Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 62 år 1971

Prop. 1971: 62

Nr 62

Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen angående imättande av statens livsmedelsverk m. m.; given Stockholms slott den 26 februari 1971.

Kungl. Maj:l viU härraed, under åberopande av bilagda utdrag av StatsrådsprotokoUet över jordbruksärenden, föreslå riksdagen atl bifalla de förslag ora vars avlålande lill riksdagen föredragande departeraents­chefen heraställt.

GUSTAF ADOLF

INGEMUND[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att en ny central förvaltningsmyndighet för livsmedelsfrågor, statens livsraedelsverk, inrättas den 1 januari 1972. Verket ersätter den f. n. relativt splittrade centrala organsalion sora handlägger frågor om livsmedelskontroll ra. ra. Verket skall fullgöra de arbetsuppgifter sora aktualiseras av den nya livsraedelslagstiftningen.

I det nya verket koramer atl ingå huvuddelen av veterinärslyrelsen, livsraedelsavdelningarna vid statens institut för folkhälsan och en raind­re del av koraraerskoUegiura. Veterinärslyrelsens byråer som handläg­ger frågor ora hälso- och sjukvård av djur överförs lill lantbruksslyrel­sen och bildar där en veterinär avdelning. Lantbruksslyrelsen blir hu­vudman för dislriktsveterinärorganisationen. Samtidigt inordnas folk­hälsoinstilulels oragivningshygieniska avdelning provisoriskt i natur­vårdsverket. Därraed upphör veterinärslyrelsen och folkhälsoinstitulel som självständiga myndigheter.

Livsmedelsverket föreslås få en styrelse med företrädare för konsu­menter, handel, industri och jordbruksnäring. Till verket knyts ett vetenskapligt råd. Verket föreslås bestå av en Uvsmedelshygienavdel-ning, en undersökningsavdelning och en adrainistrativ avdelning.

Livsraedelsverkel komraer enligt förslagel all få 186 tjänster. Av dem utgör 152 befintliga tjänster sora förs över från velerinärslyrelsen, statens institut för folkhälsan, koraraerskoUegiura och statens jordbmks­nämnd. Till livsmedelsverkels förfogande släUs 1 179 000 kr. för livs­medelsundersökningar ra. ra. Länsveterinärerna föreslås bli inordnade i länsstyrelserna.

1    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 62

Prop. 1971: 62

Utdrag av protokollet över jordbmksärenden, hållet inför [Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 26 februari 1971.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], HOLMQ"VIST, ASP­LING, SVEN-ERIC[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ODH­NOFF, "WICKMAN,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LÖF­BERG,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för jordbruksdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anraäler ef­ler gemensam beredning med statsrådets övriga ledaraöler fråga om inrättande av statens livsmedelsverk m. m. och anför.

I prop. 1971: 1 har Kungl. Maj:l föreslagit riksdagen all, i avvaktan på särskild proposition i äranel, för budgetåret 1971/72 under angivna anslagsrubriker (bil. 7 s. 67 resp. bU. 11 s. 71) beräkna följande belopp.

E 10. Statens inslilul för folkhälsan

11 800 000 kr.

G 1. Velerinärslyrelsen

6 350 000 kr.

Jag anhåller nu alt få anraäla denna fråga.

Inledning

Med slöd av Kungl. Maj:ls bemyndigande den 19 april 1963 tiUkalla­des sakkunniga för atl göra en allmän översyn av livsraedelssladgan (1951: 824). De sakkunniga, som antog namnet livsmedelsstadgekom­mittén (LSK)i, avlämnade i raars 1970 betänkandet (SOU 1970: 6 och 7) Ny livsraedelsstadga ra. ra.

LSK:s belänkande innehåller bl. a. förslag lill ny livsmedelssladga. LagslLflningsfrågorna har jag anmält tidigare denna dag (prop. 1971: 61). Betänkandet innehåller vidare förslag lill en ny central myndighet för livsraedelsfrågor, kallad livsraedelsslyrelsen, och till regional och lo­kal organisation av den offentliga livsraedelskonlrollen.

Reraissyltranden över betänkandet har avgetls av rikspolisstyrelsen, överbefälhavaren, försvarets sjukvårdsstyrelse, fortifikationsförvallning­en, försvarels raalerielverk, socialstyrelsen, giftnämnden, arbetsmark­nadsstyrelsen, statens strålskyddsinslilul, statens bakteriologiska labora-

' Ledamöter professom Arvid Wretlind, ordförande, fru Ingegerd[REDACTED_EFTERNAMN], fil. dr Peter Fitger, stadsveterinären Åke Kämpe, direktörerna Carl[REDACTED_EFTERNAMN] och Gun­nar[REDACTED_EFTERNAMN], förbundssekreteraren Arne Nybom och direktören Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1971: 62

3

torium, statens institut för folkhälsan, statens järnvägar, sjöfartsverket, luftfartsverket, generaltuUstyrelsen, riksrevisionsverket, kontrollslyrelsen, lantbruksslyrelsen, velerinärslyrelsen, fiskeristyrelsen, statens jordbmks­närand, statens naturvårdsverk, komraerskollegium, näringsfrihetsora­budsraannen, statens pris- och karlellnärand, statens institut för konsu­raentfrågor, statens planverk, statens institut för hantverk och industri, statens provningsanstall, statens handikappråd. Institutet för storhushål­lens rationalisering, statens växtskyddsanstalt, statens centrala frökon-trollanslall, statens raaskinprovningar, Svenska kontrollanslallen för me­jeriprodukter och ägg, statens lantbrukskemiska laboratorium, lant­brukshögskolan, veterinärhögskolan, statens velerinärraedicinska anstalt, statens konsuraentråd, Vamdeklaralionsnäranden, samtliga länsstyrelser, Svenska institutet för konserveringsforskning. Svenska koraraunförbun­del. Svenska landstingsförbundet, Sveriges allraänna exportförening, Sve­riges grossislförbund, Sveriges köpraannaförbund, Sveriges industriför­bund och Svenska arbetsgivareföreningen (geraensarat yttrande), Sveri­ges hantverks- och industriorganisation, dåvarande Sveriges lantbruksför­bund och Riksförbundet Landsbygdens folk (RLF) (gemensamt yttran­de). Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Sveriges akademikers centralorganisation (SACO), Landsorganisationen i Sverige (LO), ben-sinhandelsutredningen, bygglagulredningen, informationsulredningen, koramerskollegieulredningen, konsumentulredningen, reklamulredning­en, lullagsliflningskomraillén, utredningen ora raetrologiska enheter, veterinärväsendeutredningen, AB Svensk laboratorieljänsl, Djupfrys-ningsbyrån och Djupfrysningskoraraillén (geraensarat yttrande). Fisk-konservfabrikernas förening. Hushållslärarnas riksförening, Husmoders­förbundel Hera och samhälle, ICA Inköpscentralernas aktiebolag, Kooperativa förbundet (KF), Kötlbranschens riksförbund. Nordiska rå­dels svenska delegation. Riksförbundet Gatukök &font-family:Verdana'>

Prop. 1971: 62

4

borgs, Västmanlands, Örebro, Värralands, Kopparbergs, Gävleborgs, Väs­ternorrlands, Järatlands, Västerbottens och Norrbollens län saml från förste stadsläkarna i Stockholra och Malraö, sjöfartsverket från Sveriges fartygsbefälsförening och Sveriges redareförening, kommerskollegium från Sveriges kemiska induslrikonlor (Kemikonloret) och från handels­kamrarna i Stockholm, Norrköping, Visby, Malraö, Göteborg, Borås, Karlstad, Örebro och Sundsvall, Samarbetskommittén för hälsovårds­nämnderna i rikets större städer från hälsovårdsnämnderna i Borås, Es­kilstuna, Gävle, Göteborg, Helsingborg, Jönköping, Karlstad, Linköping,[REDACTED_EFTERNAMN], Malmö, Norrköping, Skellefteå, Solna, Stockholm, Sundsvall, Sö­dertälje, Umeå, Uppsala, Västerås och Örebro.

Vidare har lill remissvaren från vissa av länsstyrelserna fogats yttran­den från bl. a. vissa hälsovårdsnärander och vederbörande länsarkitekt, länsingenjör, länsläkare och länsveterinär.

Nuvarande förhåUanden Central organisation

Den offentliga adrainislralionen för frågor ora livsraedel är fördelad mellan elt flertal olika rayndigheter. Socialstyrelsen och velerinärslyrel­sen har den centrala ledningen av livsmedelskontrollen. Uppgifterna skall fördelas mellan de båda verken i enlighet med vad som stadgas i deras instruktioner. Kommerskollegiura handlägger bl. a. ärenden om livsme­delstUlsatser. Statens jordbruksnämnd har hand ora tUlsynen av bestära­melserna ora sararaansättning av charkuterivaror.

Velerinärslyrelsen skall enligt sin instruktion fungera sora central för­valtningsmyndighet för ärenden ora livsmedelskontrollen. Veterinärsly­relsen som har närmare 50 anställda svarar för ledningen av den h)'-gieniska kontrollen av alla slags aniraaliska och vegetabiliska livsmedel. Övervakningen av vissa raera ekonomiskt betingade föreskrifter t. ex. om sammansättning, märkning och handel ankommer också delvis pä vete­rinärslyrelsen. De egentliga livsmedelsfrågorna utgör drygt 60 "/o av ve­terinärslyrelsens verksamhet och handläggs lill övervägande del på sty­relsens hygienbyrå. Styrelsen bar vidare en allmän byrå, en hälsokon-Irollbyrå och en administrativ byrå. Vid de två förstnämnda byråerna handläggs ärenden ora hälso- och sjukvård av djur, djurskydd, ladu­gårdshygien m. m. Arbetet på styrelsens administrativa byrå beräknas till raer än hälften anknyta till hygienbyråns arbete. Sora rådgivande or­gan har styrelsen etl vetenskapligt råd, vars ledaraöler utses av Kungl. Maj:l. Velerinärstyreisen är svenskt kontaktorgan till FAO:s och WHO:s geraensamma organ för utarbetande av internationella standards på livs­medelsområdet, Codex Aliraentarius Coraraission. En tablå över organi­sationen för veterinärslyrelsen torde få fogas lill delta protokoll som bi­laga 1.

Prop. 1971: 62

5

Socialstyrelsen skall enligt sin instruktion med uppraärksarahet följa livsraedelshygienen och därvid särskilt ha tillsyn över den raedicinska kontrollen av personalen i livsraedelshanteringen samt fräraja den all­raänna näringsstandarden och sunda kostvanor.

Kontakten raellan veterinärslyrelsen och socialstyrelsen i livsraedels­hygieniska frågor upprätthålls bl. a. genom en samarbetsdelegation mel­lan de båda verken. I delegationens arbete deltar också statens institut för folkhälsan.

Statens institut för folkhälsan har utredande och kontrollerande upp­gifter på livsraedelsorarådel. Inslilulel skall enligt sin instruktion hand­lägga frågor ora födoämnenas hygieniska beskaffenhet och vara centralt undersökningsorgan för livsmedelskontrollen. Institutei bedriver forsk­ning och raetodulvecklingsarbele för livsraedelsundersökningar t. ex. i fråga ora fräraraande äranen i livsmedel. Institutet skall också utföra systematiska undersökningar av olika i handeln förekoraraande livsme­dels sammansättning. Anvisningar ål hälsovårdsnämnder för provlag­ning och undersökning av livsraedel raeddelas av inslilulel. De här an­givna arbetsuppgifterna ankoraraer på institutets födoäraneshygieniska avdelning och dess vilarainavdelning. Dessa båda avdelningar har till­samraans 100 anställda. Vid institutet finns vidare en oragivningshy-gienisk avdelning saml administrativ personal. Omgivningshygieniska av­delningen bedriver forskning och undersökningsverksamhet i fråga om luft, vallen och bullerproblera ra. ra. Vid institutet finns sararaanlagt ca 190 ansläUda. En tablå över organisationen för statens institut för folk­hälsan torde få fogas lill delta protokoll sora bilaga 2.

Enligt 1951 års livsraedelsstadga handläggs ärenden ora livsraedelslUl­satser av koraraerskoUegiura. Verket är också lUlslåndsrayndighel när del gäller vilarainering av livsraedel. Handläggningen i koramcrskollegium av ärenden om livsmedelstillsatser skall ske i samarbete med veterinär­slyrelsen, socialstyrelsen, statens institut för folkhälsan och i vissa fall statens jordbruksnämnd. I koraraerskoUegiura är två personer sysselsat­ta raed livsraedelsfrågor och vid statens jordbmksnärand en person.

Inora det raUilära orarådet har de här näranda rayndigheterna inga befogenheter såvitt gäller livsraedelsfrågor. Försvarels sjukvårdsstyrel­se leder den hygieniska livsraedelskontroUen inom krigsraakten och försvarets raalerielverk har hand ora den railitära anskaffningen av livs­medel. Bestämmelserna om livsmedelskontroll inom krigsmakten är av begränsad natur raen ansluter sig i allt väsentligt lill livsraedelsstadgans föreskrifter.

Vid sidan av nu angivna rayndigheter har andra organ arbetsuppgifter sora direkt eller indirekt berör livsmedelsområdet, t. ex. arbelarskydds­styrelsen, generaltuUstyrelsen, giftnämnden, statens bakteriologiska labo­ratorium, statens planverk, statens veterinärmedicinska anstalt, statens växtskyddsanstalt och veterinärhögskolan.

Prop. 1971: 62

6

Regional organisation

Tillsynsorgan i livsraedelsfrågor på del regionala planet är enligt 87 § livsraedelssladgan länsstyrelsema. I dessa frågor biträds länsstyrelsema numera främst av länsveterinärerna men delvis också av länsläkarorga­nisationen.

Länsveterinären har enligt velerinärinslmktionen till huvudsaklig upp­gift bl. a. att inom länet hålla sig underrättad ora och övervaka dels livsraedelskonlrollen i den mån den centralt slår under tillsyn av veleri­närslyrelsen, dels förhållanden som genom smitta eller annan olägenhet av livsmedel kan påverka människors hälsa eller välbefinnande. Genora länsveterinärerna utövas i livsraedelsfrågor dessutora en inspektions- och rådgivningsverksarahel sora är direkt underställd veterinärstyrelsen. De biträds i detla arbete i viss utsträckning av de till länsläkarorganisatio­nen knutna länshälsovårdskonsulenlerna.

Länsläkarorganisationens arbetsuppgifter på livsraedelsorarådel har i förhåUande lUl länsveterinärernas nu näranda verksarahet en något an­nan innebörd. Enligt länsläkarinslruklionen skall inspektion verkställas av länsläkaren endasl då särskilda orasländigheier påkallar inspektion från organisationens sida i fråga ora livsraedelshygieniska förhållanden och då i samarbete med länsveterinären.

Chefsmyndighet för länsvelerinärorganisalionen är velerinärslyrelsen. I varje län finns en länsveterinär. Dessutora kan i länet finnas en biträ­dande länsveterinär. F. n. finns dock i riket endasl en biträdande läns­veterinär.

Chefsrayndighet för länsläkarorganisationen är socialstyrelsen. Varje län utgör ell länsläkardistrikl. Kommun, som inle lUlhör landstingskom­mun, ingår inle i länsläkardistrikl. Gotlands koraraun ingår dock i så­dant distrikt.

Chef för länsläkardistrikl är länsläkaren. Finns raer än en länsläkare, utser socialstyrelsen en av dera lill chef.

I varje distrikt utgörs organisationen av länsläkare, biträdande länslä­kare och länshälsovårdskonsulenter lill det antal Kungl. Maj:t beslära­raer. F. n. finns det 25 länsläkare, 15 biträdande länsläkare och 23 läns­hälsovårdskonsulenter.

De raUilära frågorna ora livsmedel handläggs på della plan av krigs­maktens regionala organ.

Lokal organisation

Den lokala livsmedelskontrollen utövas raed stöd av livsmedelsstad­gan inom varje kommun av hälsovårdsnäranden. Denna har även i övrigt all ägna uppraärksarahet och tillsyn åt allt, sora kan inverka på beskaffenheten av livsraedel, sora saluhålls inom komraunen.

För utövande av livsraedelskonlrollen på del lokala planet har ell 30-

Prop. 1971: 62

7

tal hälsovårdsnämnder i de större städerna anställt särskilda stadsveteri-närer på hel- eUer deltid. Sararaanlagt finns ca 530 tjänster sora hälso­vårdsinspektör vid hälsovårdsnämndema. Inspektörerna utbildas vid statens inslilul för folkhälsan. Omkring 115 av inspektörstjänsterna finns i landels tre största städer.

Enligt livsraedelssladgan åligger del också provinsialläkare och di­striktsveterinärer samt andra läkare och veterinärer i allmän tjänst att medverka i livsmedelskontrollen i enlighet med deras instruktioner. Så­lunda skall t. ex. distriktsveterinär enligt allmänna veterinärinstruktionen tillse atl livsraedelsstadgans bestäraraelser efterlevs och i delta syfte efler anmodan av länsveterinär företa besiktning eller inspektion.

Det ankommer f. n. även på polismyndighet alt biträda vid livsmedels­kontrollen och all göra anraälan till vederbörande hälsovårdsnämnd då anledning lill anmärkning finns. Polismyndighet skall därutöver lämna hälsovårdsnämnd erforderlig handräckning.

De militära frågorna ora livsraedel handläggs på della plan av krigs­maktens lokala organ.

Livsmedelsstadgekommitténs förslag Central organisation

LSK anför all det är en nackdel alt prövningen av livsraedelsfrågor på det centrala planet f. n. är splittrad på så raånga olika rayndighe­ter. Detta raedför inte sällan alt en livsraedelsrayndighets prövning av olika ärenden sker utan att kontakt las raed andra organ sora är be­rörda av samma sak. Vidare förekoraraer ibland osäkerhet ora vilken rayndighel som skall la slutiig stäUning i elt ärende. En annan nack­del med det splittrade ansvaret är all var och en inora sitt oraråde meddelar föreskrifter eller läranar råd och anvisningar, sora berör andra rayndigheters verksamhetsområden.

Den nuvarande situationen kan inte anses lillfredsslällande. Splitt­ringen skapar villrådighet hos rayndigheterna, näringslivet och allraän­helen ora lill vilken myndighet raan skall vända sig, vilka regler raan skall följa och hur de skall tolkas i förhållande till varandra. Uppdel­ningen av konlrollbefogenheterna raedför onödigt dubbelarbete.

Den bästa lösningen på de här angivna problemen är enligt LSK:s uppfattning atl koncentrera ledningen av den offentliga administrationen för livsmedelsfrågorna till en och sararaa rayndighel. LSK diskuterar raöjlighelema atl föra över alla livsraedelsfrågor lill någon av de redan fungerande huvudansvariga rayndigheterna, näraligen velerinärslyrelsen, socialstyrelsen och statens institut för folkhälsan.

Veterinärslyrelsen ligger enligt LSK:s mening närmast lill för utvid­gade uppgifter på livsmedelsområdet. Men LSK anser alt det i så fall skulle krävas ell så avsevärt tillskoti av annan expertis än veterinärer

Prop. 1971: 62

8

atl styrelsen skulle förlora sin ursprungliga karaktär. Därtill komraer att till styrelsen hör sådana velerinärraedicinska ärenden som avser hälso-och sjukvård av levande djur och som inle kan betraktas som egentliga livsraedelsfrågor.

Vad socialstyrelsen beträffar har den genora sammanslagningen av fömtvarande social- och medicinalstyrelserna fåll så stor omfattning all del inle är realistiskt all verket dessutom belastas raed saratliga ärenden på livsraedelsorarådel.

Beträffande statens institut för folkhälsan anför LSK all institutet järate uppgiften sora undersökningsorgan för livsmedelskontrollen har betydelsefulla uppgifter i fråga ora forskning och metodutveckling. Dessutom bedriver institutet olika slags utbUdningsverksamhet. Med hänsyn till dessa omständigheter och till atl folkhälsoinstitulel inte är avsett atl vara en förvaltningsmyndighet i egentlig mening anser LSK det inle heller lärapligt alt instilulel får del centrala ansvaret för livs­raedelskonlrollen.

Då den föreslagna nya livsraedelslagstiftningen ställer stora krav på den centrala adrainislralionen för livsmedelsfrågor har LSK korarait till den uppfattningen att del bör inrättas en särskild rayndighel, kallad livsmedelsslyrelsen.

Arbetsuppgifter

Livsmedelsstyrelsens främsta uppgift blir atl vara ledande, saraord­nande och övervakande central förvaltningsmyndighet i alla livsmedels­frågor sora är av hygienisk betydelse eUer berör redlighet i handeln raed livsmedel.

