Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 115 år 1972

Prop. 1972:115

Nr 115

Kungl. Maj:ts proposition med förslag till förordning om ändring i för­ordningen (1922: 260) om automobilskatt, m. m.; given Stockholms slott den 6 oktober 1972.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av slalsrådsprotokollet över finansärenden, föreslå riksdagen alt bifalla de förslag om vais avlåtande lill riksdagen föredragande departements­chefen hemställt.

Under Hans Maj:ls

Min allernådigste Konungs och Herres frånvaro;

CARL GUSTAF

G. E.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås, alt andra etappen genomförs av den reform av den årliga fordonsskatten som inleddes år 1971 enligt beslut av 1970 års riksdag (prop. 1970: 138, BeU 1970: 58, rskr 1970: 377, SFS 1970: 630). Förslaget berör, i likhet med den första etappen, endast fordon med en totalvikt om minst tre ton. Det innebär inom ramen för ett oförändrat tolalt skalleuttag en omfördelning av skatten som betyder skattesänkningar för flertalet bussar och bensindrivna lastbilar saml för lättare brännoljedrivna lastbilar. För tyngre brännoljedrivna last­bilar och för släpvagnar innebär förslaget i allmänhet högre skatt. Vid utformningen av skatteskalorna har beaktats resultatet av en undersök­ning som gjorts om verkningarna av den första etappen av reformen.

Vidare föreslås i propositionen, atl Kungl. Maj:l bemyndigas alt ut­färda föreskrifter om inmontering av stämplande kilometerräknare i for­don, för vilka kilomelerskatt skall utgå från ingången av år 1974 i en­lighet med principbeslut av 1971 års riksdag (prop. 1971: 153, SkU 1971: 67, rskr 1971: 339). Kostnadema för räknarna föreslås tas ul av berör­da fordonsägare.

Riksdagen 1972.1 saml. Nr 115

Prop. 1972:115

Fiirslag till

Förordning om ändring i förordningen (1922: 260) om automobilskatt

Härigenom förordnas, i fråga om förordningen (1922:260) om :uitomobilskalti,

dels all i 3 § ordet "riksräkenskapsverket" skall bytas ut mol "riks­skatteverket",

c/r/.v alt bilayan till förordningen skall ha nedan angivna lydelse.

Bilaga till förordningen (1922: 260) om automobilskatt'

Fordonsslag

Tjänstevikt för

Grund-

Tilläggsskatt, kronor.

Mot grund-

motorcykel och

skatt,

för

varje påbörjat hundra-

skatten

personbil, to-

kronor

tal 1

Icilogram av tjänste-

svarande

talvikt för buss.

vikten eller totalvikten

tjänstevikt

lastbil och släp-

utöver vad som svarar

eller totalvikt.

vagn, kilogra

m

mot

grundskatten

kilogram

1. Tvåhjulig mo-

torcykel utan

sidvagn

högst

75

45

över

75

60

0

2. Tvåhjulig mo-

torcykel med

sidvagn och tre-

hjulig motorcykel

90

0

3. Personbil

högst

900

165

__ 

över

900

165

42

900

4. Bensin- eller

gasoldriven buss

högst

1 600

165

över

men högst

1 600 3 000

165

38

1 600

över

3 000

697

21

3000

5. Brännoljedri-

ven buss

högst

'  1600

165

över

1600

165

38

1 600

men högst

3 200

över men högst

3 200 7 000

773

31

3 200

över

7 000

1 951

40

7 000

men högst

10 000

över

10 000

3 151

45

10 000

men högst

30 000

över

30 000

12 151

33

30 000

6. Bensin- eller

gasoldriven last-

bil

högst

1 300

165

över

1300

165

32

1 300

men högst

3 000

över

3000

709

22

3 000

     Senaste lydelse av 5§ 1970: 630.

     Senaste lydelse 1970: 630.

Prop. 1972:115

Fordonsslag

Tjänstevikt för

Grund-

Tilläggsskatt,

kronor.

IMot grund-

motorcykel och

skatt,

för varje påbörjat hundra-

skatten

personbil, to

,-

kronor

tal kilogram

av tjänste-

svarande

talvikt för bi

uss,

vikten eller totalvikten

tjänstevikt

lastbil och si

läp-

utöver vad som svarar

eller totalvikt.

vagn, kilogram

mot grundskatten

kilogram

7. Brännoljedri-

ven lastbil med

två hjulaxlar och

med anordning

för påhängsvagn

högst

1 300

165

över

men högst

I 300 3 000

165

32

I 300

över men högst

3 000 7 000

709

21

3 000

över men högst

7 000 10 000

1 549

29

7 000

över men högst

10 000 15 000

2 419

51

10 000

över men högst

15 000 20 000

4 969

59

15 000

över

20 000

7 919

30

20 000

8. Brännoljedri-

ven lastbil med

tre eller flera

hjulaxlar och med

anordning för

påhängsvagn

högst

1 300

165

över

men högst

1300 3 000

165

32

1 300

över men högst

3 000 8 000

709

27

3 000

över men högst

8 000 12 000

2 059

32

8 000

över men högst

12 000 18 000

3 339

41

12 000

över men högst

18 000 27 000

5 799

52

IS 000

över

27 000

10 479

30

27 000

9. Brännoljedri-

ven lastbil med

två hjulaxlar och

utan anordning

för påhängsvagn

högst över

1 300 1 300

165

men högst

3 000

165

32

1 300

över

3 000

men högst

6 000

709

25

3 000

över men högst

6 000 10 000

1 459

37

6 000

över

10 000

men högst

14 000

2 939

47

10 000

över

14 000

men högst

17 000

4 819

82

14 000

över

17 000

men högst

20 000

7 279

74

17 000

över

20 000

9 499

39

20 000

Prop. 1972: 115

Fordonsslag

Tjänstevikt för

Grund-

Tilläggsskatt,

kronor,

Mot grund-

motorcykel och

skatt,

för varje påbörjat hundra-

skatten

personbil, to-

kronor

tal kilogram

av tjänste-

svarande

talvikt för buss.

vikten eller totalvikten

tjänstevikt

lastbil och släp-

utöver vad som svarar

eller totalvikt.

vagn, kilogram

mot grundski

atten

kilogram

10. Brännoljedri-

ven lastbil med

tre eller flera

hjulaxlar och

utan anordning

för påhängsvagn

högst

1 300

165

över

men högst

1 300 3 000

165

32

1 300

över men högst

3 000 6 000

709

25

3 000

över men högst

6 000 11000

1 459

37

6 000

över men högst

11000 15 000

3 309

46

11000

över men högst

15 000 18 000

5 149

75

15 000

över men högst

18 000 27 000

7 399

59

18 000

över

27 000

12 709

33

27 000

II. 

