Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1977/78: 73

Regeringens proposition

1977/78: 73

om statliga textil- och konfektionsföretag m. m.;

beslutad den 8 december 1977

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBIÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

NILS G. ASLING

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att statens aktier i ÄB Eiser överlåts till Stats­företag AB utan vederlag. Statsföretag har för avsikt att med Eiser som moderbolag bilda en teko-koncern, som förutom Eiser skall omfatta fö­retagen SweTeco (Textile Products) AB, Trivab Konfektions ÄB, Stig­tex ÄB, Nyland Mattor ÄB och ett nytt bolag som tar över verksam­heten vid de konkursdrabbade bolagen Algot[REDACTED_EFTERNAMN] AB och Algots Nord ÄB. Det förutsätts att den nya teko-koncernen efter en tvåårig om­struktureringsperiod skall vara företagsekonomiskt lönsam, vilket be­räknas medföra en minskning av sysselsättningen vid de berörda före­tagens svenska fabriker med 1 5002 000 personer. 1 propositionen föreslås att Statsföretag för genomförande av samordningen får me-ddstUlskott på 190 milj. kr.

1    Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr 73

Prop. 1977/78: 73

2

utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-12-08

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Boh­man,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Äntonsson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Asling,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Ull­sten,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet Asling

Proposition om statliga textil- och konfektionsföretag ni. m.

Inledning

Under de senaste två åren har lönsamheten för flertalet företag inom textil- oeh konfektions(teko)-industriema försämrats kraftigt. Våren 1977 råkade Älgotskoncernen (Algots), som var ett av de största svens­ka företagen i konfektionsbranschen in i en akut ekonomisk kris. I juni 1977 försattes bolaget på egen begäran i konkurs. På mitt uppdrag har därefter tekn. lic. Karl-Henrik[REDACTED_EFTERNAMN] utrett förutsätntingarna för en rekonstruktion av företaget, inbegripet statligt övertagande. Den 31 augusti 1977 redovisade[REDACTED_EFTERNAMN] förslag till riktlinjer för en re­konstruktion av verksamheten, m. m.

Staten äger direkt eller genom Statsföretag AB och Sveriges Investe­ringsbank AB flera företag i teko-branscherna såsom AB Eiser och SweTeco ÄB. Sedan frågan uppkommit om att sammanföra företagen i en koncern under Statsföretag uppdrog jag den 9 september 1977 åt direktören Olof[REDACTED_EFTERNAMN] att biträda inom industridepartementet med vissa frågor rörande statens engagemang inom teko-sektorn. Den 25 oktober 1977 redovisade[REDACTED_EFTERNAMN] förslag till samordning av ägarin­tressena i de statliga teko-företagen samt en beräkning av kapitalbehov för dessa företag.

1 skrivelse den 15 oktober 1977 har Statsföretag hemställt om statlig finansiell medverkan för att bilda en teko-koncern.

Bakgrund

Teko-industrierna har under de senaste decennierna genomgått en snabb omställningsprocess. Förändringar i det internationella handels­mönstret har inneburit en drastiiik skärpning av importkonkurrensen,

Prop. 1977/78: 73

3

främst från länder med väsentligt lägre lönekostnader än Sverige. Till­komsten av starka inköpsorganisationer inom handdri har bidragit till en snabb tillväxt av den s. k. lågprisimporten. Eftersom importökningen har varit större än den samlade ökningen av export och inhemsk kon­sumtion har förutsättningarna för den svenska teko-produktionen för­sämrats. Sedan år 1965 beräknas 800900 produktionsenheter ha tvingats lägga ned verksamheten. För sysselsättningen har utvecklingen inneburit en mycket kraftig tillbakagång. Sedan mitten av 1960-talet, då ca 90 000 personer arbetade inom teko-industrierna, har antalet sys­selsatta minskat med mer än hälften.

Inom teko-industrierna fanns år 1975 ca 1 000 produktionsenheter, av vilka ca 700 tUlverkade trikå- och konfektionsprodukter. TUl myc­ket stor del skedde produktionen vid små enheter. Antalet enheter med mindre än 50 anställda var ca 800, varav nära 600 återfanns inom trikå- och konfektionsindustrin. Endast ca 20 enheter inom vardera tex­tilindustrin samt trikå- och konfektionsindustrin hade mer än 200 an­ställda.

Läget för teko-industrierna har under de gångna två åren markant försämrats. Branschernas konkurrenskraft gentemot utländska tillver­kare har alltmer försvagats vilket har lett till fortsatt kraftig import-ökning och svag utveckling på exportsidan. Situationen har dessutom förvärrats genom en svag tillväxt i den inhemska konsumtionen av teko­varor. Enligt enkätundersökningar avseende plaggtUlverkande företag som en arbetsgrupp för teko-frågor inom regeringskansliet har låtit ge­nomföra i augusti och oktober 1977 arbetade mer än hälften av de tUl­frågade företagen utan att kUnna täcka sina rörliga kostnader. Denna andel har ökat från första tilLandra halvåret 1977. Enligt industriver­kets rapport (SIND PM 1977: ll) "Trikå- och köhfektionsindustri/Pro-duktions- och sysselsättningsnivåei- i början av 1980-taIet", kommer pro­duktionsvolymen inom trikå- och kohfektionsihdustriri att i början äv 1980-talet ligga 3035 % under 1976 års nivå.- Antalet anställda, söm år 1976 uppgick till ca 31) ÖOO piersohéMnöhi denna del äv teko-bfainseh-erna, beräknas samtidigt rfiiriskä till 15 00020000 personer, dvs. en minskning med 3050 % från'år 1976. Nedgången i pi-oduktion och sysselsättning väntas enligt rapporten våra kraftigast ilndér de' första åren efter år 1976.

Omvandlingsprocessen ihörh'tekö-indiusfriernä har under loppet äv 1970-talet gradvis krävt ökade insatser från statsmakternas sida. Åtgär­der i industri-, försörjningsberedskaps-samt arbetsrriärknäcls- och regio­nalpolitiskt syfte och méd inriktning helt cUér delvis på tekö-bränsch-erna har vid ett flertal tiUfällen bésliitats'åv riksdagen. Industripolitiskt har målet varit att stärka förétagenskorlturrfenskraftföch'även ubdef-lätta omställning från heminamarknad tUl export; Sett med utgångs­punkt från försörjningen med teko-produkter har syftet varit att ga-

Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr 73

Prop. 1977/78: 73

4

rantera nödvändig produktionskapacitet Inför ett  eventuellt  avspärr­ningsläge. Arbetsmarknads- och regionalpolitiskt har målsättningen va­rit att medverka till att strukturomvandlingen kan ske i socialt accep- . tabla former.

Vad gäller industripoUtiska åtgärder för teko-industrierna infördes i början av 1970-talet stöd till exportfrämjande åtgärder, stöd till utbUd­ning och bidrag till konsultundersökningar rörande företagens behov av specialisering, rationalisering och samarbete eller samgående med andra tillverkare. Budgetåret 1972/73 infördes statUga lånegarantier struk­turgarantier med möjlighet tUl räntebefrielse i vissa fall om särskilda skäl föreligger. Fr. o. m. budgetåret 1976/77 förstärktes och komplet­terades åtgärderna med främst ett särskilt rationaliseringsprogram för konfektionsindustrin med avskrivningslån för investeringar i effektivi­tetshöjande produktionsutrustning, ökat utvecklingsstöd inom produk­tionsteknikområdet och ökade konsultinsatser vid införandet av ny pro­duktionsteknik i företagen. T. o. m. budgetåret 1976/77 har för samtliga dessa ändamål beviljats 42 milj. kr. i strukturgarantier och 111 milj. kr. i lån och andra stöd.

Mot bakgrund av teko-industriernas alltmer försämrade situation fat­tade riksdagen våren 1977 beslut om vissa extraordinära åtgärder till stöd för branscherna (prop. 1976/77: 105, NU 1976/77: 41, rskr 1976/ 77: 305). På det industripolitiska området infördes särskUda stmkturga-rantier för teko-industrierna inom en ram av 150 milj. kr. under budget­året 1977/78 med inriktning på de livskraftiga företagen inom bransch­erna. Lån mot särskild strukturgaranti är ränte- och amorteringsfritt i två år med viss möjlighet tUl avskrivning. För räntebefrielse och av­skrivning beräknades totalt 55 milj. kr. Vidare förstärktes och/eller för­längdes de löpande industripolitiska prograjmmen för stöd tUl rationa­liseringsinvesteringar, exportbefrämjande åtgärder, utbUdning och kon­sultundersökningar. I budgetpropositionen ,1978 kommer förslag att läggas fram om att förlänga systemet med särskilda strukturgarantier för teko-industrierna med höjd garantiram iitöyer den höjning med 54,5 milj. kr. som har föreslagits för att ti;ygga;för försörjningen nödvändig produktionskapacitet inom ,bomullsindustrin,(prop.'1977/78: 42 bil. 3). Förslaget omfattar ävein höjning ay ramarna för räntebefrielse och av­skrivning av lån mot särskild struklurgaranti.

Utöver insatser av induslripolitisk natur har åtgärder, som motiveras

av försörjningsberedskapen vidtagits. Sålunda har t. o. m. budgetåret

1976/77 teko-företag beviljats avskrivningslån, pch lånegarantier till be­

lopp av ca 96 milj. kr. resp. ea 31 rpilji kr, yidare.har hösten 1977

förstag lagts fram om vissa åtgärder för , försörjningsberedskapen på

teko-området, främst stöd. i syfte, att upprä-tthåUa. produktionskapacite­

ten inom vissa tillverkningsområden, främst grundfextil bomullsindustri

(prop. 1977/78: 42 bU. 1).

;      -

Prop. 1977/78: 73

5

Sedan slutet av 1960-talet har Sverige stiitit ett'växande antal bUate­rala begränsningsavtal med lågpriständer, främst i Asien. Dessa avtal har ingåtts med stöd av det internationella avtalet på textilområdet, det s.k. multifiberavtalet. Vidare upprätthållei; Sverige sedan länge en be­gränsning av importen från statshanddsländerna. Utöver nämnda be­gränsningar har Sverige i några fall ensidigt infört importbegränsningar pä teko-området. Importen till Sverige av vissa teko-varor övervakas generellt genom imporllicenser när det gäller länder utanför EG och EFTA.

Under hösten 1977 anmäldes att regeringen avser att söka få till stånd en mer effektiv tillärnpning av det nuvarande.; systemet; med bila­terala bsgränsningsavtal inom ramen för en'sannolik förlängning av multifiberavtalet.

På det arbetsmarknadspolitiska området fattades våren 1977 beslut cm, som en extraordinär åtgärd, ett särskilt sysseisättningsbidrag rried 15 kr. per timme för äldre arbetskraft t. o. m. utgången av år 1977 till företag som inte varslar om driftsinskränkning eller nedläggning (prop. 1976/77: 105, AU 1976/77:30, rskr 1976/77: 3()6). Ramen för bidrag bestämdes till 125 milj. kr. Förslag har under hösten 1977 lagts fram om att förlänga stödet under första halvåret 1978 och att bemyndiga re­geringen att ytterligare förlänga bidragsperioden till hela år 1978 om arbetsmarknadsläget skulle påfordra det (prop: 1977/78: 25). För­slaget innefattar vidare en höjning av bidraget från 15 till 20 kr. per timme. Det lotala bidraget får dock som hittills högst uppgå till 10 % av lönesumman i företaget. Kostnaden för första halvåret 1978 har be­räknats liii 100 milj. kr.

Äv arbetsmarknadspolitiska skäl har under år 1977 statliga och kommunala industribestäUningar lagts ut till teko-branscherna för ett sammanlagt beställningsvärde av ca 27 milj. kr. Vidare har under hös­ten 1977 regeringen av arbetsmarknads- och försörjningsberedskapspoli­tiska skäl anvisat eller aviserat förslag om att anvisa medel för att möj­liggöra statliga och kommunala beställningar för ytterligare ca 100 milj. kr. till dessa branscher.

Algots

Algois har under de senaste åren bedrivit produktion av främst lät­tare konfektion och fritidskläder i Sverige, Finland och Portugal. Verk­samheten i Sverige äger rum dels i Borås inom Algot[REDACTED_EFTERNAMN] ÄB, scm har varit moderbolag i koncernen, dels vid tre enheter i Väster­botten inom dotterbolaget Algots Nord AB.

I Finland har dotterbolaget OY Algots AB produktion i Närpes, Alajärvi och Teuva. Verksamheten i Portugalhar bedrivits av dotter­bolaget Algots Internacional Confeccöes Lda. Omsättning, resultat och

Prop. 1977/78: 73

6

antal anställda under verksamhetsåret 1976 framgår av följande sam­manställning.

Omsättning   Resultat'        Antal an-(milj. kr.)       (milj. kr.)       ställda

(årsanslällda)

Algot[REDACTED_EFTERNAMN]

184

-14,5

1004

Algots Nord

38

- 5,3=

589

OY Algots (Finland)

19

0,3

597

AICL (Portugal)

46

- 3,0

1 181

" Efter avskrivningar och finansnelKo. ' Inkl. statligt regionalpolitiskt stöd.

' Den synbara skillnaden i produktivitet kan till stor del förklaras av att dotterbolagen bedriver legosömnad för moderbolagets räkning.

Verksamheten i Algots Nord startade år 1972 sedan Kungl. Maj:t hade beviljat bolaget regionalpolitiskt stöd med betydande belopp för att etablera tillverkningsenheter i Skellefteå, Norsjö och Lycksele. T. o. m. år 1976 betalades sålunda ut sammanlagt drygt 51 milj. kr. i regionalpolitiskt utbUdnings- och sysselsättningsstöd. Under hösten 1976 aviserade Algots åtgärder som skulle innebära en kraftig minskning av antalet arbetstiUfällen vid Nonlandsenhetema. Mot denna bakgmnd beviljades efter förhandlingar Algots Nord ett avskrivningslån på 15,2 milj. kr. för att skapa förutsättningar för fortsatt drift vid bola­gets anläggningar i Skellefteå, Norsjö och Lycksele (prop. 1976/77: 58, AU 1976/77: 15, rskr 1976/77: 123). Som villkor för avskrivningslånet föreskrevs att antalet anställda i Lycksele och Norsjö under den när­maste tvåårsperioden skulle vara oförändrat, dvs. 138 resp. 125. I Skellefteå skulle minskningen av antalet anställda begränsas tUl 220 så att 240 personer tillförsäkrades anstälnling t. o. m. år 1978. Även i Borås förutsattes en minskning av antalet arbetstUlfällen. Under förut­sättning av att den angivna sysseJsättningsnivån upprätthölls skulle lå­net skrivas av med hälften den 31 december 1977 och med återstoden den 31 december 1978.

Under maj 1977 stod det klart att situationen för Algots var sådan att Algots Nord saknade fömtsättningar att uppfylla villkoren för lå­net, som därför inte betalades ut. I juni 1977 försattes på egen begäran Algot[REDACTED_EFTERNAMN] AB och Algots Nord AB i konkurs.

Förslaget till rekonstruktion av Algots

I skrivelsen den 31 augusti 1977 redovisar[REDACTED_EFTERNAMN] dels vissa all­männa riktiinjer för en rekonstruktion av Algots, dels resultatet av de förhandlingar som under augusti månad 1977 förts med konkursför­valtaren i Algot[REDACTED_EFTERNAMN] ÄB:s resp. Algots Nord AB:s konkurs om ett statiigt övertagande av vissa tillgångar.

Prop. 1977/78: 73

7

I skrivelsen anges följande om bakgrunden till förslagen. En analys, som professorn Ulf af Trolle under medverkan av företagsledning och anställda gjort, visar att företagsekonomiska förutsättningar saknas för Algots att i Sverige fortsätta verksamheten på oförändrad sysselsätt­nings- cch produktionsnivå. Något förslag till rekonstruktion redovisas inte i af Trolles analys. I form av räkneexempel visas att oförändrad Omfattning av verksamheten i Sverige, Finland och Portugal skulle ge en årlig förlust efter räntor och avskrivningar på ca 20 mUj. kr. Hän­syn har då tagits till en förutsedd rationalisering av koncernens cen­trala administration motsvarande en personalminskning med ca 130 personer. Om koncernen inte skall gå med förlust efter avskrivningar och räntor får högst 450500 personer sysselsättning i Sverige.

Mot denna bakgrund bedömdes att en rekonstruktion av koncernen i enskild regi sannolikt inte skulle komma till stånd. Eftersom sam­hällsekonomiska och sociala skäl talade för att en rekonstruktion ändå borde ske, fortsatte arbetet med inriktning på en rekonstruktion under statlig ledning.

I skrivelsen föreslogs följande riktlinjer för en rekonstruktion. Ett nytt bolag Nya Algots bildas med staten som ensam ägare fr. o. m. den 1 januari 1978. Detta bolag övertar vissa tillgångar i resp. konkursbo. Nya Algots organiseras så att det efter en omstrukturerings­period har möjligheter att bli ett i företagsekonomisk mening lönsamt företag. En förutsättning för detta är att en kraftig minskning av verk­samheten i Sverige kommer till stånd. Minskningen måste dock ske i sådan takt och i sådana former att de människor som drabbas ges möj­ligheter att med samhällets stöd finna annan sysselsättning. Förslag till riktlinjer, som utarbetats tillsammans med företrädare för de fackliga or­ganisationerna vid Algots, innebär att de anställda vid Algots i Sverige med undantag för ca 130 personer i Borås får fortsatt anställning vid Nya Algots. Nya Algots garanterar sysselsättning för sin personal till utgången av år 1978.

Det finska dotterbolaget förvärvas enligt förslaget av Nya Algots men däremot inte det portugisiska. Det sägs dock i förslaget att Nya Algots under en övergångsperiod bör vara berett att på affärsmässiga viltkor och i en omfattning som inte stör Nya Algots verksamhet med­verka i inköp, försäljning, distribution etc. eller på annat sätt som kan överenskommas med det portugisiska bolaget.

Nya Algots skall enligt förslaget i den omfattning som är företags­ekonomiskt motiverad tillföras resurser för investeringar i modem pro­duktionsutrustning, produktionsutveckling, ny organisation etc. Målet är att produktiviteten efter 18 rnånader skall ligga minst 15 % över den vid starten av Nya Algots. Omstruktureringen av Nya Algots skall vara av­slutad inom två år. Målet är att Nya Algots år 1980 inte visar förlust och frän år 1981 ger rimlig avkastning på arbetande kapital.

f 2    Riksdagen 1977/78. 1 saml. Nr 73

Prop. 1977/78: 73

g

En särskild arbetsgrupp med representanter för bl. a. företagsled­ning och anställda skall vidare enligt förslaget utarbeta program för Nya Algots verksamhet. Förutsättningarna för gruppens arbete är att programmet under den tvååriga omstruklureringsperioden företagseko­nomiskt är likvärdigt med ett referensalternativ, där antalet anställda i Sverige från den 1 januari 1979 är ca 550 personer. Arbetsgruppen, som leds av direktör Alfred Hahn, har arbetat sedan början av september och presenterade den 1 oktober 1977 resultat- och kapitalbehovsbe­räkningar för åren 1973 och 1979. Gruppens arbete fortsätter och skall vara avslutat senast den 31 mars 1978.
[REDACTED_EFTERNAMN] har på mitt uppdrag också fört förhandlingar med förval­taren i Algot[REDACTED_EFTERNAMN] AB:s konkurs och Algots Nord ÄB:s konkurs om överlåtelse till staten av vissa tillgångar i konkursbona. Förhandling­arna har lett till att ett avtal med i huvudsak följande innehåll träffats under förbehåll av regeringens godkännande. Staten, eller bolag som staten anvisar, övertar den 31 december 1977 av resp. konkursbo ak­tierna i det finska dotterbolaget OY Algots ÄB för 1 milj. kr., samtliga maskiner, kontorsinventarier, övriga inventarier och fordon för 3,6 milj. kr., samt vissa varumärken, mönster, modeller m. m. för 0,2 milj. kr. Vidare övertar staten kurant varulager och ges option för att överta övriga delar av lagret. Lagret inventeras vid övertagandet och värderas enligt i förväg överenskomna principer.

Fram till tillträdesdagen skall enligt avtalen rörelserna drivas av kon­kursförvaltaren. Ingen personal skall avskedas under denna tid. En sär­skild driftsgrupp med konkursförvaltaren, verkställande direktören, en representant för de anställda och en för den nya ägaren leder verksam­heten under tiden fram till tUlträdet.

Regeringen beslöt den 6 oktober 1977 att överlåta statens rättigheter och skyldigheter enligt avtalen till Statsföretag med rätt för bolaget att i sin tur överlåta avtalet till av bolaget hel- eller delägt dotterbolag.

De statliga teko-företagen

Den 29 oktober 1973 träffades ett avtal mellan svenska staten och Eiser Invest ÄB, numera Rang Invest ÄB, som innebar att staten för­värvade hälften av aktierna i AB Eiser för en köpeskilling av 45 milj. kr. (prop. 1973: 170 bU. 11, NU 1973: 71, rskr 1973: 384). Förvärvet ingick som ett led i de statiiga åtgärder som vidtogs för att Éiser skulle förlägga en planerad utvidgning av sin verksamhet till Sverige i stället för till utlandet. Genom det statliga engagemanget i Eiser kunde till­verkning etableras i Gällivare, Sollefteå och Kramfors. 1 samband där­med lämnades också statligt regionalpolitiskt stöd med betydande be­lopp.

Eisei-s resultat har slarkt försämrats efter år 1973. Under verksam-

Prop. 1977/78: 73

9

hetsåren 1972/73 och 1973/74 redovisades före extraordinära poster, bokslutsdispositioner och skatter en förlust av 0,8 milj. kr. och en vinst av 3,9 milj. kr., medan verksamhetsåren 1974/75 och 1975/76 medförde förluster före bokslutsdispositioner och skatter på 19,7 och 16 mUj. kr. Förlusten för verksamhetsåret 1976/77 uppgår före extraordinära pos­ter, bokslutsdispositioner och skatter till närmare 39 milj. kr. Förlus­terna har till stor del kunnat täckas genom upplösning av reserver. Den 31 december 1977 beräknas den ansamlade förlusten uppgå till 43 milj. kr.

Under verksamhetsåret 1975/76 tillsköt staten och Rang Invest var­dera 10 milj. kr., varefter aktiekapitalet i Eiser uppgick till 40 milj. kr. (prop. 1975/76:125 s. 51, NU 1975/76:71, rskr 1975/76: 416). Till­skottet gav företaget en behövlig likviditetsförstärkning samtidigt som soliditeten höjdes.

Under hösten 1976 aviserade Eiser liksom Algots en kraftig minskning av antalet anställda vid Norrlandsfabrikerna. Mot denna bak­grund beviljades Eiser efter förhandlingar ett avskrivningslån på 9 milj. kr. för att skapa förutsättningar för fortsatt drift vid fabrikerna i Kramfors cch Sollefteå (prop. 1976/77: 58, AU 1976/77: 15, rskr 1976/ 77: 123). Som villkor för avskrivningslånet föreskrevs att antalet an­ställda i Kramfors och Sollefteå under den närmaste tvåårsperioden skulle vara oförändrat, dvs. 52 resp. 90 personer. Under fömtsättning att den angivna sysselsättningsnivån upprätthölls, skulle lånet skrivas av med hälften den 31 december 1977 och med återstoden den 31 de­cember 1978. Eiser ansåg sig sakna möjlighet att i Gällivare upprätt­hålla sysselsättningen efter den 11 april 1977. Arbetsmarknadsstyrelsen har därefter medverkat till att bereda de anställda sysselsättning.

1 mars 1977 förordnades kommersrådet Anders Lmdstedt att såsom särskild utredare pröva bl. a. om Eiser hade uppfyllt sina förpliktelser i överenskommelsen med staten om etablering av verksamhet i Norr­land. Prövningen skulle också omfatta frågan om Rang Invest hade upp­fyllt de förutsättningar beträffande sysselsättningen i Norrland som låg till grund för statens köp av hälften av aktiema i Eiser. Vidare skulle undersökas om köpeskillingens storlek påverkades av elableringen tUl Norrland. Slutligen skulle utredaren, om utredningarna gav vid handen att ingångna avtal och förpliktelser inte hade uppfyllts, lägga fram för­slag till åtgärder som från statens synpunkt kunde vara motiverade.
[REDACTED_EFTERNAMN] avlämnade i september 1977 en utredningspromemoria. Av denna framgår att[REDACTED_EFTERNAMN] finner det uppenbart att det avgörande skälet till att staten betalade en så hög köpeskUImg som 45 mUj. kr. för att bli hälftendelägare i Eiser var att staten ville säkerställa den mellan Eiser och staten överenskomna elableringen av fabrikerna i Norrland. Det kan enligt utredaren slås fast att Eiser inte har uppfyllt sina förpliktelser  i  överenskommelsen  med  staten  om  etablering  i

Prop. 1977/78: 73

10

Norrland. Att den överenskomna sysselsättningsnivån inte uppnåddes kan emellertid inte Eiser lastas :för utan beror på marknadsmässiga omständigheter som vid tidpunkten för avtalets undertecknande inte kunde förutses. Utredaren har funnit att annan åtgärd från statens sida inte är motiverad än att påkalla skiljedom enligt avtalet den 29 okto­ber 1973 och yrka att Rang Invest måtte åläggas att utge 10 milj. kr. som bidrag till Eisers verksamhet.

Den 6 oktober 1977 uppdrog regeringen åt justitiekanslern att före­träda staten vid avtalstvisten med Rang Invest. Enligt uppdraget an­kommer det på justitiekanslern att framställa statens yrkande till Rang Invest att utge 10 milj. kr. som bidrag till Eisers verksamhet. Vidare skall justitiekanslern, om yrkandel bestrids, påkalla skiljedom och vid­taga de åtgärder som är nödvändiga för att bevaka statens rätt.

Efter förhandlingar med Statsföretag förklarade sig Rang Invest den 15 september 1977 berett att utan betalning överlåta sina aktier i Eiser. Statsföretag och Rang Invest har därefter i avtal fastställt den 1 okto­ber 1977 som överlåtelsedag för aktierna i Eiser. Den förut nämnda frågan om skiljedom behandlas inte i avtalet.

När Statsföretag övertog Rang Invests aktier i Eiser bestod Eiser-koncernen förutom av moderbolaget Eiser av de rörelsedrivande dotter­bolagen ÄB Malmö Strumpfabrik, Brasons Konfektions ÄB (Brason) samt Suomen Eiser AB. Inom koncernen tillverkas i huvudsak trikå­väv, trikåplagg samt strumpor. Tillverkningen sker i Borås, Halmstad, Kramfors, Malmö, Mullsjö, Sjöbo, Skövde och Sollefteå samt Varkaus i Finland. Under senare år har tillverkningsenheter i Fritsla, Falkö­ping, Tvärred och Alhandra i Portugal avvecklats. Dessutom har det hälftenägda Alba-Eiser i Valdcse i Förenta Staterna sålts.

Koncernen sysselsatte år 1973 ca 3 500 personer, varav 355 i Fin­land, och hade en omsättning av ca 310 milj. kr. F. n. är antalet an­ställda ca 2 500, varav 410 i Finland. Omsättningen beräknas för in­nevarande år uppgå tUl ca 270 milj. kr. Exportens andel av koncer­nens omsättning utgjorde under senaste räkenskapsåret ca 20 %.

Brason, som har ett aktiekapital på endast 200 000 kr., är sedan en tid likvidationspliktigt.

Koncernen har under innevarande verksamhetsår endast genom låne­stöd och borgen från Statsföretag kunnat undgå att inställa betalning­arna. Förlusterna beräknas fortsätta i ungefär oförändrad omfattning under andra halvåret 1977.

SweTeco (Textile Products) AB (SweTeco) bildades i augusti 1971 av företagen Oscar Jacobson Försäljnings AB (numera Oscar Jacobson AB), Tiger-Pingvin ÄB, Konfektions ÄB Rang (Rang), Young Lady AB (numera Hettemarks Konfektions AB), CewUko AB samt Saxylle-Kil­sund AB. Nuvarande ägare till SweTeco är Sveriges Investeringsbank ÄB som i mars 1975 inför ett hot om betalnuigsinställelse. oeh kon-

Prop. 1977/78: 73

11

kurs förvärvade samtliga aktier i koncernen för att skydda sina ford­ringar.

Inom Swe-Teco-koncernen tillverkas tyngre herr- och damkonféktion samt beklädnadsvävnader. Herrkläder tiUverkas av Oscar Jacobson i Borås och Vårgårda, av Rang i Nässjö samt aV Tiger-Pingvin i Brastad, Lysekils kommun, UddevaUa och Dals-Ed.

Hettemarks Konfektion och Cewilko tillverkar tyngre damkonfektion i Enköping resp. Malmö.

Moderbolaget SweTeco bedriver under namnet SaxyUe-Kitsund i Borås produktion av tyngre beklädnadsväv och väv för heminrednings­ändamål.

Vidare bedriver företaget produktion i utlandet av sådan herr- och damkonfektion som bedöms vara olönsam att tillverka i Sverige. Så­lunda har Rang tUlverkning av mindre kvantiteter herrkläder i Republi­ken Korea och Jugoslavien. Från senare delen av år 1977 planeras viss tillverkning av herrkläder äga rum också i Storbritannien. Den utländska produktionen av damkappor sker huvudsakligen i Jugoslavien, Finland, Storbritannien och Republiken Korea. Vidare förekommer viss pro­duktion utomlands av lättare damkonfektion.

Som ett led i ansträngningarna att anpassa produktionsvolymen tUl marknadsförutsättningarna har antalet anställda i Sverige minskat från knppt 2 250 år 1973 till f.n. drygt 1 500. Yltedigare neddragningar är emellertid nödvändiga mot bakgrund av marknads- och kostnadsut­vecklingen under de senaste två åren.

SweTecos styrelse har i mars 1977 fattat beslut om att tiUverkningen i Nässjö i sin helhet skall föras över till Uddevalla fr. o. m. den 1 feb­ruari 1978. Antalet anställda i Nässjö uppgår i.n. tUl ea 190.

Beslut har också fattats om att under år 1977 överföra Pingvins

rörelse till Oscar Jacobson. Under augusti 1977 inleddes förhandlingar

med berörda fackUga organisationer om att avveckla produktionen i

Brastad och i stäUet överföra denna tUl Uddevalla. Omkring 100 per­

soner berörs av en eventuell avveckling.

'

SweTecos omsättning som år 1973 llppgick tUl 173 milj. kr. hade år 1976 stigit till 216 milj. kr. Äv omsättningen år 1976 svarade herrkläder för 118 milj. kr., damkläder för 68 milj. kr. och 30 mUj. kr. härrörde från yllevävnader. SweTeco har en betydande export. Mellan åren 1973 och 1976 har exportandelen hållit sig omkring 40 %.

Förlusterna före extraordinära poster, bokslutsdispositioner och skat­ter har för de tre senaste åren varit 8,7 milj. kr., 3,9 milj. kr. och 12 mUj. kr. Under åren 1975 och 1976 erhöll Swe Teco-koncernen ägartillskott av Investeringsbanken på sammanlagt drygt 32 rnilj. kr. för att täcka uppkomna förluster.

Under höslen 1977 inleddes förhandlingar örn överlåtelse av aktierna i SweTeco titt Statsföretag.

Prop. 1977/78: 73

12

Trivab Konfektions AB (Trivab) bildades år 1970 för att överta lo­kaler, maskiner och personal från ett konfektionsföretag i Ängelholm, som vid denna tid lade ned verksamheten. Aktierna i företaget ägs helt av staten och förvaltas av förenade fabriksverken (FFV).

Trivab utvecklar, tillverkar och säljer skyddskläder för sjukvården och industrin. Företaget har genom framgångsrik produktutveckling och marknadsföring lyckats att väl etablera sig på den svenska marknaden. Företagets omsättning har under senare år stigit snabbt, från 9 milj. kr. budgetåret 1973/74 till 23 milj. kr. innevarande räkenskapsår, vil­ket omfattar tiden 1 juli 197631 december 1977. Resultatutvecklingen har likaså varit tiUfredsställande. För innevarande räkenskapsår beräk­nas överskottet till drygt 1 milj. kr. före bokslutsdispositioner och skat­ter. Det egna kapitalet uppgår tUl 2,5 mUj. kr.

Trivab sysselsätter närmare 100 personer i Ängelholm och sedan den 1 juli 1977 närmare 60 personer i Karlskrona.

Riksdagen beslöt år 1977 (prop. 1976/77: 125 s. 69, NU 1976/77: 40, rskr 1976/77: 345) att staten skulle lämna företaget ett lån på 2,5 mUj. kr. Detta motiverades av det ökade kapitalbehovet, vilket delvis var en följd av att företaget den 1 juli 1977 hade etablerat en fUial i Karls­krona. Något behov av ytterligare medelstillskott utöver normal applå-ning torde enligt företagets planering inte behövas för de närmaste två åren.

Stigtex AB producerar garner för möbeltyger och gardiner. Verk­samheten, som bedrivs i Borås och Stigen, Färgelanda kommun, syssel­satte hösten 1977 omkring 250 personer, varav ca 150 i Stigen.

Företaget startade sin verksamhet år 1971 och ägdes då tUl en tred­jedel av Eiser och till två tredjedelar av Statsföretag. Sedan den 1 no­vember 1975 är Stigtex ett helägt dotterbolag tUl Statsföretag. Stigtex övertog den 1 januari 1976 driften vid AB Kamgam i Borås. Översty­relsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) bemyndigades att i samband med övertagandet lämna ett räntefritt avskrivningslån på 12,5 milj. kr. att utbetalas under en femårsperiod. Lånet lämnades för att spinnerirörel­sen i Stigen och Borås skulle kunna upprätthållas av försörjningsbered­skapsskäl (prop. 1975/76: 206, NU 1975/76: 70, rskr 1975/76: 415).

Omsättningen, som uppgick till 11 mUj. kr. år 1971, hade år 1976 sti­git till 42 milj. kr. Äv det senare beloppet härrörde 14 mUj. kr. från verksamheten vid Boråsenheten. Exportandelen av försäljningen ut­gjorde år 1976 drygt 40 %.

Textilindustrins bekymmersamma situation under senare år har starkt påverkat resultatutvecklingen även för Stigtex. Förlusterna före extra­ordinära intäkter, bokslutsdispositioner och skatter har för de tre se­naste åren uppgått till 0,3 milj. kr., 2,3 milj. kr. och 5,4 milj. kr. För­lusterna år 1975 och 1976 täcktes i huvudsak genom koncembidrag från Statsföretag.

Prop. 1977/78: 73

13

Nyland Mattor AB tiUverkar luftade mattor för såväl hem- som of­fentlig miljö. Företaget startades år 1973 i Nyland, Kramfors kommun, som ett lokaliseringsprojekt inom ramen för den verksamhet Svenska Industrietablerings ÄB bedriver. Fr. o. m. år 1977 ingår Nyland Mattor som självständigt bolag i Statsföretag. Omsättningen för Nyland Mattor uppgick år 1975 till 21,1 milj. kr. Är 1976 blev omsättningen 28,5 milj. kr. Nyland Mattor har under senare år gått med betydande förluster. Förlusten år 1976 uppgick till 3,6 milj. kr. före bokslutsdispositioner och skatter. Antalet anställda i Nyland är f. n. ca 100.

En sammanställning över antalet anställda på olika orter i de nu nämnda företagen har fogats till protokollet i detta ärende som bilaga.

Förslaget till samordning av de statliga teko-företagen

Den 25 oktober 1977 redovisade[REDACTED_EFTERNAMN] förslag till samordning av de statliga ägarintressena i teko-branscherna samt en beräkning av kapitalbehov för dessa företag. Förslaget grundar sig på följande för­utsättningar.

Nya Algots bildas i huvudsak efter de riktlinjer som angavs i skri­velsen den 31 augusti 1977 om rekonstruktion av Algots. En teko­koncern bildas under Statsföretag. I koncernen skall ingå Eiser, Swe­Teco, Nya Algots och Trivab. Företagen inom den nya teko-koncernen skall gradvis, dock längst över en tvåårsperiod räknad fr. o. m. den 1 januari 1978, anpassas till en sysselsättnings- och produktionsnivå som är företagsekonomiskt motiverad. Det innebär att företagen skaU kunna redovisa lägst ett nollresultat per den 31 december 1980.

Bohlins Revisionsbyrå har biträtt[REDACTED_EFTERNAMN] med att ta fram ekono­miska uppgifter om de berörda företagen. 1 de ekonomiska bedöm­ningarna har man utgått från att koncernen börjar sin verksamhet den 1 januari 1978.

Företagens ekonomiska ställning per den 31 december 1977 har be­räknats liksom deras resultat före bokslutsdispositioner och skatter för åren 1978 och 1979. Därvid har för företagen i gruppen beaktats upp­gjorda planer för rationalisering som betingas av ändrade marknadsför­hållanden. Rationaliseringarna, som kommer att medföra en betydande minskning av personalen, avses bli genomförda under åren 1978 och 1979. År 1980 beräknas sysselsättningen i Eisers, SweTecos och Nya Algots svenska företagsenheter ha minskat från f. n. ca 5 000 till mellan 3 000 och 3 500.

Behovet av medelstillskott har räknats fram för varje företag med utgångspunkt från att förluster före bokslutsdispositioner och skatter täcks per den 31 december 1979 och att de får en från företagseko­nomisk synpunkt lämplig soliditet efter nämnda dag.  Som en unge-

Prop. 1977/78: 73

14

farlig riktpunkt för soliditeten vid utgången av år 1979 har[REDACTED_EFTERNAMN] i sina beräkningar angett 30 %.

För att så långt möjligt tUlgodose kravet att inte ge de statliga teko­företagen en särställning i förhållande tUl andra företag i branschen har[REDACTED_EFTERNAMN] dock föreslagit en soliditet av ca 25 %. Det samlade kapitalbehovet för Eiser, SweTeco och Algots har mot denna bakgrund beräknats till 190 milj. kr. Äv detta belopp är ca 45 milj: kr. riskka­pital.

Förlusttäckningen på 145 milj. kr. motsvarar beräknade förluster under åren 1978 och 1979 samt tidigare ansamlade förluster inom Eiser. Beloppen är framräknade med utgångspunkt från att den nya teko-koncernen erhåller det föreslagna kapitaltillskottet under våren 1978. Under förutsättning av att Statsföretag erhåller nämnda kapital­tillskott bör enligt förslaget Algots, Eiser och SweTeco under åren 1978 och 1979 inte erhålla lån, lånegarantier eller bidrag som anvisas för teko-industrin. Härmed avses de industripolitiska stöd som admini­streras av statens industriverk samt det särskilda bidraget för äldre ar­betskraft.

Enligt[REDACTED_EFTERNAMN] visar den ekonomiska ställningen för företagsgrup­pen att det blir en utomordentligt krävande uppgift att under en så kort tid som två år vända på den förlustutveckling som de berörda teko­företagen har haft under senare år. Om inte ytterligare åtgärder vidtas för att stödja den svenska teko-industrin är det knappast troligt att gruppen kommer att bli lönsam år 1980.

Fördelar kan enligt Söderströms förslag vinnas genom att företagen läggs under en gemensam koncernledning. Det bör ankomma på Stats­företag att finna lämpliga juridiska och organisatoriska former för teko-koncernen.[REDACTED_EFTERNAMN] anser efter samråd med Statsföretag att Eiser bör bli moderbolag i den nya koncernen. Tillverkning bör kunna förläggas till utlandet och import av teko-varor bör kunna ske om detta bidrar till att säkerställa de skilda företagens eller koncernens, fortbestånd. Det är vidare enligt förslaget nödvändigt att koncernen får företa sådana strukturåtgärder som är erforderliga för att uppnå lön­samhet. Om denna frihet inte ges bör Statsföretag kunna ta upp nya förhandlingar med staten;

I fråga om SweTeco'har Statsföretag enligt[REDACTED_EFTERNAMN] förklarat sig. berett att överta detta företag. Investeringsbanken har förklarat sig vil­lig att överlåta aktierna i bolaget mot en symbologisk köpeskilling. Dessutom avser banken att den 30 december 1977 efterge 30 milj. kr. av sina lån till SweTeco motsvarande den beräknade förlusten för år 1977.

Vad beträffar Trivab har FFV och Statsföretag ännu inte nått fram till en överenskommelse om köpeskillingen.

Prop. 1977/78: 73

15

Skrivelse från Statsföretag

I skrivelse den 3 oktober 1977 har Statsföretag godkänt att avtalen mellan staten och konkursboet för Algot[REDACTED_EFTERNAMN] AB samt mellan sta­ten och konkursboet för Algots Nord ÄB överlåts på Statsföretag. En förutsättning för överlåtelsen är att Statsföretag erhåller medel för en fi­nansiell rekonstruktion. Statsföretag har därvid utgått från att begärda tillskott från staten skall medge att bolagens realiserade och beräknade förluster t. o. m. år 1979 täcks så att en tillfredsställande soliditet efter omstruktureringsperioden erhåUs.

I skrivelse den 6 oktober 1977 anmäler Statsföretag att bolaget har övertagit Rang Invests aktier i Eiser. Statsföretag framhåller att detta har skett i enlighet med tidigare överenskommelse och under förutsätt­ning av att medel för en finansiell rekonstruktion av bolaget ställs till Statsföretags förfogande. Statsföretag har därvid utgått från att tillskottet kan medge en täckning av Eisers realiserade och beräknade förluster t. o. m. år 1979 och en tillfredsställande soliditet.

I skrivelsen den 15 november 1977 hemställer Statsföretag om stat­Ug finansiell medverkan vid bildandet av en teko-koncern under Stats­företag. Äv skrivelsen, som grundar sig på Söderströms utredning, fram­går bl. a. följande.

I samband med samordningen av statens intressen inom teko-bransch­erna har uttryckts önskemål om att Statsföretag skall ta på sig ägaran­svaret för Nya Ä..lgots, Eiser, SweTeco och Trivab. Dessa företag avser Statsföretag föra samman i en teko-koncern, i vilken även Nyland Mat­tor och Stigtex avses komma att ingå: Eiser avses bli moderbolag i den nya koncernen. Statsföretag är berett att ta detta ansvar under förutsätt­ning att staten lämnar tillskott för att täcka förlusterna i Nya Algots, Eiser och SweTeco t. o. m. år 1979 samt ger dessa företag en tillfreds­ställande soliditet.

Statsföretag har godtagit 25 % soliditet i teko-koncernen även om en strikt företagsekonomisk bedömning enligt Statsföretag motiverar en väsentUgt högre soliditet.

För förlusttäckning i Nya Algots, Eiser och SweTeco t. o. m. år 1979 och för att uppnå en soliditet av 25 % behövs sålunda samman­lagt 190 milj. kr., varav 45 milj. kr. i riskkapital.

För att skapa förutsättningar för fortsatt och på sikt lönsam pro­duktion i Stigtex och Nyland Mattor behövs kapitaltillskott som för åren 1978 och 1979 beräknas tiU sammanlagt 38 milj. kr.

Statsföretag förutsätter i likhet med[REDACTED_EFTERNAMN] att teko-koneernen får frihet att, om så behövs för att nå lönsamhet i gruppen, företa drifts­inskränkningar och andra erforderliga åtgärder utöver de som nu förut­ses. Detta kan komma att medföra sådana konsekvenser för sysselsätt­ningen att staten kan komma att ställa krav på regionalpolitiskt be-

Pi-op. 1977/78: 73

16

tingade insatser utöver vad som är företagsekonomiskt motiverat.

För hänsynstaganden av denna art och andra samhällsuppgifter för­behåller sig Statsföretag rätten att återkomma för att träffa överens­kommelse om ersättning i särskild ordning. Detta kan t. ex. bli aktuellt i fråga om teko-koncernens enheter i Norrland.

Förutsättningarna för att Statsföretag skall åtaga sig ägaransvaret för berörda teko-företag är sammanfattningsvis följande.

Statens aktier i Eiser överförs utan vederlag till Statsföretag.

Staten anvisar 190 milj. kr. till Statsföretag, som lämnar medlen som ägartiUskott till Eiser.

Statsföretag skall ha möjlighet att återkomma om ersättning i särskild ordning om staten kräver åtaganden utöver vad som är fö­retagsekonomiskt motiverat.

Föredraganden

I juni 1977 försattes på egen begäran Algot[REDACTED_EFTERNAMN] ÄB och dess svenska dotterbolag Algots Nord AB i konkurs. Älgotskoncernen (Al­gots) bedrev då konfektionsindustri i Borås, Skellefteå, Lycksele och Norsjö samt genom dotterbolag i Finland och Portugal. Verksamheten i de tre fabrikerna i Västerbotten startades år 1972 av Algots Nord som därvid beviljades statiigt regionalpolitiskt stöd med betydande belopp. Under år 1976 hade koncernen i medeltal ca 1 590 anställda i Sverige. Efter konkursen har konkursförvaltaren fortsatt att driva verksamheter­na. F. n. är närmare 1 200 personer anställda i Sverige.

Mot bakgrund främst av Algots stora sysselsättnings- och regional­politiska betydelse har en av mig tillkallad sakkunnig deltagit i för­handlingar med syfte att rekonstruera koncernen. Den sakkunnige har därvid föreslagit följande. Ett nytt bolag Nya Algots bildas med staten som ensam ägare. Detta bolag övertar vissa tillgångar i resp. konkursbo och anställer samtliga anställda vid Älgotskoncernen i Sve­rige utom ca 130 personer vid den centrala administrationen i Borås. Nya Algots garanterar sysselsättning för sina anställda till utgången av år 1978. Vidare förvärvar Nya Algots det finska dotterbolaget. Nya Algots organiseras så att det efter ca två års omstrukturering blir ett i företagsekonomisk mening lönsamt företag. Detta innebär en kraftig minskning av verksamheten i Sverige. Avsikten är att minskningen skall genomföras i huvudsak under år 1979.

Efter förhandlingar mellan företrädare för industridepartementet och konkursförvaltaren i Algot[REDACTED_EFTERNAMN] ÄB:s konkurs och Algot Nord ÄB:s konkurs har under förbehåll av regeringens godkännande träffats avtal om överlåtelse till staten av vissa tUlgångar i konkurs­bona. Avtalen med resp. konkursbo har följande huvudsakliga inne­håll. Staten, eller bolag som staten anvisar, övertar den 31 december 1977 av resp. konkursbo aktiema i det finska dotterbolaget, samtliga

Pfop. 1977/78:73

17

maskiner, inventarier och fordon samt vissa varumärken, mönster och modeller m. m. för sammanlagt 4,8 milj. kr. Vidare övertas vid tillträdet varulager enligt vissa överenskomna värderingsprinciper. Fram till till-trädesdgen drivs rörelserna av konkursförvaltaren på sådant sätt att Nya Algots får en så fördelaktig start som är möjligt.

Regeringen beslöt den 6 oktober 1977 att överlåta statens rättigheter och skyldigheter enligt nämnda avtal till Statsföretag AB med rätt för bolaget att i sin tur överlåta avtalen till av bolaget hel- eller delägt aktie­bolag. Det ankommer därmed på Statsföretag att godkänna avtalen.

Enligt min mening skulle en hastig nedläggning av verksamheten inom Algots i samband med att Algot[REDACTED_EFTERNAMN] ÄB och Algots Nord ÄB försattes i konkurs ha inneburit allvarliga konsekvenser för syssel­sättningen på berörda orter. Det är mot denna bakgrund som man skall se de rekonstruktionsåtgärder som jag nyss har redogjort för.

Jag kommer i det följande att redovisa min principiella ståndpunkt beträffande bl. a. företagsekonomisk lönsamhet för de statliga teko­företagen. Förslaget till rekonstruktion av Älgotskoncernen ligger i linje med vad jag anser i denna fråga och kan enligt min mening ligga till grund för en rekonstruktion av koncernen.

Nästan samtliga nu anställda bereds enligt förslaget fortsatt sysselsätt­ning under år 1978. En kraftig minskning av anlalet anställda är där­efter nödvändig för att trygga det nya företagets fortbestånd.

En särskild arbetsgrupp med företrädare för företagsledning oeh anställda arbetar f. n. fram förslag tUl framtida verksamhet i Nya Al­gots. Några företagsekonomiska skäl för att verksamheten inte skall bedrivas i både Borås och i Västerbottens län har hittills inte redovisats av gruppen. För egen del finner jag det naturligt att Nya Algots inte helt koncentrerar verksamheten till en ort utan inom givna ekono­miska ramar bedriver rörelse i såväl Borås som Norrland.

Jag har erfarit att Nya Algots överväger att från konkursförvaltaren förvärva även det portugisiska dotterbolaget. Jag har inget att erinra mot detta förutsatt att ett eventuellt förvärv grundas på företagsekono­miska överväganden.

Jag går nu över till att behandla frågan om samordning av ägarin­tressena i de statiiga företagen på textil- och konfektions(teko)området.

Staten äger direkt eller genom Statsföretag och Sveriges Investerings­bank AB flera teko-företag.

Är 1973 förvärvade staten hälften av aktierna i ÄB Eiser samtidigt som bolaget erhöll regionalpolitiskt stöd. Det huvudsakliga motivet för detta statiiga engagemang var att skapa ökad sysselsättning i Norrland. En planerad utbyggnad av Eisers konfektionsverksamhet kunde förläg­gas till Gällivare, Sollefteå och Kramfors i stället för till utiandet som tidigare hade planerats.

Eiser fick i likhet med flertalet andra företag i branschen ekonomiska

Prop. 1977/78: 73

18

problem till följd av bl. a. svårigheterna att konkurrera med lågpris­importen. Staten och den andra hälftenägaren. Rang Invest AB, tUlsköt därför under verksamhetsåret 1975/76 vardera 10 mUj. kr. i aktiekapital. För Rang Invests del kunde detta i huvudsak ske genom att en fordran på Eiser omvandlades till aktiekapital.

Under hösten 1976 aviserade Eiser en kraftig minskning av antalet anstäUda vid Norrlandsfabrikerna. Mot denna bakgrund beviljades Eiser under våren 1977 ett statlig avskrivningslån på 9 mUj: kr. i avsikt att rådrum skulle skapas för att iinna varaktig sysselsättning för de anställda i Sollefteå och Kramfors. Vidare medverkade arbetsmark­nadsstyrelsen till att upprätthålla sysselsättningen i GäUivare.

F. n. har Eiser direkt eller i dotterbolag ca 2 100 anställda i Borås, Halmstad, Kramfors, Malmö, Mullsjö, Sjöbo, Skövde, Sollefteå samt ca 400 i Varkaus i Finland.

1 mars 1977 förordnade jag en särskild utredare för att pröva om Eiser och Rang Invest hade uppfyUt sina förpliktelser i överenskom­melse med staten om etablering av verksamhet till Norrland och statens förvärv av hälften av aktierna i Eiser. Utredningsmannen har i en pro­memoria i september 1977 rekommenderat staten att påkaUa skiljedom och att därvid yrka på återgång sv del av köpeskillingen med 10 milj. kr. Regeringen har därefter i oktober 1977 uppdragit åt justitiekanslern att företräda staten vid avtalstvisten med Rang Invest.

SweTeco (Textile Products) AB (SweTeco) ägs av Investeringsbanken, Inom koncernen tillverkas tyngre herr- och damkonfektion samt bekläd­nadsvävnader. Produktionen äger rum vid enheter i Borås, Vårgårda, Nässjö, Brastad i LysekUs kommun, Uddevalla, Dals-Ed, Enköping och Malmö. Antalet anställda inom koncernen uppgår hösten 1977 till drygt 1 500. Ingen av produktionsenheterna har fler än ca 350 anställda.

Beslut har fattats inom koncernen om att tillverkningen i Nässjö skall överföras till Uddevalla. Omkring 190 personer berörs av beslutet. Vi­dare har förhandlingar inletts med berörda fackliga organisationer om att avveckla produktionen i Brastad och i stället överföra denna tUl Uddevalla. Antalet anställda i Brastad uppgår f. n. till ea 100.

Trivab Konfektions ÄB (Trivab) utvecklar, tillverkar och säljer skyddskläder för sjukvården och industrin. Aktierna i företaget ägs helt av staten och förvaltas av förenade fabriksverken (FFV). Företaget sys­selsätter 100 personer i Ängelholm och 55 personer i Karlskrona. Trivab har under de senaste åren visat en tillfredsställande lönsamhet och be­räknas även under de kommande två åren ge ett positivt resultat.

Betr. Trivab vill jagerinra om riksdagens uttalande år 1976 (prop. 1975/76: 122, NU 1975/76: 62, rskr 1975/76: 420) att FFV:s konfek­tionsverksamhet bör avvecklas bl. a. genom en försäljning av Trivab. Vid en försäljning skulle möjligheterna att föra samman Trivab med annan statlig konfektiönsverksamhct beaktas.

Prop. 1977/78: 73

19

Statsföretag äger två företag inom teko-branschen, Stigtex ÄB samt Nyland Mattor ÄB. Stigtex, som främst arbetar på det gmndtextila om­rådet med garntillverkning, har ca 250 anställda i Stigen, Färgelanda kommun, och i Borås. Nyland Mattor, som är ett relativt nystartat före­tag för tillverkning av viss typ av heltäckande mattor, har f. n. ca 100 anställda i Nyland, Kramfors kommun.

Jag har nyss förordat att Algots rekonstrueras i statUg regi. Direktör Olof[REDACTED_EFTERNAMN] har med bistånd av en revisionsbyrå på mitt uppdrag lagt fram förslag till samordning av de statliga ägarintres­sena i teko-branscherna och beräknat bl. a. kapitalbehovet för en statlig teko-koncern. Den allmänna målsättningen har härvid varit att före­tagen efter en tvåårig omstruktureringsperiod senast år 1980 skall ha uppnått nollresultat, varvid har förutsatts betydande driftsin­skränkningar, som sannolikt innebär nedläggning av driftsenheter kom-" binerad med utlandstiUverkning.

För att Eiser, SweTeco och Nya Algots skall ges möjlighet att ge­nomföra den nödvändiga omstmktureringen t. o. m. år 1979 och för att ge företagen en genomsnittlig soliditet av 25 % behövs enligt Söder­ström 190 milj. kr. Av detta utgör ca 45 milj. kr. riskkapital.

Statsföretag har på grundval av Söderströms förslag hemställt om statlig finansiell medverkan till att bilda eh teko-koncera under Stats­företag. Äv skrivelser från Statsföretag framgår följande.

Statsföretag har efter överenskommelse med Rang Invest tagit över detta bolags aktier i Eiser och därmed tryggat Eisers fortbestånd.

För att samordna statens intressen inom teko-branscherna är Stats­företag berett att ta på sig hela ägaransvaret för Eiser, SweTeco, Trivab och Nya Algots. Dessa företag avser Statsföretag sammanföra i en teko­koncern i vilken även Nyland Mattor och Stigtex skall ingå. Stats­företag accepterar detta ansvar under fömtsättning att staten lämnar det tillskott som behövs under en omstmktureringsperiod t. o. m. år 1979 i Eiser, SweTeco och Nya Algots och som ger dessa företag en tUlfredsställande soliditet.

En utgångspunkt för Söderströms utredning har varit att soliditeten i företagen efter omstruktureringsperioden bör sättas på en nivå som ba­lanserar möjligheten att uppnå normal kommersiell finansiering av rö­relsen med kravet att inte sätta de statUga företagen i en särskUt gyn­nad ställning gentemot andra teko-företag. Med hänsyn härtUl har ut­redaren föreslagit en soliditet av 25 % vid utgången av år 1979. Stats­företag anser att affärsfömtsättningarna för de aktuella företagen är ogynnsamma men har trots detta accepterat den föreslagna soliditets-nivån. En strikt företagsekonomisk bedömning skulle dock motivera en väsentiigt högre soliditet.

Statsföretag har också beräknat kapitalbehovet för Stigtex och Ny­land Mattor men har inte hemställt om statlig medverkan för att täcka detta behov.

Prop. 1977/78: 73

20

Statsföretag förutsätter att teko-koncernen får frihet att vidta de åt­gärder som bedöms nödvändiga for att uppnå lönsamhet. Sådana före­tagsekonomiskt motiverade insatser kan komma att stå i strid med önskemål om regionalpoUtiska.insatser. För hänsynstaganden av denna art och eventuella andra samhällsuppgifter förbehåller sig Statsföretag rätten att återkomma för övereriskommelse om ersättning i särskUd ordning. Sålunda kan det enligt Statsföretag bli aktueUt att återkomma om teko-koncernens produktionsenheter i Norrland.

Statsföretag säger sig sammanfattningsvis vara berett att åtaga sig ägaransvaret för Eiser, SweTeco, Trivab och Nya Algots under följande förutsättningar.

Statens aktier i Eiser överförs utan vederlag till Statsföretag.

190 milj. kr. anvisas Statsföretag som lämnar medlen som tillskott till Eiser, som avses bli moderbolag i den nya konpernen.

Statsföretag skall ha möjlighet att återkomma i fråga om ersättning i särskild ordning om staten kräver åtaganden utöver vad som kan anses vara företagsekonomiskt motiverat.

För egen dd vill jag anföra följande. Statens teko-angagemang är mycket splittrat. Detta kan inte vara ändamålsenligt i en bransch som befinner sig under stark strukturomvandling och där varje möjlighet att höja effektiviteten genom samarbete och samordning måste tas till vara. Jag finner därför att den föreslagna statliga teko-konceraen bör bUdas och att det bör skapas möjligheter för Statsföretag att vidta de organisatoriska och andra åtgärder som detta kräver.

Uppgiften att inom några få år göra de berörda företagen livskraftiga kommer att innebära utomordentliga svårigheter. Stora krav kommer att StäUas på såväl administrativa som ekonomiska insatser från Stats­företag.

Statsföretaggruppens resultat för åren 1976 och 1977 medför en kraf­tig försämring av gruppens soliditet. När Statsföretag nu skall ta på sig ansvaret för de statliga teko-industrierna är det nödvändigt att ekono­miska resurser ställs till bolagets förfogande. Det framräknade kapi­talbehovet för teko-koncernen grundar sig på dds kravet att inte sätta statiiga teko-företag i en särställning gentemot andra företag inom branscherna, dds på möjlighetenia till finansiering av verksamheten på kommersiella villkor. Mot denna bakgmnd förefaller 25 % soliditet vara lämplig.

Vad gäller behovet av statiiga medelstillskott t. o. m. år 1979 i Nya Algots, Eiser och SweTeco ansluter jag mig tUI Söderströms bedöm­nmg som innebär att det behövs 190 milj. kr. Medel bör anvisas på tiU-läggsbudget 11 tUl statsbudgeten fcr budgetåret 1977/78. Vid medelsbe­räkningen har jag tagit hänsyn till Statsföretags behov av medel för att fullfölja avtalen med Algot[REDACTED_EFTERNAMN] AB:s och Algots Nord AB:s konkursbo. Utöver nämnda tUlskott bör Nya Algots, Eiser och SweTeco-

Prop. 1977/78: 73

21

under åren 1978 och 1979 inte erhålla statliga lån, lånegarantier eller bidrag av industri- och sysselsättningspolitisk natur för teko-industrierna inklusive s. k. äldrestöd. Undantag härifrån bör kunna komma i fråga endast vid vissa kollektiva projekt, där det är av intresse för branscherna att de statliga teko-företagen medverkar.

Jag förordar att statens aktier i Eiser utan vederlag överförs till Stats­företag. Statsföretag och Investeringsbanken är ense om att Statsföre­tag skall överta bankens aktier i SweTeco. Trivab bör i överensstäm­melse med vad jag förut sagt överföras från FFV till den nya koncer­nen. Jag avser att senare föreslå regeringen att FFV får bemyndigande att träffa överenskommelse om överlåtelse av aktierna.

Den statliga teko-konceraen, inkl. Nya Algots, kan vid kommande årsskifte väntas ha tillsammans drygt 5 200 anstäUda i Sverige. Här­igenom kommer gruppen att svara för omkring 12 % av den totala sysselsättningen inom teko-branscherna i Sverige och för ungefär en lika stor andel av den inhemska produktionen av tekovaror. Arbetsförut­sättningarna för den statliga teko-koncernen kommer att bli av stor be­tydelse för de övriga företagen i branschen. BL a. mot den bakgrun­den finner jag det nödvändigt att också i detta sammanhang ta upp vissa principiella frågor som rör den stattiga teko-gmppens mål och verksamhet.

En utökning av det statliga ägandet anser jag i vissa fall vara ound­viklig om inte för samhället alltför betungande kapitalförstöring och arbetslöshet skall uppstå och ibland nödvändig för att få till stånd för samhället betydelsefulla industriella satsningar.

Fallet Algots är ett aktuellt exempel på en situation där enligt min mening ett statligt ägarengagemang av främst sysselsättningsskäl är ofrånkomligt. Ett fullföljande av konkurserna skulle med all säkerhet ha inneburit att produktionen vid företagets svenska enheter omgående hade lagts ned. På goda grunder kan det antas att ingen privat köpare hade varit villig att ta över den svenska delen av verksamheten. Fler­talet av de anställda hade fått sluta sin anställning den 1 oktober i år.

Det kan samtidigt i en sådan situation finnas inbyggt en risk för konkurrenssnedvridning. Erfarenhetema från olika länder ger exem­pel på såväl att statliga företag har fått konkurrera med andra före­tag på sämre villkor, t. ex. genom åligganden vad gäller sysselsätt­ningen, som att de statliga företagen har gynnats, oftast genom att de har erhållit särskilda förmåner i fråga om finansiering. En sådan ut­veckling måste undvikas, särskilt i teko-industrierna.

Risken för konkurrensmässiga orättvisor torde vara större i en till­bakagående bransch under starkt ekonomisk press än i en expansiv bransch med genomsnittligt god lönsamhet. Det torde också vara stor skillnad mellan förhållandena i en bransch som konfektionsindustrin med flera hundra företag som på många produktområden hårt kon-

Prop. 1977/78: 73

22

kurrerar på hemmamarknaden och t. ex. varvsindustrin med ett fåtal företag utan egentlig inbördes konkurrens. Risken för samhällseko­nomiskt ogynnsamma effekter av olikheter i villkoren mellan statlig och övrig företagsamhet är störst i det första fallet. Det blir i det per­spektivet särskilt viktigt att vid utformningen av rikttinjerna för de statligt ägda teko-företagen söka minska risken för snedvridning av konkurrensen. Enligt min mening sker det bäst genom att de statliga fö­retagen ges samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter som öv­riga teko-företag.

Jag har velat redovisa min principiella syn på dessa frägor, eftersom den ligger till grund för de riktlinjer för den statliga teko-gruppen som jag nu skall redogöra för. Jag kommer härvid särskUt att beröra tre områden, nämligen kravet på företagsekonomisk lönsamhet, möjligheten att komplettera inhemsk tillverkning med import, lönsömnad eller egen produktion utomlands och den statliga teko-gmppens åtaganden vad gäller bl. a. försörjningsberedskapen.

I förslaget till rekonstruktion av Algots anges som mål att omstruk­tureringen av Nya Algots borde vara avslutad inom två år räknat från det nya företagets start den 1 januari 1978. Som mål anges vidare att Nya Algots företagsekonomiskt år 1980 bör visa nollresultat och rimlig avkastning på arbetande kapital från år 1981.
[REDACTED_EFTERNAMN] har i sitt förslag utgått ifrån att rekonstruktionen av de övriga företagen i den planerade teko-koncernen kommer att ske efter samma riktiinjer som gäller för nya Algots. Denna uppläggning kom­mer att tvinga fram en kraftig minskning av företagens svenska verk­samhet. De tre största företagen i koncernen Eiser, SweTeco och Nya Algots beräknas enligt föreliggande planer i Sverige sysselsätta 1 5002 000 personer färre den 1 januari 1980 än i dag. Detta mot­svarar en neddragning av sysselsättningen vid dessa företags svenska enheter med sammanlagt 3040 %.

Även om antalet sysselsatta om två år nu inte kan läggas fast, är jag ändå beredd att godta att omstruktureringen genomförs efter dessa in­tentioner. Efter omstruktureringsperioden bör de statliga teko-företa gens sysselsättning ha anpassats till en företagsekonomiskt motiverad nivå.

En förlängning av omstruktureringsperioden skulle väsentiigt öka ris kerna för snedvridning av konkurrensen. Jag utgår dock ifrån att teko­koncernens prispolitik under denna period inte kommer att avvika från den som är vanlig inom branschen. Redan här angivna ramar förutsät­ter för de närmaste två åren, särskilt för år 1978, en väsentligt större arbetsstyrka i de statiiga företagen än vad, som kan bedömas vara före­tagsekonomiskt riktigt.

Det ligger i linje med vad jag här har anfört att företagsgruppens styrelse och ledning skall vara oförhindrad att anpassa produktion och

Prop. 1977/78: 73

23

sysselsättning till en lägre nivå än vad som nu förutses om marknads­förutsättningarna för den statiiga teko-gmppen blir sämre än vad som har legat till grund för föreliggande beräkningar. Om å andra sidan förutsättningarna förbättras, t. ex. som en följd av andra statliga åtgär­der, kan en högre sysselsättningsnivå bli aktuell.

Jag vill i detta sammanhang något beröra de statliga företagens ansvar för bl. a. sysselsättningen på de orter som kan komma att drab­bas av nedläggningar eller kraftiga inskränkningar i sysselsättningen. Det ligger i linje med den principiella gmndsyn som jag just har redo­gjort för att de statliga företagen inte heller härvidlag bör särbehand­las. Starka krav måste enligt min mening ställas på företagen att inom ramen för sin ekonomiska förmåga ta ett socialt ansvar, inte minst för sysselsättningen. Det är först när ett företags egna möjligheter att hjälpa människor inom berörda orter är uttömda som statsmakternas ansvar träder till. Jag anser inte att det härvidlag bör göras någon åtskiU-nad mellan enskilda, kooperativa eUer statiiga företag. Statsföretag bör således i detta hänseende inte särbehandlas.

Vad jag nu sagt får dock inte tolkas så att Statsföretag under om struktureringsperioden har ett ansvar för sysselsättningen inom Nya Algots, Eiser och SweTeco som går utöver vad som ryms inom de ekonomiska ramar som har beräknats för åren 1978 och 1979.

Vad gäller den mer långsiktiga frågan om ersättningsindustrier m. m. har dels resurserna inom den s. k. etableringsdelegationen inom indu­stridepartementet utökats, dels har särskilda arbetsgrupper i vissa län tillsatts med uppgift att samordna de arbetsmarknads- och regionalpoli­tiska insatsema på orter med sysselsättningsproblem.

En kombination av hemmaproduktion och import har av ett växande antal företag inom teko-branscherna bedömts vara den enda framkom­liga vägen för att uppnå totalt sett bästa möjliga lönsamhet. Genom att komplettera med importerade produkter anser man sig kunna vinna avsättning för en större svensk produktion och därigenom hålla syssel­sättningen inom landet på en högre nivå än vad som eljest skulle bli fallet.

En sammanstäUning av uppgifter om utvecklingen av sysselsättningen inom ett tiotal svenska teko-företag med tillverkning såväl i Sverige som utomlands synes bekräfta detta antagande. Sysselsättningen i Sverige minskade i dessa företag under perioden 19701976 med samman­lagt ca 15 %. Denna utveckling skall jämföras med att branschen som helhet under samma period minskade sin sysselsättning med 30- 35 %. Jag anser att de statliga teko-företagens handlingsfrihet inte onödigtvis bör inskränkas när det gäller att komplettera den inhemska tillverkningen med utomlands köpta eller i egen regi tillverkade varor. Jag förutsätter emellertid att den import som kan komma att aktuali­seras inte omfattar sådana varor som på ett lönsamt sätt kan tillverkas i Sverige.

Prop. 1977/78:73     "

24

Enligt min mening kan statliga lika lite som andra teko-företag inte ulan särskild ersättning åläggas betungande försörjnings- etter regional­poUtiska uppgifier i eri omfattning som står i strid mot kraven på lön­samhet. Jag vill i samrrianhangel återigen betona att formerna för eventuella försörjningsberedskaps- och/eller regionalpolitiskt motiverade uppgifter inte får bli sådaria att konkurrensmässiga orättvisor uppstår.

Hemst.Ebn

Med hänvisning titt vad jag nu har anfört hemställer jag att rege­ringen förestår riksdagen att

1.

medge att statens aktier i ÄB Eiser övertåts till Statsföre­tag ÄB utan vederlag,

2.

tiil Meddslillskoll lill Stalsföreiag AB på tilläggsbudget 

II 

till statsbudgeten för budgeiåret 1977/78 under fjortonde huvud­titeln anvisa ett reservationsanslag av 190 000 000 kr.

Beslitt

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslu­lar ait genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

¥tt&font-family:Verdana'>

25

Bilaga iäil regeringens proposition nr 73 år 1977/78

Av följande tabell framgår hur det genomsnittliga antalet heltids-anslällda i de berörda teko-företagen fördelar sig på olika orter i Sve­rige.

Företag

Algots'

Eisei-'

Nyland»

Stigtex*

Swe-

Trivab*

Totalt

(koncern)

Teco=

Ort

Borås

820

780

100

500

2 200

Braslad

105

105

Dals-Ed

40

40

Enköping

200

200

Falköping

50'

50

Fritsla

40-

40

Gällivare

30

30

Halrn.slad

120

120

Karlskrona

55

55

Kramfors

40

40

Lycksele

120

120

Malmö

605

185

790

Mullsjö

45

45

Norsjö

120

120

Nyland

100

100

Nässjö

190

190

Skellefteå

240

240

Sjöbo

165

165

Skövde

125

125

Sollefteå

70

70

Stigen

150

150

Tväired

40'

40

UddevaUa

320

320

Vårgårda

35

35

Ängelholm

100

100

Totalt

1 300

2110

100

250

1 575

155

5 490

 Den 1 september 1977.

' Den 1 juli 1977.

» Den 1 september 1977.

* Den J september 1977.

' Den 30 april 1977.

« Den 1 september 1977.

' Verksamheten avvecklad under andra halvåret 1977.

NOR511DT3 TRrCKERI    5TOCKHOIM  1977  770724