Gmnd för denna verksamhet bör enligt LSK vara den nya livsmedels­stadga raed tillämpningskungörelse, som ingår i LSK:s förslag, saml alla de andra författningar, bestämmelser ra. ra. sora h'änger samman där­med. I samband härraed föreslås all livsraedelsstyrelsens arbete i första hand inriktas på hygienen hos livsmedel från råvaruproduktion och im­port samt tillverkning, vidareberedning, förpackning, lagring, transport, saluhållande och annan hantering frara lill konsuration av livsraedlen. LSK framhåller all del huvudsakliga syftet är atl tillförsäkra konsu­raenterna Uvsmedel, sora inle är skadliga eller på annat sätt otjänliga, saml att fräraja redlighet i handeln raed dessa varor. LSK anser alt ansvaret i fråga om livsmedlens beskaffenhet väsentligen bör vila på livsraedelsslyrelsen. Däreraot raenar LSK alt styrelsens behörighet inle bör utsträckas till frågor ora den rent ekonoraiska kontroll sora hör sara­man med prisreglering för livsmedel eller avsältningsfrämjande och and­ra jordbrukspoUliska åtgärder.

I livsmedelsslyrelsens uppgifter bör enligt LSK också ingå alt i viss utsträckning övervaka de större och riksomfattande livsmedelsindustri-

Prop. 1971: 62

9

erna. LSK frarahåller all inspektions- och kontroUverksarahel eraeUer­tid i första hand bör bedrivas genora länsstyrelserna och av hälsovårds­näranderna. Enligt LSK:s förslag ankoraraer del på livsraedelsslyrelsen all vägleda dessa organ och fördela arbetsuppgifterna raellan dera samt lärana råd och anvisningar för deras verksarahet. När det gäller livs­raedelsundersökningar bör enligt LSK särskUda konlrollaboralorier ställas till livsmedelsstyrelsens direkta förfogande. I första hand bör resurserna vid folkhälsoinstilutet utnyttjas. LSK anser dock all mlin-undersökningar kan ulföras också hos andra laboratorier. I detta syfte bör livsraedelsslyrelsen överta institutets uppgift atl utse olika labora­torier för livsraedelsundersökningar.

Härutöver torde enligt LSK bland livsraedelsstyrelsens arbetsuppgifter ingå att noga följa teknisk och annan utveckling på livsraedelsorarådel och med beaktande därav utarbela förslag till ändring eller komplet­tering av gällande bestäraraelser. Slutligen erinrar LSK ora livsrae­delsstyrelsens uppgifter på det inlernalionella orarådet bl. a. som svenskt kontaktorgan lill Codex Alimentarius Coraraission.

I anslulning härtUl lägger LSK frara synpunkter på livsraedelsstyrel­sens saraarbele raed övriga rayndigheter sora har anknytning lill livs­raedelsorarådel. Mol bakgrund av sin uppfattning att folkhälsoinsti­tulel bör vara ell frislående organ förordar LSK elt nära saraarbete mellan styrelsen och institutet, särskilt i fråga ora dess födoäranes­hygieniska avdelning och vilarainavdelning. Bland övriga rayndigheter, beträffande vilka elt fortlöpande saraarbele blir av stor betydelse för livsraedelsslyrelsen, anser LSK särskilt böra näranas socialstyrelsen i medicinska frågor, statens jordbruksnämnd i ärenden om livsmedels-standards, lantbruksslyrelsen i fråga om animaUska och vegetabUiska råvaror saml kommerskollegiura beträffande livsraedelshandeln.

I livsraedelsstyrelsens uppgifter bör vidare ingå att utarbeta förslag till lUlärapningskungörelse lill livsraedelssladgan och andra bestära­raelser, råd och anvisningar på livsmedelsorarådet. LSK förordar härvid att ell nära saraarbete sker inle bara raed nyssnäranda rayn­digheter ulan också raed de delar av näringslivet sora är berörda i de enskUda fallen. Bl. a. när del gäUer atl utarbeta föreskrifter om livsmedels sammansättning och beskaffenhet (livsraedelsslandards) är en sådan samverkan enligt LSK av uloraordenllig betydelse.

Verksorganisationen

LSK lägger frara två alternativ lill organisation av livsraedelsslyrelse. Enligt del ena, kallat Altemativ I, skall den del av veterinärslyrelsen sora nu handhar rena livsraedelsfrågor föras till det nya verket tillsam­raans raed viss del av den adrainistraliva personalen. LSK föreslår alt den återstående delen av velerinärslyrelsen som har hand ora hälso-

Prop. 1971: 62

10

och sjukvård av levande djur, velerinäryrkels utövande m. ra. upp­går i lanlbruksstyrelsen.

Enligt LSK:s Alternativ 

II 

föreslås hela veterinärslyrelsen ingå i livs­medelsstyrelsen. Enligt delta alternativ bör vidare det nya verket få i uppdrag atl efler samråd med andra berörda rayndigheter komraa in raed förslag lill Kungl. Maj:l ora den fortsatta organisationen av livs­medelsslyrelsen. Bl. a. borde verket då diskutera atl överta vissa upp­gifter i fråga om vegetabiliska råvaror och fodermedel från lantbruks­slyrelsen och statens jordbruksnämnd. I del saramanhanget skulle det också kunna bli aktuellt alt överväga folkhälsoinstilulels framlida ställ­ning. Komraittén förordar all dess Alternativ 

II 

genoraförs lUls vidare.

Ledaraolen Nybora reserverar sig raot den provisoriska lösningen av organisationsfrågan och anser all den bör lösas definitivt i saraband med den nya lagstiftningen. Ora det inle är möjligt bör någon förändring inle äga rum i den nuvarande organisationen, frånsett erforderlig förstärk­ning av velerinärstyreisen.

LSK anser all de laboralorieenheter, som förser de administrativa livsmedelsmyndigheterna med underlag för deras beslut, skall vara fri­slående. Kommittén erinrar också ora folkhälsoinstilulels vikliga uppgif­ter beträffande vetenskaplig forskning och utbildning och anför, atl den­na verksamhet ännu mindre än laboratoriearbetet lämpar sig atl under-släUas en administrativ myndighet.

LSK anför all laboratoriekonlroUen på livsmedelsorarådet kan anses eftersatt i stora delar av landet. För all rätta till bristerna anser LSK atl åtgärder måste vidtas för atl få till slånd en ökad och mera sysleraa­tiskl upplagd verksarahet för provlagning och undersökning av livs­raedel i landet.

LSK föreslår atl statens institut för folkhälsan byggs ut för att göra undersökningar och utredningar i första hand ål livsraedelsslyrelsen. Kommittén anser all de erforderliga laboratorieresurserna bör vara fri­slående från livsmedelsstyrelsens organisation. Därför bör folkhälso­inslilutel som föreslås vara centralt undersökningsorgan på livsmedels­området även i fortsättningen inte inordnas i livsraedelsslyrelsen.

All institutet i första hand skall slå lill livsraedelsstyrelsens förfogan­de skaU enligt LSK:s raening inte innebära raera än att institutet skall ulföra de undersökningar sora livsraedelsslyrelsen besläramer. Befatt­ningshavarna vid instilulel skaU vara skyldiga atl föredra eller på an­nat sätt della i handläggningen inora livsraedelsslyrelsen av ärenden sora har geraensamt intresse. Inslilulels styrelse bör i frågor om orga­nisation, personalförhållanden, anslagsdisposilion ra. m. samråda med livsmedelsslyrelsen. Inslilulels resurser bör kunna anlitas av övriga livs­raedelsrayndigheter liksom av livsmedelsbranschen och enskilda perso­ner. LSK anför, atl den fristående ställning sora instilulel intar koraraer

i

Prop. 1971: 62

11

all borga för alt dess objektivitet därvidlag inte skall kunna sällas i fråga.

I elt särskilt yttrande framhåller LSK:s ledamöter[REDACTED_EFTERNAMN] och Ny­bom alt de anser alt fördelar för del allmänna slår all vinna genom en sammanläggning av statens institut för folkhälsan med den föreslagna livsraedelsslyrelsen. Därvid borde institutets födoäraneshygieniska av­delning och vilarainavdelning föras till livsmedelsslyrelsen och dess om­givningshygieniska avdelning lill statens naturvårdsverk.

LSK föreslår alt den sektion på komraerskollegiels induslribyrå som handlägger frågor ora livsmedelstillsatser, vitaminer och bekärapnings­medelsrester förs över.lill livsmedelsslyrelsen.

Den nya myndigheten föreslås stå under ledning av en verksstyrelse och en generaldirektör. Enligt Altemativ I skall verket ha fem byråer, nämligen en allraän livsraedelsbyrå, en köllvarubyrå, en norrabyrå särat en teknisk och en adrainistrativ byrå. Vid genoraförande av Alternativ 

II 

koraraer livsraedelsslyrelsen dessutom att för de särskilda veterinär­medicinska ärendena få en allraän veterinärbyrå och en veterinär häl-sokonlroUbyrå. För sararaa äranesoraråde skall lill styrelsen knytas en veterinär ansvarsnärand och en nämnd för veterinärmedicinsk rådgivning och inforraation.

I verksstyrelsen bör enligt LSK ingå dels representanter för olika myndigheter raed anknytning lill livsmedelsfrågor, dels representanter för industrin, handeln, konsumentkooperationen, jordbruksnäringen, ar­betslagarna och konsumenterna. Dessutora föreslås generaldirektören vara självskriven ledamot av verksstyrelsen. Han bör emellertid irite vara ordförande i styrelsen. Till sill förfogande bör verksledningen ha etl vetenskapligt råd som bör rekryteras bland vetenskapsmän med väl meriterad erfarenhet av frågor på livsmedelsslyrelsens verksamhetsom­råde.

Ledamöterna Kämpe och[REDACTED_EFTERNAMN] föreslår i var sin reservation atl en representant för statens velerinärraedicinska anstalt skall ingå i styrelsen även ora Alternativ I väljs.[REDACTED_EFTERNAMN] föreslår dessutom alt jordbmksnäring-en skall ha två representanter.

Beträffande byråorganisationen föreslår LSK för de egentliga livs­medelsärendena en allraän livsmedelsbyrå och en köllvarubyrå. Skälet till denna uppdelning är all kött, charkuterivaror och fjäderfä anses inta en så dominerande ställning på livsmedelsorarådet och kräva så stora arbetsinsatser alt del är raotiveral atl en särskUd byrå inrättas för dessa varugmpper. En norrabyrå föreslås för frågor ora livsmedelsstandards, berikningsmedel, tillsatser, fräraraande äranen och raarknadsfrågor. Den tekniska byrån bör handlägga produktions- och byggnadsärenden, frå­gor om livsmedelstransporter, godkännande av laboratorier ra. ra. Den administrativa byrån skall fömlora personalärenden, budgetfrågor och

Prop. 1971: 62

12

karaerala ärenden utarbeta förslag till livsmedelsstadgans tillämpnings­kungörelse och handlägga internationella ärenden och informationsfrå­gor.

Enligt LSK:s Alternativ 

II 

tillkommer till nyss angivna byråer ytterli­gare två, nämligen en allmän veterinärbyrå och en veterinär hälsokon-IroUbyrå. De föreslås bli överförda från nuvarande velerinärslyrelsen med oförändrad organisation.

Ledamoten Kärape reserverar sig mol uppdelningen på en köllvaru­byrå och en allraän livsmedelsbyrå. Han föreslär i stället en särskild hygienbyrå (vambyrå) för produklionshygien i fråga ora saratliga slags livsraedel, för vatten i livsraedelshanteringen och för iraport- och ex­portärenden saral en annan hygienbyrå (allraän hygienbyrå) för hante­ring, transport, lagring och saluhållande av livsraedel, storhushålls- och laboraloriefrågor, personalhygien, kursverksamhet, rådgivning och in­forraation.

Ledaraolen[REDACTED_EFTERNAMN] reserverar sig också raot uppdelningen raellan allmänna livsmedelsbyrån och köttvarubyrån och föreslår att frågor om samtliga livsmedel placeras på en geraensara varubyrå. Vidare föreslås i reservationen en särskUd kontakt- och kontrollbyrå för saraordning, råd­givning och kontakt raed allmänheten.

Personalbehov för livsmedelsstyrelsen m. m.

LSK har redovisat två alternativ beträffande livsmedelsstyrelsens ar­betsuppgifter och behov av personal, varav del ena betecknat Alter­nativ 

II 

föreslås genomföras tills vidare. Elt ämbetsverk med så raånga nya arbetsuppgifter sora del här är fråga ora kan enligt LSK inle byggas ul fullständigt på en gång. Verket föreslås därför få börja raed en basorganisalion av tjänster sora LSK bedöraer oundgängligen nödvän­diga och därefter begära påbyggnad för arbetsenheter som genom ut­vecklingen kräver förstärkning. LSK:s förslag lill personaluppsättning för en sådan basorganisalion fraragår av nedanstående sararaanställning.

Handläggande

Övrig

Summa

personal

personal

Chefstjänst m. m.

1

1

2

Allmänna livsmedelsbyrån

10

6

16

Köttvambyrån

6

3

9

Normbyrån

6

4

10

Tekniska byrån

3

2

5

Allmänna veterinärbyrån

4

4

8

Veterinära hälsokontrollbyrån

2

2

4

Administtativa byrån

12

13

25

Summa

44

35

79

Prop. 1971: 62

13

Velerinärslyrelsen har f. n. 46 anställda, varav 13 arbetar på allraän­na byrån och hälsokontrollbyrån raed djurraedicinska frågor m. ra.

LSK erinrar ora att livsraedelslagstiftningens och livsraedelskontrol-lens fr'ämsta syfte är att skydda konsumenterna mot skadliga eller på annat sätt ur hälsosynpunkt otjänliga livsraedel. Livsmedelskontrollen är i grunden en humanraedicinsk fråga och det är därför raycket angeläget all livsraedelsslyrelsen får tillgång lill läkare med utbildning på livsme­delsområdet. LSK anser all den medicinska övervakningen av personal i livsmedelshantering bör bli effektivare än hittills. Övervakningen bör skötas av sararaa rayndighel som har högsta ansvaret för övrig kontroll på livsmedelsorarådet. Livsraedelsslyrelsen bör givetvis nära sararåda med socialstyrelsen i dessa frågor.

Vidare anser LSK det angeläget all den nya organisationen får till­gång också till andra specialister, t. ex. veterinärer, odontologer, livs­medelstekniker, ekonomer och branschsakkunniga ra. fl.

LSK framhåller betydelsen av en förbättrad inforraation frän livs­medelsmyndigheterna lill näringslivet och konsuraenterna. Del är ange­lägel all alla berörda får inforraation ora den nya livsraedelslagslifl­ningen så alt liUärapningen av lagstiftningen blir effektiv. Livsraedels­slyrelsen bör få personal och övriga resurser för all kunna ge sådan inforraation.

Undervisning och information av de anställda i livsraedelshantering­en bör enligt LSK i stor utsträckning orabesörjas och bekostas av vederbörande förelag eller företagarorganisation inora raraen för egen­tiUsynen.

LSK föreslår all verksamheten vid födoämneshygieniska avdelningen och vilarainavdelningen vid statens inslilul för folkhälsan delas upp i forskningsavdelningar och konlrollaboralorier. KonlroUaboratorierna avses slå lill förfogande i första hand för de centrala undersökningar sora livsraedelsslyrelsen påfordrar. Medel för konlrollaboraloriernas verksarahet föreslås få begäras av styrelsen för folkhälsoinstilutet i sara­råd raed livsraedelsslyrelsen och på vanligt sätt anvisas under institutets anslag. LSK anser all det vid utbrytningen av kontrollverksamheten till s'ärskilda konlrollaboralorier bör ske en ökning av personalstyrkan. LSK räknar med nära nog en fördubbling av resurserna för kontroll av vita­miner och andra berikningsraedel i livsraedel och med en 50-procenlig ökning för övrig Uvsraedelskonlroll. TUl livsraedelsstyrelsens egen dis­position bör därutöver enligt LSK finnas raedel för livsmedelsundersök­ningar sora i första hand anvisningslaboratorier ute i landet bör utföra. Sådana medel kan också behövas för undersökningar sora folkhälso­institulel får i uppdrag all ulföra, exerapelvis för alt snabbt möta elt oväntat undersökningsbehov.

Prop. 1971:62

14

Regional organisation

LSK föreslår att livsmedelskontrollen på det regionala planet skall handhas av länsstyrelsen med biträde av länsveterinären och länsläkaren samt av länshälsovårdskonsulenten. LSK ullalar i della sararaanhang att del finns elt starkt behov att intensifiera den offentliga livsraedels-konttollen inte bara på del centrala planet ulan också på de regionala och lokala planen. För all så skall kunna ske på ell effektivt och ända­raålsenligl sätt anser LSK det nödvändigt att vissa tillsynsuppgifter förs upp från hälsovårdsnämnderna lill det regionala planet och samordnas där. Bl. a. är del påkallat all så sker i fråga om kontrollen av större och riksomfattande förelag i länet. Vad nu sagls förutsätter enligt LSK:s uppfattning att länsstyrelsen får ökade befogenheter inom livsmedels­kontrollen inora länet. Länsstyrelsen bör bl. a. själv kunna utöva kon-ttoU.

Länsstyrelsens kontrollverksamhet på det regionala planet föreslås få sararaa inriktning sora livsraedelsstyrelsens på det centrala planet och således grunda sig på livsraedelssladgan raed dess tillämpningskungö­relse och andra bestämmelser som hänger sarnman därmed. Vidare skall länsstyrelsen enligt LSK verka som utredande instans ål livsmedelssly­relsen. Härutöver föreslås alt länsstyrelsen skall inta en ledande ställ­ning gentemot de lokala hälsovårdsnämnderna och bistå dessa raed er­forderliga råd och anvisningar i livsraedelsfrågor.

LSK ullalar all del otvivelaktigt erfordras ökade resurser i fråga ora sakkunnig personal för de nya och utökade arbetsuppgifter länsstyrel­sen föreslås få sora regionalt livsraedelsorgan. I delta hänseende anser LSK att länsstyrelsen i princip bör få tUlgång lill sararaa slags specia­lister sora föreslagits för livsraedelsslyrelsen. Under alla förhållanden finner LSK starka skäl föreligga för all länsstyrelsen skall ha tillgång lill representanter för de tre viktigaste specialislgmpperna, näraligen ve­terinärer, läkare och Uvsraedelslekniker. Dessutom fordras jurister för verksamheten och hälsovårdskonsulenter som huvudsakligen bör ägna sig åt livsmedelsfrågor. Av de nämnda specialisterna disponerar läns­styrelsen redan alla ulora livsraedelsleknikerna. En sådan specialist bör knytas till länsstyrelsen frärast för alt tillgodose behovet av en sakkun­nig bedöraning av frågor ora industriell livsraedelstillverkning. I likhet med vad LSK framhållit i fråga ora livsraedelsslyrelsen är korabinalio-nen av Uvsraedelslekniker raed huraan- och veterinärmedicinska exper­ter en nödvändig förutsättning för alt länsstyrelsen skall kunna bli ell sakkunnigt och effektivt ledande organ på del regionala planet.

När det gäller organisationen av länsstyrelserna för handläggnmgen av livsraedelsfrågor uppmärksammar LSK del förslag till en ändrad uppbyggnad av dessa rayndigheter sora lagts frara i etl betänkande av länsförvallningsulrednmgen (SOU 1967: 20 och 21). Enligt detta förslag bör länsförvaltningen så långt sora raöjligt koncentreras till länsstyrelsen.

Prop. 1971: 62

15

Härvid föreslås all vissa s. k. länsexperler, som f. n. är frislående från länsstyrelsen, skall ingå sora befattningshavare i en ny länsstyrelseorga-nisalion. Beträffande livsraedelsfrågorna innebär förslagel all de nuva­rande regionala fackorganen för livsmedelskontrollen, nämligen läns­veterinär- och länsläkarorganisalionerna, kommer all direkt inordnas i länsstyrelsen och sammanföras under en särskild social- och hälsovårds-sektion.

Med hänsyn lill LSK:s förslag alt länsstyrelsen skall vara regional livsmedelsmyndighel tillstyrker LSK länsförvaltningsulredningens för­slag i delta hänseende. Om nämnda experter inordnas i länsstyrelsen, komraer de atl ha kvar vissa arbetsuppgifter som ligger utanför läns­styrelsens verksamhetsoraråde och för vilka de är ansvariga direkt un­der vederbörande fackrayndigheler. Delta dubbla huvudmannaskap fin­ner LSK inte skall behöva föranleda några större praktiska svårigheter.

Den nya livsmedelssladgan järate lillärapningskungörelse koramer enligt kommittén all innebära ökad arbetsbelastning för länsläkare och länsveterinärer. Frågan om en ökning av antalet biträdande länsvete­rinärer bör enligt LSK få prövas i annat sammanhang.