Påhängsvagn

med en hjulaxel

högst

1 000

120

över

1 000

180

0

men högst

1 500

över

I 500

240

0

men högst

2 000

över

2 000

360

0

men högst

3 000

över

3 000

600

0

men högst

5 000

över men högst

5 000 8 000

840

4

5 000

över men högst

8 000 11000

1 132

6

8 000

över

11 000

1 845

8

11 000

men högst

14 000

över

14 000

2 632

10

14 000

men högst

17 000

över

17 000

3 487

14

17 000

men högst

20 000

över

20 000

4 462

17

20 000

men högst

22 000

över men högst

22 000 25 000

4 802

0

över men högst

25 000 30 000

5 882

0

över men högst

30 000 35 000

6 962

0

över

35 000

8 042

0

men högst

40 000

över

40 000

9122

0

12. Påhängsvagn

med två eller

flera hjulaxlar

högst

1 000

120

över

men högsl

1000 1 500

180

0

Prop. 1972:115

Fordonsslag             Tjänstevikt för

Grund-      Tilläggsskatt, kronor,

Mot grund­

motorcykel och

skatt,         för varje påbörjat hundra-

skatten

personbil, to-

kronor       tal kilogram av tjänste-

svarande

talvikt för. buss,                                 vikten eller total vikten

tjänstevikt

lastbil och" släp-                                 utöver vad som svarar

eller tolalvikt,

vagn, kilogram                                  mot grundskatten

kilogram

13. Annan släp­vagn med en hjulaxel

över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

1

500

2

000

2

000

3

000 3 000 5 000 5 000 8 000 8 000

11000 11000 14 000 14 000 17 000 17 000 20 000 20 000 25 000 25 000 30 000 30 000 31000 31000 35 000 35 000 40 000 40 000

1000 1000 1 500

1

500

2

000

2

000

3

000 3 000 5 000 5 000 8 000 8 000

11000 11 000 14 000 14 000 17 000 17 000 20 000 20 000 25 000 25 000 30 000 30 000 35 000 35 000 40 000 40 000

240

360

600

840

1110

1800

2 512

3 240

4 050

5 842

7 935

8155

9 240

10 320

120

180

240

360

540

885

1312

2 250

2 790

3 330

3 870

4 950

6 030

7 110

8190

O

o o

3

5

6

6

9

14

20

22

O

O O

O O O 

8 8 13 

O O O O O O

5 000 

8 000 11000 14 000 17000 20 000 25 000 30 000

3 000 5 000 8 000

2    Riksdagen 1972. 1 saml. Nr 115

Prop. 1972:115

Fordonsslag             Tjänstevikt för                Grund-      Tilläggsskatt, kronor.

Mot grund­

motorcykel och               skatt,          för varje påbörjat hundra-

skatten

personbil, to-                  kronor       tal kilogram av tjänste-

svarande

talvikt för buss,                                 vikten eller totalvikten

tjänstevikt

lastbil och släp-                                utöver vad som svarar

eller totalvikt,

____________ vagn, kilogram___________ mot grundskatten

kilogram

14. Annan släp­vagn med två hjulaxlar

högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högsl över

men högst över

men högst över

1 000 1 000 1 500

1

500

2

000

2

000

3

000 3 000 5 000 5 000 8 000 8 000

11000 11000 14 000 14 000 17 000 17 000 20 000 20 000 22 000 22 000 25 000 25 000 30 000 30 000 35 000 35 000 40 000 40 000

120

180

0

240

0

360

0

540

6

835

6

1 187

9

1990

13

2 920

15

3 925

18

5 020

21

5 440

0

6 520

0

7 600

0

8 680

0

9 760

0

3 000 5 000 8 000 11000 14 000 17 000 20 000

15. Annan släp­vagn med tre eller flera hjul­axlar

högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över men högst

1 000 1 000 1 500

1

500

2

000

2

000

3

000 3 000 5 000 5 000 8 000 8 000

11000 11000 14 000 14 000 17 000 17 000 20 000 20 000 25 000

120

180

0

240

0

360

0

540

4

810

4

1 125

4

1 800

6

2 520

9

3 330

11

4 200

13

3 000 5 000 8 000 11 000 14 000 17 000 20 000

Prop. 1972:115

25 000 30 000 30 000 32 000 32 000 35 000 35 000 40 000 40 000

Fordonsslag

Tjänstevikt för motorcykel och personbil, to­talvikt för buss, lastbil och släp­vagn, kilogram

över

men högst över

men högst över

men högst över

men högst över

Grund­skatt, kronor

Tilläggsskatt, kronor, för varje påbörjat hundra­tal kilogram av tjänste­vikten eller totalvikten utöver vad som svarar mot grundskatten

Mot grund­skatten svarande tjänstevikt eller totalvikt, kilogram

5 930 7 885

77 19

25 000 30 000

9 340

0

10 420

0

Denna förordning träder i kraft, i vad avser 5 §, dagen efler den, då författningen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk författningssamling, och i övrigt den 1 januari 1973.

Prop. 1972:115

Utdrag av protokollet över flnansärenden, hållet inför Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenten i statsrådet på Stockholms slott den 6 oktober 1972.

Närvarande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], MYR­DAL,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för finansdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter ge­mensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om ändring i den årliga fordonsbeskattningen, m. m. och anför.

Inledning

Frågan om utformningen av den årliga fordonsbeskattningen har ut­retts av bilskatleutredningen (Fi 1966:29). Utredningen lämnade i no­vember 1969 betänkandet (SOU 1969: 45) Fordonsbeskattningen. I be­tänkandet föreslogs en omläggning av den årliga fordonsskallen för last­bilar, bussar och släpvagnar. Inom ramen för oförändrat totalt skatteut­tag innebar förslaget höjd skatt för de tyngsta lastbilarna och för släp­vagnar samt sänkt skatt för bussar och för medeltunga och lätta last­bilar. Syftet med omläggningen var att åstadkomma en bättre anpass­ning av beskattningen till den s. k. kostnadsansvarighelsprincipen. Omläggningen skulle ske i fem etapper under åren 19711979. Betän­kandet remissbehandlades i sedvanlig ordning.

I prop. 1970: 138 godtogs i huvudsak den av utredningen förordade reformen och föreslogs att den första etappen, som utgjorde 10 % av hela omläggningen, skulle genomföras från ingången av år 1971. I öv­rigl förordades att omläggningen i sin helhet skulle vara genomförd den 1 januari 1979 i följande etapper:

etapp 

II

1.1.1973

15 % av hela omläggningen

etapp III

1.1.1975

25 % "   "

etapp 

IV

1.1.1977

25 %  "   "

elapp V

1.1.1979

25 %  "   "

Jag uttalade i detla sammanhang att en etappvis genomförd omlägg­ning hade bl. a. den fördelen, atl, om så skulle behövas, hänsyn kunde tas till nytillkommande omständigheter som var ägnade alt påverka reformprogrammet.

Jämfört med utredningens förslag innefattade propositionen bl. a. den ändringen, att beskattningen av bussar och lastbilar skulle grundas på

Prop. 1972:115

9

fordonens totalvikt i stället för på deras tjänslevikt. Någon förändring av det totala skatteuttaget för berörda fordonskategorier skulle detla dock i princip inle innebära.

I övrigt lorde jag belräffande utredningens förslag, remissinstanserna och deras yttranden m. m. få hänvisa till vad jag anförde i prop. 1970: 138. Denna antogs av riksdagen i oförändrat skick (BeU 1970: 58, rskr 1970: 377, SFS 1970: 630).

Åkeriföretagarnas centralförbund och Sveriges Handelsträdgärds-mästareförbund har i skrivelser till finansdepartementet gjorl vissa på­pekanden angående verkningarna av den första etappen.

