översändas till arbetsgivaren senast den 25 januari under ut­giftsåret. Räkning på slutlig avgift skall tillställas arbetsgivaren senast den 15 januari andra året efter utgiftsåret.

28 §

Arbetsgivaravgift,  som  uppbäres  av riksförsäkringsverket, skall, där verket ej medgivit annat betalningssätt, eriäggas genom inbetalning till

1* Riksdagen 1974. 1 saml Nr 138

Prop, 1974:138

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

verkets postgirokonto medelst inbetalningskort, vilka skola vara fogade

vid  räkning som  avses  i  27 §,  Inbetalning  medelst sådant kort sker

kostnadsfritt.

Avgiftsbelopp och räntor skola i den mån de inflyta eller utbeta­las till arbetsgivare fördelas mellan avgifter, som avses i 1 § första stycket, enligt följande:

preliminär avgift för visst ut­gift sår, så som avgifterna ingå i summan av de under samma ut­giftsår debiterade preliminära av­gifterna;

kvarstående avgift och överskju­tande preliminär avgift, så som avgifterna ingå i summan av mot­svarande slutliga avgifter;

tillkommande avgift och av­giftsbelopp, som visst år återbe­talas enligt 31 § eller redovisas efter indrivning, så som avgifterna ingå i summan av de under näst­föregående år debiterade slutliga avgifterna; samt

särskild avgift och ränta, så som fördelning sker av det avgifts­belopp, på vilket den särskilda avgiften eller räntan beräknats.

29 §

Efter den 18 i envar av de i 25 § första stycket angivna måna­derna åligger det riksförsäkrings­verket att upprätta och till veder­börande länsstyrelse för indrivning överlämna uppgift i tre exemplar över avgiftsbelopp, som skolat in­betalas till verket men icke erlagts inom föreskriven tid eller, om anstånd beviljats, före anstånds­tidens utgång.

Ogulden del av arbetsgivaravgift skall anses omfatta avgifter, som avses i 1 §, i samma proportion

Efter den 18 i envar av de i 19 § tredje stycket angivna måna­derna åligger det riksförsäkrings­verket att upprätta och till veder­börande länsstyrelse för indrivning överlämna uppgift i tre exemplar över avgiftsbelopp, som skolat in­betalas till verket men icke erlagts inom föreskriven tid eller, om anstånd beviljats, före anstånds-tidens utgång.

Prop. 1974:138

11

Nuvarande lydelse som avgifterna ingå i arbetsgivar­avgiften.

Föreslagen lydelse

31 §

Till arbetsgivare, vilken vinner nedsättning i eller befrielse från honom påförd arbetsgivaravgift som uppburits av riksförsäkrings­verket, skall verket utan särskild ansökan återbetala vad denne för mycket erlagt.

Häftar arbetsgivaren för rest-förd arbetsgivaravgift, äger han utfå allenast vad som överstiger det oguldna beloppet jämte därå belöpande restavgift. Återstoden skall gottskrivas honom till gäl­dande av den oguldna arbetsgivar­avgiften jämte restavgift.

Äger arbetsgivare på grund av nedsättning av slutlig avgift åter-bekomma i 24 § avsett belopp eller del därav och sker återbetal­ning efter utgången av det år varunder beloppet skolat erläggas, skall arbetsgivaren för tiden från och med den 1 januari nästföl­jande år till och med den dag, då återbetalning sker, erhålla ränta efter fem procent för år å vad han äger utfå av beloppet. Uppkom­mer öretal vid beräkning av sådan ränta, skall räntebeloppet jämnas till närmast högre hela krontal. Ränta skall dock ej utgå, om räntebeloppet skulle understiga fem kronor.

Vid återbetalning av tillkom­mande avgift skall vad i tredje stycket sägs äga motsvarande tillämpning, varvid skall iakttagas att, därest avgiften betalts i flera poster och återbetalningen avser allenast viss del av det samman­lagda    avgiftsbeloppet,    det   för

Vinner arbetsgivare nedsättning i eller befrielse från honom påförd arbetsgivaravgift som uppburits av riksförsäkringsverket, skall, med beaktande av bestämmelsen om minsta belopp i 24 a § första styc­ket första punkten, utan särskild ansökan återbetalas vad han erlagt för mycket. Belopp understigande fem kronor återbetalas dock ej i något fall

På belopp som återbetalas en­ligt första stycket utgår r e s t i-tutionsränta. Ränta skall dock ej utgå om räntebeloppet understiger femtio kronor. Ränta utgår för varje kalenderår efter den räntesats, som för det året gäller enligt 24 a § andra stycket.

Ränta utgår på preliminär av­gift, som erlagts senast året efter utgiftsåret, från och med andra året efter utgiftsåret och på annan avgift från och med månaden efter det den erlagts. I båda fallen utgår räntan till och med den månad, då beloppet återbetalas. Avgift, som erlagts innan den förfallit till be­talning, anses eriagd under den månad, då betalning skolat ske.

Bestämmelserna i 26 a § första och tredje styckena äga motsva­rande tillämpning beträffande res-titutionsränta.

Prop. 1974:138

12

Nuvarande lydelse

mycket erlagda beloppet avräknas

mot det eller de belopp som sist

guldits.

Föreslagen lydelse

32

§

Bestämmelserna i denna förord­ning äga icke tillämpning å arbets­givaravgift, som staten har att erlägga i sin egenskap av arbets­givare. Dylik avgift beräknas och redovisas enligt föreskrifter, vilka meddelas av Konungen.

Häftar arbetsgivare, som enligt 24 a § eller 31 § är berättigad att återfå eriagd avgift, för restförd preliminär, kvarstående eller tillkommande avgift, äger han utfå endast vad som överstiger den oguldna avgiften jämte därå belöpande restavgift.

Första stycket äger motsvaran­de tillämpning då arbetsgivare, som är berättigad att återfå eriagd preliminär avgift, har att erlägga tillkommande avgift, som debite­rats för det utgiftsår, vartill den preliminära avgiften hänför sig. Har, då återbetalning skall ske, tillkommande avgift icke påförts, men har förfarande inletts för påföring av sådan avgift för det utgiftsår, vartill den preliminära avgiften hänför sig, må den preli­minära avgiften innehållas i avvak­tan på att tillkommande avgift påföres.

Riksförsäkringsverket skall till kronofogdemyndigheten lämna uppgift om arbetsgivare, som är berättigad att återfå eriagd avgift.

Om särskilda arbetsgivaravgifter

Om avgiftstillägg och förseningsav­gift

43

§

=

Har arbetsgivare i arbetsgivar-uppgift eller annat skriftligt med­delande, avlämnat till ledning vid beräkning av hans avgiftsunderlag.

Har arbetsgivare i arbetsgivar-uppgift eller annat skriftligt med­delande, avlämnat till ledning vid beräkning av hans avgiftsunderlag.

5 Senaste lydelse 1971:73,

Prop. 1974:138

13

Nuvarande lydelse lämnat oriktig uppgift, påföres honom särskild avgift (a v g i ft s -tillägg) med tjugo procent av slutlig eller tillkommande arbetsgi­varavgift, som genom den oriktiga uppgiften undandragits eller, om uppgiften följts, skulle ha undan­dragits.

Föreslagen lydelse lämnat oriktig uppgift, påföres honom avgiftstillägg med tiugo procent av arbetsgivaravgift, som genom den oriktiga uppgiften undandragits eller, om uppgiften följts, skiille ha undandragits.