I princip bör enligt LSK varje länsstyrelse ha tillgång lill förutom länsläkare och länsveterinär en livsmedelstekniker och en länshälso-vårdskonsulenl. För budgetåret 1971/72 föreslås därför sora en första etapp alt tio tjänster för livsmedelstekniker inrättas. Beträffande läns­hälsovårdskonsulenlerna erinrar kommittén om atl del vid länsläkar­organisationen budgetåret 1970/71 skaU finnas en sådan i varje län utora Gollands län. Dessa konsulenter sysslar f. n. i betydande ut­sträckning raed livsraedelshygieniska frågor sora raedhjälpare ål läns­veterinären och länsläkaren. LSK anser all innehavarna av de till läns­läkarorganisationen knutna konsulenttjänsterna i fortsättningen borde få koncentrera sig på sina uppgifter utanför livsraedelsorarådel. I gen­gäld föreslår LSK atl nya konsulenttjänster inrättas, vilka huvudsakUgen skall avses för länsstyrelsernas nya uppgifter enligt den föreslagna livs­raedelssladgan. Tjänsterna föreslås inrättas på länsstyrelsernas stal. Re­dan budgetåret 1971/72 bör enligt LSK en sådan tjänst inrättas i varje län. Den konsulent sora placeras i Gollands län föreslås få biträda läns­läkaren och länsveterinären i länet även raed andra ärenden än livs­raedelsfrågor.

Lokal organisation

Livsraedelskonlrollen på del lokala planet bör enligt LSK i likhet raed vad sora nu gäller utövas av hälsovårdsnäranderna.

Hälsovårdsnäranderna föreslås få nya ökade inspektions- och kon­trolluppgifter särat olika andra arbetsuppgifter sora kan delegeras från livsraedelsslyrelsen eller länsstyrelsen. Bl. a. kan näranas ärenden ora

Prop. 1971: 62

16

förhandsprövning och slutiigt godkännande av livsmedelslokaler. Vidare bör det i fortsättningen ankoraraa på nämnderna atl falla de hygieniskt sett viktiga besluten om tillstånd alt saluhålla livsraedel på andra ställen än i livsraedelslokaler. Närandernas inspektions- och kontrolluppgifter koraraer liksora hillills alt bli av myckel skiftande slag och gäller frärast lokaler, fordon, utrustning och personal. TUl dessa uppgifter koraraer hälsovårdsnärandernas skyldighet all övervaka all livsraedelsföretagarna har anordnat en raed hänsyn till verksamhetens art ändaraålsenlig fort­löpande egentillsyn. Dessutora föreslås att hälsovårdsnäranderna i första hand får kontrollera all bestäraraelserna ora raärkning och annan upp­giftsskyldighel vid raarknadsföring av livsraedel iakttas. Hälsovårds­närandernas livsmedelskontroll bör enligt LSK utövas genom inspektio­ner och laboratorieundersökningar av bl. a. råvaror och färdiga pro­dukter. Till de viktigaste kontrolluppgifterna anser LSK höra förhållan­dena under tillverkningsskedel.

LSK föreslår en förstärkning av hälsovårdsnämndens resurser för atl denna skall kunna fungera sora lokal livsraedelsrayndighet. Bl. a. bör i varje koraraun finnas rainst två hälsovårdsinspektörer och i de större koraraunerna dessutora en livsmedelshygieniker raed högre utbildning. För sistnämnda slag av tjänst skall också livsmedelstekniker kunna kom­ma i fråga. I den raån en'hälsovårdsnämnd inle kan få lillfredsslällande resurser för sina åligganden inora livsmedelskontrollen föreslår LSK alt vederbörande länsstyrelse skall kunna överta närandens arbetsuppgifter i de hänseenden sora därvid blir aktuella. Så kan exerapelvis bli fallet i fråga ora kontroll av större livsmedelsanläggningar.

I syfte alt förbättra möjligheterna för en så sakkunnig bedöraning av livsraedelsärendena sora raöjligl hos de hälsovårdsnämnder, som inte har egen läkare och veterin'är ansläUd, vill LSK härutöver föreslå en di­rekt skyldighet för nämndema atl kalla tjänsteläkare (provinsial- och sladsdistriklsläkare) och tjänstevelerinär (distriktsveterinär) till samraan­träden vid vilka sådana ärenden förekoraraer.

LSK frarahåller alt det vid en i socialstyrelsens regi utförd under­sökning framkom all totala antalet hälsovårdsinspeklörslj änster var 531. Av dessa fanns 115 i de tre största städerna. För all hälsovårds­nämnderna skall kunna uppfylla kraven enligt den nya livsmedels­sladgan behöver enligt koraraittén antalet inspeklörsljänster ökas raed saramanlagt ca 200. LSK förordar dessutom all livsraedelshygieniker skaU anställas på heltid i städer raed rainst 40 000 invånare. F. n. finns i landet 24 städer av denna storlek. Med nuvarande uppsättning av tjänster av denna typ (stadsveterinärer) i dessa städer tre saknar helt sådana tjänster skulle ytterligare tjänster sora livsmedelshygieniker behövas motsvarande samraanlagt tio heltidstjänster. Koraraittén förul­sätler vidare all del inrättas tjänster för livsmedelstekniker i de tre största städerna, som redan har mer än en stadsveterinärtjänsl vardera.

Prop. 1971: 62

17

Livsmedelslaboratorier

Sora tidigare närants föreslår LSK att länsstyrelserna och hälsovårds­näranderna skall få väsentligt ökade åligganden i fråga om livsmedels­kontroll. För länsstyrelserna blir den direkt utövande livsmedelskon­trollen en helt ny arbetsuppgift. För atl kunna fullgöra dessa skyldig­heter måste både länsstyrelser och hälsovårdsnämnder ha tillgång till laboratorier.

Enligt LSK:s förslag skall folkhälsoinstilulels resurser för livsmedels­undersökningar i första hand anlitas för livsraedelsstyrelsens egna kon­trollprojekt. För den regionala och lokala kontrollen föreslår kommit­tén all livsmedelsslyrelsen skall välja ul livsmedelslaboralorier sora kan bistå dera i kontrollarbetet. Dessa laboratorier skall kallas anvisnings­laboratorier.

Styrelsen skaU i sararåd raed statens institut för folkhälsan beslärama vilka laboratorier som anses kunna göra specialundersökningar av vissa livsmedel eUer använda särskilda undersökningsmetoder.

För atl livsmedelsföretag skall kunna fuUgöra sina skyldigheter i fråga om den föreslagna egentiUsynen anser LSK atl företag sora inte har eget laboraloriura skall få anlita anvisningslaboratorierna i den raån det kan ske utan förfång för den offentliga livsmedelskontrollen. Vidare föreslår LSK att livsraedelsslyrelsen på begäran av enskUt laboratoriuras inne­havare skall kunna godkänna detta för undersökning avseende livsmedels beskaffenhet och sararaansättning saral därpå inverkande förhåUanden. Sådana laboratorier skall kallas godkända livsmedelslaboralorier. God­kännande bör ges efler prövning i samråd raed folkhälsoinstilutet av laboratoriets korapelens och avse viss tid, högst fera år.

Statens institut för folkhälsan ger ul en förteckning över laboratorier sora kan göra undersökningar av prov av olika slag av livsmedel. Denna förteckning har legal till grund för del förslag lUl förteckning över an­visningslaboralorier och godkända livsmedelslaboratorier som LSK läg­ger fram.

Remissyttranden Central organisation

Flertalet reraissinstanser som ullalat sig i denna fråga har ställt sig posUiva liU all en ny central myndighet för livsraedelskonlroll inrättas. De har eraeUertid genoragående avvisat förslaget alt ge den nya rayndig­helen provisorisk karaktär. De frarahåller i stället betydelsen av all den nya centrala organisationen får sin slutliga utforraning samtidigt sora den nya livsraedelslagstiftningen träder i kraft. Tveksarahet har emel­lertid rått om vilket organisationsalternaliv som då är alt föredra.

Etl drygt 20-lal remissinstanser förordar Alternativ  I.

2    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 62

Prop. 1971:62

18

Styrelsen för lantbrukshögskolan anser det inte rationellt all till livs­medelsstyrelsen förlägga ärenden om och personal för handläggning av frågor om hälso- och sjukvård av levande djur, ladugårdshygien o. d., eflersora dessa arbetsuppgifter är intiral förbundna raed åtgärder inora djurhållningen i övrigt. Det synes funktionellt rikligare all lantbrukssly­relsen, sora svarar för statliga åtgärder för animalieproduklionens ut­veckling, också handlägger frågor om hälso- och sjukvård av levande djur och därraed sararaanhängande spörsraål. Lantbruksslyrelsen bör sålimda också bli central förvallningsrayndighel för veterinärmedicinska ärenden och huvudraan för velerinärkåren.

Om de mera velerinärraedicinskl betonade ärendena i enlighet med Alternativ 

II 

överförs lUl livsraedelsslyrelsen, bör enligt statens växt­skyddsanstalt vissa uppgifter på vegetabilieorarädel, sora handläggs av lantbruksslyrelsen och statens jordbmksnärand, flyttas lill del nya ver­ket. En sådan åtgärd synes mindre välbetänkt. Även statens lantbruks­kemiska laboratorium anser del mest ändamålsenligt all den veterinära verksamheten förs till lantbruksslyrelsen.

Statens konsumentråd anser all man bör söka renodla livsmedelssly­relsens verksamhet och undvika all belasta den med verksamhetsgrenar sora inle inrättats för atl värna ora livsraedelsorarådel. Förslagel ora en renodlad livsraedelsslyrelse enligt Alternativ I förordas också av statens institut för konsumentfrågor. Husmodersförbundet Hem och samhälle. Hushållslärarnas riksförening och Svenska teknologföreningen.

I reraissyttrandena från näringslivels organisationer fästs stor vikt vid att livsmedelsstyrelsen från början organiseras enligt Alternativ I. Sålunda anser KF del vara en väsentiig fördel all livsmedelsslyrelsen blir ell renodlat organ uteslutande för livsraedelsfrågor.

Sveriges industriförbund finner del angeläget att livsmedelsstyrelsen inle tUläggs arbetsuppgifter som går utanför vad som direkt motiveras av själva livsraedelssladgan. I annat fall finns risk för atl del nya ver­ket blir alllför heterogent och koraraer all präglas av lungroddhel. Alternativ I förenar på elt väsentligt raer lillfredsslällande sätt önske­målet om etl relativt horaogenl organ raed en riralig centralisering av livsraedelsövervakningen. I förbundels synpunkter insläraraer Köttbran­schens riksförbund och Svenska arbetsgivareföreningen.

I allt väsentiigt liknande raoliv till förraån för Alternativ I åbe­ropas vidare av Svenska företagares riksförbund, Sveriges grossislför­bund, Sveriges köpmannaförbund. Kemikontoret, Stockholms handels­kammare, Gotlands handelskammare, handelskammaren för Örebro och Västmanlands län, handelskamrarna i Göteborg, Borås och Karlstad, Skånes handelskammare saral Östergötlands och Södermanlands han­delskammare.

Lantbruksstyrelsen förklarar alt, om del är från olUia synpunkter ändaraålsenligl alt lill ärabelsverkel föra över veterinärslyrelsens all-

Prop. 1971: 62

19

raänna byrå och hälsokonlroUbyrå, della inle behöver medföra svårig­heter av organisatorisk eller praktisk natur. Dessa byråer bör tämligen lätt kunna infogas i lantbruksstyrelsen. Enligt denna myndighet är del av central betydelse atl bibehålla och stärka den nuvarande nära kon­takten raellan de organ sora handhar frågor ora jordbrukets rationalise­ring och den veterinära sakkunskapen om djursjukdomar, djurskydd och djurhållningens inverkan på railjön.

Livsraedelsstyrelsens uppbyggnad enligt principerna för Ätterna-t i v 

II 

förordas likaledes av elt 20-lal reraissinstanser.

Veterinärstyrelsen anför alt valel av organisation beror av vilken vikt som bör ges i administrativt hänseende åt sambandet mellan det levande djuret och livsmedlen. Enligt veterinärslyrelsen är det nödvändigt atl ingrepp och åtgärder som rör de levande djuren ses mol bakgrund av deras roll som Uvsraedelsproducerande. Uppfattningen atl hygieniska åtgärder kan behövas långt innan en vara formellt faller under livs­raedelslagsliflningen har accentuerats av utvecklingen inora aniraalie-produklionen i fråga ora bl. a. uppfödningsteknik och av den ökande kännedoraen ora miljöriskerna. Erfarenheten visar enligt veterinärsly­relsen alt en intim saraverkan mellan de administrativa enheterna på djursidan och livsmedelssidan är nödvändig. Om de berörda byråerna enligt Alternativ I inordnas i lantbruksslyrelsen, måste flertalet ären­den inom de nämnda orarådena handläggas geraensarat mellan två äm­betsverk. En sådan ordning kan inle anses rationell.

Veterinärslyrelsen framhåller vidare atl Alternativ I medför en del­ning av veterinärkåren på två huvudmän. Läns- och stadsvelerinärerna saml besiktningsvelerinärerna vid konlroUslakterier och költbesUrtnings-byråer kommer alt hänföras lill livsraedelsslyrelsen medan distriktsvete­rinärerna skulle sortera under lantbmksstyrelsen. Därvid är alt märka alt ell drygt hundratal dislrUctsvelerinärer innehar deltidsbefallningar inora livsraedelskonlrollen, t. ex. sora sladsvelerinärer, besiktningsveleri-närer eller iraporlbesiklningsveterinärer. Dessa korabinalioner av livsrae­delshygien- och dislriktsljänster koraraer atl fordra geraensararaa beslut av livsraedels- och lantbmksslyrelserna ora varje förordnande vid till­sättning eller vikariat. Också på grund av angivna förhållanden är vele­rinärslyrelsen av den bestärada uppfattningen alt styrelsens allraänna byrå och hälsokonlroUbyrå raåste behållas inora den centrala livsrae­delsrayndigheten.

Styrelsen för statens veterinärmedicinska anstalt betonar också vik­ten av alt administrationen av hälso- och sjukvården bland aniraalie-producerande djur saraordnas raed adrainislralionen av livsraedels­hygienen. I såväl forskning som undervisning inom veterinärmedicinen finns en vertikal integration mellan den kliniska verksamheten rörande animalieproduklionens djur och den hygieniska bedömningen av livsrae­del från dessa djur. Denna integration bör enligt velerinärraedicinska an-

Prop. 1971: 62

20

stalten också finnas på del adrainistraliva planet. Velerinärraedicinen raedverkar sålunda lill atl livsraedlel inte kontaraineras raed hälsovådliga äranen från det djuret föds till dess produkter förlärs. TUl livsraedels­hygienen i vidsträckt beraärkelse räknas också hygienen på det bete dju­ren får, i del foder de äter och del vatten de dricker, i de stallar de bor osv.

Styreben för veterinärhögskolan ansluter sig i huvudsak liU etl ytt­rande av högskolans lärarkoUegiura sora förordar all Alternativ 

II

ge­nomförs. Som motiv uttalar kollegiet all raan inte kan ifrågasätta del nära sarabandel raellan hälsotillståndet hos de Uvsraedelsproducerande djuren saral den hygieniska och kvalitativa beskaffenheten hos kött och andra aniraaliska Uvsmedelsprodukler. Förverkligas Alternativ I koramer velerinärväsendet inte längre all fungera sora en saralad, saraverkande enhet.

Försvarets sjukvårdsstyrelse anser all de nära relationerna raellan djursjukvård och livsraedelshygien inte nog kan betonas. En uppdel­ning av velerinärärendena på tvä centrala rayndigheter torde därför vara föga läraplig. Inom krigsmakten har såväl livsraedelshygien sora djursjukvård och djurskydd centralt saraordnats under sjukvårdsstyrel­sen. Styrelsen har endasl positiva erfarenheter av denna organisation.

Också hälsovårdsnämnden i Stockholm understryker det nära sara­bandel raeUan levande djur, djurföda, vallen, livsraedel och raänniskor. En effektiv livsmedelskontroll måste vara uppbyggd raed iakttagande av alla dessa faktorer. Isoleras de renodlat livsraedelshygieniska frå­gorna från de andra skulle en samlad insats försvåras och försäraras, vilket till slut skulle drabba konsumenterna.

Sveriges lantbruksförbund och RLF finner det väsentligt att frågor om djurhälsovård och därmed jämförbara problem inora primärproduk­tionen administreras så atl största raöjliga effektivitet uppnås i husdjurs-skötseln. Denna effektivitet är uppenbart nödvändig för alt produkterna skall kunna utnyttjas för livsraedelsfraraställning. Endast sädana jord­bruksprodukter som fyller kraven på livsraedelsråvaror har ekonoraiskt värde för lantbrukarna. Förbunden uttalar atl del nära sarabandel rael­lan de olika leden i kedjan gröda foder djur livsmedel män­niska sannolikt koramer all få allt större praktisk och ekonoraisk bety­delse i frågor sora ror foderfraraslällning och djurens avkastningsför­måga med tanke på atl produktionen raåste anpassas till olika konsu­mentkrav. Det är därför ytterst angeläget alt velerinärväsendet också fortsättningsvis håller nära kontakt raed primärproduklionen ute hos de enskUda lantbrukarna. Mot bakgrund härav förordar förbunden Alternativ 

II 

raed velerinärväsendet i sin helhet inbyggt i livsraedels­slyrelsen.

Alternativ

II 

tillstyrks vidare i princip av statens institut för hantverk och industri, länsstyreberna i Stockholms, Jönköpings, Gotlands, Ble-

Prop. 1971: 62

21

kinge. Malmöhus, Kronobergs och Västerbottens län, Sveriges veteri­närförbund och TCO. Vidare har i de flesta yttranden sora av olika länsstyrelser överlämnats från länsveterinärer och hälsovårdsnärander i allraänhel förordals de principer som ligger lill grund för Alternativ 

II. 

I nu nämnda yttranden anges som huvudsaklig grund för detla ställ­ningstagande de nära relationerna mellan levande djur och livsmedel. Dessutom fästs uppraärksarahelen på de av velerinärstyreisen åberopade ölägenheterna av all veterinärkåren blir uppdelad på tvä huvudraan, ora Alternativ I genoraförs.

Flera av de reraissinstanser som i princip ställer sig positiva till att en särskUd livsraedelsslyrelse inrättas har inle tagit ställning till vUket organisationsalternaliv sora bör väljas. I dessa yttranden frarahålls eraeUertid som angeläget atl det nya ämbetsverkets organisation blir definitiv redan från början. Bland dessa reraissinstanser återfinns arbe­tarskyddsstyrelsen, statens institut för folkhälsan, statens centrala frö­kontrollanstalt, statens handikappråd, statens jordbruksnämnd, länssty­relserna i Västmanlands, Gävleborgs och Jämtlands län, reklamutred­ningen, SACO, Sveriges centrala restaurangaktiebolag, Sveriges kiosk­ägares riksförbund och ett mindre antal hälsovårdsnärander.

Vissa reraissinstanser giftnämnden, statens naturvårdsverk och kommerskollegium är inte beredda ta ställning till om en särskild livsmedelsslyrelse bör skapas eller om någon annan organisation är lärapligare för den centrala, statliga övervakningen på livsmedelsora­rådet.

En del reraissinstanser anser alt socialstyrelsen i fraratiden bör vara central livsraedelsrayndighet.

Enligt Svenska kommunförbundet raåste de humanraedicinska aspek­terna dorainera de väsenlliga insatserna för en förbättrad livsraedelshy­gien och en ur folkhälsosynpunkl acceptabel livsmedelsslandard. För­bundet vill starkt ifrågasätta ora inle den behövliga saraordningen bor­de åstadkommas genom alt inordna livsmedelsfrågorna under social­styrelsen. Några avgörande skäl mot en sådan lösning anses inte ha anförts av LSK.

Också Sveriges hälsovårdskonsulenters förening frarahåller del nära sambandet raellan livsraedelshygienen och frågor om nulrilionen, kost­vanor m. ra. Enligt föreningen bör därför övervägas atl inom socialsty­relsen inrätta en särskild avdelning för samtliga livsraedelsfrågor lill vilken velerinärslyrelsen överförs. Denna ordning skulle i väsentlig grad underlätta arbetet på både det regionala och det lokala planet.

Liknande synpunkter anförs av Svenska häbovårdstjänstemannaför­bundet.

Sveriges läkarförbund förordar alt den tilltänkta verksarahelen in­ordnas i socialstyrelsen.

Prop. 1971: 62

22

Flertalet länsläkare förordar all socialstyrelsen blir central livsrae­delsrayndighet och all velerinärstyreisen går upp i della ämbetsverk.

