Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1980/81:61

med förslag till ändrade regler för inkomstbeskattningen av ägare till s. k. specialbyggnader, m. m.;

beslutad den 30 oktober 1980.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

ROLF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I proposifionen föreslås vissa följdändringar till den nya faslighelslaxe­ringslagen (1979:1152). En sådan avser inkomstbeskattningen av ägare till bl.a. byggnader som vid fastighetstaxeringen indelats som specialbygg­nader. Det är här fråga om byggnader som används för vissa allmännyttiga ändamål. Ändringen innebär i korthet att inkomster som härrör från sådan verksamhet i regel skall undantas från skatteplikt.

Övriga ändringsförslag är i allt väsentligt av mer formell natur och syftar till att anpassa olika bestämmelser lill de nya definifioner m. m. som tillkommit genom fastighetstaxeringslagen.

De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den I januari 1981.

1    Riksdagen 1980181. I saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

Prop. 1980/81:61

2

1    Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1956:623)

Härigenom föreskrivs att i taxeringslagen (1956:623)' skall införas en ny paragraf, 192 8, av nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

192 f

Bestämmelserna / 160162 §§ skall gälla även ifråga om särskild fastighetstaxering.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981.

2   Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att 54 §, punkt 2a av anvisningarna till 368, punkt 1 av anvisningarna till 41 a 8 och punkt 4 av anvisningarna till 548 kom­munalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

54 §' Från skattskyldighet/nV:a//fl.s;

a) svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar:

för utdelning på aktie i svenskt aktiebolag och andel i svensk ekonomisk förening i den omfattning som anges i punkl I av anvisningarna;

b)

medlem av konungahuset: för av staten anvisat anslag;

c)

i utlandet bosatt person och utländskt bolag:

för sådan inkomst, för vilken avgift enligl lagen om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter skall erläggas eller beträffande vil­ken befrielse från sådan avgift skall åtnjutas jämlikt särskilt stadgande i samma lag;

d)    ägare av sådan fastighet, som        d) /. ägare   av   sädan   fastighet

avses 15,?/ mom. a)-f) och h)-i):      som avses i 3 kap. 2 § faslighelslax­

eringslagen (1979:1152):

för inkomst av fastigheten genom för inkomst av fastigheten ; den

dess användning för ändamål som mån ägarens inkomst härrör från

avses i nämnda mom.;

sådan   användning   som   gör   att

byggnad enligl 2 kap. 2§ faslig­helslaxeringslagen skall indelas som specialbyggnad, dock ej kommunikationsbyggnad, dislribu-

' Lagen omtryckt 1971:399. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974: 773. Förutvarande 192§ upphävd genom 1971: 399. ' Senaste lydelse 1979:612.

Prop. 1980/81:61

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

tionsbyggnad eller reningsanlägg­ning, eller härrör från national­park;

2.    ägare av sådan faslighet som

avses i 3 kap. 3§ faslighelslaxe­

ringslagen:

för inkomst av fasligheten i den mån ägarens inkomst härrör från sådan egendom och sådan använd­ning som avses i nämnda lagrum;

3.    ägare av sådan fastighet som

avses i 3 kap. 4§ faslighelslaxe­

ringslagen, dock ej ideell förening

som är hänföriig under 53 § 1 mom.

e):

föi- inkomst av fastigheten i den mån den används för ändamål som avses i 3 kap. 4§ faslighelslaxe­ringslagen;

e)   i riket bosatt delägare i oskift dödsbo efler person, som vid sitt

frånfälle icke varit här i riket bosatt:

för av dödsboet åtnjuten, till honom utdelad inkomst, för vilken döds­boet skall utgöra kommunal inkomstskatt;

f)    understödsföreningar, som bedriver såväl till livförsäkring hänföriig

verksamhet som annan verksamhet:

för annan inkomst än inkomst av fastighet, dock all skallskyldighet föreligger även för förstnämnda inkomst till den del inkomsten belöper på livförsäkringsverksamheten;

g)   understödsföreningar, vilka enligl sina stadgar inle fär meddela annan

kapitalförsäkring än sådan som omfattar kapitalunderslöd pä högst 1 000

kronor per medlem;

för all inkomst, som belöper på verksamhet, hänföriig till livförsäkring;

h) här i riket bosatt fysisk person, som under vistelse utomlands åtnjutit avlöning eller annan därmed jämförlig förmån pä grund av anställning där annat än hos svenska staten, svensk kommun eller ombord på svenskt fartyg eller svenskt, danskt eller norskt luftfartyg:

för inkomst av anställningen under förulsätlning att anställningen och vistelsen i utlandet varat minst ett är eller enligt anställningsavtal eller på annan grund kan antagas komma att vara minsl ett år;

i) ideell förening, som är hänföriig under 53 8 1 mom. e):

för inkomst av fastighet och av rörelse i den omfattning som anges i punkt 4 av anvisningarna;

j) svensk aktiefond:

för inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet på grund av avyttring av egendom som avses i 35 8 3 mom., om den avyttrade egendomen innehafts två år eller mera.

Svenskt aktiebolag och svensk ekonomisk förening kan under de förut­sättningar som anges i punkt 5 av anvisningarna frikallas från skattskyldig­het för utdelning pä andel i utiändskl företag.

Prop, 1980/81:61

4

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

Av 70 8 framgär att personer som där avses är frikallade frän skallskyl­dighet för vissa inkomsler.

(Se vidare anvisningarna.) Anvisningar

fill 368

2. a.- Skall vid beräkning av realisationsvinst på grund av avyttring av fasligfid vederlaget för viss del av fastigheten upptagas som inläkl av jordbruksfasfighet eller rörelse (jfr punkl I av anvisningarna fill 35 §) får i omkostnadsbeloppel icke inräknas kostnad som hänför sig lill sädan del av fasligheten och som vid inkomsttaxeringen behandlats enligt reglerna för maskiner och andra inventarier.

Som förbättringskostnad enligt punkt 1 räknas även kostnad, som under lid, dä intäkt av avyttrad annan fastighet eller i förekommande fall del därav beräknats enligt 24 8 2 eller 3 mom., har nedlagts på reparation och underhåll av fasligheten eller fastighetsdelen, i den män den avyttrade egendomen på grund därav vid avyttringen befunnit sig i bättre skick än vid förvärvet saml kostnad för reparation och underhåll för vilken avdrag inle medges på grund av föreskrifterna i 25 8 2 mom. första stycket b) eller c) och för vilken bidrag ej utgått. Förbättringskostnad, som icke uppförts på avskrivningsplan, och med förbättringskostnad jämförlig reparations-dier underhållskostnad får dock inräknas i omkostnadsbeloppel endasl för år då de nedlagda koslnaderna uppgått till minsl 3000 kronor.

Kostnad enligt föregående stycke, som uppförts på avskrivningsplan, skall normall anses nedlagd del år dä kostnaden uppförts pä planen. I andra fall skall sädan kostnad normalt anses nedlagd när faktura eller räkning erhållits, varav framgär vilkel arbete som utförts.

Omkostnadsbeloppel skall minskas med värdeminskningsavdrag m.m., som belöper på tid före avyttringen av fastigheten, såsom avdrag på grund av avyttring av skog, avdrag för värdeminskning av annan naturtillgång eller för värdeminskning av täckdiken eller andra markanläggningar (jfr punkl 4 fjärde-sjätte styckena och punkt 7 av anvisningarna lill 22 8 samt punkl 16 femte och sjätte styckena av anvisningarna lill 29§). På samma säll skall omkostnadsbeloppel minskas med avdrag för värdeminskning av byggnad m. m. (jfr punkt 3 Iredje stycket och punkt 4 iredje slyckel av anvisningarna lill 22 8. punkl 2 och punkt 3 andra stycket av anvisningarna lill 25 8 och punkl 16 fjärde slyckel av anvisningarna till 29§), dock inle för år då avdraget understigit 3000 kronor. Omkostnadsbeloppel skall mins­kas även med belopp varmed fastigheten avskrivils i samband med ian­språktagande av investeringsfond e.d.

Vid beräkning av omkostnadsbeloppel skall faslighet, som förvärvals före år 1952, anses förvärvad den 1 januari 1952. Ingångsvärdet skall därvid anses utgöra 150 procent av fastighetens taxeringsvärde för år 1952. Hänsyn skall vid vinstberäkningen icke lagas till koslnader och avdrag som belöper på lid före är 1952. Dock fär del vid förvärvet erlagda vederia-gel för fastigheten upplagas som ingångsvärde, om den skallskyldige kan visa alt köpeskillingen överstiger 150 procent av laxeringsvärdel för år 1952. Fanns taxeringsvärde ej äsatt för år 1952, får motsvarande värde uppskattas med ledning av taxeringsvärdet för fastighet, i vilken den avyttrade egendomen ingått, eller närmast därefter åsatta taxeringsvärde.

Lydelseenligt prop. 1980/81:32.

Prop. 1980/81:61

5

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Har fastighet vid avyttringen innehafts mer än tjugo år får den skattskyl­dige vid vinstberäkningen som ingångsvärde upplaga dt belopp motsva­rande 150 procent av det taxeringsvärde, som gällde tjugo är före avytt­ringen. Har taxeringsvärdet åsatts vid fastighetstaxering som verkställts år 1970 eller senare får dock som ingångsvärde upplagas endast 133 procent av taxeringsvärdet. Om ingångsvärdet beräknas med ledning av det taxe­ringsvärde som gällde tjugo är före avyttringen, skall hänsyn vid vinstberäkningen icke tagas till kostnader och avdrag, som belöper på tidigare år än tjugo år före avyttringen. Fanns taxeringsvärde ej äsatt tjugo år före avyttringen, får motsvarande värde uppskattas pä sätt angives i femte styckei sisla meningen.

Har avyttrad fastighet förvärvals genom arv eller testamente eller ge­nom bodelning i anledning av makes död, får den skattskyldige, i ställd för köpeskilling eller motsvarande vederiag för fasligheten vid närmasl föregå­ende köp, byte eller därmed jämförliga fång eller i ställd för ell med slöd av föregående stycke framräknat värde, som ingångsvärde upptaga 150 procent av fastighetens taxeringsvärde året före det år dä dödsfallet inträf­fade eller motsvarande i arvsskaltehänseende gällande värde, förutsatt att dödsfallet ägt rum efter år 1952. Ägde dödsfallet rum efter är 1970 fär dock som ingångsvärde upptagas endasl 133 procent av taxeringsvärdet eller motsvarande i arvsskaltehänseende gällande värde. Fanns taxeringsvärde ej äsatt året före del år då dödsfallet inträffade, får molsvarande värde uppskaltas på sätt som angives i femte slyckel sisla meningen. Har in­gångsvärdet upptagits med slöd av bestämmelserna i detla stycke, skall hänsyn vid vinsberäkningen icke tagas lill kostnader och avdrag, som belöper pä tidigare är än året före dödsåret.

Beräknas ingångsvärdet med ledning av taxeringsvärde skall, såvida viss del av taxeringsvärdet avser egendom som i koslnadshänseende hänförts till maskiner och andra inventarier i jordbruk eller rörelse (jfr punkt 1 av anvisningarna lill 35 8), taxeringsvärdet reduceras med den del därav som kan anses belöpa på egendom av nyss angivet slag. Sådan reducering skall dock icke göras om mindre än 25 procent av hela vederlagd för den avyttrade fastigheten belöper på egendom, som vid beräkning av värde­minskningsavdrag hänföres lill maskiner och andra inventarier.

Skal' *axeringsvärdel reduceras

Skall taxeringsvärdet reduceras

enligt föregående stycke iakttages

enligt föregående stycke iakttages

följande. Har taxeringsvärdet

följande. Har taxeringsvärdet

åsatts tidigare än vid 1975 års fas-

åsatts tidigare än vid 1975 ärs fas­

tighetstaxering, skall taxeringsvär-

tigheislaxering, skall taxeringsvär­

det reduceras med så stor del därav

del reduceras med så stor del därav

som vederlaget för egendom, som

som vederlaget för egendom, som

vid beräkning av värdeminsknings-

vid beräkning av värdeminsknings­

avdrag hänföres till maskiner och

avdrag hänföres till maskiner och

andra inventarier, utgör av hela ve-

andra inventarier, ulgör av hela ve­

derlaget för den avyttrade fastighe-

deriagd för den avyttrade fastighe­

ten. Vad nu sagls gäller även om

ten. Vad nu sagts gäller även om

taxeringsvärdet åsatts år 1975 eller

taxeringsvärdet åsatts år 1975 eller

senare, dock alt vid beräkningen

senare, dock att vid beräkningen

skall bortses från den del av veder-

skall bortses frän den del av veder­

lagd vid avyttringen som belöper

lagd vid avyttringen som belöper

på egendom som enligl 5§ 5 mom.

på egendom som avses i 2 kap. 3§

är   undantagen   från   skatteplikt,

jordabalken. Kan den skallskyldige

Prop. 1980/81:61

6

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Kan den skaltskyldige visa alt den visa alt den andel av laxeringsvär-

andel av taxeringsvärdet som kan det som kan anses belöpa på egen-

anses belöpa på egendom, som vid dom, som vid beräkning av värde­

beräkning av värdeminskningsav- minskningsavdrag hänföres fill ma-

drag hänföres till maskiner och and- skiner och andra inventarier, är

ra inventarier, är mindre än den an- mindre än den andel av hela veder-

del av hela vederiaget för den avytt- laget för den avyttrade fastigheten

rade fastigheten som kan anses be- som kan anses belöpa pä egendom

löpa pä egendom av nu angivet av nu angivet slag, får dock laxe­

slag, fär dock taxeringsvärdet redu- ringsvärdet reduceras på grundval

ceras på grundval av förhållandena av förhållandena vid fastighelslaxe-

vid fastighetstaxeringen.

ringen.

Det för fastigheten gällande ingångsvärdet - om det inle har beräknats enligt trettonde slyckel sisla meningen - liksom de förbättringskostnader och därmed likställda belopp för vilka avdrag får ske saml de värdeminsk­ningsavdrag och andra belopp som skall minska omkostnadsbeloppel skall i den omfattning som anges i punkterna 6 a och 6 b nedan räknas om med hänsyn till förändringarna i det allmänna prisläget (prisutvecklingen) under den lid då fastigheten har innehafts.

Omräkningen sker med ledning av en indexserie, grundad på konsu­mentprisindex. Riksskatteverket fastställer åriigen omräkningstalen.

Har avyttring av fastighet omfattat byggnad, som i huvudsak är avsedd alt användas för bostadsändamål och som vid avytlringstillfälld varil eller bort vara äsatt eU taxerat byggnadsvärde av lägsl 10000 kronor, avdrages ytteriigare dt belopp av 3000 kronor för varje påbörjat kalenderår före laxeringsåret som bostadsbyggnaden under innehavsliden funnits på fas­tigheten. Om det taxerade byggnadsvärdet inte uppgått eller bort uppgå till 10000 kronor, avdrages 3000 kronor för varje påbörjat kalenderår under innehavstiden som byggnaden utnyttjats till stadigvarande bostad. Avdrag medges inte för tidigare år än är 1952 och inte heller för senare år än år 1980. Finns på fastigheten mer än en bostadsbyggnad beräknas nu avseU avdrag endasl för fastighetens huvudbyggnad. Sker vinstberäkningen med utgångspunkt från taxeringsvärdet tjugo år före avyuringen enligt sjätte stycket ovan eller från taxeringsvärdet året före dödsfallet enligt sjunde stycket ovan eller motsvarande värden, får avdrag enligt detta stycke ej ske för tidigare år än tjugo år före avyttringen eller året före dödsfallet. Om bostadsbyggnad rivits eller förstörts genom brand eller liknande, skall avdrag enligt detta stycke medges även för lid då denna byggnad funnjls pä fasligheten, om den skattskyldige inom ett år igångsatt arbete med att uppföra ersättningsbyggnad. Om en bostadsbyggnad under mer än ett är tagits i anspråk huvudsakligen för annat ändamål än bostadsändamål medges avdrag enligt delta stycke endast för tid då byggnaden därefter åter utnyttjats huvudsakligen för bostadsändamål.

Vinstberäkning på gmnd av avyttring av del av fasfighet skall grundas på förhållandena på den avyttrade fastighetsdelen. Om den skattskyldige så önskar skall dock så stor del av det för hela fastigheten beräknade omkost­nadsbeloppet - i förekommande fall minskat med värdeminskningsavdrag m. m. - anses belöpa på den avyttrade delen som vederiaget för fastighets­delen ulgör av faslighetens hela värde vid avyttringstillfället. I sist avsedda fall skall, om den skaltskyldige önskar det och värdet av skogen och skogsmarken pä den avyttrade fastighetsdelen är mindre än 20 procent av

Prop. 1980/81:61

7

värdet av hela faslighetens skog och skogsmark, omkostnadsbeloppet inte minskas med avdrag pä grund av avyttring av skog. Om den avyttrade delen avser en eller ell fåtal tomter avsedda all bebyggas med bostadshus och vederlagd är mindre än 10 procent av fastighetens taxeringsvärde, får vidare ingångsvärdet på den avyttrade fastighetsdelen utan särskild utred­ning beräknas till 1 krona per kvadratmeter, dock ej lill högre belopp än köpeskillingen.

Vad i de tre första meningarna av föregäende stycke föreskrivits gäller i tillämpliga delar även vid marköverföring enligl faslighetsbildningslagen (1970:988).

Har den skaltskyldige erhållit sådan engångsersättning som avses i punkl 4 andra styckei av anvisningarna lill 35 8, skall så stor del av del för hela fastigheten beräknade omkostnadsbeloppet - i förekommande fall minskat med värdeminskningsavdrag m. m. - anses belöpa på den del av fastigheten som ersättningen avser, som engångsersättningen utgör av fastighetens hela. värde vid liden för upplåtelsen eller inskränkningen i förfoganderätten. Vid bedömningen av om omkostnadsbeloppet skall minskas med avdrag på grund av avyttring av skog gäller vad som är föreskrivet i fråga om del av fastighd.

Har den skaltskyldige under innehavstiden avyttrat del av fastighet skall hänsyn tagas härtill vid beräkning av del omkoslnadsbelopp som får avdra­gas vid vinstberäkningen i anledning av avyttring av återstoden av fastig­heten. Kan utredning icke förebringas om den andel av omkostnadsbelop­pet - i förekommande fall minskat med värdeminskningsavdrag m.m. -för fastigheten, som belöpt på den avyttrade fastighetsdelen, skall denna andel anses ha motsvarat hälften av erhållen ersättning för fastighetsdelen. Andelen skall dock i intet fall anses översliga omkostnadsbeloppet - i förekommande fall minskal med värdeminskningsavdrag m. m. - för hela fastigheten omedelbart före avyttringen av fastighetsdelen.

Vad i föregående stycke föreskrivits äger motsvarande tillämpning om den skattskyldige under innehavsliden erhållit engångsersättning som avses i punkt 4 andra stycket av anvisningarna lill 35 8. Har den skaltskyl­dige under innehavstiden avstått från mark genom marköverföring enligl faslighetsbildningslagen (1970:988), skall omkostnadsbeloppet pä återsto­den av fasligheten anses ha minskal med sä stor del av omkostnadsbelop­pet för den tidigare avstådda marken som ersättningen i pengar utgjort av det totala vederlaget för marken.

Beräknas omkostnadsbeloppet vid den slutliga avyttringen med ledning av ett taxeringsvärde som åsatts efter det att ddavytlringen, markupplåtel­sen eller marköverföringen m.m. ägt rum, äro beslämmelserna i de tvä föregående styckena icke tillämpliga.

Kostnad för förbättringsarbete eller därmed jämföriigt reparations- och underhällsarbete, för vilket ersättning pä grund av skadeförsäkring utgått, beaktas icke vid beräkning av realisationsvinst i vidare mån än kostnaden överstigit ersättningen. Har ersättning på grund av skadeförsäkring upp­burits med större belopp än del som gäll ål för skadans avhjälpande gäller följande. Faslighetens ingångsvärde, omräknat enligt tionde stycket lill tiden för skadelillfällel, minskas med skillnaden mellan ersättningen och kostnaden för skadans avhjälpande. För lid efter skadetillfället ligger åter­stoden av del omräknade ingångsvärdet till grund för omräkning enligt tionde stycket.

Avyttrar delägare i fåmansföretag eller honom närslående person fastig­het till företaget får vid vinstberäkningen fastighetens ingångsvärde icke

Prop. 1980/81:61

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

beräknas på grundval av taxeringsvärde enligt sjätte och sjunde styckena. Ej heller fär omräkning göras enligl tionde stycket eller fillägg göras enligt tolfte stycket. Riksskatteverket får medge undantag från bestämmelserna i detta stycke om del kan antagas ill avyttringen sketl av organisatoriska eller andra synnerliga skäl. Mot beslut av riksskatteverket i sådan fråga fär talan icke föras.

till 41

1. Bestämmelsen i 41 a 8 inne­bär bl.a. ått för fastighet, som avses i 24 8 2 eller 3 mom., fastig-helens andel av samfällighetens taxeringsvärde skall inräknas i un­derlaget för inläklsberäkningen i de fall där samfälligheten utgör en sär­skild taxeringsenhet. Jfr i detta hän­seende punkl 1 andra slyckel av an­visningarna till 8 §.

a§

1. Bestämmelsen i 41 a 8 innebär bl.a. att för fastighet, som avses i 24 8 2 eller 3 mom., fastighetens andel av samfällighetens taxerings­värde skall inräknas i underlaget för inläklsberäkningen i de fall där samfälligheten ulgör en särskild taxeringsenhet. Jfr i detta hänseen­de 4 kap. 10 § fastighetstaxerings-lagen (1979:1152).

till 54 8

4.'' Förening, som är hänföriig under 53 8 I mom. e), är frikallad från skattskyldighet för inkomst av fastighet, som tillhör föreningen och som använts på sätt som anges i 3 kap. 4 8 fastighetstaxeringslagen (1979:1152), samt för sädan in­komst av faslighet och rörelse som lill huvudsaklig del härrör från verksamhet som har naturlig an­knytning till föreningens allmännyt­tiga ändamål. Vad nu sagts gäller även inkomst av verksamhet som av hävd utnyttjats som finansie­ringskälla för ideellt arbete. Övriga inkomsler av fastighet eller av rö­relse utgör i sin helhet skattepliktig inkomst för föreningen.

4. Förening, som är hänföriig un­der 53 8 1 mom. e), är frikallad frän skattskyldighet för inkomst av fas­lighet, som tillhör föreningen och som använts på sätt som anges i 3 kap. 4 8 faslighelslaxeringslagen (1979:1152), saml för sådan in­komst av fastighet och rörelse som lill huvudsaklig del härrör från verksamhet som har naturlig an­knytning lill föreningens allmännyt­tiga ändamål. Vad nu sagts gäller även inkomst av verksamhei som av hävd utnyttjats som finansie­ringskälla för ideellt arbete. Övriga inkomster av fastighet, utom in­komster som avses i 54 § d) I och 2, eller av rörelse utgör i sin helhet skatlepliklig inkomst för förening­en.

Inkomst som direkt härrör från föreningens ideella verksamhei, t.ex. hyror som en samlingslokalägande förening uppbär pä grund av upplåtelse av lokaler för allmännyttigt ändamål, entréavgifter till idrotts- och kultur­evenemang o.d., skall anses ha naturlig anknytning lill föreningens ända­mål. Detsamma gäller inkomst av verksamhei som utgör ell direki led i del ideella arbetet, t.ex. om en naturskyddsförening säljer affischer, märken och böcker för att öka intresset för föreningens verksamhet eller om en

' Senaste lydelse 1975:259. " Senaste lyddse 1980:342.

Prop. 1980/81:61

9

handikappförening säljer varor avsedda för handikappade personer. Kra­vet pä naturlig anknytning skall ocksä anses uppfyllt om en förenings kommersiella verksamhet har karaktär av service till medlemmarna och andra som deltar i den ideella verksamheten. Della får exempelvis anses vara fallet om en idrottsförening i mindre skala säljer förfriskningar eller idrottsartiklar i sina klubblokaler. Inkomst av verksamhei som inte har annat samband med del ideella arbetet än alt den skall finansiera delta, skall däremot anses sakna naturlig anknytning till en förenings allmännyt­tiga ändamål.

Till verksamhet som av hävd utnyttjats för att finansiera ideellt arbete räknas anordnande av bingo och andra lotterier, fester, basarer, försälj­nings- och insamlingskampanjer samt sådan biografrörelse som bedrivs av nykterhetsförening eller förening med huvudsakligt ändamål all tillhanda­hålla allmänna samlingslokaler. Delsamma gäller verksamhei som består i att en förening upplåter reklamutrymme på klubbdräkter eller i föreningens samlingslokaler e.d.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och tillämpas första gången vid 1982 års taxering.

3   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 7 8 lagen (1947:576) om slallig inkomstskatt' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen Ivdelse

7f Från skattskyldighet frikallas:

a)

medlem av konungahuset: för av staten anvisat anslag;

b)

i utlandet bosalt fysisk person och utiändskl bolag:

för inkomst, som avses i 54 8 första styckei c) kommunalskalldagen;

c) staten:

för all inkomst;

d)   juridisk person som avses i 53 8 I mom. första slyckel c) kommunal­

skattelagen:

för all inkomst;

e)   understödsförening som enligt sina stadgar icke får meddela annan

kapitalförsäkring än sådan som omfattar kapitalunderslöd på högsl 1 000

kronor för medlem och annan juridisk person som avses i 53 8 1 mom.

första stycket d) kommunalskatlelagen än understödsförening:

för all inkomst;

O förening som är hänföriig under 53 8 I mom. första stycket e) kom­munalskattelagen:

för all inkomst utom sådan inkomst av rörelse för vilken föreningen icke är frikallad från skattskyldighet enligt punkt 4 av anvisningarna till 54 8 nämnda lag;

' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770. - Senaste lydelse 1979: 1058.

Prop. 1980/81:61

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

g) annan juridisk person som avses i 53 § I mom. första stycket e) kommunalskattelagen: för sådan inkomst som ej härflutit av rörelse;

h) härovan ej upptagen ägare av

h) /. här ovan / a)-g) ej uppta-

sådan fastighet, som omförmäles i gen ägare av sådan fastighet, som

5 § I mom. kommunalskatlelagen: avses i 3 kap. 2 § faslighelslaxe­

ringslagen (1979:1152):

för inkomst av fasligheten genom för inkomst av fastigheten / den

dess begagnande för de i samma mån ägarens inkomst härrör från

mom. avsedda ändamål;

sådan   användning   som   gör   all

byggnad enligt 2 kap. 2 § faslig­

helslaxeringslagen skall indelas

som specialbyggnad, dock ej kom­

munikationsbyggnad,

distribu­

tionsbyggnad eller reningsanlägg­

ning;

2. här ovan i a)~g) ej upptagen ägare av sådan faslighet som avses i 3 kap. 3 § fastighetstaxeringsla­gen:

för inkomst av fastigheten i den mån ägarens inkomst härrör från sådan egendom och sådan använd­ning som avses i nämnda lagrum:

i) svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar:

för utdelning frän svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar och utländska förelag i den omfattning som i 54 8 kommunalskattelagen sägs;

j) här i riket bosalt delägare i oskift dödsbo efter person, som vid sitt frånfälle icke var här i riket bosatt:

för av dödsboet åtnjuten, till honom utdelad inkomst, för vilken döds­boet skall utgöra statlig inkomstskatt;

k) understödsföreningar, vilka enligl sina stadgar äga meddela annan kapitalförsäkring än sådan som omfattar kapitalunderslöd ä högsl 1 000 kronor för medlem och som bedriva jämväl annan verksamhet än livför­säkringsverksamhet:

för all inkomst, som belöper pä annan än lill livförsäkring hänföriig verksamhet;

I) 

här i riket bosatt fysisk person, som under vistelse ulomlands åtnjutit avlöning eller annan därmed jämförlig förmån på gmnd av anställning där annat än hos svenska slalen, svensk kommun eller ombord på svenskt fartyg eller svenskt, danskt eller norskt luftfartyg:

för inkomst, som avses i 54 8 första styckei h) kommunalskatlelagen;

m) svensk aktiefond:

för inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet på grund av avyttring av egendom som avses i 35 8 3 mom. kommunalskatlelagen, om den avytt­rade egendomen innehafts tvä år eller mera.

Riksskatteverket må, om särskilda skäl därtill äro, efter ansökan förkla­ra, att förening eller stiftelse, som har till huvudsakligt ändamål att främja nordiskt samarbete, i fråga om skattskyldighet eller eljest vid tillämpning

Prop. 1980/81:61

11

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

av denna lag skall anses jämställd med förening eller stiftelse, som ovan i första styckei vid f) respektive g) angives. Sådant beslut må, när omstän­digheterna det föranleda, av riksskatteverket återkallas. Över beslut, som riksskatteverket meddelat enligt delta stycke, mä klagan icke föras.

Att personer, om vilka i 18 8 förmäles, äro frikallade från skattskyldig­het för vissa inkomsler, framgår av bestämmelserna i samma paragraf.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och tillämpas första gången vid 1982 års taxering.

4   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt

Härigenom föreskrivs att 38 2 mom. och 5 8 lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 8 2 mom.~ Säsom tillgångar vid förmögenhelsberäkningen upplagas icke:

a)

kapitalvärdet av kapilalförsäkring;

b)

rält till undantagsförmaner, lill pension eller annan livränta, som utgår på gmnd av försäkring, till pension och annan förmän, som annorledes än i följd av försäkring atnjutes på grund av förutvarande Ijänsleförhållande, samt lill livränta som, enligl vad i lag eller särskild författning är stadgat, annorledes än på grund av försäkring utgär vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller under militärtjänstgöring;

c)    rätt till annan ränta, avkomst eller förmän än i b) avses, därest

densamma är bestämd att tillgodonjulas för den berälligades livstid saml

värdet av vad han årligen må i sådant avseende åtnjuta understiger 1 000

kronor;

d)    rätt lill förmögenhet, varav annan för närvarande åtnjuter avkastning­

en;

e)    möbler, husgeråd och andra inre lösören, som äro avsedda för den

skattskyldiges och hans familjs personliga bruk;

O konstverk, bok-, konst- och därmed jämförliga samlingar, såframt ej ägaren med dem driver handel eller yrkesmässigt häller dem för allmänhe­ten fillgängliga;

g) sädana fillgångar, som avses i I mom. e) här ovan, därest samman­lagda värdel av dessa tillgångar icke överstiger 1 000 kronor;

h) patent- och förlagsrätter, som icke äro tillgångar i rörelse, ävensom rätt fill firmanamn, vammärke, mönslerskydd, tidnings titel och dylikt;

i) förtäd av livsmedel eller andra förnödenheter, som äro avsedda för den skatlskyldiges och hans familjs personliga behov, samt kontant hus­hållskassa eller därmed jämförlig, för den skallskyldiges löpande ulgifler avsedd kassa;

' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:859.  Senastelydeise 1973: 1102.

Prop. 1980/81:61

12

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

j) fastighet, / den mån skatteplikt

j) fastighet, som årel före taxe-

enligl  5   §   kommunalskatlelagen

ringsåret undantagits från skatie-

(1928:370) icke föreligger för fas-

plikt éhUgt 3 kap. fastigheistaxe-

ligheten, utom såvitt fråga är om

ringslagen (1979:1152), utom såvitt

sådana tillbehör till fastigheten som

fråga är om tillbehör till fastigheten

avses i 2 kap. 3 8 jordabalken.

som avses i 2 kap. 3 8 jordabalken.

(Se vidare anvisningarna.)

(Se vidare anvisningarna.)

5V

Skuld, som löper med ränta och icke är att hänföra till rörelse, skall upplagas till sitt kapitalbelopp ulan fillägg av under årel upplupen men ej förfallen ränta.

Angående beräkningen av kapitalvärdet av skuld, som ej är förfallen och därå ränta ej skall beräknas för tiden före förfallodagen, ävensom av kapitalvärdet av förpliktelse, vilken innefattar skyldighet att lill annan utgiva undantagsförmåner, pension, annan livränta eller därmed jämförlig avgift, skall vad i 4 § stadgas angående beräkningen av kapitalvärdet av fordran eller av ränta, avkomst, förmån eller annan rättighet äga motsva­rande tillämpning.

Borgensförbindelse, för vilken betalningsskyldighet ännu ej inträtt, så ock annan villkorlig skuld får ej avdragas vid beräkningen, liksom ej heller vid beskattningsårets utgång oreglerade hushållsskulder och därmed jäm­föriiga skulder. Avdrag medgives för värdet av sådan garanliavsältning för vilken avdrag medgives vid inkomsttaxeringen.

Avdrag medges inle för skuld som av.ser kapital som nedlagts i fastighet, som enligt 3§ 2 mom. j) inte skall upptas som tUlgång vid förmögenhetsberäkningen.

Under avdragsgilla skulder inbegripas även oguldna skatter av nedan-nämnda slag, nämligen dels debiterad preliminär skatt, som påförts den skattskyldige för året näst före dd taxeringsår, varom fräga är, eller för någol föregående är, dels slutlig skatt, som påförts den skallskyldige pä grund av taxering under förstnämnda år eller under någol föregående år, dds ock tillkommande skatt, vara den skattskyldige erhållit debetsedel under förstnämnda år eller tidigare. Vidare inbegripas aterbetalningsplik­tiga studiemedel enligt studiestödslagen (1973:349).

(Se vidare anvisningarna.)

Denna lag träder i kraft den I januari 1981 och tillämpas första gängen vid 1982 års taxering.

' Senaste lydelse 1974:311.

Prop. 1980/81:61 5   Förslag till

13

Lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet

Härigenom föreskrivs alt lagen (1971:171) om särskilt uppskaltnings­värde på fastighet skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Särskilt uppskattningsvärde för faslighelsbelåning (preliminärt taxeringsvärde) fastställes enligl denna lag.

Preliminärt taxeringsvärde får åsättas fastighet.

Dom på fastighet verkställts ny-, till- eller ombyggnad efter den lid­punkt, som det för fastigheten se­nast fastställda taxeringsvärdet av­sett, eller

2) om fastighet ändrats eller ny­bildats genom fastighetsbildning och särskilt taxeringsvärde ej finnes fastställt för dd område fas­figheten omfattar.

Preliminärt taxeringsvärde gäller från beslutet intill dess nytt taxe­ringsvärde, avseende tidpunkt efler förändringen eller nybildningen, fast ställes för fastigheten.

Föreslagen lydelse

I 8

Särskilt  uppskaltningsvärde  för fastighet faststäUs enligl denna lag.

Sådant värde får fastställas jör

1)

faslighet på vUken verkställts ny-, till- eller ombyggnad efter den tidpunkt, som del för fasligheten senast fastställda taxeringsvärdet avsett, eller

2)

faslighet som ändrats eller ny­bildals genom fastighetsbildning om särskill taxeringsvärde ej finnes fastställt för det område fastigheten omfattar, eller

3)

faslighet som undantagits från skatteplikt enligl 3 kap. faslighels­laxeringslagen (1979:1152).

Särskill uppskattningsvärde gäl­ler intill dess nytt uppskaltnings­värde eller nytt taxeringsvärde/ait-slållls för fastigheten.

Vid åsättande av preliminärt taxeringsvärde lillämpas de grun­der som enligt kommunalskallda­gen (1928:370) gäller för åsättande av taxeringsvärde. Uppskattningen skall emellertid ske med hänsyn till fastighetens beskaffenhet vid den tidpunkl då uppskattningen äger rum.

Vid fastställelse av särskill upp­skaltningsvärde lillämpas de grun­der som enligt fastighetstaxerings-lagen (1979:1152) gäller för åsät­tande av taxeringsvärde. Uppskatt­ningen skall ske med hänsyn lill fas­tighetens beskaffenhet vid den tid­punkl då uppskattningen äger rum.

Prop. 1980/81:61

14

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

3

§

Behörig att påkalla åsättande av preliminärt taxeringsvärde år den som är ägare av fastigheten.

Den som innehar fastighet med tomträtt eller med valtenfallsrätt eller som innehar ofri tomt i stad har i ägares ställe den behörighet som avses i första stycket.

Den som innehar fastighet med fideikommissrätt skall anses som ägare vid tUlämpningen av denna lag.

Behörig att påkalla åsättande av särskiU uppskattningsvärde år den som är ägare av fastigheten. Det­samma gäller den för vilken, Irots att han inte är ägare, garanlibe­lopp för fastighet skaU tas upp som skattepliktig inkomst enligt bestäm­melserna i 47 § kommunalskatlela­gen (1928:370) eller såvitt gäller fastighet som avses i I § andra slyckel 3), skulle ha tagits upp om fasligheten varit skattepliktig.

4 8

Ansökan om preliminärt taxe­ringsvärde göres skriftligen hos länsstyrelsen i det län där fastighe­ten är belägen.

I ansökningshandlingen lämnas, i huvudsaklig anslutning till vad som föreskrives om särskild fastighets-deklaration, de uppgifler som be­hövs till ledning för uppskattning­en. Länsstyrelsen kan anmoda sö­kanden att komplettera uppgifterna vid äventyr alt ärendet ändock prö­vas.

Ansökan om särskill uppskatt­ningsvärde görs skriftligen hos länsstyrelsen i det län där faslighe­ten är belägen.