Avgiftstillägg utgår även dä avgiftsunderlag med avvikelse från arbets-givaruppgift uppskattats med stöd av 10 §, I sådant fall beräknas tillägget på det avgiftsbelopp som påföres utöver avgift enligt uppgiften.

Har avgiftsunderlag uppskattats med stöd av 10 § på grund av att arbetsgivaruppgift ej avlämnats, påföres avgiftstiUagg beräknat på hela avgiftsunderlaget eller, om arbetsgivaren lämnat skriftligt meddelande till ledning vid riksförsäkringsverkets beräkning av avgiftsunderlaget, på det avgiftsbelopp som på grund av uppskattningen utgår utöver avgift enligt meddelandet. Riksförsäkringsverkets beslut om sådant avgiftstillägg skall undanröjas av myndigheten, om arbetsgivaruppgift avlämnas senast inom tre veckor från den dag då arbetsgivaren fått del av beslutet om avgiftstillägget.

Vid tillämpningen av förstatredje styckena skall meddelande, som lämnats för arbetsgivare som är juridisk person, anses avlämnat av arbetsgivaren, om det icke var uppenbart att uppgiftslämnaren saknat behörighet att företräda arbetsgivaren.

44 

§«

Underlåter arbetsgivare, som har att avlämna arbetsgivaruppgift utan anmaning, att inom före­skriven tid avlämna sådan uppgift, påföres honom särskild avgift (förseningsavgift) med fem procent av den fastställda slutliga avgiften, dock högst med 300 kronor.

Underlåter arbetsgivare, som har att avlämna arbetsgivaruppgift utan anmaning, att inom före­skriven tid avlämna sådan uppgift, påföres honom försenings­avgift med fem procent av den fastställda arbetsgivaravgiften, dock högst med 300 kronor.

Har arbetsgivare trots anmaning icke avlämnat arbetsgivaruppgift inom den i anmaningen angivna tiden, bestämmes förseningsavgiften till två gånger det belopp som utgår enligt första stycket, dock minst till 100 kronor.

6 Senaste lydelse 1971:73,

Prop. 1974:138

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

51 §'

Avgiftsbelopp som avses i 29 § skola i den mån de inflyta av vederbörande länsstyrelse redo­visas till riksförsäkringsverket. Be­lopp, som redovisas visst år, skall fördelas mellan avgifter som i 1 § sägs i samma proportion, som avgifterna ingå i summan av de under nästföregående år debite­rade slutliga avgifterna.

Riksförsäkringsverket må i samma ordning som i första stycket sägs varje år tillgodoföra.sig ett belopp motsvarande summan av de under nästföregående år debiterade tilläggspensionsavgifterna minskad med summan av de avgifter som under samma år avkortats eller restituerats.

Riksförsäkringsverket äger för varje år från vederbörlig inkomst­titel å riksstaten tillgodoföra sig ett belopp motsvarande skillnaden mellan summan av de arbetsgivar­avgifter, som enligt vad i 17 § andra stycket sägs under året an­mälts för påföring i samband med slutlig skatt, och vad som av dessa avgifter kan enligt av Konungen fastställda grunder beräknas bliva avskrivet på grund av bristande betalning. Beloppet skall fördelas mellan avgifter, som avses i 1 §, i samma proportion som avgifterna ingå i nyssnämnda avgiftssumma

Riksförsäkringsverket äger för varje år från vederbörlig in­komsttitel å riksstaten tillgodo-föra sig ett belopp motsvarande skillnaden mellan summan av de arbetsgivaravgifter, som enligt vad i 17 § andra stycket sägs under året anmälts för påföring i sam­band med slutlig skatt, och vad som av dessa avgifter kan enligt av regeringen fastställda grunder be­räknas bliva avskrivet på grund av bristande betalning. Beloppet skall fördelas mellan avgifter, som avses i 1 §, i samma proportion som gäller enligt bestämmelserna i 28 §.

Avgiftsbelopp som avses i 29 § skola i den mån de inflyta av vederbörande länsstyrelse redo-visas-till riksförsäkringsverket.

1, Denna lag träder i kraft den 1 januari 1975,

2.     Särskild avgift och ränta enligt de nya bestämmelserna i 2426 och

31 §§ skall första gången beräknas i fråga om arbetsgivaravgift som

hänför sig till utgiftsåret 1975,

3,     Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om ränta på avgift

som hänför sig tiU utgiftsåret 1974 eller tidigare år,

4.     Motsvarar den kvarstående avgift, som arbetsgivare har att erlägga

under är  1975,  minst   10 och högst 50% av den påförda preliminära

7 Tillagd 1971:73.

Prop, 1974:138

15

avgiften för nämnda år, skall med avvikelse från vad i 19 § tredje stycket stadgas den preliminära avgiften erläggas i sådan ordning att summan av kvarstående och preliminär avgift blir fördelad med lika belopp på vart och ett av de sex uppbördstillfällena under året. Vid ettvart av uppbördstillfällena i februari och april skall därför preliminär avgift erläggas endast med belopp som motsvarar skillnaden mellan sålunda framräknat belopp och den kvarstående avgift som enligt 24 § första stycket skall erläggas vid uppbördstillfället. Återstoden av den preliminä­ra avgiften fördelas lika mellan uppbördstillfällena i juni, augusti, oktober och december.

Motsvarar den kvarstående avgift som skall erläggas under år 1975 mer än 50 % av den preliminära avgiften för nämnda år, skall den senare avgiften erläggas med en fjärdedel vid ettvart av uppbördstillfällena i juni, augusti, oktober och december 1975,

5. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till förord­ningen angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m, m, skall hänvisningen i stället avse lagen om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m.

Prop. 1974:138

16

Utdrag av protokollet över socialärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet den 11 oktober 1974,

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LUND­KVIST,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], HJELM-WALLÉN,

Chefen för socialdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om ändring i förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. och anför.

Inledning

Förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m, m, (AVGE) reglerar debitering och uppbörd av arbetsgivares avgifter till socialförsäkring enhgt lagen (1962:381) om allmän försäkring, dvs, till sjukförsäkringen, folkpensio­neringen och tilläggspensioneringen (ATP), Förordningen är också tillämplig vid debitering och uppbörd av avgifter från arbetsgivare för obligatorisk yrkesskadeförsäkring enligt lagen (1954:243) om yrkesskade­försäkring samt avgifter enligt lagen (1960:77) om byggnadsforskningsav­gift', lagen (1970:742) om lönegarantiavgift, lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgift och lagen (1973:372) om arbetsgivaravgift till arbets­löshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet. Vidare reglerar AVGE debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter enhgt lagen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift och lagen (1961:300) om redareavgift för sjöfolks pensionering. Debiteringen av nu nämnda arbetsgivaravgifter åvilar riksförsäkringsverket. Uppbörden sker också genom verkets försorg i de fall avgifterna inte uppbärs tillsammans med sluthg skatt,

Kungl, Maj:t uppdrog den 26 februari 1971 åt riksförsäkringsverket att i samråd med statskontoret och riksskatteverket utreda frågan om överflyttning från riksförsäkringsverket till de lokala skattemyndigheter­na av debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter till den allmänna försäkringen m. m. Riksförsäkringsverket överlämnade en rapport över den företagna utredningen med skrivelse till Kungl. Maj:t den 27 mars 1973, Därvid förordade verket att den ADB-mässiga delen av verksam­heten med debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter skulle överföras till  riksskatteverket  och  länsstyrelserna  fr, o, m,  är  1975 medan tid-

' Författningens benämning enligt förslag i prop, 1974:136, 2 Författningens benämning enligt förslag i prop, 1974:132,

Prop. 1974:138

17

punkten för överförande till lokal skattemyndighet och länsstyrelserna av de manuella funktionerna inom avgiftssystemet tills vidare borde hållas öppen,

I enlighet med riksförsäkringsverkets förslag förordnade Kungl. Maj:t den 29 juni 1973 att ADB-verksamheten avseende debitering och upp­börd av arbetsgivaravgifter fr. o. m. den 1 januari 1975 skulle överföras till riksskatteverket och länsstyrelserna.