För egen del anser socialstyrelsen del slå klart all livsmedelskon­troll, livsraedelshygien och övrig sarahällshygien är nära integrerade i varandra. Frågan om livsraedlens hygieniska beskaffenhet saral deras näringsrikedora och näringsriktighet är lill sist en fråga ora all fräraja hälsolillslåndel hos människorna. Därför talar starka skäl för all alla frå­gor om hygien bör handläggas av elt enda centralt organ.

Mot ell överförande av den livsraedelshygieniska verksamheten lill socialstyrelsen måste emellertid enligt majoriteten av socialstyrelsens verksslyrelse göras vissa avväganden av raera allraän adrainistrativ natur. Majoriteten erinrar ora all socialstyrelsen efter reforraen av läke­medelskontroUen fr. o. ra. den 1 januari 1971 orafattar sex avdelningar och 22 byråer.

Sammanfattningsvis anser majoriteten av styrelsen för socialstyrelsen all starka skäl i och för sig talar för en fullständig integration av samt­liga hygieniska frågor, vilket skulle motivera atl livsraedelskonlrollen inordnas i styrelsen. Å andra sidan inger avväganden i fråga ora etl ärabetsverks opliraala storlek vissa betänkligheter raot en sådan lösning. HärtUl komraer den ovissa frågan ora folkhälsoinstilulels fraratida ställ­ning. Majoriteten är därför inle beredd la definitiv ställning lill orga­nisationsfrågan ulan anser alt den bör ytterligare övervägas.

Två ledamöter i socialstyrelsen reserverar sig mot angivna uppfattning och förordar all den föreslagna centrala organisationen för livsraedels­frågor inordnas i socialstyrelsen. De anser inte uppfattningen att verket därigenora skulle få en för stor orafallning vara realistisk.

Sveriges industriförbund avvisar, raed insläraraande av Svenska ar­betsgivareföreningen och Köttbranschens riksförbund, tanken på en hop­slagning av livsraedelslagstiftningens centrala rayndighel raed motsva­rande organ på läkemedelsorarädel.

Kemikontoret anför alt erfarenhetema från länder, sora har gemen­sara adrainistrativ myndighet för livsraedel och läkeraedel, inle är odelat positiva. Dessutom skulle de praktiska adrainistraliva svårighe­tema vid en saramanslagning av socialstyrelsens och livsmedelsslyrelsens arbetsuppgifter vara så väsentliga atl de klart överskuggar eventuella för­delar.

Ytterligare etl antal remissinstanser förklarar sig inle kunna tillstyrka LSK:s förslag till en livsraedelsslyrelse ulan föreslår en ny utred­ning i organisationsfrågan. I avvaktan på resultatet därav bör veterinärstyrelsen fungera sora central livsraedelsmyndighel och få de resursförstärkningar sora kan behövas raed hänsyn till den nya livs­medelslagstiflningen.

Denna uppfattning förs fram bl. a. av riksrevisionsverket, länsstyrel­serna i Göteborgs och Bohus län samt Västernorrlands län, Svenska

Prop. 1971: 62

23

livsmedelsarbetareförbundet och flera länsveterinärer och hälsovårds­nämnder. Länsstyrelsen i Skaraborgs län betonar att uttedningen om de organisatoriska frågorna inle får hindra alt den nya livsmedelslag­sliftningen träder i krafl snarast möjligt.

LO avvisar tanken på en etappvis uppbyggnad av livsraedelsslyrelsen och förordar en snabb utredning om styrelsens organisation. Därvid bör specielll hänsyn las lill de arbetsuppgifter som nu utförs av veterinär­slyrelsen och folkhälsoinstitulel saml till den stäUning dessa organ skall ha i fraratiden.

Länsstyrelsen i Örebro län tUlstyrker att ell nytt centralt organ skall hålla samman hela den nuvarande velerinärslyrelsen. Starka skäl talar emellertid för att livsmedelsfrågorna placeras in i ell ännu större orga­nisatoriskt saramanhang tillsamraans raed ärenden ora oragivningshy-gien och frågor raed anknytning till förebyggande hälsovård. En sådan samordning kan åstadkoraraas genora alt en ny "hälsovårdsslyrelse" inrättas för frågor av näranda slag sora f. n. handläggs av veterinärsty­relsen, socialstyrelsen, folkhälsoinstitulel och möjligen andra organ. All föra samman hithörande uppgifter i socialstyrelsen skulle inle ge lika goda raöjligheter atl hävda dessa frågor. Med dessa synpunkter föreslår länsstyrelsen alt berörda spörsmål om den centrala livsraedelsorganisa-tionen äter utreds.

Liknande förslag syftande lill en utredning ora en särskild hälso­vårdsstyrelse, i vilken hela veterinärstyrelsen och de funktioner som nu innehas av socialstyrelsens hälsovårdsbyrå bör ingå, fraraförs av läns­styrelsen i Kalmar län saral vissa länsveterinärer och hälsovårdsnäran­der.

I några reraissyltranden föreslås utredningar sora syftar till andra lös­ningar av frågan ora den centrala statliga livsraedelsadministrationen.

Enligt statskontoret finns fog för LSK:s förslag till en samordning av verksarahelen på livsmedelsområdet för att nå ökad enhetlighet i lag­stiftningens tillämpning, förbättrade möjligheter till rådgivnings- och upplysningsverksamhet gentemot näringslivet och allraänhelen särat ef­fektivare utnyttjande av tillgängliga resurser. Statskontoret är eraeUer­tid inte övertygat om atl frågan om ökad saraordning bör lösas orga­nisatoriskt genora koncentration av den centrala verksarahelen till en enda rayndighel. Statskontoret kan inle f. n. biträda förslagel till ny organisation på livsmedelsorarådet ulan anser denna fråga kräva yt­terligare utredningar och överväganden. Därvid bör resultaten av ut­redningarna ora veterinärväsendet och konsumentfrågorna beaktas. I väntan på organisationsfrågans lösning föreligger inle hinder atl ge den hittUlsvarande organisationen de resursförbätlringar som kan be­hövas då en ny livsmedelssladga genomförs.      '

Kommerskollegieutredningen anser behov finnas av en ny, särsldld rayndighel som högsla beslutande organ i livsmedelsfrågor men finner

Prop. 1971: 62

24

ett ämbetsverk av del slag LSK förordai raindre lärapligt härför. 1 stället föreslår utredningen alt denna särskUda rayndighel bUr ell organ av nämndtyp med administrativ anknytning på kansliplanet till social­styrelsen.

Veterinärväsendeutredningen finner alt LSK inle tillräckligt har belyst de problem sora är förbundna raed en ny organisation av den centrala livsraedelsrayndigheten.

Andra organisationsalternaliv än de LSK presenterat kan tänkas, särskilt när del gäller frågan all lill det nya organet överföra göroraål från andra rayndigheter, t. ex. folkhälsoinstilutet. Utredningen anser därför all denna organisationsfråga bör övervägas på nytt. Skulle ären­dena ora djursjukvård och livsraedelshygien enligt Alternativ I delas upp raellan två rayndigheter koramer distriktsveterinärerna atl få al­ternera mellan dessa myndigheter för all få full kompelens. Detta skul­le bl. a. försvåra etl rationellt utnyttjande av veterinärerna och skapa problem för dera själva.

Vissa remissinstanser diskuterar närraare frågan ora den organisa­toriska ställningen för statens institut för folk­hälsan. Styrelsen för statens institut för folkhälsan delar LSK:s uppfattning all institutet som centralt undersökningsorgan för livsme­delskontrollen bör vara fristående från livsmedelsstyrelsen. Styrelsen tillbakavisar kraftigt tanken all inordna födoäraneshygieniska avdel­ningen och vitaminavdelningen med laboratorier under livsmedelssty­relsen. Som motiv framhåller institutets styrelse det mycket nära sam­arbete i hithörande frågor som förekomraer raellan nyssnäranda avdel­ningar och institutets oragivningshygieniska avdelning. En splittring på skilda organ av den verksarahet avdelningarna bedriver raåste, ora arbetsresultat skall kunna nås, med nödvändighet raedföra betydan­de dubbelarbete. Institutet frarahåller vidare all dess undersökningar i stor utsträckning utgör underlag för olika myndigheters beslut. Myn­digheternas beslut som grundas därpå kan vara av stor räckvidd oeh be­röra mol varandra slående intressen. Del är därför uppenbart atl insli­lulel inte fär vara beroende av de beslutande myndigheterna utan vara helt fristående frän dessa. Vid sidan av sin serviceverksamhet ål myndig­heter och andra bör institutet ha en egen initialivforskning, vars inrikt­ning avgörs självständigt av instilulel. Skulle institutet vara inordnat i en konlroUrayndighet finns risk för atl forskning av detla väsenlliga slag koraraer atl skjutas ål sidan.

Vid sidan av utredningar och forskning har folkhälsoinstilutet också till grundläggande uppgift alt raeddela utbUdning främst ål blivande hälsovårdsinspektörer i livsmedels- och oragivningshygien saral i raedi­cinska miljöfrågor ål tjänsteläkare och i näringslära inom ramen för filosofiska exaraina. Denna undervisning raåste kunna stödjas av och saragå med en raotsvarande forskning på viss högre nivå. Den kan där-

Prop. 1971: 62

25

för inte utan betydande olägenhet skiljas från institutets allraänna och långsiktiga forskningsuppgifter. Ingendera bör överläranas tUl en ad­rainistrativ myndighet.

Med hänvisning tUl bl. a. angivna synpunkter fraraslår enligt styrel­sen ell odelat folkhälsoinstilut med uttednings-, forsknings- och utbild­ningsuppgifter sora en god lösning för alt tUlgodose etl samhällsbe­hov av stor betydelse. Helst bör institutet få en vidgad anknytning till akademiska institutioner. Institutets livsmedelsdel bör inle inordnas i livsraedelsslyrelsen utan hela inslilulel bör sora undersökningsorgan ha en från administrativa rayndigheter frislående ställning.

Kommerskollegium betonar att folkhälsoinstitulel bör beslå sora självständigt organ. Det är enligt kollegiet av vikt atl instilulel i sin särpräglade verksamhet för allmänheten framstår sora ell organ vil­ket tillhandahåUer forsknings- och undersökningsresultat utan sido­blickar på de beslut sora kan koraraa all fallas på grundval av resul­tatet.

Också statens institut för konsumentfrågor anser atl den beslutande administrativa myndigheten bör vara skild från del organ sora bedriver utredning och forskning saral är centralt undersökningslaboratoriura för livsmedelskontrollen. Folkhälsoinstilutet har en mångfald uppgifter som svårligen skulle kunna fyllas vid en sammanläggning med livs­medelsslyrelsen.

Angivna synpunkter på behovet av ell från livsmedelsslyrelsen och andra administrativa myndigheter fristående och odelat folkhälsoinstilut framförs också av styrelsen för lantbrukshögskolan, Sveriges industriför­bund med insläraraande av Kemikontoret, Kötlbranschens riksförbund och Svenska arbetsgivareföreningen, TCO, Stockholms handelskammare raed insläraraande av Gotlands handelskammare, handelskammaren för Örebro och Västmanlands län och Östergötlands och Södermanlands handelskammare saral Skånes handelskammare.

Statens naturvårdsverk synes vara tveksarat ora folkhälsoinstitutets fraratida ställning. Enligt verket finns del anledning att överväga en sam­ordning av laboratorie- och utredningsverksamheten på livsmedels- och miljövårdsområdena. I och för sig delar naturvårdsverket inte uppfatt­ningen all de laboratorieenheter som förser de administrativa livsrae­delsmyndigheterna raed underlag för deras beslut ur principiell syn­punkt bör vara frislående från dessa. A andra sidan lorde folkhälso­instilulels intiraa universilelsanknylning ha inneburit vissa fördelar för dess verksarahet. Naturvårdsverket erinrar ora all railjökonlroUulred-ningen avser atl ta upp frågan om laboratorieorganisalionen för områ­den som Ugger nära folkhälsoinstitutets arbetsuppgifter. Del finns därför skäl att invänta resultatet av denna utredning innan laboratorieorganisa­tionen på livsmedelsområdet ges en raera definitiv utforraning.

Länsstyrelsen i Örebro län anser att folkhälsoinstitutets uppgift som

Prop. 1971: 62

26

undersöknragsorgan för Uvsraedelskonlrollen bör föras över till den cen­trala rnyndighelen för dessa frågor. Länsstyrelsen finner del vara en styrka ora den centrala laboralorieverksaraheten i största utsträckning inordnas i elt adrainislralivt centralorgan och där hålls samraan raed verksamheten inom livsmedelsområdet i övrigt.

Verksslyrelse och byråindelning

Remissinstanserna har inle hafl något all erinra raot förslagel ora alt inrätta en verksslyrelse. Åtskilliga instanser framför dock synpunkter på sararaansällningen och önskeraål ora alt bli företrädda i styrelsen.

Frägan ora livsraedelsstyrelsens byråindelning har lämnats ulan erinran av flertalet reraissinstanser. I vissa yttranden förordas eraeUertid del i Kärapes reservation fraraförda förslagel all i stället för en allmän livsraedelsbyrå och en särskild köllvarubyrå inrätta två hygienbyråer sora var och en handlägger frågor ora saratliga livsrae­del raed hänsyn lill deras hantering. Denna uppfattning framförs bl. a. av försvarets sjukvårdsstyrelse, styrelsen för lantbrukshögskolan, lärar­kollegiet vid veterinärhögskolan, Sveriges velerinärförbund saml några länsveterinärer och hälsovårdsnämnder.

Också veterinärslyrelsen ansluter sig till Kämpes förslag lill byrä-organisation. Enligt styrelsen ger LSK:s redogörelse för allraänna livs-raedelsbyråns och köttvambyräns arbetsuppgifter klart vid handen atl en förstärknmg av styrelsens nuvarande hygienbyrå genora en uppdel­ning skall ske horisontellt i livsraedelskedjan och inte sora föreslagits vertikalt genora livsraedelsslagen. Dessutom finner veterinärslyrelsen del tills vidare mera ändamålsenligt atl arbetsuppgifterna på den av LSK föreslagna tekniska byrån inordnas under de två hygienbyråerna.

Veterinärväsendeutredningen framhåller att de av LSK föreslagna två varubyråerna kan komma atl föranleda dubbelarbete samtidigt som en enhetlig tillämpning av olika bestämmelser kan försvåras. En annan byråindelning bör därför väljas, förslagsvis den som ledamoten Kämpe reservationsvis har föreslagit.

Statens veterinärmedicinska anstalt tillstyrker också reservationen för en horisontell uppdelning på två hygienbyråer.

Några remissinstanser delar ledaraolen Englunds uppfattning all raan bör överväga en saramanslagning av den allmänna livsmedels­byrån och köttvambyrån lill endasl en byrå. Förslag härom fraraförs av socialstyrelsen, sora erinrar ora all den aniraaliska livsraedelskonlrol­len och kontrollen av övriga livsraedel på sin tid var uppdelade på vele­rinärslyrelsen och dåvarande medicinalstyrelsen. Någon egentlig gräns­dragning mellan dessa grupper av livsmedel går i praktiken inte atl genomföra, eftersom de i såväl produktions- som distributionsleden ofta är blandade.

Liknande synpunkter lill förmån för en geraensam varubyrå fram-

Prop. 1971: 62

27

förs av Hushållslärarnas riksförening och Husmodersförbundet Hem och samhälle. Därvid fästs uppmärksamheten på all svårigheten raed gräns­dragning efter livsmedlens ursprung ökat till följd av den rikliga före­komsten av färdiglagade maträtter och tillverkningen av syntetiska livsraedel.

I vissa reraissyltranden fraraförs förslag om ytterligare byråer eller enheter på livsmedelsstyrelsen. I likhet raed ledamoten[REDACTED_EFTERNAMN] anser Husmodersförbundet Hem och samhälle atl en särskild kontakt- och konttoUbyrå bör inrättas.

Vidare föreslår informationsutredningen all den på adrainistraliva byrån avsedda sektionen för informationsfrågor skall vara direkt un­derställd livsmedelsstyrelsens chef.

Länsstyrelsen i Jönköpings län framhåller betydelsen av atl human­medicinska aspekter läggs på olika delar av livsmedelsstyrelsens verk­samhet. Dessa synpunkter bör säkerställas personellt och organisato­riskt genom att man inrättar en särskild byrå för humanraedicinska frågor och ett specieUt organ för samråd mellan livsmedels- och social­styrelserna.

Veterinärväsendeutredningen anser all en begränsning av antalet by­råer är motiverad.

I fråga ora de från veterinärslyrelsen i oförändrat skick överflyttade veterinärmedicinska byråerna uttalar veterinärstyrelsen att flertalet dil-hörande ärenden får anses så speciella att en beslulsdelegering lill sous­chef är önskvärd. Därför bör den allraänna velerinärbyrån och den veterinära hälsokontroUbyrån bUda en särskild velerinäravdelning un­der en gemensara chef.

Behov av specialister m. m.

Förslagen lill personalförsiärkningar inora den centrala livsraedelsrayndigheten och befattningshavarnas kvalifikationer har, oav­sett vilket organisationsalternaliv sora väljs, i flertalet reraissytlranden läranats ulan erinran. Behovet av veterinärer raed livsmedelshygienisk sakkunskap har betonats särskilt av de remissorgan sora tillstyrkt Al­ternativ 

II 

lill livsmedelsslyrelsens organisation eller i stället förordat en utbyggnad av veterinärslyrelsen.

Kravet pä huraanmedicinsk expertis av olika slag för bedömning av livsraedelsfrågor på del centrala planet har understtukils främst i de reraissyltranden där en samordning av dessa frågor under socialstyrel­sen föreslås.

Socialstyrelsen delar helt de synpunkter sora LSK anfört bl. a. om all kontrollen av livsmedelslagstiflningen i grunden är en huraanme­dicinsk fråga. Del organ som centtalt skaU ha hand om denna konttoll måste därför ha direkt tillgång tUl huraanmedicinsk expertis raed olika

Prop. 1971: 62

28

inriktning. I del sararaanhangel frarahåller socialstyrelsen viklen av all också näringsfysiologiska och odonlologiska synpunkter beaktas. Liknande uppfattning fraraförs av Sveriges hälsovårdskonsulenlers för­ening och flera länsläkare saral Sveriges tandläkarförbund.

Förslaget atl Uvsraedelsslyrelsen får tillgång till Uvsraedelslek­niker tiUstyrks uttryckligen av ett flertal reraissinstanser.

Sveriges industriförbund understryker vikten av all avsevärt utryrame i Uvsraedelsslyrelsen bereds Uvsraedelslekniker och livsraedelskeraister. I industriförbundets synpunkter insläraraer Svenska arbetsgivareför­eningen och Kötlbranschens riksförbund. Också KF framhåller vikten av att tekniker och kemister med erfarenhet från livsmedelsindustrin i lillräckUg utsträckning engageras i del nya ämbetsverket.

Statens handikappråd betonar vikten av atl de speciella synpunkter olika handikappgrupper har blir beaktade genora något organ inom livsmedelsstyrelsen. Della organ bör ha sora speciell uppgift alt be­vaka de handikappades särproblem och alt hålla kontakt raed deras organisationer.

Vissa reraissinstanser ifrågasätter ora personalresurserna i sin helhet koraraer alt bli tillräckliga enligt LSK:s förslag. Sålunda anser veterinär­styrelsen att förslagen borde gått längre raed hänsyn till alla de nya upp­gifter sora avses liUkoraraa för livsraedelsslyrelsen. Veterinärstyrelsen föreslår därför en förstärkning av den handläggande personalen raed åtta befattningshavare på den av styrelsen föreslagna livsraedelsavdel-ningen, som enligt LSK:s förslag motsvarar allmänna livsmedelsbyrån, köttvambyrån och tekniska byrån. En förstärkning i motsvarande pro­portion förutsätts beträffande administrativa byråns handläggande per­sonal saral i fråga ora bilrädespersonalen.

KF anser att de föreslagna personalresurserna är för sraå i relation till de raycket orafaltande arbetsuppgifter livsraedelsslyrelsen får. En viss personalförstärkning synes därför bli nödvändig redan från början.

Enligt SACO har LSK underskattat livsraedelsstyrelsens personalbe­hov redan i initialskedet, eftersom styrelsens arbetsuppgifter blir mycket omfattande.

Kemikontoret påpekar atl antalet föreslagna tjänster på den tekniska byrån inte saramanfaller med det i motiven faktiskt föreslagna antalet experter. Kemikontoret anser del angeläget alt livsraedelsslyrelsen får en bättre avvägd personaluppsättning till såväl kvalitet sora kvantitet.

När det gäller det vetenskapliga rådet anser Sveriges in­dustriförbund alt del knappast finns bärande raoliv för atl inrätta elt så­dant råd, eflersora behovet av vetenskaplig och teknisk expertis synes bli väl tillgodosett redan inom byråorganisationen. I dessa synpunkter instämraer Svenska arbetsgivareföreningen och Köttbranschens riksför­bund. Inle heller Svenska företagares riksförbund anser det nödvändigt alt inrätta ett särskilt vetenskapligt råd.