I ansökningshandlingen lämnas, i huvudsaklig anslutning lill vad som föreskrivs i faslighelslaxeringsla­gen (1979:1152) om fastighetsde-klaration, de uppgifter som behövs fill ledning för uppskattningen. Länsstyrelsen kan anmoda sökan­den alt komplettera uppgifterna vid äventyr alt ärendel ändock prövas.

5 8

Länsstyrelsen upprättar sä snart det kan ske förslag till preliminärt taxeringsvärde och översänder för­slagel fill sökanden för yttrande inom viss tid vid äventyr att ären­det ändock slutligen avgöres.

Länsstyrelsen upprättar så snart det kan ske förslag till särskiU upp­skaltningsvärde och översänder förslaget lill sökanden för yttrande inom viss tid vid äventyr att ären­det ändock slutligen avgörs.

Länsstyrelsen har rätt att vid ärendets handläggning höra ordföranden i den taxeringsnämnd, som handlägger fastighetstaxering inom det område där fastigheten är belägen, samt anlita biträde av sakkunnig.

Prop. 1980/81:61

15

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 8

Efter utgången av den tid som sökanden enligt 5  fåll sig förelagd för yttrande fattar länsstyrelsen be­slut i ärendel.

Sedan liden för yttrande enligt 5 § utgått fattar länsstyrelsen be­slul i ärendet.

Mot beslut får talan ej föras.

Om beslutet undertätlas sökanden samt den lokala skattemyndigheten.

7 8

För beslut om åsätt taxerings­värde utgår avgift med 300 kronor om fastighetens uppskattade värde ej överstiger 200000 kronor och i annat fall med 600 kronor.

För beslul om särskiU uppskalt­ningsvärde ulgår avgift med 500 kronor om faslighetens uppskatta­de värde ej överstiger 200000 kro­nor och i annat fall med / 000 kro­nor. Då slalen är sökande ulgår inte avgift.

Har avgiften ej erlagts inom en månad efter det krav på avgiften delgivits sökanden, får utmätning ske för avgiften utan föregäende dom.

Denna lag träder i krafl den 1 januari 1981.

6   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås

Härigenom föreskrivs att lagen (1933: 359) angående vad med faslighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lyddse

Är enligt vad därom finnes stad­gal för fastighet gällande särskill uppskattningsvärde för fastighets-belåning (preliminärt laxerings-värde), skall vad i lag eller författ­ning föreskrives om fastighets tax­eringsvärde säsom gmnd för beräk­ning av belopp, intill vilkel inteck­ning i faslighet må godkännas sä­som säkerhet vid utlåning eller så­som täckning för fonder eller inlå­ning, i stället gälla om det prelimi­nära taxeringsvärdet.

Föreslagen lydelse

Är enligt vad därom finnes stad­gal för fastighet gällande särskill uppskaltningsvärde, skall vad i lag eller författning föreskrives om fas-tighels taxeringsvärde säsom grund för beräkning av belopp, intill vilkel inteckning i faslighet må godkännas säsom säkerhet vid utlåning eller såsom täckning för fonder eller in­låning, i ställd gälla om del särskil­da uppskattningsvårdel.

Denna lag träder i kraft den I januari 1981.

Prop. 1980/81:61

16

7 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt

Härigenom föreskrivs att 22 8 2 mom. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

22 8

2 mom.~ Har fast egendom efler den tidpunkl, som näst föregående årets taxeringsvärde avsett, nedgått i värde genom eldsvåda, vattenflöde eller annan dylik tilldragelse eller genom borttagande av byggnad eller annan anläggning ä egendomen eller av tillbehör därtill eller genom skogsav­verkning eller genom nedläggning eller väsentlig förändring av rörelse, i vilken egendomen varil använd, eller av annan liknande anledning, skall länsstyrelsen i del län där egendomen är belägen på ansökan av skallskyl­dig, boutredningsman eller testamentsexekutör, efler verkställd utredning, åsätla egendomen särskilt värde till ledning för beräkning av på egendo­men belöpande arvsskatt.

Där efter tidpunkl som nyss nämnts fortsall bebyggelse sketl å fasl egendom eller dess värde eljest förhöjts lill följd av ny-, lill- eller ombygg­nad eller väsentlig förändring av rörelse, vari egendomen varit använd, eller annan liknande anledning, äger beskattningsmyndighelen hos länssty­relsen påkalla att egendomen för ändamål, som i föregående stycke sägs, åsättes särskilt värde.

Fast egendom, för vilken icke finnes särskilt taxeringsvärde, skall ock av länsstyrelsen åsättas värde til! ledning för arvsskattens beslämmande. Del åligger skattskyldig, boutredningsman eller testamentsexekutör att göra ansökan härom. Värdering som nu sägs är dock icke erforderiig där del finnes uppenbart, all egendomens värde ej överstiger 10000 kronor.

Vid den värdesällning, varom i

Vid den värdesältning, varom i

delta moment är fräga, skall, under delta moment är fråga, skall, under iakttagande i övrigl i tillämpliga de- iakttagande i övrigt i tillämpliga de­lar av de i kommunalskattelagen lar av de i faslighelslaxeringslagen stadgade grunder för taxering av (1979:1152) stadgade grunder för fasfighet, hänsyn tagas till egendo- taxering av faslighet, hänsyn tagas mens beskaffenhet vid tidpunkt, till egendomens beskaffenhet vid som avses i 21 §. Vad i 22 8 1 mom. tidpunkt, som avses i 21 8. Vad i andra och tredje punkterna är stad- 22 8 1 mom. andra och tredje punk-gal skall därvid äga motsvarande terna år stadgal skall därvid äga tillämpning. Sökande är pliktig molsvarande tillämpning. Sökande meddela länsstyrelsen erforderliga är pliktig meddela länsstyrelsen er-upplysningar för ansökningens forderiiga upplysningar för ansök-prövning. Länsstyrelsen äger all i ningens prövning. Länsstyrelsen ärendel höra ordföranden i fastig- äger alt i ärendet höra ordföranden helstaxeringsnämnden för det di- i fastighelstaxeringsnämnden för strikt, inom vilkel egendomen är det distrikt, inom vilkel egendomen belägen, eller, om denna nämnd av-     är belägen, eller, om denna nämnd

' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:857. ' Senaste lydelse 1973:1104.

Prop. 1980/81:61

17

Nuvarande lyddse

Föreslagen lyddse

slutat sin verksamhet, ordföranden

avslutat sin verksamhet, ordföran-

i taxeringsnämnden i orten. Där be-

den i taxeringsnämnden i orten,

siktning av egendomen prövas nö-

Där besiktning av egendomen prö-

dig, må länsstyrelsen föranstalta

vas nödig, må länsstyrelsen föran-

därom såframt, då ärendet uppta-

ställa därom såframt, då ärendet

gits på ansökan, sökanden efter an-

upptagits på ansökan, sökanden ef-

maning bestrider kostnaderna för

ter anmaning bestrider kostnaderna

besiktningen. I fall, som avses i

för besiktningen. I fall, som avses i

andra stycket av delta moment, be-

andra styckei av delta moment, be­

stridas koslnaderna av allmänna

stridas kostnaderna av allmänna

medel.

medel.

Över länsstyrelsens beslut i ärende, som avses i detla moment, må klagan icke föras.

Denna lag träder i krafl den 1 januari 1981. Äldre bestämmelser skall dock tillämpas om skattskyldigheten inträtt före den I januari 1982.

8   Förslag till

Lag om ändring i stämpelskattelagen (1964:308)

Härigenom föreskrivs att 4 8 slämpelskaltelagen (1964:308)' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 8 Skatteplikt föreligger icke vid

1)

förvärv från make, om förvärvet sker i syfte all för sammanläggning åstadkomma enhetliga lagfartsförhållanden beträffande makarnas fasta egendom;

2)

förvärv genom byte i den män vederlaget utgöres av annan fasl egendom, om bytet sker för all åstadkomma en lämpligare fastighetsin­delning eller utgör led i ätgärder för jordbrukels eller skogsbmkets yttre rationalisering;

3)

sambruksförenings förvärv genom tillskott från medlem och samfällighetsförenings förvärv enligl 5 8 lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter;

4)

försäkringsbolags förvärv från annat försäkringsbolag i samband med sådant avlal om övertagande av det senare bolagets hela försäkringsbe­stånd, som avses i 295 8 lagen om försäkringsrörelse;

5)

förvärv av järnväg för allmän trafik eller av mark för sådan järnväg;

6)

kommuns eller annan menig-

6) kommuns eller annan menig­hets förvärv av mark, vilken enligt

hets förvärv av mark, vilken enligl fastställd plan skall användas för

fastställd plan skall användas för sådant ändamål som avses i 5 § I

allmän plals, begravningsplats d-

' Lagen omtryckt 1979: 1060. Senasle lydelse av lagens rubrik 1974: 864. 2   Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

18

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

mom, b) eller d) kommunalskatte-     ler sådant ändamål som enligl 2

lagen;

kap.   2 § faslighelslaxeringslagen

(1979:1152) medför alt byggnad kan indelas som vårdbyggnad, bad-, sport- och idrottsanläggning, skolbyggnad, kidturbyggnad, eck­lesiastikbyggnad eller allmän bygg­nad;

7)

förvärv på grund av lagen om räll i vissa fall för nyttjanderättshavare att inlösa under nyttjanderätt upplåtet område;

8)

förvärv av kronojord genom skalleköp eller eljest på grund av skatte­brev;

9)

förvärv av ständig besittningsrätt lill kronohemman eller kronony­bygge, då på grund av förvärvet vinnes inrymning i sådan rätt;

10)

upplåtelse av tomträtt i nybildad fastighet, vars mark fidigare hell eller till övervägande del ingått i fastighet som varit med tomträtt upplåten till samme lomträtlshavare; eller

11)

återgång av fång i fall, där rätt till återvinning föreligger enligt 42 8.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och gäller i fråga om förvärv för vilket skatteplikt inträder efter ikraftträdandet.

9   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxerings­frågor

Härigenom föreskrivs all 1 8 lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

I 8'

Riksskatteverket fär, om del finnes vara av synnerlig vikt för någon, efter ansökan lämna besked på förhand (förhandsbesked) angående viss fråga, som avser sökandens taxering till kommunal inkomstskatt, slallig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, utskiftningsskatl eller ersätt­ningsskatt, ävensom viss fråga rörande tillämpningen av lagen (1951:763) om beräkning av slallig inkomstskatt för ackumulerad inkomst eller i lag givna bestämmelser om uppskov med beskattning av realisationsvinst. Gäller ansökningen fråga om tillämpning av lagen (1980:000) mol skatte­flykt får förhandsbesked meddelas, om det är av vikt för sökanden.

I frägor som avses i första stycket fär förhandsbesked också meddelas, om del finnes vara av vikt för enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning.

' Lydelse av rubriken enligt prop, 1980/81: 17, - Lydelse enligt prop, 1980/81: 17,

Prop. 1980/81:61

19

Nuvarande lydelse

Vad som har sagls i första slyckel första meningen och andra slyckel skall också tillämpas, när ägare till fastighet önskar pä för­hand erhålla besked angående viss fråga, som avser taxering av fas­tigheten. Delsamma gäller den för vilken garantibelopp för fastighet skall tas upp som skattepliktig in­komst enligt bestämmelserna i 47 8 kommunalskatlelagen (1928:370), trots alt han inte är ägare.

Föreslagen lydelse

Vad som har sagts i första slyckel första meningen och andra stycket skall ocksä lillämpas, när ägare till fastighet önskar på för­hand erhålla besked angående viss fråga, som avser taxering av fas­ligheten. Detsamma gäller den för vilken garantibelopp för faslighet skall tas upp som skallepliklig in­komst enligl beslämmelserna i 47 8 kommunalskattelagen (1928:370), trots all han inle är ägare, och. såvitt gäller fastighet som enligt 3 kap. faslighelslaxeringslagen (1979:1152) undantagits från skat­teplikt och egendom för vilken vär­de enligt 7 kap. 16 § nämnda tag inte beslämts. den för vilken, ehuru han inte är ägare, garanlibelopp skulle ha tagits upp om fastigheten varit skatlepliklig dier egendomen åsatts värde.

Om rält att av riksskatteverket erhålla förhandsbesked i fråga rörande mervärdeskatt föreskrivs i lagen (1968:430) om mervärdeskatt.

Denna lag träder i krafl den 1 januari 1981.

10    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 8 lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfas­tighet m.m.' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Fast egendom, som är laxerad som annan fastighet och som vid laxeringen betecknats som hyres­fastighet, får ej utan tillstånd av hy­resnämnd förvärvas genom

1.

köp, byte eller gäva,

2.

tillskoll till bolag eller förening.

Fast egendom, som är laxerad som annan fastighet och som vid taxeringen betecknats som hyres­husenhet, får ej utan tillstånd av hyresnämnd förvärvas genom

Lagen omtryckt 1979:307.

Prop. 1980/81:61

20

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

3.

utdelning eller skifte från bolag eller förening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 8 aktiebolagslagen (1975: 1385). Förvärvstillstånd fordras dock endasl om den kommun där den fasta

egendomen är belägen enligt 3 a 8 första stycket påkallar prövning hos hyresnämnden.

Vad i denna lag sägs om fasl egendom skall gälla även tomträtt. Vad som sägs om lagfart skall, när fråga är om tomträtt, i stället avse inskrivning av förvärv av tomträtt.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981. I fråga om förvärv som skell före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.

11    Förslag till

Lag om bevarande av 1970 års allmänna fastighetsdeklarationer, m.m.

Härigenom föreskrivs följande.

Allmänna fasfighdsdeklaralioner och andra uppgifter som avlämnats lill ledning vid 1970 års allmänna fastighetstaxering skall bevaras för framti­den. Detsamma skall gälla sädan fastighelslaxeringsavi som skall förvaras tillsammans med deklarationen enligl 74 8 iredje stycket taxeringskungö­relsen (1957:513) i dess lydelse enligt kungörelsen (1968:734) om ändring i taxeringskungörelsen.

Beslämmelserna i 50 8 taxeringslagen (1956:623) lillämpas i fräga om förvaring saml tillhandahållande och utlämnande av deklarationer enligt första stycket.

Denna lag träder i kraft dagen efter den dag, dä lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

Prop. 1980/81:61

21

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1980-10-16

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Bu­renstam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Lagrådsremiss med förslag till ändrade regler för inkomstbeskattningen av ägare till s. k. specialbyggnader, m. m.

1    Inledning

Chefen för finansdepartementet bemyndigades den 16 september 1976 att tillkalla en kommitté (Fi 1976:05), 1976 ärs fastighdslaxeringskom-mitté', för att se över reglerna för fastighetstaxeringen.

Kommittén har avlämnat delbetänkandena (SOU 1979:32 och 33) Fas­tighetstaxering 81, (SOU 1979:81) Fastighetstaxering 81 Industribygg­nader, (Ds B 1980:4) Förseningsavgift vid allmän fasfighetstaxering, (Ds B 1980:5) Villabeskallning 81 samt (Ds B 1980:8) Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering, följdändringar m. m. De två första delbetänkandena handlar om frågor av grundläggande betydelse för 1981 års allmänna fastig­hetstaxering.

Dessa betänkanden har lagts till grund för lagstiftning på området (prop. 1979/80:40, SkU 1979/80:17, rskr 1979/80: 121, SFS 1979: 1152-1155 samt prop. 1979/80:86, SkU 1979/80:46, rskr 1979/80:280, SFS 1980:149-150). De frågor som tagits upp i delbetänkandet om villabeskattning anmäler jag denna dag i prop. 1980/81:42.1 de båda ålerslående betänkandena behand­las främst vissa kompletteringar lill de redan antagna taxeringsreglerna. Jag har för avsikt att nu ta upp dessa frågor.

I delbetänkandet om förseningsavgift har kommittén lagt fram förslag om sankfioner mot den som inte i rätt tid fullgör sin deklarationsskyl­dighet. Förslagen har fält dt ganska negativt mottagande och jag är inte

' Regeringsrådet Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, fastighetsrådet Bertil[REDACTED_EFTERNAMN], riksdags­ledamöterna Paul[REDACTED_EFTERNAMN], Stig[REDACTED_EFTERNAMN] och Bo[REDACTED_EFTERNAMN], bitr. skattedirektören Lars[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsledamoten Böfie[REDACTED_EFTERNAMN] samt skattedirektören Ulla Wa-ddl.

Prop. 1980/81:61

22

heller beredd att föreslå alt de läggs lill grund för lagstiftning ulan ytteriiga­re överväganden. Jag avser emellertid alt i ett följande avsnitt något beröra den föreslagna förseningsavgiften.

Delbetänkandel om besvärsregler vid allmän fastighetstaxering innehål­ler förslag som sträcker över flera områden. Därvid berörs vissa frågor som lämpligen bör behandlas av riksdagen under hösten 1980 sä att nya bestämmelser kan träda i krafl den I januari 1981. Jag avser här de delar i betänkandet som rör följdändringar till den nya fastighetstaxeringslagen. En viktig fråga rör inkomstbeskattningen av ägare till specialbyggnader, dvs. sådana byggnader som är undantagna från skatteplikt vid fastighets­taxeringen. Jag avser nu alt ta upp dessa frågor och återkommer senare under året till de återstående. Emellertid vill jag redan nu i ett följande avsnitt någol närmare beröra de övriga frågor som kommittén behandlat.

Till protokollet i detla ärende bör som bilaga 1 fogas en sammanfattning av kommitténs förslag och som bilaga 2 den av kommittén föreslagna lagtexten i dess helhet. Belräffande nu gällande regler samt kommitténs närmare överväganden hänvisas till betänkandet.

Betänkandet har remissbehandlats. Till protokollet i delta ärende bör som bilaga 3 fogas en förteckning över remissinstanserna och en samman­ställning av remissyttrandena i de delar som las upp i lagrädsremissen.

2   Föredragandens överväganden

2.1 Inledande synpunkter

Som jag redan har påpekat tar jag nu bara upp de delar av kommitténs förslag där riksdagsbehandling lämpligen bör ske under innevarande år med hänsyn lill det önskvärda ikraftträdandet. Jag avser här i första hand de följdfrågor som måste lösas på grund av alt den nya fastighetstaxerings-lagen bygger på dt delvis nytt syslem när del gäller alt undanta vissa allmännyttiga fastigheter från skatteplikt. Innan jag går in på dessa frågor villjag försl något beröra övriga delar av kommitténs förslag.

Kommittén har lagt fram förslag som syftar till alt förbättra beslutsun­deriaget vid fastighetstaxeringen saml att öka det allmännas kontrollmöj­ligheter. I denna del utmynnar kommitténs överväganden främst i dt förslag om all bl. a. fasUghelslaxeringsnämnd mot ägarens vilja skall kunna besiktiga en fastighet. Förslagel har fält ell ganska blandat mottagande av remissinstanserna. Även om flertalet av dessa tillstyrker eller lämnar för­slaget utan erinran har det likväl pekats på sä många problem all jag anser ytterligare överväganden nödvändiga innan jag är beredd alt ta ställning.

Vidare har kommittén behandlal en del frågor som rör bl. a. möjligheten att rätta felaktiga taxeringar. Den kanske största ändringen i denna del avser förslagel om att införa nya möjligheter lill besvär i särskild ordning vid fastighetstaxeringen. Delta förslag innebär bl.a. att om en domstol

Prop. 1980/81:61

23

skulle frångå en av riksskatteverket eller länsstyrelse utfärdad anvisning i ett enstaka fall så skulle härigenom en möjlighet öppnas all i särskild ordning ändra även andra ägares fasfighdstaxeringar. Även här har sädan kritik framkommit att ytterligare överväganden är nödvändiga. Jag räknar med att återkomma i denna och den närmast föregående frägan senare under delta år.

1 det tidigare nämnda delbetänkandet (Ds B 1980:4) Förseningsavgift vid allmän fastighetstaxering har kommittén behandlat inle bara sagda avgift utan även frågan om skattetillägg vid fastighetstaxering. Kommittén före­slog emellerfid att bara förseningsavgift skulle införas. I det nu akluella belänkandet (Ds B 1980:8) diskuteras även om inle skattebroltslagen skulle kunna ändras sä att den kom att omfatta även oriktiga uppgifter som lämnats vid fastighetstaxering. De straffbestämmelser m. m. som nu gäller vid fastighetstaxering finns i 18 kap. 30 8 faslighelslaxeringslagen (1979: 1152), FTL. Här kan böter eller fängelse i högsl sex månader kom­ma i fråga om någon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter. Även den som underläteratt lämna allmän fastighetsdeklaration kan komma att bötfällas.

Enligl kommittén bör inte del nuvarande ansvarsområdet för oriktiga uppgifter vidgas. Man betonar emellertid vikten av att nuvarande regler tillämpas sä att överträdelserna i erforderlig omfallning verkligen beivras. Detta resultat bör enligl kommittén kunna näs genom att den nuvarande anmälningsskyldighet till åtal som åvilar laxeringsnämndsordförande, lo­kal skaltemyndighet och skattechef effektiviseras. Anvisningar om della kan enligt kommittén utfärdas av RSV efter samråd med riksåklagaren.

Kommitténs överväganden och förslag i ansvarsfrågorna biträds eller lämnas ulan erinran av de flesta remissinslanser som tagit upp frågan. För egen del är jag av samma uppfattning. Även i fråga om förseningsavgiften kan del ifrågasättas om inle nuvarande sanktionsformer kan anses vara tillfyllest. För dagen är jag emellertid inte beredd alt ta ställning i frågan. Denna bör i stället las upp i samband med kommande ändringar av fastig­hetstaxeringen med utgångspunkt bl.a. i väntade förslag från 1976 års fasUghelstaxenngskommitlé.

De av kommittén framlagda förslagen i fråga om vissa sekretessbestäm­melser kommer jag att la upp i annat sammanhang.

2.2 Följdändringar till fastighetstaxeringslagen

2.2.1 Inkomstbeskattningen av ägare av specialbyggnader, m. m.

Genom tillkomsten av FTL ändrades de regler som anger i vad mån fasligheter skall undantas från skatteplikt. Även om vissa grundläggande principer behållits är olikheterna gentemot den tidigare ordningen tämligen stora. Frågan är nu i vad mån dessa ändringar skall slå igenom vid inkomst­beskattningen där på flera punkter en direkt koppling f.n. föreligger lill skattepliktsreglerna för fastigheter.

Prop. 1980/81:61

24

Enligl 1975 års fastighelslaxeringsregler krävdes för att faslighet skulle undantas frän skatteplikt förutom att den användes på vissl allmännyttigt säll i regel också att den ägdes av stat, kommun, akademi, stiftelse, ideell förening eller annan allmännyttig sammanslutning. Om en fastighet endast delvis användes för ett skatlebefriande ändamål kunde en uppdelning ske i en skattefri och en skattepliktig del.

En direkt effekt av att en faslighet hell eller delvis undantas från skatte­plikt är alt den skattefria delen inte träffats av den kommunala garanliskal-ten.

Skaltepliklsreglerna, som fanns i 5 8 kommunalskatlelagen (1928:370), KL, har nu ersatts av bestämmelser i 3 kap. 2-4 88 FTL.

En väsentlig olikhet mot de äldre skaltefrihelsreglerna är alt man nu infört en övervägandeprincip. Denna princip innebär alt det ändamål blir avgörande för vilket fastigheten används lill mer än hälften. En fastighet skall numera vid fastighetstaxering hänföras till antingen den skattefria eller den skattepliktiga sektorn. Någon uppdelning skall alltså inle längre ske i detla sammanhang. En annan nyhet är all det s. k. ägarkravd formellt fått minskad betydelse. En fasfighet kan undantas från skatteplikt av tre olika skäl. Enligl 3 kap. 2 8 FTL undantas frän skatteplikt alllid special­byggnad med tillhörande mark. Med specialbyggnad avses byggnad som till övervägande del används för vissa i 2 kap. 2 8 FTL särskilt angivna ändamål. Del är här fråga om byggnader som används för allmänna eller eljest allmännyttiga ändamål (försvarsbyggnad, reningsanläggning, vård­byggnad, idrottsanläggning, skolbyggnad m. m.). Med ell undantag saknar det betydelse vem som äger byggnaden.

Från skatteplikt undantas enligl 3 kap. 3 8 FTL även ekonomibyggnad, åkermark m. m. om fastigheten lill övervägande del används för vissa verksamheter som bedrivs i vårdbyggnad eller skolbyggnad.

Slutligen gäller enligt 3 kap. 4 § FTL undantag från skatteplikt för byggnad som ägs och till övervägande del används av vissa allmännyttiga organisationer i deras verksamhei som sådan. Här finns alltså ett ägarkrav.

En skattefri faslighet åsätts ingel taxeringsvärde. Som nämnl utgår inte heller någon kommunal garantiskatt.

Skaltepliklsreglerna vid fastighetstaxeringen har även återverkat på in­komstbeskattningen. 1 54 8 d) KL föreskrivs att ägare av sådan fastighet som avses 15 8 1 mom. a)-f) och h)-i) är frikallad från skattskyldighet för inkomst av fastigheten genom dess användning för ändamål som avses i nämnda moment. Liknande bestämmelser finns vid den statliga inkomsl-och förmögenhetsbeskattningen. Även vid inkomsttaxeringen av berörda fastighetsägare kan i förekommande fall en uppdelning ske så att en viss del av en faslighetsinkomst blir skattefri och en annan del skattepliktig (proportioneringsprincipen). För vissa ägare gäller dock att en inkomst skall vara antingen i sin helhet skattepliktig eller skattefri. Så är fallet med de ideella föreningarna.

Prop. 1980/81:61

25

Den övervägandeprincip som alltså numera gäller enligl FTL har kom­mittén inte velat införa för inkomsttaxeringens vidkommande. I stället föreslås alt nuvarande proportioneringsprincip skall gälla i viss utsträck­ning även i fortsättningen. Närmare bestämt innebär kommitténs förslag, som intagits i 54 8 d) KL, följande.

Ägare av fastighet med specialbyggnad befrias från skattskyldighet så­vitt avser fastighetsinkomster från den allmännyttiga verksamheten. Un­dantag har gjorts för inkomster av kommunikalionsverksamhd, distribu­tionsverksamhet eller reningsverksamhet.

För ägare av fastighet som avses i 3 kap. 4 8 FTL föreslås skattefrihet för faslighdsinkomster på grund av fastighetens användning i den allmän­nyttiga verksamheten. Det är fråga om fastigheter som tillhör ideella för­eningar, vissa närmare angivna stiftelser och andra allmännyttiga organisa­tioner.

Gemensamt för dessa båda grupper är alltså att fastigheten till övervä­gande del används för något allmännyttigt ändamål. Skulle i detla fall det finnas faslighetsinkomster av annat slag är dessa skattepliktiga och den tidigare nämnda proportioneringen måsle dä göras. Om fastigheten inle till övervägande del används för aUmännytfigt ändamål föreligger oinskränkt skattskyldighet för hela fastighdsinkomsten.

Detta innebär med hänsyn till alt övervägandeprincipen införts vid skal-tepliktsbedömningen, alt del fidigare faktiska sambandet mellan fastighets­taxering och inkomsttaxering inte längre kan fungera. Taxeringsnämnden mäste alltså vid inkomsttaxeringen årligen fastställa hur stor del av för­värvskällan som används i den allmännyttiga resp. den kommersiella verk­samheten för att pä del sättet få en fördelningsgrund för t.ex. allmänna fastighetskostnader och värdeminskningsavdrag.

Proportioneringsprincipen skall emellertid liksom f. n. inte omfatta ideell förenings skattskyldighet. Här skall antingen föreligga skattskyldighet för fastighelsinkomsten i sin helhet eller ocksä är skattefriheten total. 1 denna del föreslär kommittén ingen ändring i gällande rätt.

Förslaget innebär vidare att slopandet av ägarkravel vid fastighetstaxe­ringen skall slå igenom. Någon ägarbegränsning görs således inle när det gäller möjligheten att frikallas från skyldighet att utge inkomstskatt. Där­emol skall enligt förslaget skattefriheten endasl gälla inkomst frän en av ägaren själv bedriven allmännyttig verksamhet.

De remissinstanser som närmare behandlat den nu redovisade delen av kommitténs förslag är genomgående ganska kritiska. En del menar att den föreslagna proportioneringen av inkomsler blir svår att hanlera för skalle­myndigheterna sedan man upphävt den tidigare uppdelningen vid faslig-hetstaxeringen. Kritik framförs också mot de tröskeleffekter som följer av övervägandeprincipen; används bara 49% för dt allmännyttigt ändamål inträder oinskränkt skattskyldighet men används 51 % på det sätlet så är skattskyldigheten begränsad. Kritik riktas även mot kommitténs förslag i

Prop. 1980/81:61

26

andra hänseenden, bl.a. i fråga om effekterna av skattefrihet vid t.ex. förmögenhetsbeskattningen.

För egen del villjag redovisa följande överväganden.

De förslag som kommittén nu har lagt fram i fråga om inkomstbeskatt­ningen måsle självfallet sättas i samband med andra skatteregler. Jag tänker därvid inte bara på de nyligen antagna faslighelstaxeringsreglerna utan även på hur inkomstbeskattningen i dag är utformad för olika ägarka­legorier som typiskt sell kan vara ägare till sädana byggnader där skattefri­het kan komma i fråga.

Jag vill då först erinra om en del av de överväganden som gjordes i samband med tillkomslen av FTL. Därvid diskuterades noga vilka för- och nackdelar som var förknippade med de då gällande faslighetstaxeringsreg-lerna som möjliggjorde en uppdelning på en skaUefri resp. skattepliktig del. Den av kommittén då föreslagna övergängen till en övervägandeprin­cip vid fastighetstaxeringen godtogs eller lämnades utan erinran av flertalet remissinstanser. Inte minst skulle förslagel medföra förenklingar i taxe­ringsarbelet och leda till färre tvister vid fasfighetstaxeringen mellan de skattskyldiga och myndigheterna än de dåvarande uppdelningsreglerna. Det antogs vidare alt förslagel många gånger skulle vara till fördel för de skattskyldiga. De fastigheter där skattefrihet skulle kunna komma i fräga torde nämligen regelmässigt vara sådana att det användningssätt som skulle kunna motivera skattefrihet dominerade.

Enligt min mening har knappast något framkommit som skulle lyda på att den nu nämnda principen för fastighetstaxeringens vidkommande inte skulle vara ändamålsenlig. Den måste därför bilda en utgångspunkt för de ändringar som kan komma i fråga.

Jag vill därefter beröra ett annat skatteavsnitt som också inverkar pä de framlida inkomstskattereglerna i förevarande delar. Jag syftar därvid på reglerna för de ideella föreningarnas skattskyldighet. Denna kategori be­rörs i och för sig inle av de förslag som kommittén nu har lagt fram men hår har riksdagen tidigare i år infört regler som innebär all övervägandeprinci­pen i denna del redan godtagits vid inkomsttaxeringen för denna gmpp.

Sådan ideell förening som avses i 53 § I mom. e) KL samt punkl 9 av anvisningarna lill defia lagrum åtnjuter enligt 54 8 i) KL saml punkt 4 av anvisningarna lill nämnda lagrum skattefrihet för inkomst av faslighet under vissa förutsättningar. 1 korthet har reglerna följande innebörd.

För att skattdäUnader skall medges krävs bl. a. att den ideella förening­en ägnar sig ät allmännyUig verksamhet (religiös, välgörande, social, poli­tisk, konstnärlig, idrottslig, kulturell). Genom lagstiftning 1977 (prop. 1976/ 77:135, SkU 1976/77:45, rskr 1976/77:323, SFS 1977:572) infördes en enhdlighdsprincip såvitt gällde beskattningen av dessa föreningars fas­lighets- och rörelseinkomster. De skulle vara antingen i sin helhet skatte­fria eller fullt ul skaUskyldiga. Den huvudsakliga inriktningen av verksam­heten skulle bli avgörande. Ullrycket huvudsakligen lorde innebära ett

Prop. 1980/81:61

27

krav på alt omkring 75-80% av verksamheten avsett den allmännyttiga delen. Genom riksdagsbeslutet tidigare i år (SkU 1979/80:51, rskr 1979/ 80:351, SFS 1980:342) utvidgades nämnda föreningars skaUefrihet. Ge­nom ett fillägg till punkt 4 av anvisningarna till 54 8 KL frikallades de nämligen från skattskyldighet för inkomst av sådan faslighet som tillhörde föreningen och som lill övervägande del användes i föreningsverksamhe­ten som sådan.

För de nu angivna ideella föreningarna gäller alltsä vid inkomsttaxering­en bl. a. dels alt de är antingen skattefria eller skattskyldiga för rörelse- och faslighetsinkomster dels att övervägandeprincipen lillämpas i fråga om de egentliga föreningsfastigheterna. Även de nu beskrivna reglerna har vuxit fram mol bakgmnd av önskemål om att slippa uppdelningar mellan skalle­frihet och skatteplikt och likaså har en utgångspunkt varit att de nya reglerna regelmässigt skulle vara lill de skattskyldigas fördel. Inte heller i dessa delar är det enligt min mening motiverat alt föreslå några ändringar. Med ett mindre undantag berör alltså mina förslag inle de nu angivna ideella föreningarna.

De nu redovisade förhållandena leder enligt min mening till att en över­vägandeprincip i så måtto bör införas även vid inkomsttaxeringen all olika regler får accepteras beroende pä hur fastigheten används. Det kan visser­ligen sägas att en sådan princip kan resultera i alt tämligen likartade fall kan komma alt behandlas olika. Så skulle t. ex. bli fallet när den allmännyt­tiga och den kommersiella användningen av en fastighet är av ungefär samma omfattning. Nu finns del emellertid anledning anta alt della inle är en särskill vanlig situation ulan alt del i ställd regelmässigt förhäller sig så alt dd ena eller del andra användningssättet dominerar. Del är då enligt min mening möjligt alt ha olika regler som anpassats lill den dominerande användningen i del enskilda fallet.

Jag vill dä först ta upp frågan om sädana fastigheter som inle lill övervä­gande del används för ell ändamål som skulle kunna mofivera skaltefrihd. För dessa fall innebär kommiiiéns förslag all faslighetsinkomsterna i sin helhet skall vara skalteplikliga. 1 denna del överensstämmer förslaget med vad som redan gäller för de ideella föreningarnas faslighetsinkomster. Jag föreslår alt kommitténs förslag genomförs.

För de fall där en faslighet till övervägande del används för ett allmän­nyttigt ändamål föreslår kommittén däremol all en uppdelning skall göras. Skattefrihet föreslås bara för sådana faslighetsinkomster som härrör från den allmännyttiga delen. Övriga faslighetsinkomster skall däremol beskal­las på vanligt sätt. En ytterligare begränsning ligger i kravet på all ägaren själv skall bedriva verksamheten.

I denna del har kritiken tagit sikte på svårigheterna all i del prakfiska arbetel avgöra vilka inkomster som skall anses vara av det ena eller andra slaget. Framför allt uppdelningen på utgiftssidan anges kunna bli besvärlig, t. ex. i fräga om sädana koslnader som kan sägas mer knyta an till fastighe-

Prop. 1980/81:61

28

ten som sädan (värdeminskningsavdrag, vissa räntor) än lill olika slag av verksamheter. En anledning lill de nämnda svårigheterna anges vara all man inle längre kommer alt ha tillgång lill den uppdelning pä olika värden som kan ha åsatts vid fastighetstaxeringen när en fastighet är delvis skatte­fri och delvis skatlepliklig.

En väg ur de nämnda svårigheterna skulle självfallet vara alt när den allmännyttiga användningen överväger införa full skaUefrihet. dvs. även här anta den princip som gäller för de ideella föreningarna. Del kan förvisso antas att åtskilliga av de fastigheter som skulle beröras ägs av sådana juridiska personer där dt mycket betydande allmännyttigt inslag finns. Men ägarbilden är trots allt betydligt mer splittrad här och har inle den ganska enhetliga karaktär som kännetecknar de ideella föreningarna. Jag är därför inle beredd att nu frångå kommitténs förslag. Frägan bör emellertid tas upp till förnyad prövning när närmare erfarenheter vunnits av reglernas praktiska tillämpning. Eftersom en stor del av hithörande fastigheter ägs av stiftelser är det också anledning all avvakta resultatet av stiftelseulredningens (Ju 1975:01) pågående arbete.

Olägenheterna av den föreslagna uppdelningen skall inte heller överdri­vas. Del saknas anledning att anta annat än all inkomsterna från de skattefria fastigheterna normall är av sådan natur all de inle skall beskat­tas. Alt en uppdelning skall ske fär förmodas tillhöra ovanligheten. En uppdelning lorde bli ovanlig i framför allt de fall som kommittén tagit upp i 548 d) 1 KL. Dd är här fråga om specialbyggnader och dessa kan som förslaget är utformat knappast användas på alltför skiftande sätt. Nägra fall där så skulle kunna ske har i förslaget undantagils från inkomslskattefrihel och jag tänker dä främst pä kommunikationsbyggnader. För sådana faslig­heter som avses i 3 kap. 4 8 FTL har kommittén föreslagit skattefrihet för inkomster som uppkommil genom alt faslighden använls i organisafionens eller sammanslulningens verksamhei som sådan. Även här bör del normall gå att utskilja vad som kan sägas ligga vid sidan om den allmännyttiga delen. Detta bör rimligen gå all få fram med ledning av bokföringen. I själva verket innebär kommitténs förslag inte så djupgående ändringar i förhällande till vad som nu gäller att taxeringsnämnderna ställs inför helt nya problem. Även om den uppdelning som tidigare sketl vid fastighetstax­eringen på skattefri resp. skattepliktig del kunnat tjäna till ledning för en motsvarande uppdelning vid inkomsttaxeringen får man inte bortse från all delta är något som har karaktär av hjälpregel. Det finns alltså inte heller i dag något absolut band mellan faslighets- och inkomsttaxering. Mol denna bakgrund är jag inle heller beredd alt biträda de önskemål som framförts om rätt till särskilt uppskaltningsvärde för att tjäna som underlag vid inkomsttaxeringen. Jag återkommer strax lill dessa frågor. Jag vill ocksä betona att dd inte skall vara nödvändigt all varje är ingående undersöka efter vilka normer en fördelning skall ske. Om det inle har inträffat några mer genomgripande förändringar i en faslighets användningssätt mellan två är torde föregående ärs fördelning kunna begagnas igen.