I samband med den beslutade administrativa omläggningen av ADB-verksamheten från riksförsäkringsverket till riksskatteverket och länssty­relserna bör nu även tas upp frågan om ändringar i det gällande förfarandet för debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifterna och i räntereglerna. Förslag i dessa avseenden har lagts fram av Utredningen om företagens uppgiftsplikt' (UFU-utredningen) i ett i juni 1973 publicerat delbetänkande (SOU 1973:33) Ränta och restavgift på skatt m, m. Utredningens förslag beträffande debitering och uppbörd bygger på riktlinjer som riksförsäkringsverket redovisat i sin skrivelse den 27 mars 1973,

Nytt system för debitering och uppbörd av avgifter

Det nuvarande systemet för avgiftsdebitering och uppbörd innebär följande. Uppbörden sker enligt två huvudsystem. Om avgiften uppgår till högst 1 000 kr, eller annat belopp som riksförsäkringsverket särskilt bestämmer skall den påföras i samband med debiteringen av slutlig skatt enligt uppbördslagen (1953:272), Debitering och uppbörd av avgifter följer i dessa fall vad som gäller för skatteuppbörden. Någon ändring i fråga om debitering och avgiftsuppbörd i dessa fall föreslås inte av UFU-utredningen,

Överstiger den sammanlagda avgiften 1 000 kr. uppbärs avgiften direkt av riksförsäkringsverket på grundval av särskild debitering. Därvid an­vänds ett särskilt avräkningsförfarande. Detta innebär att arbetsgivaren under det s, k, utgiftsåret, dvs, det kalenderår som avgiften avser, erlägger en preliminär avgift till riksförsäkringsverket i avräkning pä den slutliga avgiften. Under utgiftsåret erlägger arbetsgivaren vidare enligt samma räkning skillnaden mellan den slutliga avgift som debiterats för ett föregående år och den preliminära avgift som erlagts för det året. Har överskjutande preliminär avgift uppkommit, används den i första hand for att täcka den preliminära avgiften för utgiftsåret. Varje års avgiftsräk­ning innehåller således dels en påföring av preliminär avgift för detta år, dels en slutreglering av avgiften för ett föregående år, I räkningen slås

' (Fi 1970:69) Ledamöter överdirektören Hans Järnbrink, ordförande, direktörerna Erik[REDACTED_EFTERNAMN] och Ove Kjellgren, avdelningsdirektören Per[REDACTED_EFTERNAMN] och kammarrättsrådet Sverker Widmark,

 Författningens benämning enligt förslag i prop, 1974:132,

Prop. 1974:138

18

dessa båda poster samman till en gemensam avgiftsdebitering. Den avgift som arbetsgivaren sålunda skall betala fördelas på sex inbetalningstillfäl­len under året. Arbetsgivaren kan också påföras tillkommande avgift, nämligen när avgift debiteras utöver tidigare påförd slutlig avgift. Grund för sådant beslut kan vara höjning av avgiftsunderlaget eller annan ändring av tidigare debitering,

UFU-utredningen har i sitt betänkande föreslagit att det nuvarande avräkningsförfarandet ersätts med ett system som knyter an till upp­bördslagens motsvarande bestämmelser för skatt, Räkningsdebite-rad arbetsgivaravgift dvs. avgift som uppbärs av riksförsäkringsverket skall enligt förslaget i princip preliminärt erläggas enligt regler liknande dem som gäller för preliminär B-skatt och slutligt debiteras efter mönster av vad som gäller för slutlig skatt enligt uppbördslagen. Detta innebär att preliminär och slutlig avgift för ett utgiftsår avräknas mot varandra utan sammanblandning med avgifter för andra år. Om den prehminära avgiften understiger den slutliga har arbetsgivaren att betala kvarstående avgift. I motsatt fall återbetalas överskjutande preliminär avgift. Skilda räkningar utfärdas på preliminär och slutlig avgift.

Räkning på preliminär avgift utsänds enligt förslaget till arbetsgivaren senast den 25 januari under utgiftsåret och betalningen av den prelimi­nära avgiften fördelas liksom hittills på sex uppbördstillfällen under året. Arbetsgivare har, i likhet med vad som gäller för skatt, möjlighet att reglera inbetalningen av preliminär avgift genom att göra fyllnadsinbetal­ning under året efter utgiftsåret. Räkning på slutlig avgift tillställs arbetsgivaren senast den 1 5 januari andra året efter utgiftsåret. Kvarståen­de avgift inbetalas enligt förslaget vid två uppbördstillfällen, nämligen senast den 18 februari och den 18 april. Avgift på högst 500 kr. erläggs dock i sin helhet under februari. Inbetalningen av tillkommande avgift, dvs. avgift som debiteras efter den ordinarie debiteringen, uppdelas enligt förslaget på sex uppbördstillfällen.

Liksom hittills skall preliminär avgift utgå med belopp motsvarande arbetsgivarens under nästföregående år debiterade slutliga avgift. Därvid tas hänsyn till ev. förändring av procentsatserna för avgiftsuttaget sedan föregående år och till den allmänna löneutvecklingen. Har slutlig avgift tidigare inte påförts arbetsgivaren sker särskild beräkning av den prelimi­nära avgiften. Arbetsgivaren har sedan att erlägga den preliminära avgiften fördelad på sex uppbördstillfällen under utgiftsåret.

Därefter skall arbetsgivaren senast under januari månad under året efter utgiftsåret lämna arbetsgivaruppgift avseende det lönebelopp han utgett under utgiftsåret. På grundval härav fastställer riksförsäkringsver­ket den slutliga avgiften. Överstiger den slutliga avgiften den preliminärt erlagda, skall arbetsgivaren betala kvarstående avgift vid uppbördstill­fällena i februari och april månader andra året efter utgiftsåret. I motsatt fall återbetalas överskjutande preliminär avgift i början av andra året efter utgiftsåret.

Som motiv för förslaget har anförts att nuvarande ordning, enligt vilken avräkning görs mellan den slutliga avgiften för ett år och den

Prop, 1974:138

19

preliminära avgiften för ett annat år, är svåröverskådlig och genom sammanblandningen av avgifter för olika år inte ger någon klar bild av arbetsgivarens aktuella kontoställning. Både det manuella och det maskinella debiteringsarbetet underlättas med det föreslagna systemet och överskådligheten för arbetsgivarna ökar. Systemet anses också vara en förutsättning för införande av räntebestämmelser i AVGE.