Prop. 1971: 62

29

Regional organisation

Flertalet av de reraissinstanser som uttalat sig ora den regionala orga­nisationen har anselt att länsstyrelsen kan bli direkt utövande konlroU­rayndighet endast om man genomför länsförvaltningsulredningens för­slag alt inordna länsveterinären och länsläkarorganisationen under läns­styrelsen.

En överflyttning av länsveterinären och länsläkarorganisationen till länsstyrelsen tillstyrks eller lämnas utan erinran av länsstyrelserna i Jön­köpings, Gotlands, Blekinge, Malmöhus, Hallands, Göteborgs och Bohus, Värmlands, Gävleborgs och Västerbottens län, veterinärväsendeutred­ningen, länsläkaren i Blekinge län, länsveterinärerna i Stockholms, Kro­nobergs, Kopparbergs, Jämtlands och Västerbottens län, Landsorganisa­tionen i Sverige och Riksförbundet Gatukök &margin-right:1.0pt;margin-bottom:0cm; margin-left:1.0pt;margin-bottom:.0001pt'> Länsstyrelsen i Västmanlands län anför all det är nödvändigt att läns­styrelsen inom sig får disponera de nuvarande och föreslagna experterna och saraordna deras verksarahet. En splittring av expertisen så all läns­veterinär och länsläkarorganisalion förblir fristående medan livsmedels­tekniker och hälsovårdskonsulenl knyts till länsstyrelsen kan inte anses vara en rationell och för experternas lagarbete frärajande ordning.

I andra reraissyltranden tillstyrks all länsstyrelsen blir en direkt ut­övande livsraedelsrayndighet saral att länsveterinären och länsläkarorga­nisationen inordnas under länsstyrelsen. Avgörandet i fråga ora den re­gionala livsraedelsadrainistrationen bör emellertid inle ske förrän läns­beredningen blivit klar med detaljutformningen av den nya länsförvall-ningsorganisalionen. Sådana synpunkter fraraförs av länsstyrelserna i Uppsala, Södermanlands, Örebro, Kopparbergs, Västernorrlands och Jämtlands län. Enligt dessa rayndigheter är det emellertid nödvändigt alt alla de experter, som på det regionala planet sysslar med livsmedelsfrå­gor, organisatoriskt saraordnas på ett bättre sätt än f. n.

Länsstyrelsen i Stockholms län är tveksara lill förslaget alt låta läns­styrelserna bli direkt livsmedelskontroUerande rayndigheter. Sålunda frarahålls att del ibland uppslår konflikter när länsstyrelsen har upp­gifter sora både tillsyns- och besvärsrayndighel. Förslaget alt länsstyrel­sen skall överta vissa kontrolluppgifter från hälsovårdsnäranderna inne­bär också atl raan i viss mån frångår principen om koraraunal självsty­relse. Enligt länsstyrelsen koraraer hälsovårdsnärandernas raöjligheter att klara livsmedelskontrollen alt öka genom LSK:s förslag till först'ärk-ningar av deras resurser och genom koraraunsamraanslagningarna.

Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna i Kronobergs, Kalmar, Skaraborgs, Älvsborgs och Norrbottens län, länsläkarna i Göteborgs och Bohus saral Norrbottens län, länsveterinärerna i Älvsborgs, Skara­borgs, Värmlands och Norrbottens län saral olika hälsovårdsnämnder.

Prop. 1971: 62

30

Dessa remissinstanser är raera uttalat negativa lill alt länsstyrelserna blir direkt livsraedelskontroUerande rayndigheter och förordar all den lokala kontrollen fortfarande skall ligga på hälsovårdsnäranderna. Ora läns­styrelserna får räll alt överta dessa uppgifter i de fall då en närand inle har tUlräckliga resurser, finns risk för all vissa kommuner förlitar sig på en sådan ordning raed den påföljden alt länsstyrelsen får sköta den lo­kala kontrollen och all kostnaderna härför överförs från koraraunen lill staten.

Svenska kommunförbundet ställer sig också avvisande till förslagel all länsstyrelserna blir direkt utövande konttollrayndigheter på livsrae­delsorarådel. Även ora brister i livsraedelskonlrollen finns har förbundet svårt alt se atl dessa skulle vara av den orafallning all den föreslagna förstärkningen på länsstyrelseplanel skulle vara raotiverad fullt ul.

Förslaget all länsstyrelsen kan ta över hälsovårdsnärandernas tillsyns­funktioner kan synas förmånligt ur komraunal synpunkt, eflersora kost­naden härför i så fall överläs av staten. Arrangeraanget lorde emellertid i praktiken le sig tämligen orealistiskt och synes i vart fall inte kunna ge­nomföras på grundval av LSK:s uttalanden. Bristen på klara kompe­tensgränser raellan länsstyrelse och hälsovårdsnärand innebär risk för dubbelkonlroll saral intresse- och ålgärdskolUsioner. Över huvud tagel raåste raan räkna raed möjligheten av läraligen godtyckliga bedöraningar av frågan när en hälsovårdsnärand inte skall anses ha egna resurser. Förbundet anser sig pä grund av denna oraständighel och förslagels ad­ministrativa oklarhet inte berett atl tillstyrka förslagel i föreliggande skick.

SACO finner inle förslagel all länsstyrelserna bör bli direkt utövande kontrollorgan ändaraålsenligl. Därigenora komraer nämligen hälsovårds­nämnderna i vissa korarauner alt få sina befogenheter beskurna raedan de i andra fortfarande får agera självständigt.

Också i flera andra remissyttranden framförs erinringar mot förslaget lill regional administration för livsraedelsfrågor. Därvid föreslås olika alternativa lösningar.

En förstärkning av länsvelerinärorganisalionen föreslås av veterinär­slyrelsen. Ora länsstyrelserna fär livsraedelsrayndighets ställning med di­rekt utövande funktioner är det enligt veterinärslyrelsen ofrånkomligt att i länsstyrelseorganisationen placera in länsveterinären. Denne har näm­ligen hittUls hafl huvudansvaret för den regionala livsmedelskontrollen och i första hand anlitats sora sakkunnig vid länsstyrelsens handlägg­ning av livsraedelsfrågor. Del är uteslutet alt inora länet ha både läns­styrelsen och länsveterinären sora livsmedelsmyndigheler.

Enligt veterinärstyrelsen har den hittillsvarande organisationsformen raed skyldighet för länsveterinären atl sora expert biträda länsstyrelsen och hälsovårdsnämnderna i livsraedelsfrågor fungerat smidigt och utan onödig oragång. Velerinärstyreisen har därför den uppfattningen all

Prop. 1971: 62

31

länsstyrelsens verksarahet fortfarande frärast endasl skall avse raedver­kan i övervakningen av hälsovårdsnärandernas arbete på livsraedelsora­rådel. Ingenting hindrar atl centralrayndigheten delegerar kontrollen av riksorafaltande Uvsraedelsförelag lill länsveterinärorganisationen i dess egenskap av myndighetens regionala organ. I övrigl bör ansvaret för livsmedelskontrollen strikt ligga på hälsovårdsnäranderna.

Uppfattningen atl länsstyrelsen inle bör vara direkt utövande kontroll­myndighet i livsraedelsfrågor ulan alt aktiviteten pä det regionala planet i stället skall åsladkoramas genom att förslärka länsveterinärorganisatio­nen med tekniker och hälsovårdskonsulenler delas av de flesta länsvete­rinärer och några hälsovårdsnämnder. I flera av dessa yttranden fram­hålls också behovet av biträdande länsveterinärer. Liknande synpunkter framförs av Sveriges veterinärförbund, SACO och länsstyrelsen i Stock­holms län.

I andra remissyttranden fraraförs tanken på någon form av regional hälsovårdsorganisation.

Frågan om en samlad regional hälsovårdsorganisation med länsläkare, länsveterinärer, livsmedelstekniker och hälsovårdskonsulenler, sora slår under socialstyrelsens ledning, behandlas i yttrandena från socialsty­relsen, länsläkarna i Kronobergs och Örebro län och Sveriges hälso­vårdskonsulenters förening.

Även andra remissinstanser betonar viklen av en fastare samordning mellan länsläkarorganisationen och länsveterinären bl. a. när det gäUer arbetsuppgifter på livsmedelshygienens oraråde. Denna uppfattning ul­lrycks av statens konsumentråd, länsläkarna i Hallands, Västmanlands, Kopparbergs, Västernorrlands, Jämtlands och Västerbottens län saml Sveriges läkarförbund.

I fråga ora behovet av nya tjänster på det regionala planet har de flesta remissinstanser som yttrat sig i denna fråga antingen tillstyrkt eller lämnat utan erinran LSK:s förslag ora tjänster sora livsmedelstekni­ker i tio län och ytterligare en hälsovårdskonsulent i varje län.

Vissa remissorgan är emellertid tveksararaa i fråga om behovet av livsmedelstekniker. Sålunda anser veterinärstyrelsen alt del tills vidare är tiUräckligt med fem sådana leknikertjänster stationerade i Stock­holm, Kristianstad, Göteborg, Örebro och Umeä. Länsveterinärerna i Stockholms och Kronobergs län särat hälsovårdsnämnderna i Malmö, Norrköping, Stockholm och Örebro finner behovet av Uvsraedelslekniker på länsplanet inle vara särskilt stort ulan föreslår all del i stället till­godoses raed hjälp av den tekniska expertisen hos livsraedelsslyrelsen. Några länsläkare ifrågasätter behovet av Uvsraedelslekniker över huvud taget.

Några remissorgan är mera negativt inställda lill personalförstärkning-en på länsplanel. Riksförbundet för allmän hälsovård anser sålunda all den föreslagna regionala organisationen ter sig överdimensionerad. Läns-

Prop. 1971: 62

32

styrelsen i Älvsborgs län har inle kunnat finna all behov finns av den föreslagna personalförslärkningen pä del regionala planet. En liknande uppfattning ullrycks av länsläkarna i Skaraborgs och Värmlands län.

Lokal organisation

Svenska livsmedelsarbetareförbundet tillstyrker en betydande perso­nell upprustning av de lokala livsraedelsrayndighelerna.

Länsstyrelserna i Västmanlands och Gävleborgs län förklarar all det är nödvändigt för den lokala livsraedelskonlrollen all hälsovårdsnäran­derna i erforderlig utsträckning får korapetenl personal för dilhörande uppgifter. Länsstyrelsen i Kalmar län är raera tveksara och anser atl näranderna kan anlita utorastående expertis och få råd från länsstyrel­sens experter ora de inle har erforderlig sakkunskap.

Länsstyrelsen i Älvsborgs län har inle funnit något klart uttalat behov av ökade resurser hos hälsovårdsnämnderna enbart för livsmedelshygie­niska frågor. Med hänsyn härtill och då de flesta korarauner har kost-sararaa prograra fraraför sig inora t. ex. vattenvård och andra vårdom­råden, kan länsstyrelsen inle ansluta sig lill förslagel ora ell minsta antal tjänster för livsmedelskontroll. I stället måste utbyggnaden ske genom en avvägning mellan olika behov och den enskilda koraraunens resurser. En eventuell resursökning bör inle enbart koraraa livsraedels­hygienen till del utan tillföras den allraänna hälsovården.

Svenska kommunförbundet ställer sig raer negativt och avstyrker LSK:s förslag lill utbyggnad av hälsovårdsnämndernas personalresurser. Förbundet ullalar att koraraunerna givelvis är beredda att inom rimliga gränser engagera sig för en effektivare livsraedelslillsyn. Resurserna för denna specialuppgifl raåste eraeUertid vägas raot resurserna för andra angelägna behov. Bl. a. har koraraunerna genora miljövårdsdeballen ställts inför stora krav på oragivningshygienens oraråde. Koraraunerna raåste la hänsyn till de krav och det ansvar de skall uppfylla inora ora-givningshygienen över huvud taget. Alt därvid prioritera livsraedelsfrå­gorna är enligt förbundet inte realistiskt och för övrigl inle raotiveral. Även ora det i landet finns vissa livsmedelshygieniska brister, är sålunda situationen på intet sätt alarmerande. Komraunförbundel föreslår atl frågan om organisationen för den lokala livsraedelskonlrollen utreds på nytt.

Övriga reraissorgan sora yttrat sig om hälsovårdsnämndernas organisa­tion för lokal livsraedelskontroU är i princip positivt insläUda till för­slaget om en personalförslärkning. Olika raeningar gör sig eraeUertid gällande hur långt raan därvid skall gå bl. a. i fråga ora hälsovårdsin­spektörer och livsraedelshygieniker.

I fråga ora antalet hälsovårdsinspektörer tUlstyrks förslaget ora rainst två sådana tjänster i varje koramun av länsläkaren i Gävleborgs län och Svenska häbovårdstjänstemannaförbundet.

Prop. 1971:62

33

Också veterinärstyrelsen finner del i princip riktigt atl koramun skall vara skyldig atl anställa minst två hälsovårdsinspektörer. Dispens frän della krav bör emellertid kunna lämnas tills slorkoraraunreforraen ge­noraförts. Länsstyrelserna i Stockholms, Jönköpings, Skaraborgs, Kristianstads, Värmlands och Jämtlands län samt länsveterinären i Jönköpings län är av liknande uppfattning.

Elt stort antal remissinstanser avstyrker eller är negativt inställda till förslagel ora minst två hälsovårdsinspektörer i varje komraun. I dessa yttranden föreslås i stället alt raan behåller den nuvarande föreskriften i hälsovårdsstadgan att hälsovårdsnäranden sora biträde skall ha "en eller flera" h"älsovårdsinspeklörer.

Några av de reraissinstanser sora vill begränsa kravet på antalet hälso­vårdsinspektörer lill en eller flera i varje koraraun anser all raan också bör behålla den nuvarande raöjligheten all ha en geraensara inspektör för flera korarauner. Sålunda frarahåller länsstyrelsen i Västerbottens län all flera kommuner i länet ännu inte har någon utbUdad eller hel­tidsanställd inspektör och atl del lorde bli svårt att få sådana tjänstemän, särskilt i små koramuner. Länsstyrelsen ifrågasätter också om en hel­tidsanställd inspektör är behövUg på sådana orter. Möjlighet bör därför finnas all två korarauner enar sig ora en geraensam hälsovårdsinspektör eller tvä inspektörer med olika kompelens.

Liknande synpunkter lUl förraån för alt flera korarauner skall kunna ha en geraensara hälsovårdsinspektör läggs frara av vissa reraissinstanser som särskilt påpekar glesbygdens problem. De ifrågasätter behovet av heltidsanställda inspektörer i korarauner ulan livsraedelsindustri eller annan mera komplicerad livsraedelshantering.

Vissa reraissinstanser berör vidare frågan ora förstärkning av hälso­vårdsinspektörernas UtbUdning.

När del gäller förslagel atl i större korarauner skall finnas anställda särskUda livsraedelshygieniker har från flera håll anraärkls all korape­tensen för dessa befattningshavare bör anges på etl bättre sätt än bara raed all de skall ha "högre utbildning".

Endast elt begränsat antal reraissinstanser har yttrat sig ora förslagel all provinsialläkare och sladsdistriklsläkare saral distriktsveterinärer i ökad utsträckning skall della i hälsovårdsnärands sararaanlräden och efler anraodan av länsläkare resp. länsveterinär raedverka i den lokala livsraedelskonlrollen genom besiktning och inspektion. Förslagel till­styrks av länsläkaren i Kopparbergs län och länsveterinären i Västerbot­tens län.

I fråga om ökade insatser av tjänsteläkarna förklarar sig Sveriges läkarförbund i princip inte ha någon invändning mol alt dessa befatt­ningshavare skall kunna användas för besiktning eller inspektion i ärenden om livsmedelshygien. Förbundet understryker emellertid att dessa nya uppgifter för de flesta tjänsteläkare innebär ell ökat arbete

3   Riksdagen 1971.1 saml. Nr 62

Prop. 1971: 62

34

sora de svårligen kan hinna med. Dessutom saknar flertalet läkare er­forderlig utbildning i livsmedelshygien.

Svenska landstingsförbundet är väl raedvelel om atl humanraedicinsk sakkunskap inle kan undvaras i del oragivningshygieniska arbetet, ora della skall bli effektivt. Med hänvisning till alt provinsial- och stads-distriktsläkarnas arbetsuppgifter inora bl. a. oragivningshygienen är un­der utredning anser sig emellertid förbundet inte kunna tillstyrka en utökning av dessa tjänsteläkares åligganden inom livsmedelskontrollen. De bör sålunda sora hillills endast ha en allraän observalionsljänsl på livsraedelsorarådel. Däreraot har landstingsförbundet i princip ingen in­vändning raot all tjänsteläkarna blir direkt skyldiga att delta i hälsovårds­närands sararaanlräden rörande livsraedelsfrågor. Behovet av ytterligare humanraedicinsk kunskap inora livsmedelshygienen bör enligt förbundet tillgodoses genora att länsläkarorganisationen ges ökade resurser.

Också länsläkaren i Stockholms län är negativt inställd till att provin­sial- och sladsdistriklsläkare direkt skall medverka inom livsmedelskon­trollen. Tjänsteläkarna lorde sålunda i mycket begränsad utsträckning ha möjlighet att fullgöra dessa arbetsuppgifter.

Direkt avstyrkande yttranden i fråga om förslagel atl provinsial- och sladsdistriklsläkare skall kunna åläggas inspektionsskyldighet i livsme­delsfrågor har avgetls av länsstyreben i Älvsborgs län, länsläkaren i Jön­köpings län saml länsveterinärerna i Blekinge, Älvsborgs och Värmlands län. Därvid påpekas särskilt tjänsteläkarnas bristande lid för dessa upp­gifter och alt de inle har tillräckliga specialkunskaper i livsmedelshygien.

När det gäller medverkan i livsraedelskonlrollen av distriktsveterinä­rerna uttalar veterinärväsendeutredningen all dessa befattningshavares kapacitet på livsraedelshygienens område bör las lill vara på elt bättre sätt än f. n. De bör därför som LSK föreslagit både kallas till och vara skyldiga atl della i hälsovårdsnämnds sararaanträde som rör livsmedels­frågor. Dislriklsvelerinärerna bör däremot inle få ställning som själv­ständig rayndighel inora livsraedelskonlrollen utan på della oraråde sora hillills endasl fullgöra en allmän observalionsljänsl.

Departementschefen

Central organisation

Olika frågor om livsmedlens beskaffenhet har under senare år tUldra­git sig ökat intresse. Orsakerna härtUl är flera. En snabb teknisk utveck­ling i fråga om förpackning och distribution av livsmedel har gjorl alt det blivit svårare än tidigare för konsumenterna alt bedöma livsmedlens hygieniska kvalitet. En allt större del av livsmedlen undergår vidare industriell behandling och förädling. Den tid som står tUl förfogande för alt bereda och tillaga livsraedlen i heraraen har minskat lill följd av det ökade förvärvsarbetet utora hemrael. Konsumenterna vill ha livsraedel

Prop. 1971: 62

35

sora kräver en liten arbetsinsats. Den industriella förädlingen av livs­medlen har medfört ökad användning av olika kemiska tillsatser i livs­medlen för atl förbättra t. ex. hållbarheten eller smaken hos varan.

Vid sidan ora de kemikalier som medvetet tillsätts livsraedlen kan raan konstatera förekomst av främmande icke avsiktligt tillsatta ämnen i livsmedlen. Ämnen som tillförs vår miljö och som i en del fall är giftiga har via näringskedjan lufl-vallen-växler-djur kommit in i livsraedlen. Under senare år har konstaterats förekorasl av olika bekärapningsrae­delsresler och även andra främmande ämnen i vissa livsmedel.

Konsumenterna har givelvis räll all kräva alt livsmedlen inle skall innehålla tillsatser eller fräraraande äranen ora delta gör livsraedlen mindre tjänliga till raänniskoföda. Det är vidare befogat med normer för en högre standard när del gäller livsraedlens värde ur närings- och hälso­synpunkt. Både enskilda och storhushåll bör ha raöjlighet all få närings-riktig kost.

Den utveckling sora jag nu något berört nödvändiggör en förstärkning av samhällets insatser på livsmedelshygienens och livsraedelskontrollens oraråde. Jag har tidigare i dag anmält frågan ora att ersätta 1951 års livs­raedelsstadga raed en livsraedelslag sora skall möjliggöra en större trygg­het för konsumenterna i fråga om livsraedlens beskaffenhet. I den nya lagen skärps kraven på den hygieniska kvaliteten hos de saluhåUna livsraedlen. Vidare raeddelas föreskrifter i syfte att tUlgodose konsu­raenlintressen och atl genora bättre information om varorna öka kon­suraenlernas raöjligheter atl välja bra livsraedel.

För alt syftet med den nya livsmedelslagen skall kunna fullföljas krävs en väl fungerande konlroUorganisalion. Sora jag redogjort för i det före­gående har livsraedelssladgekorarailtén (LSK) sett över den nuvarande organisationen och funnit all den splittring sora f. n. råder i fråga ora prövningen av olika livsraedelsfrågor inle är tillfredsställande. Kommit­tén har med hänsyn härtUl funnit all den centrala administrationen bör koncentreras lill en rayndighel. Della har vunnit stor anslulning vid re­raissbehandlingen.

LSK diskuterar möjligheterna att föra över alla livsraedelsfrågor till någon av de redan ansvariga myndigheterna, nämligen veterinärslyrel­sen, socialstyrelsen eller statens inslilul för folkhälsan. LSK finner emellertid all inte någon av dessa i sin nuvarande förra är helt läraplig för uppgiften. LSK anser i stället atl en särskUd rayndighel bör inrättas för ändaraålet. Större delen av den nya rayndighelen förutsätts eraeUer­tid utgöras av delar från de rayndigheter som nu har ansvaret för livs­medelsfrågorna.

Jag delar LSK:s uppfattning att en särskUd myndighet bör inrättas som helt kan koncentrera sig på de olika arbetsuppgifter sora den nya livsraedelslagen medför. Flertalet remissinstanser som uttalat sig i frågan ora den centrala statliga organisationen för livsmedelsfrågor har också i

3t    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 62

Prop. 1971: 62

36

princip ställt sig positiva lill alt en särskild myndighet bildas härför. En del remissinstanser föreslår dock att socialstyrelsen skall ha hand ora ledningen av livsmedelskontrollen. Som skäl anförs att frågor ora livs­raedelshygien, näringsinnehåll och näringsriklighel är väsenlliga för folk­hälsan och har ett nära samband med socialstyrelsens verksamhet med förebyggande hälsovård. Emellertid har socialstyrelsen själv anfört skäl sora talar raot en sådan integration. Dessa skäl är frärast atl verket, sora redan är mycket stort, skulle bli alltför tungrott och få svårigheter atl med sararaa engageraang och kunskaper företräda alla de verksarahels-fäll del skulle få ansvaret för. Jag delar denna uppfattning. Jag vill be­tona att jag anser att frågorna om livsmedelskontrollen är så väsenlliga att de bör föras sararaan och alt en särskUd central myndighet bör få ansvaret för dem. Men självklart måste den nya myndigheten ha ell rayc­ket nära samarbete med socialstyrelsen och andra verk och institutioner som berörs av frågor ora livsmedel. Jag ålerkoraraer senare lill forraerna för ell sådani samarbete.

Några reraissinstanser har förordai en ny utredning ora den centrala organisationen av livsraedelskonlrollen. Enligt rain raening ger del, före­liggande ulredningsraalerialel och reraissyttrandena häröver tillräckligt underlag för elt beslut ora den centrala organisationen. En ny utredning skulle raedföra onödigt dröjsraål raed all få till stånd en effektiv och saralad organisation. Della skulle också kunna medföra all den nya livsmedelslagen fick uppskjutas i avvaktan härpå.

LSK lägger fram två förslag lill organisation av del nya verket. Kom­mitténs ena förslag betecknat sora Alternativ I innebär att nuva­rande velerinärslyrelsen raed undantag av de båda byråer sora hand­lägger ärenden om djursjukdomar, djurskydd ra. ra. och raed viss ut­byggnad i övrigt utgör det nya verket. De, båda undantagna byråerna fömtsatts saratidigt föras över till lanlbruksstyrelsen. Kommitténs andra förslag Alternativ 

II 

 innebär alt hela velerinärslyrelsen ingår i del nya verket. Koraraittén förordar alt Alternativ 

II 

genomförs proviso­riskt samt alt del nya verket i sararåd raed berörda rayndigheter snarast möjligt utreder och lägger fram förslag lill slutgiltig organisation. I båda fallen bör enligt LSK statens institut för folkhälsan bestå som fristående organ tills vidare. Koraraittén anför dock atl det vid den förordade ut­redningen kan bli aktuellt alt överväga folkhälsoinstitutets fraratida ställning.

I etl särskilt yttrande framhåller tvä av LSK:s ledaraöler atl de anser alt de båda avdelningar vid folkhälsoinslilutel vUka handlägger livsraedelsfrågor födoäraneshygieniska avdelningen och vilarainav­delningen bör läggas samman raed del nya verket. De föreslår också all inslilulels oragivningshygieniska avdelning förs lill statens natur­vårdsverk.

Reraissinslanserna avvisar förslagel all ha en provisorisk organisation

Prop. 1971: 62

37

och låta det nya verket utreda sin egen definitiva organisation. Jag an­ser inle heller atl en provisorisk organisation bör genoraföras. Enligt rain raening bör den nya organisationen få en sä definitiv utforraning som möjligt och genomföras samtidigt sora den nya livsmedelslagen trä­der i krafl.

I fråga om valet raellan de olika förslagen lill organisation är me­ningarna delade bland remissinstanserna. Alternativ I stöds av etl ljugo­tal instanser och Alternativ 

II 

av ungefär lika många.

Avgörande för vilket organisationsalternaliv sora är del raesl ända­raålsenliga är vilka arbetsuppgifter sora del nya verket bör ha. Enligt rain raening är del viktigt all den nya centrala organisationen fär kon­centrera sig pä de egentliga livsraedelsfrågorna såsom fömtsatts i Al­ternativ I. En sådan avgränsning av det nya verkets arbetsområde anslu­ter till den nya livsmedelslagens definition av vad sora bör räknas som livsraedel. Sora livsraedel räknas därvid inle levande djur eller växande gröda. Avgörande för alt en vara skall betraktas som livsraedel är att den är avsedd all förläras av människor och alt den är läraplig för del­la ändaraål. Del sistnämnda innebär atl råvaran för livsmedlet inte får vara av sådan beskaffenhet all det färdiga livsraedlel kan antas bli skadligt all förtära, sraitlförande eller eljest otjänligt lill raänniskoföda. Ansvaret för en kontroll av råvarorna i della avseende bör åvila del nya verket. Däreraot finner jag del inle nödvändigt att del i verkels arbetsuppgifter ingär frågor ora hälso- och sjukvård av djur, ladugårds­hygien ra. ra. Även ora ell saraband finns raellan dessa arbetsuppgifter och de renodlade livsraedelsfrågorna är sarabandel större raed de ar­betsuppgifter på djurhållningens oraråde sora fullgörs av lanlbrukssty­relsen. Jag förordar därför att de arbetsuppgifter sora f. n. fullgörs av veterinärslyrelsens allraänna byrå och hälsokonlroUbyrå förs över lill lantbruksslyrelsen, sora då blir central förvallningsrayndighel för ären­den ora hälso- och sjukvård av husdjur och ora djurskydd saral huvud­raan för velerinärväsendet i allraänhel och distriklsvelerinärorganisa-tionen. Till lantbruksslyrelsen bör också knytas veterin"ärstyrelsens di-sciplinnärand och näranden för veterinärraedicinsk rådgivning och in­forraation. Däreraot bör besiktningsveterinärorganisalionen lyda under livsraedelsverkel. Jag har inh'äralal all lanlbruksstyrelsen avser alt be­gära atl statskontoret ser över styrelsens organisation. De veterinära byråerna bör föras över till lantbmksstyrelsen och organisatoriskt få en relativt fristående ställning genora all en särskUd avdelning inrättas lUls vidare. Till styrelsen bör även föras över de adrainistraliva resurser som f. n. utnyttjas av de två byråerna. Jag förutsätter alt ett nära sam­arbete koraraer alt äga rura mellan livsmedelsverket och lantbrukssly­relsen i hygienfrågor och andra frågor sora berör både de levande dju­ren och livsraedelsråvaran. En rad former finns för samverkan mellan rayndigheter med angränsande arbetsområden, t. ex. samråd vid ulfär-

Prop. 1971: 62

38

dandel av föreskrifter, kontakter mellan tjänstemännen och remissför­farande. Vilken förra sora är raesl effektiv fär besläramas i del enskilda fallet.

Vad LSK i övrigl anfört om det nya verkets arbetsuppgifter kan jag i princip biträda. Verkels främsta uppgift bör vara atl leda, saraordna och övervaka det livsraedelshygieniska arbetet saral vidare all vara cen­tral rayndighel för ärenden, vilka kan aktualiseras genora den nya livs­raedelslagen.

Del nya verkels arbete bör i första hand inriktas på övervakning av hygienen hos livsraedel från råvaruproduktion och iraport saral tillverk­ning, vidareberedning, förpackning, lagring, transport, saluhållande och annan hantering frara lill dess livsraedlen når konsuraenlen.

För att kunna leda kontrollarbetet och för alt kunna la initiativ och göra utredningar på det livsraedelshygieniska orarådet krävs tillgång lill forsknings- och undersökningsresurser. Hillills har frärast statens insti­tut för folkhälsan biträtt raed sådana resurser. Födoäraneshygieniska avdelningen och vilarainavdelningen har biträtt raed sakkunskap i fråga om födoämnens hygieniska beskaffenhet, Uvsraedelskerai, livsraedels-loxikologi, näringsvärde, koslinforraalion och vilarainundersökningar.

LSK föreslår alt statens inslilul för folkhälsan byggs ul för all kunna göra undersökningar och utredningar åt i första hand del nya verket raen anser atl institutet bör vara fristående frän verket. Två ledaraöler av koraraittén anför eraeUertid alt fördelar slår alt vinna ora folkhälso­institulel läggs sararaan raed del nya verket. Av de reraissinstanser som yttrat sig i frågan har flertalet anslutit sig till LSK:s förslag och ansett bl. a. all den beslutande administrativa myndigheten bör vara skild från del organ som bedriver utredning och forskning samt är centralt un­dersökningsorgan för livsraedelskonlrollen. Risker anses vid en sara-manläggning kunna finnas för intressekonflikter och för atl del långsik­liga forskningsarbetet skulle få slå tillbaka för löpande mera aktuella undersökningsuppgifter.

Enligt min mening är del nödvändigt atl del nya livsmedelsverket har direkt tillgång till undersöknings- och forskningspersonal och labora­torieresurser för atl kunna leda och övervaka del livsraedelshygieniska kontrollarbetet. Verket bör kunna disponera personal och laboratorie­resurser för kontroll i olika aktuella livsraedelsfrågor men även kunna la initiativ lill livsmedelshygieniska undersökningar sora är av betydelse på längre sikt. För all verket skall fungera på avsett sätt behöver det också en nära och fortiöpande kontakt raed forskning och utbildning på livsraedels- och näringsorarådet.

Efler sararåd med chefen för socialdepartementet har jag funnit det lärapligasl och raest rationellt atl livsraedelsverkets behov av undersök­nings- och forskningsresurser tillgodoses genora all folkhälsoinstitutets tvä livsraedelsavdelningar inordnas sora särskilda enheter i del nya ver-

Prop. 1971: 62

39

ket. Härigenora undviks en dubblering av vetenskaplig personal vid livsraedelsverkel och folkhälsoinstilutet raed de ölägenheter detla raed­för i förra av onödigt dubbelarbete, inforraalionsproblera o. d.

De båda livsraedelsavdelningarna bör ges en självständig ställning inora del nya verket. Sora jag ålerkoraraer till i del följande bör de ingå i en särskild undersökningsavdelning.

De båda livsraedelsavdelningarna vid folkhälsoinslilulet bör efter överföring till livsraedelsverkel ha nära kontakt med medicinsk fakultet, veterinärhögskolan och andra forsknings- och undervisningsorgan sora sysslar raed närings- och livsraedelsfrågor. Personalen vid undersök­ningsavdelningen bör sora f. n. är fallet vid födoäraneshygieniska av­delningen och vilarainavdelningen kunna bistå vid den akaderaiska ut­bUdningen i näringslära tillsamraans raed raedicinsk fakultet och raate-raatisk-nalurvetenskaplig fakultet.

Livsraedelsverkel bör vidare få i uppdrag alt utse laboratorier för livsraedelsundersökningar.

Förutora livsraedelsavdelningarna finns vid folkhälsoinstilutet en ora-givningshygienisk avdelning, en kansli- och ekonoraiseklion särat en ut­redningssektion. Den oragivningshygieniska avdelningen sysslar med ut­redning, forskning och kontrollundersökningar huvudsakligen ur medi­cinsk synvinkel inom luftvård och vallenvård och på bullerområdet. Avdelningen har vidare hand ora huvuddelen av undervisningsverksara-helen vid institutet i förra av bl. a. kurser för hälsovårdsinspektörer och tjänsteläkare. Avdelningen utgör i vissa avseenden del av karolinska in­slilulels hygieniska institution.

Den oragivningshygieniska avdelningens verksarahet har ell nära saraband raed naturvårdsverkets arbete. Jag föreslår därför alt avdel­ningen förs över lill naturvårdsverket. Della bör betraktas sora en pro­visorisk lösning i avvaktan på resultatet av miljökontroUulredningens arbete. Denna utredning har bl. a. i uppdrag alt inventera befintliga resurser när det gäller kontroll av miljöfarliga produkter. Utredningen skall också bedöraa det fraratida behovet av sådana resurser och lägga frara förslag lill hur laboralorieverksaraheten på orarådet bör vara or­ganiserad. Utredningen skall särskilt beakta raöjUgheterna atl saraordna verksarahelen på bl. a. laboralorieorarådel. Jag har för avsikt atl se­nare föreslå Kungl. Maj:l all ge railjökonlrollutredningen i uppdrag att utreda den omgivningshygieniska avdelningens framtida ställning och organisation.

De administrativa sektionerna vid folkhälsoinstilutet bör till den del arbetsuppgifterna hänför sig till de båda livsmedelsavdelningarna föras lill livsraedelsverkel. De tjänster vars arbetsuppgifter har anknytning till den omgivningshygieniska avdelningen bör föras över till natur­vårdsverket.

Sora jag tidigare nämnt biträder jag i princip vad LSK anfört om del

Prop. 1971: 62

40

nya verkets arbetsuppgifter. Ärenden ora tillsatser lill livsraedel, be­kämpningsmedelsrester och vilarainering bör således i enUghel med förslagel föras över från koraraerskoUegiura till livsraedelsverkel. De reraissinstanser sora yttrat sig i frågan har tillstyrkt alt så sker. Vidare bör de ärenden angående kontroll av charkuterivaror sora f. n. hand­läggs av statens jordbruksnämnd föras över lill livsmedelsverket.

Personalbehov

LSK frarahåller all det raed hänsyn lill de raånga nya arbetsuppgif­terna vid livsmedelsverket inle är möjligt atl bygga ul verket fullstän­digt pä en gång. Verket föreslås få börja med en basorganisalion av tjänster som bedöms oundgängligen nödvändiga. En utbyggnad fär där­efter ske i den takt utvecklingen ställer krav på förstärkningar.

För en nödvändig basorganisalion behövs enligt LSK 79 tjänster var­av 44 för handläggande personal och 35 för övrig personal. Hämtöver räknar LSK med behov av en kraftig personalförslärkning vid folk­hälsoinstitulel, näraligen en fördubbling av resursema för kontroll av vitarainer och andra berikningsraedel i livsraedel och en 50-procentig ökning i fråga om övrig livsmedelskontroll vid inslilulel. LSK:s förslag kan beräknas innebära all antalet tjänster ökas med ca 55 i förhållande lill del antal som f. n. finns för ändamålet vid velerinärstyreisen, folk­hälsoinslilulet, koraraerskoUegiura och statens jordbmksnärand.

Vid den sararaanföring jag förordat i del föregäende av de arbets­uppgifter sora fullgörs av enheter sora sysslar raed livsraedelsfrågor vid veterinärstyrelsen, folkhälsoinstitulel, koraraerskoUegiura och statens jordbmksnärand berörs sararaanlagt 152 tjänster. Genora saramanfö­ringen bör en del rationaliseringsvinster uppslå. Härutöver krävs emel­lertid en förstärkning för all livsmedelsverket skall kunna fullgöra den betydande raängd nya arbetsuppgifter som tillkomraer till följd av den nya livsraedelslagen. Bland de nya arbetsuppgifter sora kräver förstärk­ningar kan näranas arbetet raed all övervaka införande av hållbarhels­raärkning och innehållsdeklaralion för livsraedel, kontroll av tUlsatser och fräraraande äranen i livsraedel saral toxikologiska och genetiska un­dersökningar i anslulning lill della. Härtill koramer behovet av alt in­tensifiera redan förekoraraande livsraedelskonlroll. Del är givelvis svårt alt beräkna behovet av personal för all fullgöra de nya uppgifter sora del här är fråga ora. En prioritering i liden av olika arbetsuppgifter raåste kunna ske på detla oraråde liksora inora andra sarahällsoraråden. Utgångspunkten för bedöraningen av personalbehovet bör dock enligt rain raening vara all skapa en stark och effektiv organisation sora för­raår all tillvarata livsmedelskonsuraenternas intressen och all stödja industrin och handeln i deras arbete raed all förbättra livsmedlens hy-

Prop. 1971: 62

41

gieniska kvalitet. Den basorganisation sora krävs för delta beräknar jag behöva orafatta 186 tjänster. Järafört raed befintligt antal tjänster är delta en förstärkning raed 34 tjänster. Jag beräknar atl den behöv­liga personalen kan fördelas på olika avdelningar och enheter vid det nya verket i enlighet med den organisationstablå sora lorde få fogas lill protokollet sora bilaga 3. Till verkels förfogande bör vidare ställas raedel för alt utnyttja expertis och för all tillfälligt anställa arbetskraft.

LSK har i saraband raed sin beräkning av personalbehovet vid livs­raedelsverkel erinrat ora atl livsraedelskontroUen i grunden är en hu-raanraedicinsk fråga och all del därför är raycket angeläget all det nya verket får tillgång till läkare raed utbildning pä livsmedelsorarådet. LSK anser det vidare angelägel all del nya verket fär tillgång till andra spe­cialister, t. ex. veterinärer, livsmedelstekniker, ekonomer, branschsak­kunniga ra. fl.

Den humanraedicinska bedöraningen är givelvis av grundläggande betydelse i det livsmedelshygieniska arbetet. Genom all vid folkhälso­institulel befintlig huraanmedicinskl utbildad personal koraraer att ingå i del nya verket tillgodoses LSK:s synpunkter. Del ankoraraer på del nya verkels ledning alt vid rekrytering av personal bevaka denna fråga och även i övrigt söka tillgodose verkets behov av olika slag av specia­lister.

Verksledningen

LSK föreslår atl del nya verket skall slå under ledning av en styrelse i vilken verkschefen ingär. Styrelsen föresläs i övrigt beslå av dels re­presentanter för myndigheter med anknytning till livsraedelsfrågor, dels representanter för industrin, handeln, konsuraenlkooperalionen, jord­bruksnäringen, arbetslagarna och konsuraenterna. Vidare föreslår LSK alt verksledningen lill sitt förfogande skall ha etl vetenskapligt råd be­slående av vetenskapsmän med väl meriterad erfarenhet av frågor på livsraedelsorarådel.

Remissinstanserna har inle hafl något ätt erinra mol förslagel om atl inrätta en verksslyrelse. ÅlskilUga av dem har fört frara synpunkter på sammansättningen och uttalat önskeraål ora att bli företrädda i styrel­sen.

Mänga olika intressen berörs av livsraedelsfrågornas lösning, och del är angelägel all få frågorna så allsidigt belysta som möjligt. Delta talar för en styrelse raed relativt raånga ledaraöler. Styrelsen får eraeUertid inte vara sä stor all den inle kan arbeta effektivt. En avvägning raåste därför göras raellan kravet på allsidig representation och raöjligheten liU effektivt arbete när antalet ledaraöler besläras. EnUgl rain raening

Prop. 1971: 62

42

bör styrelsen beslå av högst nio ledaraöler. Jag räknar med all det bör vara raöjligt all inom denna ram rymraa representanter för konsuraenl­intressen, handel, industri och jordbruk saml även alt tUlgodose del nödvändiga sarabandel raed socialstyrelsens verksarahet. Del ankora­raer på Kungl. Maj:l atl besluta i denna fråga.

Liksora LSK föreslagit bör vidare ell vetenskapligt råd inrättas. Ge­nom ell sådani råd har verket också tillgäng lUl sakkunskap på orarå­den sora inle blivit företrädda i styrelsen.

Verksorganisationen

Enligt LSK:s Alternativ I bör del nya verket ha fera byråer, nära­ligen en allraän livsraedelsbyrå, en költvambyrå, en norrabyrå, en tek­nisk byrå och en adrainistrativ byrå. En reservant i koraraittén vill i stället för allraän livsraedelsbyrå och köllvarubyrå ha två hygienbyråer, av vilken den ena skall handlägga ärenden ora saratliga slags livsraedel under produktionsstadiet och den andra ärenden om fortsatt hantering efler produktionsstadiet. Reservanten föreslår också atl de båda hygien­byråerna med hänsyn till omfattningen av arbetsuppgifterna och nöd­vändigheten av en samordnad insats betraktas som en avdelning under en gemensam avdelningschef.

Flertalet remissinstanser läranar LSK:s förslag lill byråindelning ulan erinran. Vissa instanser, bland dera velerinärslyrelsen, förordar dock den uppdelning av ärendena raed hänsyn lill hanteringen sora föreslagils i den nyss näranda reservationen.

Av skäl sora jag tidigare angell anser jag alt folkhälsoinstitutets livs­raedelsavdelningar bör inordnas i livsraedelsverkel. Mitt organisalions­förslag avviker därför från del sora LSK lagt frara.

Sora jag tidigare frarahållit bör livsraedelsavdelningarna från folk­hälsoinstilutet hållas sararaan i en undersökningsavdelning under en av­delningschef. Denna avdelning bör ha tre enheter, näraligen en livsrae-delsenhel, en vilaminenhet och en toxikologisk enhet. De båda först näranda enheterna motsvarar vilarainavdelningen och större delen av den födoäraneshygieniska avdelningen vid folkhälsoinstitulel. Den toxi­kologiska enheten innefattar den av raig tidigare förordade förstärk­ningen av den nuvarande toxikologiska sektionen vid folkhälsoinstitu­tets födoäraneshygieniska avdelning.

Del löpande arbetet med olika livsraedelshygieniska frågor bör full­göras inora en hygienavdelning där veterinärslyrelsens nuvarande hy­gienbyrå utgör sloraraen. Arbetet bör delas upp på tre enheter. En pro­duktionsenhet bör inrättas för produklionshygieniska frågor för alla slag av livsmedel och en hanteringsenhet för andra frågor ora allraän livs­medelshygien vid hantering av livsraedel efler produktionsstadiet. Jag

Prop. 1971: 62

43

förordar vidare all på denna avdelning inrättas en norraenhel för frågor ora sararaansättning och beskaffenhet av livsraedel, raarknadsfrågor, livs­raedelsslandards, ärenden om tillsatser och fräramande ämnen i livsme­del m. ra. LSK har också föreslagit inrättande av en teknisk byrå. I lik-hel med velerinärslyrelsen anser jag all tekniska frågor ora produklions­hygien bör handläggas på enheten för produktionshygien och övriga tek­niska frågor på hanteringsenheten.

Den adrainistraliva personal sora förs över från veterinärslyrelsen och folkhälsoinslilutel bör föras samraan till en administrativ avdelning. Ar­betet vid avdelningen bör delas upp på en kansUenhel för karaerala och ekonoraiska frågor och en juridisk enhet för bl. a. frågor om tillämpning av livsraedelslagstiftningen. Den adrainistraliva avdelningen bör också svara för frågor rörande beredskapsplanläggningen.

Chefen för undersökningsavdelningen bör benäranas professor. Chef för enhet vid undersökningsavdelningen bör i likhet med vad nu gäller vid folkhälsoinstitulel få kallas professor.

Del nya verket bör inrättas den 1 januari 1972, dvs. samraa dag sora den nya livsraedelslagen är avsedd atl träda i kraft. Den organisation sora jag förordai komraer all kräva etl betydande planerings- och för­beredelsearbete, sora lärapligen bör fullgöras av en organisalionskora-raillé. Jag avser all återkorama liU Kungl. Maj:l i denna fråga. Kungl. Maj:l bör begära bemyndigande av riksdagen alt vidta de övergångsan­ordningar och åtgärder i övrigl som behövs för förslagens genomfö­rande.

Lokalisering

Chefen för finansdepartementet har tidigare denna dag anmält frågan ora flyttning av viss statlig verksarahet från Storslockholrasorarådel. Han har därvid frarahållit del vara angelägel atl statlig verksarahet flyttas ut från Storslockholrasorarådel. Delegationen för lokalisering av statiig verksarahet har i sin huvudrapport (SOU 1970: 29) inle tagit upp loka­liseringsfrågan för folkhälsoinstitulel och velerinärslyrelsen i avvaktan på ställningstagande till LSK:s förslag. Jag finner det angeläget för såväl personalens sora för verksarahetens del alt slutiig ställning las i lokali­seringsfrågan i saraband raed all organisationsfrågan avgörs. De delar av näranda rayndigheter sora föreslås föras över lill lantbruksslyrelsen och naturvårdsverket bör självfallet lokaliseras lill sararaa orter som dessa myndigheter. I della sararaanhang lar jag därför upp endast frå­gan ora livsraedelsverkets lokaUsering.

Jag har tidigare frarahållit all det är viktigt alt en cenlralrayndighel på livsraedelsorarådel får tillgång tiU resurser för undersökning och forskning på det livsmedelshygieniska området. Sådan verksamhet be-

Prop. 1971: 62

44

drivs f. n. vid bl. a. livsmedelshygieniska institutionen vid veterinärhög­skolan, födoäraneshygieniska avdelningen och vilarainavdelningen vid folkhälsoinslilutel saral vissa avdelningar, frärast den bakteriologiska, vid statens velerinärraedicinska anstalt. Dessa enheter, vilka saraarbelar med varandra, utgör elt centrum i vårt land för forskning, undervisning, prak­tiskt-vetenskapliga undersökningar och kontroll inom livsmedelshygie­nens område. Samtliga näranda enheter är f. n. lokaliserade lUl Stock­holrasområdet. 1970 års riksdag beslöt dock all veterinärhögskolan och veterinärmedicinska anstalten skall flyttas tiU Uppsala. Ora det nya livs­medelsverket också förläggs lill Uppsala skulle således centrum på del livsmedelshygieniska området i sin helhet flyttas från Slockholra lill Uppsala. Verksarahelen på ifrågavarande oraråde bör bli än raera slag­kraftig raed hänsyn lill närheten lill den orafaltande forskning och för­söksverksarahet på jordbruksproduktionens oraråde som bedrivs inom lantbrukshögskolans rara och således redan är lokaliserad till Uppsala.

Uppsala erbjuder också mycket goda möjligheter lill saraverkan med bl. a. humanraedicinsk forskning. Del kan näranas att vid Uppsala uni­versitets raedicinska fakultet finns en professur i näringslära.

Mot bakgrund av vad jag här anfört förordar jag att livsmedelsverket förläggs till Uppsala. Beträffande information till berörd personal, omställningsålgärder för personalen ra. ra. får jag hänvisa lill vad chefen för finansdepartementet tidigare denna dag anfört i dessa frågor.

Enligt rain raening är del raycket angelägel atl flyttningen till Uppsala sker så snart sora raöjligt. Delta är viktigt fraraför allt raed hänsyn lill den besvärliga lokalsituationen för berörda rayndigheter och möjlighe­ten atl snabbi föra sararaan de olika delarna av det nya verket lokal­mässigt.

Regional organisation

Enligt gällande bestäraraelser skall länsstyrelsen vaka över atl de koraraunala organ sora har hand ora livsmedelskontrollen, dvs. frärast hälsovårdsnäranderna, fuUgör sina åligganden. Ora raissförhållanden på orarådet koraraer lill länsstyrelsens kännedora skall den se lill atl åt­gärder vidtas för all avhjälpa dem. Länsstyrelsen biträds i dessa frågor av länsveterinären och länsläkarorganisationen.

LSK föreslår att länsstyrelsen blir direkt utövande kontrollinstans i StäUet för som nu endast övervakande och rådgivande. Sora exempel på nya uppgifter för länsstyrelsen anger LSK inspektion av större livs­medelsindustrier, provlagning och undersökning av livsmedel saml god­kännande av vissa livsmedelslokaler. Alla dessa uppgifter ligger i första hand hos resp. koraraun, men länsstyrelsen skall enligt förslaget kunna

Prop. 1971: 62

45

träda in när hälsovårdsnämnd inle har resurser att klara sina uppgif­ter, t. ex. i fråga ora kontroll av raycket stora Uvsraedelsförelag.

Länsveterinären och länsläkarorganisationen föreslås av LSK sara­tidigt bli inordnade i länsstyrelsen. Fömlora raed veterinärer och läkare bör länsstyrelserna också förstärkas med livsmedelstekniker. LSK an­för atl varje länsstyrelse bör ha tillgång tUl länsläkare, länsveterinär, livsmedelstekniker och länshälsovårdskonsulent. Sora en första etapp bör enligt LSK tio tjänster för Uvsraedelslekniker inrättas i de län där den industrieUa livsraedelstillverkningen är störst. Vidare föreslår LSK alt 24 nya tjänster sora länshälsovårdskonsulent inrättas.

I reraissyttrandena är raeningarna delade i fråga ora all göra läns­styrelsen lill direkt kontrollerande livsmedelsrayndighet. Flera instanser understryker all en överföring av direkta kontrolluppgifter till läns­styrelse bör ske raed stor restriktivitet och atl del dessutora förulsät­ler all länsveterinär och länsläkare inordnas i länsstyrelsen. Andra in­stanser, t. ex. Svenska koraraunförbundel och flera länsstyrelser, avvi­sar förslagel all länsstyrelsen skall överta viss del av den lokala kon­trollen. Kommunförbundet anför att bristen på klara kompetensgränser innebär risk för dubbelkonlroll och för intresse- och åtgärdskollisioner. Några länsstyrelser påpekar all del finns risk för alt koraraunerna litar på all länsstyrelsen övertar dess uppgifter och att kostnaderna för kontrollen därigenora förs över från koraraunerna lill staten.

Enligt rain mening bör både del nya livsmedelsverket och länsstyrel­serna kunna bistå koraraunerna raed råd och anvisningar och expert­hjälp i koraplicerade konlroUfrågor. Livsraedelsverkel bör för ända­raålet ha raedel lill sitt förfogande för all lärana teknisk experlishjälp ra. ra. pä del regionala planet. I anslagsberäkningen i del följande kora­mer jag att beräkna raedel för detla ändaraål för första halvåret 1972. Däremot bör inte nu särskUda teknikerljänsler inrättas vid länsstyrelser­na. Vad gäller ansvaret för livsmedelskontrollen på del lokala planet delar jag Svenska komraunförbundels raening alt della alltjämt bör ligga kvar hos hälsovårdsnäranderna.

Det är givelvis angeläget all del finns en klar kompetensfördelning även i övrigl mellan de olika livsmedelsrayndighelerna. Sora jag tidigare denna dag anfört vid anraälan av ny livsraedelslagstiflning bör Kungl. Maj:t i tiUämpningsföreskrifter till livsmedelslagen närraare ange vUka uppgifter sora resp. organ inora livsmedelskontrollen skall ha.

Jag anser att det bör vara tUl fördel för länsstyrelserna i arbetet raed livsmedelsfrågor ora länsveterinärerna flyttas in i styrelserna. Ti­digare avsåg länsveterinärernas verksamhet lill övervägande del be­kämpande av sraittsararaa djursjukdoraar och bland dessa även sjuk­doraar som kan överföras från djur till människa. Nuraera doraineras deras uppgifter av arbete inora livsraedelskonlrollen. Med hänsyn här­till anser jag del mest angelägel alt länsveterinärerna snarast raöjligl

4    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 62

Prop. 1971: 62

46

inordnas i länsstyrelserna. Jag förordar därför, efter sararåd med che­fen för civildepartementet, all länsveterinären skall ingå i länsstyrelsen fr. o. ra. den 1 januari 1972. Livsraedelsverkel och lantbmksstyrelsen bör få utfärda erfoderliga anvisningar rörande länsveterinärens arbete i frågor sora hör lill resp. verk.

Frågan om atl inordna länsläkarorganisationen i länsstyrelsen kräver ytterligare beredning. Denna fråga får las upp senare i annat samraan­hang.

Lokal organisation

LSK anför alt del finns brister i den nuvarande lokala kontrollen därför atl hälsovårdsnämnderna särskilt i raindre korarauner saknar ekonomiska och personella resurser för en effektiv livsraedelskonlroll. LSK föreslår all hälsovårdsnäranderna förstärks raed ytterligare en hälsovårdsinspektör i varje koraraun. Del bör enligt LSK inle längre vara raöjligl all anställa en geraensara inspektör för flera korarauner och inte heller all förena inspektörstjänst raed annan tjänst. F. n. finns 531 hälsovårdsinspeklörsljänster. LSK räknar med all antalet inspek­lörsljänster behöver ökas raed ungefär 200 för alt hälsovårdsnämnder­na skall kunna fylla kraven enligt den nya livsmedelslagsliftningen. Folkhälsoinstitulel utbildar f. n. ell 50-lal inspektörer varje år.

LSK föreslår vidare all utöver de nuvarande stadsveterinärljänslerna ytterligare 10 tjänster sora livsraedelshygieniker inrättas i de största kora­raunerna. De bör ha särskild utbildning i livsmedelshygieniska och livs-raedelstekniska frågor.

Tjänsteläkare och tjänstevelerinär bör enligt LSK alltid kallas lill häl­sovårdsnärands sararaanträde sora rör livsraedelsfrågor.

Några av reraissinslanserna anser all förslagen ora förstärkning av hälsovårdsnäranderna bör genoraföras för att näranderna bättre än nu skall kunna fullgöra sina uppgifter på livsraedelsorarådel.

Andra instanser, däribland Svenska koraraunförbundel, avstyrker för­slaget ora personalökning för hälsovårdsnäranderna. Koraraunförbun­del anför atl resurserna för livsmedelslillsyn raåste vägas raot resurserna för andra angelägna behov, t. ex. på oragivningshygienens oraråde.

Enligt flera reraissinstanser raåste frågan om hur raånga hälso­vårdsinspektörer sora skall finnas i varje koramun avgöras från fall till fall. Också efter komraunsararaanslagningen koraraer del all fin­nas koramuner, där tillräckliga arbetsuppgifter inte finns för två hälso­vårdsinspektörer. I flera yttranden frarahålls att även raöjligheten all ha geraensara hälsovårdsinspektör för flera korarauner bör bibehållas liksora rätten att förena hälsovårdsinspeklörsljänst med annan tjänst.

Mol förslaget alt ålägga tjänsteläkarna ökade uppgifter inora livs-

Prop. 1971: 62

47

medelskonlroUen anför flera reraissinstanser alt läkarna redan nu har en raycket stor arbetsbörda och atl de inle har tUlräckliga specialkun­skaper i livsraedelshygien.

Sora jag tidigare anfört anser jag all ansvaret för livsraedelskonlrol­len på del lokala planet bör ligga hos hälsovårdsnäranden. Jag anser eraeUertid inle alt del är lärapligt att föreskriva alt varje koraraun raåste ha rainst två hälsovårdsinspektörer. Antalet tjänster bör anpassas efler arbetsuppgifterna, vUkel bl. a. sararaanhänger med antalet livsmedels­företag inora komraunen. Därför anser jag all den nu gällande föreskrif­ten alt i varje koramun skall finnas en eller flera hälsovårdsinspektörer bör bibehållas.

Möjligheten alt låta ledamot av hälsovårdsnämnd fullgöra hälsovårds­inspektörs uppgifter koraraer genora koraraunsararaanslagningarna att behöva utnyttjas i mindre utsträckning än tidigare. Av sararaa skäl blir behovet mindre av alt flera korarauner har en geraensara inspektör an­ställd. Med hänsyn lill de ökade kraven både inora livsraedelsorarådel och inom raUjövården kommer del som regel alt finnas tillräckliga arbetsuppgifter för minst en heltidsarbetande hälsovårdsinspektör i varje koraraun. Bestäraraelserna i hälsovårdsstadgan ora raöjlighet för ledaraot av hälsovårdsnäranden atl fullgöra inspeklörsuppgifler bör där­för ulgå liksora föreskriften om alt förena inspeklörsljänst med annan tjänst och rätlen för flera korarauner atl ha geraensara inspektör. Skulle undanlag behövas härifrån, bör Kungl. Maj:t kunna ge dispens ora särskilda skäl föreligger. Sora exerapel på sådana skäl kan näranas de speciella förhållanden sora gäller i glesbygdsorarådena saral önske­raål att också i fortsättningen kunna la i anspråk kunniga och erfarna koraraunala förtroenderaän. Förslag till ändring i hälsovårdsstadgan beträffande dessa frågor har jag anraält tidigare denna dag.

Behovet av hälsovårdsinspektörer raed god utbUdning kommer att öka, bl. a. lill följd av den nya livsraedelslagsliflningen. Hur många inspektörer som komraer alt behövas, hur utbildningen skall vara ut­forraad och hur lång undervisningstiden skall vara är några av de frå­gor sora f. n. utreds av en sakkunnig för översyn av hälsovårdsinspek-törsutbildningen. De näranda frågorna tas upp i flera reraissytlranden, raen jag anser alt en diskussion av dera bör anstå tills utredningens re­sultat föreligger. Jag är inte heller beredd atl nu ta ställning till försla­get ora särskilda tjänster för livsraedelshygieniker.

Vid rain anraälan av fråga om ändring av hälsovårdsstadgan har jag även förordat att tjänsteläkare och tjänsteveterinär skall kallas lUl sara­raanlräden i hälsovårdsnärand när livsraedelsfrågor skall behandlas. Så­dan läkare och veterinär skall vara skyldig atl della i sararaanlräden som han kallals till, såvida han inle hindras av andra brådskande Ijänsleuppgifler.

Prop. 1971: 62

48

Hemställan

Under åberopande av del anförda hemställer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen all

1)

godkänna de riktlinjer för organisation av livsmedelskontroll m. m. som framgår av vad jag anfört,

2)

besluta att en central myndighet för livsraedelsfrågor skall inrät­tas den 1 januari 1972,

3)

besluta att en veterinäravdelning provisoriskt skall inrättas vid lantbmksstyrelsen den 1 januari 1972,

4)

besluta atl den oragivningshygieniska avdelningen vid statens in­stitut för folkhälsan provisoriskt skall föras över till statens naturvårds­verk den 1 januari 1972,

5)

besluta alt statens institut för folkhälsan och veterinärslyrelsen skall upphöra vid utgången av år 1971,

6)

godkänna alt länsveterinärerna inordnas i länsstyrelserna den 1 januari 1972,

7)

berayndiga Kungl. Maj:t alt vidta de övergångsanordningar och åtgärder i övrigl som behövs för förslagens genomförande.

Anslagsfrågor för budgetåret 1971/72

Bil. 7 E 10. Statens institut för folkhälsan m. m.

1969/70 Utgift 110 620 295 1970/71 Anslag 111480 000 1971/72 Förslag        7 813 000

Anslaget Statens institut för folkhälsan.

I sin anslagsframställning för budgetåret 1971/72 har statens institut för folkhälsan inle tagit hänsyn till hur ett genomförande av ny livs­medelslagstiftning ra. ra. på gmndval av Uvsmedelsstadgekoraraitténs belänkande skulle inverka på institutet. FrarastäUningen utgår alltså från alt institutets verksarahet bedrivs enligt gällande instruktion..

1970/71

Beräknad ändring

Institutet

Dep.chefen

1971/72

1/731/12 1971

Personal

Handläggande personal

41

-f-l4

Övrig personal

146

-1-18

187              -f32                               

Prop. 1971: 62

49

Anslag

Avlöningar

Sjukvård

Reseersättningar

Därav utrikes resor Resor som ersätts av

uppdragsgivare Lokalkostnader Expenser

Därav representation Informationsverksamhet Databearbetningar för vissa

kostslatundersökningar Livsmedelsanalyser Uppdragsverksamhet Lönekostnadspålägg Beredskapsanslag

1970/71

Ber

ä

knad 

ä

ndring

Institutet

Dep.chefen

1971/72

1/7

31/12 1971

6 666 000

-fl 510 000

3 328 000

24 000

_

  12 000

100 000

-h

35 000

 45 000

(24 000)

{+

26 000)

(

  10 000)

15 000

__ 

  7 000

667 000

+

20 000

 323 000

1 714 000

-t-

227 000

 807 000

(3 000)

(+

2 000)

(

  1 500)

100 000

+

50 000

 46 000

130 000

-f

33 000

  58 000

400 000

+

45 000

 182 000

90 000

__

 45 000

1 574 000

-h

350 000

 754 000

H-

100 000

11 480 000

-t-2 370 000

5 607 000

Inkoraslen vid inslilulel, sora redovisas på driftbudgetens inkorasl-sida under uppbörd i statens verksarahet, beräknas till 700 000 kr.

Statens institut för folkhälsan

1.

Löne- och prisoraräkning ra. ra. 241 000 kr.

2.

Vid oragivningshygieniska avdelningens raedicinska sektion behövs dels två laboratorieingenjörer för behandling av frågor rörande melall-toxikologi resp. luktande luftföroreningar, dels tre laboratorieassisten­ter för sektionens ökade verksamhet med bl. a. långtidsverkningar. Där­järale behövs tre tjänster för utbildning av behöriga lill tjänster sora länsläkare, biträdande länsläkare och vissa stadsläkare.

För ADB-behandling vid sociologiska undersökningar behövs en as­sistent.

För avdelningens epidemiologiska undersökningar över människans påverkan av olika yttre miljöfaktorer och deras inverkan på hälsotill­ståndet föreslås en tjänst som laborator och en biträdestjänst.

För alt handlägga bullerfrågor krävs alt buUerseklionen tillförs en tjänst sora laboratorieingenjör.

Undervisningsseklionen har behov av en förste avdelningsingenjör och två assistenter, varjärale arvodestjänsten för litteratur- och doku­mentationsarbete föreslås bli utbytt raot en assislenttjänsl.

Avdelningen behöver vidare en assistent för karlläggningsarbelen, kostnadsberäkningar och annan planering i saraband med utredningar och fältundersökningar. (-|- 824 400 kr.)

Prop. 1971: 62

50

3.   Födoäraneshygieniska avdelningen behöver för sina uppgifter inom

Uvsmedelsbiologin förstärkas raed en laborator (raikrobiolog) och en

förste mikrobiolog.

På det toxikologiska orarådet behövs ökning med en laboratorieläka­re för undersökningar av förgLftningsrisker i saraband raed Uvsraedels­förpackningar av plast och en assistent för forskning rörande biocid­problem. De toxikologiska undersökningarna kräver vidare två labora­torieassistenter samt för patologiska undersökningar av djurorgan en preparalris.

Näringssektionen bör ställas under ledning av en laborator. För kostslatundersökningar behövs vidare en kostkonsulent. Ökade medel för sektionens databearbetningar erfordras.

De kemiska sektionerna behöver en förste kemist, en assistent och två förste laboratorieassistenter. Vidare bör en tjänst som assistent i högst Ae 24 utbytas mol tjänst i Ae 24.

För analyser av bekärapningsraedelsresler och kvicksUver i livsraedel erfordras ytterligare medel. (+ 734 500 kr.)

4.

På vitaminavdelningen begärs en förste kemist (-1-72 700 kr.).

5.

Kansli- och ekonomisektionen behöver förslärkas med en förste byråsekreterare och en bUförare (-1-88 700 kr.).

6.

Geraensamt för institutet fordras raedel för alt tUlgodose ökade behov avseende experter, tjänsteresor, informalionsverksarahel samt in­ventarier, förbmknmgsraaterial, böcker m.fl. expenser. (-|- 308 700 kr.)

Departementschefen

EnUgt det förslag till organisation av ell nytt livsraedelsverk sora jag lagt frara i det föregående skall födoäraneshygieniska avdelningen och vilarainavdelningen vid statens institut för folkhälsan ingå i det nya verket. Också större delen av den adrainistraliva personalen förs över till livsraedelsverkel. Den oragivningshygieniska avdelningen och viss adrainistrativ personal skall föras över tUl naturvårdsverket. Sora jag tidi­gare angett bör oraorganisalionen ske den 1 januari 1972. Fram till dess bör folkhälsoinstilutet fortsätta sin verksamhet som hittills.

Jag vill erinra ora atl Kungl. Maj:t i prop. 1971: 1 (bU. 7 s. 67) före­slagit riksdagen alt, i avvaktan på särskild proposilion i äranel, tUl Sta­tens institut för folkhälsan beräkna elt förslagsanslag av 11,8 railj. kr. Medel för bestridande av kostnaderna för dels folkhälsoinstitutets nu­varande verksarahet under liden den 1 juliden 31 december 1971, dels de uppgifter sora därefter under återstoden av budgetåret 1971/72 över­tas av naturvårdsverket bör anvisas under ell nytt förslagsanslag, kallat Statens institut för folkhälsan ra. ra;

Med hänvisning till samraanställningen beräknar jag medelsbehovet för statens institut för folkhälsan för tiden den 1 juliden 31 deceraber 1971 tiU 5 873 000 kr.

Prop. 1971: 62

51

Naturvårdsverkets behov av ytterligare raedel för tiden den 1 janu­ariden 30 juni 1972 for den verksarahet sora enligt förslaget förs över från folkhälsoinstitulel beräknar jag till 1 940 000 kr. Vid beräkningen har jag utgått från följande fördelning på ulgiflsslag m. ra.

Avlöningar

1 136 000

Sjukvård

4 000

Reseersättningar

24 000

Därav utrikes resor

(5 000)

Resor som ersätts av uppdragsgivare

3 000

Lokalkostnader

108 000

Expenser

350 000

Information

18 000

Uppdragsverksamhet

15 000

Lönekostnadspålägg

282 000

1 940 000

Medlen för bl. a. avlöningar har beräknats raed ledning av det antal tjänster sora nu finns inrättade för ändaraålet vid statens institut för folkhälsan.

Jag heraställer alt Kungl. Maj:t föreslår riksdagen

att till Statens institut för folkhälsan m. m. för budgetåret 1971/72 under nionde huvudtiteln anvisa etl förslagsanslag av 7 813 000 kr.

Bil. 11 G 1. Veterinärstyrelsen m. m.

1969/70 Utgift

13 078 493

1970/71 Anslag        13 147 000

1971/72 Förslag

2 464 000

' Anslaget Veterinärstyrelsen.

I avvaktan på statsraaklernas ställningslagande lill livsraedelsstadge-korarailléns belänkande har veterinärstyrelsen avstått från att i anslags­framställningen för budgetåret 1971/72 begära sådana nya tjänster eller andra nyordningar sora har saraband raed Uvsraedelssladgekoramilléns förslag.

1970/71      Beräknad ändring

Veterinär-

Dep.-

styrelsen

chefen

1971/72

1/731/12 1971

Personal

Handläggande personal

24

4- 2

-|- 1

Övrig personal

22

-f 2

46

-f 4

-t-l

Prop. 1971: 62

52

1970/71

Beräknad ändring

Veterinär-

Dep.-

styrelsen

chefen

1971/72

1/731/12 1971

Anslag

Utgifter

Avlöningar

2 175 000

-1-214 000

1 047 000

Sjukvård

4 000

-f    3 000

       1000

Reseersättningar

77 000

+ 24 000

     35 000

Därav utrikes resor

(5 000)

(-f-    5 000)

{       1 000)

Engångsanvisning till utrikes

resor

(-)

(-1-  15 000)

(-)

Lokalkostnader

202 000

+    4 000

    99 000

Expenser

190 000

-1- 99 000

    62 000

Lönekostnadspålägg

495 000

-f 78 000

   226 000

Undersökningskostnader

11000

       5 000

3 154 000

-1-422 000

1 475 000

Uppbördsmedel

Försäljning av publikationer

7 000

      3 000

Nettoutgift

3 147 000

-1-422 000

1 472 000

Veterinärstyrelsen

1.

Löne- och prisoraräkning ra. ra. 124 000 kr.

2.

För veterinärraedicinsk publikalionsverksarahel, såvitt avser vete­rinärraedicinsk rådgivning behöver en tjänst sora inforraalÖr inrättas. Tjänsten bör tas upp på veterinärslyrelsens stat raen lokalraässigl place­ras vid veterinärmedicinska anstaltens konsulenlavdelning. Vidare bör veterinärslyrelsens anslag till veterinärmedicinsk publikationsverksarahet ökas(-(- 110 000 kr.).

3.

För hälsokonlrollbyråns arbete i fråga ora inforraation, rådgivning och kursverksarahet behövs en byrådirektör (-|- 76 000 kr.).

4.

Medel behövs för att under rainst tre raånader kunna dubblera velerinärrädsljänslen på bl. a. hygienbyrån (-f 26 000 kr.).

5.

Till följd av den ökande arbelsraängden inora styrelsens olika verk­samhetsgrenar bör styrelsen förslärkas raed en assistent och ell biträde (-f 67 000 kr.).

Departementschefen

Jag har i det föregående föreslagit atl en ny central förvallningsrayn­dighel för livsmedelsfrågor inrättas den 1 januari 1972. Förslaget inne­bär såvitt nu är i fråga all veterinärslyrelsens nuvarande verksarahet fortsätter intill den 1 januari 1972 varefter styrelsens allraänna byrå och hälsokontrollbyrå samt viss administrativ personal förs över tiU lant­bmksstyrelsen. Fram lill dess bör velerinärstyreisen fortsätta sin verk­samhet i huvudsak sora hittills.

I saraband med all velerinärslyrelsen upphör den 1 januari 1972 bör bl. a. följande tjänster vid styrelsen dras in näraligen en tjänst sora gene-

Prop. 1971: 62

53

raldireklör i Cp 5, tre tjänster som veterinärråd i Cp 1 och en tjänst som byråchef i Co 1.

Jag vill erinra om atl Kungl. Maj:t i prop. 1971: 1 (bil. 11 s. 71) före­slagit riksdagen att, i avvaktan på särskild proposilion i ämnet, lill Vete­rinärslyrelsen för budgetåret 1971/72 beräkna ell förslagsanslag av 6 350 000 kr. Jag förordar nu all medel för bestridande av kostnaderna för dels veterinärslyrelsens verksamhet under tiden den 1 juliden 31 december 1971, dels de uppgifter som därefter under nästa budgetår övertas av lantbruksslyrelsen anvisas under ell nytt förslagsanslag be­nämnt Velerinärslyrelsen m. ra.

Med hänvisning lill sararaanslällningen beräknar jag raedelsbehovet för veterinärstyrelsens verksamhet under tiden den 1 juliden 31 de­cember 1971 till 1 675 000 kr. Jag har därvid beräknat medel bl. a. för en tjänst sora byrådirektör för inforraationsfrågor (2).

Vid lantbmksstyrelsen bör, sora jag tidigare föreslagit i avvaktan på statskontorets översyn av styrelsens organisation provisoriskt inrättas en särskild avdelning för veterinära frågor. Vid denna bör inrättas en extra tjänst sora chef för avdelningen. Del ankoraraer på Kungl. Maj:l all in­rätta denna tjänst. Härutöver bör inrättas två extra ordinarie tj'äns-ter för chef för byrå. Chefen för avdelningen bör saratidigt vara chef för en av byråerna inora dennes avdelning.

Lantbruksstyrelsens behov av ytterligare raedel för tiden den 1 januari den 30 juni 1972 för den verksarahet sora enligt förslagel förs över från velerinärslyrelsen beräknar jag lill 789 000 kr. Vid beräkningen har jag utgått från följande fördelning på ulgiflsslag ra. ra.

Avlöningar

518 000

Sjukvård

2 000

Reseersättningar

12 000

Därav utrikes resor

(2 000)

Lokalkostnader

50 000

Expenser

85 000

Därav veterinärmedicinsk publikationsverksamhet

(25 000)

Lönekostnadspålägg

123 000

Undersökningskostnader

2 000 792 000

Uppbördsmedel

3 000

Nettoutgift

789 000

Medlen för bl. a. avlöningar har beräknats raed ledning av del antal tjänster som för budgetåret 1971/72 finns inrättade för ändamålet vid velerinärslyrelsen.

I prop. 1971: 1 (bU. 11 s. 72) har för budgetåret 1971/72 föreslagils  alt 20 088 000 kr. anvisas under anslaget G 3. Veterinärslaten för så­dana arbetsuppgifter sora enligt raina förslag i del föregående den 1

Prop. 1971: 62

54

januari 1972 skall föras över liU lantbruksslyrelsen, livsraedelsverkel och länsstyrelserna. Jag avser all återkoraraa tiU Kungl. Maj:t med förslag om all näranda myndigheter får disponera viss del av raedlen under ifrågavarande anslag för sin verksarahet under liden den 1 januari den 30 juni 1972.

Jag heraställer att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att

1)

berayndiga Kungl. Maj:t att vid lanlbruksstyrelsen den  1 ja­nuari 1972 inrätta två extra ordinarie tjänster för chef för byrå,

2)

till Veterinärstyrelsen m. m. för budgetåret 1971/72 under nionde huvudtiteln anvisa ell förslagsanslag av 2 464 000 kr.

G15. Statens livsmedelsverk

Nytt anslag (förslag) 7 873 000

Jag har tidigare föreslagit all en ny central förvallningsrayndighel för livsraedelsfrågor inrättas den 1 januari 1972. Enligt förslaget skall fr. o. ra. sararaa tidpunkt en del av veterinärslyrelsens uppgifter föras över till lantbruksstyrelsen och en del av de uppgifter som nu ankora­raer på statens institut för folkhälsan t. v. ligga på naturvårdsverket. Återstående uppgifter för veterinärstyrelsen och statens inslilul för folk­hälsan liksora nya uppgifter på livsraedelsorarådel skall enligt förslagel fr. o. ra. näranda lidpunkt handhas av livsraedelsverkel. Vissa begrän­sade uppgifter på livsraedelsorarådel sora nu ankoramer på kommers­kollegium och statens jordbruksnämnd föreslås också bli överförda till del nya verket vid näranda tidpunkt.

Vid det nya verket bör för verkschefen inrättas en ordinarie tjänst raed beteckningen p. Härutöver bör inrättas tre extra ordinarie tjäns­ter för chef för avdelning och älta extra ordinarie tjänster för chef för enhet.

Ora den angivna personalorganisationen genomförs får livsmedels­verket 186 tjänster. Della innebär en utökning av antalet tjänster raed 34 i förhållande till de sora f. n. finns vid statens institut för folk­hälsan, veterinärslyrelsen, kommerskollegiura och statens jordbruks­nämnd för nuvarande arbetsuppgifter på livsraedelsorarådel.

Beträffande avtalsbara anställnings- och arbetsvillkor avser jag att ge statens avtalsverk del förhandlingsuppdrag sora behövs.

Kungl. Maj:t har i prop. 1971: 1 föreslagit atl, i avvaktan på sär­skild proposition i äranel, för budgetåret 1971/72 beräknas förslags­anslag lill Statens institut för folkhälsan av 11 800 000 kr. och till Velerinärslyrelsen av 6 350 000 kr. För statens institut för folkhälsan

Prop. 1971: 62

55

ra. ra. och för velerinärslyrelsen ra. ra. har jag i del föregående be­räknat elt raedelsbehov av 10 277 000 kr.

Livsraedelsverkets behov av medel för liden den 1 januariden 30 juni 1972 beräknar jag lUl sararaanlagt 7 976 000 kr.

Vid beräkningen har jag utgått från följande fördelning på ulgifls­slag ra. ra.

Avlöningar

3 979 000

Sjukvård

12 000

Reseersättningar

115 000

Därav utrikes resor

(15 000)

Resor som ersätts av uppdragsgivare

5 000

Lokalkostnader

350 000

Expenser

767 000

Därav engångsutgifter

(100 000)

Därav repesentation

(4 000)

Databearbetning för vissa kostslatundersökningar

72 000

Utrednings- och undersökningskostnader

979 000

Uppdragsverksamhet

30 000

Kursverksamhet

150 000

Informationsverksamhet

150 000

Utredningar och undersökningar vid andra institutioner

200 000

Teknisk expertis m. m. på det regionala planet

200 000

Lönekoslnadspålägg

967 000

7 976 000

Inkoraster vid livsraedelsverkel, sora redovisas på driftbudgetens in-koraslsida under uppbörd i statens verksarahet, beräknas tUl 700 000 kr.

I prop. 1971: 1 har i bU. 11 s. 31 för budgetåret 1971/72 under an­slaget C 1. Statens jordbruksnämnd föreslagits att 122 000 kr. och i bil. 12 s. 16 under anslaget B 1. KoraraerskoUegiura 84 000 kr. an­visas för sådana arbetsuppgifter som nu föreslås bli överförda tUl livs­medelsverket den 1 januari 1972. Jag avser atl återkomraa tUl Kungl. Maj:l raed förslag ora all 61 000 kr. av statens jordbmksnärands an­slag och 42 000 kr. av koraraerskollegiums anslag får disponeras av livsmedelsverket under tiden den 1 januariden 30 juni 1972.

Jag hemställer all Kungl. Maj:l föreslår riksdagen all

1)

berayndiga Kungl. Maj:t alt vid livsraedelsverkel fr. o. ra. den 1 januari 1972 inrätta en ordinarie tjänst för verkschefen med beteckningen p., tre extra ordinarie tjänster för chef för avdel­ning samt åtta extra ordinarie tjänster för chef för enhet,

2)

till Statens livsmedelsverk för budgetåret 1971/72 under nionde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 7 873 000 kr.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med inslära­raande av statsrådets övriga ledamöter hemslälll förordnar

Prop. 1971: 62

56

Hans Maj:t Konungen att lill riksdagen skall avlåtas propo­silion av den lydelse bilaga lill detla protokoll ulvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

Prop. 1971: 62

57

Bilaga 1

Organisationsplan för veterinärstyrelsen

Generaldirektör

Nämnd för veterinär­medicinsk rådgivning och information

Vetenskapligt råd

Disciplinnämnd

Råd för Codex Alimentarius Commission

I

I

Allmänna byrån       Hygienbyrån

Hälsokontrollbyrån

Administrativa byrån

Handläggande      Övrig

personal

personal

Summa

Generaldirektör

1

I

Allmänna byrån

4

5

9

Hygienbyrån

9

4,5

13,5

Hälsokontrollbyrån

2

2

4

Administrativa byrån

8

10,5

18,5

Summa   24

22

46

Prop. 1971: 62

58

Bilaga 2

Organisationsplan för statens institut för folkhälsan

Styrelse

Föreståndare

Kollegium

I

Omgivnings­hygieniska avdelningen

Födoämnes­hygieniska avdelningen

Vitamin­avdelningen

Kansli- och ekonomi­sektionen

Utrednings­sektionen

Handläggande      Övrig

personal

personal

Summa

Föreståndare

(1)

(1)

Omgivningshygieniska avdel-

ningen

15

31

46

Födoämneshygieniska

avdelningen

15

48

63

Vitaminavdelningen

4

33

37

Kansli- och ekonomisektionen

2

30

32

Utredningssektionen

3

1

4

Summa

39

143

182

Prop. 1971: 62

59

Bilaga 3

Departementschefens förslag till organisationsplan för statens livsmedelsverk

Styrelse

1

1

Generaldirektör

Vetenskapligt råd

1

1

1

Hygien­avdelning

Undersöknings-avdelning

Administrativ . avdelning

1

1

1           1

Produk­tions­enhet

Hante­rings­enhet

Norm­enhet

Livs-medels-

Vitamin­enhet

Toxiko-,

logisk

enhet

Kansli­enhet

Jurir disk enhet

Administrativa avdelningen

1

Kanslienheten

6

Juridiska enheten

4

Summa

59

Generaldirektör Hygiena vdelningen Produktionsenheten Hanteringsenheten Normenheten

Undersökningsavdelningen Livsmedelsenheten Vitaminenheten Toxikologiska enheten

Handläggande personal.

Övrig personal

    1........... 

1

6

    7 

7

6

5 

2

21

13

1

16

5 4

46

33

6

85

22 7

127

26

Summa

1

1

12 12

9

34

1

62 38 10

111

1 28 11

186

Prop. 1971: 62

60

Innehållsförteckning

Sid.

Propositionen   ................................................... 

... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll  ...................... 

... 

1

Inledning............................................................ 

... 

2

Nuvarande förhållanden......................................... 

... 

4

Central organisation    ....................................... 

... 

4

Regional organisation......................................... 

6

Lokal organisation  ............................................ 

... 

6

Livsraedelssladgekorarailléns förslag......................... 

... 

7

Central organisation    ....................................... 

... 

7

Regional organisation......................................... 

14

Lokal organisation  ............................................ 

15

Remissyttranden   ............................................... 

.. 

17

Central organisation    ....................................... 

17

Regional organisation......................................... 

.. 

29

Lokal organisation  ............................................ 

.. 

32

Departementschefen    ........................................ 

.. 

34

Central organisation    ....................................... 

.. 

34

Regional organisation......................................... 

.. 

44

Lokal organisation ............................................. 

.. 

46

Hemställan    ...................................................... 

48

Anslagsfrågor för budgetåret 1971/72...................... 

.. 

48

Statens institut för folkhälsan m. ra...................... 

.. 

48

Veterinärslyrelsen m.  m.   .................................. 

51

Statens livsraedelsverk    ................................... 

.. 

54

Bilaga 1. Organisationsplan för veterinärstyrelsen    ... 

. 

57

Bilaga 2. Organisationsplan för statens inslilul för folkhälsan        

58

Bilaga 3. Departeraentschefens  förslag  lill  organisationsplan  för

statens livsmedelsverk....................................... 

.. 

59

MAHCUS BOKTR. STHLM 1971   7I0II8