Prop. 1980/81:61

29

Jag föreslär att kommitténs förslag genomförs. De nya reglerna bör las in 154 8 d) KL och 7 8 h) lagen (1947:576) om slallig inkomstskall, SIL. Milt förslag innebär emellertid vissa i huvudsak redaktionella ändringar i förhål­lande till kommitténs förslag. I del föregående nämnde jag alt de ideella föreningarnas inkomstbeskattning inle berördes av de nu diskuterade änd­ringarna. Jag vill dock nämna all del kan tänkas att en ideell förening undanlagsvis kan äga en sådan fastighet som avses i 3 kap. 2 eller 3 8 FTL men som inle används i föreningsverksamheten som sädan och inle heller har en naturlig anknytning lill densamma. Inkomster från en sädan fastig­het bör dä behandlas enligt 54 8 d) I och 2 KL. Della påkallar en ändring i punkl 4 av anvisningarna till 54 8 KL.

Jag övergår nu till att behandla förmögenhetsbeskattningen av de icke skattepliktiga fastigheterna.

F. n. gäller alt fastigheter, som undantagils från skatteplikt enligt 5 8 KL, inte skall tas upp som tillgång vid förmögenhetstaxeringen (3 8 2 mom. j) lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskall, SFL). Induslritillbehör enligt 2 kap. 3 8 jordabalken, JB, omfattas emellertid generellt av förmö­genhetsskatteplikt. De fastigheter som kunde undantas från skatteplikt enligl 5 8 KL var nästan alltid sådana vars ägare inle var skattskyldiga till förmögenhetsskatt. Genom tillkomslen av FTL har här en viss förskjut­ning skett så att skattefria fastigheter i större utsträckning kan ha ägare som är skyldiga att erlägga förmögenhetsskatt.

Kommittén har föreslagit alt skattefri fastighet som tillhör fysisk person och annan skattskyldig som avses 168 1 mom. första slyckel a)-c) SFL, dvs. i princip alla till förmögenhetsskatt skattskyldiga rättssubjekt, nor­malt skall tas upp som skattepliktig tillgång vid förmögenhetstaxeringen. För alt en skalteskärpning jämfört med nuläget inle skall inträda föreslår kommittén dock att de fastighetstyper som nu generellt utgör skattefri tillgång vid förmögenhetstaxeringen också i fortsättningen skall vara det. Detta gäller kommunikationsbyggnad, distributionsbyggnad, reningsan­läggning, kulturbyggnad och ecklesiaslikbyggnad som avses i 2 kap. FTL jämle därtill hörande tomtmark, övrig mark och markanläggning. Enligt förslaget skall industritillbehören enligl 2 kap. 3 8 JB liksom f. n. alltid tas upp som tillgäng.

Eftersom något taxeringsvärde inle kommer alt åsättas de skattefria fastigheterna föreslår kommittén all en möjlighel införs all fastställa ett värde på skattefri fastighet som skall upptas som tillgång vid förmögen­hetsberäkningen. Värderingen skall enligl förslagel ske enligt de av kom­mittén föreslagna reglerna om åsättande av särskilt uppskaltningsvärde för fastighet.

Den av kommittén föreslagna behandlingen av de skattefria fastighe­terna vid förmögenhetsbeskattningen har kritiserats pä sina håll, inte minsl då på grund av sättet för alt bestämma värdet.

Jag kan i och för sig dela kommitténs betänkligheter inför tanken att frän

Prop. 1980/81:61

30

förmögenhetsbeskattning undanta de fasligheter som bedömts vara icke skattepliktiga vid fastighetstaxeringen. Hithörande fastigheter kan på grund av ägarkravels slopande vid fastighetstaxeringen för framtiden kom­ma att innehas även av sådan skaltskyldig som har alt eriägga förmögen­hetsskatt. Jag är emellertid likväl tveksam om den föreslagna lösningen är den lämpligaste.

För alt kommitténs förslag skall kunna lillämpas måste det tillskapas något annat värde i slällel för taxeringsvärdet och här har kommittén tänkt sig att lagen (1971: 171) om särskill uppskaltningsvärde på fastighet, Lsuf, skulle komma till användning. Jag återkommer senare (avsnitt 2.2.2.1) till vissa särskilda frägor angående Lsuf. I denna del har flera remissinstanser uttalat tvekan och ifrågasatt om den myndighet - länsstyrelsen - som skall handha det föreslagna värderingsförfarandet verkligen har erforder­liga resurser för detla. Mer allvarliga är emellertid enligt min mening de närmare effeklerna av del föreslagna värderingsförfarandet. Även om vär­deringen skall ske efter de normer - med undantag för beskaffenhdslid-punkten som skall gälla vid fastighetstaxering har en del opraktiska avvikelser i förslagel i förhällande lill FTL bedömts nödvändiga. Kommit­tén har ansett att anledning saknas att införa någon besvärsrält över länsstyrelsens beslul. För att några rättsförluster inle skall behöva uppstä i skattesammanhang bör enligl kommittén i slällel föreskrivas all del sär­skilda uppskatlningsvärdd skall vara endast lill ledning vid beslämmande av skatt eller taxering. Vidare innebär förslaget att avgift skall utgå om inte staten har ansökt om värdering.

Med tanke pä all del föreslagna värderingsförfarandet inle kan sägas få den stabilitet som jag anser vara önskvärd i detla sammanhang vill jag föreslå en annan lösning på förmögenhetsskaltefrågan.

Även om de nya skattefrihetsreglerna medför en viss utvidgning av ägarkretsen är likväl läget alltjämt det all endasl dl fåtal av dessa kan förmodas vara skyldiga alt betala förmögenhetsskatt. Å andra sidan kan ell generellt undantagande av skattefria fasligheter från förmögenhetsbeskatt­ningen missbmkas i enstaka fall. Jag föreslär därför den förändringen alt skattefria fastigheter visserligen generellt undantas från förmögenhetsbe­skattningen men all samlidigl skatteavdrag vägras för skuld som avser kapital som nedlagts i fastigheten. Mina förslag föranleder ändringar i 3 § 2 mom. j) och 5 8 SFL.

1 fråga om arvs- och gåvobeskatlningen får andra bedömningar göras. Enligt min mening saknas det anledning att undanta skattefria fasligheter frän skatteplikt enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, AGL.

För det första är arvs- och gåvoskatterna - till skillnad från förmögen­hetsskatten - av engångsnatur. Detta betyder bl.a. att en arvs- och gävo-skattefrihet för skattefria fastigheter skulle kunna inbjuda lill missbruk. Anlag alt en specialbyggnad ges bort och då ulan gåvobeskallning. Kort tid efter gåvan ändras faslighetens användningssäll sä att den skall indelas

Prop. 1980/81:61

31

som skallepliklig. Utan särskilda regler kan då ingen gåvoskatt uttas. Till bilden hör också att om del vid förmögenhetsbeskattningen torde vara få fall där en beskattning skulle bli aktuell så bör det vara ännu ovanligare att en skattefri fastighet skulle utgöra tillgäng i dl dödsbo. Jag föreslår alltså inga undantagsregler för skattefria fasligheter vid arvs- eller gåvobeskatl­ningen. Avslutningsvis villjag påpeka alt vad jag nu har sagt inle innebär några ändringar i den gåvoskatlefrihel som redan gäller för gåvor till allmännyttiga ändamål.

2.2.2 Övriga följdändringar

Jag har i del föregående behandlat hur inkomstbeskattningen bör ske i fräga om inkomsler frän fastigheter där skallefrihet för fastigheten kan komma i fråga enligt FTL. 1 det följande avser jag att la upp andra frägor som hänger samman med att fastighetstaxeringsbeslämmdserna ändrats genom tillkomsten av FTL. Till stor del är det fråga om att ändra definitio­ner eller liknande. I tydlighetens intresse berör jag även sädana avsnitt i FTL som i och för sig inte föranleder ändringar på annat håll. Framställ­ningen bygger på FTL:s kapitelindelning.

2.2.2.1 Faslighetstaxeringslagen, 1 kap. Inledande bestämmelser

1 kap. FTL innehåller bestämmelser av mera allmän belydelse för fas­tighetstaxeringen, såsom i vilka frågor beslut skall fallas, vad som menas med laxeringsår, faslighet och ägare saml vad som är all anse som beskaf-fenhetslidpunkl. Beslämmelserna överensstämmer i stort med gällande ordning. Del finns emellertid ell betydelsefullt undantag och del gäller vilka fastigheter som skall åsättas taxeringsvärde. Denna fråga har jag emellertid redan behandlal i avsnitt 2.2.1 såvitt gäller förhällandet till inkomstbeskattningen.

Enligt 1 kap. 1 8 FTL skall taxeringsvärde inle åsättas fastighet som enligt 3 kap. FTL skall undantas från skatteplikt.

Kommittén som pekar på alt taxeringsvärde fortfarande används i olika andra sammanhang, anser att i en del fall den slopade värderingen i samband med fasfighetstaxeringen kan behöva ersättas med en särskild expertvärdering eller liknande. Enligl kommitténs mening är del i dessa fall främst frän hkformighetssynpunkl mest lämpligt med dl officiellt vär­deringsförfarande och värderingsutlåtande.

Enligl kommittén bör lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på faslighet, Lsuf, ges ett vidgat tillämpningsområde. F.n. fär den bara tillämpas under den löpande taxeringsperioden vid vissa angivna former av förändring efler senasle fasfighetstaxering. Kommittén anser att dd ökade behovet av särskild värdering, som föranletts av de nya skattepliktsreg­lerna, bör tillgodoses genom att möjlighet tillskapas att åsätla skattefri fastighet särskilt uppskattnings värde. Däremot har kommittén inte ansett det lämpligt att ytterligare utvidga tillämpningsområdet lill att omfatta

Prop. 1980/81:61

32

även egendom som enligl 7 kap. 16 8 FTL inle skall värderas. Förslagel innebär alt lagen görs tili en "baslag" till vilken annan lagstiftning kan hänvisa i den mån behov föreligger aU få eU officiellt värderingsullåtande för fastighet. 1 lagen skall inle längre anges för vilkel eller vilka ändamål värdel fastställs. Förslaget innebär ingen ändring i fräga om värderingen, utan den skall liksom f. n. ske efter fastighelslaxeringsregler. När det gäller beskaffenhdstidpunklen föreslås att en möjlighet införs att tillämpa annan fidpunkt än den då uppskaUningen sker. Enligl förslagel skall samma ägarbegrepp gälla som vid fastighetstaxeringen. Möjlighet bör dock finnas t. ex. för taxeringsnämnd aU vid förmögenhetstaxeringen påkalla åsättande av särskilt uppskattningsvärde. Mot bakgrund härav föreslår kommiUén att även annan än ägare får påkalla särskild värdering. En förutsättning bör dock enligt kommittén vara att del i lagstiftningen på del område där uppskauningsförslagel skall användas, direki föreskrivs aU annan än ägaren fär påkalla värdering. De formella rutinerna kring ansökan m. m. föreslås i stort följa FTL:s regler. Ägarens uppgiftsskyldighet föreslås få i huvudsak samma innebörd oavsett vem som påkallar åsättande av särskilt uppskattningsvärde. Kommittén anser all anledning saknas alt nu införa någon besvärsrätt över länsstyrelsens beslul. För att några rättsförluster inte skall behöva uppslå i skaUesammanhang bör enligl kommittén i berörd lagstiftning föreskrivas att det särskilda uppskattningsvärdet skall vara endast fill ledning vid bestämmande av skatt eller taxering. Förslaget innebär vidare all när staten är sökande skall inte avgift ulgå. I övrigt föresläs i huvudsak endasl redakfionella ändringar i lagen.

Förslagel har godtagils eller lämnats ulan erinran av flerlalel av remiss­instanserna. Några remissinslanser är kritiska mot förslagel. Bl.a. berörs länsstyrelsens resurser för de föreslagna tillkommande arbetsuppgifterna. Några remissinslanser påpekar att förslagel innebär att ny värdering måsle göras varje år och ifrågasätter om inle ett åsaU uppskattningsvärde kan godtas vid flera års taxeringar. Kritik framförs mot förslaget all inle låta skattefriheten slå igenom vid förmögenhetsbeskattningen, varvid särskilt uppskattningsvärde på fastighet vid förmögenhetsbeskattningen inte skulle behövas. Vidare framförs synpunkter om alt rätt all påkalla uppskaltnings­värde bör föreligga även vid inkomsttaxeringen om förslagel i fråga om inkomstbeskattning genomförs. Några remissinstanser anser att även taxeringsinlendenl vid förmögenhetsbeskattningen bör ha räll att påkalla åsättande av särskilt taxeringsvärde. Någon remissinstans anser aU ägare som ansöker om värdering vid förmögenhetsbeskattning bör befrias från

avgift.

Jag har fidigare (avsniu 2.2.1) föreslagit au fastighet, som enligt 3 kap. FTL har undantagils från skatteplikt, inte skall upptas som tillgång vid förmögenhetstaxeringen. Detta innebär alt en stor del av de erinringar som framförts under remissbehandlingen inte längre är aktuella. Lsuf kommer emellertid fortfarande att behövas för sitt hittillsvarande ändamål. De nya

Prop. 1980/81:61

33

skattepliktsreglerna kommer också att öka behovet av särskild värdering. Lagens tillämpningsområde bör därför utvidgas något. Jag har tidigare föreslagit att fastighet, som enligt 3 kap. FTL är undantagen från skatte­plikt, inte skall tas upp som tillgång vid förmögenhetstaxeringen. Detla medför att det knappast finns anledning att i och för sig vidga den krets som kan ansöka om särskild värdering. Liksom hittills bör fastighetsägare och därmed jämställda få göra detta. Denna krets bör emellertid bestäm­mas med utgängspunkt i 47 8 KL. Reglerna bör utformas så alt även ägare av icke skattepliktiga fasligheter omfattas. Jag föreslår även vissa redak­fionella ändringar.

För beslut om äsatt värde utgår avgift med 300 kr. om det uppskattade värdet inte överstiger 200000 kr. och i annat fall med 600 kr. Dessa belopp har gällt sedan lagens ikraftträdande den I juli 1971. Jag föreslår att dessa avgifter höjs till 500 resp. 1 000 kr.

Frågan humvida Lsuf bör tillämpas vid inkomstbeskattningen har jag berört i det föregående (avsnitt 2.2.1).

I lagen (1933:359) angående vad med faslighets taxeringsvärde i vissa faU skaU förslås anges alt del s. k. preliminära taxeringsvärdet i vissa fall skall ersätta det "riktiga" taxeringsvärdet. Kommittén föreslår vissa re­daktionella följdändringar i lagen. Dessa betingas av kommitténs förslag till utvidgning av Lsuf och till förslaget alt beteckningen preliminärt taxe­ringsvärde skall utgå ur Lsuf.

Förslaget har inte mött någon kritik av remissinstanserna och jag anslu­ter mig fill detsamma.

Vid arvs- och gåvobeskatlningen finns regler för värderingen av fastig­het i 22 8 AGL. Enligt huvudregeln skall fastighet tas upp till taxeringsvär­det året före det år då skattskyldigheten inträder. I vissa i 22 8 2 mom. AGL angivna situafioner skall emellertid fastighet åsättas ell särskilt värde av länsstyrelsen. Detta gäller dels faslighet som saknar taxeringsvärde, dels fastighet vars beskaffenhet på ett eller annat sätt förändrats och dels fastighet, vars användning undergått väsentlig förändring. 22 8 2 mom. AGL innehåller viss hänvisning lill KL angående gmnderna för fastighets­taxering. Enligt kommittén föranleder inte FTL några sakliga ändringar i nämnda lagmm. Däremot föreslår kommittén en redaktionell ändring avse­ende hänvisningen till var gmnderna för fastighetstaxering återfinns. En­ligt förslaget skall ändringarna träda i kraft den 1 januari 1981. Äldre bestämmelser skall dock tillämpas om skattskyldigheten inträtt före den 1 januari 1982.

Jag biträder även här kommitténs förslag. Enligt 22 8 2 mom. Iredje styckei AGL åligger det skaltskyldig, boutredningsman eller testaments­exekutör alt ansöka om åsättande av värde lill ledning för arvsskattens bestämmande. Beskattningsmyndighelen får enligt 67 8 AGL förelägga vite för att förmå dessa personer alt fullgöra ansökningsskyldigheten. Jag anser alt denna möjlighel bör vara tillräcklig för att ansökningsskyldighe-

3    Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

34

ten skall fullgöras och är därför inle beredd all biträda önskemål som framförts under remissbehandlingen om att även beskattningsmyndighet skall ha rätt att göra sådan ansökan.

Med anledning av vad kammarkollegiet har uttalat i sitl remissyttrande villjag ta upp en speciell fråga. Om en fastighet förvärvas genom arv eller gåva under ett är när allmän fastighetstaxering äger rum och efter det att taxeringsarbelet avslutats skall enligt praxis, om taxeringsvärde inle finns åsätt för närmast föregående år, dd värde gälla som åsatts vid allmänna fasfighetstaxeringen. Kammarkollegiet har nu uttryckt önskemål om att 1981 års taxeringsvärde regelmässigt skulle kunna fillämpas vid förvärv under 1981 i de fall taxeringsvärde saknas för nästföregående år. Härige­nom skulle del särskilda värderingsförfarandet enligt 22 8 2 mom. Iredje stycket AGL inte behöva tillgripas. Jag är emellertid inte beredd att biträda detta förslag som innebär att man för vissa förvärv under är när allmän fastighetstaxering äger rum skulle komma alt tillämpa ett värde som inle var känt vid förvärvslidpunkten.

2.2.2.2 F'astighetslaxeringslagen, 2 kap. Indelning av byggnader och mark

Vid faslighetslaxeringen är del av slor vikt att få fram grupper av egendom som har likartade egenskaper och som bör värderas efter enhet­liga regler. Den klassificering av byggnader och mark som görs vid fastig­hetstaxeringen syftar främst till just en sådan gruppindelning av egendo­men. Ell annat önskemål är att fastighetstaxeringens klassificeringssystem skall samordnas med annan lagsfiftning och stafistikframställning där likar-lade begreppsbestämningar kommer lill användning. Som exempel på an­nan lagstiftning som anpassats lill fasfighetstaxeringens klassificeringssy­stem kan nämnas lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet och dess tillämpningsföreskrifter (1975:1139). De grundläggande klassificeringsbe-slämmdserna finns numera i FTL.

Alla byggnader och all mark skall enligt FTL som en första åtgärd i taxeringsarbelet indelas i olika byggnadstyper och ägoslag. Denna indel­ning ligger sedan till grund för beslul i fråga om skatteplikt, taxeringsenhet och beskattningsnatur. Den materiella innebörden av de olika byggnadsty­perna har förändrats. Som exempel kan nämnas att hotell och restauranger som tidigare indelats som induslrifaslighd i fortsättningen skall hänföras lill hyreshus. Gruppen specialbyggnader, som tidigare var en restgmpp, skall enligt FTL omfatta endast byggnader vars användningssätt motiverar att fasligheten undantas från skatteplikt.

Kommittén anser, med undantag för stämpdskatidagen (1964:308), SL, alt reglerna om indelning av byggnader och mark inte direki föranleder följdändringar i annan lagsfiftning.

Enligt 4 8 6) SL är kommuns eller annan menighets förvärv av mark som enligt faslslälld plan skall användas för vissa ändamål undantagna från stämpelskalteplikt. Bestämmelsen hänvisar i fräga om ändamålen till 5 8 1

Prop. 1980/81:61

35

mom. b) eller d) KL, som upphävts genom tillkomsten av FTL. Frän skatteplikt undantas enligt nu gällande bestämmelser markförvärv för all­männa platser, begravningsplatser, allmän styrelse eller förvaltning, kul­turvård eller rättsvärd, ordning eller säkerhet, barnavård, sundhetsvård, religionsvård eller undervisning saml åldringsvärd.

Kommittén har efler samråd under hand med stämpelskatleutredningen (B 1977:06) föreslagit en viss utvidgning av de slämpelskatlefria markför­värven. Enligt förslaget kommer friheten från stämpelskatt all omfatta markförvärv som sker för bl.a. vissa kommersiella ändamål som enligt FTL kan motivera att byggnad indelas som l.ex. bad-, sport- och idrotts­anläggning eller kulturbyggnad. Slämpelskaltefriheten kommer alltså alt bli vidsträcktare än enligt gällande regler. Ändringarna skall enligl försla­get gälla markförvärv som skett efter ikraftträdandel den 1 januari 1981.

Förslaget har godtagits eller lämnats utan erinran av de flesta remissin­stanserna. Stämpelskatleutredningen motsätter sig inle förslaget men för­utskickar att dess fortsalla arbete kan leda till att bestämmelsen får en annan utformning än den av kommittén föreslagna. Kammarkollegiet an­ser alt lydelsen av den föreslagna övergångsbestämmelsen skulle medföra all, om efter 1981 års ingång lagfart söks pä förvärv som skell före denna tidpunkl av sådan allmän mark som avses 14 8 6) SL, sä finns inle slöd för skattefrihet. Detla sammanhänger enligt kollegiet med utformningen av övergångsbestämmelserna lill FTL som bl. a. innebär att 5 8 KL upphörde alt gälla vid utgången av år 1979.

Jag vill i detla sammanhang nämna följande. Jag delar kommitténs uppfattning alt del nu inle finns anledning all komplicera reglerna alltför mycket och därmed försvåra stämpelskatteulredningens forlsalta utred­ningsarbete. Jag biträder således kommitténs förslag till utvidgning av de stämpelskattefria markförvärven.

Som kammarkollegiet har påpekat skulle, med föreslagen lydelse av övergångsbestämmelsen, skattefrihet inte komma att föreligga i vissa fall för allmän mark som avses i nuvarande lydelse av 4 8 6) SL. Denna effekt har inte åsyftats. Övergångsbestämmelsen till SL bör därför utformas så att den nya lydelsen av 4 8 SL gäller i fräga om förvärv för vilka skatteplikt inlräder efler ikraftträdandet den 1 januari 1981. Skattefriheten kommer härigenom även att avse förvärv som sketl före den 1 januari 1981 men för vilka skatteplikt inträder först efler ikraftträdandet.

2.2.2.3 Faslighelslaxeringslagen, 3 kap. Skatteplikt

Jag har i avsnitt 2.2.1 behandlat frågan om följdändringar i KL, SIL, SFL och AGL som föranleds av de nya skattepliktsreglerna i FTL. Jag vill nu ta upp några andra frågor med anknytning lill dessa skattepliklsregler och som har behandlais av kommittén. Della gäller lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift och lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall.

Prop. 1980/81:61

36

Enligt 1 § lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift skall avgift betalas av ägare av sådan jordbruksfasfighet, som vid fastighetstaxeringen åsatts delvärdet skogsbruksvärde. Genom bestämmelsen i 3 kap. FTL kommer frihet från skatteplikt och därmed frihet från skyldighel alt betala skogs­värdsavgift att gälla vissa jordbruksfastigheter. Det är här fräga om l.ex. vissa fasligheter inom vårdsektorn som drivs av del allmänna.

Kommittén har inle föreslagit nägon följdändring och någon erinran häremot har inte framförts. Jag ansluter mig fill kommitténs ståndpunkt.

Enligt 3 kap. 4 8 punkten 4 FTL skall fastigheter som ägs av främmande makts beskickningar undantas frän skatteplikt. Detla innebär i sak ingen ändring i förhållande till vad som gällde tidigare. Kommittén har därför inte funnit anledning att överväga några följdändringar.

2.2.2.4 Faslighelslaxeringslagen, 4 kap. Taxeringsenhet och beskallnings-nalur

Regler om fasligheters beskattningsnatur och indelning i taxeringsen­heter finns f. n. i 7 och 8 88 KL jämte anvisningar. I huvudsak har dessa regler överförts oförändrade lill 4 kap. FTL. Delvis har emellertid sådana sakliga ändringar gjorts som kommer alt ge både ändrad indelning i taxe­ringsenheter och ändrad beskattningsnatur vid 1981 års allmänna fastig­hetstaxering. Vidare har förfarandet vid beslämmande av taxeringsenhets omfattning direki knutits lill indelningen av byggnader och mark vilkel är en nyhet i förhållande lill vad som gäller nu.

I de flesta fall lorde FTLs regler om taxeringsenhet och beskattningsna­tur ge dt i förhållande till dagsläget oförändrat resultat. Detta gäller emel­lertid inte täktmark och exploateringsmark, vilka år 1981 bryts ut lill särskilda taxeringsenheter med beskattningsnaturen annan fastighet. Vi­dare kan den s. k. femhektarsregdn i 4 kap, 5 8 andra stycket och 11 8 andra styckei punkten I FTL antas få till följd all bostadsbyggnader i anslutning till ett jordbruk i ell ganska stort anlal fall bryts ut till särskild laxeringsenhd med ändrad beskallningsnalur. Vidare innebär regeln i 4 kap. 10 8 FTL all marksamfällighet i minskad utsträckning kommer att utgöra särskild taxeringsenhet.

Kommittén har redovisat överväganden i fräga om följdändringar i KL, men föreslär ingen annan ändring än att hänvisningen till anvisningarna till 8 8 KL som nu finns i punkl 1 av anvisningarna lill 41 a 8 KL skall frän den 1 januari 1981 avse 4 kap. 10 8 FTL.

Förslagel och övervägandena har inte fåll någon kritik frän remissin­stanserna. Jag ansluter mig till förslagel och föreslår alt punkt I av anvis­ningarna till 41 a 8 KL ändras på säll kommiltén har föreslagit.

Kommittén har inte ansett del nödvändigt att göra följdändringar i 17 och 18 8§ KL, vilka innehåller bestämmelser om inkomstslag och om vad som skall utgöra särskild förvärvskälla. Jag instämmer i kommitténs över­väganden och föreslår således ingen ändring i nämnda paragrafer.

Prop. 1980/81:61

37

Kommittén har också berört beslämmelserna i KL om avskrivning av driftbyggnad på jordbruksfastighet, om subslansminskningsavdrag vid till­godogörande av naturtillgångar och om realisationsvinst.

Frågan om avskrivning av driftbyggnad på jordbruksfastighet har be­handlats i en lagrädsremiss, över vilken lagrådet nyligen har avgivit yllran­de. Jag kommer inom kort alt föreslå regeringen att en proposilion i frågan avges till riksdagen.

De övriga frågor kommiltén har berört har behandlats i en inom budget­departementel upprättad promemoria (Ds B 1980:9) Delavyttring, sub­stansminskning m.m. Promemorian har nyligen varit föremål för remiss­förfarande. Jag avser all inom kort föreslå regeringen att inhämta lagrådets yttrande över förslag till ändringar i dessa frågor.

I sammanhanget vill jag erinra om alt de särskilda lättnader som kan medges familjeföretagen vid kapitalbeskattningen påverkas av den nyss nämnda ändrade beskattningsnaturen för täktmark och exploateringsmark. Genom att sädan mark för framliden inte kommer att få beskattningsna­turen jordbruksfastighet försämras lantbrukarnas situation genom att ut­rymme för skattelättnader begränsas. Jag uttalar i dag i propositionen om ändrade regler för villabeskatlningen m. m. alt de väntade höjningarna av taxeringsvärdena påkallar ändringar i vissa hänseenden i fråga om familje­företagens skattelättnader. Min avsikl är att inom kort återkomma i dessa frågor.

Kommiltén redovisar även överväganden i fråga om följdändringar lill lagen (1975:1132) omförvärv av hyresfastighet m. m.

Enligt 1 8 nämnda lag får fasl egendom som är taxerad som annan fastighet och som vid taxeringen betecknats som hyresfastighet inte för­värvas utan tillstånd av hyresnämnd om kommunen påkallat prövning hos hyresnämnden. Av 1 8 lillämpningsförordningen till lagen framgår att fråga huruvida förvärvstillstånd fordras enligl lagen bedöms av bevis om faslig­hetens typkod enligt senasi verkställda laxeringen.

Kommittén föreslär att begreppet hyreshusfastighet i 1 8 i lagen ändras till hyreshusenhel.

Denna kategori omfattar emellertid, genom att den i FTL utökats med restaurang, hotel) eller liknande, en större grupp fastigheter än tidigare. Avsikten med tillståndsprövningen är emellertid inle alt förvärv av sädana fastigheter skall prövas av hyresnämnd. Enligt kommiltén får detla emel­lertid accepteras om man vill behålla taxeringsenhetens beteckning som urvalsinstmment. Enligt 4 8 andra slyckel lagen får förvärvstiUstånd inle vägras om del i ärendet visas att faslighden är obebyggd eller bebyggd med annat än hyreshus eller med hus som inle innehåller fler än tvä för bostadsändamål avsedda lägenheter. Enligt kommiltén bör den utökning av de lillslåndspliktiga förvärven som kan bli följden av den av kommiltén föreslagna ändringen inte få någon egentlig effekt genom att kommunen i förekommande fall torde avstå från att påkalla hyresnämndens prövning då man finner att 4 § andra stycket lagen är tillämpligt.

Prop. 1980/81:61

38

Förslaget har i allmänhd inle mött några invändningar.

Kommittén framhåller vidare att införandet av övervägandeprincipen vid indelning av byggnader kan göra det svårt att genom fastighetstaxering­ens kodsystem fånga upp alla de fastighetsöveriåtdser som ursprungligen avsågs. KommiUén nämner alt specialenhel (4 kap. 5 8 6 FTL) kan inne­hålla en mindre del bosläder.

Denna fråga har berörts av hyresnämnden och arrendenämnden i Göte­borg, som anser sig sakna underiag för all bedöma hur ofta specialenhet kan innehålla bosläder. Nämnden anser att förvärv av sådan specialenhet rent principiellt bör omfattas av tillslåndsplikten och pekar på all nuvaran­de regler har medfört alt förvärv av byggnader med bosläder kommit all falla ulanför förvärvslagstiftningen.

För egen del vill jag, efter alt ha haft samråd med det statsråd som handlägger lagstiftningsärenden som rör hyra m. m., nämna följande. Den utvidgning av lagens tillämpningsområde som kommitténs förslag innebär torde inle medföra nägon åndring i sak i fråga om tillståndsprövningen. Den eventuella ökning av antal ärenden för tillståndsprövning som kan bli följden av förslaget får vägas mot önskemålet att ha ett smidigt fungerande urvalsinstmment. Jag föreslår därför alt begreppet hyresfastighet byts ul mot hyreshusenhel. Lagen skall således lillämpas i fråga om hyreshusen­hel.

Som bl.a. kommittén påpekat kan emellertid specialenhel innehålla en mindre dd bostäder. Redan enligt gällande regler kan andra fastigheter än hyresfastigheter innehålla en mindre del bosläder och således ligga ulanför lagens tillämpningsområde. Detla hänger samman med alt även enligl de regler som gällde vid 1975 års allmänna fastighetstaxering skulle indelning­en göras enligl en huvudsaklighelsprincip. Problemet är således inte nytt. Någon ytteriigare ändring i lagen i anledning av FTL anser jag inle bör göras i detla sammanhang.

2.2.2.5 Faslighetstaxeringslagen, 5 kap. Beslämmande av taxeringsvärde

5 kap. FTL innehåller vissa grundläggande bestämmelser om hur taxe­ringsvärde skall bestämmas. Vissa förändringar har gjorts i förhållande till vad som gäller f.n.

Enligl 4 8 skall marknadsvärdet bestämmas med hänsyn till del genom­snittliga prisläget under andra året före taxeringsåret, vilket överensstäm­mer med vad som gällde vid 1975 års allmänna fastighetstaxering.

Vid värderingen skall enligl gällande ordning privaträtlsliga förpliktelser inte beaktas i den mån de inle är hänförliga till servitut eller liknande förhällanden. Detla gäller även enligt 5 kap. 3 8 FTL enligl vilken även förpliktelser enligt tomlrättskonlrakl om markens utnyttjande skall beak­tas.

Redovisningen av delvärden och delposter har genomgått relativt stora förändringar i FTL. Delredovisningen följer inle längre beskaltningsna-

Prop. 1980/81:61

39

luren ulan är direki knulen till de olika typerna av taxeringsenheter. Delpostredovisningen, som endast fanns i fråga om jordbruksfastighet, har helt ulgält.

Kommittén har övervägt följdändringar i KL:s bestämmelser om av­skrivning av byggnad men inte ansett dd ertbrderiigi med någon följdänd­ring.

Ingen remissinstans har haft någon erinran. Jag vill nämna att i den nyss nämnda lagrådsremissen (avsnitt 2.2.2.4) har behandlats regler för avskriv­ning av byggnader, däribland frågan om beaktande av värde av överbygg­nad.

2.2.2.6         Fasfighdslaxeringslagen, 6 kap. Värderingsenhet

6   kap. FTL innehåller regler om indelning i värderingsenhet med i stort

sett samma innehåll som tidigare fanns i RSV:s anvisningar.

Enligl kommittén behöver några följdändringar inle göras på grund av bestämmelserna i 6 kap. Jag ansluter mig lill kommitténs uppfattning.

2.2.2.7         Faslighetstaxeringslagen, 7 kap. Allmänna värderingsregler

7   kap. FTL innehåller allmänna värderingsregler, som hitlills i huvudsak

varit intagna i RSV:s anvisningar. Bestämmelserna innebäratt oförändra­

de allmänna principer för värderingen skall tillämpas år 1981. Undantag

finns emellertid. Det gäller egendom som avses i 7 kap. 16 8 FTL, vilken,

oaktat den kan ingå i skattepliktig taxeringsenhet, inle skall åsättas någol

värde. Ändringarna får vissa effekter vid inkomsttaxeringen men även

ulanför skatteområdet kan följdeffekter uppslå.

Kommittén, som har övervägt följdändringar såväl i KL som i SFL, föreslär ingen annan ändring än alt den i anvisningspunkt 2 a nionde stycket till 36 § KL gjorda beskrivningen av industritillbehören ändras till "egendom som avses i 2 kap. 3 8 jordabalken".

Remissinstanserna har inle haft några erinringar mot förslagel och jag biträder detsamma.

Kommittén har också övervägt följdändringar i 10 kap. 4 8 JB, som innehåller regler om förlängning av arrendeavtal vid bostadsarrende för viss tid. Enligt delta lagrum skall vid bostadsarrenden för viss tid uppsäg­ning av avtalet allfid ske för att rätt fill föriängning inte skall föreligga. Uppsägning skall ske senast ett år före arrendetidens utgång. Rätt till förlängning av avtal om bosladsartende föreligger inle om bostadshus visseriigen finns på arrendestället men detla inle är åsätt taxeringsvärde ell år före arrendetidens utgång. Enligt 5 8 4 mom. KL förelåg inle skatteplikt om värdet av byggnad eller med varandra sammanhängande byggnader, som är uppförda på mark, för vilken garantibelopp inte skall tas upp som skattepliktig inkomst för byggnadsägaren, understeg 5000 kr. Enligl 7 kap. 16 8 FTL skall nägot värde inte åsättas byggnad eller byggnader inom samma tomt, om byggnadsbeståndets sammanlagda värde inte skulle upp-

Prop. 1980/81:61

40

gä lill 10000 kr. FTL medför således en viss förändring av förlängningsräl-ten vid bostadsarrende.

Kommittén påpekar att 1980 års taxeringsvärden, som bygger på de gamla fastighetsbeslämmelserna, kommer alt gälla bostadsarrendeavlal som löper ut ända lill den 31 december 1981. Med hänsyn härtill anser kommittén att FTL inte motiverar någon ändring av besiltningsskyddsreg-lerna vid bostadsarrende.

Förslaget har godtagils eller lämnats utan erinran av de flesta remissin­stanserna. Hit hör bl.a. arrenddagskommittén (Ju 1975:04). Hyresnämn­den och arrendenämnden i Göteborg påpekar att de nya taxeringsvärdena gäller frän den 1 januari 1981 och kommer att lillämpas i besittningslvister där senasle uppsägningsdagen infaller efler 1980 ärs utgång. En omedelbar översyn av reglerna om bosladsarrendators besittningsskydd är enligt hy­resnämnden nödvändig, om man inle vill godta alt de nya taxeringsreg­lerna kan få lill följd att nu besittningsskyddade arrenden faller utanför besittningsskyddet. Nämnden framhåller emellertid att höjningen av vår­degränsen i praktiken torde få ringa belydelse, eftersom de byggnader som vid den senaste laxeringen åsättes ett taxeringsvärde av 5 000 kr. numera i regel har ökat i värde till åtminstone 10000 kr. Nämnden lämnar förslag lill en provisorisk reglering.