Det av UFU-utredningen föreslagna systemet för avgiftsdebiteringen har inte föranlett några erinringar under remissbehandlingen av betänkan­det. Tvärtom har de remissinstanser som särskilt yttrat sig om avsnittet rörande arbetsgivaravgifter uttalat tillfredsställelse över det föreslagna systemet. Riksförsäkringsverket har redan i sin förut berörda skrivelse den 27 mars 1973 anfört att ett system för avgiftsdebitering av föreslagen typ medför så uppenbara fördelar från administrativ synpunkt att en övergång härtill bör ske snarast möjligt. En omläggning skulle såvitt på verket ankommer kunna genomföras fr. o. m, år 1975,

De skäl som anförts för en omläggning av avräkningsförfarandet enligt det föreslagna systemet talar starkt för ett genomförande härav snarast möjhgt, UFU-utredningens tidigare redovisade förslag är väl ägnat att läggas till grund för lagstiftning och jag förordar att så sker, 1 fråga om tillkommande avgift förordar jag dock att sådan, i likhet med vad som numera gäller för tillkommande skatt enligt uppbördslagen, skall betalas vid två uppbördstillfällen. Systemet bör genomföras i samband med att ADB-verksamheten avseende debitering och uppbörd av arbetsgivaravgif­ter överförs från riksförsäkringsverket till riksskatteverket och länsstyrel­serna den 1 januari 1975, Därigenom uppnås att de nya bestämmelserna kan träda i tillämpning samtidigt som de beslutade administrativa ändringarna sker. Jag återkommer senare i mitt anförande till en närmare redogörelse för de föreslagna bestämmelserna.

Räntor och avgifter på överskjutande och kvarstående arbetsgivaravgifter m, m.

Enligt nuvarande bestämmelser i AVGF föreligger inte någon skyldig­het för arbetsgivare att utge ränta vid försenad betalning eller betalning som sker efter utgiftsäret. Däremot utgår ränta i vissa fall vid restitution till arbetsgivare av eriagd avgift,

UFU-utredningen har i sitt betänkande lagt fram förslag till ändrade ränteregler i första hand i uppbördslagen. Samtidigt föreslär utredningen att i allt väsentligt motsvarande regler införs i AVGF, En redogörelse för detta förslag liksom för remissbehandlingen därav återfinns i det förslag till ändrade regler i uppbördslagen som chefen för finansdepartementet lägger fram senare denna dag.

Vid remissbehandlingen har endast riksförsäkringsverket. Näringslivets skattedelegation. Föreningen Sveriges fögderichefer och Lantbrukarnas riksförbund (LRF) särskilt yttrat sig över de föreslagna räntebestämmel­serna i AVGF, Samtliga utom LRF tillstyrker eller lämnar utan erinran att   bestämmelser   införs   i   AVGF   med   anknytning  till  motsvarande

Prop. 1974:138

20

räntebestämmelser i uppbördslagen. LRF förordar att med införande av räntebestämmelser får anstå till dess erfarenheter vunnits om hur det föreslagna avräkningsförfarandet utfaller i praktiken.

De kvarstående arbetsgivaravgifterna uppgick för år 1970 till samman­lagt ca I 100 milj. kr. medan de överskjutande preliminärt erlagda avgifterna var ca 160 milj. kr. Jag delar utredningens uppfattning att avsaknaden av bestämmelser om ränta eller avgift på kvarstående avgift inte kan anses tillfredsställande. Med nuvarande system försvåras också kontrollarbetet för berörda myndigheter.

Som UFU-utredningen framhållit är det inte heller tillfredsställande att möjligheten för arbetsgivare att erhålla ränta föreligger endast om slutlig avgift nedsatts. Ränta bör även kunna utgå när inbetald avgift skall återbetalas av annan anledning, t, ex, då preliminär avgift visar överskott vid avräkning mot den slutliga avgiften.

Genom den anpassning av avgiftsdebiteringen till förfarandet på skatteområdet, som jag tidigare har förordat, skapas förutsättningar för införande av fullständiga bestämmelser om räntor m, m, i AVGF. Som UFU-utredningen föreslagit bör även dessa regler anpassas till motsvarande bestämmelser i uppbördslagen. Därigenom skapas ett i allt väsentligt enhetligt system för skatter och avgifter såväl beträffande debitering och uppbörd som beträffande räntor m, m.

Som jag tidigare antytt tar chefen för finansdepartementet i annat ärende denna dag upp frågan om ändringar i uppbördslagens ränteregler på grundval av UFU-utredningens förslag. De regler som jag föreslår införda i AVGF ansluter till det förslag som chefen för finansdeparte­mentet lägger fram. Det innebär att jag förordar att arbetsgivare skall erlägga en särskild avgift på kvarstående avgift, dvs. i det fah den debiterade slutliga avgiften för visst utgiftsår överstiger den preliminära avgift som erlagts för samma år. I motsatt fall bör arbetsgivare erhålla ränta på överskjutande preliminär avgift. Vidare förordar jag att reglerom respitränta och anståndsränta införs samtidigt som rätten att erhålla restitutionsränta utvidgas. Respitränta bör erläggas av arbetsgivare som påförs tillkommande avgift, dvs. avgift som debiteras utöver tidigare påförd slutlig avgift. Sådan debitering kan ske på grund äv beslut om höjning av avgiftsunderlaget eller annan ändring av tidigare debitering. Anståndsränta bör erläggas av arbetsgivare som fått anstånd med betal­ning av avgift i avvaktan på prövning av överklagat debiteringsbeslut i den mån avgiftsdebiteringen senare fastställs, Restitutionsränta slutligen bör i princip alltid utgå till arbetsgivare som fått debitering ändrad till sin förmån, oavsett skälet till ändringen av debiteringen och tidpunkten för återbetalningen.

De nu beskrivna reglerna för räntor och avgifter överensstämmer som jag redan nämnt med motsvarande bestämmelser i förslaget till ny lydelse av uppbördslagen, I likhet med vad där föreslås bör den särskilda avgiften på kvarstående avgift, som inte är avdragsgill vid beskattningen, utgå efter en fast procentsats av 6 % om den kvarstående avgiften uppgår till högst 5 000 kr. och i annat fall med 8 %. Ränta på överskjutande avgift etc. bör

Prop. 1974:138

21

utgå efter en räntesats som århgen fastställs av riksskatteverket att mot­svara gällande högsta inlåningsränta i bank. Som tidigare angetts skall arbetsgivare kunna undvika påföring av särskild avgift genom att göra fyllnadsinbetalning av preliminär avgift senast den 30 april året efter ut­giftsåret,

I vissa detaljer påkallar de särskilda förhållandena på förevarande område att man väljer en annan reglering än som förordas på skatteupp-bördsområdet. Jag återkommer tiU dessa frågor i samband med att jag senare kommenterar de föreslagna nya bestämmelserna närmare.