I juni 1970 avgav bilskattteutredningen betänkandet (SOU 1970: 36) Kilometerbeskattning, vari utredningen redovisade sitt principiella ställ­ningstagande till förmån för en omläggning av gällande vägtrafikbeskatt­ning till en beskattning efler körd vägsträcka (kilomelerskatt) för bränn­oljedrivna fordon och tyngre släpvagnar. Beskattningen av motorfor­donen borde enligt förslaget grundas på stämplande kilometerräknare. Utredningen angav att den avsåg att i ett slutbetänkande återkomma med bl. a. författningsförslag. Betänkandet remissbehandlades i sedvan­lig ordning.

I prop. 1971: 153 föreslogs, att kilometerskatt skulle införas vid in­gången av år 1974 för brännoljedrivna motorfordon och att stämplan­de kilometerräknare därvid skulle användas. I fråga om släpvagnar med en totalvikt om minst tre ton föreslogs alt kilometerskatt skulle införas så snart frågan om den tekniska apparaturen för dessa fordon lösts så, alt systemet kunde administreras och kontrolleras tillfreds­ställande. Riksdagen beslutade i enlighet med propositionen (SkU 1971:67, rskr 1971:339).

Genom beslut den 28 januari 1971 tillsattes en särskild nämnd, kilometerskattenämnden (KSN), med uppgift att planlägga och leda införandet av kilomelerbeskattning.

Bilskatteutredningeni har numera avgivit sitt slutbetänkande (SOU 1972:42) Vägtrafikbeskattningen, vari bl. a. kilometerskatleförslaget slutgiltigt redovisas.

Över belänkandet har yttranden efter remiss avgivits av hovrätten för Övre Norrland, kammarrätten i Göleborg, riksåklagaren, rikspolis­styrelsen, överbefälhavaren, postverket, statens järnvägar, statens väg­verk, statens trafiksäkerhetsverk, transportnämnden, bilregisternämn­den, KSN, generaltullstyrelsen, statistiska centralbyrån, riksrevisions­verkel, riksskatteverket, skogsstyrelsen, statens jordbruksnämnd, läns­styrelserna i Slockholms, Malmöhus, Göteborgs och Bohus, Värmlands, Jämtlands och Norrbotiens län, domänverket, vägkoslnadsulredningen, Aktiebolaget Svensk bilprovning, IVA:s transporlforskningskommission,

' Ledamöter expeditionschefen[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN], tillika ordförande, kanslirådet Hans Henrik[REDACTED_EFTERNAMN], f. d. riksdagsledamöterna FoUce[REDACTED_EFTERNAMN] och Johannes[REDACTED_EFTERNAMN] samt riksdagsledamöterna Nils-Eric[REDACTED_EFTERNAMN] och Karl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop.1972:115

10

Landsorganisationen i Sverige, Lantbrukarnas riksförbund. Motor­branschens riksförbund, Molororganisationemas samarbetsdelegalion, Näringslivets trafikdelegation, Skogsindustriernas samarbetsutskott, Statsanställdas förbund, Svenska busstrafikförbundet. Svenska byggnads­entreprenörföreningen. Svenska kommunförbundet, Svenska lokaltrafik­föreningen. Svenska petroleum institutet, Svenska taxiförbundel, Sven­ska transportarbelareförbundet, Svenska vägföreningen. Svenska åkeri-förbundet, Sveriges akademikers centralorganisation, Sveriges bilindustri och bilgrossistförening och Tjänstemännens centralorganisation.

Flera av remissinstanserna har bifogat yttranden från andra myn­digheter eller sammanslutningar. Dessutom har ett antal andra sam­manslutningar och enskilda personer kommit in med yttranden över betänkandet.

Beredning pågår i finansdepartementet i avsikt alt proposition i ämnet skall kunna lämnas till 1973 års vårriksdag.

I fråga om kilometerskatten tar jag i detta sammanhang upp huvud­sakligen frågan om vem som skall bestrida kostnaderna för stämp­lande kilometerräknare som skall användas vid beskattningen. I sam­band därmed berör jag också vissa åtgärder som avser kiiometerskatte-reformens genomförande.

Fullföljande av 1970 års riksdagsbeslut Gällande vägtrafikbeskattning

Beträffande nu gällande vägtrafikbeskattning torde jag här kunna hänvisa till de redogörelser härom som jag lämnat i prop. 1970: 138 och 1971: 153.

1970 års rilcsdagsbeslut

Den årliga fordonsskatten beräknades t. o. m. år 1970 på tjänste­vikten för lastbilar och bussar och på totalvikten för släpvagnar. Skatten var differentierad med hänsyn endast till vikten. Hänsyn togs alltså inte till drivmedel, axelarrangemang eller kopplingsanordning. Omläggningen genom 1970 års beslut innebar dels att beskattningen sker med ledning av totalvikten i fråga om samlliga nu angivna for­donskategorier, dels all en långt gående differentiering inom fordons­kategorierna genomfördes. Bussar och lastbilar indelas nu i bensin-eller gasoldrivna å ena sidan och brännoljedrivna å andra sidan. Brännoljedrivna lastbilar indelas dessutom i fordon med resp. ulan anordning för påhängsvagn. Inom varje grupp av lastbilar tas dessutom hänsyn till om fordonet är utrustat med två eller flera axlar. Släpvag-

Prop. 1972:115

11

nar indelas också i två grupper, påhängsvagnar och andra släpvagnar. Även i fråga om dessa fordon beaktas antalet axlar.

Tekniskt är skatten konstruerad som en grundskatt, som svarar mot viss totalvikt, och en tilläggsskatt, som ulgår för varje påbörjat hundra­tal kilogram av totalvikten utöver vad som svarar mot grundskatten.

Den försia etappen av omläggningen innebar, förutom all den ulgjorde 10 % av den totala omläggningen, bl. a. atl beskattningen av bussar och lastbilar grundades på tolalvikt och inle på tjänslevikt.

De kalkyler som låg till grund för skatteomläggningen avsåg for­donsbeståndet per den 1 januari 1966. Aktuellare material fanns inte tillgängligt. Detta faktum innebar att förändringar i fordonsbeståndels sammansättning under tiden fram till den 1 januari 1971 inte kunde beaklas. Omräkningen från tjänslevikt till tolalvikt gjordes på samma material. Avsikten var alt det tolala skatteuttaget skulle vara oför­ändrat. Därför beräknades ett genomsnittligt samband mellan total­vikten för fordon inom en viss kategori och tjänstevikten för samma fordon. Skattesatsen för fordon med viss tjänstevikt fördes över till fordon vars totalvikt genomsnittiigt svarade mot denna tjänstevikt. Omräkningen skulle alltså innebära skatteförändringar endast för fordon vars tolalvikt avvek från den genomsnittliga totalvikten för for­don i Ijänsteviktsklassen. Fordon, vars totalvikt understeg den genom­snittliga totalvikten, skulle därvid få skattesänkningar och fordon med högre totalvikt än genomsnittet skulle få skallehöjningar. Det sam­manlagda beloppel av skattehöjningarna skulle dock motsvara det sammanlagda beloppet av skattesänkningarna. Om sambandet mellan tjänstevikt och totalvikt förändrats för viss fordonskalegori under tiden mellan den 1 januari 1966 och den 1 januari 1971, skulle också för­hållandet mellan skattesänkningar och skattehöjningar ha ändrats.