Jag vill, efter alt ha haft samråd med chefen för justitiedepartementet, nämna följande. Arrenddagskommittén har enligt sina direktiv att pröva frågan om en utvidgning av tillämpningsområdet för bestämmelserna om besittningsskydd vid bostadsarrende. Del lorde kunna förutsättas alt kom­mittén i sitl arbete beaktar att de nya taxeringsvärdena kommer alt gälla från den 1 januari 1981. Några ätgärder från min sida är därför inle påkallade i denna fråga.

2.2.2.8       Faslighetstaxeringslagen, 8-15 kap. Riktvärden m.m.

Reglerna i 8-15 kap. FTL föranleder inle nägra följdändringar enligl

kommitténs mening. Ingen invändning häremot har gjorts av remissinstan­serna. Jag instämmer i kommitténs uppfattning.

2.2.2.9         Fasfighetstaxeringslagen, Övriga kapitel

Kommittén anser att de följdändringar som motiveras av 16-21 kap. FTL har, i den män de inte redan genomförts (SFS 1979: 1153), behandlats av kommittén i avsnitten 3-5 i betänkandet (rättelse och besvär, påföljder samt sekretessbestämmelser).

Jag har i avsnitt 2.1 redovisat synpunkter i dessa delar. Jag har därvid uttalat bl.a. att jag avser att senare under året återkomma i frågorna om rättelse och besvär.

2.2.2.10        Kommunalskatlelagen 47 8 Garanlibelopp för fastighet

47 8 första styckei KL innehåller bl. a. bestämmelser om vem som skall

Prop. 1980/81:61

41

uppta garantibelopp till beskattning. Enligt huvudregeln är det ägaren som skall göra detta. I andra stycket regleras vilka som, i ställd för ägaren, skall uppta garanfibelopp till beskattning. I samband med FTL:s tillkomst infördes en regel om att i stället för ägare skall nyttjanderättshavare till täktmark som avses i 2 kap. 48 FTL uppta garanfibelopp om nyttjanderät­ten har förvärvats mot engångsvederlag.

Jag vill i detta sammanhang erinra om all den tidigare nämnda prome­morian Ds B 1980:9 om delavyttring m.m. behandlar vissa frågor om beskaUning när fastighetsägare har upplåtit räU lill utvinning mot för­skottsbetalning. Dd föreslås att ägaren i sädana fall under vissa fömtsätt­ningar skall kunna få avdrag för avsättning för framtida substansminsk­ning. Vid remissbehandlingen av promemorian har riksskatteverket - med hänsyn fill den nya bestämmelsen i 47 8 KL - ifrågasatt bl.a. i vilken förvärvskälla ett eventuellt återfört avdrag skall redovisas. Jag avser alt återkomma till denna fråga - liksom lill hur förskottsbetalningen skall behandlas - när jag inom kort lar upp de förslag som promemorian innehåller.

1 olika sammanhang utanför beskattningens område används, genom direkta hänvisningar till 47 8 KL, samma ägardefinifion som i KL. Genom den nu gjorda ändringen avseende vissa nyttjanderättshavare till täktmark måste därför enligt kommittén övervägas i vad mån det kan anses lämpligt att låta denna ändring slå igenom även utanför beskatlningsomrädel.

Jag återkommer strax till denna fråga.

I 1 § förordningen (1951:442) om förhandsbesked i laxeringsfrågor reg­leras vem som har möjlighet att erhålla sådana besked. Som ägare i fråga som avser taxering av fastighet anses den som skall uppta garanlibelopp för fastighet enligt 478 KL.

Kommiltén föreslår alt alla ägarkategorier skall få uppträda som sökan­de enligt denna förordning oavsett om berörd fastighet är skattefri eller av annat skäl inte åsatts taxeringsvärde.

Förslaget har inte mött någon kritik från remissinstanserna.

Jag instämmer i kommitténs förslag och föreslår att 1 8 förordningen ändras i enlighel härmed.

Skyldigheten att betala garanliskalt har även iniresse för tillämpningen av lagen (1970:244) om allmänna vallen- och avloppsanläggningar och lagen (1976:838) om allmänna fjärrvärmeanläggningar.

De fastigheter som bereds vattenförsörjning och avlopp från allmän va-anläggning skall betala avgift härför. Avgiftsskyldigheten åligger fastighe­tens ägare, varmed enligt 3 8 i lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar avses den som är skyldig att betala skatt på garanlibe­lopp för fastigheten.

Kommittén anser alt avgiftsskyldigheten inte bör vara beroende av om garantibelopp skall beräknas för viss fastighd eller inte. Anledning torde, enligl kommittén, t.ex. saknas att frikalla ägare till skattefri fastighet frän

Prop. 1980/81:61

42

skyldighel att betala avgifter till va-anläggningens huvudman. Kommiltén föreslär att en bestämmelse intas i 3,8 om att som ägare till fastighet som enligt 3 kap. FTL undantagits från skatteplikt och till egendom för vilken värde enligt 7 kap. 168 FTL inte bestämls, anses den som varil skyldig att la upp garantibelopp om fasfigheten varil skattepliktig eller åsatts värde.

KommiUén föreslår vidare aU nyttjanderättshavare lill täktmark, som avses i 478 e) KL, inte skall betala avgift.

KommiUén föreslår också alt samma utformning av ägardefinilionen som i nyssnämnda lag skall införas åven i lagen (1976:838) om allmänna fjärtvärmeanläggningar.

Förslagen har inte föranlett remissinstanserna till någon krifik.

Jag vill efter samråd med chefen för justitiedepartemenlet framhälla all ifrågavarande lagar vilar på den principiella ståndpunkten alt avgiftsskyl­dighet föreligger beträffande samtliga anslutna fasfigheter oberoende av om garanlibelopp för dessa skall utgå eller inte (jfr bl. a. NJA 

II 

1971 s. 68). Del finns enligt min mening alltså inte något skäl aU i della sammanhang ändra ifrågavarande lagar.

5§ lagen (1939:608) om enskilda vägar har utformats så all del för frågan om betalningsansvar saknar betydelse om egendomen är befriad från fastighetsskaU enligt kommunalskatlelagen eller inte (jfr NJA 

II 

1940 s. 365). Det finns enligt min mening alltså inle någol skäl att i detla sammanhang ändra 5 8 på sätt kommiUén har föreslagit. Belräffande denna fråga har samråd ägt mm med chefen för kommunikationsdepartementet.

2.2.2.11 Övriga frägor

Jag vill avslutningsvis ta upp en fråga som inle har behandlats i kommit­téns betänkande.

I 160-162 88 TL finns bestämmelser om länsrätts sammansättning och domförhet m. m. vid allmän fastighetstaxering. Dessa paragrafer infördes i samband med genomförandet av länsdomstolsreformen (prop. 1978/79:86, JuU 1978/79:27, rskr 1978/79:216, SFS 1979:175). Motsvarande bestäm­melser fanns tidigare i lagen (1971:52) om skatterätt, fastighetstaxerings-rätt och länsrätt. Huvuddelen av beslämmelserna i denna lag fördes över till lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. 1 16, 17 och 21 88 sistnämnda lag finns hänvisning till TL i fråga om särskild sammansältning av länsräU och om domförhet m.m. vid behandling av mål om faslighets-taxering. Vid genomförandet av domstolsreformen infördes i TL inte nå­gon motsvarighet till 160-162 88 TL i fråga om särskild fastighetstaxering. Jag föreslår därför att en ny paragraf införs, 192 8 TL, i vilken sägs all bestämmelserna i 160-162 8§ skall gälla även i fräga om särskild fastighets­taxering. Bestämmelsen föresläs träda i kraft den 1 januari 1981.

Det bör i sammanhanget nämnas alt fastighelslaxeringskommitlén kom­mer att behandla frågor rörande särskild fastighetstaxering i ell senare belänkande.

Prop. 1980/81:61

43

3   Upprättade lagförslag

I enlighet med del anförda har inom budgetdepartementel upprättats förslag till

1

lag om ändring i taxeringslagen (1956:623),

2

lag om ändring i kommunalskatlelagen (1928:370),

3

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

4

lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt,

5

lag om ändring i lagen (1971:171) om särskill uppskaltningsvärde på fastighet,

6

lag om ändring i lagen (1933: 359) angående vad med faslighels taxe­ringsvärde i vissa fall skall förstås,

7

lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

8

lag om åndring i stämpelskaUelagen (1964:308),

9

lag om ändring i förordningen (1951:442) om förhandsbesked i taxe­ringsfrågor,

10    lag om ändring i lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastighet m.m.

Del under 10 angivna förslaget har upprättals i samråd med del statsråd

som handlägger lagstiftningsärenden som rör hyra m. m. Förslagen bör fogas till protokollet i detla ärende som bilaga 4.'

4    Hemställan

Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas över de upprättade lagför­slagen.

5    Beslut Regeringen beslutar i enlighel med föredragandens hemslällan.

' Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande med dem som är fogade till propositionen.

Prop. 1980/81:61

44

Bilaga I

Saininanfattninq av bet

ä

nkandet Besv

ä

rsregler vid allm

ä

n fastighetstaxering, f

ö

ljd

ä

ndringar m.m. (Ds B 1980:8)

I delbet

ä

nkandena Fastighetstaxering 81 (SOU 1979:32 och 33), Fastighetstaxering 81 Industribyggnader (SOU 1979:81) och F

ö

rseningsavgift vid allm

ä

n fastighetstaxering (Ds B 1980:4) har kommitt

é

n i allt v

ä

sentligt behandlat de fr

å

gor som av­ser 1981 

å

rs allm

ä

nna fastighetstaxering. Lagstiftning har skett p

å

 grundval av de tv

å

 f

ö

rsta d&font-family:Verdana'>ä

nkanden (prcp.

1979/80:40, SkU 17, rskr 121, SFS 1979:1152-1154 resp. prop. 1979:80, SkU 46, rskr 280, SFS 1980:149-150). Kommit­t

é

n har vidare i delbet

ä

nkandet Viilabeskattning 81

(Ds B 1980:5) lagt fram f

ö

rslag r

ö

rande 1981 

å

rs villabe­skattning.' Detta bet

ä

nkande liksom bet

ä

nkandet ang

å

ende f

ö

r­seningsavgift remissbehandlas f.n.

Kommitt

é

n redovisar i f

ö

religgande delbet

ä

nkande 

å

terst

å

ende delar av utredningsuppdraget i fr

å

ga om 1981 

å

rs allm

ä

nna fastighetstaxering. D

ä

rvid behandlas fr

å

gor som r

ö

r besluts­underlag och kontrollm

ö

jligheter vid fastighetstaxeringen, r

ä

ttelse och besv

ä

r, p

å

f

ö

ljder samt sekrecessbest

ä

mmelser. Vidare l

ä

gger kommitt

é

n fram f

ö

rslag till f

ö

ljd

ä

ndringar i andra f

ö

rfattningar med anledning av fastighetstaxerings-lagen.

I ett senare bet

ä

nkande avser kommitt

é

n att redovisa 

ö

ver­v

ä

ganden r

ö

rande s

ä

rskild fastighetstaxering och ett system med s.k. rullande fastighetstaxering.

Beslutsunderlaget vid fastighetstaxeringen grundar sig till stor del p

å

 de uppgifter som fastighets

ä

garna l

ä

.T\nar. Kom­mitt

é

n f

ö

ruts

ä

tter dock att en st

ö

rre del av de uppgifter i framtiden kommer att kunna h

ä

mtas fr

å

n olika myndighets-register. Denna fr

å

ga kommer att behandlas i saraband med kommitt

é

ns 

ö

verv

ä

ganden ang

å

ende rullande fastighetstaxering. 

Ä

ven kontrollen av l

ä

mnade uppgifter b

ö

r ske med hj

ä

lp av da data om fastigheterna som finns registrerade hos myndighet­erna. En m

ö

jlighet till kontoll best

å

r 

ä

ven i en ut

ö

kad r

ä

tt

Prop. 1980/81:61

45

till besiktning, vilket kommitt

é

n f

ö

resl

å

r skall g

ä

lla vid 1981 

å

rs allm

ä

nna fastighetstaxering.

Betr

ä

ffande r

ä

ttelse och besv

ä

r vid allm

ä

n fastighetstaxe­ring f

ö

resl

å

r komraitt

é

n att nuvarande regler skall g

ä

lla 

ä

ven i forts

ä

ttningen med i stort sett of

ö

r

ä

ndrat inneh

å

ll. Kommitt

é

n f

ö

resl

å

r 

ä

ven en viss utvidgning av till

ä

mpnings­omr

å

det f

ö

r besv

ä

r i s

ä

rskild ordning. S

å

dan besv

ä

rsr

ä

tt f

ö

resl

å

s f

ö

religga dels om de uppgifter p

å

 vilka taxeringen grundas 

ä

r oriktiga - bortsett fr

å

n bagatellfel - dels om en domstol vid pr

ö

vning av besv

ä

r

ö

ver taxeringen fr

å

ng

å

r en av RSV eller l

ä

nsstyrelse utf

ä

rdad anvisning. De f

ö

reslagna besv

ä

rsgrunderna har ansetts inte kr

ä

va n

å

gon 

ä

ndrad lydelse av nuvarande lagregler.

Nuvarande best

ä

mmelser i fr

å

ga om oriktiga uppgifter vid all.Ti

ä

n fastighetsdeklaration innefattar straffp

å

f

ö

ljd i de fall oriktigheten har l

ä

mnats upps

å

tligt eller av grov oakt­samhet. Kommitt

é

n konstaterar att omfattningen av det straff­bara omr

å

det i och f

ö

r sig 

ä

r v

ä

l avv

ä

gd och b

ö

r beh

å

llas. Det har dock visat sig att best

ä

mmelserna inte till

ä

mpas i praktiken. Kommitt

é

n f

ö

rordar d

ä

rf

ö

r en effektivisering av den anm

ä

lningsskyldighet som redan enligt nuvarande ordning 

å

vilar fastighetstaxeringsn

ä

mndens ordf

ö

rande, lokala skatte­myndigheten och skattechefen. N

ä

rmare anvisningar h

ä

rom b

ö

r utf

ä

rdas av RSV efter samr

å

d med riks

å

klagaren.

Best

ä

mmelser om handlingssekretess och tystnadsplikt vid fastighetstaxeringen f

ö

resl

å

s anpassas till den nya sekre­tesslagstiftningen. Detta inneb

ä

r att dessa fr

å

gor inte be­h

ö

ver s

ä

rskilt regleras i FTL efter den 1 januari 1981.

Uppgifter fr

å

n fastighetstaxeringen har betydelse inom m

å

nga olika omr

å

den. Det ursprungliga och alltj

ä

mt fr

ä

rasta syftet med fastighetstaxeringen 

ä

r att ta fram underlag f

ö

r den kommunala garantibeskattningen. Uppgifterna anv

ä

nds vidare f

ö

r en m

ä

ngd andra 

ä

ndam

å

l framf

ö

r allt inom beskattnings-

Prop. 1980/81:61

46

omr

å

det. Som exempel h

ä

rp

å

 kan n

ä

mnas schablonbeskattningen av en- och tv

å

familjsfastigheter, realisationsvinstbeskatt­ningen och kapitalbeskattningen. .Fastighetstaxeringen har betydelse 

ä

ven utanf

ö

r beskattningsomr

å

det, t.ex. vid f

ö

r­v

ä

rv av jordbruks- och hyresfastigheter och vid till

ä

mp­ningen av vissa kapitalplacerings- och fonderingsregler. H

ä

rav f

ö

ljer att 

ä

ndringar av reglerna f

ö

r fastighetstaxe­ringen ocks

å

ger upphov till vissa f

ö

ljd

ä

ndringar p

ä

 andra omr

å

den.

Komraitt

é

n har i delbet

ä

nkandet Villabeskattning 81 (Ds B 1980:5) redovisat 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag r

ö

rande schablonbeskattningen av villor. Detta uppdrag grundade sig p

å

 s

ä

rskilda till

ä

ggsdirektiv till kommitt

é

n. I 

ö

vrigt har koramitt

é

n ansett det ligga utanf

ö

r utredningsuppdraget atc ta upp de f

ö

ljdfr

å

gor som uppkommer genom att niv

å

n p

å

 taxe­ringsv

ä

rdena stiger vid 1981 

å

rs allm

ä

nna fastighetstax-er ing. D

ä

remot har kommitt

é

'n behandlat s

å

dana f

ö

ljdfr

å

gor som uppkommer genam de nya skattepliktsreglerna och andra 

ä

ndringar av principiell natur vid fastighetstaxeringen.

Med h

ä

nsyn till den i FTL inf

ö

rda huvudsaklighetsprincipen n

ä

r man avg

ö

r om en fastighet skall vara skattepliktig eller inte f

ö

resl

å

r kommitt

é

n att m

ö

jlighet inf

ö

rs att f

å

 ett officiellt v

ä

rderingsutl

å

tande 

ä

ven f

ö

r skattefria fastig­heter. Detta f

ö

resl

å

s ske genom att till

ä

mpningsomr

å

det f

ö

r lagen ora s

ä

rskilt uposkattningsv

ä

rde p

å

 fastighet vidgas.

Reglerna om indelning av byggnader och mark i FTL - tidigare ingick dessa n

ä

stan uteslutande i RSV:s anvisningar - styr i h

ö

g grad taxeringsbesluten ora skatteplikt, beskattnings­natur och indelning i taxeringsenheter. Dessa regler f

ö

ran­leder en mindre f

ö

ljd

ä

ndring i st

ä

mpelskattelagen som r

ö

r fr

å

gan   om vilka kommunala markf

ö

rv

ä

rv som skali vara undantagna fr

å

n st

ä

rapelskatteplikt.

Prop. 1980/81:61

47

Skattepliktsbest

ä

mmelserna har inte enbart 

ä

ndrats med av­seende p

å

 huvudsaklighetsprincipen. En annan f

ö

r

ä

ndring 

ä

r att man i allt; v

ä

sentligt har slopat kravet p

å

att 

ä

gande­r

ä

tten skall tillkomma s

ä

rskilt angivna 

ä

garkategorier f

ö

r att skattefrihet skall f

ö

religga. Vidare har en anpassning till dagens samh

ä

llsf

ö

rh

å

llanden skett genom att de skatte-befriande anv

ä

ndingsomr

å

dena utvidgats. Dessa 

ä

ndringar har f

ö

ranlett kommitt

é

n att f

ö

resl

å

 vissa 

ä

ndringar i KL, Si och Sf.

Ä

garkravets slopande f

ö

resl

å

s i princip sl

å

 igenom vid inkomsttaxeringen. Kommitt

é

n har s

å

lunda f

ö

reslagit att 

ä

gare till fastighet som avses i 3 kap. FTL skall frikallas fr

å

n skattskyldighet f

ö

r inkorast av fastigheten i den m

å

n inkomsten h

ä

rr

ö

r fr

å

n s

å

dan allm

ä

nnyttig verksamhet som 

ä

garen sj

ä

lv bedriver. D

ä

remot har kommitt

é

n inte ansett sig kunna f

ö

resl

å

 att ocks

å

 huvudsaklighetsprincipen skall sl

å

 igenom vid inkomsttaxeringen p

å

 det viset att inkomst fr

å

n f

ö

rv

ä

rvsk

ä

lla vari fastighet ing

å

r alltid skall vara antingen i sin helhet skattefri eller skattepliktig. Kora­mitt

é

n har i st

ä

llet f

ö

reslagit att nuvarande ordning skall beh

å

llas. Detta inneb

ä

r att inkomst av fastighet sora anv

ä

nds delvis i allm

ä

nnyttig och delvis kommersiell verksarahet koramer att ber

ä

knas endast i fr

å

ga om den sistn

ä

mnda verk­samheten.

Vissa fastighetskategorier har dock ansetts inte b

ö

ra 

å

t­njuta n

å

gon skattelindring ut

ö

ver garantiskatteeffekten. Det r

ö

r sig h

ä

r om kommunikationsanl

ä

ggningar, distributions­anl

ä

ggningar och reningsanl

ä

ggningar d

ä

r

ä

garen f

ö

resl

å

s bli oinskr

ä

nkt skattskyldig f

ö

r inkomst av fastighet 

ä

ven efter den 1 januari 1981.

Vid f

ö

rm

ö

genhetstaxeringen 

ä

r i dag alla skattefria fastig­heter generellt undantagna fr

å

n f

ö

rm

ö

genhetsskatteplikt. De skall allts

å

inte tas upp som tillg

å

ng vid f

ö

rm

ö

genhetsbe­r

ä

kningen. Denna regel har emellertid inte n

å

gon st

ö

rre

Prop. 1980/81:61

48

skattelindrande effekt. Fastighet m

å

ste n

ä

mligen i dag

ä

gas av vissa angivna r

ä

ttssubjekt f

ö

r att kunna undantas fr

å

n skatteplikt vid fastighetstaxeringen och dessa r

ä

ttssubjekt 

ä

r normalt inte 

ö

ver huvud skattskyldiga till f

ö

rm

ö

genhets­skatt. Museer, vissa kyrkobyggnader och koramunkationsan-l

ä

ggningar m.m. kan dock 

ä

gas av n

å

gon som normalt 

ä

r f

ö

r­m

ö

genhetsskattskyldig. 

Ä

garkravets slopande i den nya FTL har f

ö

ranlett kommitt

é

n att f

ö

resl

å

 en inskr

ä

nkning i den generella skattefriheten vid f

ö

rm

ö

genhetstaxeringen f

ö

r skattefria fastigheter. Inskr

ä

nkningen inneb

ä

r att den sora 

ä

r skattskyldig till f

ö

rm

ö

genhetsskatt skall ta upp 

ä

ven skattefri fastighet som tillg

å

ng vid f

ö

rm

ö

genhetsber

ä

kningen dock ej museibyggnader, kommunikationsanl

ä

ggningar m.m. Be­r

ö

rda fastigheter f

ö

resl

å

s kunna 

å

s

ä

ttas s

ä

rskilt uppskatt­ningsv

ä

rde.

Vidare redovisar kommitt

é

n vissa rent redaktionella f

ö

ljd­

ä

ndringar till FTL. Det r

ö

r sig bl.a. om 

ä

ndringar med an­ledning av att skattskyldigheten f

ö

r t

ä

ktmark i vissa fall f

ö

rts 

ö

ver fr

å

n 

ä

gare till nyttjander

ä

ttshavare. 

Ö

verv

ä

gan­den redovisas ocks

å

 r

ö

rande vissa fr

å

gor som ansetts b

ö

ra ber

ö

ras men som inte f

ö

ranlett n

å

got f

ö

ljd

ä

ndringsf

ö

rslag fr

å

n kommitt

é

n. Detta 

ä

r i n

å

gra fall betingat av att inom budgetdeparte.mentet f.n. behandlas vissa f

ö

ljdfr

å

gor till FTL s

å

som fastighetsbegreppet vid realisationsvinstbeskatt­ning och substansminskningsavdrag f

ö

r takt.

F

ö

ljd

ä

ndringarna f

ö

resl

å

s tr

ä

da i kraft den 1 januari 1981 d

å

 1981 

å

rs fastighetstaxeringsbeslut skall b

ö

rja g

ä

lla.

Prop. 1980/81:61

49

BUaga2

Fastighetstaxerinqsiommittens f

ö

rfattningsf

ö

rslag

1  F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om fastighetstaxerings­lagen (1979:1152)

dels att 18 kap. 21 och 29-43 

§§

 och 21 kap. skall ha nedan angivna lydelse,

dels att i lagen skall inf

ö

ras tre nya kapitel, 22-24 kap. av nedan angivna lydelse.

18 kap.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

21

§

Vad i 16-20 

§§

ä

r sagt om fastighetsdeklaration g

ä

ller

ä

ven betr

ä

ffande andra upp­gifter, som l

ä

mnas till led­ning vid allm

ä

n fastighets­taxering och betr

ä

ffande av myndighet vid taxeringskon­troll uppr

ä

ttade handlingar.

Vad i 16-20 och 4 2 

§§

ä

r sagt om fastighetsdeklara­tion g

ä

ller

ä

ven betr

ä

ffan­de andra uppgifter, som l

ä

mnas till ledning vid allm

ä

n fastighetstaxering och betr

ä

ffande av myndig­het vid taxeringskontroll uppr

ä

ttade handlingar.

29 S

Inneh

å

llet i deklaration f

å

r, utom i de fall som an­ges i 19 

§

, inte yppas f

ö

r annan 

ä

n den som sj

ä

lv f

å

r ta del av deklarationen i fr

å

ga.

Ej heller f

å

r f

ö

r obe­h

ö

rig uppenbaras vad som upplysts eller i 

ö

vrigt yttrats vid sammantr

ä

de med fastighetstaxerings-n

ä

mnd.

Kan uppgift som beh

ö

vs f

ö

r att taxera en fastig­het inte utan avsev

ä

rd o-l

ä

qenhet erh

å

llas p

å

 an­nat s

ä

tt som anges i detta kapitel f

å

r fastighets­taxeringsn

ä

mnd besiktiga fastigheten 

ä

ven i andra fall 

ä

n sora avses i 8 

§

. I fr

å

ga ora s

å

dan besikt­ning g

ä

ller 30-41 

§§

.

4 

Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

50

Nuvarande Ivdelse

F

ö

reslagen lydelse

30 S

Den som till ledning vid allm

ä

n fastighetstaxering upps

å

tligen eller av grov oaktsamhet l

ä

mnat handling med oriktig uppgift och d

ä

rigenom f

ö

ranleder fara f

ö

r att taxeringen blir f

ö

r l

å

g d

ö

mes till b

ö

ter eller f

ä

ngelse i h

ö

gst sex m

å

na­der .

Den som upps

å

tligen el­ler av grov oaktsamhet underl

å

ter att l

ä

mna all­m

ä

n fastighetsdeklaration d

ö

mes till b

ö

ter.

I ringa fall d

ö

mes ej till ansvar enligt f

ö

rsta eller andra stycket.

Besiktning f

å

r ske en­dast om det finns anled­ning anta att s

å

dan upp-gift, som avses i 29 

§

, 

ä

r felaktig eller brist­f

ä

llig och uppgiften 

ä

r av v

ä

sentlig betydelse f

ö

r 

å

s

ä

ttande av en rik­tig taxering.

31 

§

32 

§

L

ä

nsr

ä

tten i det l

ä

n d

ä

r fastigheten ar bel

ä

gen be­slutar om besiktning p

å 

framst

ä

llning av fastighets-taxeringsn

ä

mnden .

Mot beslut om besiktning f

å

r talan inte f

ö

ras.

I beslut om besiktning skall redovisas vad denna

Prop. 1980/81:61

51

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

33 S

34 

§

35 S

skall avse. Om det finnes p

å

kallat f

å

r 

ä

ven tid f

ö

r besiktningen best

ä

mmas. Beslutet skall senast vid f

ö

rr

ä

ttning f

ö

r verk­st

ä

llighet mot bevis l

ä

mnas till fastighets

ä

garen och annan, hos vilken verkst

ä

l­lighet sker. Kan beslutet inte 

ö

verl

ä

mnas vid f

ö

r­r

ä

ttningen skall det delges genora r

ä

ttens f

ö

rsorg.

Har fastighetstaxerings-n

ä

mnd gjort framst

ä

llning om besiktning och beh

ö

vs inte l

ä

ngre

å

tg

ä

rden skall n

ä

randen genast anm

ä

la det-ta till r

ä

tten.

L

ä

nsr

ä

tten skall oraedel­bart upph

ä

va beslut om be­siktning n

ä

r anm

ä

lan enligt 33 

§

 har skett.

Innan beslut om besikt­ning verkst

ä

lls skall fas-

Prop. 1980/81:61

52

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

36 

§

tiqhets

ä

garen beredas till­f

ä

lle att inst

ä

lla sig till f

ö

rr

ä

ttningen. Detsamma g

ä

ller nyttjander

ä

ttshava­re som ber

ö

rs av 

å

tg

ä

rden. Kan den som avses i f

ö

r­sta stycket inte utan n

ä

mn­v

ä

rt uppskov kallas till f

ö

rr

ä

ttningen eller inst

ä

l­la sig vid denna, f

å

r verk­st

ä

llighet 

ä

nd

å

 ske under f

ö

ruts

ä

ttning att s

ä

rskilt tillkallat vittne 

ä

r n

ä

r­varande. 

Ä

r den, hos vil­ken besiktning av bostads-utrymme skall ske, inte n

ä

rvarande, f

å

r dock f

ö

r­r

ä

ttningen genomf

ö

ras en­dast om det kan antas att fastighets

ä

garen eller an­nan s

ö

ker f

ö

rhala besikt­ningen eller att den av annat sk

ä

l kommer att f

ö

r-

Fastighets

ä

garen och an-

nan hos vilken verkst

ä

llig-

het sker har

r

ä

tt att till-

kalla vittne.

F

ö

rr

ä

ttningen

f

å

r dock inte

i on

ö

dan up-

peh

å

llas i v

ä

ntan p

å

 att

vittne skall-

inst

ä

lla sig.

Prop. 1980/81:61

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

53

37 S

38 S

39 S

Besiktning skall verk­st

ä

llas s

å

 att den inneb

ä

r minsta m

ö

jliga ol

ä

genhet f

ö

r den som ber

ö

rs av be­siktningen. Skada f

å

r inte f

ö

rorsakas p

å

egendom. L

å

s och annan st

ä

ngningsanord­ning f

å

r dock brytas.

Verst

ä

llighet av besikt­ning i bostadsutrymme f

å

r inte utan medgivande av den som ber

ö

rs d

ä

rav p

å­

b

ö

rjas mellan kl. 19 och kl. 8..

Fastighetstaxeringsn

ä

mn­dens ordf

ö

rande, konsulent eller tj

ä

nsteman som bi­tr

ä

der n

ä

mnden verkst

ä

ller beslut om besiktning. Om det 

ä

r p

å

kallat f

å

r annan ledamot i n

ä

mnden n

ä

rvara.

Å

tg

ä

rd som avses i 37 

§ 

sista meningen skall verk­st

ä

llas av kronofogdemyn­digheten.

Prop. 1980/81:61

54

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

40 

§

Vid besiktning 

ä

r fas­tighets

ä

garen skyldig att l

ä

mna de upplysningar som beh

ö

vs f

ö

r besiktningens verkst

ä

llande samt att l

ä

m­na tilltr

ä

de till fastig­heten och dess byggnader.

41 

§

Ang

å

ende verkst

ä

llighet av beslut om besiktning skall utf

ä

rdas bevis. Vad i 32 

§

 andra stycket f

ö

re­skrivs r

ö

rande beslut om besiktning skall 

ä

ga mot­svarande till

ä

mpning p

å

 be­vis om verkst

ä

llighet. 

Ä

r den som skall erh

å

lla be­vis inte n

ä

rvarande vid f

ö

rr

ä

ttningen, skall bevis l

ä

mnas 

ä

ven till n

å

gon som kan anses f

ö

retr

ä

da honora, om s

å

dan person 

ä

r n

ä

rvaran-de.

42 S

Inneh

å

llet i deklaration

f

å

r, utom

1 i de fall som

an-

ges i 19

§

, inte yppas

f

ö

r

annan 

ä

n

den' som sj

ä

lv

f

å

r

ta del av

 deklarationen

i

fr

å

ga.

Prop. 1980/81:61

55

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

43 S

Ej heller f

å

r f

ö

r obe­h

ö

rig uppenbaras vad som upplysts eller i 

ö

vrigt yttrats vid sammantr

ä

de med fastighetstaxerings­n

ä

mnd eller vid besikt­ning enligt denna lag.

Den som till ledning vid allm

ä

n fastighetstaxering upps

å

tligen eller av grov oaktsamhet l

ä

mnat handling med oriktig uppgift och d

ä

rigenom f

ö

ranleder fara f

ö

r att taxeringen blir f

ö

r l

å

g d

ö

mes till b

ö

ter eller f

ä

ngelse i h

ö

gst sex m

å

nader.

Den som upps

å

tligen eller av grov oaktsamhet under­l

å

ter att l

ä

mna allm

ä

n fas­tighetsdeklaration d

ö

mes till b

ö

ter.

I ringa fall d

ö

mes ej till ansvar enligt f

ö

rsta eller andra stycket.

Prop. 1980/81:61

56

21 kap.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1 S

1)

Besv

ä

r av 

ä

gare av fastig­het skall ha inkommit senast den 15 september under taxe­rings

å

ret.

Kommuns besv

ä

r skall an­f

ö

ras f

ö

re utg

å

ngen av ok­tober m

å

nad under taxerings-

å

ret.

Taxerings intendent har r

ä

tt att anf

ö

ra besv

ä

r in­till ut

å

ngen av november m

å

nad under taxerings

å

ret. Han skall inom saimna tid ange yrkanden och grunder f

ö

r besv

ä

rstalan, om inte med h

ä

nsyn till utred­ningens vidlyftighet el­ler andra synnerliga sk

ä

l l

ä

nsr

ä

tten medger anst

å

nd.

Inkommer besv

ä

r fr

å

n 

ä

ga­re av fastighet efter den i f

ö

rsta stycket angivna tiden men f

ö

re utg

å

ngen av novem-ber m

å

nad under taxerings­

å

ret, f

å

r l

ä

nsr

ä

tten pr

ö

va besv

ä

ren om taxeringsinten­denten helt eller delvis bi-tr

ä

der i sak.

Har l

ä

nsr

ä

tten avgjort be­sv

ä

r 

ö

ver viss taxering, f

å

r

Talan raot fastighets­taxeringsn

ä

mnds beslut f

ö

rs genom besv

ä

r hos l

ä

nsr

ä

tten.

Besv

ä

r f

å

r anf

ö

ras av 

ä

gare av den fastighet beslutet r

ö

r samt av ve­derb

ö

rande kommun och taxer ingsintendent.

TT

Senaste   lydelse   1980:149

Prop. 1980/81:61

57

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

besv

ä

r inte anf

ö

ras hos l

ä

ns­r

ä

tten r

ö

rande samma taxering.

2 S

3 S

4 

§

5 

§

Har besv

ä

rshandlingarna s

ä

nts till annan l

ä

nsr

ä

tt 

ä

n den som har att pr

ö

va besv

ä

ren, utg

ö

r detta inte hinder f

ö

r m

å

lets pr

ö

vning. Handlingarna skall d

å

 ome­delbart 

ö

vers

ä

ndas till den l

ä

nsr

ä

tt som skall pr

ö

va besv

ä

ren.

Besv

ä

r av 

ä

gare av fastig­het skall ha inkommit senast den 15 september under taxe­rings

å

ret.

Koimnuns besv

ä

r skall anf

ö

r­as f

ö

re utg

å

ngen av oktober m

å

nad under taxerinas

å

ret.

Taxeringsintendent har r

ä

tt att anf

ö

ra besv

ä

r intill ut­g

å

ngen av november m

å

nad under taxerings

å

ret.

Prop. 1980/81:61

58

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

5 S

8 S

Han skall inom samma tid ange yrkanden och grunder f

ö

r besv

ä

rstalan, om inte med h

ä

nsyn till utred­ningens vidlyftighet eller andra synnerliga sk

ä

l l

ä

ns­r

ä

tten medger anst

å

nd.

Inkommer

besv

ä

r

fr

å

n 

ä

ga-

re av fasti

.ghet e

fter den, i

3 

§

 angivna

1 tiden

raen f

ö

re

utg

å

ngen av novem

ber m

å

nad

under taxerings

å

ret, f

å

r

l

ä

nsr

ä

tten

pr

ö

va

besv

ä

ren

om taxerinc

isintendenten

helt eller

delvis

bitr

ä

der

besv

ä

ren i sak.

Har

l

ä

nsr

ä

tten

avgjort

besv

ä

r

ö

ver viss

taxering,

f

å

r

be

sv

ä

r inte .

anf

ö

ras

hos

l

ä

nsr

ä

tten r

ö

rande sam-

ma taxering.

Vid pr

ö

vning av ra

å

l ora fastighetstaxering best

å

r l

ä

nsr

ä

tten av en lagfaren domare, v

ä

rd'erinqstekniska ledam

ö

ter och n

ä

mndem

ä

n.

Prop. 1980/81:61

59

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

9 

§

R

ä

tten 

ä

r domf

ö

r med en lag­faren domare och tre andra le­dam

ö

ter, varav rainst en v

ä

rde-ringsteknisk ledamot och minst tv

å

 n

ä

mndem

ä

n, om inte annat f

ö

ljer av 18 

§

 lagen (1971:289) om allm

ä

nna f

ö

r­valtningsdomstolar. Fler 

ä

n fyra ledam

ö

ter, ut

ö

ver den lagfarne domaren f

å

r inte tj

ä

nstg

ö

ra i r

ä

tten. Samman­tr

ä

de med samtliga ledam

ö

ter f

å

r dock h

å

llas f

ö

r 

ö

verl

ä

gg­ning r

ö

rande de v

ä

rderings-grunder som avses skola till-l

ä

rapas.

V

ä

rderingsteknisk ledaraot i l

ä

nsr

ä

tt skall vara rayndig svensk medborgare och ha sak­kunskap i fr

å

ga om fastighets­v

ä

rdering. Bland de v

ä

rderings-tekniska ledam

ö

terna skall fin­nas f

ö

retr

ä

dd s

å

dan sakkunskap betr

ä

ffande olika slag av fas­tigheter .