Ikraftträdandet

Som tidigare anförts bör de nya bestämmelserna träda i kraft samtidigt som ADB-verksamheten rörande debitering och uppbörd av arbetsgivares socialförsäkringsavgifter m, m, överförs från riksförsäkringsverket till riksskatteverket och länsstyrelserna, dvs. den 1 januari 1975,

De nya bestämmelserna om särskild avgift och räntor på arbetsgivares avgifter bygger på den föreslagna metoden för debitering, dvs, att den preliminära avgiften avräknas mot den slutliga avgiften för samma utgiftsår. Bestämmelserna om särskild avgift och räntor kan alltså börja tillämpas först beträffande avgifter som hänför sig till utgiftsåret 1975, Särskilda avgifter och räntor skall därför första gången påföras under 1976 och erläggas under 1977,

F. n, betalas både prelimuiära och kvarstående avgifter vid sex uppbörds­tillfällen under året. Det föreslagna systemet innebär att kvarstående avgift skall erläggas vid två uppbördstillfällen i februari och april - medan preliminär avgift liksom hittills skall betalas vid sex uppbördstillfällen i februari, april, juni, augusti, oktober och december. Detta medför att arbetsgivarna skall betala kvarstående avgift vid två uppbördstillfällen under första halvåret i stället för som hittills vid sex sådana tillfällen fördelade över hela året. Dessutom skall alltså erläggas preliminär avgift vid sex uppbördstillfällen. För att bereda arbetsgivarna en omställningstid till det nya systemet för inbetalning av avgifterna föreslår jag en övergångsregel för år 1975 av innebörd att arbetsgivare som relativt sett har betydande kvarstående avgift att erlägga får sin preliminäravgift omfördelad så att den totala avgiftsuppbörden vid varje inbetalningstillfälle under året såvitt möjligt blir lika stor. Ett sådant tillfälligt förfarande kan passas in i ADB-behandlingen,

Upprättat lagförslag

1 enlighet med det anförda har inom socialdepartementet upprättats förslag till lag om ändring i förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enhgt lagen öm allmän försäkring, m, m.

Prop, 1974:138

22

Specialmotivering

Inledningsvis bör erinras om att pensionsålderskommittén (S 1970:40) har i uppdrag att bl. a. se över bestämmelserna om avgiftsunder­lag för de avgifter som omfattas av AVGF. Vidare ingår i direktiven för utredningen rörande besvärsorganisationen inom socialförsäkringen m. m, (S 1974:03) att särskilt överväga ändringar i organisationen för prövning av besvär i frågor om debitering och uppbörd av arbetsgivares avgifter. Sedan dessa båda utredningar lagt fram sina förslag torde en mera fullständig revision i formellt avseende av bestämmelserna i AVGF framstå som motiverad. De författningsändringar som nu föreslås in­skränker sig därför till vad som är oundgängligen påkallat i förevarande sammanhang. I samband med de ändringar som nu vidtas bör också ske en anpassning av AVGF till den nya regeringsformen. Detta innebär bl. a, att förordningen i fortsättningen föreslås bli betecknad lag.

1 §

Ändringarna   i   denna   paragraf   föranleds   av   förslag   i  proposition 1974:136,

2

§

I samband med övergång till det föreslagna systemet måste de nuvarande definitionerna i 19 § av slutlig avgift, preliminär avgift och tillkommande avgift ändras. De har därvid flyttats till 2 §, där definitio­nerna av arbetsgivaravgift, avgiftsunderlag och utgiftsår kvarstår oföränd­rade. Vidare har i paragrafen angetts vad som skall förstås med kvar­stående avgift.

Avgift som skall erläggas enligt beslut om debitering som fattats sedan den årliga avgiftsdebiteringen avslutats tas ut i form av tillkommande avgift. Med hänsyn till detta är det nödvändigt att man i debiteringsarbe­tet bestämmer ett slutdatum för den årliga avgiftsdebiteringen. Detta måste med hänsyn till bestämmelsen i 27 § ligga före den 15 januari andra året efter utgiftsåret.

17§

Den nya definitionen av slutlig avgift i 2 § omfattar både avgift som påförs i samband med debitering av slutlig skatt enligt uppbördslagen och räkningsdebiterad avgift som påförs av riksförsäkringsverket, I enlighet härmed anges i paragrafen att arbetsgivaravgift uppgående till högst 1 000 kr, skall påföras såsom slutlig avgift i samband med debitering av slutlig skatt. Enligt särskild bestämmelse kan beslutas om avvikelse från denna beloppsgräns.

Prop, 1974:138

23

19§

I denna paragraf har intagits bestämmelserna om debitering och erläggande av preliminär avgift. Av 27 § framgår att särskild räkning på den preliminära avgiften skall sändas till arbetsgivaren senast den 25 januari under utgiftsåret. Som har angetts i det föregående skall den preliminära avgiften erläggas senast den 18 i envar av månaderna februari, april, juni, augusti, oktober och december. Sker debitering under löpande utgiftsår skall avgiften erläggas under de av nämnda uppbördsterminer som infaller under återstoden av året. Summan av de i avgiften ingående delavgifterna debiteras i en gemensam post, som avrundas nedåt så att det avgiftsbelopp som skall erläggas vid varje uppbördstillfälle uttrycks i helt krontal.

I fjärde stycket anges att preliminär avgift kan erläggas även utan debitering. För att beaktas i ränteavseende eller beträffande påförande av särskild avgift måste sådan fyllnadsinbetalning ske senast den 30 april under året efter utgiftsåret Gfr 24 och 24 a §§).

23 

§

Enligt bestämmelserna i denna paragraf skall arbetsgivare göra anmälan till riksförsäkringsverket när han startar verksamhet av viss omfattning. Motsvarande gäller vid utvidgning av redan pågående verksamhet. Syftet med bestämmelsen är att riksförsäkringsverket skall kunna debitera preliminär arbetsgivaravgift. Försummas anmälan bhr den yttersta kon­sekvensen att det normalt inte finns någon preliminär avgift att avräkna mot sedermera påförd slutlig avgift. Den slutliga avgiften blir alltså i sin helhet en kvarstående avgift, pä vilken särskild avgift kan komma att utgå. Med anledning av påpekande från riksförsäkringsverket har, för att undvika sådana konsekvenser, föreskriften utformats så att anmälan skall ske så snart löneutgifterna i verksamheten överstiger eller beräknas över­stiga 5 000 kr,

24 

§

I denna paragraf regleras kvarstående avgift. Denna utgör skillnaden mellan å ena sidan den slutliga avgiften och å andra sidan dels debiterad preliminär avgift, dels icke debiterad preliminär avgift som arbetsgivaren fyllnadsinbetalat. För att kunna beaktas i debiteringsförfarandet måste fyllnadsinbetalningen ha skett i god tid före den årliga avgiftsdebite­ringen.

Enligt 27 § skall räkning på slutlig avgift skickas till arbetsgivaren senast den 15 januari under andra året efter utgiftsåret. Räkningen skall i förekommande fall innehålla krav på kvarstående avgift. Avgift skall betalas senast den 18 i vardera av månaderna februari och april under andra året efter utgiftsåret. För utgiftsåret 1975 skall alltså kvarstående avgift erläggas under år 1977. Av administrativa skäl skall kvarstående

Prop, 1974:138

24

avgift om högst 500 kr. erläggas vid ett inbetalningstillfälle. Kvarstående avgift under 25 kr, skaU - i likhet med vad som enligt vad jag inhämtat kommer att föreslås i fråga om kvarstående skatt inte tas ut,

1 andra stycket regleras särskild avgift på kvarstående avgift. Sådan avgift skall påföras arbetsgivaren med 6 % om den kvarstående avgiften uppgår till högst 5 000 kr. och i annat fall med 8 %.