I prop. 1970: 138 angav jag att den föreslagna reformen totalt sell innebar skattehöjningar för de tyngsta lastbilarna och för släpvagnar­na och sänkningar för bussar samt för medeltunga och lätta bränn­oljedrivna lastbilar liksom för bensin- och gasoldrivna lastbilar.

I den debatt som följde på förslaget framhölls att den tekniska ut­vecklingen efter den 1 januari 1966 inneburit att för givna lolalvikter en allt mindre andel upptas av tjänsteviklen och en allt större av nyttolasten. Beräkningarna av sambandet mellan tjänstevikt och tolal­vikt baserades därför på ett föråldrat material.

Bevillningsutskottet lät utföra en granskning av beräkningarna. Ut­skottet uttalade därefter (BeU 1970: 58 s. 22) bl. a. att skatteskärp­ningen sannolikt skulle komma atl ligga under 20 milj. kr. och alliså motsvara mindre än 5 % av den sammanlagda skatten. En sådan skillnad fann utskottet godlagbar. Skulle det senare komma fram att utskottet underskattat de befarade effekterna eller att del under

Prop. 1972:115

12

år 1970 inträffat sådana svängningar i bilbeståndet att omläggningen verkligen kom att innebära en påtaglig skatteskärpning borde, enligt utskottet, beskattningen återställas till den avsedda nivån. Med detta särskilda uttalande tillstyrkte utskottet förslaget i propositionen, vilken också antogs av riksdagen.

Undersökning av utfaUet av den första etappen

Under riksdagens vårsession 1971 svarade jag på enkel fråga av herr[REDACTED_EFTERNAMN] i Borås (1971: 238) att det fanns anledning alt när­mare granska utfallet av försia etappen i omläggningen före genom­förandet av nästa etapp. En sådan granskning har numera gjorts. Syftet därmed har varit att fastställa främst i vilken utsträckning mål­sättningen om oförändrat totalt skatteuttag kurmat uppfyllas och hur många av de berörda fordonen som fåll skaltehöjningar resp. skatte­sänkningar.

Undersökningen har utförts på följande sätt. För bilbeståndet den 1 januari 1971 har uppgifter om tjänslevikt och tolalvikt hämtats ur det centrala bilregistret. Det korrekta sambandet mellan tjänstevikt och totalvikt vid nämnda tidpunkt har därvid kunnat beräknas. Skatten på det berörda fordonsbeståndet den 1 januari 1971 har räknats ut enligt 1970 och 1971 års skatteskalor.

Undersökningen visar att det totala skatteuttaget ökat med 21,3 milj. kr. för det bestånd av fordon av berörda slag som fanns den 1 januari 1971. Ökningen motsvarar 4,02 % av elt skatteuttag beräknat enligt 1970 års skatteskalor. Vidare framgår, att skälen till ökningen i fråga om bussar och lastbilar är två, nämligen dels etl i viss mån in­aktuellt samband mellan tjänstevikt och totalvikt, dels förändringar i fordonsbeståndets sammansättning. För släpvagnarna gällde redan lidi­gare att beskattningen grundades på totalvikten, varför endast sistnämn­da felkälla påverkat skatteutfallet för dessa fordon. Undersökningens resultat framgår av den tabell, som lorde få fogas till statsrådspro­tokollet som bilaga.

Undersökningen visar också andelen fordon som fått skallehöjningar resp. skattesänkningar. För lastbilar gäller, att ca 65 % av lastbilarna fått ökad och ca 35 % minskad skatt genom reformen. I fråga om bussarna är motsvarande siffror 48 % resp. 52 %.

Kilometerskatten

Som jag nämnde inledningsvis föreslog bilskatteulredningen i belän­kandet (SOU 1970: 36) Kilometerbeskaltning atl kilomelerskatt skulle införas för brännoljedrivna motorfordon och för tyngre släpvagnar. Skatten skulle i fråga om motorfordonen grundas på stämplande kilo-

Prop. 1972:115

13

meterräknare. Utredningen påpekade därvid bl. a. att koslnaderna för själva kilometerräknarna varierade beroende på om montering skedde på fabrik i samband med tillverkning av fordon eller därefter på redan färdiga fordon. Vidare inverkade i det senare fallet om fordonet var förberett för montering eller ej. Utredningen redovisade beräknade kostnader för de olika alternativen men angav att flera av kostnads­posterna var svåra all ange exakt.

Vid remissbehandlingen av principbetänkandet Kilomelerbeskattning lämnade flertalet remissinstanser utredningens uttalanden utan erin­ringar. Vissa av näringslivets organisationer uttalade dock farhågor för att utredningen underskattat kostnaderna i sina beräkningar i principbe­tänkandet eller uttryckte önskemål om alt statsverket skulle ersätta kosl­naderna för anskaffning, montering och kontroll av kilometerräknar­apparaturen.

I prop 1971: 153 uttalade jag, utöver vad jag tidigare redovisat, alt kilometerskatten skulle bygga på räknare, som måste fylla höga krav på tillförlitiighet. De räknare som skulle användas borde vara under­kastade krav på godkännande och besiktning. Vidare borde finnas föreskrifter om montering och plombering av räknarna. Det fick an­komma på Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämde att godkänna räknare och meddela föreskrifter i övriga berörda frågor.

I samband med all propositionen behandlades i riksdagen yrkades i motioner, atl kostnaderna för kilometerräknarapparaturen skulle be­stridas av statsmedel. Skatleulskollet föreslog i sitt av riksdagen god­kända betänkande (SkU 1971: 67) att propositionen måtte antagas. Ut­skottet förutsatte all utredningen i slulbetänkandel skulle ta ställning lill frågan hur övergångskostnaderna skall bestridas.

KSN

KSN:s uppgifter är enligt sin instruktion (SFS 1972: 201) att plan­lägga och leda omläggning till kilometerbeskattning. Genom Kungl. Maj:ts beslut den 4 februari 1972 har KSN bemyndigats att fastställa normer för och meddela typgodkännande av kilometerräknarappara­tur. Vidare får KSN enligt beslutet meddela föreskrifter om montering, reparation och plombering av räknarapparatur och om brytande av plombering. KSN har vidare bemyndigats alt besluta om godkännande av företag som tar befattning med apparaturen. KSN har med slöd av bemyndigandet utfärdat föreskrifter i berörda hänseenden.

Som ell led i förberedandet av övergången lill kilometerskatt har KSN den 15 april 1971 träffat en överenskommelse med Svenska Utveck-lingsaktiebolaget (SU) om leverans av erforderligt antal kilometerräk­nare, som i sig skall lagra information om fordonels lillryggalagda körsträcka och kunna överföra denna information på optiskt läsbara

Prop. 1972:115

14

datakort. I en vid avtalel fogad specifikation över räknaren har ställts vissa krav på denna i fråga om tillförlitlighet och manipulationssäkerhet. Även trafiksäkerhetssynpunkler har beaktats. Produklionen av kilome­terräknare är planerad så, att montering av räknare skall kunna ske i samband med fordonstillverkningen redan i fråga om fordon med års-modellbeleckning 1973 som tillverkas under senare deler\ av år 1972. Avtalel har godkänts av Kungl. Maj:t den 16 april 1971.