Best

ä

mmelsen 1 20 

§

andra stycket laqen (1971:289) om allm

ä

nna f

ö

rvaltningsdomstolar skall ocks

å

 till

ä

mpas betr

ä

f­fande varderinqsteknisk leda-mot.

Prop. 1980/81:61

60

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

10 S

N

ä

mndeman som avses i 8 

§ 

utses f

ö

r tiden fr

å

n och med den 1 juli det 

å

r, d

å

 allm

ä

n fastighetstaxering 

ä

ger rum, till och med den 30 juni det 

å

r 

då 

s

å

dan taxering sker n

ä

sta g

å

ng.

V

ä

rderingsteknisk ledamot i l

ä

nsr

ä

tt f

ö

rordnas av rege­ringen f

ö

r tid som s

ä

gs i f

ö

rsta stycket.

22 kap.   Om besv

ä

r

ö

ver l

ä

nsr

ä

tts och kammarr

ä

tts beslut

1 S

Besv

ä

r 

ö

ver l

ä

nsr

ä

tts beslut i m

å

l om fastighetstaxering f

å

r, f

ö

rutom i de fall som avses i 33 

§

 f

ö

rvaltningsprocesslagen (1971:291) anf

ö

ras om l

ä

nsr

ä

tten har 

ä

ndrat fastighetens taxe­ring utan att klaganden har yrkat s

å

dan 

ä

ndring.

2 

§

Mot l

ä

nsr

ä

tts beslut i fr

å

ga, som avses i 20 kap. 15 

§

 f

å

r talan inte f

ö

ras.

3 

§

Vid besv

ä

r 

ö

ver l

ä

nsr

ä

tts beslut skall besv

ä

rshandlingen ha kommit in

om besv

ä

ren har anf

ö

rts av fastighets

ä

gare, inora tv

å

 ra

å

nader fr

å

n det han har f

å

tt del av det 

ö

verklagade- beslutet, s

ä

rat

om besv

ä

ren har anf

ö

rts av taxeringsintendent eller kommun.

Prop. 1980/81:61

61

inom tv

å

 m

å

nader fr

å

n den dag, d

å

 l

ä

nsr

ä

ttens beslut medde­lades.

4 S

Vid pr

ö

vning av m

å

l om allm

ä

n fastighetstaxering best

å

r kam­marr

ä

tt av tre lagfarna ledam

ö

ter samt tv

å

av de s

ä

rskilda ledam

ö

ter som avses i 5 S- Utevaro av en av de s

ä

rskilda leda­m

ö

terna hindrar dock inte att m

å

l avg

ö

rs om tre av kammarr

ä

t­tens ledam

ö

ter 

ä

r ense om slutet.

Utan hinder av vad som s

ä

gs i f

ö

rsta stycket f

å

r regeringen betr

ä

ffande vissa grupper av ifr

å

gavarande m

å

l f

ö

reskriva, att best

ä

mmelsen om att s

ä

rskilda ledam

ö

ter skall delta vid m

å

lens pr

ö

vning inte skall till

ä

mpas.

5 S

Regeringen f

ö

rordnar f

ö

r h

ö

gst fem 

å

r i s

ä

nder f

ö

r varje kammarr

ä

tt rainst nio, h

ö

gst tjugo i praktiska v

ä

rv f

ö

rfarna personer med god k

ä

nnedom om fastighetsf

ö

rh

å

llanden i allm

ä

nhet att efter kallelse intr

ä

da s

å

som ledam

ö

ter i kammarr

ä

tten vid handl

ä

ggning av m

å

l, som avses i 4 

§

. Av dessa personer skall i fr

å

ga om varje kammarr

ä

tt minst tre 

ä

ga   kunskap betr

ä

ffan­de v

ä

rdering av skogsmark och v

ä

xande skog, minst tv

å

 betr

ä

f­fande v

ä

rdering av vattenfallsfastighet, minst tv

å

 betr

ä

ffande v

ä

rdering av jordbruksfastighet i 

ö

vrigt och minst tv

å

 betr

ä

f­fande v

ä

rdering av annan fastighet i 

ö

vrigt. Avg

å

r s

å

dan person under den tid, f

ö

r vilken han har blivit utsedd, f

ö

rordnar regeringen annan person i hans st

ä

lle.

Ledamot som h

ä

r s

ä

gs skall vara myndig svensk medborgare. Han f

å

r inte vara i konkurstillst

å

nd.

6 S

Regeringen meddelar n

ä

rmare f

ö

reskrifter ang

å

ende inkallande av de i 5 

§

 n

ä

mnda ledam

ö

ter till tj

ä

nstg

ö

ring i kammarr

ä

tt samt ang

å

ende ordnandet av kammarr

ä

tts arbete med handl

ä

ggning

Prop. 1980/81:61

62

av m

å

l ang

å

ende allm

ä

n fastighetstaxering och d

ä

rmed saraman-h

ä

ngande fr

å

gor.

7 S

Vid besv

ä

r 

ö

ver kammarr

ä

tts beslut i m

å

l ang

å

ende allm

ä

n fas­tighetstaxering skall besv

ä

rshandlingen ha koiranit in inom tv

å 

m

å

nader fr

å

n den dag d

å

klaganden har f

å

tt del av beslutet;.

23 kap.   Om besv

ä

r i s

ä

rskild ordning

1 

§

Har 

ä

gare av fastighet, som skall f

å

 underr

ä

ttelse enligt 20 kap. 18 

§

, inte f

å

tt s

å

dan underr

ä

ttelse senast den 15 aug­usti under taxerings

å

ret, f

å

r

ä

garen anf

ö

ra besv

ä

r intill ut­g

å

ngen av 

å

ret efter taxerings

å

ret.

2 

§

Den som enligt 21 kap. 1 

§

 f

å

r f

ö

ra talan mot fastighetstaxe­ringsn

ä

mnds beslut f

å

r f

ö

re utg

å

ngen av femte 

å

ret efter taxe­rings

å

ret anf

ö

ra besv

ä

r,

1. ora fastighet eller del av fastighet genom f

ö

rbiseende

inte har blivit taxerad

2.

om taxering har

ä

gt rum av annan egendom 

ä

n fastighet

3.

ora fastighet har upptagits s

å

som skattepliktig fast

ä

n den 

ä

r undantagen fr

å

n skatteplikt, eller har undan­tagits fr

å

n skatteplikt, trots att s

å

 inte hade bort ske

4.

om fastighet eller del av fastighet haf taxerats p

å

mer 

ä

n en ort

5.

om taxeringsbeslut betr

ä

ffande fastigheten har blivit oriktigt p

å

 grund av felr

ä

kning, misskrivning eller annat uppenbart f

ö

rbiseende,

6.

om eljest s

å

dana omst

ä

ndigheter f

ö

religger, som har bort f

ö

ranleda v

ä

sentligt annorlunda taxering och s

ä

rskilda sk

ä

l f

ö

religger f

ö

r pr

ö

vning av besv

ä

ren

Prop. 1980/81:61

63

7. om underr

ä

ttelse som avses i 20 kap. 14 eller 18 

§§ 

har haft felaktigt inneh

å

ll.

3 

§

Besv

ä

r enligt detta kapitel pr

ö

vas av l

ä

nsr

ä

tten. Har taxe­ringen pr

ö

vats av l

ä

nsr

ä

tten, skall kammarr

ä

tt pr

ö

va ra

å

let. Har taxeringen pr

ö

vats av kammarr

ä

tt eller regeringsr

ä

tten, skall regeringsr

ä

tten pr

ö

va m

å

let.

Regeringsr

ä

tten och kammarr

ä

tten f

å

r, om besv

ä

r enligt detta kapitel finnes b

ö

ra upptas till pr

ö

vning, f

ö

rordna att ra

å

let skall upptas och vidare handl

ä

ggas av l

ä

nsr

ä

tt.

4 

§

Anf

ö

rs besv

ä

r i s

ä

rskild ordning hos l

ä

nsr

ä

tt, 

ä

ger 21 kap. 2 

§

 motsvarande till

ä

mpning.

24 kap.   

Ö

vriga best

ä

ramelser om besv

ä

r

1 

§

Besv

ä

rsr

ä

tt tillkommer den som vid ing

å

ngen av taxerings

å

ret 

ä

r 

ä

gare av fastighet liksom den som d

ä

refter, dock senast f

ö

re ing

å

ngen av femte 

å

ret efter taxerings

å

ret, har blivit 

ä

gare av fastigheten 

ä

vensom arrendator, vilken j

ä

mlikt avtal, ing

å

nget efter kommunalskattelagens ikrafttr

ä

dande, gentemot 

ä

gare har att ansvara f

ö

r skatt f

ö

r fastighets garantibelopp.

2 

§

Taxeringsintendent f

å

r inora den f

ö

r honom g

ä

llande besv

ä

rs­tiden anf

ö

ra besv

ä

r till fastighets

ä

garens f

ö

rm

ä

n. D

ä

rvid har han samma beh

ö

righet som fastighets

ä

garen.

Prop. 1980/81:61

64

3 

§

Finner l

ä

nsr

ä

tt, kammarr

ä

tt eller regeringsr

ä

tten vid pr

ö

v­ning av besv

ä

r r

ö

rande allm

ä

n fastighetstaxering, att taxe­ringen har verkst

ä

llts p

ä

or

ä

tt ort eller har underl

å

tits p

å 

r

ä

tt ort, f

å

r r

ä

tten, efter vederb

ö

randes h

ö

rande, vidtaga erforderlig r

ä

ttelse. Taxeringen f

å

r dock inte h

ö

jas ut

ö

ver vad tidigare har best

ä

mts, om inte s

å

dan h

ö

jning har yrkats i besv

ä

ren.

4 

§

Ang

å

ende .fullf

ö

ljd av talan mot beslut i anledning av besv

ä

r som har anf

ö

rts i s

ä

rskild ordning, s

å

 ock i fr

å

ga, som avses i 3 

§

, skall i till

ä

mpliga delar g

ä

lla vad i denna lag i 

ö

vrigt 

ä

r f

ö

reskrivet ang

å

ende besv

ä

r r

ö

rande allm

ä

n fastighetstaxe­ring.

5 S

Har part anf

ö

rt besv

ä

r 

ö

ver l

ä

nsr

ä

tts eller kammarr

ä

tts be­slut i m

å

l ang

å

ende fastighetstaxering, f

å

r 

ä

ven motpart f

ö

ra talan mot beslutet, 

ä

ven om den f

ö

r honom f

ö

reskrivna besv

ä

rs­tiden har utg

å

tt; dock 

å

ligger det honom att inkomma med s

å

dana besv

ä

r inom en m

å

nad fr

å

n utg

å

ngen av den tid inom vilken de f

ö

rst anf

ö

rda besv

ä

ren har skolat anf

ö

ras.

Å

terkallas eller f

ö

rfaller eljest den f

ö

rsta besv

ä

rstalan,

ä

r 

ä

ven den senare besv

ä

rstalan f

ö

rfallen.

6 S

I fr

å

ga om besv

ä

r enligt denna lag skall vad som 

ä

r f

ö

reskri­vet f

ö

r komraun g

ä

lla j

ä

mv

ä

l f

ö

r landstingskommun och annan menighet, sora 

ä

ger ut

ö

va beskattningsr

ä

tt.

Prop. 1980/81:61

65

7 

§

Av l

ä

nsr

ä

tt behandlad fastighetstaxeringsfr

ä

ga f

ä

r 

å

terf

ö

r­visas till r

ä

tten f

ö

r f

ö

rnyad behandling.

Denna lag tr

ä

der i Icraft s

ä

vitt avser 18 kap 21 

§

 och 29-43 

§§ 

tv

ä

 veckQjT efter den dag, d

ä

 lagen enligt uppgift p

å

 den utkommit fr

ä

n trycket 1 Svensk f

ö

rfattningssamling Scunt i 

ö

vrigt den 1 januari 1981 och skall till

ä

mpas f

ö

rsta g

ä

ngen i fr

å

ga om allm

ä

n fastighet;staxering 

å

r 1981.

5 

Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

66

2  F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i taxeringslagen (1956:623)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om taxeringslagen (1956:523)

att 158, 160-162 och 164-169 S

§

 skall upph

ö

ra att g

ä

lla och att rubrikerna n

ä

rmast f

ö

re 158, 164 och 168 

§§

 skall utg

å

.

Lagen omtryckt 1971:399 senaste lydelse av 158 

§

 1979:175

160

§

 1979:175

161

S 1979:175

161

§

 1979:175

162

S 1979:175

164

§

1-3 mom. 1979:175

164

S

4 mora. 1971:399

165

§

1971:399

166

S

1971:399

167 

S

1-2 mom. 1973:1106

157

S

3-4 mora. 1979:175

168

S

1979: 175

169

§

1979:175

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 198 1 och skall till­l

ä

mpas f

ö

rsta g

å

ngen i fr

å

ga ora allm

ä

n fastighetstaxering 

å

r 1981.

Best

ä

mmelserna skall dock alltj

ä

mt till

ä

mpas i fr

å

ga om fas­tighetstaxering 

å

r 1980 och tidigare.

Prop. 1980/81:61

67

3  F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1971:289) om allra

ä

nna f

ö

rvaltningsdomstolar

H

ä

riaenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen om allm

ä

nna f

ö

rvaltnings­domstolar (1971:289)

att 11, 12, 16-19 och 21 SS skall ha nedan angivna lydelse

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

11 

§

Kammarr

ä

tt 

ä

r delad i avdelningar. Regeringen f

å

r best

ä

mma att avdelning skall vara f

ö

rlagd till annan ort 

ä

n den d

ä

r domstolen har sitt s

ä

te.

Avdelning best

å

r av presidenten eller en lagman s

å

som ordf

ö

rande samt av minst tv

ä

 kammarr

ä

ttsr

å

d, av vilka en 

ä

r vice ordf

ö

rande.

Om s

ä

rskild sammans

ä

ttning av kammarr

ä

tt vid behandling av m

å

l om fastighetstaxering finns best

ä

mmelser i taxerings­lagen (1956:623). Best

ä

mmelser ora domf

ö

rhet vid behandling av kommunalbesv

ä

r smal finns i 13 a 

§

.

Om s

ä

rskild samraans

ä

ttning av kammarr

ä

tt vid behandling av m

å

l om fastighetstaxering finns best

ä

ramelser i fasfig­hetstaxeringslagen (1979:1152). Best

ä

mmelser om domf

ö

rhet vid behandling av kommunalbesvars-m

å

l finns i 13 a 

§

.

12 

§

-

Kammarr

ä

tt 

ä

r domf

ö

r med tre lagfarna ledam

ö

ter. Fler 

ä

n fyra lagfarna ledam

ö

ter f

å

r ej sitta i r

ä

tten.

N

ä

r det 

ä

r s

ä

rskilt f

ö

reskrivet att n

ä

mndeman skall ing

å

 i r

ä

tten, 

ä

r kammarr

ä

tt domf

ö

r raed tre lagfarna ledam

ö

ter och tv

å 

n

ä

mndem

ä

n. Fler 

ä

n fyra lagfarna ledam

ö

ter och tre n

ä

mndem

ä

n f

å

r i s

å

dant fall ej sitta i r

ä

tten. Kammarr

ä

tt 

ä

r jdock domf

ö

r utan n

ä

mndem

ä

n

Lagen omtryckt 1979:165

'Senaste Lydelse 1980:274

Senaste lydelse 1980:274

Prop. 1980/81:61

68

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1.

vid pr

ö

vning av besv

ä

r

ö

ver beslut som ej inneb

ä

r att m

å

let avg

ö

res,

2.

vid f

ö

rordnande r

ö

rande saken i avvaktan p

å

 m

å

lets avg

ö

rande samt vid annan 

å

tg

ä

rd som avser endast m

å

ls beredande,

3.

vid beslut varigenom domstolen skiljer sig fr

å

n m

å

let utan att detta pr

ö

vats i sak.

Handl

ä

gges m

å

l som avses i andra stycket gemensamt med annat ra

å

l, f

å

r n

ä

mndem

ä

n deltaga vid handl

ä

ggningen 

ä

ven av det senare m

å

let.

Om domf

ö

rhet vid behandling        Om domf

ö

rhet vid behandling

av ra

å

l om fastighetstaxering       av m

å

l om fastighetstaxering

finns best

ä

mmelser i taxerings-    finns best

ä

mmelser i fastig-

laqen (1956:623) . Best

ä

mraelser     hetstaxeringslagen (1979:1152).

om domf

ö

rhet vid behandling av     Best

ä

mmelser om domf

ö

rhet

kommunalbesv

ä

rsm

å

l finns i

vid behandling av kommunalbe-

13 a S.

sv

ä

rsra

å

l finns i 13 a 

§

Regeringen best

ä

mmer i vilken omfattning 

å

tg

ä

rd som avser endast m

å

ls beredande f

å

r vidtagas av lagfaren ledamot i kammarr

ä

tten eller annan tj

ä

nsteman vid denna.

16 

§

''

L

ä

nsr

ä

tt f

å

r efter beslut av regeringen vara delad i avdelningar. Avdelning best

å

r av ordf

ö

rande och minst tv

å

 r

å

dm

ä

n. Ordf

ö

rande

ä

r lagmannen eller en chefsr

å

dman.

Om s

ä

rskild samraans

ä

ttning

Om s

ä

rskild sammans

ä

ttning

av l

ä

nsr

ä

tt vid behandling av      av l

ä

nsr

ä

tt vid behandling av

m

å

l om fastighetstaxering

m

å

l av fastighetstaxering

finns best

ä

mmelser i taxerings-    finns best

ä

mmelser i fastia-

lagen (1956:623).

hetstaxeringslagen (1979:1152).

17 S

L

ä

nsr

ä

tt 

ä

r domf

ö

r med en lagfaren domare och tre n

ä

mndem

ä

n ora inte annat f

ö

ljer av 18 S. Fler 

ä

n fyra n

ä

mndem

ä

n f

å

r inte sitta i r

ä

tten.

4 Senaste lydelse 1979:165

Senaste lydelse 1979: l

ö

5

Prop. 1980/81:61

69

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Om domf

ö

rhet vid behandling        Om domf

ö

rhet vid behandling

av m

å

l om fastighetstaxering      -av m

å

l om fastighetstaxering

finns, f

ö

rutom i 18 S, be-

finns, f

ö

rutom i 18 

§

, be-

st

ä

mraelser i taxeringslagen        st

ä

mmelser i fastighetstaxe-

(1956:623).

ringslagen (1979:1152).

Regeringen best

ä

mmer hur m

å

nga n

ä

mndem

ä

n som skall finnas i varje l

ä

n f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring i l

ä

nsr

ä

tten. L

ä

nsr

ä

tten f

ö

rdelar tj

ä

nstg

ö

ringen mellan n

ä

mndem

ä

nnen efter samr

å

d med dem.

S 18

L

ä

nsr

ä

tt 

ä

r domf

ö

r med en lagfaren domare ensam

1.

n

ä

r 

å

tg

ä

rd som avser endast m

å

ls beredande vidtages,

2.

vid s

å

dant f

ö

rh

ö

r raed vittne eller sakkunnig sora beg

ä

rts av annan l

ä

nsr

ä

tt s

ä

rat vid s

å

dant f

ö

rh

ö

r i 

ä

rende enligt utl

ä

n­ningslagen (1954:193) som beg

ä

rts med st

ö

d av 40 

§

 samma lag,

3.

vid beslut som avser endast r

ä

ttelse av felr

ä

kning, fel­skrivning eller annat uppenbart f

ö

rbiseende,

4.

vid beslut, s

å

vitt g

ä

ller svenskt k

ö

rkort, trafikkort eller traktorkort, om 

å

terkallelse tills vidare eller, s

å

vitt g

ä

ller utl

ä

ndskt k

ö

rkort, om v

ä

gran tills vidare att godk

ä

nna k

ö

rkortet, n

ä

r det 

ä

r uppenbert att s

å

dant beslut b

ö

r meddelas,

5.

vid annat beslut som inte innefattar slutligt avg

ö

rande av m

å

l.

6. ra

å

l om besiktning en­ligt fastighetstaxeringsla­gen (1979:1152). Om det inte 

ä

r p

å

kallat av s

ä

rskild anledning att m

å

let pr

ö

vas av fullsutten r

ä

tt, 

ä

r l

ä

nsr

ä

tt domf

ö

r med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte innefattar pr

ö

vning av m

å

let i sak. Vad som s

ä

gs i andra stycket g

ä

ller 

ä

ven vid avg

ö

rande av

1.

m

å

l om utd

ö

mande av vite,

2.

m

å

l enligt beviss

ä

kringslagen (1975:1027) f

ö

r skatte- och avgiftsprocessen, enligt lagen (1979:880) om betalningss

ä

kring f

ö

r skatter, tullar och avgifter, om handlings-undantagande fr

ä

n taxeringsrevision, skatterevision eller annan granskning och om

Senaste lydelse 1980:385

Prop. 1980/81:61

70

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

befrielse fr

å

n skyldighet att l

ä

mna kontrolluppgift enligt taxe­ringslagen (1956:623),

3.

m

å

l om omh

ä

ndertagande f

ö

r utredning enligt 30 S barnav

å

rds­lagen (1960:97),

4.

m

å

l enligt uppb

ö

rds- och folkbokf

ö

ringsf

ö

rfattningarna med undantag av ra

å

l om arbetsgivares ansvarighet f

ö

r arbetstagares skatt,

5.

m

å

l om uppdelning av taxe-      ra

å

l om uppdelning av taxe­ringsv

ä

rde enligt 8 

§

3 mom.       ringsv

ä

rde enligt 20 kap. 15 

§ 

sista stycket kommunalskattela-    fastighetstaxeringslagen

gen (1928:370),

(1979:1152),

6.

m

å

l som avser 

ä

ndring av taxerad inkomst med h

ö

gst 1000 kro­nor.

7.

m

å

l enligt skatte- och taxeringsf

ö

rfattningarna i vilket be­slutet 

ö

verensst

ä

mmer med parternas samst

ä

mmiga .mening,

8.

m

å

l om r

ä

ttshj

ä

lp genom offentlig t bitr

ä

de i ett 

ä

rende hos en annan myndighet,

9.

m

å

l i vilket saken ar uppenbar.

19 s''

N

ä

mndeman i kammarr

ä

tt och l

ä

nsr

ä

tt utses genom val. Val f

ö

r­r

ä

ttas av landstinget eller, om i l

ä

net finns kommun som inte in­g

å

r i landstingskommunen, av landstinget och kommunfullm

ä

ktige med den f

ö

rdelning dem emellan som l

ä

nsstyrelsen best

ä

mmer efter befolkningstalen. I Gotlands l

ä

n f

ö

rr

ä

ttas val av kommunfullm

ä

kt­ige i Gotlands kommun.

Valet skall vara proportionellt, om det beg

ä

rs av minst s

å 

m

å

nga ledam

ö

ter som motsvarar den kvot, som erh

å

lls om antalet n

ä

rvarande ledam

ö

ter delas med det antal personer som valet avser, 

ö

kad med 1. Om f

ö

rfarandet vid s

å

dant proportionellt val 

ä

r s

ä

r­skilt f

ö

reskrivet.

Vart tredje 

å

r v

ä

ljes halva        Vart tredje 

å

r v

ä

ljes halva antalet n

ä

randem

ä

n i kamraarr

ä

tt     antalet n

ä

mndem

ä

n i kammarr

ä

tt och l

ä

nsr

ä

tt. N

ä

r val av de        och l

ä

nsr

ä

tt. N

ä

r val av de n

ä

mndem

ä

n som ing

å

r i l

ä

nsr

ä

tt     n

ä

mndem

ä

n som ing

å

r i l

ä

nsr

ä

tt

Senaste lydelse 1979:165

Prop. 1980/81:61

71

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

vid behandling av m

å

l om fas-      vid behandling av m

å

l om fas­tighetstaxering skall ske fram-    tighetstaxering skall ske fram­g

å

r av taxeringslagen (1956:623).   g

å

r av fasfighetstaxeringsla­gen (1979:1152). Regeringen f

å

r f

ö

r visst l

ä

n f

ö

rordna att n

ä

mndem

ä

n i kammarr

ä

tt skall v

ä

ljas bland dem som f

ö

r samma mandatperiod har utsetts till n

ä

mndem

ä

n i hovr

ä

tt. N

ä

mndeman i hovr

ä

tt f

å

r 

ä

ven i annat fall, om han 

ä

r beh

ö

rig d

ä

rtill, tj

ä

nstg

ö

ra som n

ä

mndeman i den kamraarr

ä

tt inom vars domkrets han 

ä

r kyrkobokf

ö

rd.

21 

§

N

ä

mndeman i kammarr

ä

tt och l

ä

nsr

ä

tt utses f

ö

r sex 

å

r raen f

å

r avg

å 

efter tv

å

å

r. Om n

ä

mndeman i s

å

dan r

ä

tt visar giltigt hinder, f

ä

r r

ä

tten entlediga honom tidigare. Den som har fyllt sextio 

å

r har r

ä

tt att fr

å

ntr

ä

da uppdraget. Upph

ö

r n

ä

mndeman att vara valbar eller beh

ö

rig, f

ö

rfaller uppdraget.

Best

ä

mmelser om mandatperiod       Best

ä

mmelser om mandatperiod

f

ö

r s

å

dan n

ä

mndeman som ing

å

r      f

ö

r s

å

dan n

ä

mndeman som ing

å

r

i l

ä

nsr

ä

tt vid behandling av       i l

ä

nsr

ä

tt vid behandling av

m

å

l om fastighetstaxering

m

å

l om fastighetstaxering

finns i taxeringslagen

finns i fastighetstaxerings-

(1956:623) .

lagen (1979:1152).

N

ä

r ledighet uppkommer, utses ny n

ä

mndeman f

ö

r den tid som 

å

ter­st

å

r. 

Ä

ndras antalet n

ä

randem

ä

n, f

å

r nytilltr

ä

dande n

ä

mndeman utses f

ö

r kortare tid 

ä

n som f

ö

ljer av f

ö

rsta stycket.

Q

Senaste lydelse 1979:165

Denna lag tr

ä

der ikraft den 1 januari 1981.

Prop. 1980/81:61

72

4___ F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i kommunalskattelagen (1928:370)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om kommunalskattelagen (1928:370)

att 54 

§

, punkt 2 a av anvisningarna till 36 

§

 och punkt 1 av an­visningarna till 41 a S skall ha nedan angivna lydelse

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

54 

§

 Fr

å

n skattskyldighet f_ri_ka_ll_a

£

:

a)  svenska aktiebolag och svenska ekonomiska f

ö

reningar;

f

ö

r utdelning p

å

 aktie i svenskt aktiebolag och andel i svensk ekonomisk f

ö

rening i den omfattning som anges i punkt 1 av anvis­ningarna;

b)

medlem av konungahuset: f

ö

r av staten anvisat anslag;

c)

i utlandet bosatt person och utl

ä

ndskt bolag:

f

ö

r s

å

dan inkomst, f

ö

r vilken avgift enligt lagen om bevillnings­avgifter f

ö

r s

ä

rskilda f

ö

rm

å

ner och r

ä

ttigheter skall erl

ä

ggas eller betr

ä

ffande vilken befrielse fr

å

n s

ä

dan avgift skall 

å

tnju­tas j

ä

mlikt s

ä

rskilt stadgande i samma lag;

d)  

ä

gare av s

å

dan fastighet, d) 1. 

ä

gare av s

å

dan fastighet

som avses i 5 

§

 1 raom. a)-f) som avses i 3 kap. 2-3 

§§

 fas-

och h)-i):

tighetstaxeringslagen (1979:

1 152) :

f

ö

r inkorast av fastigheten ge-    f

ö

r inkomst-av fastigheten _i nom dess anv

ä

ndning f

ö

r

ä

nda-     den m

å

n 

ä

garens inkomst h

ä

rr

ö

r

Senaste lydelse 1979:612

Prop. 1980/81:61

73

Nuvarande lydelse

m

å

l som avses i n

ä

randa mom.;

F

ö

reslagen lydelse

fr

å

n nationalpark eller fr

å

n s

å

dan anv

ä

ndning som g

ö

r att byggnad en­ligt 2 kap. 2 

§

fastighetstaxerings-lagen skall indelas som specialbyqq-nad, dock ej kommunikatlonsbvgqnad, distributionsbyggnad eller renings­anl

ä

ggning;

2. 

ä

gare av s

ä

dan fastighet som av­ses i 3 kap. 4 

§

 fastighets­taxeringslagen (1979:1152), dock ej ideell f

ö

rening:

f

ö

r inkorast av fastigheten ge­nom dess anv

ä

ndning f

ö

r 

ä

nda­m

å

l som avses i n

ä

mnda lagrum;

e)  i riket bosatt del

ä

gare i oskift d

ö

dsbo efter person, som vid

sitt fr

å

nf

ä

lle icke varit h

ä

r i riket bosatt:

f

ö

r av d

ö

dsboet 

å

tnjuten, till honom utdelad inkomst, f

ö

r vilken d

ö

dsboet skall utg

ö

ra kommunal inkomstskatt;

f)   underst

ö

dsf

ö

reningar, som bedriver s

å

v

ä

l till livf

ö

rs

ä

kring

h

ä

nf

ö

riig verksamhet som annan verksamhet:

f

ö

r annan inkomst 

ä

n inkomst av fastighet, dock att skattskyldig­het f

ö

religger 

ä

ven f

ö

r f

ö

rstn

ä

randa inkorast till den del inkoras­ten bel

ö

per p

å

 livf

ö

rs

ä

kringsverksaraheten;

g)  underst

ö

dsf

ö

reningar, vilka enligt sina stadgar inte f

å

r med­

dela annan kapitalf

ö

rs

ä

kring 

ä

n s

å

dan sora omfattar kapitalunder­

st

ö

d p

å

 h

ö

gst 1 000 kronor per medlem:

f

ö

r all inkomst, sora bel

ö

per p

å

 verksamhet, h

ä

nf

ö

riig till livf

ö

r­s

ä

kring;

h) h

ä

r L riket bosatt fysisk person, som under vistelse utomlands

Prop. 1980/81:61

74

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

å

tnjutit avl

ö

ning eller annan d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rlig f

ö

rm

å

n p

å

 grund av anst

ä

llning d

ä

r annat 

ä

n hos svenska staten, svensk kommun eller ombord p

å

 svenskt fartyg eller svenskt, danskt eller norskt luft­fartyg:

f

ö

r inkomst av anst

ä

llningen under f

ö

ruts

ä

ttning att anst

ä

llning­en och vistelsen i utlandet varat minst ett 

å

r eller enligt an­st

ä

llningsavtal eller p

å

 annan grund kan antagas korama att vara minst ett 

å

r;

i) ideell f

ö

rening, som 

ä

r h

ä

nf

ö

riig under 53 S 1 mom. e):

f

ö

r inkomst av fastighet och av r

ö

relse i den omfattning som an­ges i punkt 4 av anvisningarna;

j) svensk aktiefond:

f

ö

r inkomst av tillf

ä

llig f

ö

rv

ä

rvsverksamhet p

å

grund av avyttring av egendom som avses i 35 S 3 mom., ora den avyttrade egendomen innehafts tv

å

å

r eller mera.

Svenskt aktiebolag och svensk ekonomisk f

ö

rening kan under de f

ö

r­uts

ä

ttningar som anges i punkt 5 av anvisningarna frikallas fr

å

n skattskyldighet f

ö

r utdelning p

å

andel i utl

ä

ndskt f

ö

retag.

Av 70 

§

 framg

ä

r att personer som d

ä

r avses 

ä

r frikallade fr

å

n skattskyldighet f

ö

r vissa inkomster.

Prop. 1980/81:61

75

.Anvisningar

till 36 

§

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

2.a. Skall vid ber

ä

kning av realisationsvinst p

å

 grund av avyttring av fastighet vederlaget f

ö

r viss del av fastigheten upptagas som int

ä

kt av jordbruksfastighet eller r

ö

relse (jfr punkt 1 av anvisningarna till 35 5) f

å

r i omkostnadsbeloppet icke inr

ä

knas kostnad som h

ä

nf

ö

r sig till s

å

dan del av fastigheten och som vid inkomsttaxeringen behandlats enligt reglerna f

ö

r maskiner och andra inventarier.

Som f

ö

rb

ä

ttringskostnad enligt punkt 1 r

ä

knas

ä

ven kostnad, som under tid, d

å

 int

ä

kt av avyttrad annan fastighet eller i f

ö

rekommande fall del d

ä

rav ber

ä

knats enligt 24 

§

2 eller 3 mora., har nedlagts p

å

 reparation och underh

å

ll av fastigheten eller fastighetsdelen, i den m

å

n den avyttrade egendomen p

å

 grund d

ä

rav vid avyttringen befunnit sig i b

ä

ttre skick 

ä

n vid f

ö

rv

ä

rvet  samt kostnad f

ö

r reparation och underh

å

ll f

ö

r vilken avdrag inte medges p

å

 grund av f

ö

reskrifterna i 25 S 2 mora. f

ö

rsta stycket b) eller c) och f

ö

r vilken bidrag ej utg

å

tt. F

ö

rb

ä

ttringskostnad, sora icke uppf

ö

rts p

ä

 avskrivningsplan, och med f

ö

rb

ä

ttringskostnad j

ä

mf

ö

rlig repa­rations- eller underh

å

llskostnad f

å

r dock inr

ä

knas i omkostnadsbeloppec endast f

ö

r 

å

r d

å

 de nedlagda kostnaderna uppg

å

tt till minst 3 000 kronor.

Kostnad enligt f

ö

reg

å

ende stycke, som uppf

ö

rts p

å

 avskrivningsplan, skall normalt anses nedlagd det 

å

r d

å

 kostnaden uppf

ö

rts p

å

 planen. I andra fall skall s

å

dan kostnad normalt anses nedlagd n

ä

r faktura eller r

ä

kning erh

å

llits, varav framg

å

r vilket arbete sora utf

ö

rts.

Omkostnadsbeloppet skall minskas med v

ä

rdeminskningsavdrag m..Ti., som bel

ö

per p

ä

 tid f

ö

re avyttringen av fastigheten, s

å

som avdrag p

å

grund av avyttring av skog, avdrag f

ö

r v

ä

rdeminskning av annan na tur tillg

ä

ng eller f

ö

r v

ä

rderainskning av t

ä

ckdiken eller andra markanl

ä

ggningar (jfr punkt 4 fj

ä

rde-sj

ä

tte styckena och punkt 7 av anvisningarna till 22 

§

 s

ä

rat punkt 16 fe.mte och sj

ä

tte styckena av anvisningarna till 29 

§

). P

å

 samma s

ä

tt skall omkostnadsbeloppet .minskas med avdrag f

ö

r v

ä

rderainskning av byggnad m.m. (jfr punkt 3 tredje stycket och punkt 4 tredje stycket av anvisningarna till 22 

§

, punkt 2 och punkt 3 andra stycket av anvisningarna till 25 

§

och punkt 16 fj

ä

rde stycket av anvisningarna till .29 S), dock inte for 

å

r d

å

 avdraget understigit 3 000 kronor. Omkostnadsbeloppet skall minskas 

ä

ven med belopp varmed fas

å

kta­gande av investeringsfond e.d.

Senaste Ivdelse 1979:1017

Prop. 1980/81:61

76

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Vid ber

ä

kning av omkostnadsbeloppet skall fastighet, som f

ö

rv

ä

rvats f

ö

re

å

r 1952, anses f

ö

rv

ä

rvad den 1 januari 1952. Ing

å

ngsv

ä

rdet skall d

ä

rvid anses utg

ö

ra 150 procent av fastighetens taxeringsv

ä

rde f

ö

r 

å

r 1952. H

ä

nsyn skall vid vinstber

ä

kningen icke tagas till kostnader och avdrag som bel

ö

per p

å

 tid f

ö

re 

å

r 1952. Dock f

å

r det vid f

ö

rv

ä

rvet erlagda vederlaget f

ö

r fastigheten upptagas som ing

å

ngsv

ä

rde, om den skattskyldige kan visa att k

ö

peskillingen

ö

verstiger 150 procent av taxeringsv

ä

rdet f

ö

r

å

r 1952. Fanns taxeringsv

ä

rde ej 

å

s

ä

tt f

ö

r 

å

r 1952, f

å

r motsvarande v

ä

rde uppskat­tas med ledning av taxeringsv

ä

rdet f

ö

r fastighet, i vilken den avyttrade egendoraen ing

å

tt, eller n

ä

rmast d

ä

refter 

å

satta taxeringsv

ä

rde.

Har fastighet vid avyttringen innehafts mer 

ä

n tjugo 

å

r f

å

r den skatt-Skyldige vid vinstber

ä

kningen som ing

å

ngsv

ä

rde upptaga ett belopp motsva­rande 150 procent av det taxeringsv

ä

rde, som g

ä

llde tjugo 

å

r f

ö

re avytt­ringen. Har taxeringsv

ä

rdet 

å

satts vid fastighetstaxering som verkst

ä

llts 

å

r 1970 eller senare f

å

r dock som ing

å

ngsv

ä

rde upptagas endast 133 procent av taxeringsv

ä

rdet. Om ing

å

ngsv

ä

rdet ber

ä

knas med ledning av det taxerings­v

ä

rde som g

ä

llde tjugo 

å

r f

ö

re avyttringen, skall h

ä

nsyn vid vinstber

ä

k­ningen icke tagas till kostnader och avdrag, som bel

ö

per p

å

 tidigare 

å

r an tjugo 

å

r f

ö

re avyttringen. Fanns taxeringsv

ä

rde ej 

å

s

ä

tt tjugo 

å

r f

ö

re avyttringen, f

å

r motsvarande v

ä

rde uppskattas p

å

 s

ä

tt angives i femte stycket sista meningen.