Det lägsta belopp som arbetsgivare skall vara skyldig att utge i form av särskild avgift har satts till 100 kr., vilket med hänsyn till avrundnings-regeln i fjärde stycket innebär att kvarstående avgift under 1 700 kr., inte beläggs med särskild avgift. Överstiger den kvarstående avgiften detta belopp skall särskild avgift utgå på hela beloppet. Motsvarande gräns för avgift på kvarstående skatt föreslås av chefen för finansdepartementet bli 50 kr,, vilket skulle innebära att kvarskatteavgift inte utgår på skatte­belopp som understiger 900 kr. Den högre gränsen på avgiftssidan är motiverad med hänsyn till att på avgiftssidan - i motsats till skattesidan - införs ett helt nytt system för debitering. 1 avvaktan på hur detta faller ut i praktiken bör reglerna om särskild avgift utformas med försiktighet. Till bedömningen bidrar de särskilda beräkningssvårigheter som föreligger på avgiftssidan bl. a. på grund av skiljaktigheterna mellan olika avgifts­underlag. Jag vill här erinra om det uppdrag pensionsålderskommittén har i fråga om en översyn av bestämmelserna om avgiftsunderlag.

Vid beräkningen av den särskilda avgiften skall enligt tredje stycket i den preliminära avgiften inte inräknas fyllnadsinbetalning av preliminär avgift som skett senare än den 30 april året näst efter utgiftsåret,

24 a §

1 paragrafen har intagits bestämmelser om överskjutande preliminär avgift och ränta därpå.

Överstiger den preliminärt erlagda avgiften för utgiftsåret den slutliga avgiften för samma år skall det överskjutande beloppet betalas tillbaka till arbetsgivaren. Detta bör ske i samband med att arbetsgivaren erhåller räkning på den slutliga avgiften. Återbetalning skall ske utan ansökan. För att återbetalning skall ske måste dock det överskjutande beloppet tillsammans med ev. ränta uppgå till minst 25 kr., vilket är samma gräns som enligt vad jag inhämtat chefen för finansdepartementet kommer att föreslå för återbetalning av överskjutande preliminär skatt enligt upp­bördslagen.

På överskjutande belopp skall arbetsgivaren erhålla ränta. Hänvisningen till 24 § tredje stycket innebär att fyllnadsinbetalning av preliminär avgift som skett efter den 30 april året efter utgiftsåret inte skall beaktas vid ränteberäkningen.

Beträffande beräkningen av ränta på överskjutande preliminär avgift gäller enligt vad jag tidigare föreslagit att den sista uppbördsterminen för betalning av debiterad preliminär avgift går till ända den 18 december under utgiftsåret. Räkning på slutlig avgift skall tillställas arbetsgivaren senast den 15 januari under andra året efter utgiftsåret. Den tidrymd under vilken arbetsgivare får vänta på återbetalning av den överskjutande

Prop, 1974:138

25

preliminära avgiften är därför något längre än vad som i motsvarande fall gäller på skattesidan. Ränta på överskjutande avgift bör därför, som UFU-utredningen föreslagit, beräknas för något längre tid enligt AVGF än enligt uppbördslagen, där den föreslås utgå för 12 månader. När det gäller avgiftsområdet bör ränta beräknas på 14 månader. För icke debiterad preliminär avgift som erlagts efter den 18 december under utgiftsåret men senast den 30 april påföljande år skall också utgå ränta. Denna bör i analogi med det nyss anförda beräknas på 8 månader.

Den räntesats som skall användas vid beräkningen av ränta på över­skjutande preliminär avgift - liksom vid beräkning av respitränta enligt 25 §, anståndsränta enligt 26 § och restitutionsränta enligt 31 § ~ är den högre av de procentsatser som, enligt vad chefen för finansdepartementet kommer att förorda, riksskatteverket under december månad under utgiftsåret skall bestämma enligt 69 § 1 mom, andra stycket uppbörds­lagen. Räntesatsen skall enligt anvisningarna till nämnda paragraf mot­svara den högsta inlåningsräntan i bank vid tidpunkten för fastställandet, i förekommande fall avrundad till närmast högre hel eller halv procent­enhet.

Den här avsedda räntesatsen enligt uppbördslagen är en årsränta. Vid tillämpning på avgiftsområdet måste således ränteberäkningen ske med beaktande av den tid, för vilken ränta enligt bestämmelserna skall utgå. Andra och tredje styckena i förevarande paragraf har utformats med hänsynstagande till detta.

25 §

I denna paragraf regleras tillkommande avgift, dvs. avgift som skall erläggas enligt beslut om debitering fattat sedan den årliga avgiftsdebi­teringen avslutats. Som tidigare berörts skall sådan avgift i likhet med kvarstående avgift erläggas vid två inbetalningstillfällen, dock att belopp om högst 500 kr. skall erläggas vid ett sådant tillfälle. Avgift under 25 kr. tas inte ut. I tillkommande avgift kan ingå både särskild avgift och respitränta, vilket har betydelse för beloppsgränsen i första stycket. Av betydelse för denna beloppsgräns och den tillkommande avgiftens storlek kan vidare vara tidigare debitering av kvarstående eller överskju­tande avgift som icke uppgått till 25 kr., jfr bestämmelserna i 24 § första stycket sista punkten, 24 a § första stycket första punkten och kommen­taren till bestämmelserna i 31 § första stycket. Hänvisningen till 19 § tredje stycket medför att inbetalning skall ske vid uppbördstillfälle som där anges, I samband med debiteringen skall riksförsäkringsverket bestämma vid vilket eller vilka av dessa uppbördstillfällen inbetalning skall ske. Därvid bör de tidsramar som gäller för betalning av kvarstående avgift tjäna som ledning,

I andra och tredje styckena ges bestämmelser om ränta på tillkomman­de avgift - respitränta. Räntesatsen har berörts närmare i kommentaren täl 24 a §. Om debiteringen sker vid sådan tidpunkt under året att betalning skall ske under nästkommande kalenderår, skall den räntesats

Prop, 1974:138

26

som gäller det år debiteringen sker användas vid beräkningen av räntan från debiteringen fram till betalningstillfället. Räntebelopp under 50 kr. skall inte utgå.

Räntan skall beräknas fr. o. m. den 1 mars andra året efter utgiftsåret t. o. m. den månad då den tillkommande avgiften förfaller till betalning eller, om avgiften skall betalas vid flera tillfällen, t. o. m. den månad då det första av dessa tillfällen infaller. Beträffande utgångspunkten för beräkningen hänvisas till kommentaren till 26 a §. När fråga är om belopp som tidigare restituerats till arbetsgivaren räknas dock räntan från utgången av den månad dä beloppet återbetalats. Respitränta får inte i något fall Utgå för längre tid än två år. Av 26 a § första stycket följer att respitränta i ändringsfall kan utgå även på ränta på överskjutande preliminär avgift eller med beaktande jämväl av 31 § sista stycket restitutionsränta, om räntan ingår i tillkommande avgift.

26 §

1 26 § första stycket har i en ny andra punkt tillagts en regel av innebörd att anstånd i avvaktan pä rättelse enligt 36 § eller besvär enligt 38 § kan meddelas att gälla till dess två månader förflutit från riksförsäk­ringsverkets eller försäkringsdomstolens beslut. Sådant anstånd skall kunna meddelas även efter det beloppet förfallit till betalning.

Den som erhållit anstånd i avvaktan på försäkringsdomstolens beslut skall vara skyldig att eriägga ränta - anståndsränta - på anståndsbe­loppet i den mån det överklagade beslutet inte ändras. Beträffande räntesatsen hänvisas till kommentaren till 24 a §, Av 26 a § första stycket följer att räntan skall eriäggas som tillkommande avgift.

Räntan skall beräknas fr. o. m. månaden efter den då avgiften förföll till betalning t. o. m. den månad då anståndstiden gick ut. Räntebelopp under 50 kr. skall inte påföras.