Enligt avtal den 27 juni 1972 mellan KSN och SU, vilket godkänts av Kungl. Maj:t den 30 juni 1972, skall SU leverera räknare och för­delningsväxlar (för inkoppling mellan växellåda och hastighetsmätare/ färdskrivare), avsedda för brännoljedrivna personbilar, bussar och last­bilar, under tiden den 10 november 1972den 15 september 1973. Av­talet avser leverans av 100 000 satser med optionsrätt lill leverans av yt­terligare 60 000 satser. Priset per kilometerräknarsats vid en leverans av 100 000 satser anges i avtalet till 196 kr., exklusive mervärdeskatt, med viss indexreglering för själva räknarna. Distribution skall ske direkt från SU till fordonsägarna, dock inte i fråga om fordon som, innan det registrerats, försetts med räknarapparatur av fordonstillver­kare eller generalagent för denne. KSN har garanterat SU betalning för 100 000 satser.

Utredningens förslag i fråga om kilometerräknarna m. m.

Bilskatteutredningen föreslår i slulbetänkandel bl. a. att kilometerskat­ten skall införas i två omgångar enligt följande. Med verkan den 1 ja­nuari 1974 slopas den nuvarande skatten på brännolja enligt förord­ningen (1961: 653) om brännoljeskatt och ersätts av en kilomelerskatt för brännoljedrivna personbilar, bussar och lastbilar. Skatten på bränn­olja enligt förordningen (1966:21) om särskild skatt på motorbränslen ersätts samtidigt av en särskild kilometerskatt. Automobilskatten kvar­står i princip oförändrad under år 1974 för dessa fordon och skall först fr. o. m. den 1 januari 1975 inräknas i kilometerskatten. För släp­vagnar som dras av kilometerskattepliktiga fordon skall i princip be­talas fordonsskatt under år 1974 och kilometerskatt fr.o.m. år 1975. I fordonsskatten för år 1974 inräknas den brännoljeskatt som beräknas falla på merförbrukning av brännolja vid körning med tillkopplad släpvagn. Dessutom tas en särskild fast avgift ut som svarar mot mo­torbränsleskatten som faller på motsvarande merförbrukning av bränn­olja.

Utredningen anger, att kilometerräknare tillverkats för SU:s räkning av Haldex AB och provats både laboraloriemässigt och i praktisk drift på fordon. Provningarna har visat, att räknarna är funktionsdugliga och tillförlitiiga. Denna typ av räknare är den enda som godkänts av KSN.

Utredningen väntar sig alt de praktiska erfarenheterna i fråga om

Prop. 1972:115

15

montering av kilometerräknare på olika slag av fordon inom en snar framtid skall kunna ge elt bättre underlag för beräkningen av kostna­derna i de enskilda fallen. Ulredningen anser sig f. n. inte ha tillräckligt material för atl presentera nya kalkyler i denna del.

Eftersom kilometerräknarna skall användas som hjälpmedel vid be­skattningen av fordonen, kan det givetvis hävdas, menar utredningen, att fordonsägarna i någon form bör kunna få ersättning för sina kost­nader för apparaturen. Rättvisesynpunkter kan tala för en sådan lös­ning i fråga om de äldre fordon, som finns vid övergången lill kilo­melerbeskattning. Beträffande dessa fordon anges kostnaderna för apparaturen bli avseväri större än för nya fordon, i vilka apparaturen kan monteras i samband med fordonens tillverkning eller leverans. Ut­redningen finner dock alt andra omständigheter talar för att kompen­sation ej skall utgå till fordonsägarna för apparatur- och m.onterings-kostnader. Kilomelerräknarna möjliggör insamling av ett omfattande transportslatistiskt material. Avstämplade körlängdskort kan användas i del egna bokföringsarbelet. Skaltebortfallet beräknas minska, vilket ger lägre skattesatser. Vidare antas att fordonsägarnas intresse av att räknarna fungerar är större om de själva måste bekosta utbyte av ska­dad räknare.

Om ersättning skall utgå måste, betonar ulredningen, ersättnings­systemet utformas så alt fordonsägarna har ett ekonomiskl intresse av att apparaturen inte skadas. Utredningen skisserar också ett sådant system. I delta sammanhang påpekar ulredningen atl skattesatserna måste höjas om det totala skatteuttaget skall vara oförändrat vid avräk­ning av ersättningen mol aulomobilskatlemedlen.

Ledamöterna[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN] har i gemensam re­servation uttalat, alt ansvaret för samtliga kostnader i samband med övergången till ett nyll beskaltningssyslem bör åvila staten och att dessa kostnader bör bestridas av medel redovisade över statens budget.

Utredningens förslag innebär att kilometerskatt fr. o. m. den 1 ja­nuari 1974 skall utgå för brännoljedrivna personbilar, lastbilar och bussar. Fordon som vid registrerings- eller typbesiktning betecknats som 1965 eller tidigare års modell föreslås vara befriade från kilo­meterskatt under år 1974. Detta motiveras av att flertalet av dessa for­don beräknas bli skrotade under del första året. Dispens förutsätts skola medges i varje enskilt fall efter ansökan.

Utredningen har också föreslagit undantag från kilometerskatte­plikt för fordon som ägs av medlem av konungahuset, krigsmaktens fordon, s. k. diplomatfordon saml specialutrustade brandfordon. Un­dantag föreslås vidare för handikappfordon, i den mån den nuvarande skattefriheten för dessa fordon ej ersätts med ett bidragssystem.

Prop. 1972:115

16

Remissyttranden

Av de remissinstanser som tar upp frågan om vem som skall bära kostnaderna för kilometerräknarapparaturen an­ser kammarrätten i Göteborg, trafiksäkerhetsverket, riksrevisionsverket, länsstyrelsen i Stockholms län och Svenska transportarbetareförbundet att fordonsägarna bör bära dessa koslnader. Trafiksäkerhetsverket anför att invändningar visserligen kan riktas mot att lägga kostnaderna för räknarna på fordonsägarna. Emellertid är kostnaderna för räknarna relativt obetydliga och kan förväntas sjunka när nya fordon original-utrustas med räknarna. Med en förväntad hållbarhet motsvarande fordonets livslängd blir den årliga kostnaden för räknarna mycket låg. Ett system där det allmänna skall svara för apparaterna medför en extra administrativ omgång. Kostnaden härför blir oproportionerligt stor och måste rimligtvis läggas på fordonsskatten, dvs. fordonsägarna. Av praktiska och ekonomiska skäl bör därför kostnaden för kilometer­räknarna läggas direkt på fordonsägarna. Även länsstyrelsen i Stock­holms län pekar på det betungande administrativa förfarande som skulle bli följden om fordonsägarna skulle få ersättning för sina kostnader för räknarna.

Andra remissinstanser hävdar, att ersättning skall utgå av allmänna medel för kostnaderna för räknare och montering av dessa eller i vart fall att fordonsägarna inte direkt skall stå för kostnaderna. Till dessa remissinstanser hör domänverket. Lantbrukarnas riksförbund. Motor­branschens riksförbund, Motororganisationernas samarbetsdelegation. Näringslivets trafikdelegation. Skogsindustriernas samarbetsutskott. Svenska busstrafikförbundet, Svenska byggnadsentreprenörföreningen. Svenska lokaltrafikföreningen. Svenska petroleum institutet. Svenska taxiförbundet. Svenska vägföreningen. Svenska åkeriförbundet och Sveriges bilindustri och bilgrossistförening samt handelskammare, åke­riföreningar m. fl. som yttrat sig till remissinstanserna. Svenska taxi­förbundet hävdar bl. a. att den statistik som branschen har behov av, har den redan nu varför räknarapparaluren inle ger branschen några fördelar från denna synpunkt. Svenska petroleum institutet anför bl. a. att ägare av fordon på vilka räknare monteras före den 1 januari 1974 bör erhålla ersättning av staten för sina koslnader. Särskill pekas på de koslnader och förlusler som uppkommer vid montering och un­der den försia driftstiden, vilka kostnader och förluster ej drabbar ägare lill fordon, som redan vid inköpet är försedda med kilometerräk­nare. Institutet erinrar om att 550 milj. kr. av automobilskattemedlen f. n. ej utnyttjas och anser det rimligt att kosnadema för kilometer­räknarna bestrids av dessa inte utnyttjade medel.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför att den avsedda an­vändningen  av  kilometerräknare  som  hjälpmedel  vid  beskattningen

Prop. 1972:115

17

torde vara av ringa styrka som grund för ersättningskrav från ägare till nya fordon, bl. a. enär kostnaderna för montering i nya fordon vid dessas tillverkning eller leverans beräknas bli ganska måttiiga. Mon­tering av kilometerräknare i äldre fordon torde däremot bli förhållan­devis kostsam. Länsstyrelsen tillstyrker därför att förslagsvis hälften av kostnaderna skall ersättas av statsverket under t. ex. två år efter övergången till kilometerskatt för fordonet.

I fråga om dispens från kilometerskatt för äldre fordon hävdas av länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, Motor­branschens riksförbund. Skogsindustriernas samarbetsutskott och Svenska petroleum institutet att sådan dispens bör medges för for­donens återstående livslängd. Svenska petroleum institutet och Svenska busstrafikförbundet anför dock att dispensregler inte behövs om for­donsägarnas kostnader för räknarna ersätts av statsmedel. Svenska åkeriförbundet efterlyser etl mer elastiskt och individuellt dispenssy­stem.

Utredningens förslag om särskilda undantag från skatteplikt har accepterats eller lämnats utan erinran av remiss­instanserna.

Departementschefen

1963 års trafikpolitiska beslut innebar bl. a. att statsmakterna accep­terade den s. k. kostnadsansvarighelsprincipen i fråga om de ekonomiska krav som borde ställas på olika trafikgrenar. Varje trafikgren skall i princip svara för de kostnader den orsakar samhället. Inom varje trafik­gren skall dessutom varje fordon svara för de kostnader som orsakas av fordonet. Ett strikt genomförande av kostnadsansvarighelsprincipen för­utsätter att man vet vilka kostnader som orsakas och skall bäras av väg­trafiken och hur dessa skall fördelas mellan fordonen. Vägkoslnadsul­redningen har till uppgift bl. a. att utreda dessa frågor. Till dess denna utredning lagt fram resultatet av sitt arbete saknas tillräckligt underlag för en mera exakt bedömning av kostnadema för vägtrafiken.

Trots avsaknaden av nännare uppgifter om vägkostnadernas sloriek och fördelning har kostnadsansvarighelsprincipen dock ansetts böra vara vägledande för väglrafikbeskattningen. En utgångspunkt har varit att fördelning skall ske av de nuvarande specialdestinerade automobilskatte­medlen på fordon av olika slag i enlighet med den nämnda principen. Förslag härom lades fram av bilskatteulredningen i dess betänkande (SOU 1969: 45) Fordonsbeskattningen. Förslaget accepterades i allt vä­sentiigt av statsmakterna genom 1970 års riksdagsbeslut.

Detta beslut innebar i grova drag, att automobilskatten höjs för de

Prop. 1972:115

18

tyngsta lastbilarna och för släpvagnarna men sänks för övriga lastbilar och bussarna. Fordon av andra kategorier berörs ej av reformen. Ge­nomförandet av reformen skulle enligt beslutet ske successivt under tiden den 1 januari 1971den 1 januari 1979. Den första etappen, som innefattade 10 % av de lotala förändringarna, genomfördes med verkan fr. o. m. den 1 januari 1971. Nästa etapp om 15 % av de totala ändringarna avsågs bli genomförd den 1 januari 1973. Vid fördel­ningen mellan de berörda fordonen togs hänsyn bl. a. till fordonens kategori, totalvikt och axelarrangemang.

Ett ytterligare steg mot en lill kostnadsansvarighelsprincipen anpassad beskattning togs genom principbeslutet av 1971 års riksdag om över­gång till beskattning efter tillryggalagd körsträcka (prop. 1971: 153, SkU 1971: 67, rskr 1971: 67). Till grund för detta beslut låg bilskaUeutred-ningens förslag i principbetänkandet (SOU 1970: 36) Kilometerbeskatt­ning. Principbeslutet innebar, att kilometerskatt skulle införas med ver­kan fr. o. m. den 1 januari 1974 för brännoljedrivna motorfordon och senare för tyngre släpvagnar som dras av sådana fordon. Förslaget accepterades i allt väsentiigt av statsmakterna.

Fullföljande av 1970 års riksdagsbeslut

Vid genomförandel av den första etappen förutsattes, att nya omstän­digheter kunde komma att påverka fullföljandet av reformprogrammet. Närmast avsågs därvid vägkostnadsutredningens arbete.

Detta är dock som jag nämnde tidigare ännu inte avslutat. Inte heller i övrigt har tillkommit omständigheter av sådan art alt mera väsentliga ändringar i reformprogrammet behöver övervägas. Jag anser därför att den andra etappen av reformen bör genomföras planenligt.

Andra elappen innebär, att verkningarna av första etappen förstärks, vilket betyder ökad skatt för de tyngsta lastbilarna och för släpvagnarna men i princip sänkt skall för övriga fordon som berörs av reformen. När andra etappen genomförls kommer 25 % av den totala reformen att vara genomförd.

I samband med utformningen av den andra etappens skatteskalor har frågan om utfallet av den första etappen aktualiserats. En utred­ning som gjorts härom visar att det för vissa fordonskategorier upp­kommit effekter som ej varit avsedda. Framförallt gäller della i fråga om bensindrivna bussar och lastbilar samt brännoljedrivna lastbilar utan anordning för påhängsvagn och med tre eller flera axlar. Även i fråga om andra berörda fordon har differenser uppstått men dessa är av mindre omfattning. De uppkomna effekterna kan i försia hand härledas till att sambandet mellan tjänslevikt och totalvikt förändrats mellan den tidpunkt till vilken bilskatteutredningens material hänför sig och tidpunkten för omläggningen. Vidare har inverkat att struk-

Prop. 1972:115

19

turen hos fordonsbeståndet förändrats så atl fordon som skulle få skattehöjningar genom reformen ökat mer i antal än fordon som skulle få skattesänkningar. För släpvagnarna som redan före 1970 års reform beskattades med utgångspunkt i lotalviklen, har uppkomna differenser sin förklaring enbart i de strukturförändringar som skett av fordonsbeståndet.

Den undersökning som nu gjorts grundar sig på exakta uppgifter om det faktiska fordonsbeståndel den 1 januari 1971. Det material som nu förehgger bör därför läggas till grund för del fortsatia reformarbetet. Jag förordar således, alt 1973 års skatteskalor ulformas så all de upp­komna, ej avsedda effekterna helt elimineras med verkan fr. o. m. den 1 januari 1973. I samband därmed bör viktklassernas antal minskas något genom att klasser med ungefär lika hög tilläggsskall sammanförs. Dessulom bör viss redaktionell ändring göras i tabellerna för alt dessa skall få enhetlig utformning. Nu angivna förhållanden har beaktats i författningsförslaget.

Genomförandet av andra etappen aktualiserar också frågan om ändring av kungörelsen (1969: 553) om nedsättning av skatt på trakto­rer och släpvagnar, m. m. Jag avser att föreslå sådana ändringar av kungörelsen som föranleds av ändringen av skatteskalorna.

I detta sammanhang vill jag ta upp även en annan fråga. F. n. gäller enligt 5 § andra stycket automobilskatteförordningen, att riksrevisions­verket skall fastställa tabeller till ledning för uträknandet av skatten. I betänkandet Vägtrafikbeskattningen har bilskatleutredningen föresla­gil, att riksskatteverket skall vara central beskattningsmyndighet i fråga om fordonsskatt och kilometerskatt. I kungörelsen (1971: 321) om åter­betalning av automobilskatt för fordon som använts utom riket stadgas att riksskatteverket skall meddela närmare föreskrifter för tillämpningen av kungörelsen. Jag anser det väl befogat atl låta riksskatteverket ta över uppgifterna i fråga om skattetabellerna. Ändring av denna innebörd ingår i författningsförslagel.

Kilometerskatten

Innan principbeslut om övergång till kilometerskatt fattades måste det stå klart alt beskattningen kunde grundas på en tillförlitlig räknar­apparatur. Arbelel med utveckling av sådan apparatur hade initierats av bilskatteulredningen och fullföljs av KSN sedan denna nämnd in­rättats. Uppdraget atl ta fram, anskaffa och leverera apparaturen har lämnats åt SU. F. n. finns en räknare, som godkänts av KSN. Denna räknare tillverkas av Haldex AB. Jag har erfarit atl även en räknare av annan tillverkning provals men ännu ej godkänts.

Mellan KSN och SU har träffats två avtal. I det första avtalet över­enskoms bl. a. att SU t. o m. år 1974 skall tillhandahålla räknare för den

Prop. 1972:115

20

svenska marknaden till visst indexreglerat pris och att staten, om 100 000 räknare på grund av förhållanden utanför SU:s kontroll ej för­säljs under avtalstiden, skall lösa in resterande antal upp till 100 000 räk­nare. I det andra avtalet har överenskommits om distribution av 100 000 räknarsatser (räknare och fördelningsväxel). Därutöver har staten op­tionsrätt lill leverans av ytterligare 60 000 räknarsatser. Distribution av räknarsatserna till ägare av registrerade brännoljedrivna motorfordon skall påbörjas i slutet av innevarande år och vara avslutad den 15 sep­tember 1973. Staten garanterar SU likvid för leverans enligt avtalet. Båda avtalen har godkänts av Kungl. Maj:t.

Syftet bakom de nämnda avtalen är dels att säkerställa all tillräckligt antal tillförlitliga räknare finns tillgängliga när reformen träder i kraft enligt principbeslutet, dels alt möjliggöra för fordonsägare och fabrikan­ter eller generalagenter att förse fordonen med räknarapparatur före den för flertalet fordon föreskrivna årliga kontrollbesiktningen år 1973. Vid besiktningen skall apparatur i princip vara monterad så att den kan kontrolleras, plomberas och stämplas av vid besiktningslillfällel.

För övergången till kilomelerbeskattning från ingången av år 1974 krävs bl. a. att fordonsägarna förklaras vara skyldiga att utrusta sina brännoljedrivna fordon med godkända kilometerräknare. Kungl. Maj:t bör bemyndigas att meddela de föreskrifter som behövs härför. Rikt­punkten bör därvid vara, att samtliga fordon som avses bli kilometer­skattepliktiga från ingången av år 1974 skall förses med stämplande kilometerräknare av godkänd typ och att apparaturen skall kontrolleras i samband med kontrollbesiktning av fordonen under år 1973. Fordon som saknar godkänd räknarapparatur bör ej godkännas vid besiktning­en. Skall kontrollbesiklning inte ske under år 1973 bör i stället särskild kontroll av apparaturen göras.

Vid utformningen av nu avsedda föreskrifter aktualiseras frågan om fordon som den 1 januari 1974 är åtta år eUer äldre skall förses med räknarapparatur. Bilskatleutredningen har föreslagit, atl dessa fordon skall omfattas av kilometerbeskattningen först fr. o. m. år 1975, om de då fortfarande är i bruk, och att de därför inte skulle behöva förses med räknarapparatur under år 1973. De remissinstanser som behandlat denna fråga har i princip accepterat att äldre fordon undantas från kilometerbeskattning men atl detta skall gälla för for­donens återstående livslängd.

Det är enligt min uppfattning väsentligt alt kilometerbeskattningen införs med minsta möjliga undantag. Därmed kan man lillgodose kra­vet på en lika beskattning av fordon med hänsyn till deras brukande. Skulle under en övergångstid både nuvarande skattesystem och kilome­terbeskattning tillämpas parallellt för vissa fordon öppnas möjligheter att välja den skatleform som framstår som fördelaktigast i det enskilda fallet på ett sätt som kan påverka konkurrensförhållandena.

Prop. 1972: 115

21

Jag förordar därför all även de äldre fordonen skall omfattas av kilometerbeskattningen från ingången av år 1974. Härav följer alt även dessa fordon skall förses med räknarapparatur i den ordning som gäller i allmänhel. Fordon som uppenbariigen inte kommer atl brukas efler kilometerskaltens införande bör dock genom elt särskill dispens­förfarande kunna befrias från kravet på räknarapparatur.

Man kan emellertid inte bortse från atl vissa äldre fordon som för­setts med räknarapparatur kommer atl avregislreras före den 1 januari 1974 eller kort tid därefter. Detta moliverar alt fordonsägare i sådana fall kompenseras helt eller delvis för kostnaderna för anskaffning och montering av apparaturen. Jag avser att återkomma till denna fråga i annat sammanhang.

Frågan om kilomelerbeskattning av fordon som nu är fritagna från skatteplikt enligt förordningen (1922: 260) om automobilskatt bör be­handlas i samband med kilometerskattens materiella utformning i övrigt. Ägare av sådana fordon bör därför t. v. undantas från skyldighet atl förse fordonen med räknarapparatur.

Även övriga föreskrifter som kan behövas för övergången till kilome­terbeskattning lorde få utfärdas av Kungl. Maj:t.

Om del planerade systemet skall fungera smidigt förutsätts som jag nämnt tidigare att kilometerskattepliktiga fordon skall vara försedda med stämplande kilometerräknare vid den årliga kontrollbesiktningen år 1973. Med en sådan regel undviker man t. ex. de extra kostnader som en särskild inställelse för besiktning av räknaren skulle medföra.

För fordon med slutsiffra 1 eller 2 i regislreringsnumret är inställelse­terminen för kontrollbesiktning novembermars resp. december april. Med hänsyn till distributionsplanen för räknarna lorde fordons­ägare i många fall inte kunna få räknaren monterad före besiktningen om denna sker under år 1972. Denna olägenhet kan undanröjas om in-ställelsetermincn ändras till att omfatta tiden januariapril 1973 för ifrågavarande brännoljedrivna fordon. Därvid bör förhöjd avgift för kontrollbesiktning tas ut endast om besiktningen sker under april må­nad eller senare. Jag har erfarit att chefen för kommunikationsdeparte­mentet avser att föreslå bestänunelser av denna innebörd.

Bilskatteutredningen har i sitt slutbetänkande föreslagit alt kostnaden för kilometerräknarapparaturen skall läggas på de enskilda fordons­ägarna. Som skäl härför har utredningen pekat på möjligheten att an­vända räknarna för insamlande av transportstalistiskt material, som bör bli till stort gagn för åkeri- och taxinäringen. Vidare kan stämplade kort komma till användning i bokföringsarbetet. Genom alt skaltebortfal­let kan beräknas minska, kan skattesatserna sättas lägre än eljest. Till sist framhålls också att fordonsägarnas intresse av alt räknare vårdas väl är slörre om de själva får bekosta apparaturen. Mot detta ställer

Prop. 1972:115

22

utredningen det faktum att räknarna är ett hjälpmedel vid beskattningen och atl koslnaderna för räknarapparaluren kan bli högre för äldre än för nya fordon. Reservanter i ulredningen anser att staten skall stå för kostnaderna för räknarapparaluren.

De synpunkter utredningen framfört i frågan går igen i remissyttran­dena. Näringslivets organisationer har genomgående ställt sig negativa till tanken på att låta fordonsägarna slå för koslnaderna för räknarna och anser i likhel med reservanterna i utredningen att kostnadema skall täckas av allmänna medel. Vissa andra remissinstanser har ac­cepterat utredningens förslag.

I det första avtalet mellan KSN och SU har priset per räknare angi­vils till 135 kr. fritt tillverkare eller importör inom landel. I priset in­går ej mervärdeskatt. Priset är i viss utsträckning indexreglerat. I det senare avtalet har priset för räknare jämte fördelningsväxel angetts till 196 kr. exkl. mervärdeskatt. Till delta pris kommer dels den indexreg­lerade höjningen av priset på själva räknaren, dels mervärdeskatt. Så­vitt nu kan bedömas kommer det totala priset för apparaturen att ut­göra ca 250 kr.

Ulredningen har enligt min mening anfört bärande skäl för att ägarna till fordon som avses bli kilometerskattebelagda skall svara för kostna­derna för räknarapparaluren och dess inmontering. För framtiden blir situationen den att nya brännoljedrivna fordon, avsedda för den svenska marknaden kommer att förses med godkända kilometerräknare redan vid tillverkningen. Räknaren blir en naturlig utrustningsdetalj som in­ går i priset för fordonet. Jag finner det uteslutet, att i detta läge kostna­den för räknaren skall exkluderas från priset på fordonet och bestridas av staten i särskild ordning. Mot denna bakgrund finner jag det också na­turligt att räknarapparaluren för de brännoljedrivna fordon som redan är i bruk skall bestridas av fordonsägarna. Jag ansluter mig således till utredningsmajoritetens uppfattning i denna fråga. Härför erforderliga föreskrifter bör gå ul på skyldighet för fordonsägaren alt erlägga be­talning för räknarapparatur, som distribuerats till honom av SU enligt avtal med staten.

Räknarapparaluren kommer enligt det system som avtalats mellan KSN och SU att distribueras till fordonsägarna utan krav på omedel­bar betalning. Enligt min uppfattning bör krav på ersättning riktas till fordonsägarna först sedan apparaturen distribuerats och så nära ikraft­trädandet av reformen som möjligt. Den ordinarie uppbörden av for­donsskatt för år 1974 kommer att ske omkring årsskiftet 19731974. Jag förordar att uppbörd av ersättningen för kilometerräknarapparatur sker i samband därmed. Därvid bör reglerna om uppbörd av fordonsskatt i princip äga tillämpning. Ersättningens storlek bör beräknas med ut­gångspunkt i det pris som enligt avtalet mellan KSN och SU skall gälla för apparaturen med tillägg för räntekostnader. I den mån priset enligt

Prop. 1972:115

23

avtalet förändras under leveranstiden bör hela kostnaden för samtiiga levererade apparaturer fördelas på fordonsägarna med lika belopp. Kungl. Maj:t torde kunna bemyndigas att meddela föreskrifter om skyldighet för fordonsägare atl bestrida koslnaderna för apparaturen enligt dessa riktlinjer.

Hemställan

Under åberopande av det anförda hemställer jag, att Kungl. Maj:l föreslår riksdagen

dels alt antaga inom finansdepartementet upprättat förslag lill förordning om ändring i förordningen (1922: 260) om auto­mobilskatt, dels att godkänna vad jag förordat om kilometerskallens omfatl­ning, om skyldighet att utrusta brännoljedrivna fordon med godkänd kilometerräknarapparatur samt om bestridande av kostnaderna för kilometerräknarapparatur.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenten att till riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta prolokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

Prop. 1972:115

24

Bilaga

Faktiska

skatteintäkter

med 1971 års

skatteskalor

(kolumn

2-h5)

Fordonskategori

Faktiska skatte­intäkter med 1970 års skatte­skalor'

milj. kr.

Faktisk ändring av skatte-   Kolumn intäktema med 1971 års      3-1-4 skatteskalor'

beroende på   beroende på

inaktuellt       slrukturför-

samband        ändringar

mellan tjäns­

tevikt och

total vikt

milj. kr.

milj. kr.

milj. kr.

milj. kr.

1

2

3

4

5

6

Bensindrivna bussar (exkl.

brandbilar)

0,4

+ 0,1

0,0

+ 0,1

0,5

Brännoljedrivna bussar

38,3

-0,4

-0,7

-1,1

37,2

Bensindrivna lastbilar (exkl.

brandbilar)

19,4

-1-0,6

-1,2

-0,6

18,8

Brämioljedrivna lastbilar med

anordning för påhängs vagn.

2 axlar

12,3

+ 0,1

+ 1,0

+ 1,1

13,4

Brännoljedrivna lastbilar med

anordning för påhängsvagn.

3 eller flera axlar

9,6

0,0

+ 0.6

+ 0,6

10,2

Brännoljedrivna lastbilar utan

anordning för påhängs vagn.

2 axlar

195,1

1,1

-4,1

-5,2

189,9

Brännoljedrivna lastbilar utan

anordning för påhängsvagn.

3 eller flera axlar

161,0

+ 15,8

+ 1,4

+ 17.2

178,2

Påhängsvagnar, 1 axel

5,4

+ 0.5

+0,5

5,9

Påhängsvagnar, 2 eller flera axlar

23,9

+ 1,7

+ 1,7

25,6

Övriga släpvagnar, 1 axel

8,2

+0,9

+ 0,9

9.1

Övriga släpvagnar, 2 axlar

25,3

+ 3,8

+ 3,8

29,1

Övriga släpvagnar, 3 eller flera axlai

r   31,2

-

+ 2,3

+ 2,3

33,5

SamUiga kategorier

530,1

+ 15,1

+ 6,2

+ 21,3

551,4

' Fordonsbestånd 1.1. 1971

MARCUS BOKTR. STOCKHOLM 1 

»

72     72041 

é