Har avyttrad fastighet f

ö

rv

ä

rvats genom arv eller testamente eller genora bodelning i anledning av makes d

ö

d, f

å

r den skattskyldige, i st

ä

llet f

ö

r k

ö

peskilling eller motsvarande vederlag f

ö

r fastigheten vid n

ä

rmast f

ö

re­g

å

ende k

ö

p, byte eller d

ä

rraed j

ä

mf

ö

rliga f

å

ng eller i st

ä

llet for ett raed st

ö

d av f

ö

reg

å

ende stycke framr

ä

knat v

ä

rde, som ing

å

ngsv

ä

rde upptaga 150 procent av .fastighetens taxeringsv

ä

rde 

å

ret f

ö

re det 

å

r d

å

 d

ö

dsfallet in­tr

ä

ffade eller motsvarande i arvsskatteh

ä

nseende g

ä

llande v

ä

rde, f

ö

rutsatt att d

ö

dsfallet 

ä

gt rum efter ar 1952. 

Ä

gde d

ö

dsfallet rum efter 

å

r 1970 f

å

r dock som ing

å

ngsv

ä

rde upptagas endast 133 procent av taxeringsv

ä

rdet eller motsvarande i arvsskatteh

ä

nseende g

ä

llande v

ä

rde. Fanns taxerings­v

ä

rde ej 

å

s

ä

tt 

å

ret f

ö

re det ar d

å

d

ö

dsfallet intr

ä

ffade, f

å

r motsvarande v

ä

rde uppskattas p

å

 s

ä

tt som angives i femte stycket sista meningen. .4ar ing

å

ngsv

ä

rdet upptagits med st

ö

d av best

ä

mmelserna i detta stycke, skall h

ä

nsyn vid vinstber

ä

kningen icke tagas till kostnader och avdrag, som bel

ö

per p

å

 tidigare ar 

ä

n 

å

ret f

ö

re d

ö

ds

å

ret.

Prop. 1980/81:61

77

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Ber

ä

knas ing

å

ngsv

ä

rdet med ledning av

taxeringsv

ä

rde skall, s

å

vida viss

del av taxeringsv

ä

rdet avser egendom som i'kostnadsh

ä

nseende h

ä

nf

ö

rts till

maskiner och andra inventarier i jordbruk eller r

ö

relse (jfr punkt 1 av

anvisningarna till 35 S), taxeringsv

ä

rdet reduceras med den del d

ä

rav som

kan anses bel

ö

pa p

å

 egendom av nyss angivet slag. S

å

dan reducering skall

dock icke g

ö

ras om mindre 

ä

n 25 procent

av hela vederlaget f

ö

r den avytt­

rade fastigheten bel

ö

per p

å

 egendom, som vid ber

ä

kning av v

ä

rdeminsknings­

avdrag h

ä

nf

ö

res  till maskiner och andra inventarier.

Skall taxeringsv

ä

rdet reduceras

Skall taxeringsv

ä

rdet reduceras

enligt f

ö

reg

å

ende stycke iakttages

enligt f

ö

reg

å

ende stycke iakttages

f

ö

ljande. Har taxeringsv

ä

rdet 

å

satts

f

ö

ljande. Har taxeringsv

ä

rdet 

å

sat-

tidigare 

ä

n vid 1975 

å

rs fastighets-

tidigare 

ä

n vid 1975 

å

rs fastighets

taxering, skall taxeringsv

ä

rdet re-

taxering, skall taxeringsv

ä

rdet re­

duceras med s

å

 stor del d

ä

rav som

duceras med s

å

stor del d

ä

rav som

vederlaget f

ö

r egendom, som vid be-

vederlaget f

ö

r egendom, som vid be­

r

ä

kning av v

ä

rdeminskningsavdrag

r

ä

kning av v

ä

rdeminskningsavdrag

h

ä

nf

ö

res till maskiner och andra

h

ä

nf

ö

res till maskiner och andra

inventarier, utg

ö

r av hela veder-

inventarier, utg

ö

r av hela veder­

laget f

ö

r den avyttrade fastigheten.

laget f

ö

r den avyttrade fastigheter

Vad nu sagts g

ä

ller 

ä

ven om taxe-

Vad nu sagts g

ä

ller 

ä

ven om taxe­

ringsv

ä

rdet 

å

satts 

å

r 19,75 eller

ringsv

ä

rdet 

å

satts 

å

r 1975 eller

senare, dock att vid ber

ä

kningen

senare, dock att vid ber

ä

kningen

skall bortses fr

å

n den del av ve-

skall bortses fr

å

n den del av ve­

derlaget vid avyttringen sora bel

ö

per

derlaget vid avyttringen sora bel

ö

pa

p

ä

 egendom som enligt 5 

§

 5 mom, 

ä

r

p

å

 egendom som avses i 2 kap. 3 S

undantagen fr

å

n skatteplikt. Kan den

jordabalken. Kan den skattskyldigs

skattskyldige visa att den andel av

visa att den andel av taxerings-

taxeringsv

ä

rdet som kan anses bel

ö

pa

v

ä

rdet sora kan anses bel

ö

pa p

å

p

å

 egendom, sora vid ber

ä

kning av

egendom, som vid ber

ä

kning av

v

ä

rdeminskningsavdrag h

ä

nf

ö

res till

v

ä

rdeminskningsavdrag h

ä

nf

ö

res till

maskiner och andra inventarier, 

ä

r

maskiner och andra inventarier, 

ä

r

mindre 

ä

n den andel av hela vederla-

mindre 

ä

n den andel av hela vederla

get f

ö

r den avyttrade fastigheten

get f

ö

r den avyttrade fastigheten

som kan anses bel

ö

pa-p

å

 egendom av

som kan anses bel

ö

pa p

å

 egendom av

nu angivet slag, f

å

r dock taxerings-

nu angivet slag, f

å

r dock taxerings

v

ä

rdet reduceras p

å

 grundval av f

ö

r-

v

ä

rdet reduceras p

å

 grundval av f

ö

r

h

å

llandena vid fastighetstaxeringen.

h

å

llandena vid fastighetstaxeringen

Prop. 1980/81:61

78

Nuvarar.de

lydelse

Foreslagen Lydelse

Det f

ö

r fastigheten g

ä

llande ing

å

ngsv

ä

rdet - antingen detta utg

ö

r k

ö

pe­skillingen vid f

ö

rv

ä

rvet, taxeringsv

ä

rdet tjugo 

å

r f

ö

re avyttringen, taxeringesv

ä

rdet f

ö

r 

å

r 1952 eller taxeringsv

ä

rdet 

å

ret f

ö

re d

ö

dsfallet eller motsvarande v

ä

rde - liksom de f

ö

rb

ä

ttrings- eller d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rliga reparations- och underh

å

llskostnader, f

ö

r vilka avdrag f

å

r ske och de v

ä

rdeminskningsavdrag m.m., vilka skola minska omkostnadsbeloppet, skola omr

ä

knas till de belopp, vartill de skulle ha uppg

å

tt efter det allm

ä

nna prisl

ä

get under det 

å

r d

å

 avyttringen skedde.

Omr

ä

kningen sker med ledning av en indexserie, grundad p

å

 konsument­prisindex. Riksskatteverket fastst

ä

ller 

å

rligen omr

ä

kningstalen.

Har avyttring av fastighet omfattat byggnad, som i huvudsak 

ä

r avsedd att anv

ä

ndas f

ö

r bostads

ä

ndam

å

l och som vid avyttringstillf

ä

llet varit eller bort vara 

å

s

ä

tt ett taxerat byggnadsv

ä

rde av l

ä

gst 10 000 kronor, avdrages ytterligare ett belopp av 3 000 kronor f

ö

r varje p

å

b

ö

rjat kalen­der

å

r f

ö

re taxerings

å

ret som bostadsbyggnaden under innehavstiden funnits p

å

 fastigheten. Om det taxerade byggnadsv

ä

rdet icke uppg

å

tt eller bort uppg

å

 till 10 000 kronor, avdrages 3 000 kronor f

ö

r varje p

å

b

ö

rjat kalen­der

å

r under innehavs tiden som byggnaden utnyttjats till stadigvarande bostad. Avdrag medgives icke for tidigare 

å

r 

ä

n 

å

r 1952. Finnes p

å

 fastig­heten mer 

ä

n en.bostadsbyggnad ber

ä

knas nu avsett avdrag endast f

ö

r fastig­hetens huvudbyggnad. Sker vinstber

ä

kningen .med utg

å

ngspunkt fr

å

n taxerings­v

ä

rdet tjugo 

å

r f

ö

re avyttringen enligt sj

ä

tte stycket ovan eller fr

å

n taxeringsv

ä

rdet

å

ret f

ö

re d

ö

dsfallet enligt sjunde stycket ovan eller mot­svarande v

ä

rden, far avdrag enligt detta stycke ej ske f

ö

r tidigare 

å

r 

ä

n tjugo 

å

r f

ö

re avyttringen eller aret f

ö

re d

ö

dsfallet. Om bostadsbyggnad rivits eller f

ö

rst

ö

rts genora brand eller liknande, skall avdrag enligt detta stycke medgivas 

ä

ven f

ö

r tid d

å

 denna byggnad funnits p

å

 fastigheten, om den skattskyldige inom ett 

ä

r ig

å

ngsatt arbete med att uppf

ö

ra ers

ä

tt­ningsbyggnad. Om en bostadsbyggnad under mer 

ä

n ett 

å

r tagits i anspr

å

k huvudsakligen f

ö

r -annat 

ä

ndam

å

l an bostads

ä

ndam

å

l medgives avdrag enligt detta stycke endast f

ö

r tid d

å

byggnaden d

ä

refter 

å

ter utnyttjats huvud­sakligen f

ö

r bostads

ä

ndam

å

l.

Vinstber

ä

kning p

å

 grund av avyttring av del av fastighet skall grundas p

å

 f

ö

rh

å

llandena p

å

 den avyttrade fastighetsdelen.,Ora den skattskyldige s

å ö

nskar skall dock s

å

 stor del av det for hela fastigheten ber

ä

knade om-

Prop. 1980/81:61

79

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

kostnadsbeloppet - i f

ö

rekommande fall minskat med v

ä

rdeminskningsavdrag m.m. - anses bel

ö

pa p

å

 den avyttrade delen som vederlaget f

ö

r fastighets­delen utg

ö

r av fastighetens hela v

ä

rde vid avyttringstillf

ä

llet. I sist avsedda fall skall, om den skattskyldige 

ö

nskar det och v

ä

rdet av skogen och skogsmarken p

å

 den avyttrade fastighetsdelen 

ä

r mindre 

ä

n 20 procent av v

ä

rdet av hela fastighetens skog och skogsmark, omkostnadsbeloppet inte minskas med avdrag p

å

 grund av avyttring av skog. Om den avyttrade delen avser en eller ett f

å

tal tomter avsedda att bebyggas raed bostadshus och vederlaget 

ä

r mindre 

ä

n 10 procent av fastighetens taxeringsv

ä

rde, f

å

r vidare ing

å

ngsv

ä

rdet p

å

 den avyttrade fastighetsdelen utan s

ä

rskild utred­ning ber

ä

knas till 1 krona per kvadratmeter, dock ej till h

ö

gre belopp 

ä

n k

ö

peskillingen.

Vad i de tre f

ö

rsta meningarna av f

ö

reg

å

ende stycke f

ö

reskrivits g

ä

ller i till

ä

mpliga delar 

ä

ven vid mark

ö

verf

ö

ring enligt fastighetsbildnings­lagen (1970:988).

Har den skattskyldige erh

å

llit s

å

dan eng

å

ngsers

ä

ttning sora avses i punkt 4 andra stycket av anvisningarna till 35 

§

, skall s

å

stor del av det f

ö

r hela fastigheten ber

ä

knade omkostnadsbeloppet - i f

ö

rekommande fall minskat med v

ä

rdeminskningsavdrag m.m. - anses bel

ö

pa p

å

 den del av fastigheten som ers

ä

ttningen avser, som eng

å

ngsers

ä

ttningen utg

ö

r av fas­tighetens hela v

ä

rde vid tiden f

ö

r uppl

å

telsen eller inskr

ä

nkningen i f

ö

r­fogander

ä

tten. Vid bed

ö

mningen av om omkostnadsbeloppet skall minskas raed avdrag p

å

 grund av avyttring av skog g

ä

ller vad som 

ä

r f

ö

reskrivet i fr

å

ga om del av fastighet.

Har den skattskyldige under innehavstiden avyttrat del av fastighet skall h

ä

nsyn tagas h

ä

rtill vid ber

ä

kning av det omkostnadsbelopp som. f

å

r avdragas vid vinstber

ä

kningen i anledning av avyttring av

å

terstoden av fastigheten. Kan utredning icke f

ö

rebringas om den andel av omkostnads­beloppet - i f

ö

rekomraande fall minskat raed v

ä

rdeminskningsavdrag ra.ra. -f

ö

r fastigheten, sora bel

ö

pt p

å

 den avyttrade fastighetsdelen, skall denna andel anses ha motsvarat h

ä

lften av erh

å

llen ers

ä

ttning f

ö

r fastighets­delen. Andelen skall dock i intet fall anses 

ö

verstiga omkostnadsbeloppet - i f

ö

rekommande fall minskat med v

ä

rdeminskningsavdrag ra.m. - f

ö

r hela fastigheten omedelbart f

ö

re avyttringen av fastighetsdelen.

Prop. 1980/81:61

80

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Vad i f

ö

reg

å

ende stycke f

ö

reskrivits

ä

ger motsvarande till

ä

mpning om den skattskyldige under innehavstiden erh

å

llit eng

å

ngsers

ä

ttning som avses i punkt 4 andra stycket av anvisningarna till 35 

§

. Har den skattskyldige under innehavstiden avst

å

tt fr

å

n mark genom mark

ö

verf

ö

ring enligt fastig­hetsbildningslagen (1970:933), skall omkostnadsbeloppet p

å

å

terstoden av fastigheten anses ha minskat med s

å

 stor del av omkostnadsbeloppet f

ö

r den tidigare avst

å

dda marken som ers

ä

ttningen i pengar utgjort av det totala vederlaget f

ö

r marken.

Ber

ä

knas omkostnadsbeloppet vid den slutliga avyttringen med ledning av ett taxeringsv

ä

rde som 

å

satts efter det att delavyttringen, markuppl

å

tel­sen eller mark

ö

verf

ö

ringen m.m. 

ä

gt rum, 

ä

ro best

ä

mraelserna i de tv

å

 f

ö

re­g

å

ende styckena icke till

ä

mpliga.

Kostnad f

ö

r f

ö

rb

ä

ttringsarbete eller d

ä

rmed j

ä

raf

ö

rligt reparations- och underh

ä

llsarbete, f

ö

r vilket ers

ä

ttning p

å

 grund av skadef

ö

rs

ä

kring utg

å

tt, beaktas icke vid ber

ä

kning av realisationsvinst i vidare m

å

n 

ä

n kostnaden 

ö

verstigit ers

ä

ttningen. Har ers

ä

ttning p

å

 grund av skadef

ö

rs

ä

kring upp­burits med st

ö

rre belopp 

ä

n det som g

å

tt 

å

t f

ö

r skadans avhj

ä

lpande g

ä

ller f

ö

ljande. Fastighetens ing

å

ngsv

ä

rde, uppr

ä

knat enligt tionde stycket till tiden f

ö

r skadetillf

ä

llet, minskas raed skillnaden mellan ers

ä

ttningen och kostnaden f

ö

r skadans avhj

ä

lpande. F

ö

r tid efter skadetillf

ä

llet ligger 

å

tsrstoden av det uppr

ä

knade ing

å

ngsv

ä

rdet till grund f

ö

r uppr

ä

kning enligt tionde stycket.

Avyttrar del

ä

gare i f

å

mansf

ö

retag eller honom n

ä

rst

å

ende person fastighet till f

ö

retaget f

å

r vid vinstber

ä

kningen fastighetens ing

å

ngsv

ä

rde icke ber

ä

knas p

å

grundval av taxeringsv

ä

rde enligt sj

ä

tte och sjunde styckena. Ej heller f

å

r omr

ä

kning g

ö

ras enligt tionde stycket eller till

ä

gg g

ö

ras enligt tolfte stycket. Siksskatteverket f

å

r medge undantag fr

å

n best

ä

mmel­serna i detta stycke om det kan antagas att avyttringen skett av organisa­toriska eller andra synnerliga sk

ä

l. Mot beslut av riksskatteverket i s

å

dan . fr

å

ga f

ä

r talan icke f

ö

ras.

Prop. 1980/81:61

81

till 41 a

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1. Best

ä

mmelsen i 41 a 

§

inneb

ä

r bl.a. att f

ö

r fastighet, som avses i 24 S 2 eller 3 mom., fastighetens andel av samf

ä

llighetens taxerings­v

ä

rde skall inr

ä

knas i underlaget f

ö

r int

ä

ktsber

ä

kningen i de fall d

ä

r samf

ä

lligheten utg

ö

r en s

ä

rskild taxeringsenhet. Jfr i detta h

ä

nseen­de punkt 1 andra stycket av anvis-ningarna till 8 

§

.

1. Best

ä

mmelsen i 41 a 

§

inneb

ä

r bl.a. att f

ö

r fastighet, som avses i 24 S 2 eller 3 mom., fastighetens andel av samf

ä

llighetens taxerings­v

ä

rde skall inr

ä

knas i underlaget f

ö

r int

ä

ktsber

ä

kningen i de fall d

ä

r samf

ä

lligheten utg

ö

r en s

ä

rskil; taxeringsenhet. Jfr i detta h

ä

nseen­de 4 kap. 10 

§

 fastighetstaxerings-lagen (1979:1152).

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981 och till

ä

mpas f

ö

rsta g

å

ngen vid 1982 

å

rs taxering.

'Senaste lydelse 1975:259

6 

Riksdagen 1980/81. I saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

8:

5   F

ö

rslag till

Laq om 

ä

ndring i lagen . (1947 : 576 ) om statlig in komst.'; ka 11

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen (1947:575) om statlig in.komstskatt att 7 

§

 skall ha nedan angivna lydelse

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

7 

S'

Fr

å

n skattskyldighet frikallas:

a)

medlem av konungahuset: f

ö

r av staten anvisat anslag;

b)

i utlandet bosatt fysisk person och utl

ä

ndskt bolag:

f

ö

r inkomst, som avses i 54 

§

 f

ö

rsta stycket c) koraraunalskattelagen;

c)  staten:

f

ö

r all inkomst;

d)      juridisk person som avses i 53 S 1 mom. f

ö

rsta stycket c) kommunal­

skattelagen:

f

ö

r all inkorast;

e)      underst

ö

dsf

ö

rening som enligt sina stadgar icke f

å

r meddela annan

kapitalf

ö

rs

ä

kring 

ä

n s

å

dan som omfattar kapi talunder st

ö

d p

å

 h

ö

gst 1 000

kronor f

ö

r medlem och annan juridisk person som avses i 53 

§

 1 mom. f

ö

rsta

stycket d) koraraunalskattelagen an underst

ö

dsf

ö

rening:

f

ö

r all inkomst;

f)       f

ö

rening som 

ä

r h

ä

nf

ö

riig under 53 

§

1 mom. f

ö

rsta stycket e) kommu­

na Is ka t te lagen :

f

ö

r all inkomst utom s

å

dan inkomst av r

ö

relse f

ö

r vilken f

ö

reninaen icke 

ä

r frikallad fr

å

n skattskyldighet enligt pjnkt 4 av anvisningarna till 54 

§

 n

ä

mnda ,lag;

g)      annan juridisk person sora avses i 53 

§

 1 mom. f

ö

rsta stycket e) kom­

munalskattelagen;

f

ö

r s

å

dan inkomst som ej h

ä

rflutit av r

ö

relse;

h) h

ä

r ovan ej upptagen 

ä

gare

h) h

ä

r ovan ej upptagen 

ä

gare

av s

å

dan fastighet, som omf

ö

r-

av s

å

dan fastighet, som avses i

m

ä

les i 5 

§

 1 mom, kommunal-

3 kap. 2-3 5

§

fastighetstaxerings-

skattelagen:

lagen (1979j 1 152):

Senaste lydelse 1979;105

£

Prop. 1980/81:61

83

Nuvarande lydelse

f

ö

r inkomst av fastigheten genora dess begagnande f

ö

r de i sararaa mora. avsedda 

ä

ndara

å

l;

F

ö

reslagen lydelse

f

ö

r inkomst av fastigheten i den m

å

n 

ä

garens inkomst h

ä

rr

ö

r fr

å

n s

å­

dan anv

ä

ndning som g

ö

r att bygqnad enligt 2 kap. 2 

§

 fastighetstaxe­ringslagen skall indelas som spe­cialbyggnad, dock ej kommunika-tionsbyggnad, distributionsbyggnad eller reningsanl

ä

ggning;

i) svenska aktiebolag och svenska ekonomiska f

ö

reningar:

f

ö

r utdelning fr

å

n svenska aktiebolag, svenska ekonoraiska f

ö

reningar och utl

ä

ndska f

ö

retag i den omfattning som i 54 

§

 kommunalskattelagen s

ä

gs;

j) h

ä

r i riket bosatt del

ä

gare i oskift d

ö

dsbo efter person, som vid sitt fr

å

nf

ä

lle icke var h

ä

r i riket bosatt:

f

ö

r av d

ö

dsboet 

å

tnjuten, till honom utdelad inkomst, f

ö

r vilken d

ö

ds­boet skall utg

ö

ra statlig inkomstskatt;

k) underst

ö

dsf

ö

reningar, vilka enligt sina stadgar 

ä

ga meddela annan kapitalf

ö

rs

ä

kring 

ä

n s

å

dan sora omfattar kapitalunderst

ö

d 

å   

h

ö

gst 1 000 kronor f

ö

r medlem och som bedriva j

ä

mv

ä

l annan verksamhet 

ä

n livf

ö

rs

ä

k-r ingsverksarahet:

f

ö

r all inkomst, som bel

ö

per p

å

 annan 

ä

n till livf

ö

rs

ä

kring h

ä

nf

ö

riig verKsamhet;

1) h

ä

r i riket bosatt fysisk person, som under vistelse utomlands 

å

t­njutit avl

ö

ning eller annan d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rlig f

ö

rm

å

n p

å

 grund av anst

ä

ll­ning d

ä

r annat 

ä

n hos svenska staten, svensk kommun eller ombord p

å 

svenskt car,tyg eller svenskt, danskt eller norskt luftfartyg:

f

ö

r inkomst, som avses i 54 

§

 f

ö

rsta stycket h) kommunalskattelagen;

m) svensk aktiefond:

f

ö

r inkomst av tillf

ä

llig f

ö

rv

ä

rvsverksamhet p

å

grund av avyttring av egendom som avses i 35 

§

 3 raom. kommunalskattelagen, om den avyttrade egendomen innehafts tv

å

å

r eller mera.

Prop. 1980/81:61

84

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Riksskatteverket m

å

, om s

ä

rskilda sk

ä

l d

ä

rtill 

ä

ro, efter ans

ö

kan f

ö

r­klara, att f

ö

rening eller stiftelse, som har till huvudsakligt 

ä

ndam

å

l att fr

ä

mja nordiskt samarbete, i fr

å

ga om skattskyldighet eller eljest vid till

ä

mpning av denna lag skall anses j

ä

mst

ä

lld med f

ö

rening eller stiftelse, som ovan i f

ö

rsta stycket vid f) respektive g) angives. S

å

dant beslut m

å

, n

ä

r omst

ä

ndigheterna det f

ö

ranleda, av riksskatteverket 

å

ter­kallas. 

Ö

ver beslut, som riksskatteverket meddelat enligt detta stycke, m

å

 klagan icke f

ö

ras.

Att personer, om vilka i 18 

§

 f

ö

rm

ä

les, 

ä

ro frikallade fr

å

n skattskyl­dighet f

ö

r vissa inkomster, framg

å

r av best

ä

mmelserna i samraa paragraf.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981 och till

ä

rapas f

ö

rsta g

å

ngen vid 1982 

å

rs taxering

Prop. 1980/81:61

85

6   F

ö

rslag till

Lag ora 

ä

ndring i lagen (1947:577) om statlig f

ö

rm

ö

genhetsskatt

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen (1947:577) om statlig f

ö

r­m

ö

genhetsskatt

dels att 3 

§

 2 mom. j) skall upph

ö

ra att g

ä

lla

dels att i 3 S 2 mom. skall inf

ö

ras ett nytt andra stycke av nedan

angivna lydelse

.

dels att 4 

§

 skall ha nedan angivna lydelse

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

3 5 2 mom.

S

å

sora tillg

å

ngar vid f

ö

rra

ö

genhetsber

ä

kningen upptagas ic_k

£

:

a)

kapitalv

ä

rdet av kapitalf

ö

rs

ä

kring;

b)

r

ä

tt till undantagsf

ö

rm

å

ner, till pension eller annan livr

ä

nta, som utg

å

r p

å

 grund av f

ö

rs

ä

kring, till pension och annan f

ö

rra

å

n, som annor­ledes 

ä

n i f

ö

ljd av f

ö

rs

ä

kring atnjutes p

å

grund av f

ö

rutvarande tj

ä

nste­f

ö

rh

å

llande, samt till livr

ä

nta som, enligt vad i lag eller s

ä

rskild f

ö

r­fattning 

ä

r stadgat, annorledes 

ä

n p

å

 grund av f

ö

rs

ä

kring utg

å

r vid sjuk­dom eller olycksfall i arbete eller under milit

ä

rtj

ä

nstg

ö

ring;

c)

r

ä

tt till annan r

ä

nta, avkomst eller f

ö

rra

å

n 

ä

n i b) avses, d

ä

rest densamma 

ä

r best

ä

md att tillgodonjutas f

ö

r den ber

ä

ttigades livstid samt v

ä

rdet av vad han 

å

rligen m

å

i s

å

dant avseende 

å

tnjuta understiger

1 000 kronor;

d)     r

ä

tt till f

ö

rm

ö

genhet, varav annan f

ö

r n

ä

rvarande 

å

tnjuter avkast­

ningen;

e)     m

ö

bler, husger

å

d och andra inre l

ö

s

ö

ren, som 

ä

ro avsedda f

ö

r den

skattskyldiges och hans familjs personliga bruk;

f)      konstverk, bok-, konst- och d

ä

rraed j

ä

raf

ö

rliga samlingar, s

å

framt ej

ä

garen med dem driver handel eller yrkesm

ä

ssigt h

å

ller dem f

ö

r allm

ä

nheten

tillg

ä

ngliga;

g)     s

å

dana tillg

å

ngar, som avses i 1 mom. e) h

ä

r ovan, d

ä

rest sararaanlagda

v

ä

rdet av dessa tillg

å

ngar icke 

ö

verstiger 1 000 kronor;

h) patent- och f

ö

rlagsr

ä

tter, som icke 

ä

ro tillg

å

ngar i r

ö

relse, 

ä

vensom r

ä

tt till firmanamn, varum

ä

rke, m

ö

nsterskydd, tidnings titel och dylikt;

Senaste Lydelse 1973:1102

Prop. 1980/81:61

86

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen Ivdelse

i) f

ö

rr

å

d av livsmedel eller andra f

ö

rn

ö

denheter, som 

ä

ro avsedda f

ö

r den skattskyldiges och hans familjs personliga behov, samt kontant hus­h

å

llskassa eller d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rlig, f

ö

r den skattskyldiges l

ö

pande utgifter avsedd kassa;

j) fastighet, i den m

å

n skatte­plikt enligt 5 

§

 kommunalskattela­gen (1928:370) icke f

ö

religger f

ö

r fastigheten, utom s

å

vitt fr

å

ga 

ä

r om s

å

dana tillbeh

ö

r till fastighet­en som avses i 2 kap. 3 S jorda­balken.

S

å

som tillg

å

ng vid f

ö

rra

ö

genhets­ber

ä

kningen upptas inte heller fastighet - utom s

å

vitt fr

å

ga 

ä

r ora tillbeh

ö

r till fastigheten som avses i 2 kap. 3 

§

 jordabalken-som 

å

ret f

ö

re taxerings

å

ret undan­tagits fr

å

n skatteplikt enligt 3 kap, fastighetstaxeringslagen (1979:1152) i den m

å

n fastigheten 

ä

gs av annan skattskyldig 

ä

n som avses i 6 

§

1 raora. a)-c) Fastig-het raed ecklesiastikbyggnad, kom-muni ka t jons byggnad, distributions-byggnad eller ren inasanl

ä

ggn i.-ig skall dock aldrig tas upp som till-g

å

ng vid f

ö

rra

ö

genhetsber

ä

kningen.

4 S

2

Fastighet upptages till taxerings-

Fastighet upptages till taxering;

v

ä

rdet vid beskattnings

å

rets utg

å

ng.

v

ä

rdet vid beskattnings

å

rets utganc

Var s

å

dant v

ä

rde d

å

 ej 

å

s

ä

tt eller

Var s

å

dant v

ä

rde d

å

 ej 

å

s

ä

tt eller

har under beskattnings

å

ret omst

ä

n-

har under beskattnings

å

ret omst

ä

n-

dignet intr

ä

ffat, som kan under

dighet intr

ä

ffat, som kan under

2 oenaste lydelse 1977:1173

Prop. 1980/81:61

87

Nuvarande Ivdelss

F

ö

reslaaen Ivdelse

taxeringsperioden p

å

kalla f

ö

r

ä

ndrad v

ä

rdering, upptages fastigheten till det taxeringsv

ä

rde, som f

ö

r taxe­rings

å

ret bliver densamma 

å

s

ä

tt. Finnas s

å

dana tillbeh

ö

r till fas­tigheten som avses i 2 kap. 3 

§ 

jordabalken, skola dessa upptagas s

ä

rskilt. Best

ä

mmelserna i tredje stycket ora v

ä

rdes

ä

ttning av l

ö

s egendom 

ä

ga d

ä

rvid motsvarande till

ä

rapning.

taxeringsperioden p

å

kalla f

ö

r

ä

ndrad v

ä

rdering, upptages fastigheten til det taxeringsv

ä

rde, som f

ö

r taxe­rings

å

ret blivit densamma 

å

s

ä

tt. Om en fr

å

n skatteplikt undantagen fastighet skall tas upp som till­g

å

ng vid f

ö

rm

ö

genhetsber

ä

kningen skall till ledning f

ö

r f

ö

rmogen-hetsber

ä

kningen s

ä

rskilt uppskatt­ningsv

ä

rde 

å

s

ä

ttas fastigheten enligt best

ä

mmelserna i lagen (1971:171) om s

ä

rskilt uppskatt­ningsv

ä

rde p

å

 fastighet. V

ä

rde­ringen skall ske med utg

å

ngspunkt i fastighetens beskaffenhet vid be­skattnings

å

rets utg

å

ng. Fastig­hetens 

ä

gare och vederb

ö

rande taxeringsn

ä

mnd far p

å

kalla 

å

s

ä

t-tande av s

ä

rskilt uppskattnings-v

ä

rde. Finns s

å

dana tillbeh

ö

r till fastigheten som avses i 2 kap. 3 5 jordabalken, skall dessa upotas s

ä

rskilt. Best

ä

mraelserna i tredje stycket ora v

ä

rdes

ä

ttning av l

ö

s egendom 

ä

ger d

ä

rvid motsvarande tilL

ä

mpning. Toratr

ä

tt .eiler vattenfallsr

ä

tt skall upptagas till det v

ä

rde, som r

ä

ttig­heten med h

ä

nsyn till villkoren vid uppl

å

telsen och den tid, som d

ä

rf

ö

r 

å

terst

å

r, kan anses hava betingat vid en f

ö

rs

ä

ljning under norraala f

ö

r­h

å

llanden .

L

ö

s egendom, sora 

ä

r avsedd f

ö

r stadigvarande bruk i jordbruk med bi­n

ä

ringar, i skogsbruk eller i r

ö

relse, skall v

ä

rdes

ä

ttas i enlighet raed vedertaget aff

ä

rsbruk inom det slag av verksamhet, d

ä

ri egendomen 

ä

r nedlagd.

Prop. 1980/81:61

88

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Fordran, som l

ö

per med r

ä

nta, skall, d

ä

rest den icke 

ä

r tillg

å

ng i r

ö

relse, upptagas till sitt kapitalbelopp utan inber

ä

kning av under beskattnings

å

ret upplupen men ej f

ö

rfallen r

ä

nta.

Fordran, som ej 

ä

r f

ö

rfallen och d

ä

r

å

 r

ä

nta ej skall ber

ä

knas f

ö

r tiden f

ö

re f

ö

rfallodagen, uppskattas till belopp, som utg

ö

r fordringens f

ö

rhandenvarande v

ä

rde enligt vid denna lag fogad ta­bell I. Os

ä

ker fordran upptages till det belopp, varmed den kan be­r

ä

knas inflyta. V

ä

rdel

ö

s fordran upptages icke.

V

ä

rdepapper, som noteras p

å

 inl

ä

ndsk eller utl

ä

ndsk b

ö

rs eller 

ä

r f

ö

rem

å

l f

ö

r liknande notering, uppskattas till det noterade v

ä

rdet, eller, om detta icke motsvarar vad som skulle kunna p

å

r

ä

k­nas vid f

ö

rs

ä

ljning under normala f

ö

rh

å

llanden, till det pris sora skulle ha kunnat p

å

r

ä

knas vid en s

å

dan f

ö

rs

ä

ljning. S

å

dana v

ä

rde­papper, som eljest oms

ä

ttas p

å

 kapitalmarknaden eller vars v

ä

rde icke skall ber

ä

knas med ledning av best

ä

mmelserna i punkt 2 av anvisningarna till 3 och 4 

§§

, uppskattas enligt sist angivna grund.

Annan f

ö

r ev

ä

rdlig tid utg

å

ende r

ä

nta, avkomst eller f

ö

rm

å

n 

ä

n fr

ä

lser

ä

nta uppskattas till tjugo g

å

nger det belopp, vartill den uppg

å

tt under beskattnings

å

ret.

Kapitalv

ä

rdet av p

å

 livstid eller viss tid utg

å

ende r

ä

nta, av­komst eller f

ö

rm

å

n uppskattas efter det belopp, r

ä

ttigheten mot­svarat under beskattnings

å

ret, enligt de vid denna lag fogade tabellerna 

II 

och III.

R

ä

ttighet, som icke 

ä

r best

ä

md att utg

å

 under n

å

gons livstid men 

ä

ndock 

ä

r av obest

ä

md varaktighet, uppskattas med ledning av ta­bell III, s

å

som ora den skolat utg

å

 f

ö

r den ber

ä

ttigades livstid, dock h

ö

gst till tio g

å

nger det v

ä

rde, r

ä

ttigheten senast f

ö

r helt 

ä

r motsvarat.

Ä

r r

ä

ttighet beroende av varaktigheten av flera personers liv s

å

lunda, att r

ä

ttigheten upph

ö

r vid den f

ö

rst avlidnes fr

å

nf

ä

lle, best

ä

mmes r

ä

ttighetens kapitalv

ä

rde efter den 

ä

ldstes levnads

å

r. Fortfar d

ä

remot r

ä

ttigheten of

ö

r

ä

ndrad till den sist avlidnes fr

å

nf

ä

lle, ber

ä

knas v

ä

rdet efter den yngstes 

å

lder.

Prop. 1980/81:61

89

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Andel i ekonomisk f

ö

rening, vars beh

å

llna tillg

å

ngar vid likvi­dation allenast delvis skola skiftas mellan medlemmarna, skall upptagas till ett v

ä

rde motsvarande den del av f

ö

reningens f

ö

r­m

ö

genhet SOm skulle fallit p

å

andelen d

ä

rest f

ö

reningen tr

ä

tt i likvidation.

Ö

vrig l

ö

g egendom upptages till det v

ä

rde, som den kan anses hava betingat vid f

ö

rs

ä

ljning under normala f

ö

rh

å

llanden.

Betr

ä

ffande tillg

å

ngar i jordbruk med bin

ä

ringar, skogsbruk och r

ö

relse g

ä

ller vidare s

ä

rskilda best

ä

mmelser i punkt 2 av anvis­ningarna till 3 och 4 S

§

.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981

och till

ä

mpas f

ö

rsta g

å

ngen vid 1982 

å

rs taxering.

Prop. 1980/81:61

90

7   F

ö

rslaa till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1971:171) om s

ä

rskilt uppskattningsv

ä

rde p

å

 fastighet.

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen ((1971:171) om s

ä

rskilt

uppskattningsv

ä

rde p

å

 fastighet

att 1 - 7 S

§

 skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1 S

S

ä

rskilt uppskattningsv

ä

rde f

ö

r fastighetsbel

å

ning (preli­min

ä

rt taxeringsv

ä

rde) fast­st

ä

lles enligt denna lag.

Preli.min

ä

rt taxeringsv

ä

rde f

å

r 

å

s

ä

ttas fastighet,

1)

om p

å

 fastighet verk­st

ä

llts ny-, till- eller om­byggnad efter den tidpunkt, som det f

ö

r fastigheten senast fastst

ä

llda taxeringsv

ä

rdet av­sett, eller

2)

ora fastighet 

ä

ndrats eller nybildats genora fastighetsbild­ning och s

ä

rskilt taxeringsv

ä

rde ej finnes fastst

ä

llt f

ö

r det omr

å

de fastigheten omfattar.

S

ä

rskilt uppskattningsv

ä

rde f

ö

r fastighet fastst

ä

lls enligt denna lag.

S

ä

dant v

ä

rde f

å

r fastst

ä

llas f

ö

r

1)

fastighet p

å

 vilken verk­st

ä

llts ny-, till- eller ombygg­nad efter den tidpunkt, som det f

ö

r fastigheten senast fastst

ä

ll­da taxeringsv

ä

rde avsett, eller

2)

fastighet sora 

ä

ndrats eller nybildats genora fastighetsbild­ning och s

ä

rskilt taxeringsv

ä

rde ej finnes fastst

ä

llt f

ö

r det ora­r

å

de fastigheten omfattar eller

3)

fastighet som undantagits fr

å

n skatteplikt enligt 3 kap. fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

Semste lydelse 1971:171. Andringen inneb

ä

r bl.a. att punkt 3 tillagts.

Prop. 1980/81:61

91

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Prelimin

ä

rt taxeringsv

ä

rde g

ä

l­ler fr

å

n beslutet intill dess nytt taxeringsv

ä

rde, avseende tidpunkt efter f

ö

r

ä

ndringen eller nybildningen', fastst

ä

lles f

ö

r fastigheten.

S

ä

rskilt uppskattningsv

ä

rde g

ä

ller intill dess nytt upp­skattningsv

ä

rde eller nytt taxeringsv

ä

rde fastst

ä

llts f

ö

r fastigheten.

2 S'

Vid 

å

s

ä

ttande av prelimin

ä

rt taxeringsv

ä

rdetill

ä

mpas de grunder som enligt kommunalskat­telagen (1928:370) g

ä

ller f

ö

r

å

-s

ä

ttande av taxeringsv

ä

rde. Upp­skattningen skall eraellertid ske med h

ä

nsyn till fastighetens be­skaffenhet vid den tidpunkt d

å 

uppskattningen 

ä

ger rura.

Vid fastst

ä

llelse av s

ä

rskilt uposkattningsv

ä

rde till

ä

mpas de grunder som enligt fastighets-taxeringslagen (1979:1152) g

ä

ller f

ö

r 

å

s

ä

ttande av taxeringsv

ä

rde. Uppskattningen skall, ora inte an­nat s

ä

rskilt 

ä

r f

ö

reskrivet, ske raed h

ä

nsyn till fastighetens be­skaffenhet vid den tidpunkt d

å 

uppskattningen 

ä

ger rum.

3

§

Beh

ö

rig att p

å

kalla

å

s

ä

ttande av prelimin

ä

rt taxeringsv

ä

rde 

ä

r den som 

ä

r 

ä

gare av fastigheten.

Den sora innehar fastighet raed tomtr

ä

tt eller med vattenfalls­r

ä

tt eller som innehar ofri tomt i stad har i 

ä

gares st

ä

lle den beh

ö

righet som avses i f

ö

rsta stycket.

Beh

ö

rig att p

å

kalla

å

s

ä

ttande av s

ä

rskilt uppskattningsv

ä

rde 

ä

r, om inte annat s

ä

rskilt 

ä

r f

ö

reskr ivet, den som 

ä

r 

ä

gare av fastigheten.

Senaste lydelse 1971:171 Senaste lydelse 1971:171

Prop. 1980/81:61

92

Nuvarande lydelse

Den sora innehar fastighet raed fideikommissr

ä

tt skall anses som 

ä

gare vid till

ä

mpningen av denna lag.

F

ö

reslagen lydelse

Som 

ä

gare anses den sora vid ans

ö

kningstillf

ä

llet

ä

r skyldig att ta upp garantibelopp enligt 47 S kommunalskattelagen (1928: 370) f

ö

r fastigheten eller, f

ö

r fastighet sora avses i 1 

§

 3) > den som skulle ha tagit upp garan-t.ihPlnpp om fastigheten varit skatte­pliktig.

4

§

ä

garen

f

å

r

l

ä

nsstvrelsen anmoda

ä

garen

att

inkomraa med de uco-

gifter

som

beh

ö

vs

f

ö

r uppskatt-

ningen

. H

ä

rvid 

ä

ger i till

ä

mpliga

delar

13 ka

ip. fastighetstaxerings-

laaen

(197S

1: 1 152)

raotsvarande

Ans

ö

kan om prelimin

ä

rt taxe-

rinqsv

ä

rde g

ö

res skriftligen hos l

ä

nsstyrelsen i det l

ä

n d

ä

r fastigheten 

ä

r bel

ä

gen.

I ans

ö

kningshandlingen l

ä

mnas, i huvudsaklig anslutning till vad som f

ö

reskrives om s

ä

rskild fas­tighetsdeklaration, de uppgifter som beh

ö

vs till ledning f

ö

r upp­skattningen. L

ä

nsstyrelsen kan anmoda s

ö

kanden att komplettera uppgifterna vid 

ä

ventyr att 

ä

ren­det

ä

ndock pr

ö

vas.

Ans

ö

kan ora s

ä

rskilt uppskatt­ningsv

ä

rde g

ö

rs skriftligen hos l

ä

nsstyrelsen i det l

ä

n d

ä

r fas­tigheten 

ä

r bel

ä

gen.

I ans

ö

kningshandling fr

å

n

ä

qare l

ä

mnas, i huvudsaklig anslutning till vad sora f

ö

reskrivs i fastia-hetstaxeringslagen (1979:1152) om fastighetsdeklaration, de upp­gifter som beh

ö

vs till ledning f

ö

r uppskattningen. L

ä

nsstyrel­sen kan anmoda s

ö

kanden att kom­plettera uppgifterna vid 

ä

ventyr att 

ä

rendet

ä

ndock pr

ö

vas.

D

å

 ans

ö

kan gjorts av annan in

?aren f

å

r 1

jaren att i

ifter som 

I:

ingen. H

ä

r;

siar 13 kag

agen (1979: till

ä

mpning.

Senaste lydelse 1971:171

Prop. 1980/81:61

93

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

5

§

-

L

ä

nsstyrelsen uppr

ä

ttar s

å 

snart det kan ske f

ö

rslag till prelimin

ä

rt taxeringsv

ä

rde och 

ö

vers

ä

nder f

ö

rslaget till s

ö

kan­den f

ö

r yttrande inom viss tid vid 

ä

ventyr att 

ä

rendet 

ä

ndock slutligen avg

ö

res.

L

ä

nsstyrelsen har r

ä

tt att vid 

ä

rendets handl

ä

ggning h

ö

ra ordf

ö

randen i den taxeringsn

ä

mnd, som handl

ä

gger fastighetstaxering inom det omr

å

de d

ä

r fastigheten 

ä

r bel

ä

gen, samt anlita bitr

ä

de av sakkunnig.

L

ä

nsstyrelsen uppr

ä

ttar s

å 

snart det kan ske f

ö

rslag till s

ä

rskilt uppskattninqsv

ä

rde och 

ö

vers

ä

nder f

ö

rslaget till 

ä

garen f

ö

r yttrande inom viss tid vid 

ä

ventyr att 

ä

rendet

ä

ndock slut­ligen avg

ö

rs.

L

ä

nsstyrelsen har r

ä

tt att vid 

ä

rendets handl

ä

ggning h

ö

ra ordf

ö

randen i den taxeringsn

ä

mnd, som handl

ä

gger fastighetstaxering inom det omr

å

de d

ä

r fastigheten 

ä

r bel

ä

gen, samt anlita bitr

ä

de av sakkunnig.

6

§

'

Efter utg

å

ngen av den tid sora s

ö

kanden enligt 5 

§

 f

å

tt sig f

ö

re­lagd f

ö

r yttrande fattar l

ä

nssty­relsen beslut i 

ä

rendet.

Mot beslutet f

å

r talan ej f

ö

ras.

Om beslutet underr

ä

ttas s

ö

kanden samt den lokala skattemyndigheten.

Efter utg

å

ngen av den tid som 

ä

garen enligt 5 S f

å

tt sig f

ö

re­lagd f

ö

r yttrande fattar l

ä

nssty­relsen beslut i 

ä

rendet.

Mot beslut f

å

r talan ej f

ö

ras.

Om beslutet underr

ä

ttas 

ä

garen, s

ö

kanden samt den lokala skatte­myndigheten.

Senaste lydelse 1971:171

Senaste lydelse 1971:171

Prop. 1980/81:61

94

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

7 S'

F

ö

r beslut om 

å

s

ä

tt taxerings­v

ä

rde utg

å

r avgift raed 300 kro­nor om fastighetens uppskattade v

ä

rde ej 

ö

verstiger 200 000 kro­nor och i annat fall med 600 kro­nor .

Har avgiften ej erlagts inom en ra

å

nad efter det krav p

å

 av­giften delgivits s

ö

kanden, f

å

r utm

ä

tning ske f

ö

r avgiften utan f

ö

reg

ä

ende dom.

F

ö

r beslut om s

ä

rskilt uppskatt­ninqsv

ä

rde utg

å

r avgift med 300 kronor om fastighetens uppskatta­de v

ä

rde ej 

ö

verstiget 200 000 kronor och i annat fall med 600 kronor. D

å

 staten 

ä

r s

ö

kande utg

å

r inte avgift.

Har avgiften ej erlagts inom en m

å

nad efter det krav p

å

 av­giften delgivits s

ö

kanden, f

å

r utm

ä

tning ske f

ö

r avgiften utan f

ö

reg

å

ende dom.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981.

Senaste lydelse 1971:171

Prop. 1980/81:61

95

Torslacr till

Lag ora 

ä

ndring i lagen (1933:359) ang

å

ende vad raed fastighets taxeringsv

ä

rde i vissa fall skall f

ö

rst

å

s.

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen (1933:359) ang

å

ende vad med fastighets taxeringsv

ä

rde i vissa fall skall f

ö

rst

å

s att lagen skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Ä

r enligt vad d

ä

rom finnes stadgat f

ö

r fastighet g

ä

llande s

ä

rskilt uppskattningsv

ä

rde f

ö

r fastighetsbel

å

ning (preli­min

ä

rt taxeringsv

ä

rde), skall vad i lag eller f

ö

rfattning f

ö

reskrives om fastighets taxeringsv

ä

rde s

å

som grund f

ö

r ber

ä

kning av belopp, intill vilket inteckning i fastighet ra

å

 godk

ä

nnas s

å

som s

ä

kerhet vid utl

å

ning eller s

å

som t

ä

ck­ning f

ö

r fonder eller inl

å

ning i st

ä

llet g

ä

lla om det preli­min

ä

ra taxeringsv

ä

rdet.

Ä

r enligt vad d

ä

rom finnes stadgat f

ö

r fastighet g

ä

llande s

ä

rskilt uppskattningsv

ä

rde, skall vad i lag eller f

ö

rfatt­ning f

ö

reskrives om fastighets taxeringsv

ä

rde s

å

som grund f

ö

r ber

ä

kning av belopp, intill vilket inteckning i fastighet m

å

 godk

ä

nnas s

å

sora s

ä

kerhet vid utl

å

ning eller s

å

som t

ä

ck­ning f

ö

r fonder eller inl

å

ning i st

ä

llet g

ä

lla om det s

ä

r­skilda uppskattningsv

ä

rdet.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981.

Senaste lydelse 1933:359.

Prop. 1980/81:61

96

9  F

ö

rslag till

Lag ora 

ä

ndring i lagen (1941:416) om arvsskatt och g

å

voskatt

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen (1941:416) om arvsskatt och

g

å

voskatt

att 22 S 2 raom. skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

22 S 2 raom.  ' Har fast egendom efter den tidpunkt, som n

ä

st f

ö

reg

å

ende 

å

rets taxeringsv

ä

rde avsett, nedg

å

tt i v

ä

rde genom eldsv

å

da, vattenfl

ö­

de eller annan dylik tilldragelse eller genom borttagande av byggnad eller annan anl

ä

ggning

å

 egendomen eller av tillbeh

ö

r d

ä

rtill eller genom skogsavverkning eller genom nedl

ä

ggning eller v

ä

sentlig f

ö

r

ä

ndring av r

ö

relse, i vilken egendoraen varit anv

ä

nd, eller av annan liknande anledning, skall l

ä

nsstyrelsen i det l

ä

n d

ä

r egendoraen 

ä

r bel

ä

gen p

å

 ans

ö

kan av skattskyldig, boutrednings­raan eller testaraentsexekutor, efter verkst

ä

lld utredning, 

å

satta egendomen s

ä

rskilt v

ä

rde till ledning f

ö

r ber

ä

kning av p

å

 egen­doraen bel

ö

pande arvsskatt.

D

ä

r efter tidpunkt som nyss n

ä

mnts fortsatt bebyggelse skett 

å

 fast egendom eller dess v

ä

rde eljest f

ö

rh

ö

jts till f

ö

ljd av ny-, till- eller ombyggnad eller v

ä

sentlig f

ö

r

ä

ndring av r

ö

relse, vari egendomen varit anv

ä

nd, eller annan liknande anledning, 

ä

ger be­skattningsmyndigheten hos l

ä

nsstyrelsen p

å

kalla att egendoraen f

ö

r 

ä

ndara

å

l, sora i f

ö

reg

å

ende stycket s

ä

gs, 

å

s

ä

ttes s

ä

rskilt v

ä

rde.

Fast egendom, f

ö

r vilken icke finnes s

ä

rskilt taxeringsv

ä

rde, skall ock av l

ä

nsstyrelsen 

å

s

ä

ttas v

ä

rde till ledning f

ö

r arvs­skattens best

ä

mmande. Det 

å

ligger skattskyldig, boutredningsman eller testaraentsexekutor att g

ö

ra ans

ö

kan h

ä

rom. V

ä

rdering som nu s

ä

gs 

ä

r dock icke erforderlig, d

ä

r det finnes uppenbart, att egen­domens v

ä

rde ej 

ö

verstiger 10 000 kronor.

Vid den v

ä

rdes

ä

ttning, varom       Vid den v

ä

rdes

ä

ttning, varom

 Senaste lydelse 1973:1104

Prop. 1980/81:61

97

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

i detta moment 

ä

r fr

å

ga, skall, under iakttagande i 

ö

vrigt i till

ä

mpliga delar av de i kom­munalskattelagen stadgade grun­der f

ö

r taxering av fastighet, h

ä

nsyn tagas till egendomens beskaffenhet vid tidpunkt, som avses i 21 S. Vad i 22 

§

1 mom. andra och tredje punkterna 

ä

r stadgat skall d

ä

rvid 

ä

ga mot­svarande till

ä

mpning. S

ö

kande 

ä

r pliktig meddela l

ä

nsstyrel­sen erforderliga upplysningar f

ö

r ans

ö

kningens pr

ö

vning. L

ä

nsstyrelsen 

ä

ger att i 

ä

ren­det h

ö

ra ordf

ö

randen i fastig­hetstaxeringsn

ä

mnden f

ö

r det distrikt, inom vilket egendo­men 

ä

r bel

ä

gen, eller, om denna n

ä

rand avslutat sin verksamhet, ordf

ö

randen i taxeringsn

ä

mnden i orten. D

ä

r besiktning av egendomen pr

ö

vas n

ö

dig, m

å 

l

ä

nsstyrelsen f

ö

ranstalta d

ä

r­om s

å

framt, d

å

ä

rendet uppta­gits  p

å

 ans

ö

kan, s

ö

kanden efter anmaning bestrider kost­naderna f

ö

r besiktningen. I fall, sora avses i andra styck­et av detta moment, bestridas kostnaderna av allm

ä

nna medel.

Ö

ver l

ä

nsstyrelsens beslut i 

ä

rende klagan icke f

ö

ras.

i detta moment 

ä

r fr

å

ga, skall, under iakttagande i 

ö

vrigt i till

ä

mpliga delar av de i fas­tighetstaxeringslagen (1979: 1152) stadgade grunder f

ö

r taxering av fastighet, h

ä

nsyn tagas till egendomens beskaf­fenhet vid tidpunkt, som avses i 21 S

»

 Vad i 22 S 1 mom. and­ra och tredje punkterna 

ä

r stadgat skall d

ä

rvid 

ä

ga mot­svarande till

ä

mpning. S

ö

kande 

ä

r pliktig meddela l

ä

nsstyrel­sen erforderliga upplysningar f

ö

r ans

ö

kningens pr

ö

vning. L

ä

nsstyrelsen 

ä

ger att i 

ä

ren­det h

ö

ra ordf

ö

randen i fastig­hetstaxeringsn

ä

mnden f

ö

r det distrikt, inom vilket egendo­men 

ä

r bel

ä

gen, eller, ora denna n

ä

mnd avslutat sin verksamhet, ordf

ö

randen i taxeringsn

ä

mnden i orten. D

ä

r besiktning av egendomen pr

ö

vas n

ö

dig, m

ä 

l

ä

nsstyrelsen f

ö

ranstalta d

ä

r­om s

å

framt, d

å

ä

rendet uppta­gits p

å

 ans

ö

kan, s

ö

kanden efter anmaning bestrider kost­naderna f

ö

r besiktningen. I fall, som avses i andra styck­et av detta moment, bestridas kostnaderna av allra

ä

nna medel. , som avses i detta moment, m

å

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981. 

Ä

ldre best

ä

mraelser skall dock till

ä

rapas om skattskyldigheten intr

ä

tt f

ö

re den 1 ja­nuari 1932.

7    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

98

10  Fdrsla-

Lag om 

ä

ndring av st

ä

mpelskattelagen (1964:308)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om st

ä

mpelskattelagen (1964:308) att 4 S skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

4 

S

Skatteplikt f

ö

religger icke vid

1)

f

ö

rv

ä

rv fr

å

n make, om f

ö

rv

ä

rvet sker i syfte att f

ö

r saimnan-l

ä

ggning

å

stadkomma enhetliga lagfartsf

ö

rh

å

llanden betr

ä

ffande makarnas fasta egendora;

2)

f

ö

rv

ä

rv genom byte i den m

å

n vederlaget utg

ö

res av annan fast egendom, om bytet sker f

ö

r att 

å

stadkomma en l

ä

mpligare fastighets­indelning eller utg

ö

r led i 

å

tg

ä

rder f

ö

r jordbrukets eller skogs­brukets yttre rationalisering;

3)

sambruksf

ö

renings f

ö

rv

ä

rv genom tillskott fr

å

n medlem och sam­f

ä

llighetsf

ö

renings f

ö

rv

ä

rv enligt 5 S lagen (1973:1150) om f

ö

r­valtning av samf

ä

lligheter;

4)

f

ö

rs

ä

kringsbolags f

ö

rv

ä

rv fr

å

n annat f

ö

rs

ä

kringsbolag i samband med s

å

dant avtal om 

ö

vertagande av det senare bolagets hela f

ö

r­s

ä

kringsbest

å

nd, sora avses i 295 

§

 lagen ora f

ö

rs

ä

kringsr

ö

relse;

5)

f

ö

rv

ä

rv av j

ä

rnv

ä

g f

ö

r allm

ä

n trafik eller av mark f

ö

r s

å

dan j 

ä

rnv

ä

g;

6) kommuns eller annan menig­hets f

ö

rv

ä

rv av mark, vilken enligt fastst

ä

lld plan skall anv

ä

ndas f

ö

r s

å

dant 

ä

ndam

å

l som avses i 5 

§

 1 mora. b) eller d) kommunalskattelagen;

6) kommuns eller annan menighets f

ö

rv

ä

rv av mark, vilken enligt fastst

ä

lld plan skall anv

ä

ndas f

ö

r allra

ä

nna platser, begrav­ningsplatsen eller f

ö

r s

å

dant 

ä

ndam

å

l som enligt 2 kap. 2 

§

Cratryckt 1979:1060, senaste lydelse 1973:1154,

Prop. 1980/81:61

99

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

fast ighetstaxeringslagen (1979:1152) medf

ö

r att byggnad kan indelas som v

å

rdbyggnad, bad-, sport- och idrottsanl

ä

gg­ning, skolbyggnad, kulturbygg­nad, ecklesiastikbyginad eller allm

ä

n bygqnad;

7)

f

ö

rv

ä

rv p

å

 grund av lagen om r

ä

tt i vissa fall f

ö

r nyttjande­r

ä

ttshavare att inl

ö

sa under nyttjander

ä

tt uppl

å

tet omr

å

de;

8)

f

ö

rv

ä

rv av kronojord genom skattek

ö

p eller eljest p

å

 grund av skattebrev;

9)

f

ö

rv

ä

rv av st

ä

ndig besittningsr

ä

tt till kronoheraman eller kro­nonybygge, d

å

p

å

 grund av f

ö

rv

ä

rvet vinnes inrymning i s

å

dan r

ä

tt;

10)

uppl

å

telse av tomtr

ä

tt i nybildad fastighet, vars mark tidigare helt eller till 

ö

verv

ä

gande del ing

å

tt i fastighet som varit med tomtr

ä

tt uppl

å

ten till samme tomtr

ä

ttshavare; eller

11)

å

terg

å

ng av f

å

ng i fall, d

ä

r r

ä

tt till 

å

tervinning f

ö

religger enligt 42 

§

.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981 och g

ä

ller i fr

å

ga om f

ö

rv

ä

rv som sker efter ikrafttr

ä

dandet.

Prop. 1980/81:61

100

11   F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i f

ö

rordningen (1951:442) om f

ö

rhandsbesked i taxerings­fr

å

gor

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om f

ö

rordningen (1951:442) om f

ö

r­handsbesked i taxeringsfr

ä

gor

att 1 

§

 skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1 S

Riksskatteverket ra

å

, d

ä

rest s

å

dant f

ö

r n

å

gon finnes vara av synner­lig vikt, efter ans

ö

kan l

ä

mna besked p

å

 f

ö

rhand (f

ö

rhandsbesked) ang

å

ende viss fr

å

ga, som avser s

ö

kandens taxering till koiranunal in­komstskatt, statlig inkomstskatt, statlig f

ö

rm

ö

genhetsskatt, ut-skiftningsskatt eller ers

ä

ttningsskatt, 

ä

vensom viss fr

å

ga r

ö

rande till

ä

mpningen av lagen ang

å

ende ber

ä

kning av statlig inkomstskatt f

ö

r ackumulerad inkomst eller f

ö

rordningen om uppskov i vissa fall med beskattning av realisationsvinst. F

ö

rhandsbesked m

å

 ock medde­las i fr

å

gor som nu n

ä

mnts, d

ä

rest detta finnes vara av vikt f

ö

r enhetlig lagtolkning eller r

ä

ttstill

ä

mpning.

Vad ovan sagts skall 

ä

ga mot­svarande till

ä

mpning, n

ä

r

ä

gare till fastighet eller den, f

ö

r vilken ehuru han icke 

ä

r 

ä

qare garantibelopp f

ö

r fastighet likv

ä

l skall upptagas s

å

som skattepliktig inkorast i enlig­het raed vad d

ä

rom stadqas i 47 

§

koraraunalskattelagen, 

ö

nskar p

å

 f

ö

rhand erh

å

lla besked an­g

å

ende viss fr

å

ga sora avser taxering av fastigheten.

Vad ovan sagts skall 

ä

ga mot­svarande till

ä

rapning, n

ä

r 

ä

gare till fastighet 

ö

nskar p

å

 f

ö

r­hand erh

å

lla besked ang

å

ende viss fr

å

ga som avser taxering av fastigheten. Som 

ä

gare an­ses den som enligt 47 

§

 kom­munalskattelagen (1928:370) 

ä

r skyldig att ta upp garantibe­lopp som skattepliktig inkorast eller, f

ö

r fastighet som enligt 3 kap, fastighetstaxeringslagen (1979:1152) undantagits fr

å

n skatteplikt sch f

ö

r egendom f

ö

r

Senaste lydelse 1970:914.

Prop. 1980/81:61

101

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

vilken v

ä

rde enligt 7 kap. 16 S fastighetstaxeringsla-

gen inte best

ä

mts, den som varit skyldig att ta upp garantibelopp om fastigheten varit skattepliktig eller 

å

satts v

ä

rde.

Om r

ä

tt att av riksskatteverket erh

å

lla f

ö

rhandsbesked i fr

å

ga r

ö

rande merv

ä

rdeskatt f

ö

reskrives i f

ö

rordningen om merv

ä

rdeskatt.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981.

8    Riksdagen 1980181. t saml. Nr. 61

Prop. 1980/81:61

102

12   F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1939:608) om enskilda v

ä

gar

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen (1939:608) om enskilda v

ä

gar att 1 kap. 5 S skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

5 S

F

ö

r fullg

ö

rande av v

ä

gh

å

llnings­skyldighet eller annan f

ö

rplikt­else,  som enligt denna lag el­ler med st

ö

d d

ä

rav meddelad be­st

ä

mmelse 

å

ligger fastighet, svare, d

ä

r ej nedan i andra el­ler tredje stycket annorledes stadgas, fastighetens 

ä

gare.

Den, sora innehar fastighet med fideikommissr

ä

tt eller eljest utan vederlag besitter fastig­het p

å

 grund av testaraenta-riskt f

ö

rordnande, skall vid till

ä

mpning av denna lag anses s

å

som fastighetens 

ä

gare.

I 

ä

gares st

ä

lle svare den, sora innehar fastighet p

å

 s

å

dana villkor att han, d

ä

r fastig­hetsskatt f

ö

r fastigheten skall utg

å

, j

ä

mlikt kommunalskatte­lagen 

ä

r skyldig erl

ä

gga dylik skatt.

F

ö

r fullg

ö

rande av v

ä

gh

å

llnings­skyldighet eller annan f

ö

rplikt­else, som enligt denna lag el­ler med st

ö

d d

ä

rav meddelad be­st

ä

mmelse 

å

ligger fastighet, svarar fastighetens 

ä

gare. Sora 

ä

gare av fastighet anses vid till

ä

rapningen av denna lag den som enligt 47 S kommunalskatte­lagen (1928:370) 

ä

r skyldig att ta upp garantibelopp som skatte­pliktig inkomst, dock ej s

å

dan nyttjander

ä

ttshavare som avses i 47 s andra stycket e) kommunalskattelagen. Som 

ä

gare till fastighet som enligt 3 kap. fasfighetstaxeringslagen (1979:1152) undantagits fr

å

n skatteplikt, och till egendora f

ö

r vilken v

ä

rde enligt 7 kap. 16 

§

 fastighetstaxeringslagen inte best

ä

mts, anses den sora varit skyldig att ta upp garanti­belopp om fastigheten varit skatteplik1:ig eller 

å

satts v

ä

rde.

Senaste lydelse 1939:60

£

Prop: 1980/81:61

103

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Ny 

ä

gare eller innehavare svare ej f

ö

r bidrag i penningar, som f

ö

rfaller till betalning, innan han skall tilltr

ä

da fastigheten, men vare pliktig fullg

ö

ra vad f

ö

retr

ä

daren eftersatt i fr

å

ga om arbete, sora i avseende 

å

v

ä

gh

å

llningen 

å

lagts honom*

Ang

å

ende f

ö

rm

ä

nsr

ä

tt f

ö

r vissa fordringar enligt denna lag 

ä

r s

ä

rskilt stadgat.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981,

Prop. 1980/81:61

104

13  F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1970:244) om allm

ä

nna vatten- och avloppsanl

ä

ggningar

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

ä

ga om lagen (1970:244) om allm

ä

nna

vatten- och avloppsanl

ä

ggningar

att 3 S skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

3S

Sora 

ä

gare av.fastighet anses       Som 

ä

gare av fastighet anses

vid till

ä

rapningen av denna lag     vid till

ä

mpningen av denna lag

den sora enligt kommunalskatte-     den som enligt 47 S kommunal­

lagen (1928:370) 

ä

r skyldig        skattelagen (1928:370) 

ä

r skyldig

att betala skatt f

ö

r garanti-      att ta utip garantibelopp som

belopp f

ö

r fastigheten.

skattepliktig inkomst, dock

ej s

å

dan nyttjander

ä

ttshavare som avses i 47 S andra stycket e) kommunalskattelagen. Sora 

ä

gare till fastighet som en­ligt 3 kap, fastighetstaxerings-lagen (1979:1152) undantagits fr

å

n skatteplikt, och till egendora f

ö

r vilken v

ä

rde enligt 7 kap. 16 

§

 fastighetstaxerings­lagen inte best

ä

rats, anses den som varit skyldig att ta upp garantibelopp om fastigheten varit skattepliktig eller 

å

satts v

ä

rde.

Har huvudman f

ö

r allra

ä

n va-anl

ä

ggning tr

ä

ffat avtal med annan 

ä

n fastighets

ä

gare om brukande av anl

ä

ggningen, g

ä

ller f

ö

r denne vad som i lagen f

ö

reskrives om fastighets

ä

gare.

Omtryckt 1976:842, senaste lydelse 1970:244

Prop. 1980/81:61

105

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

N

ä

r omst

ä

ndigheterna f

ö

ranleder det.till

ä

mpas best

ä

mmelse om

fas­

tighet i denna lag p

ä

 byggnad eller annan anl

ä

ggning, som ej

till­

h

ö

r 

ä

garen till marken. Vad som i lagen f

ö

reskrives om 

ä

gare

av

fastighet skall d

ä

rvid g

ä

lla anl

ä

ggningens

ä

gare.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981.

Prop. 1980/81:61

106

14   F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1975:1132) om f

ö

rvarv av hyresfastighet m.m.

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

ä

ga om lagen (1975:1132) om f

ö

rv

ä

rv av hyresfastighet m.m.

att 1 

§

 skall ha nedain angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1 Fast egendora, som 

ä

r taxerad som annan fastighet och som vid taxeringen betecknats som hyresfastighet, f

å

r ej utan tillst

å

nd av hyresn

ä

mnd f

ö

r­v

ä

rvas genom

1.

k

ö

p, byte eller g

å

va,

2.

tillskott till bolag eller f

ö

rening,

3.

utdelning eller skifte fr

ä

n bolag eller f

ö

rening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 el­ler 2 

§

 aktiebolagslagen (1975: 1385) .

Fast egendom, som 

ä

r taxerad som annan fastighet och som vid taxeringen betecknats som hyreshusenhet, f

å

r ej utan tillst

å

nd av hyresn

ä

mnd f

ö

r­v

ä

rvas genom

1.

k

ö

p, byte eller g

ä

va,

2.

tillskott till bolag eller f

ö

rening,

3.

utdelning eller skifte fr

å

n bolag eller f

ö

rening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 el­ler 2 

§

 aktiebolagslagen (1975: 1385).

F

ö

rv

ä

rvstillst

å

nd fordras dock endast om den koramun d

ä

r den fasta egendomen 

ä

r bel

ä

gen enligt 3 a 

§

 f

ö

rsta stycket p

å

kallar pr

ö

vning hos hyresn

ä

mnden.

Vad i denna lag s

ä

gs om fast egendom skall g

ä

lla 

ä

ven tomtr

ä

tt. Vad som s

ä

gs om lagfart skall, n

ä

r fr

å

ga 

ä

r om tomtr

ä

tt, i st

ä

llet avse inskrivning av f

ö

rv

ä

rv av tomtr

ä

tt.

Denna lag tr

ä

der  i kraft den 1 januari 1981. I fr

å

ga ora f

ö

rv

ä

rv som skett f

ö

re ikrafttr

ä

dandet g

ä

ller

ä

ldre bes-t

ä

mmelser.

Senaste lydelse 1979:307.

Prop. 1980/81:61

107

15

r

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1976:838) om allm

ä

nna fj

ä

rrv

ä

rme-anl

ä

ggningar

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

å

ga om lagen (1976:838) om allm

ä

nna fj

ä

rr­v

ä

rmeanl

ä

ggningar att 3 

§

 skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Som 

ä

gare av fastighet anses vid till

ä

mpningen av denna lag den som enligt kommunalskatte­lagen (1928:370) 

ä

r skyldig att betala skatt f

ö

r garanti­belopp f

ö

r fastigheten.

3 S'

Som 

ä

gare av fastighet anses vid till

ä

mpningen av denna lag den som enligt 47 S kommunal­skattelagen (1928:370) 

ä

r skyldig att ta upp garanti­belopp som skattepliktig in-

komst, dock ej s

å

dan nyttjan­der

ä

ttshavare som avses i 47 S andra stycket e) kommunalskatte­lagen. Som 

ä

gare till fastighet som enligt 3 kap. fastighets­taxeringslagen (1979:1152) un­dantagits fr

å

n skatteplikt, och till egendom f

ö

r vilken v

ä

rde enligt 7 kap. 16 

§

 fas-

tighetstaxeringslaqen inte be-st

ä

mts, anses den som varit skyldig att ta upp garantibe­lopp ora fastigheten varit skattepliktig eller 

å

satts v

ä

rde.

Senaste lydelse 1976:838.

Prop. 1980/81:61

108

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Har huvudman f

ö

r allm

ä

n fj

ä

rrv

ä

rmeanl

ä

ggning tr

ä

ffat avtal med annan 

ä

n fastighets

ä

gare om brukande av anl

ä

ggningen, g

ä

ller f

ö

r denne vad som i lagen f

ö

reskrives om fastighets

ä

gare.

N

ä

r omst

ä

ndigheterna f

ö

ranleder det till

ä

mpas best

ä

mmelse om

fas­

tighet i denna lag p

ä

 byggnad eller annan anl

ä

ggning, som ej

till­

h

ö

r 

ä

garen till marken. Vad som i lagen f

ö

reskrives om 

ä

gare

av

fastighet skall d

ä

rvid g

ä

lla anl

ä

ggningens

ä

gare.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1981.

Prop. 1980/81:61

109

Bilaga 3

Sammanställning av remissyttranden över betänkandet Besvärsregier vid allmän fastighetstaxering, följdänd­ringar m. m. (Ds B 1980:8)

1    Remissinstanser

Efler remiss har yllranden över belänkandel avgells av jusliliekanslern (JK), domslolsverkel, kamtnarkollegiet, Svea hovräll, kammarrällerna i Göleborg och Sundsvall, hyresnämnden och arrendenämnden i Göleborg, länsrätlerna i Stockholms, Östergöllands, Jönköpings, Malmöhus, Göte­borgs och Bohus, Värmlands, Jämllands saml Norrbollens län, central­nämnden för fasiighelsdala (CFD), riksrevisionsverkel (RRV), riksskalle-verkel (RSV), slatens planverk (planverket), statens lantmäteriverk (LMV), statens vatlenfallsverk (Vattenfall), länsstyrelserna i Stockholms, Uppsala, Södermanlands, Östergötlands, Malmöhus, Hallands, Göteborgs och Bohus, Örebro, Gävleborgs samt Norrbollens län. länsstyrelsernas organisalionsnämnd (LON), arrendelagskommiltén, stämpelskatleutred­ningen, Föreningen Auktoriserade revisorer (FAR), HSB:s riksförbund. Kooperativa förbundet (KF), Lantbrukarnas riksförbund (LRF), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska byggnadsentreprenörföreningen (SBEF), Svenska elverksföreningen (Elverksföreningen), Svenska kom­munförbundet (Kommunförbundet), Svenska kraftverksföreningen (Kraft­verksföreningen), Svenska kyrkans församlings- och pasloraisförbund. Svenska lokaltrafikföreningen (Lokaltrafikföreningen), Svenska spar­banksföreningen (Sparbanksföreningen), Sveriges advokatsamfund (Ad­vokatsamfundet), Sveriges allmännyttiga bostadsförelag (SABO), Sveri­ges fastighetsägareförbund, Sveriges industriförbund (Industriförbundet), Sveriges jordägareförbund (Jordägareförbundet), Sveriges Radio AB, Sve­riges redovisningskonsulters förbund (SRF), Sveriges skogsägareförening­ars riksförbund, Sveriges villaägareförbund och Taxeringsnämndsordfö­randenas riksförbund (TOR).

Härutöver har yttrande inkommit från Stig Ekmark.

Vattenfall och Kraftverksföreningen har lämnat in ell gemensamt utar­betat svar. Elverksföreningen åberopar som sill yttrande det av Vallenfall och Kraftverksföreningen gemensamma svaret. LRF har som sitt yllrande ingett ett inom Lantbrukarnas skattedelegation upprättat utlålande. Sveri­ges skogsägareföreningars riksförbund delar de synpunkter som har fram­förts i nämnda yttrande. Jordägareförbundet hänvisar till de synpunkter som framförs i Lantbrukarnas riksförbunds yttrande samt avger egel svar. SAF och Industriförbundet har avgelt ett gemensamt remissvar.

2   Följdändringar till fastighetstaxeringslagen

Största delen av remissinstanserna godtar förslagen eller lämnar dem utan erinran. Några remissinstanser framför kritiska synpunkter på försla­gen om inkomst- och förmögenhetsbeskattningen saml åsättande av sär­skilt uppskaltningsvärde på fastighet. De delar av betänkandet som inte redovisas nedan har inle mötts av någon kritik från remissinstanserna. 9   Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 61

Prop. 1980/81:61

110

De sifferbeteckningar som anges efler olika rubriker syftar på molsva­rande avsnitt i betänkandet.

Inkomst- och förmögenhetsbeskattningen (6.5.2, 6.5.3 och 6.5.4)

Förslagen i denna del godtas visserligen eller lämnas ulan erinran av flertalet remissinstanser. Förslagen berörs emellertid endasl uttryckligen av ett fåtal remissinstanser och dessa framför i allmänhet kritiska syn­punkter.

Länsstyrelsen i Stockholms län, som bestämt avstyrker förslagel, anser att del ur principiell synpunkt visserligen inle är tillfredsställande att klart kommersiella inkomster inle inkomstlaxeras och kapilalplaceringsobjekt inte förmögenhetstaxeras. Med hänsyn till de svåra komplikationerna vid inkomsttaxeringen och det ökade arbetet med att åsätla särskilt uppskatt­ningsvärde som kommitténs förslag skulle innebära, förordar länsstyrelsen med bestämdhet, att den tidigare kopplingen mellan skattefri fastighet och befrielse från skatt på inkomst och förmögenhet härifrån bibehålls. Läns­styrelsen framhåller alt kommittén har förbisett alt taxeringsvärde i de flesta fall utgör en förutsättning för att kunna åsätla en riklig taxering då befrielse vid inkomsttaxeringen endast skall avse den del av fastighetens avkastning som hänför sig till dess användning för skattefritt ändamål. Länsstyrelsen anser alt, om kommitténs förslag genomförs, måste särskilt uppskattningsvärde kunna åsättas inte bara när del är behövligt för förmö­genhetstaxeringen utan även när det behövs för inkomsttaxeringen och att det vid värderingen även skall anges fördelning på allmännyttig och kom­mersiell del.

Vidare betonar länsstyrelsen alt taxeringsnämnden för årlig taxering har varken kunskap eller tillgång till hjälpmedel för att åsätla taxeringsvärden. Inte heller finns i allmän självdeklaration underlag för värdering av fastig­het, det saknas resurser att på föreslaget sätt åsätla särskilda uppskatl-ningsvärden och alt värderingsunderlag saknas eftersom dessa fastigheter förmodligen redovisats på deklarationsblanketten för skattefria objekt. Länsstyrelsen framhåller att förslagel utgör en avsevärd skalleskärpning i de fall då fasligheten till högsl 49% används för skattefritt ändamål och att det vid förmögenhetstaxeringen föreslås skärpta regler i de fall fastighets­ägaren är skattskyldig till sådan skall. Här skall nämligen enligl förslagel fasligheten i sin helhet upptas som tillgång oaktat den inte åsatts taxerings­värde.

Länsstyrelsen i Uppsala län anser sig inte kunna tillstyrka förslaget utom såvitt avser förslaget alt skattefriheten endast bör gälla inkomst från en av ägaren själv bedriven allmännyttig verksamhet. Länsstyrelsen ifrå­gasätter om inle rätt all påkalla uppskattningsvärde bör inskrivas i 54 § d) kommunalskattelagen och 7 § h) lagen om statlig inkomstskatt enär ett uppskaltningsvärde i vissa fall kan vara behövligt vid tillämpning av dessa lagrum i föreslagna lydelser. Länsstyrelsen anför vidare bl.a.: Bortsett från att kommitténs förslag i dessa delar avviker från den övervägande-princip vid inkomst- och förmögenhelstaxeringarna som uttalals är det länsstyrelsens uppfattning att kommitténs förslag i hög grad kommer alt försvåra såväl deklaralionsarbetel för de skallskyldiga som taxeringsarbe­let för skattemyndigheterna samt medföra en ökad frekvens av besvär över inkomsttaxeringar med svåra avvägningsfrågor. Dessutom finner länssty­relsen att kommitténs förslag att nu gällande proportioneringsprincip vid inkomsttaxeringarna skall gälla även fortsättningsvis inle genomförts med full verkan. Kommittén har nämligen i förslagel lill viss del behållit övervä-

Prop. 1980/81:61

111

gandeprincipen nämligen i de fall fastighet endast lill mindre del än 50% används för allmännyttig verksamhet. En proportionering vid inkomsttax­eringarna i dessa fall kan ju inte komma ifråga enligl föreslagna regler.

Enligl TOR kommer inkomsttaxeringsnämnderna all åsamkas ett ökal arbete, när de inte av fastighetstaxeringsnämndens beslul kan få hjälp med proportioneringen av koslnader m. m. för skattefri faslighet. För all under­lätta arbetet med all fördela kostnader m. m. bör enligt TOR ifrågavarande skattskyldiga åläggas all lämna uppgifler härför i deklarationen. Riksskat­teverket bör enligl TOR:s mening ta fram förfrågningsblankeller för detla ändamål.

RSV anför: Kommittén föreslår alt slopandet av det s. k. ägarkravel som avses i 3 kap. FTL skall slå igenom även vid inkomsttaxeringen. Inkomst av faslighel skulle därvid vara skattefri i den mån inkomsten härrör från sådan allmännyttig verksamhet som ägaren själv bedriver. Däremot före­slås inte att huvudsaklighetsprincipen skall slå igenom vid inkomsttax­eringen på så sätt alt inkomst av förvärvskälla vari fasligheten ingår alllid skall vara helt skattefri eller skattepliktig. Nuvarande ordning skall alltså behällas vilket medför att TN vid den årliga inkomsttaxeringen måsle fastställa hur stor del av förvärvskällan som används för allmännyttigt respektive kommersiellt ändamål. Förfarandet, som många gånger kan bli svårbedömt torde innebära ett visst merarbete för TN.

Länsstyrelsen i HaUands län framhåller alt de föreslagna reglerna är krångliga och svåröverskådliga. Länsstyrelsen anför att de nu emellertid i huvudsak torde vara nödvändiga. Länsstyrelsen tillstyrker därför försla­gen utom ifråga om förslagel all skattefri fastighet i vissa fall skall vara skattepliktig vid förmögenhetstaxeringen. I den frågan får man enligl läns­styrelsens mening utan korrigerande åtgärder ta konsekvenserna av de ändrade skattepliktsreglerna vid fastighetstaxeringen och av del förhållan­del alt taxeringsvärde inle åsätts skattefri fastighet.

Länsstyrelsen i Östergötlands län anför: Kommittén har försökt alt göra vissa avvägningar som syftar till att de nya reglerna skall få rimliga beskall-ningskonsekvenser. Länsstyrelsen har förståelse härför. Dessa invänd­ningar, vars innebörd länsstyrelsen i och för sig kan godta, har dock lett till att kommittén t.ex. funnit del omöjligt att låta det faktiska sambandet mellan fastighetstaxering och inkomsttaxering gälla längre. Vidare har följden av kommitténs förslag blivit all för vissa fasligheter som vid fas­tighetstaxeringen undanlagils från skalleplikt i många fall ändå kommer all krävas åsättande av värden, bl. a. för förmögenhetslaxering.

Såvitt länsstyrelsen kan finna har de numera införda skaltepliklsreglerna på sätt och vis bundit upp lagstiftaren så att följdändringar på de områden som las upp i belänkandel inle kan komma till stånd ulan alt flera av reglerna blir mycket invecklade. Särskill betänkligt är att fasligheter som inte skall åsättas taxeringsvärde enligt bestämmelser i 3 kapitlet faslighets­taxeringslagen i flera fall måste bli föremål för en värdering vid sidan om fastighetstaxeringen. Länsstyrelsen måste därför ifrågasätta om inle en översyn redan nu bör företas i syfte att leda fram till att fastigheter, för vilka värdering krävs i beskatlningssammanhang, ändå blir föremål för taxering i fastighetslaxeringsnämnd.

Länsstyrelsen anför vidare: Sammanfattningsvis får länsstyrelsen uttala belräffande avsnittet 6 i betänkandet all i den uppkomna situationen tving­as man acceptera all följdändringarna lill faslighetstaxeringslagen i många fall leder till mycket invecklad lagstiftning men all därför en snar översyn görs i fråga om sambandet mellan fastighetstaxering och inkomst- och

Prop. 1980/81:61

112

förmögenhetslaxering. En återgång till att fastigheter, för vilka krävs vär­dering, skall bli föremål för taxering i fastighetslaxeringsnämnd lorde därvid enligt länsstyrelsens mening bli nödvändig.

Länsstyrelsen i Södermanlands län framhåller att det förhållandel all huvudsaklighelsprincip införts vid bedömningen av skatteplikt för fastig­heter medan proporlioneringsprincip föreslås gälla även i fortsättningen vid inkomsttaxeringen kan medföra komplikationer i taxeringsarbelet, be­sväriiga ulredningsfall och svårbedömda tvister. Tidigare samband mellan skattefri faslighet på ena sidan saml skattefri inkomst och förmögenhet på den andra hade klara fördelar enligt länsstyrelsen. Länsstyrelsen delar dock kommitténs farhågor för att nu gå över lill huvudsaklighelsprincip vid beskattningen av inkomst. Länsstyrelsen framhåller att det naturligtvis är önskvärt alt man med utgångspunkt i dessa båda syslem går vidare och söker sig fram till en metod som tillgodoser kravet på samband. Länssty­relsen framhåller att kommiltén har förbisett all taxeringsvärde i de flesta fall utgör en förutsättning för alt kunna åsätla en riktig taxering då befrielse vid inkomsttaxeringen endast skall avse den del av faslighetens avkastning som hänför sig lill dess användning för skattefritt ändamål.

SBEF menar att reglerna om skattskyldighet för faslighetsinkomster blivit i viss mån tillkrånglade och svåröverskådliga genom att den huvud­saklighelsprincip som gäller i fråga om skatteplikten inle skall gälla i fråga om faslighetsinkomster. SBEF, som har förståelse för kommitténs övervä­ganden i nu aktuella delar, anser alt det bör övervägas om inle skatteplikts­beslutet vid fastighetstaxeringen också i slörre utsträckning skall få slå igenom i fråga om skattskyldigheten för fastighetsinkomsterna.

Lantbrukarnas skalledelegation framhåller att, genom att knyta an vär­deringen till lagen om särskill uppskattningsvärde i slällel för all värdera de akluella fastigheterna från början, man inte får samma stabilitet i fråga om förmögenhelsvärdet. Uppskatlningsvärdel är inte bindande vid förmö­genhetstaxeringen. Vidare är värderingstidpunkten för uppskatlningsvär­del en annan än den som gäller vid fastighetstaxeringen. Med hänsyn härtill anser delegationen alt man antingen bör värdera de förevarande skattefria fastigheterna vid fastighetstaxeringen och låta dessa värden gälla vid förmögenhetstaxeringen eller helt och hållet bortse från värdel av fastigheterna i förmögenhetshänseende.

Lokaltrafikföreningen anser aft, med hänsyn lill att all kommunikations­verksamhet genom tillkomsten av lagen om huvudmannaskap för den kollekliva persontrafiken (SFS 1978:438) efler hand måste betraktas som allmännyttig verksamhet, kommiltén mera ingående borde övervägt att slopa skattskyldigheten för inkomst av fastighet där kommunikationsverk­samhet bedrivs.

Länsstyrelsen i Uppsala län anser, att sådan lantbruksenhet, som enligt 3 kap. 3 § faslighetstaxeringslagen skall undantas från skatteplikt om den till övervägande del används på vissl föreskrivet sätt, inte inryms i den föreslagna lydelsen av 54 S d) 1. kommunalskattelagen. Länsstyrelsen föreslår alt lagrummet erhåller sådan lydelse alt jämväl sådan lantbruksen­het omfattas av lagrummet.

Lagen om särskill uppskaltningsvärde på faslig het (6.3.2)

Förslagel har godtagits eller lämnats utan erinran av flerlalel av remiss­instanserna. En remissinstans, Svenska kyrkans församlings- och pasto­ratsförbund, hälsar förslaget med tillfredsställelse. Övriga remissinslanser som har framfört synpunkter är kritiska möt förslaget.

Prop. 1980/81:61

113

Svenska kyrkans församUngs- och pasloraisförbund anför: Den ändring i lagen om särskilt uppskaltningsvärde på faslighet som kommiltén föreslår hälsar förbundet med tillfredsställelse. Den möjlighet att få ell officiellt värderingsullåtande även för skattefria fastigheter som kommittén nu före­slår skulle göra det möjligt för församlingar och pastorat alt få värde pä en del av sina fastigheter. Delta har betydelse rent bokföringsmässigt då del ibland kan vara ytterst värdefullt att ha ett referensbelopp på en skattefri och ovärderad fastighet. Ett värde är ofta betydelsefullt även i statistiska sammanhang. Framförallt skulle emellertid regeln vara betydelsefull för pastoralen när det gäller deras prästgårdar. Dessa är som regel ovärderade och vid en försäljningssituation förordnar stiftsnämnderna värderingsmän till att sätta ett värde på prästgården. Med den nu föreslagna regeln behöver pastorat (och sliftsnämnd) om prästgården i förhand värderats enligt lagen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet inte sväva i okun­nighet om prästgårdens värde. Delta underlättar avsevärt för pastoratet all fatta avgörandet huruvida försäljning skall ske eller ej. Likaså bör dylikt värde underlätta stiftsnämndernas värdering av fasligheten.

Några remissinstanser behandlar frågan om länsstyrelsen har resurser att åsätla särskilt uppskaltningsvärde enligl förslagel. Hit hör länsstyrel­serna i Stockholms, Södermanlands och Östergötlands län.

Länsstyrelsen i Stockholms län befarar all det kommer all bli en för laxeringsavdelningens besvärsenhel ytterst svårbemästrad ökning av anta­let objekt, som måsle åsättas särskill uppskaltningsvärde om förslagel genomförs. Den lösning på resursproblemet länsstyrelsen vill anvisa är att bestyret med åsällandet av särskilt uppskaltningsvärde läggs på fastighets­laxeringsnämnd och särskild fastighetslaxeringsnämnd. Frågan bör i så fall, enligt länsstyrelsen, övervägas i samband med utformning av reglerna om särskild fastighetslaxering. Länsstyrelsen anser alt rätt all påkalla särskilt uppskattningsvärde måsle tillkomma förutom ägare och taxerings­nämnd även taxeringsintendent.

Även länsstyrelsen i Uppsala län anser att taxeringsinlendenl bör ha rätt att påkalla åsättande av särskilt uppskattningsvärde.

Länsstyrelsen i Södermanlands län vill starkt ifrågasätta om det före­slagna förfarandet verkligen innebär en förbättring jämfört med den tidi­gare ordningen. Länsstyrelsen anser all del f.n. saknas resurser för de föreslagna tillkommande arbetsuppgifterna som länsstyrelserna fär ta pä sig. Länsstyrelsen är dock medveten om svårigheten att med nuvarande utformning av faslighelslaxeringslagen finna en bättre lösning på detta problem.

Länssiyrelsen i Östergötlands län anser förslaget all utvidga tillämp­ningen av lagen om särskill uppskaltningsvärde på faslighet myckel tvek­samt. Enligl länsstyrelsen synes del helt klart att värderingsinslilutet som sådant blir administrativt betungande och tidsödande. Eftersom talan emot länsstyrelsens beslul om värde inle avses fä föras, blir eventuella ivislig­heter inte uppklarade, utan den som är missnöjd med det åsatta värdel får föra talan mol förmögenhetstaxeringen i vanlig ordning, om det är för della ändamål som värderingen förelagils. Ell sådant förfarande är enligl läns­styrelsens mening inte tilltalande. Kommitténs uppfattning att länsstyrel­serna inom ramen för nu befintliga resurser bör kunna klara av den ökade ärendemängden är inle heller så underbyggd alt länsstyrelsen i dagens läge kan dela den. Länsstyrelsen, som anser att en snar översyn bör göras i fråga om sambandet mellan fastighetstaxering och förmögenhetslaxering, ifrågasätter om inle en översyn redan nu bör företas i syfle att leda fram lill

Prop. 1980/81:61

114

att fastigheter, för vilka värdering krävs i beskattningssammanhang, ändå blir föremål för taxering i fastighetslaxeringsnämnd.

RSV anför: I FTL härden s. k. huvudsaklighetsprincipen införts, dvs. en faslighet kan inte längre vara delvis skattefri och skattepliktig utan blir antingen det ena eller det andra beroende på den huvudsakliga använd­ningen. Kommiltén föreslår att fasligheter som blir skattefria enligt denna regel skall kunna ges värde genom officiellt värderingsullåtande. Tillämp­ningsområdet för lagen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet skall därvid utvidgas. Detla leder till, som kommittén framhållit, en ökad arbets­belastning för länsstyrelserna.

Länsstyrelsen i Hallands län anför: Skall fastighetsinnehav beskattas med garantiskatt eller förmögenhetsskall bör del ske med ledning av ell åsätt taxeringsvärde. All införa ett särskilt värderingsinslilul, med en myndighet som beslutande om ett definitivt beskattningsunderlag vid sidan om fastighetstaxeringen, är principiellt kontroversiellt. Därtill kommer praktiska problem, vars omfallning inle nu kan överskådas. Enligl länssty­relsens bestämda uppfattning bör institutet särskilt uppskaltningsvärde på sätt nu gäller förbehållas den tillfälliga värdering, som sker på kort sikt intill nästkommande allmänna eller särskilda fastighetslaxering och som har hell annat syfte än att utgöra beskattningsunderlag.

Enligl länsstyrelsens i Malmöhus län uppfattning måsle fastighetsägare som-ansöker om värdering enligt 4 § lagen om statlig förmögenhetsskatt befrias från avgift. Länsstyrelsen anser all en bestämmelse med denna innebörd bör införas i 7 § lagen om särskilt uppskaltningsvärde på fastig­het. Länsstyrelsen anför vidare: Kommitténs förslag innebär att ny värde­ring mäste göras varje år. Då värderingen endast skall vara till ledning för förmögenhetsberäkningen ifrågasätter länsstyrelsen om inle ell beslutat uppskattningsvärde kan godtagas vid flera års laxeringar. Om några för­ändringar av betydelse för värdet sketl på fasligheten följer av taxeringsla­gens bestämmelser att dessa måste redovisas av fastighetsägaren i själv­deklarationen. Med hänsyn till att taxeringsnämnden ges rätt all påkalla värdering kan del enligt länsstyrelsens mening förutsättas all laxerings-nämnden kommer all tillse att nytt värde beslutas i den utsträckning som krävs för all uppnå tillfredsställande förmögenhelstaxeringar.

Avslutningsvis kan anmärkas alt kommitténs förslag inte innehåller nä­gon regel om hur värdering av en från skatteplikt undantagen faslighet skall ske. Av det förhållandel alt det särskilda uppskatlningsvärdel endasl skall vara till ledning vid förmögenhetstaxeringen följer att ett visst värde skall lillämpas. I fråga om lös egendom finns regeln att värdering om inle annat angetts skall ske till normalt försäljningspris. Enligl länsstyrelsens åsikt kräver kommittéförslagel en kompletterande regel av innebörd att en från skatteplikt undantagen fastighet skall tas upp till del värde som anges i 5 kap. 2 § FTL eller 75 procent av taxeringsenhetens marknadsvärde, relaterat lill prisnivån vid senasle allmänna fastighetstaxering.

TOR påpekar att enligt förslaget skall lill grund för värderingen av skattefria fastigheter för förmögenhetsbeskattningen ligga fastighetens be­skaffenhet den 31 december året före laxeringsårel. Della innebär all man för vissa skattefria fastigheter varje år måste fastställa ett värde, som skall användas enbart för förmögenhetsbeskattningen. Enligt TOR lorde beskaf­fenheten för de flesta av de här fastigheterna inte förändras i någon nämn­värd omfattning. Ett nytt värde lorde därför enligl TOR inle behöva framtas varje år. I slällel bör ett värde, som har fastställts visst år, fä gälla till nästa allmänna fastighetstaxering. TOR menar att man för framtiden

Prop. 1980/81:61

115

bör se till att ifrågavarande fastigheter ges ett värde vid allmän fastighets­taxering. Detla bör enligl TOR kunna ske, om man registrerar de skattefria fasligheter, som fått särskilt uppskaltningsvärde.

SBEF framhåller att såsom kommittén påpekar uppstår vid värdesätt­ningen en obalans mellan skattepliktiga och inte skattepliktiga fastigheter i de fall faslighet undergått någon förändring. Enligl SBEF:s uppfattning bör skillnad i berört hänseende inte göras mellan skattepliktiga och inte skalle­pliktiga fastigheter.

Lagen om arvsskatt och gåvoskatt (6.3.4)

Övervägande antalet remissinstanser har inle gjort nägra invändningar mot förslagel. Endast tvä remissinstanser har haft invändningar mol försla­get. Dessa är länsstyrelsen i Ösiergötiands län och kammarkollegiet.

Länsstyrelsen i Östergöllands län anser alt det bör övervägas att ändra lagtexten i lagen om arvsskatt och gåvoskatt så alt även beskattningsmyn­dighelen skall kunna påkalla åsättande av särskilt värde, vilket förfarande förekommer i tillämpning (JO:s beslut i ärende dnr 1187-1977).

KammarkoUegiet behandlar utformningen av övergångsbestämmelserna och anför: Om år 1981 ges bort eller faller i arv en fastighet som nybildats år 1980, finns för fasligheten inte annat särskill taxeringsvärde än del vid 1981 års allmänna fastighetslaxering salta. Detta värde skall enligt praxis ligga till grund för fastighetens värdering i ärende om gåvoskatt (arvsskall). Detta belyses av NJA 1947 s. 156 och 160 ävensom 1979 s. 456. Delsamma gäller i alla fall, då för den egendom som faller i arv eller ges bort, inle finns ett representativt taxeringsvärde för näst föregäende år. Exempel härpå är alt en taxeringsenhet upplösts annorledes än genom fastighetsbildning eller att bebyggelse ägt rum. Det är önskvärt all i alla sådana fall 1981 ärs taxeringsvärde kan av beskattningsmyndigheten (BM) utan särskild om­gång tillämpas. Eljest kan nämligen BM komma att se sig nödsakad alt, om egendomsvärdet är av någon betydenhet, fordra särskild värdering enligt 22 § 2 mom. st. 3 arvsskattelagen, vilket uppenbart är onödig omgång.

Slämpelskaltelagen (6.4.2)

Förslagel har godtagits eller lämnats utan erinran av de flesta remissin­stanserna. Förslagel har närmare behandlats av stämpelskatleutredningen och kammarkollegiet.

Stämpelskatleutredningen anför: Såsom faslighelstaxeringskommitlén har angeti innebär dess förslag en viss utvidgning av skaltefriheten vid kommuns eller annan menighets förvärv av mark. I likhet med kommittén finner stämpelskatleutredningen att en oförändrad omfallning av stämpel-skatteplikten skulle kräva en omfatiande och svåröverskådlig reglering i SL.

Stämpelskatleutredningen har ännu inle tagit ställning till vilka undantag som bör gälla från slämpelskalleplikten och hur dessa förfatlningsmässigl bör utformas. Likväl finner utredningen inte anledning alt motsätta sig all 4 § 6) SL utformas pä det sätt fastighelslaxeringskommitlén har föreslagit. Utredningen vill emellertid förutskicka alt dess fortsatta arbete kan leda till att bestämmelsen får en annan utformning än den nu föreslagna. Sålun­da kan det måhända vara lämpligt att på sikl låta skattefriheten omfatta förvärv av mark för sådant ändamål som enligt 2 kap. 2 § faslighelslaxe­ringslagen medför all byggnad skall indelas som specialbyggnad.

Kammarkollegiet behandlar utformningen av övergångsbestämmelsen lill lagen och anför: Genom lagen (1979: 1154) om ändring i kommunalskal-

Prop. 1980/81:61

116

telagen (KL) föreskrevs, såvitt här är i fräga, att 5 § KL skulle upphöra all gälla. Lagen trädde i kraft 1979-12-29 men skulle, säviti avser nyss nämnda föreskrift, lillämpas första gången i fråga om 1981 års allmänna fastighets­taxering. Denna övergångsbestämmelse bör vara avsedd att uppfattas så, alt om lagfart eller inskrivning av tomträtt söktes efler 1979-12-28 men före 1981 års allmänna fastighetslaxering, sä skulle 4 § 6) slämpelskaltelagen (SL) lillämpas på samma säll som tidigare.

Enligt förslaget till lag om ändring av SL (betänkandet s. 68 f) skall lagen träda i kraft 1981-01-01 och gälla i frågan om förvärv som sker efler ikraftträdandet.

Vid förvärv av fasl egendom eller tomträtt inträder enligt 30 S sisla stycket a) SL skatteplikt när ansökning om lagfart eller inskrivning av tomträtt "beviljas" eller förklaras vilande.

Lydelsen av den föreslagna övergångsbestämmelsen skulle medföra alt om efter 1981 års ingång lagfart söks å förvärv av sådan allmän mark som avses i 4 § 6) SL, så finns ej stöd för skattefrihet. Detla gäller oavsett hur långt tillbaka förvärvet skett och oavsett hur längt fram i liden lagfart eller annan inskrivning söks. Som detta inte lorde vara avsett, bör övergångs­bestämmelsen ges en avfattning som läcker syftet, vilkel får antagas vara att i sak ingen ändring skall göras.

Lagen omförvärv av hyresfastighet m. m. (6.6.3)

Endast hyresnämnden och arrendenämnden i Göleborg har synpunkter i denna del. Hyresnämnden har ingel att erinra mol förslaget all begreppet "hyreshusfastighet" ändras till "hyreshusenhet". Del förhållandet all be­greppet hyreshusenhet omfattar en större grupp fasligheter än det nu brukade begreppet torde, enligt hyresnämnden, inte medföra någon änd­ring i sak i fråga om tillståndsprövningen. Hyresnämnden uppger sig sakna underlag för alt bedöma hur ofta del kan inträffa att specialenhel innehåller bostäder. Rent principiellt bör, enligt hyresnämnden, emellertid förvärv av sådan specialenhel omfattas av tillståndsplikten enligt lagen om förvärv av hyresfastighet.

Bostadsarrende (6.9.4)

Förslaget att inte ändra besiltningsskyddsreglerna vid bostadsarrende har godtagits eller lämnats utan erinran av de flesta remissinstanserna. Hit hör bl. a. arrenddagskommittén som inle har någon erinran mol förslagel.

Hyresnämnden och arrendenämnden i Göteborg anför: Avgörande för frägan om förlängningsreglerna i 10 kap. 5 och 6 §§ jordabalken gäller för ett bostadsarrende är bl.a. om det vid den lidpunkt när arrendeavtalet senast kan sägas upp på arrendestället finns hus som har åsatts laxerings-värde. Det lägsta taxeringsvärde som skall åsättas byggnad höjs enligl de nya taxeringsreglerna från 5000 lill lOOOO kr., vilkel vid oförändrade föriängningsregler medför all ett anlal nu besittningsskyddade arrendeupp­låtelser kommer all falla utanför besittningsskyddet.

De nya taxeringsvärdena gäller fr. o. m. 1.1.1981 och kommer alltså all tillämpas i besiltningsskyddstvisler där senasle uppsägningsdagen infaller efler 1980 års utgång. Som exempel kan nämnas arrenden per 14.3.1982, vilka normalt skall sägas upp senast ett år i förväg. En besittningsskydds-tvist skall hänskjutas till arrendenämnden inom två månader från det arrendatorn har tagit emot s. k. avflyttningsmeddelande, vilket ofta lämnas samtidigt med uppsägningen. Arrendenämnden påbörjar handläggningen av tvisten så snart som möjligl efler hänskjutandet för att slutligt beslut -

Prop. 1980/81:61

117

eventuellt i högre instans - skall kunna föreligga i god lid före arrendeti­dens utgång.

Av den nu lämnade redogörelsen framgår, att de nya taxeringsreglerna kommer att få belydelse för förlängningslvister vilka väcks och handläggs redan i början av år 1981. En omedelbar översyn av reglerna om bosladsar­rendators besittningsskydd är därför nödvändig, om man inle vill godta all de nya taxeringsreglerna kan få till följd att nu besittningsskyddade arren­den faller utanför besittningsskyddet.

Det bör emellertid framhållas alt höjningen av värdegränsen i praktiken torde fä ringa belydelse, eftersom de byggnader som vid den senaste laxeringen åsättes ell taxeringsvärde av 5000 kr. numera i regel har ökat i värde lill åtminstone 10000 kr. Skulle en provisorisk reglering bli aktuell i avvaktan på alt översynen av besittningsskyddsreglerna slutförs, kan den­na ske t.ex. genom en föreskrift om all man vid prövningen av förläng­ningsfråga enligl 10 kap. 4 § första slyckel 1 fär åberopa 1980 års taxerings­värde, om del hus som finns på arrendestället då avtalet senast kan sägas upp från jordägarens sida inle har åsatts taxeringsvärde vid 1981 års taxering.

Prop. 1980/81:61

118

Utdrag

LAGRÅDET

PROTOKOLL

vid sammanträde 1980-10-29

Närvarande: f. d. justilierådet Petrén, regeringsrådet Hilding, justitierådet Vängby.

Enligt lagrådet tillhandakommet utdrag av protokoll vid regeringssam­manträde den 16 oktober 1980 har regeringen på hemställan av statsrådet och chefen för budgetdepartementet Wirlén beslulal inhämta lagrådels yttrande över förslag lill

1.

lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623),

2.

lag om ändring i kommunalskatlelagen (1928: 370),

3.

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

4.

lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt,

5.

lag om ändring i lagen (1971:171) om särskill uppskaltningsvärde på fastighet,

6.

lag om ändring i lagen (1933: 359) angående vad med fastighets taxe­ringsvärde i vissa fall skall förstås,

7.

lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

8.

lag om ändring i slämpelskaltelagen (1964: 308),

9.

lag om ändring i förordningen (1951:442) om förhandsbesked i taxe­ringsfrågor,

10.    lag om ändring i lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastighet

m. m.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Curt Rispe.

Föredragning inför lagrådet har ägl rum vid en tidpunkl då lagförslagen ännu icke erhållit slutlig utformning och vissa inom lagrådet därvid fram­förda jämkningsförslag av i huvudsak lagleknisk eller redaktionell natur har beaktats i de förslag som genom remissen överlämnats till lagrådet.

Förslagen föranleder följande yllrande av lagrådet:

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Hilding tillägger för sin del i fråga om förslaget lill lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt uppskaltningsvärde på fastighet följande: I 6§ andra stycket stadgas, i enlighel med vad som nu gäller, att länsstyrelsens beslul om åsättande av särskilt uppskaltningsvärde inte kan överklagas. I den nuvarande lagen är endast fråga om preliminärt taxeringsvärde, i avvaktan på fastställelse av taxeringsvärde vid särskild fastighetstaxering (eller i förekommande fall allmän fastighetstaxering). Att fullföljdsmöjligheten med hänsyn härtill begränsats synes naturligt. Då emellertid lagstiftningen nu föreslås utvidgad till att avse även fasligheter, för vilka taxeringsvärde i foitsättningen inte kommer att fastställas, lorde del kunna ifrågasättas om

Prop. 1980/81:61

119

fullföljdsförbudel bör gälla samtliga beslut av länsstyrelsen. Fastställande i de nu nämnda fallen av ett särskill uppskattningsvärde får betydelse bl.a. för möjligheten all erhålla län från understödsförening. Då nägon ytterliga­re prövning av fastighetens värde inle kommer all' ske inom ramen för fastighetslaxeringsprocessen, synes det i och för sig rimligt alt en över­prövning av länsstyrelsens beslut enligl den nu föreslagna lagstiftningen får ske i dessa fall. Det kan emellertid finnas skäl att tills vidare avvakta erfarenheterna av den nya lagens tillämpning, innan en sådan besvärsrält införs, och jag har därför stannat för all godtaga det remitterade förslagel i denna del. Jag vill emellertid underslryka viklen av att uppmärksamheten är riktad på denna fräga och all en lagändring snarast kommer till stånd, om ell behov av besvärsrält visar sig föreligga.

Prop. 1980/81:61

120

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1980-10-30

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Burenslam[REDACTED_EFTERNAMN], Johans­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Wirlén

Proposition med förslag till ändrade regler för inkomstbeskattningen av ägare till s. k. specialbyggnader, m. m.

Föredraganden anmäler lagrådels yttrande' över förslag lill

1.

lagom ändring i taxeringslagen (1956:623).

2.

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370),

3.

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

4.

lag om ändring i lagen (1947:577) om slallig förmögenhetsskatt,

5.

lag om ändring i lagen (1971: 171) om särskill uppskattningsvärde på fastighet,

6.

lag om ändring i lagen (1933: 359) angående vad med fastighets taxe­ringsvärde i vissa fall skall förslås,

7.

lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

8.

lag om ändring i slämpelskaltelagen (1964: 308).

9.

lag om ändring i förordningen (1951:442) om förhandsbesked i laxe­ringsfrågor,

10.   lag om ändring i lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfaslighet

m. m.

Föredraganden redogör för lagrådels yttrande och anför.

Lagrådet har lämnal förslagen utan erinran. En ledamot har tagit upp frägan om fullföljdsförbudel i 6§ andra stycket lagen (1971: 171) om sär­skill uppskaltningsvärde pä fastighet. Lika med denna ledamot anserjag all eifarenheterna av lagens tillämpning bör avvaktas innan slällning tas lill frågan huruvida besvärsrätt bör föreligga i vissa fall. Lagförslaget under 9 bör ha rubrik enligl prop. 1980/81: 17.

1 samband med att faslighelslaxeringslagen (1979: 1152). FTL. infördes upphävdes bl. a. 172 S taxeringslagen (1956: 623) som gjorde del möjligt all för framliden bevara allmänna fastighelsdeklarationer m.m.  För kom-

' Beslut om lagrädsremiss fattat vid regeringssammanträde den 16 oktober 1980.

Prop. 1980/81:61

121

mande fastighetstaxeringar finns regler om detla i 18 kap. 20 § FTL. Däremot saknas alltså sådana för äldre laxeringar. Önskemål har nu fram­förts om all deklarationsmalerialet från 1970 ärs allmänna fastighetstaxe­ring skall bevaras för framliden. Jag biträder dessa önskemål och föreslår alt reglerna om detta tas in i en särskild lag.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att antaga de av lagrådet granskade lagförslagen saml ell inom budgetdeparlementel upprättat förslag till lag om bevarande av 1970 års allmänna fastighelsdeklarationer, m. m.

Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar alt genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1980/81:61

122

Innehållsförteckning

Propositionen    ................................................................        1

Propositionens huvudsakliga innehåll   ............................        1

Lagförslag

1

Förslag lill lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) ....       2

2

Förslag lill lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)   ...      2

3

Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om slallig inkomst­skatt          9

4

Förslag till lag om ändring i lagen (1947: 577) om statlig förmögen­hetsskatt          11

5

Förslag till lag om ändring i lagen (1971: 171) om särskilt uppskalt­ningsvärde på fastighet            13

6

Förslag lill lag om ändring i lagen (1933:359) angående vad med faslighels taxeringsvärde i vissa fall skall förstås   .....................................................................................      15

7

Förslag lill lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt              16

8

Förslag lill lag om ändring i slämpelskaltelagen (1964: 308)                17

9

Förslag till lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i laxeringsfrågor            18

10

Förslag lill lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m              19

11

Förslag till lag om bevarande av 1970 års allmänna fastighelsde­klarationer, m.m              20

Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 16 oktober 1980       21

1

Inledning

21

2

Föredragandens överväganden    ................................      22

2.1

Inledande synpunkter   ..........................................     22

2.2

Följdändringar lill faslighelslaxeringslagen .............      23

2.2.1      Inkomstbeskattningen av ägare av  specialbyggnader,

m. m................................................................      23

2.2.2                                                                         Övriga följdändringar             31

2.2.2.1 Faslighetstaxeringslagen, 1 kap.

Inledande bestämmelser.....................      31

2.2.2.2 Fastighetstaxeringslagen, 2 kap.

Indelning av byggnader och mark   ....      34

2.2.2.3 Faslighetstaxeringslagen. 3 kap.

Skatteplikt    .......................................      35

2.2.2.4

Faslighelslaxeringslagen, 4 kap. Taxeringsenhet och beskattningsnatur                   36

2.2.2.5

Faslighetstaxeringslagen. 5 kap. Beslämmande av taxeringsvärde               38

2.2.2.6

Faslighelslaxeringslagen, 6 kap. Värderingsenhet            

39

2.2.2.7

Fastighetstaxeringslagen. 7 kap.

Allmänna värderingsregler..................      39

2.2.2.8

Faslighelslaxeringslagen, 8-15 kap. Riktvärden m.m              40

2.2.2.9

Faslighetstaxeringslagen,

Övriga kapitel .....................................     40

2.2.2.10     Kommunalskattelagen 47 §

Garantibelopp för fastighet   ..............     40

2.2.2.11........................................................... Övriga frågor             42

Prop. 1980/81:61

123

3

Upprättade lagförslag    ..................................... 

43

4

Hemställan   .................................................... 

.. 

43

5

Beslut   .......................................................... 

43

Bilaga 1   Sammanfattning av betänkandet Besvärsregler vid allmän

fastighetstaxering, följdändringar m. m. (Ds B 1980:8)  ....

44

Bilaga 2  Fastighelstaxeringskommitléns förfatlningsförslag          

49

Bilaga 3  Sammanställning av remissyttranden över belänkandel Be­svärsregler  vid  allmän  fastighetstaxering,   följdändringar

m.m. (Ds B 1980:8)    ............................... 

109

Utdrag av lagrådets protokoll den 29 oktober 1980 ... 

118

Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 30 oktober 1980

120

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980