26 a §

I denna paragraf har intagits gemensamma bestämmelser för särskild avgift samt för ränta på överskjutande preliminär avgift, respitränta och anståndsränta.

1 första stycket har intagits en bestämmelse av innebörd att vad som är föreskrivet för arbetsgivares avgift också skall i tillämpliga delar gälla särskild avgift eller ränta som beräknas på avgiften. Det innebär t. ex. att vid tillämpning av 16 § såväl arbetsgivaravgiften som särskild avgift eller ränta därpå skall påföras i helt antal kronor. Vidare kan som exempel nämnas att, vid tillämpning av 32 §, arbetsgivare som är berättigad att erhålla ränta endast kan erhålla vad som överstiger restförd avgift.

Av andra stycket framgår att avgifter enligt 43 och 44 §§ - avgifts­tillägg och förseningsavgift - inte tas i beräkning när det gäller att bestämma underlaget för beräkningen av särskild avgift, ränta på över­skjutande preliminär avgift, respitränta och anståndsränta.

Prop, 1974:138

27

I tredje stycket regleras ny beräkning av särskild avgift eller ränta då arbetsgivaren påförs tillkommande avgift och i vissa ändrings- och rättelsefall. Bestämmelsen innebär att, dä arbetsgivare påförs tillkomman­de avgift eller då avgift skall återbetalas, tidigare beräkning av särskild avgift eller ränta skall göras om under hänsynstagande till den nya omständigheten. Därvid skall förfaras som om den nya beräkningen skedde vid det ursprungliga bestämmandet av särskild avgift eller ränta. Så blir t. ex. den räntesats som då gällde tillämplig. Från den särskilda avgift eller den ränta som den nya beräkningen leder till skall självfallet frånräknas vad arbetsgivaren tidigare erlagt som särskild avgift eller ränta eller erhållit i ränta. Har arbetsgivaren tidigare inte påförts särskild avgift eUer ränta skall beräkningen utföras som om den skett vid den årliga avgiftsdebiteringen för det år avgiften avser.

Mot dessa regler korresponderar bestämmelsen om utgångspunkt för beräkning av respitränta i 25 §. Eftersom det omräkningsförfarande som nyss beskrivits leder till att arbetsgivaren får erlägga särskild avgift även på det tillkommande beloppet som om det uttagits som kvarstående avgift, skall respitränta börja utgå först i anslutning till den period då den kvarstående avgiften jämte särskild avgift skulle ha erlagts, dvs, i februari eller april månad andra året efter utgiftsåret. Utgångsdatum för beräkning av respitränta har därför satts till den 1 mars andra året efter utgiftsäret. På motsvarande sätt förhåller det sig vid restitution av preliminärt eriagd avgift enhgt 31 §,

Sista stycket innehåller bestämmelser om nedsättning av särskild avgift. Även om arbetsgivare som framgår av det förut sagda inte behöver utge särskild avgift förrän den kvarstående avgiften uppgår till I 700 kr., finns ett behov av att i särskilda fall kunna sätta ned den särskilda avgiften. Det kan vara fall där den kvarstående avgiften beror på omständighet över vilken arbetsgivaren inte kunnat råda eller där arbetsgivaren exempelvis i god tro ansett anställningsförhållande inte föreligga utan detta kunnat fastsläs först efter ingående prövning. Det senare är inte ovanligt vid mindre entreprenadarbeten inom byggnadsbranschen. Om sådana synner­liga skäl föreligger skall riksförsäkringsverket kunna sätta ned den sär­skilda avgiften till 3 % i likhet med vad som avses gälla i fråga om kvar­skatteavgift. Riksförsäkringsverkets beslut kan självfallet på vanligt sätt överklagas i försäkringsdomstolen.

Av 31 § fjärde stycket framgår att bestämmelserna i första och tredje styckena i förevarande paragraf äger motsvarande tillämpning i fråga om restitutionsränta,

27 

§

Som tidigare berörts skall skilda räkningar utfärdas för de olika typerna av avgifter. Bestämmelserna härom har tagits in i denna paragraf. Räkning på preliminär avgift skall skickas till arbetsgivaren senast den 25 januari utgiftsåret och räkning på slutlig avgift senast den 15 januari andra året efter utgiftsåret. Mot dessa bestämmelser korresponderar reglerna i  19 §  resp.  24 §  angående förfallodagar för preliminär resp.

Prop, 1974:138

28

kvarstående avgift.  För utsändning av räkning på tillkommande avgift uppställs ingen motsvarande tidsfrist.

28 

§

1 den totala arbetsgivaravgiften ingår som framgår av den tidigare redogörelsen avgifter till sjukförsäkringen, folkpensioneringen och till-läggspensioneringen etc. liksom allmän arbetsgivaravgift. I ett nytt andra stycke av denna paragraf har tagits in bestämmelser om fördelning av influtna avgifts- och räntebelopp mellan dessa olika ändamål. 1 detta avseende finns f. n. regler om att ogulden del av arbetsgivaravgift skall anses omfatta avgifter enligt de författningar som anges i I § AVGF i samma proportion som sådana avgifter ingår i arbetsgivaravgiften. Vidare gäller att avgiftsbelopp som genom indrivning inflyter visst år skall fördelas mellan avgifter enligt 1 § i samma proportion som avgifterna ingår i summan av de under nästföregående år debiterade slutliga avgifterna (29 § andra stycket och 51 § andra stycket).

Några uttryckliga regler om hur fördelning skall ske av avgiftsbelopp som erläggs i rätt tid enligt utfärdad räkning finns däremot inte. Fördelningen går i praktiken till så att de influtna preliminära avgifterna för visst utgiftsår fördelas på avgifter enligt 1 § i samma proportion som sädana avgifter ingår i summan av de debiterade preliminära avgifterna för samma utgiftsår. De s. k. regleringsavgifterna, dvs. summan av kvarstående avgifter reducerad med summan av överskjutande prelimi­nära avgifter, fördelas på motsvarande sätt i samma proportion som avgifter enligt 1 § ingår i regleringsavgiften, och tillkommande avgift fördelas i samma proportion som avgifter enligt 1 § ingår i summan av de slutliga avgifterna för det utgiftsår som den tillkommande avgiften avser. Fullständiga regler har nu intagits i ett nytt andra stycke. Därvid kan nuvarande fördelningsregler i 29 § och 51 § andra stycket utgå. Bestäm­melserna innebär följande.

Erlagda prehminära avgifter skall fördelas mellan ohka avgiftsändamål i samma proportion som avgifter enligt 1 § ingår i summan av de för utgiftsåret debiterade preliminära avgifterna. Av administrativa skäl bör Uksom f. n. hänsyn inte tas ttll omdebiteringar av prehminära avgifter som görs efter utgiftsårets utgång. Avgörande bör vara avgiftsdebitenngen under utgiftsåret.

Kvarstående avgifter resp. överskjutande preliminära avgifter skall fördelas i samma proportion som avgifter enligt 1 § ingår i summan av motsvarande slutliga avgifter.

Fördelningen av tillkommande avgifter samt avgiftsbelopp som redo­visas till riksförsäkringsverket efter indrivning eller restitueras till arbets­givare skall ske i samma proportion som avgifter enligt I § ingår i summan av debiterade slutliga avgifter. Av administrativa skäl skall därvid fördelningen ske på grundval av sammansättningen av föregående års slutliga avgifter.

De räntor som arbetsgivare har att erlägga - respitränta och anstånds-

Prop. 1974:138

29

ränta får, som UFU-utredningen anfört, betraktas som ersättning för den kredit arbetsgivaren erhållit. Ett motsvarande synsätt bör anläggas på särskild avgift på kvarstående avgift. Såväl särskild avgift som respitränta och anståndsränta skall därför enligt de föreslagna bestämmelserna gottskrivas de avgiftsmedel som berörs av krediten. På motsvarande sätt belastas de olika avgiftsmedlen av de räntor som betalas ut till arbets­givare, dvs, ränta på överskjutande preliminär avgift och restitutionsränta,

29 §

Som angivits under 28 § har andra stycket utgått.

31 §

1 paragrafen regleras återbetalning av avgift och restitutionsränta. Bestämmelserna i första stycket innebär följande. Har vid den årliga avgiftsdebiteringen överskjutande preliminär avgift inte återbetalats till arbetsgivaren på grund av att beloppet understeg 25 kr, får avrundning inte ske ytterligare en gång om det blir fråga om restitution av avgift. Den avrundning som tidigare kan ha skett måste därför beaktas i restitutions-ärendet. Endast om nedsättningen tillsammans med tidigare ej utbetald överskjutande preliminär avgift överstiger 25 kr. skall alltså restitution ske. Har överskjutande preliminär avgift tidigare utbetalts, kan däremot även mindre belopp än 25 kr. restitueras. Motsvarande gäller om arbetsgivaren tidigare påförts kvarstående avgift. Har exempelvis arbetsgi­varen påförts 20 kr. i kvarstående avgift (som enligt bestämmelsen i 24 § första stycket sista punkten inte tagits ut) och befinns han därefter ha erlagt 30 kr, för mycket i preliminär avgift, skall enligt reglerna ingen restitution ske, eftersom avvikelsen mellan eriagd avgift och den avgift som slutligen bestämts totalt ej uppgår till 25 kr. Uppgår i exemplet den för mycket erlagda preliminäravgiften till 50 kr., blir resultatet att 30 kr. restitueras. För att undvika återbetalning av bagatellbelopp har satts en lägsta gräns om 5 kr, för belopp som skall återbetalas. Nedsätts en tidigare eriagd kvarstående avgift om 100 kr. till 95 kr., utbetalas alltså mellanskillnaden 5 kr.

På belopp som återbetalas skall arbetsgivaren erhålla ränta, förutsatt att räntebeloppet uppgår till minst 50 kr. Därvid skall den räntesats användas som med tillämpning av 24 a § andra stycket gällde vid tidpunkten för motsvarande årliga avgiftsdebitering.

På preliminärt erlagt belopp skall räntan beräknas från och med andra året efter utgiftsäret och i andra fall från och med månaden efter det avgiftsbeloppet till fullo inbetalats. 1 bägge fallen räknas räntan t. o. m. den månad under vilken återbetalning sker. Beträffande utgångspunkten för beräkningen av ränta på preliminärt erlagt belopp hänvisas till kommen­taren till 26 a §. Har avgift betalats före förfallodagen anses den från räntesynpunkt eriagd under den månad då betalningen skulle ha skett. I det  belopp  som  återbetalas  kan  ingå  särskild  avgift eller ränta som

Prop, 1974:138

30

arbetsgivaren tidigare

påförts och utgivit. Vid beräkningen av restitu­

tionsränta skall även

sådana poster beaktas, vilket framgår av 26 a §

första stycket.

32 

§

I paragrafen har intagits bestämmelser om avräkning av restförd avgift mot avgift som skall restitueras. Överskjutande preliminär avgift kan också tas i anspråk för betalning av tillkommande avgift som avser det utgiftsår till vilket den preliminära avgiften hänför sig. Överskjutande preliminär avgift kan vidare hållas inne om handläggning av ärende rörande debitering av tillkommande avgift påbörjats då arbetsgivaren blir berättigad att erhålla överskjutande preliminär avgift.

Enligt gällande lagstiftning har kronofogde rätt att göra utmätning t. ex. för restförd skatt i arbetsgivaravgift som skall återbetalas till arbetsgivare. Detta sker emellertid sällan eftersom kronofogdemyndig­heten kan sakna kännedom om återbetalningen. På skattesidan finns däremot i 69 § uppbördskungörelsen (1967:626) en bestämmelse att länsstyrelse skall lämna kronofogdemyndigheten underrättelse om skatt­skyldig för vilken den preliminära skatten beräknas överstiga den slutliga. En motsvarande bestämmelse om underrättelse har införts i ett sista stycke i denna paragraf.

43 och 44 §§

1 såväl 43 och 44 §§ som i mbriken före 43 § har benämningen särskild arbetsgivaravgift tagits bort. Orsaken härtill är att benämningen särskild avgift bör reserveras för sådan avgift som utgår pä kvarstående avgift enligt 24 § andra stycket. Ändringarna i övrigt i 43 och 44 §§ innebär en anpassning till den terminologi som kommit till användning i definitionerna i 2 §,

51 §

Angående ändringarna i denna paragraf hänvisas till kommentaren till 28 §.

Övergångsbestämmelserna

Som tidigare nämnts får de nya debiteringsreglerna anses utgöra en förutsättning för de föreslagna reglerna om särskild avgift och räntor. Bestämmelsen i punkt 2 har därför utformats så att särskild avgift eller ränta skall påföras först på arbetsgivares avgift som hänför sig till utgiftsåret 1975. Detta innebär att särskild avgift på kvarstående avgift och ränta på överskjutande preliminär avgift skall påföras först vid den årliga avgiftsdebitering som äger rum i slutet av 1976 och erläggas resp. uppbäras i början av 1977. Respitränta, anståndsränta och restitutions-

Prop, 1974:138

31

ränta får också påföras först på avgift som hänför sig till utgiftsåret 1975. Regeln i punkt 4 innebär följande. Har arbetsgivaren under år 1975 att erlägga en slutlig avgift som efter avräkning av eriagd preliminär avgift uppgår till t, ex, 9 000 kr, och har han påförts en preliminär avgift för år 1975 på 60 000 kr, äger anståndsregeln tillämpning på honom. Utan särskild övergångsreglering skulle han inbetala den kvarstående avgiften i februari och april med 4 500 kr, vid varje uppbördstillfälle. Dessutom skulle han i envar av månaderna februari, april, juni, augusti, oktober och december betala 10 000 kr, i preliminär avgift. Resultatet skulle alltså bli att han i februari skulle erlägga 14 500 kr., i april 14 500 kr. och i envar av månaderna juni, augusti, oktober och december 10 000 kr. För att under övergångsåret 1975 fördela den totala avgiftsbördan jämnt, stadgas därför att en del av den prehminära avgift som skulle ha erlagts i febmari och april i stället skall erläggas under de fyra senare uppbördstillfällena. 1 exemplet kommer arbetsgivaren att vid ettvart av de sex uppbördstill­fällena betala 11 500 kr., varvid under uppbördsterminerna i februari och april 4 500 kr. i kvarstående avgift och 7 000 kr. i preliminär avgift. Vid uppbördstillfällena i juni, augusti, oktober och december avser beloppet 11 500 kr, i sin helhet preliminär avgift.

Hemställan

Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl, Maj:t föreslår riksdagen

att antaga förslaget till lag om ändring i förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m, m.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten