Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79; 150 Regeringens proposition

1978/79:150

med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten fur budgetåret 1979/80, m. m. (kompletteringsproposition);

beslutad den 23 april 1979.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder som framgår av föredra­gandens hemställan.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas den ekonomiska politiken mot bakgrund av den samhällsekonomiska utvecklingen.

Det förslag till statsbudget för budgetåret 1979/80 som lades fram i årets budgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträffade förändringar rörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I samband därmed redovisas en förnyad beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår. Denna ger vid handen att totalbudgetunderskot­tet för budgetåret 1978179 skulle minska med 2 376 milj. kr. i förhål­lande till beräkningarna i årets budgetproposition. Sålunda förutses nu ett underskott om ca 42,3 miljarder kr.

För budgetåret 1979/80 beräknades i budgetpropositionen ett under­skott om ca 45 miljarder kr. De nya beräkningarna visar ett underskott av ca 48,2 miljarder kr.

I särskilda bilagor redovisas den reviderade finansplanen 1979 och det reviderade budgetförslaget 1979/80.

Vidare redovisas bl. a. en reviderad nationalbudget för år 1979, en sammanfattning av 1978 års långtidsutredning och remissyttrandena häröver samt en långtidsbudget för budgetåren 1979/801983/84.

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150

Prop. 1978/79:150

Utdrag PROTOKOLL

vid regeringsssammanträde 1979-04-23

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Mun-debo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Bondestam

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för bud­getåret 1979/80, m. m. (kompletteringsproposition)

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför: Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1978/79: 100) förelagt riksdagen ett förslag till statsbudget för budgetåret 1979/80. På de punkter där förslaget upptog endast beräk­nade belopp har regeringens förslag sedermera redovisats i särskilda propositioner. Även i övrigt har regeringen i olika propositioner lagt fram förslag som påverkar statsbudgeten för nästa budgetår.

Enligt bestämmelserna i 3 kap. 2 § riksdagsordningen skall regering­en förutom förslaget till statsbudget i budgetpropositionen avge ett särskilt förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för det kom­mande budgetåret i den s. k. kompletteringspropositionen. Detta förslag bör nu lämnas till riksdagen. I samband därmed bör regeringen redo­visa sin bedömning av den ekonomiska politiken i en reviderad finans­plan. Likaså bör en reviderad nationalbudget tillställas riksdagen. En sammanfattning av 1978 års långtidsutredning och remissyttrandena över den bör också presenteras för riksdagen i detta sammanhang.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] föredrar de delar av förslaget till kompletterings-proposition som tillhör ekonomi- och budgetdepartementens verksam­hetsområden. Anförandena redovisas i underprotokollen för resp. de­partement.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] hemställer att regeringen i en gemensam propo­sition förelägger riksdagen vad han har anfört för de åtgärder som han har hemställt om.

Prop. 1978/79:150

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslu­tar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de åtgärder som han har hemställt om.

Regeringen förordnar att de anföranden och förslag som har upp­tagits i underprotokollen skall bifogas propositionen som bilagorna 1 och 2 med underbilagor.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1979    790313

Regeringens prop. 1978/79:150

Bilaga 1

Utdrag

EKONOMIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-04-23

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1979/80 såvitt avser reviderad finansplan m. m.

REVIDERAD FINANSPLAN

1    Den internationella utvecklingen

Den bild som i finansplanen i januari i år gavs av den internationella ekonomin under 1978 står sig i allt väsentligt. Preliminära utfallssiffror visar att produktionstillväxten i OECD-länderna sammantaget uppgick till ca 3,5 %. Arbetslösheten låg kvar på en i stort sett oförändrat hög nivå. Det generellt låga kapacitetsutnyttjandet i näringslivet verkade fortsatt däm­pande på industrins investeringar.

Den relativt svaga konjunkturutvecklingen 1978 kan också avläsas i en långsam ökning av världshandelns volym, vilken uppgick till endast 5%. Men framför allt kom den till uttryck i en kraftig dämpning av prisuppgång­en i den internationella handeln. Världshandelspriserna ökade nämligen med endast ca 3%, varvid en direkt nedgång i priserna på många råvaror registrerades i genomsnitt för året. Mot slutet av 1978 blev prisbilden ånyo störd genom krisen i Iran som inte endast fick oljepriserna att stiga snabbt. För länderna i OECD-området ledde emellertid den skiljaktiga prisutveck­lingen mellan råvaror och industrivaror över året till en avsevärd förbätt­ring i bytesförhållandet gentemot omvärlden. Detta är i sin tur den huvud­sakliga förklaringen till den förstärkning som uppnåddes i industriländer­nas samlade bytesbalans. Efter ett underskott på ca 25 miljarder dollar 1977 kom nämligen området sammantaget till i stort sett balans i fjol.

Till bilden hör emellertid att den inhemska inflationen i genomsnitt för industriländerna inte visade någon motsvarande dämpning och att obalan­serna i betalningarna inom OECD-området kvarstod i väsentlig utsträck­ning. 1 Förenta staterna exempelvis visade prisstegringstakten i stället en uppgång samtidigt som bytesbalansunderskottet ökade ytteriigare. Detta bidrog till ett kursfall för dollarn. I de traditionellt valutastarka länderna -

I    Rik.iddgeii 1978179. I saml. Nr 150. Bilaga I och 2

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

2

Japan och Förbundsrepubliken Tyskland - växte de externa överskotten parallellt med att valutakurserna gick upp och prisutvecklingen dämpades.

De externa obalanserna samt utvecklingen på pris- och valutaområdena verkade i hög grad styrande vid utformningen av den ekonomiska politiken i många länder. Viktigast härvidlag var den gradvisa åtstramning som kom till stånd i Förenta staterna under hösten 1978 och den ytterligare expan­sion av den inhemska efterfrågan som samtidigt vidtogs i Japan och För­bundsrepubliken Tyskland. Med undantag för i första hand Storbritannien bibehölls i många andra industriländer en restriktiv inriktning av politiken.

Den nuvarande inriktningen av den ekonomiska politiken i de större länderna bör resultera i en mer balanserad konjunkturbild i världsekono­min. Politiken bidrar nämligen till en saxningsrörelse bestående i å ena sidan en dämpning av den inhemska efterfrågans tillväxt i Förenta staterna och å andra sidan en motsvarande uppgång i Japan och Förbundsrepubli­ken Tyskland. Denna utveckling av den inhemska efterfrågan motvägs till en del i samtliga tre länder av de effekter som de tidigare nämnda valuta­kursförändringarna får på utrikeshandeln.

En utveckling efter dessa linjer har kunnat registreras under de senaste månaderna. 1 Förenta staterna har tendenser till en dämpning av aktivite­ten visat sig i bl. a. ett fall i de ledande konjunkturindikatorerna. Å andra sidan har sysselsättningen fortsatt att stiga. Också i Förbundsrepubliken Tyskland har sysselsättningen utvecklats gynnsamt. Ett annat positivt tecken är ett förbättrat förtroendeklimat inom näringslivet. Detta ökar förhoppningarna om en uppgång i investeringsverksamheten. För Japans del håller den svaga trenden i exporten i sig, samtidigt som den inhemska konjunkturen utvecklas ganska positivt.

Den bedömning av den internationella konjunkturutvecklingen under 1979 som jag redovisade i finansplanen ligger mot denna bakgrund i stort sett fast. Den genomsnittliga produktionstillväxten i OECD-området be­räknas sålunda bli ungefär oförändrad jämfört med 1978. Den förutsedda dämpningen i Förenta staterna väntas bli förhållandevis mjuk. Samtidigt

Tabell 1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder och länderområden 19761979

Årlig procentuell volymförändring

1976

1977

1978

1979

Förenta staterna

6.0

4,9

3,9

23

Japan

6,0

.';,2

5,6

4,.55,5

Förbundsrepubliken Tyskland

5J

2,6

3,4

3,54.5

Frankrike

4,6

3.0

2,9

31

Storbritannien

2,3

1,6

3,2

23

Italien

5,7

1,7

2.0

3--t

Norden

2,8

0,1

2,4

ca 4

Västeuropa

4,3

2,2

2,8

ca 3,5

OECD totalt

5,2

X7

3,7

ca 3,5

Källor: För 1976, 1977 och 1978: OECD. För 1979: Ekonomidepartementet.

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

3

finns det skäl för en relativt optimistisk bedömning av den västeuropeiska konjunkturen. Av särskild betydelse är här den positiva utvecklingen i den västtyska ekonomin som jag nyss pekat på och som får gynnsamma effek­ter på övriga länder i Västeuropa. För Japans del väntas tillväxten i totalproduktionen fortgå i tillfredsställande takt.

Efter den kraftiga uppgången i världshandeln 1976 har måttliga öknings­tal registrerats de båda senaste åren. Mot bakgrund av den fortsatt däm­pade tillväxt i industriländernas totalproduktion som förutses också för 1979, är heller ingen snar förbättring att vänta. Världshandelns volym bedöms i år sålunda öka med 5 å 6%. Dock sker en klart gynnsam omsvängning i handelns ländeifördelning med hänsyn till Sveriges export­inriktning. Länderna i Västeuropa, med vilka vi har ett stort handelsut­byte, väntas nämligen öka sin import snabbare än genomsnittet. Av stor betydelse är förbättringen i det västtyska konjunkturläget, vilket ökar avsättningsmöjligheterna för svenska produkter. Likaså av stor betydelse är den något starkare tillväxten i våra nordiska grannländer, vilket väntas leda till en förbättring av vår tidigare svaga export dit.

Utsikterna för den realekonomiska utvecklingen i omvärlden under 1979 ger sålunda anledning till en viss optimism från svensk synpunkt. Det finns emellertid inslag i bilden som dels gör de kortsiktiga prognoserna osäkra, dels manar till försiktighet beträffande förväntningarna i ett lite längre tids­perspektiv. Jag avser då främst utvecklingen på prisområdet, vilket på sistone aktualiserats av prishöjningarna på olja, samt obalanserna i betal­ningarna mellan industriländerna.

Den begränsning av råoljeproduktionen som skett i Iran får konsekven­ser för den ekonomiska utvecklingen i industriländerna främst via effekter på prissidan. Även om nu oljeproduktionen och exporten från Iran kommit igång och Saudi-Arabien delvis kompenserat bortfallet torde man få räkna med ett inte helt obetydligt bortfall jämfört med tidigare normalsituation. Men de besparingsåtgärder länderna i det internationella energiorganet (lEA) inom OECD enats om bör tillsammans med lageranpassningar för­hindra att oljetillgången blir en direkt restriktion för produktionen i konsu­mentländerna.

Den omedelbara effekten av bristsituationen är prishöjningar på olja utöver de som beslutades inom OPEC i december 1978. Detta beslut innebar successiva höjningar under 1979, så att prisnivån på råolja uttryckt i dollar i genomsnitt för året skulle ligga 10% över nivån för 1978. Prisbil­den under första kvartalet i år har varit mycket splittrad vad avser såväl leveranser från olika producenter som olika kvalitéer på olja. Priset på råoljeleveranser beräknas dock i genomsnitt ha legat mindre än 5 % över den nivå som bestämdes i december. För raffinerade produkter har priser­na varit avsevärt mer uppdrivna. Det beslut som fattades av OPEC-länderna i mars innebär att den prishöjning på råolja som skulle ha gjorts den I oktober i år, dvs. till drygt 14% över decembernivån i fjol, tidigare-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

4

lades med ett halvår. Den nya prisnivån är vidare en miniminivå, som de enskilda producentländerna kan överskrida. Vid nästkommande OPEC-möte i början av sommaren torde prisfrågan ånyo diskuteras.

Det är mot denna bakgrund givetvis utomordentligt svårt att i nuvarande läge förutse var den genomsnittliga prisnivån på råolja slutligen hamnar i år. Införandet av högre priser sker i viss mån successivt allt efter som nya kontrakt sluts. Detta verkar återhållande på den genomsnittliga prisupp­gången för året. 1 samma riktning verkar den fortsatt relativt dämpade efterfrågan på olja till följd av den förutsedda, fortsatt måttliga produktionstillväxten i industriländerna. Stor betydelse för råoljeprisets utveckling under loppet av 1979 får också de lagerdispositioner i distribu­tions- och konsumentleden som inträffar under året.

Prisuppgången på råolja uttryckt i dollar i genomsnitt för 1979 har schablonmässigt satts till 17%, vilket motsvarar ca 12% uttryckt i natio­nella valutor i importländerna. Detta kommer att driva upp priserna i den internationella handeln, vilken värdemässigt till ca en femtedel utgörs av råolja och oljeprodukter. Det finns emellertid skäl betona att de prishöj­ningar på råolja det här är fråga om inte alls kan jämföras med vad som hände vintern 1973- 1974 då råoljepriset fyrdubblades.

För vissa andra råvaror, främst metaller, har priserna stigit markant sedan mitten av 1978. Delvis kan detta förklaras som en återhämtning från den realprissänkning som tidigare skett till följd av att kursfallet för dollarn inte då kompenserades genom en motsvarande prishöjning. Delvis kan det vara fråga om spekulativa prisrörelser med anknytning till bl. a. oron på oljemarknaden och kriget i Sydostasien. Livsmedelspriserna däremot har visat en mycket lugn utveckling till följd av goda skördar två år i rad. Priserna på industrivaror i internationell handel väntas stiga med samman­taget ca 6% i genomsnitt för 1979, dvs. en fördubbling jämfört med i fjol. Också för den inhemska prisutvecklingen i OECD-länderna föreligger vis­sa negativa tecken. Dels väntas produktivitetstillväxten utvecklas fortsatt svagt, dels visar löneökningarna en acceleration i några länder. Genom­snittligt för industriländerna torde därför inte någon ytterligare förbättring i prisutvecklingen vara att vänta i år. De stora skillnaderna i inflationstakt mellan olika länder kan likaledes väntas bestå eller rentav öka. Detta skapar givetvis osäkerhet i fråga om valutakursutvecklingen och kan bidra till en allmän restriktivitet i den ekonomiska politiken i många länder.

Som jag tidigare nämnt uppnådde OECD-länderna ungefär balans i de löpande betalningarna gentemot förra året. Vad gäller utsikterna för 1979 påverkas bilden av höjningen av oljepriset. Som en grov regel gäller att varje procentenhets ökning av oljepriset leder till att OPEC-ländernas inkomster stiger med ca 2,5 miljarder dollar och att OECDis samlade bytesbalans försvagas med ca 1 miljard dollar. Den prishöjning på olja i genomsnitt för 1979 som antagits i det föregående innebär således ingen drastisk försämring av områdets totala bytesbalans. Den kan dock motver-

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

5

ka tendenserna till en bättre jämvikt mellan olika länders bytesbalansposi­tioner. Anpassningen av under- och överskott i bytesbalanserna inom gruppen av industriländer kvarstår som ett utomordentligt besvärande problem.

1 fjol ökade överskotten i Japan, Förbundsrepubliken Tyskland och Schweiz, samtidigt som Förenta staterna och flertalet mindre länder regist­rerade stora underskott. De olika ländernas målsättningar beträffande bytesbalansutvecklingen är inbördes oförenliga. Överskottsländerna vill av rädsla för inflationen i allmänhet inte föra en alltför expansiv efterfråge-politik som medför lägre bytesbalansöverskott. Samtidigt strävar under­skottsländerna efter att reducera sina underskott eftersom dessa begränsar deras ekonomisk-politiska handlingsfrihet. Man kan därför inte bortse från risken att fortsatta starka oljeprisstegringar samt till följd därav ökade obalanser i betalningarna mellan industriländerna och ökat inflationstryck skulle på sikt kunna dämpa tillväxten i väridsekonomin.

Den ojämna fördelningen av under- och överskott i bytesbalanserna och den skiljaktiga inflationsutvecklingen i de stora länderna låg bakom den oro som tidvis rådde på valutamarknaderna under 1978. Kraftiga förskjut­ningar i växelkurserna skedde mellan å ena sidan dollarn och å den andra yenen. D-marken och schweizerfrancen. För att stabilisera utvecklingen och söka upprätthålla dollarns värde beslutade de amerikanska myndighe­terna i november i fjol om en rad åtgärder. Viktigast var besluten om emission av obligationer i utländska valutor och om utnyttjande av drag­ningsmöjligheterna i Internationella valutafonden. Dessutom utökades de s. k. swap-avtalen med Japan, Förbundsrepubliken Tyskland och Schweiz. Totalt skapades genom dessa åtgärder möjlighet att mobilisera motsvarande 30 miljarder dollar i utländska valutor. Omfattande interven­tioner inom denna ram förekom under tiden fram till årsskiftet. Dollar­kursen har sedan åtgärderna beslutades varit tämligen stabil, och valuta­marknaden har präglats av lugn.

Av betydelse för valutautvecklingen var också beslutet i december 1978 inom EG att upprätta ett europeiskt monetärt system, EMS. Ikraftträdan­det skedde först i mars i år. Bakgrunden till skapandet av detta system var bedömningen att kortsiktiga fluktuationer i växelkurserna i sig verkar hämmande på den ekonomiska tillväxten. Beslutet innebär sålunda att deltagande länder stabiliserar sina inbördes växelkurser. Storbritannien har valt att tills vidare stå utanför interventionsmekanismen i EMS. Norge som var associerat till det tidigare valutasamarbetet i Västeuropa, den s. k. valutaormen, valde också att stå utanför det nya systemet. Förutom åtagandet att upprätthålla stabila växelkurser innehåller EMS utbyggda kreditfaciliteter för de deltagande länderna och syftar till uppbyggandet av en monetär fond inom två år.

Jag har tidigare imderstrukit vikten av att ge Internationella valutafon­den ökade möjligheter att finansiera medlemsländernas bytesbalansun-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

6

derskott. En principöverenskommelse om en allmän höjning av medlem's-insatserna föreligger nu. 1 prop. 1978/79: 158 föreslås riksdagen godta den ökning som angetts för Sveriges del. Den nu aktuella höjningen beräknas täcka valutafondens behov av ökade permanenta medel under de närmaste fem åren. Med tanke på att behovet av krediter för betalningsbalansstöd kan komma att öka, är det av särskild vikt att valutafondens del av detta stöd ökar.

2    Konjunkturer och ekonomisk politik under 1978 och början av 1979

1978 präglades av två huvuddrag i den ekonomiska utvecklingen. Effek­terna av devalveringen och de övriga ekonomisk-politiska åtgärder som vidtogs under 1977 gav tydligt avläsbara resultat under första delen av fjolåret. Därmed blev det också möjligt, och lämpligt, att ge den ekonomis­ka politiken en mer expansiv inriktning fr. o. m. mitten av 1978.

Det är i dag helt klart att devalveringen fick åsyftad effekt på vår konkurrenskraft och den ekonomiska utvecklingen. Detta tillsammans med det ansvarsfulla löneavtalet på den privata arbetsmarknaden för 1978 och 1979 skapade förutsättningar för de marknadsandelsvinster på hemma­marknaden och exportmarknaderna som de svenska företagen gjort. Ge­nom en avsevärd kostnadsanpassning påbörjades en exportledd tillväxt. Utlandsefterfrågan dominerade efterfrågeexpansionen under 1978. Trots en svag utveckling av den inhemska efterfrågan steg BNP med 2,8%, dvs. mer än som angivits i tidigare beräkningar.

Det var nödvändigt att i samband med devalveringen 1977 hålla tillbaka den privata konsumtionen som under tidigare år vuxit i en takt som inte var långsiktigt försvarbar. En sådan återhållsamhet var också väsentlig för att skapa förutsättningar för en nödvändig löne- och prisstabilitet och för att minska bytesbalansunderskottet.

Eftersom en avsevärd del av produktionskapaciteten var outnyttjad fortsatte investeringarna att falla kraftigt även under 1978. Under 1975 och 1976 ökade industrins lager kraftigt. Härtill bidrog det statliga lagerstödet vars huvudsyfte var att stödja sysselsättningen. Under 1977 kunde därför en stor del av efterfrågan tillgodoses genom försäljning från lager. Produk­tionen pressades därmed neråt. Under 1978 upphörde totalt sett dessa efterverkningar av överlagren även om vissa branscher hade, och i viss mån fortfarande har, alltför stora lager i förhållande till sin försäljningsvo­lym.

Successivt under första delen av 1978 framträdde allt tydligare tecken på att omläggningen av politiken under 1977 hade lett till åsyftat resultat. Exporten ökade, underskotten i utrikeshandeln omvandlades till ordent­liga överskott, inflationen bromsades upp. Samtidigt uppträdde emellertid

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

7

vissa tendenser till ökad arbetslöshet. Dessa möttes dock med kraftiga arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Grunden för den orientering i expansiv riktning som inleddes i och med andra halvåret 1978 var en strävan att öka kapacitetsutnyttjandet i ekono­min och utnyttja landets produktiva resurser.

För att få igång en sådan utveckling avskaffades den allmänna arbetsgi­varavgiften fr. o. m. den 1 juli 1978. I stabiliseringsprogrammet från hösten 1977 hade förutskickats att den allmänna arbetsgivaravgiften skulle avskaf­fas i två steg. Detta innebar en stimulanseffekt på 3 600 milj. kr., på årsbasis, eller 1 % av BNP, under andra hälften av året. Denna sänkning i kombination med en aktiv prispolitik bidrog i hög grad till att inflationstak­ten blev 2 procentenheter lägre än den prisgräns på 7,25 % som stipulerats i LO-PTK-SAF-avtalet. Löntagarna fick härigenom således 2% högre real­lön än vad som denna avtalsklausul garanterade. Denna högre reallönenivå har givetvis en positiv inverkan även i framtiden. Borttagandet av arbetsgi­varavgiften bidrog samtidigt till att öka Sveriges internationella konkur­renskraft.

Även för 1979 gavs den ekonomiska politiken en försiktigt expansiv inriktning. Ett stimulanspaket på sammanlagt ca 2 miljarder kr. genomför­des fr. o. m. den 1 januari 1979. Huvuddelen bestod av en marginalskatte­sänkning och en kraftig höjning av barnbidraget.

Under sommaren och hösten 1978 började flera tecken visa sig på att utvecklingen i Sverige definitivt vänt till det bättre. Orderingången fortsat­te att öka och en markerad omsvängning i industriproduktionen inträdde. Överlagrens produktionsnedhållande verkan hade nu begränsats så myc­ket att industriproduktionen kunde stiga för att kunna tillgodose den ökan­de efterfrågan.

En väsentlig förutsättning för att ekonomin i balanserad takt skulle kunna återgå till ett högre kapacitetsutnyttjande var att uppgången kom relativt snabbt så att inte långsiktigt konkurrenskraftig kapacitet slogs ut. Dessutom måste en uppgång successivt spridas till flera områden i ekono­min för att på sikt kunna nå en balanserad tillväxt av olika delar av efterfrågan. Det var därför angeläget att tillväxten även kom att omfatta andra delar av ekonomin än utrikeshandelssektorn. Borttagandet av arbets­givaravgiften bl. a. gav en betydande stimulans till den privata konsum­tionen. Denna torde ha ökat med drygt 2% i volym under andra halvåret. Tillgängliga siffror över försäljningsutvecklingen under de första månader­na 1979 tyder på en fortsatt konsumtionstillväxt, om än inte i samma takt som under andra halvåret i fjol.

Men det var inte bara för export och konsumtion som en uppgång kunde registreras under 1978. Bostadsbyggandet som minskat sedan 1972 började på nytt öka redan mot slutet av 1977, en utveckling som fortsatte under 1978. Även övriga investeringar svängde om i positiv riktning så att de totala investeringarna ökade med ca 1,5 % under andra halvåret.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

Tabell 2    Försörjningsbalans 1977 och 1978

Miljarder

Procentuell

volymf

ö

r

ä

ndring.

kr. 1978,

1975 

å

rs priser

l

ö

pande

priser

1977

1978

Tillg

å

ng

BNP

394,5

-2,4

2,8

Import

92,6

-4,8

-7,0

Summa tillg

å

ng

487,1

2,9

0,7

Efterfr

å

gan

IJnittoinvestering

77,2

-2,8

-4,2

N

ä

ringsliv

32,8

-6,1

-16,7

D

ä

rav: industri

13,0

-17,1

-18,2

Statliga myndigheter och

aff

ä

rsverk

9,8

-5,4

9,7

Kommuner

15,3

8,5

-1,2

Bosl

ä

der

19,3

-2,5

18,3

Lagerinvestering

-6,7

(-3,2)'

(-1.3)'

Privat konsumtion

206,8

-0,9

-0,9

Offentlig konsumtion

115,2

2,7

3,9

Statlig

35,3

0,7

1,2

Kommunal

79,9

3,7

5,1

Tj

ä

nstenetto

Export

98,2

0.4

7,8

Summa efterfr

å

gan

487,1

-2,9

0,7

' Lageiinvesteringarnas förändring  i  procent produkt.

föregående års biuttonational-

De stimulansåtgärder som sattes in under det andra halvåret 1978 åstad­kom således att en ökad tonvikt lades vid expansion av den inhemska efterfrågan. Denna steg därigenom med 1-1,5%, eller närmare 3% i årstakt, mot en betydligt svagare ökning under första delen av året. Större delen av denna efterfrågetillväxt kom den svenska produktionen till godo. Importen föll med närmare 5 % under första delen av året för att därefter i stort sett öka i en i förhållande till efterfrågan i landet normal takt. För 1978 kan därmed betydande andelsvinster på hemmamarknaden noteras för de svenska företagen. Vid en så snabb uppgång i den inhemska efterfrågan som varit fallet under de senaste tre kvartalen är det dock också rimligt att detta, som f. n. sker, åtföljs av en uppgång även på importsidan utan att detta äventyrar de långsiktiga andelsvinsterna.

Huvuduppläggningen av den ekonomiska politiken under större delen av 1977 och första hälften av 1978 var att föra en generellt restriktiv efterfrå-gepolitik vilken förenades med omfattande selektiva insatser för syssel­sättningen inom olika orter, regioner och företag. Detta torde vara den enda framkomliga vägen om man samtidigt skulle åstadkomma å ena sidan en kostnadsanpassning och inflationsdämpning och å den andra sidan hålla uppe sysselsättningen. Den kraftigt ökade selektiva politiken skall i första hand ses som ett sätt att under extremt ogynnsamma förhållanden någor­lunda väl uppfylla dessa mål. Ett mål har också varit att rädda industriell

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

9

produktionskapacitet under en besvärlig anpassningsfas. De vidtagna sti­mulansåtgärderna under 1978 och början av 1979 var ett led i att förskjuta tyngdpunkten i den ekonomiska politiken i riktning från selektiv till gene­rell politik.

Enligt de nu föreliggande nationalräkenskaperna för hela 1978 steg den totala produktionen, BNP, med 2,8 % under 1978. Det är en upprevidering jämfört med de preliminära tal som redovisades i finansplanen i januari i år. Industriproduktionen som fallit sedan början av 1975 vände uppåt från mitten av 1978. Ökningen mellan årsgenomsnitten 1977 och 1978 blev drygt 1 %. Under andra halvåret 1978 ökade industriproduktionen dock med inte mindre än 6%. Produktionsuppgången skedde först i basindustrierna skog och stål. I enlighet med det traditionella konjunkturmönstret vände pro­duktionen uppåt i verkstadsindustrin ca ett halvår senare.

Den ekonomiska politiken skapade således förutsättning att successivt höja kapacitetsutnyttjandet i ekonomin. Därigenom kunde, tillsammans med omfattande arbetsmarknads- och näringspolitiska insatser, de tidigare tendenserna till en ökning av arbetslösheten brytas. Sysselsättningen öka­de och arbetslösheten sjönk under senare delen av året och under de första månaderna av 1979. Under de senaste tre kvartalen har arbetslösheten kunnat dras ner med närmare 30000 personer, säsongvariationer undan­tagna.

Genom att industrin i särskilt hög grad, delvis som en följd av insatta stödåtgärder, upprätthållit en högre sysselsättning än vad produktionsni­vån motiverade, fortsatte sysselsättningsminskningen där under andra halvåret 1978. Detta har å andra sidan medfört att produktivitetsstegringen blev avsevärd under den aktuella perioden eftersom industriproduktionen ökade. Kostnadstrycket i ekonomin har därmed avtagit. Detta har varit en kraftigt bidragande orsak till att inflationen dämpades avsevärt under loppet av 1978. Under andra halvåret steg priserna i en takt som för ett helt år skulle motsvara något mera än 5%. Detta innebar en halvering av inflationstakten från 1977. Till en del underlättades prisstabiliseringen av den långsamma uppgången i den internationella prisnivån. Detta förklarar dock icke att inflationstakten i Sverige föll starkt jämfört med genomsnittet för OECD-länderna.

Utvecklingen under 1978 ledde till en betydande förbättring i bytesba­lansen. Nettot mellan export och import av varor, handelsbalansen, för­bättrades med 10 miljarder kr. Härav kan drygt 7 miljarder kr. hänföras till utrikeshandelns volymutveckling. Tjänste- och transfereringsbalanserna försämrades dock även om det under året förbättrade fraktläget medförde ett stigande sjöfartsnetto. Totalt sett stannade bytesbalansens saido på ett underskott om knappt 4 miljarder kr., vilket kan jämföras med ett motsva­rande underskott om 12,5 miljarder kr. 1977. En avsevärd förbättring åstadkoms således under fjolåret.

I finansiellt avseende motsvaras detta av ett ökat sparande inom landet.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

10

Tabell 3    Betalningsbalans 1977 och 1978

Milj. kr., löpande priser

1977

1978

Handelsbalans

-4 568

5 .573

Tjänste- och transfereringsbalans

-11  187

-12 841

Korrigeringspost

3 300

3 300

Bytesbalans

-12 455

-3 968

Kapitalbalans

12 .596

5 389

Restpost

4 678

1 641

Valutareservens transaktionsförändring

4819

3 062

Förändring p.g.a. kursrörelser

1 196

- 1 356

Valutareservens totala förändring

6 015

1 706

Huvudsakligen har detta ökade sparande uppkommit inom företagssektorn och kommunerna medan statens underskott ökat, bl. a. som en följd av arbetsmarknads- och industripolitiska insatser. Kommunerna ökade sitt finansiella sparande 1978 samtidigt som konsumtionen steg med över 5 % i volym.

Företagen uppnådde också en bättre balans mellan intäkter och kostna­der under 1978. Vinstläget förbättrades mot slutet av 1978. Ökningen skedde från en mycket låg nivå. Den kraftiga ökningen i företagens finan­siella sparande sammanhängde i hög grad med den starka lagerneddrag­ningen.

Kreditpolitiken inriktades på att åstadkomma en balanserad kreditex­pansion. Ökningen i budgetunderskottet neutraliserades genom höjningar av likviditetskvoterna. Eftersom företagens kreditefterfrågan var svag kunde en viss ökning av utlåningen till hushållen ske. Detta bidrog till den ökning av den privata konsumtionen under senare delen av året som jag tidigare redovisat. Kreditpolitiken bidrog härmed till att åstadkomma den önskvärda reala expansionen. Eftersom bytesbalansen förbättrades kunde kreditpolitiken utformas mera fritt i förhållande till bytesbalanshänsynen. Sålunda sänktes diskontot i flera steg under året.

Under 1977 vidtogs de nödvändiga ekonomisk-politiska åtgärderna för att föra Sverige ut ur den ekonomiska krisen. 1978 blev det år då utveck­lingen vände efter flera års stagnation och nedgång. Vi fick igång en exportledd expansionsprocess. Därmed lades grunden för full sysselsätt­ning för en fortsatt god tillväxt, ett på sikt förbättrat bytesbalansläge och en rimlig pris- och kostnadsutveckling.

3    Den ekonomiska politiken 1979

3.1 Målen för och inriktningen av den ekonomiska politiken

Målen för den ekonomiska politiken är full sysselsättning, rimlig prissta­bilitet, ekonomisk tillväxt, rättvis inkomstfördelning, regional balans och jämvikt i bytesbalansen.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

11

Under de tre år som gått sedan regeringsskiftet hösten 1976 har den ekonomiska politiken inriktats på att ta Sverige ur den mycket allvarliga ekonomiska kris som landet råkat in i. Inflationstakten har halverats, bytesbalansunderskottet har reducerats kraftigt och Sverige har åter hakat på den internationella ekonomiska tillväxten. För 1979 förutses en snab­bare BNP-ökning än genomsnittet för OECD-länderna för första gången sedan 1974. Det har skett en påtaglig förbättring i arbetsmarknadsläget sedan hösten 1978.

Den svenska konjunkturuppgången som inleddes vid mitten av 1978 har fortsatt under första kvartalet 1979. Den utvecklas nu på bred front. Den bedömning som jag redovisade i finansplanen för svensk ekonomis utveck­ling under 1979 ligger till sina huvuddrag fast. BNP-ökningen väntas uppgå till drygt 5% mellan 1978 och 1979. Exporten av varor kan beräknas stiga med ca 8%. Den starka omsvängningen i den inhemska efterfrågan leder till en kraftig uppgång i importen med ca 9,5% men Sveriges konkurrens­kraft har förstärkts och svensk industri torde i år fortsätta att återvinna marknadsandelar både på export- och hemmamarknaden.

Även om den samlade tillväxten i OECD-länderna inte kan väntas bli högre 1979 än de tre föregående åren så ökar marknadstillväxten för svenska varor genom att tyngdpunkten i den internationella konjunkturen förskjuts mot Västeuropa. Den amerikanska konjunkturen är på väg att bromsas upp, dock inte i den takt som många tidigare förutsåg. Irankrisen och den därmed utlösta starka oljeprisstegringen innebär risker för den internationella konjunkturen. Oljeprisstegringen kan hejda utvecklingen mot en utjämning av bytesbalansunderskotten i OECD-länderna. Detta kan på sikt tvinga fram starkare ekonomisk restriktivitet i underskottslän­derna. Samtidigt kan den högre inflationstakten förorsaka en åtstramning av politiken även i överskottsländerna. Man kan därför inte bortse från risken av en uppbromsning av den internationella konjunkturen mot slutet av 1979 och under 1980. För 1979 bedömer jag dock att det internationella läget inte motiverar någon nedrevidering av tidigare prognoser för den svenska exporten.

Snabbt stigande internationella priser och vinster i näringslivet kan också få ett genomslag på den inhemska pris- och kostnadsnivån. På sina håll har uttryckts farhågor för att själva takten i den svenska konjunktur­uppgången är så hög att den äventyrar prisstabiliteten. Först skall därvid konstateras att svensk ekonomi alltjämt arbetar med ett mycket lågt kapa­citetsutnyttjande. Enligt konjunkturbarometern i mars i år angav endast en tredjedel av företagen att de arbetade med fullt kapacitetsutnyttjande. Industrin har först nu slutat att minska antalet sysselsatta. Det finns alltjämt ett stort antal människor utanför den reguljära arbetsmarknaden. Därför bör det finnas förutsättningar att tillgodose en väsentligt högre efterfrågan på arbetskraft.

Även om uppgången uttryckt som procentuell tillväxttakt är stark sker

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

12

den således från ett utgångsläge med stor outnyttjad kapacitet. Uppgången i ekonomin under andra halvåret 1978 var mycket snabb. Mycket talar för att ökningstakten planar ut under loppet av året.

Det har varit nödvändigt att ge ekonomin en tillräcklig stimulans i inledningsskedet om man skall uppnå en självgenererande uppgång i kon­junkturen, där stigande investeringar så småningom tar över rollen som den viktigaste expansionsfaktorn. Nu föreliggande investeringsenkäter tyder också på en snabbare återhämtning av industriinvesteringarna än vad jag tidigare räknade med. Faran av att ge ekonomin en för liten expan­sionskraft är som man kunnat konstatera i flera länder att ekonomin aldrig riktigt kommer in i en självbärande tillväxtprocess som leder till stigande investeringar och full sysselsättning.

Det är också viktigt att uppgången i ekonomin blir tillräckligt stark för att utlösa de betydande möjligheter till produktivitetsökningar som alltjämt finns i svenskt näringsliv. Produktiviteten i svensk industri beräknas kun­na öka med 7,5 % i år genom volymökningar och inte genom neddragning av sysselsättningen. Denna produktivitetsökning skapar förutsättningar för en fortsatt förstärkning av Sveriges konkurrenskraft och av nödvändiga förstärkningar av företagens på många håll urholkade finansiella ställning. Även i den skyddade sektorn väntas produktiviteten stiga snabbare vilket håller tillbaka kostnadsökningarna och verkar dämpande på prisstegringar­na.

Även om vinstuppgången i näringslivet beräknas bli relativt stor under 1979 så sker den från en utomordentligt låg nivå. Vinstnivån kommer enligt vad man nu kan se att ligga väsentligt under genomsnittsnivån i tidigare konjunkturcykler inom industrin. För 1979 beräknas bruttoöverskottets andel av förädlingsvärdet (inkl. kapitalförslitning) uppgå till 22 a 23%, vilket kan jämföras med ett genomsnitt på drygt 30 % 1970-1974.

Företagen har under de gångna årens lönsamhetskris tvingats minska det långsiktiga utvecklingsarbetet som skall lägga grunden för den industriella tillväxten under 1980-talet. Det är nödvändigt att den förbättrade lönsam­heten används för sådana långsiktiga insatser för att utveckla nya pro­dukter, nya produktionsmetoder och nya marknader samt till att sänka de relativa priserna och öka konkurrenskraften. Det är också viktigt att före­tagen kan öka soliditeten. Den ekonomiska krisen har visat hur fariigt det är, inte minst för möjligheten att garantera de anställda en tryggad syssel­sättning, när företagen arbetar med alltför litet eget kapital. Som jag betonat i den nyligen framlagda kapitalmarknadspropositionen är det där­för angeläget att nyemissionsvolymen ökar. Under 1979 har det skett en betydande uppgång i nyemissionerna. Det är angeläget att förutsättningar skapas för att denna uppgång fortsätter.

Jag anser således att den ekonomiska politiken under 1979 är väl avvägd. Det finns inte skäl att redan nu vidta finanspolitiska åtstramningsåtgärder. Dessa får erfarenhetsmässigt ett snabbt genomslag på aktiviteten i ekono-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

13

min och skulle riskera att i ett alltför tidigt skede av konjunkturuppgången bryta återhämtningen i ekonomin innan ett rimligt kapacitetsutnyttjande nåtts. De växande spänningarna på arbetsmarknaden mellan efterfrågan och utbud och den risk för pris- och kostnadsutvecklingen som onekligen ligger i detta får icke bli ett skäl att driva en politik som permanentar undersysselsättningen i ekonomin.

Huvuduppgifterna för den ekonomiska politiken under 1979 är för det första att höja kapacitetsutnyttjandet i ekonomin och bereda sysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden för personer som är arbetslösa eller är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För det andra gäller det att förhindra att Sverige på nytt råkar in i en accelererande pris- och kostnadsutveckling.

Sysselsättningen har stadigt förbättrats. Antalet kvarstående lediga platser har ökat väsentligt under 1979. Genom omfattande arbetsmark­nadspolitiska satsningar har arbetslösheten kunnat hållas nere. Det inne­bär emellertid att antalet personer utanför den reguljära arbetsmarknaden alltjämt är stort.

Detta ställer nya krav på arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Det är utomordentligt angeläget - inte bara sett från en totalekonomisk balans­synpunkt - att människorna som i dag befinner sig utanför den reguljära arbetsmarknaden kan erbjudas trygga sysselsättningstillfällen i den ordina­rie produktionen. Risken är annars betydande att antalet personer utanför den reguljära arbetsmarknaden i en kommande lågkonjunktur blir ännu högre.

Det är viktigt att under uppsvingsåren klara de stora nödvändiga om­ställningarna på arbetsmarknaden. Det är också en förutsättning för att klara en fortsatt stabilisering av prisutvecklingen. Regeringen har därför vidtagit en rad arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att underlätta de nöd­vändiga omställningarna.

För att hålla uppe sysselsättningen och förhindra ett alltför starkt fall i den ekonomiska aktiviteten under lågkonjunkturen har det krävts en bety­dande underbalansering av budgeten. Den underbalanseringen är större än den någonsin varit, men Sverige har heller aldrig i modern tid genomgått en så allvarlig ekonomisk kris.

De växande budgetunderskotten leder ofrånkomligen till stigande likvi­ditet i den svenska ekonomin. Under loppet av 1979 kan man räkna med att den reala likviditeten tenderar att stiga något för snabbt. Detta skapar risker för en inflalionistisk utveckling när ekonomin åter närmar sig fullt kapacitetsutnyttjande. Regeringen föreslår därför som jag senare skall redovisa nya kreditpolitiska åtgärder under 1979 för att bromsa upp likvidi­tetsökningen.

Det är dock viktigt att kreditpolitiken utformas så att man inte bryter den inledda uppgången i näringslivets investeringar. Förlitar man sig i allt för hög grad på traditionella kreditpolitiska medel riskerar man en för svag investeringsutveckling med på sikt lägre produktivitetsökning. Detta kan

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

14

försvåra stabilisering av prisutvecklingen. Det tar också relativt lång tid innan en kreditpolitisk åtstramning återverkar på den reala ekonomins utveckling.

Därför måste den ekonomiska politiken inriktas på ett växelspel mellan kredit- och finanspolitik. Tyngdpunkten i den på sikt nödvändiga åtstram­ningen av den ekonomiska politiken måste läggas på finanspolitiken. Un­der 1980 och 1981 kommer det med hänsyn till budgetutvecklingen och till den förutsedda allmänna utvecklingen av svensk ekonomi att vara nödvän­digt att öka statens inkomster.

Som närmare redovisas i det följande finns det inte anledning att redan nu låsa sig för storleken eller formerna för de skattehöjningar som kan bli nödvändiga att besluta om senare under året. Osäkerheten om den interna­tionella konjunkturutvecklingen bortom 1979 är stor. En åtstramning mås­te självfallet motiveras utifrån den reala utvecklingen i ekonomin. Beslut om skattehöjningar bör inte grundas på budgetunderskottets absoluta stor­lek utan på överväganden om produktionsresurserna i samhället räcker till för att möta den framkommande efterfrågan, bytesbalansens utveckling och nödvändigheten att långsiktigt stabilisera pris- och kostnadsutveck­lingen.

De betydande budgetunderskott som vuxit fram under ett antal år har främst tillkommit genom återhållsamhet med skattehöjningar, en svag utveckling av skatteunderlaget samt stora utgifter för industri- och arbets­marknadspolitiska åtgärder och för stöd till utsatta grupper. De alternativa förslag till åtgärder som framförts skulle inte på något avgörande sätt ha påverkat budgetbalansen.

Förutsättningarna för att uppnå en realt sett god tillväxt under kom­mande år är gynnsamma som jag närmare redovisar i kalkylen för 1980 1981. Problemen ligger på den finansiella sidan. Det gäller att uppnå en lugn löne- och prisutveckling samtidigt med den nödvändiga finanspoli­tiska åtstramningen. Alla partier och arbetsmarknadens parter bör ha ett starkt gemensamt intresse att klara dessa problem med hänsyn till den avgörande betydelse det har för den framtida välståndsutvecklingen i vårt land.

1 ett senare avsnitt redovisas kalkyler över ett tänkbart utvecklingsalter­nativ för ekonomin under 1980 och 1981 som torde ligga väl inom det totala resursutrymmet inom ekonomin. För att realisera detta krävs bl. a. att hushållens privata konsumtion 1980 inte ökar med mer än 2 å 2,5%. De finanspolitiska krav som en sådan utveckling ställer bestäms i första hand av den eljest troliga utvecklingen av hushållens reala disponibla inkomster. Dessa bestäms i sin tur, förutom naturiigtvis av den allmänna pris- och löneutvecklingen, av storleken på sänkning av marginalskatterna.

Dessutom betyder de relativt omfattande transfereringsökningarna som sker till hushållen relativt mycket för hushållsinkomsternas utveckling. 1 andra hand påverkas den privata konsumtionen också av förändringar i

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

15

hushållens sparkvot. Mycket talar för att sparkvoten kommer att falla något vilket ställer krav på ökat finansiellt sparande i den offentliga sek­torn.

Den skatteomläggning som regeringen lagt förslag om i riksdagen inne­bär att hushållen utöver inflationsskyddet får en sänkning av de statliga direkta skatterna. Förslaget om ökat stöd till kommunerna gör det också möjligt för många av dessa icke minst vad gäller landstingen att sänka kommunalskatten. I andra fall kan en höjning utebli. Löntagarna kommer därför att få en med hänsyn till utrymmet för privat konsumtion rimlig höjning av realinkomsterna även vid låga nominella lönehöjningar. Därför borde det vara möjligt att öka de lönebaserade avgifterna utan att därmed allvarligt riskera en samlad lönekostnadsutveckling som ånyo äventyrar Sveriges internationella konkurrenskraft. Regeringen är beredd att över­väga även andra bredbasiga skatteformer. En särskild utredning har till­satts för att skyndsamt utreda den s. k. produktionsfaktorsskatten och andra bredbasiga skatter. Målet är att finna de former för skatteökningar som får minst negativa verkningar på konkurrenskraft och inflationstakt.

Nödvändigheten att begränsa den privata konsumtionstillväxten 1980 till ungefär i linje med det långsiktiga utrymmet för privat konsumtion bestäms dock inte enbart av hänsyn till kapacitetsbegränsningar i den svenska ekonomin utan är också en konsekvens av de restriktioner som kravet på en långsiktig bytesbalansjämvikt innebär. Det är utomordentligt viktigt att resursutrymmet i ekonomin reserveras för ökade investeringar och en fortsatt förbättring i bytesbalansen.

Bytesbalansunderskottet beräknas uppgå till ca 6,3 miljarder kr. 1979. Detta är en försämring jämfört med föregående år. Med hänsyn till den starka uppgången i den inhemska efterfrågan är detta naturligt. Den stora förbättringen i bytesbalansen 1978 kan till drygt hälften förklaras av ökad konkurrenskraft medan resten i huvudsak förklaras av den låga inhemska efterfrågan. Försämringen i bytesbalansen mellan 1978 och 1979 är således inte ett uttryck för en försvagad konkurrenssituation utan för ett återvän­dande till en mer normal balans mellan efterfrågekomponenterna. Sverige fortsätteratt vinna marknadsandelar 1979 vilket minskar det underliggande bytesbalansunderskottet. Det ökade underskottet beror också på den extra starka oljeprishöjningen. Även för kommande år får man räkna med att stigande oljepriser tenderar att öka underskottet i bytesbalansen. Struktu­rellt har Sverige således alltjämt ett betydande underskott.

Pris- och kostnadsutveckling

Inflationen nådde i februari 1979 det lägsta tolvmånaderstalet (5,6%) sedan 1972. Det ligger väsentligt under den genomsnittliga ökningstakten i OECD-området under samma period. Flera faktorer har bidragit till den starka nedgången i inflationstakten. Löneavtalet för 1978 och 1979 har legat på en förhållandevis måttlig nivå. Löneglidningen har kunnat hållas

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

16

nere. Därtill kommer effekten av borttagandet av den allmänna arbetsgi­varavgiften på 2 % från den 1 juli 1978.

1 årets finansplan antogs att konsumentprisindex skulle stiga med 5 å 6%. Med hänsyn till att de internationella prisstegringarna blivit starkare än beräknat antar konjunkturinstitutet nu att prisstegringen under loppet av 1979 kommer att uppgå till 6,1 %. Därvid har beaktats effekterna av de nya oljeprishöjningar som OPEC-länderna beslutat och att prisökningarna på flera internationella råvaror blivit starkare än beräknat.

Prisstegringarna under årets första tre månader ligger på 2,1% vilket ligger väl i linje med en prisstegring på totalt 6 % under loppet av året. Priserna på varor och tjänster inom den skyddade sektorn svarar för ca 2/3 av konsumentprisindex. Dessa priser har ökat i relativt måttlig takt. Den ökning i den skyddade sektorns produktionsvolym som nu sker höjer produktivitetsökningstakten. Detta bidrar till att dämpa pris- och kost­nadsutvecklingen i ett läge där kapacitetsutnyttjandet alltjämt är lågt.

En viktig faktor bakom den förhållandevis försiktiga inflationsprognosen är den lugna prisutvecklingen på livsmedel. De internationella livsme­delspriserna har hittills inte visat några tendenser till att stiga och de svenska livsmedelspriserna har höjts mycket litet som följd av den åter­hållsamma kompensationen till jordbruket den 1 januari innevarande år.

Det är regeringens bestämda avsikt att söka hålla prisökningen inom den i löneavtalet mellan SAF-LO-PTK angivna gränsen på 5% mellan dec. 1978 och okt. 1979. Självfallet försvåras detta av prisökningar utifrån. De starka oljeprisökningarna får stora återverkningar på den svenska ekono­min. Utan ytterligare stora internationella prisökningar bedömer jag det emellertid alltjämt realistiskt att inflationen inte skall överstiga 6% under loppet av 1979, vilket innebär en prisökning på mindre än 5% t.o.m. oktober 1979. För att klara prismålet krävs dock den största återhållsam­het med prishöjningar från företagens sida. En fortsatt intensiv prisöver­vakning är nödvändig. Det krävs också stor återhållsamhet med kommuna­la och statliga taxehöjningar.

Det svenska kostnadsläget fortsätter att förbättras i förhållande till om­världen under loppet av 1979. Lönekostnaderna i industrin beräknas stiga med ca 8%. Om produktivitetsökningen som förutsatts skulle uppgå till 7,5 % betyder det en lägre ökning i lönekostnaden per producerad enhet än i konkurrentländerna. Under 1979 skulle således finnas förutsättningar att återställa en stor del av vad som ännu återstår av den relativa kostnadsför­sämring som drabbade Sverige under 1975 och 1976. 1 beräkningarna har förutsatts att industrin i första hand använder det förbättrade konkurrens­läget till att sänka sina relativa priser.

Efterfrågans inriktning

Det starka omslaget i den svenska konjunkturen föregående är var exportlett. Ökningen av nettoeftertVågan från utlandet tippgick till inte

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

17

mindre än 4,5% av BNP. Den inhemska efterfrågan utvecklades däremot svagt. 1 år fortsätter exporten visserligen att öka i snabb takt, men import­volymen beräknas stiga ännu snabbare. Den utländska nettoefterfrågan avtar således som drivande kraft i efterfrågeexpansionen. I år sker det i stället en stark återhämtning i den inhemska efterfrågan se följande tablå.

Bidrag till BNP-tillväxten 1976-1979

1976-1977   1977-1978   1978-1979

Privat konsumtion

-0,5

-0,5

1,5

Statlig konsumtion

0,1

0,1

0,1

Kommunal konsumtion

0,6

0.9

0,7

Bruttoinvesteringar

-0,6

-0,9

1,5

Lagerinvestering

-3,2

-1,3

1,4

Nettoefterfrågan från utlandet'

1,2

4,5

-0,1

Bruttonationalprodukten

-2,4

2,8

5,1

' Export av varor och tjänster ./. Import av varor och tjänster.

Av särskild betydelse är det mycket kraftiga lageromslaget. För första gången på tre år kommer lagerinvesteringarna att ge ett positivt bidrag till efterfrågan. Alltjämt fortsätter dock den totala lagervolymen att minska fastän i betydligt mindre omfattning än under 1978. Sverige är nu på väg att äntligen normalisera relationen mellan lager och produktion.

Den privata konsumtionen har beräknats stiga med 2,8%, dvs. samma antagande som gjordes i årets finansplan. Konjunkturinstitutet har med anledning av att inflationsprognosen reviderats upp kommit till att ökning­en i hushållens disponibla inkomster stannar vid 2,3% 1979. Institutet har därför reviderat ned sin tidigare prognos för den privata konsumtionen från 3,5 till 3,1 %. Osäkerheten om de reala disponibla inkomsternas utveckling är stor. Därtill kommer svårigheterna att förutse hushållens sparkvot. Jag anser inte att det finns tillräckligt starka skäl att förändra prognosen för den privata konsumtionens ökning på 2,8% mellan 1978 och 1979, som gjordes i årets finansplan. Det skulle innebära vid den nuvarande kalkylen för hushållens reala disponibla inkomster att sparkvoten, som tidigare antogs förbli oförändrad, skulle sjunka något.

För att begränsa en eventuell nedgång i sparkvoten vill jag föreslå att ytterligare ansträngningar görs för att stimulera hushållens sparande. Jag vill därför förorda att ytterligare ansträngningar görs att öka statens upplå­ning från hushållen genom en ökad emissionsvolym av sparobligationslån. Det är önskvärt att framöver hålla den privata konsumtionen inom de ramar som det långsiktigt finns utrymme för. Så stora svängningar i den privata konsumtionens tillväxttakt som vi haft i Sverige 1974-1978 är inte önskvärda. Det gör det svårare att uppnå en lugn prisutveckling och skärper svårigheterna på arbetsmarknaden.

Den statliga konsumtionen beräknas liksom tidigare öka i relativt be­gränsad takt under 1979, eller med 1%. Den kommunala expansionen ökade med mer än 5% 1978 och beräknas 1979 komma att ligga klart över 

2    Riksdagen 1978179. I saml. Nr 150. Bilaga I och 2

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

18

de 3% som fastställdes i överenskommelsen mellan regeringen och de båda kommunförbunden. Tillväxten i den offentliga konsumtionen innebär en årlig sysselsättningsökning på mellan 40000 och 50000 personer.

Industrins investeringar har fallit med nära 30% mellan 1976 och 1978. Industriinvesteringarna bestäms i huvudsak av kapacitetsutnyttjande och av vinstnivån. Den stora nedgången i bägge dessa storheter förklarar mer än väl nedgången i industriinvesteringarna. Den senaste investeringsenkä­ten i februari i år inom industrin tyder emellertid på en markant omsväng­ning i industriinvesteringarna. Konjunkturinstitutet räknar med en inves­teringsuppgång 1979 med hela 7% inom industrin. Denna investeringsen­kät tyder på att omsvängningen i industriinvesteringarna kan komma snab­bare än vad jag tidigare förutsåg i årets finansplan. Normalt kommer uppgången i industriinvesteringarna relativt sent i konjunkturuppgången. Förklaringen kan vara att industrins produktionsuppgång har blivit något starkare än som förutsågs. Regeringens investeringsstimulerande åtgärder får därför också ett större genomslag på företagens beteende.

Under innevarande år är dels investeringsfonderna generellt frisläppta, dels har företag rätt till extra investeringsavdrag (investeringsbidrag). In­vesteringsavdraget (investeringsbidraget) gäller för maskiner t.o.m. ut­gången av 1979 och för byggnader t. o. m. 31 mars 1980. Enligt min uppfatt­ning finns det inte skäl att förlänga investeringsavdraget ytterligare. Det betyder sannolikt att företagen kommer att söka tidigarelägga en del av sina investeringar som de planerar för 1980.

Tyngdpunkten i investeringsökningen ligger på maskinsidan, vilket kan vara ett uttryck för att företagen nu vidtar omfattande rationaliseringsin­vesteringar och är försiktiga med långsiktiga kapacitetsutvidgande investe­ringar. Om inga allvarliga störningar sker i den internationella ekonomiska tillväxten och den svenska ekonomin kan man räkna med att det under 1980 och 1981 sker en förskjutning av tyngdpunkten mot kapacitetsökande investeringar. Mycket talar för att investeringsuppgången dessa år kan bli relativt kraftig.

Bostadsbyggandet beräknas komma att uppgå till en igångsättning av ca 60000 lägenheter under 1979. Det är något lägre än vad som förutsågs i slutet av förra året. Den kalla vintern medförde att igångsättningen blev relativt låg under årets första månader. Den av höstriksdagen antagna propositionen (prop. 1978/79:66) om finansiellt gynnsamma lån till hyres­fastigheter för reparations- och underhållsarbeten har medfört klart lägre hyreshöjningar under 1979 än vad som annars varit nödvändiga. Trots starkt stigande bostadsbyggnadskostnader har genomslaget på hyresnivån kunnat begränsas. Oljeprishöjningen kommer dock att medföra än starkare höjning av boendekostnaderna än vad som tidigare förutsetts, vilket verkar dämpande på bostadsefterfrågan. Några finansieringssvårigheter för nya projekt har dock icke förelegat.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

19

3.2 Finanspolitiken

Under den ekonomiska krisperiod som Sverige är på väg ur har det varit nödvändigt att bedriva en relativt expansiv finanspolitik. Detta har lett till starkt växande budgetunderskott. Bakom denna utveckling ligger faktorer både på utgiftssidan och på inkomstsidan av budgeten.

I fråga om utgifterna har det krävts stora satsningar på industri- och arbetsmarknadspolitiken för att klara sysselsättningen inom drabbade regi­oner och företag. De automatiska utgiftsökningarna i första hand för bo­stadspolitik, barnomsorg och pensioner är en annan mycket viktig förkla­ring till den snabba utgiftsökningen. De olika utgiftsbesluten har oftast fattats under ett stort mått av parlamentarisk enighet.

Det är framför allt transfereringarna till hushåll, kommuner och företag som växer mycket snabbt. Däremot har tillväxten i statens utgifter för konsumtion och investeringar hållits nere på en låg nivå.

En stor del av förklaringen till det växande budgetunderskottet är emel­lertid att statens inkomster ökat mycket långsamt. 1 fasta priser sjönk inkomsterna totalt sett över perioden 1976- 1978 för att stiga med ca 2,5 % innevarande år. Denna svaga inkomstutveckling beror delvis på den lång­samma tillväxten i skatteunderlaget som till övervägande del utgörs av löner och privat konsumtion. Den snabba ökningen i reallönerna under 1975 och 1976 tillsammans med en hög tillväxt i privat konsumtion gav staten snabbt växande inkomster dessa år trots att BNP-tillväxten stagne­rade. Därigenom bröts den tendens till stigande budgetunderskott som inleddes 1974. När det sedan blev nödvändigt att strama åt den inhemska efterfrågan och reallöneutvecklingen bromsades upp har detta slagit tillba­ka mycket kraftigt på statens inkomster. En liknande utveckling ligger bakom de starkt ökande budgetunderskotten som även registrerats i många andra länder.

En annan viktig orsak till den svaga inkomstutvecklingen har varit att det under dessa år, trots den snabba utgiftsökningen, funnits starka skäl att undvika en fortgående snabb skattehöjning. Detta skulle avsevärt ha för­svårat avtalsuppgörelserna och drivit upp de nominella lönerna med för­sämrad internationell konkurrenskraft som följd. En sådan utveckling skulle - förutom att leda till ökad arbetslöshet m. m. - i sin tur tenderat att åter öka budgetunderskottet, varför stora skattehöjningar i viss mån även skulle motverka sitt saldoförbättrade syfte.

Högre skatter hade sannolikt också inneburit en väsentligt lägre privat konsumtion, vilket skulle fått allvarliga konsekvenser för aktivitetsnivån i hela ekonomin och för sysselsättningen.

Man kan givetvis alltid diskutera avvägningen mellan generella och selektiva åtgärder. 1 den mån staten inte tagit på sig utgifterna för stöd till olika grupper i samhället och för selektiva arbetsmarknads- och industripo­litiska insatser hade det varit nödvändigt att genom allmänna skattesänk-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

20

ningar stimulera ekonomin. Annars hade den ekonomiska aktiviteten fallit till en oacceptabelt låg nivå. 1 det utsatta läge som svensk ekonomi befun­nit sig har det dock enligt min uppfattning inte varit varken möjligt eller lämpligt att uteslutande förlita sig på generella stimulansåtgärder. Sådana har naturiigtvis varit nödvändiga och har också genomförts. Låt mig i första hand peka på devalveringen och på slopandet av den allmänna arbetsgivaravgiften. Omfattande selektiva insater och transfereringar har emellertid också varit nödvändiga under dessa år bl. a. för att få rimliga fördelningspolitiska effekter och för att skydda de svagare grupperna i samhället.

Den finanspolitiska åtstramning som blir nödvändig när resursutnyttjan­det i den svenska ekonomin successivt normaliseras måste ske både ge­nom en stark återhållsamhet med utgifter och genom ökade skatter. Svå­righeterna att genom höjda skatter väsentligt öka statsinkomsterna har emellertid blivit allt mer uppenbara. Skattehöjningarna kan försvåra bl. a. en stabilisering av pris- och kostnadsnivån. Därför är begränsningar av ökningstakten i utgifterna också nödvändiga om det skall finnas ett utrym­me för en rimlig utbyggnad av samhällsservicen på prioriterade områden. Jag återkommer härtill vid min anmälan av det reviderade budgetförslaget.

Under 1979 kommer den statliga konsumtionen att ge ett mycket begrän­sat bidrag till den totala efterfrågeökningen i samhällsekonomin. Som framgår av tabell 4 beräknas den statliga konsumtionen växa med ca I % i volym från 1978 till 1979. Även tillväxten i de statliga myndigheternas investeringsvolym väntas bli måttlig. Huvudförklaringen till att de statliga utgifterna i fasta priser växer med 6,5% 1979 är sålunda den kraftiga ökningen av inkomstöverföringar från staten till övriga sektorer. Förutom transfereringar till hushåll och statsbidrag till kommuner kräver industri-och arbetsmarknadspolitiska satsningar betydande utbetalningar under 1979. Vidare sker en snabb real ökning av räntorna på statsskulden. Detta

Tabell 4    Statens inkomster och utgifter 19771979

Milj. kr..

löpande priser

Årlig procentuell volymförändring

1977

1978

1979

1976 1977

1977 1978

1978 1979

1

Inkomster

93 911

95 125

103 300

6,4

-8,4

2.4

2

Utgifter

106 042

120 350

136 400

3,4

2,6

6,4

varav: Transfere­ringar

Konsumtion Investering

71 397

29 970

3 179

81 800

33 350

4 040

95 170

36 315

4 315

5.9

0,5

-3,9

3,6    -0,9 17,4

-9.8 1.1 0.8

}

Finansiellt sparande

-12 131

-25 225

-33 100

4

Finansiella trans­aktioner

5 619

7 875

11 340

5

Tolalsaldo

-17 750

33 100

-44 440

Prop. 1978/79:150    Bilagal

21

beror inte endast på den snabbt ökande statsskulden utan även på att den 

långa räntan nu ligger väsentligt över inflationstakten.

Statsinkomsterna beräknas åter stiga realt 1979. Den reala ökningen av statsinkomsterna under 1979 blir emellertid klart lägre än tillväxten i brut­tonationalprodukten. Även om inkomstutvecklingen med viss eftersläp­ning kan väntas stiga snabbare när konjunkturuppgången blir mera mar­kerad, står det klart att en dämpning av statsutgifternas tillväxt måste ske under kommande år för att begränsa de av allt att döma nödvändiga skattehöjningarna.

Budgetunderskottet beräknas kalenderåret 1979 komma att uppgå till drygt 44 miljarder kr. Trots att ytterligare utgifter tillkommit i huvudsak för insatser inom industri- och sysselsättningspolitiken är budgetunder­skottet under kalenderåret 1979 av ungefär samma storleksordning som jag redovisade i årets finansplan. Detta beror främst på att utbetalningarna av tidigare beslutade anslag skett i en långsammare takt än tidigare planera­des. Jag återkommer i det reviderade budgetförslaget till en närmare redo­visning av statens utgifter och inkomster.

Kommunerna

Den kommunala volymutvecklingen har under de senaste åren varit föremål för överläggningar mellan regeringen och de båda kommunförbun­den. 1 den under 1977 träffade överenskommelsen, som avsåg utveckling­en 1978 var parterna eniga om att en uppbromsning av den kommunala konsumtionsökningen måste ske. Kommunförbunden ställde sig bakom kraven på en mycket restriktiv prövning av alla utgifter i kommunernas och landstingskommunernas budgetarbete inför 1978 och en översyn av de kommunala flerårsplanerna. 1 juni 1978 träffade regeringen en ny överens­kommelse med kommunförbunden. För första gången enades parterna därvid om en preciserad riktpunkt för den kommunala konsumtionens volymökning, nämligen 3 % per år under 1979 och 1980.

Det finns nu anledning att följa upp efterlevnaden av dessa båda öve­renskommelser. Under 1977 ökade den kommunala konsumtionen enligt nationalräkenskaperna med drygt 3,5% i volym. Som framgår av den reviderade nationalbudgeten 1979 beräknas motsvarande tal för 1978 upp­gå till drygt 5%. Bedömningen för 1979 visar en kommunal konsumtions­ökning om ca 4%. Landstingskommunerna beräknas därvid ha en något snabbare utbyggnadstakt än kommunerna under dessa år. Det kan noteras att bedömningen för 1979 ligger något i underkant jämfört med kommun­förbundens egna bedömningar för innevarande år. För både 1978 och 1979 är den kommunala konsumtionsutvecklingen snabbare än vad jag förutsåg i årets finansplan.

I den kommunala konsumtionen ingår också de insatser i form av bered­skapsarbeten som sker i kommuner och landstingskommuner för att mot­verka främst ungdomsarbetslösheten. Antalet beredskapsarbeten ökade

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

22

kraftigt under loppet av 1978. Ca en procentenhet av den kommunala konsumtionsökningen detta år kan hänföras till ökningen av antalet bered­skapsarbeten. Under 1979 bör insatserna i form av beredskapsarbeten successivt kunna minska. Antalet beredskapsarbeten kan dock genom­snittligt beräknas ligga på samma nivå 1979 som 1978 och påverkar därför inte siffermässigt den kommunala volymökningen 1979.

För att få en bedömning av den långsiktiga, mer permanenta utbyggna­den av verksamheten i kommuner och landstingskommuner bör konsum­tionsutvecklingen beräknas exklusive effekterna av förändringar i antalet beredskapsarbeten. En sådan beräkning ger vid handen att den kommuna­la verksamheten har ökat ca 4% per år 1976-1979. Den uppbromsning av ökningstakten som regeringen och kommunförbunden har varit ense om har uppenbarligen inte fått något genomslag i kommunernas och lands­tingskommunernas budgetarbete. Jag har senast i propositionen om den kommunala ekonomin tidigare i år betonat att jag i och för sig har förståel­se för att anpassningen av den kommunala verksamheten till en lägre expansionstakt tar viss tid och måste ske successivt. Enligt nu föreliggan­de bedömningar tycks emellertid någon anpassning till en dämpad volym­expansion överhuvudtaget inte ha skett 1978 och 1979.

Jag har i propositionen om den kommunala ekonomin förordat en vida­reutveckling av de överläggningar mellan stat och kommun som har ägt rum under senare år. För att detta skall te sig meningsfullt är det dock nödvändigt att överenskommelserna också får genomslag i kommunernas och landstingskommunernas faktiska handlande. Det är således mycket angeläget att budgetarbetet i kommimer och landstingskommuner inför 1980 ges en sådan inriktning att överenskommelsens riktlinjer för volym­utvecklingen detta år infrias. Även mot bakgrund av ett mer långsiktigt samhällsekonomiskt perspektiv är en dämpning av den offentliga konsum­tionens volymtillväxt ofrånkomlig, till vilket jag senare återkommer.

Jag övergår nu till att diskutera den finansiella situationen i kommuner och landstingskommuner. Från 1977 till 1978 förbättrades den kommunala sektorns finansiella sparande med ca 6 miljarder kr. Av det totala över­skottet i finansiellt sparande 1978 på ca 3,5 miljarder kr. faller merparten på landstingskommunerna. 1 överenskommelsen mellan regeringen och kommunförbunden avseende 1978 var parterna ense om att de kommunala utdebiteringshöjningar som kunde bli nödvändiga borde begränsas så långt som möjligt. Trots detta höjdes det kommunala skatteuttaget 1978 med totalt 1,86 kr/skr, vilket är den största höjningen sedan 1952. Detta förkla­rar att den kommunala ekonomin, trots den mycket snabba konsumtions­ökningen detta år. kunde konsolideras kraftigt.

Det kan antas att den omotiverat stora kommunalskattehöjningen 1978 också skapade ett finansiellt överutrymme i många kommuner och lands­tingskommuner 1979. Trots en begränsad höjning av medelutdebiteringen, totalt 31 öre/skr, är det möjligt att öka den kommunala konsumtionen långt

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

23

utöver den överenskomna riktpunkten för volymtillväxten. 1 den revidera­de nationalbudgeten beräknas den kommunala sektorn få ett positivt finan­siellt sparande om ca 1,9 miljarder kr. 1979.

Vid en bedömning av kommunernas finansiella situation måste hänsyn tas till de förslag om kraftigt ökade överföringar till den kommunala sek­torn fr. o.m. 1980 söm jag har lagt fram för riksdagen tidigare i år. I propositionen föresläs framför allt en omfattande reformering av skatteut­jämningssystemet. Reformen bör genomföras i två steg. Det första steget innebär ökade bidrag med drygt 1,4 miljarder kr. 1980.

Jag har nyss betonat att det är mycket angeläget att den kommunala konsumtionens volymutveckling begränsas till 3% 1980. Under förutsätt­ning att detta sker och att pris- och löneutvecklingen blir fortsatt lugn kan den kommunala sektorns inkomster och utgifter beräknas bli i stort sett lika stora 1980, även om den kommunala medelutdebiteringen hålls oför­ändrad jämfört med innevarande år.

De kommuner och landstingskommuner som får kraftigt förstärkta in­komster genom förslagen i den kommunalekonomiska propositionen bör inrikta sig på att sänka skattesatsen. Med tanke på de stora överskott från 1978 som ett stort antal landstingskommuner får ta upp i budgeten för 1980 bör i första hand ett flertal landsting ha möjlighet att genomföra skatte­sänkningar. Även ett antal kommuner bör emellertid få en gynnsam finan­siell situation 1980.

Finansiellt sparande och finanspolitiska effekter

Ett viktigt underlag bl, a. för kreditpolitikens uppläggning är en analys av utvecklingen av det finansiella sparandet i olika sektorer och i hela ekonomin. Defintionsmässigt överensstämmer den totala sparkvoten i ekonomin med underskottet i bytesbalansen. Detta förbättrades kraftigt mellan 1977 och 1978. Under 1979 kan - som jag tidigare berört - en viss försämring av bytesbalansen förutses. Det totala finansiella sparandet och dess fördelning på olika sektorer framgår av tabell 6.

Som framgår av tabell 5 visar den konsoliderade offentliga sektorn en försämring av sin sparandebalans. Efter ett läge med finansiell balans 1977 beräknas den offentliga sektorn uppvisa ett underskott på ca 15 miljarder

Tabell 5    Finansiellt sparande i den ofTentliga sektorn 19771979

Miljarder kr.

1977

1978

1979

Staten

-12

-25

-33

Socialförsäkringssektorn

-1-15

-1-15

+ 16

Summa

-1- 3

-10

-17

Kommuner

- 3

+ 4

+ 2

Totalt

0

- 6

-15

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

24

kr. 1979. Detta är samma nivå som redovisades i årets finansplan. Det finansiella sparandeunderskottet motsvarar drygt 4,5 % av BNP. I interna­tionell jämförelse är detta inte ett exceptionellt hög siffra.

Försämringen i den offentliga sektorns finansiella sparande är nästan helt att hänföra till den statliga budgeten. Sparöverskotten i socialförsäk­ringssektorn har inte som tidigare räckt till att uppväga försämringen i statens finansiella sparande. Kommunernas finansiella sparande väntas förbli positivt också under 1979 även om det innebär en nedgång jämfört med den mycket höga nivån 1978.

Hushållssparandets andel av de disponibla inkomsterna väntas sjunka något från 1978 till 1979. Beloppsmässigt sker dock en viss sparandeök­ning. För bostadssektorns del förutses det finansiella sparandeunderskot­tet öka ytteriigare från 1978 till 1979. För företagen beräknas utvecklingen under 1979 medföra en kraftig förbättring av den finansiella situationen från bottenläget 1977.

Ett sparandeunderskott för 1979 inom den offentliga sektorn av den storlek som jag nyss angivit måste accepteras mot bakgrund av att det reala resursutnyttjandet fortfarande är på en låg nivå i ekonomin. Sparan­deunderskottet i den offentliga sektorn har sin motsvarighet i det ökade finansiella sparandet i hushålls- och företagssektorn. Särskilt vill jag beto­na att hushållssparandet trendmässigt stigit under den senaste tioårsperio­den och nu ligger på en historiskt sett hög nivå. Det finns underliggande långsiktigt verkande faktorer som positivt påverkat hushållssparandet. Bl. a. har tillväxten i antalsmässiga kollektiva pensionsförsäkringar bidragit till att höja sparkvoten med ca 2 procentenheter under 1970-talet. Rege­ringen har också sökt genom olika sparstimulerande åtgärder aktivt stödja hushållssparandet. En hög sparkvot i hushållssektorn betyder en trend­mässig förändring i den finansiella sparbalansen för hela ekonomin. Ett högt hushållssparande ställer mindre krav på sparandet inom den offentliga sektorn. Utvecklingen av budgetunderskottet får till en del ses mot denna bakgrund.

De stora skillnaderna mellan sparandeöverskott och sparandeunderskott i olika sektorer ställer krav på kreditmarknadens funktionssätt. Det krävs en smidig anpassning av kreditpolitiken för att undvika att den likviditet-

Tabell 6    Finansiellt sparande 19771979 Miljarder kr.

1977

1978

1979

18

19

19

-7

-II

-13

24

-6

3

I

-6

-15

Hushåll Bostäder Näringsliv Offentlig sektor

Summa

-12

Anm. Siffrorna är avrundade till hela miljarder kr.

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

25

Tabell 7    Finanspolitiska effekter 19761979

Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser

1976

1977

1978

1979

Staten

1,1

2,2

3,4

1,8

varav direkt effekt

0,2

-0.2

0,3

0,2

Kommunerna

0,4

0,2

-1,0

IJ

varav direkt effekt

0,5

0,9

0,8

0,9

Socialförsäkringssektorn

-0,2

0,4

0,5

0,2

Totalt

1,3

2,8

2,9

3,1

sökning som budgetunderskottet ger upphov till får inflationistiska effek­ter. Jag återkommer senare till denna fråga.

Jag vill härutöver understryka att en långsiktig förbättring av vår bytes­balans kräver att det inhemska sparandet ökar. När investeringsaktiviteten i näringslivet ökar mera påtagligt kommer en fortsatt sparbrist inom den offentliga sektorn av nuvarande omfattning inte längre att vara acceptabel. Budgetpolitiken måste således successivt anpassas när ekonomin kommer närmare fullt kapacitetsutnyttjande.

Jag övergår nu till att kommentera nationalbudgetens beräkningar av den offentliga sektorns effekt på bruttonationalprodukten. Som framgår av tabell 7 beräknas den offentliga sektorn ha en stimulerande inverkan på ekonomin både 1978 och 1979. Under 1978 kan den expansiva effekten från staten till största delen hänföras till statens inkomstsida mot bakgrund av bl. a. skatteomläggningarna och borttagandet av den allmänna arbetsgivar­avgiften. Vidare drogs de statliga investeringarna upp relativt kraftigt 1978 och ligger 1979 kvar på en hög nivå. Därigenom har getts ett betydande stöd till sysselsättningen inom byggnadsanläggningsverksamheten. För statens del är den totala stimulanseffekten påtagligt mindre 1979, vilket är ett uttryck för den inriktning som budgetpolitiken har givits.

För den kommunala sektorns påverkan på samhällsekonomin förutses däremot en markerad omsvängning i expansiv riktning. Detta beror delvis på den stora kommunala skatteuttagshöjningen 1978 och delvis på syste­met för utbetalning av kommunalskattemedel. Detta fick en påtagligt åter­hållande effekt på hushållens efterfrågan. För 1979 är de kommunala skattehöjningarna väsentligt lägre (0,31 kr.). Det betyder att kommunerna får en mer expansiv inverkan på ekonomin 1979.

3.3 Kreditpolitiken

Kreditmarknadsläget kännetecknades såväl under 1978 som under inled­ning av 1979 av en ökning av bankernas och allmänhetens likviditet. Denna ökning hade sin grund i statens budgetunderskott. Som framhölls i finans­planen skulle likviditetsökningen inom banksystemet ha kunnat leda till en betydande ökning av bankernas utlåning, vilket i så fall skulle lett till en

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

26

ytterligare påspädning av likviditeten i ekonomin. För att motverka en sådan utveckling höjde riksbanken likviditetskvoten flera gånger under

1978.  Till följd av den fortsatta likviditetsökningen under inledningen av

1979,  genomförde riksbanken med verkan fr. o.m. mars en ytterligare

anpassning av likviditetskraven.

Kreditpolitiken inriktades under 1978 på att säkerställa näringslivets och särskilt då industrins behov av rörelsekrediter. Företagens kreditefterfrå­gan förblev emellertid svag. Orsakerna till detta var främst att lagerav­vecklingen frigjorde likvida medel, samtidigt som de fasta investeringarna drogs ner och vinstnivån upphörde alt sjunka. Under inledningen av 1979 var företagens kreditefterfrågan fortsatt svag. Många företag återbetalar skulder för att stärka sin soliditet. I takt medatt företagens fasta investe­ringar nu ökar torde kreditefterfrågan åter börja stiga. Tendenser i den riktningen kan dock till en de motverkas av att många företag fortsätter att avveckla sina lager, samtidigt som vinstsituationen förbättras.

Företagens svaga kreditefterfrågan under 1978 fick till följd att bankerna kunde öka sina krediter till hushållen. Därigenom fick den privata konsum­tionen en viss stimulans. Även under inledningen av 1979 torde hushållens kreditefterfrågan ha tillgodosetts i relativt stor utsträckning. Bostadssek­torns finansiering löpte under inledningen av 1979 lika friktionsfritt som under 1978.

Under 1978 förbättrades bytesbalansen kraftigt. Därigenom blev det möjligt att gradvis sänka diskontot och övergå till en något lättare kreditpo­litik. Denna politik medförde tillsammans med den växande likviditeten inom företagen att den privata sektorns medel- och långfristiga nettoupp­låning utomlands blev väsentligt mindre än 1977. De kortfristiga handels­krediterna torde under 1978 ha lett till ett visst valutautflöde. Några indika­tioner på att dessa tendenser skulle ha förändrats under inledningen av 1979 föreligger inte. Även det med betalningsbalansutvecklingen samman­hängande behovet av statlig utlandsupplåning blev avsevärt lägre 1978 än 1977. Upplåningen minskade från ca 9 miljarder kr. till drygt 2 miljarder kr. Valutareserven ökade efter att hänsyn tagits till kursförändringen med 1,7 miljarder kr.

Den reala likviditeten i ekonomin sjönk under 1977 mycket kraftigt. Den likviditetsökning som skedde under loppet av 1978 innebar därför endast ett närmande till en mer normal likviditetssituation i företagssektorn. På grund av säsongmönstret i statens inkomster och utgifter tenderar likvidi­tetsutvecklingen i ekonomin bli mindre expansiv under den första än under den andra hälften av kalenderåret. Ökningen av den reala likviditeten i ekonomin bör mot bakgrund av detta och mot bakgrund av den snabba tillväxt som nu sker i ekonomin, kunna bli relativt begränsad under första halvåret i år.

Kommunernas starkt förbättrade finansiella ställning har varit en viktig bidragande faktor bakom likviditetsökningen i ekonomin. Under 1978 steg

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

27

kommunernas inlåning i bankerna med inte mindre än 6 miljarder kr. eller med 72%. Detta betyder att utrymmet på kreditmarknaden för kommuner­na måste hållas inom mycket snäva gränser vilket ökar utrymmet för staten.

Kreditpolitiken bör under 1979 liksom tidigare inriktas på att underlätta företagens investeringar. I takt med att företagens kreditefterfrågan stiger bör hushållens kreditmöjligheter begränsas. Som framhölls i finansplanen finns det anledning att räkna med en klar uppgång i den privata konsum­tionen under 1979, varför någon extra stimulans i form av ökad nettoutlå­ning till hushållen inte är nödvändig. Totalt räknar riksbanken med en ökning av utlåningen till allmänheten av ungefär samma omfattning som under 1978.

Under andra halvåret i år och imder 1980 kommer statsbudgeten att lämna ett mycket expansivt bidrag till likviditetsutvecklingen i ekonomin. Om effekterna av detta inte aktivt motverkas skulle inflationistiska ten­denser kunna uppkomma under 1980, särskilt som ekonomin då åter kan förutses ha närmat sig ett högt kapacitetsutnyttjande.

Mot denna bakgrund är det angeläget att statsskuldspolitiken inriktas på att i ökad utsträckning finansiera det statliga budgetunderskottet utanför banksystemet. Möjligheterna till statsupplåning utanför bankerna har för­bättrats genom att räntedifferensen mellan långa statsobligationer och diskontot under 1978 vidgades till 3,25%.

Det finns en risk för att stora budgetunderskott som man söker finansi­era helt på kapitalmarknaden genom mycket höga räntenivåer leder till att önskvärd investeringsverksamhet trängs undan. Jag vill dock understryka att det varit angeläget för att få en väl fungerande kapitalmarknad att efter flera år av negativ realränta på obligationslån uppnå en positiv realränta på 3 å 4%. Detta underlättar för t. ex. AP-fonden och andra pensionsfonder att värdesäkra sina pensioner och upprätthålla ett högt sparande. Den hittillsvarande höjningen av realräntan på långa län ska)) därför endast ses som ett återställande av en långsiktigt mer normal realräntenivå. Självfallet ökar dock en positiv real låneränta företagens avkastningskrav på totalt arbetande kapital.

De stigande vinsterna och den begränsade investeringsuppgången under

1979

i näringslivet innebär att det sker en inte obetydlig likviditetsökning som sannolikt kommer att tas i bruk för väsentligt högre investeringar och ökat behov av omsättningskapital under kommande år. För att undvika en alltför kraftig uppbyggnad av likviditet i företagssektorn under 1979 och

1980

är det emellertid önskvärt att nu i viss utsträckning söka binda den överlikviditet som kan finnas i många företag utan att därför nämnvärt hämma investeringsverksamheten. Jag har därför funnit det lämpligt att komplettera de normala formerna för statens upplåning med ett upplå­ningssystem där denna negativa effekt så långt möjligt begränsas.

Jag föreslår att ett system nu införs för att suga upp likviditet hos

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

28

företagen genom insättningar på särskilt konto i riksbanken. Systemet skall vara öppet för företag som har rätt att göra avsättningar till investe­ringsfonder, dock ej banker och andra kreditmarknadsinstitut. För att fondavsättningar skall vara avdragsgilla vid inkomsttaxeringen krävs för aktiebolag att 46 % av det avsatta beloppet betalas in på ett räntelöst konto i riksbanken. Enligt förslaget skall företagen kunna öppna ett särskilt sidoordnat konto (konto för likviditetsutjämning) på vilket de kan betala in likvida medel med rätt till särskild ränteförmån på belopp som motsvarar två gånger summan av investeringsfondavsättningama 1979 och 1980. På dessa konton erhåller företagen ränta som är anpassad till vad som betalas vid insättning av större belopp i bank. Det ankommer på riksbanksfullmäk­tige att fatta närmare beslut om räntesättningen på dessa konton. På medel som finns innestående på kontona och som inte överstiger den angivna nivån erhåller företagen dessutom en skattefri åriig bonusränta på 2%. Insättningarna på konton måste ske före utgången av 1979. Medel kan tas ut i förväg efter viss uppsägningstid som riksbanksfullmäktige fastställer. Den skattefria bonusen beräknas för den lid beloppen faktiskt slår inne dock längst till utgången av mars 1981.

De årliga avsättningarna till investeringsfonder har under senare år uppgått till drygt 2 miljarder kr. Om man utgår från att avsättningarna under 1979 och 1980 kommer att uppgå till ungefär samma belopp skulle den högsta gränsen för inbetalningar av likvida medel som ger rätt till bonusränta uppgå till ca 8 miljarder kr. Självfallet kommer dock inte alla företag vilja eller kunna utnyttja systemet varför insättningar som ger rätt till bonusränta torde stanna vid ett lägre belopp. Systemet föreslås träda i kraft den 1 juli 1979. Lagtexten och specialmotivering till denna har jag tagit in i en särskild handling som torde fogas protokollet i detta ärende (bilaga 1.3). Jag får hänvisa till denna bilaga. Ett liknande system med skattefri ränta för indragning av företagens likviditet användes 1960 och förlängdes sedan att gälla även 1961.

Genom att koppla systemet till investeringsfondsavsättningarna begrän­sas den negativa effekten på investeringar som en alltför hög avkastning på finansiella placeringar annars skulle kunna medföra. Fondavsättningen sker i syfte att användas för investeringar. Om investeringsfonderna är frisläppta, vilket är fallet under 1979 så bör inte någon uppskovseffekt uppstå. Under hösten 1979 måste beslut fattas om eventuell föriängning av frisläppet av investeringsfonderna för 1980. Detta beslut måste fattas mot bakgrund av den bedömning som då görs av den allmänna utvecklingen i ekonomin. Om det bedöms önskvärt med fortsatt stimulans till investering­ar kan fondfrisläppei förlängas. Likviditetsindragningen får därvid ingen återhållande effekt på investeringsvolymen.

Skulle det finnas behov att begränsa likviditeten i ekonomin även 1981 kan naturligtvis beslut fattas 1980 att förlänga systemet. Någon upplrapp-ning av förmånerna i ett sådant läge bedömer jag inte som nödvändig.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

29

Huvudsyftet är att dra in likviditet och för detta krävs en avkastning som ligger något över vad som kan erhållas på annat håll.

Den statliga upplåningen som sker via det här föreslagna likviditetsin-dragningssystemet minskar i motsvarande grad statens övriga upplåning. Nettokostnaden för staten blir den eventuella skillnad i räntekostnaderna, inkl. skatteeftergiften, som kan komma att föreligga mellan de olika upp­låningsformerna. Frågan om anslag för betalning av bonusräntan får tas upp i samband med förslaget till statsbudget för budgetåret 1980/81.

Ökade ansträngningar bör också göras för att låna upp pengar direkt hos hushållen genom försäljning av premie- och sparobligationer. Nettoemis­sionerna av premielån uppgick 1978 till ca 2 miljarder kr. och torde 1979 kunna höjas till åtminstone 3 miljarder kr. Därtill bedömer jag det möjligt att öka emissionen av sparobligationslån under loppet av 1979. Den samla­de upplåningen i dessa former bör under 1979 kunna stiga till inemot 5 ä 6 miljarder kr.

Det är svårt att närmare ange hur stora belopp som det föreslagna systemet för likviditetsindragning kan dra in till riksbanken. Riksbanken kan i viss utsträckning styra omfattningen härav genom den i övrigt förda kreditpolitiken. Den samlade inlåningen från allmänheten kan uppskatt­ningsvis bli av storleksordningen 7- 10 miljarder kr.

Genom att bytesbalansunderskottet under 1979 beräknas bli ett par miljarder kr. högre 1979 än 1978 måste utlandsupplåningen öka. Bruttobe­hovet av utlandsupplåningen bestäms dock inte bara av bytesbalansun­derskottets storlek utan också av kravet på amorteringar eller inlösen av gamla lån och av den kapitalexport som sker framför allt i form av exportkreditgivning och nettot av de kapitalflöden som de utländska och svenska direktinvesteringarna ger upphov till. Staten avser att svara för en ökad andel av det totala upplåningsbehovet. Vid nu föreliggande prognoser beräknar jag att statens upplåning kommer att uppgå till 5 å 6 miljarder kr. Den privata sektorns upplåning i utlandet kan samtidigt beräknas bli något lägre än 1978. Vissa åtgärder har bl. a. vidtagits för att möjliggöra för företagen att tidigarelägga återbetalningarna av de stora utlandslån som togs upp 1974 och 1975. Genom att staten tar på sig en ökad andel av utlandsupplåningen begränsas likviditetsökningen i ekonomin.

Statliga företag och institutioner svarar för en inte obetydlig andel av den privata sektorns utrikes upplåning ofta med statsgaranti. De privata företagens upplåning avser också ofta en omfinansiering av tidigare lån vilket det inte finns utrymme att klara på den svenska kapitalmarknaden. Den privata upplåningen blir därför sannolikt relativt betydande utan att några speciella åtgärder vidtas.

1 nedanstående tabell anges hur staten finansierade sitt budgetunder­skott under 1978 och en mycket grov kalkyl över hur det beräknade underskottet på 44 miljarder kr. kan komma att finansieras under 1979. Den stigande realräntan har ökat placeringskapaciteten hos kapitalinstitu-

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

30

Tabell 8    Finansiering av budgetunderskotten 1978 och 1979

Nettobelopp. Miljarder kr.

1978

1979'

5,0

5

14,9

13-

-17

8,0

10

3,3

7-

-10

31,2

38-

-39

2.0

5-

-6

33,2

44

Riksbanken

Banker

Kapitalmarknadsinstitiit

Allmänheten

Summa Sverige

Utlandet

Totalt

(Statens utgiftsöverskott)

' Delta är en mycket grov kalkyl som kan komma att revideras successivt under

1979. Upplåningen i bankerna är en residualpost.

2 Här ingår den likviditetsindragning till riksbanken som redovisas i texten.

ten. Statens upplåning i riksbanken svarar i huvudsak mot ökningen i utelöpande sedelmängd. Denna utgör en mycket liten del av den totala penningmängden som inkluderar nästan all inlåning i bankerna. Återsto­den, efter avräkning av den något högre upplåningen i utlandet, måste finansieras i bankerna.

Även med den uppläggning av statskuldpolitiken som ovan redovisats kommer en stor del av budgetunderskottet att få finansieras i bankerna, vilket höjer likviditeten i banksystemet och ger ett stort tillskott till allmän­hetens likviditet. För att motverka att den ökade likviditeten i bankerna läggs till grund för en alltför kraftig ökning av krediterna måste likviditets­kraven även i fortsättningen successivt höjas. Genom ansträngningarna att öka statsupplåningen utanför banksystemet och särskilt genom de spe­ciella likviditetsindragande åtgärderna bör dock den totala tillväxten av penningmängden bli lägre än under 1978. Samtidigt som jag finner det önskvärt att successivt bromsa upp penningmängdstillväxten, vill jag sam­tidigt varna för de alltför enkla tolkningar om sambandet mellan denna och inflationstakten som ibland görs. Effekterna av en för hög likviditet går i huvudsak via dess påverkan på den reala efterfrågan i ekonomin. Infla­tionsrisken av ett för högt efterfrågetryck i ekonomin får mötas med en restriktivare ekonomisk politik.

3.4 Sysselsättningspolitiken

Ett av den ekonomiska politikens absolut viktigaste mål är att upprätt­hålla en hög och jämn sysselsättning. För att förverkliga detta har det varit nödvändigt att kraftigt bygga ut de arbetsmarknadspolitiska insatserna under 1977 och 1978 under den omställningsperiod som näringslivet ge­nomgått. Den svenska ekonomin är nu inne i en uppåtgående fas. Produk­tionen ökar relativt snabbt. Antalet lediga jobb inom näringslivet ökar samtidigt som arbetskraftsefterfrågan från den offentliga tjänstesektorn.

Prop. 1978/79:150   Bilagal

31

särskilt kommunerna, ligger kvar på en fortsatt hög nivå. Totalt sett fanns i slutet av mars 1979 ca 60000 kvarstående lediga platser.

Antalet arbetslösa personer uppgick i mars i år enligt arbetskraftsunder­sökningarna till 88000 personer, 2,1% av arbetskraften. Av dessa var 23 000 under 25 år. Under början av 1979 sysselsattes i genomsnitt ca 170000 personer i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Av dessa var ca 70000 i arbetsmarknadsutbildning, 60000 var sysselsatta i bered­skapsarbeten och ca 30000 i skyddad - eller halvskyddad sysselsättning.

Ungdomarnas och de arbetshandikappades svårigheter utgör ett av ar­betsmarknadspolitikens svåraste problem. Insatserna på senare år har i stor utsträckning inriktats på ungdomar och andra nytillträdande på arbets­marknaden. Av dem som var sysselsatta i beredskapsarbete i februari i är var närmare 70 % under 25 år. Åtgärderna för de handikappade har byggts ut. Bildandet av Stiftelsen Samhällsföretag AB och omorganisationen av den skyddade verksamheten kommer liksom de nyligen beslutade förstärk­ningarna av åtgärder för att ge handikappade arbete på sikt att innebära att fler människor med olika former av handikapp kan beredas sysselsättning.

Den totala produktionen förutses öka med 4,5%. mätt från produktions­sidan. Industriproduktionen väntas öka med ca 7%. Denna snabba pro­duktionsökning, som började redan under 1978 kan frigöra en del av den produktivitetsreserv som byggts upp under lågkonjunkturen bl. a. med hjälp av utbildning i företagen genom den s. k. 25-kronan m. m.

Den totala sysselsättningen ökade med ca 16000 personer mellan 1977 och 1978. Ökningen låg på den offentliga sektorn och en ökning av antalet sysselsatta i olika former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Även med den relativt snabba produktivitetstillväxten under 1979 väntas produk­tionsökningen medföra en ökad arbetskraftsefterfrågan. Under loppet av året förutses sysselsättningen öka mycket kraftigt. Sysselsättningen inom industrin minskade under hela 1978. För 1979 förutses en ökning på ca 25000 personer, därmed skulle den avtappning av sysselsatta inom indu­strin som pågått oavbrutet under drygt tre år vara bruten. Detta bekräftas också i konjunklurbarometern för mars 1979 där företagen nu för första gången på länge räknar med sysselsättningsökningar under det framförlig­gande halvåret. För de privata tjänstesektorerna som omfattar bl. a. hela varuhandeln, bank- och försäkringsväsende, fastighetsförvaltning och öv­riga serviceyrken förutses en ökning på ca 15000 personer. Sysselsätt­ningsexpansionen väntas fortsätta inom den offentliga tjänstesektorn. För kommunernas del förutses en ökning på 35 000 å 40000 personer mellan 1978 och 1979 och för statens del en ökning på ca 7000. Ställer man efterfrägekalkylen på en ökning av arbetskraften på totalt ca 60000 perso­ner mot en beräknad ökning av arbetskraftsutbudet på ca 45000 personer kan man således förvänta sig ett klart förbättrat sysselsättningsläge under 1979.

Byggarbetsmarknaden uppvisar en splittrad bild. Många regioner kan

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

32

bedömas få en hävdad eller t.o.m. överhettad arbetsmarknad medan bristen på arbetstillfällen inom byggsektorn i vissa andra regioner kan bedömas bli mycket besvärande även under nästa höst och vinter. Det kommer därför sannolikt att behövas speciella stimulansåtgärder även nästa vinter.

När arbetskraftsefterfrågan ökar är det en angelägen uppgift för arbets­marknadspolitiken att slussa över de personer som nu befinner sig i arbets­marknadsutbildning och i beredskapsarbeten till den reguljära arbetsmark­naden. Antalet personer som berörs av dessa åtgärder bör som en följd av den stigande efterfrågan på arbetskraft däiför kunna bli avsevärt lägre. För ungdomar och andra nytillträdande kommer emellertid omfattande åtgär­der inom arbetsmarknadspolitiken att bli erforderliga även fortsättnings­vis. För ungdomar i gymnasieåldern eller som eljest kan bedömas ha bristfällig utbildning bör i första hand utbildningsmöjligheter ställas till förfogande inom det reguljära utbildningsväsendet.

Större ansträngningar måste också göras för att underlätta en inomre-gional och yrkesmässig rörlighet på arbetsmarknaden. Genom bl. a. för­stärkta arbetsförmedlingsinsatser måste konjunkturuppgångens möjlighe­ter att genomföra en nödvändig omstrukturering utnyttjas. Den under senare år mycket omfattande arbetsmarknadsutbildningen har lämnat ett värdefullt bidrag för denna nödvändiga omställning. På liknande sätt har praktik- och beredskapsarbeten givit många ungdomar nya insikter och erfarenheter av arbetsmarknaden. Detta underlättar arbetet med att passa ihop tillgång och efterfrågan på arbetskraft. Detta innebär att såväl nytill­trädande som redan etablerade på arbetsmarknaden kan söka sig till de expansiva näringarna och därmed få tryggare jobb för framtiden. På längre sikt är ett expansivt och rikt differentierat näringsliv en nödvändig förut­sättning för att arbete skall kunna erbjudas inom de regioner som i dag brottas med svåra sysselsättningsproblem.

3.5 Industripolitiken

Regeringen lade i mars 1979 fram en industripolitisk proposition med förslag till riktlinjer för den framtida industripolitiken och till åtgärder för att främja industriell tillväxt (prop. 1978/79: 123). 1 propositionen framhålls att det är av väsentlig betydelse för svensk ekonomi alt under åren fram­över få till stånd en industriell tillväxt. Grunden härför bör enligt regering­ens bedömning vara en väl avvägd ekonomisk politik, som underlättar industrins utveckling. Samtidigt bedöms den nödvändiga industriella till­växten inte kunna komma till stånd utan strukturförändringar i industrin. En central uppgift för staten är därvid att se till att dessa strukturföränd­ringar sker i socialt acceptabla former.

Som ett viktigt komplement till den allmänna ekonomiska politiken behövs en aktiv industripolitik, som inrymmer offensiva åtgärder. Enligt

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

33

de föreslagna riktlinjerna måste dessa vara förhållandevis generella, efter­som metoder saknas för att finna de företag och projekt till vilka de bör riktas. En offensiv industripolitik måste ta sikte på att skapa goda förut­sättningar för att många idéer skall få möjlighet att bli prövade på markna­den.

Industripolitiken kan emellertid inte arbeta med endast generella medel. En framgångsrik näringspolitik förutsätter en kombination av generella och selektiva åtgärder. De senare krävs därför att problemen inte är jämnt fördelade mellan olika branscher och landsändar. Riktade åtgärder sätts ibland in för att i enskilda företag eller branscher överbrygga en tillfällig nedgång eller åstadkomma en successiv krympning. Enligt regeringens synsätt är det av största vikt att en ekonomisli politik förs som begränsar behovet av riktade insatser, samtidigt som man dock får räkna med att vissa sådana insatser kommer att behövas även i framtiden.

I propositionen föreslås att de offensiva och utvecklingsstimulerande delarna av industripolitiken byggs ut. Bl. a. föreslås att 300 milj. kr. anvisas för att främja långsiktigt lönsamma men riskbetonade investeringar inom industrin för utveckling av nya produkter, processer eller system. En särskild stiftelse avses administrera dessa medel. 1 propositionen föreslås också att 47 milj. kr. anvisas för att främja exportsamarbete vid systemle­veranser till stora industri- och anläggningsprojekt. De regionala utveck­lingsfonderna föreslås bli tillförda ytterligare 300 milj. kr. för kreditgivning för att främja de mindre och medelstora företagens utveckling.

Under de senaste årens svåra omställningsperiod har relativt omfattande riktade industripoliiiska insatser varit nödvändiga. Syftet med dessa åtgär­der har varit att underlätta omstrukturering och kapacitetsneddragning.

I vissa fall har också betydande hänsyn till arbetsmarknadsmässiga och regionala förhållanden tagits. Insatserna har huvudsakligen varit koncent­rerade till basindustrierna och varven.

Trots att en successiv förbättring av industrikonjunkturen ägt rum under 1978 och 1979 har vissa ytteriigare åtgärder varit nödvändiga under våren i år.

Den grundliga omstrukturering inom handelsstålindustrin som bildandet av SSAB Svenskt Stål AB innebar har följts upp genom en strukturplan inom bolaget. Ett genomförande av denna plan innebär en kapacitetsned­dragning. För att hindra sysselsättningsproblem i samband härmed har regeringen lagt fram förslag om lån till SSAB om 846 milj. kr. för tidigare-läggning av vissa investeringar samt lån om totalt 225 milj. kr. för rekon­struktionsändamål (prop. 1978/79: 126).

För att underlätta strukturomvandlingen inom specialstålindustrin och stålgjuteriindustrin har beslut tidigare fattats om statligt stöd i form av lån och garantier. Beslut om dessa medel fattas av den särskilt inrättade strukturdelegationen. Gränges AB och Uddeholms AB har för avsikt att bilda ett bolag för rostfritt stål genom samgående mellan Gränges Nyby AB 

3    Riksdagen 1978179. I saml. Nr 150. Bilaga I och 2

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

34

och sektorn för rostfritt stål inom Uddeholms AB. En ansökan om lån och lånegarantier från dessa medel föreligger för det nya bolagets räkning. Regeringen har föreslagit att en del - 250 milj. kr. - av det 1977 till Uddeholms AB beviljade villkorslånet får överföras till detta bolag (prop. 1978/79: 194).

Den långvariga lågkonjunkturen har medfört stora förluster för Luossa-vaara-Kiirunavaara AB (LKAB). För 1978 redovisades en förlust före bok­slutsdispositioner och skatter på ca 870 milj. kr. Riksdagen har på förslag av regeringen beslutat att staten skall medverka i en finansiell rekonstruk­tion av LKAB. Bolaget får därför ett tillskott på 700 milj. kr. för att täcka en del av 1978 års förlust och för att möta finansiella påfrestningar som kan uppstå under 1979. Riksdagen har vidare uttalat sig för att LKAB får möjlighet att under perioden 1979-1981 få ett statligt lån för rekonstruk­tionsändamål om högst 1 100 milj. kr.

Den negativa resultatutvecklingen under 1977 och 1978 har medfört soliditetsproblem och svåra finansiella påfrestningar för flera företag i skogsbranschen. För att likviditetsmässigt underlätta företagens situation beslöt riksdagen våren 1978 om särskilda lånegarantier för skogsindustrin om högst 900 milj. kr. för 1978. Riksdagen har därefter beslutat att lånega­rantier skall kunna utgå även under 1979. Under våren 1978 beslöt riksda­gen vidare om lån på 400 milj. kr. med villkorlig återbetalningsskyldighet till Norrlands Skogsägares Cellulosa AB.

Under senare delen av 1978 inträdde en förbättring av marknaden för skogsindustrins produkter och denna har fortgått även under innevarande år. Kapacitetsutnyttjandet inom branschen har ökat och prisutvecklingen har varit gynnsam för flera viktiga produktslag. Trots den lönsamhetsför­bättring som därmed kan förväntas inträda kommer de ekonomiska pro­blemen att kvarstå för vissa företag med svag konsolidering. För Södra Skogsägarna AB och Norrlands Skogsägares Cellulosa AB (Ncb) är situa­tionen sådan att en finansiell rekonstruktion av företagen bör ske. Rege­ringen har därför lagt fram förslag om att staten skall gå in som delägare i de båda nämnda företagen (prop. 1978/79: 207).

Varven är den bransch som krävt de största finansiella insatserna. Beslut har tidigare fattats om att storvarvens kapacitet skall reduceras med 20% till utgången av 1980. Regeringen har därför under våren 1979 lagt fram förslag om ökat stöd till beställare av fartyg hos svenska varv i form av garantier till ett sammanlagt belopp av 940 milj. kr. och lån med 160 milj. kr. (prop. 1978/79:211).

På grund av varvskrisen har den finansiella ställningen för landets enda privatägda storvarv - Kockums Varv (Shipyard) AB, ingående i Kockumskoncernen - försämrats markant under de senaste åren. Då det under 1978 stod klart att koncernen inte längre hade förmåga att bemästra sina ekonomiska problem upptog Kockums på hösten förhandlingar med staten i syfte att till staten övertala varv och andra verksamheter inom

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

35

koncernen. Avtal har träffats mellan staten och Kockums om överlåtelser av bl. a. varvet till staten. Förslag om godkännande av avtalet och anvi­sande av erforderliga medel - ca 2 300 milj. kr. - har lagts fram för riksdagen (prop. 1978/79: 124).

De statliga insatserna för tekoindustrin föreslås fortsätta och även för­stärkas enligt det förslag till övergripande plan för budgetåren 1979/80-1981/82 som regeringen har lagt fram. 1 planen anges vissa nivåer för den produktion av olika tekovaror som behövs av försörjningsberedskapsskäl. De industripolitiska åtgärderna föreslås föriängda under treårsperioden med förstärkta exportfrämjande åtgärder. Vidare föreslås förlängning av det tillfälliga stödet till äldre arbetskraft inom tekoindustrin samt försörj­ningsberedskapspolitiska åtgärder.

Även vissa insatser inom verkstadsindustrin har varit nödvändiga. Stat­lig medverkan för att finansiellt rekonstruera Luxor Industri AB, Datasaab AB och Uddcomb Sweden AB har erfordrats.

Betydande industripolitiska insatser har varit nödvändiga under de se­naste åren för att rädda långsiktigt värdefull industrikapacitet och klara nödvändig omställning utan omfattande sociala skadeverkningar. Sam­manlagt har sedan 1976 beslut fattats om lån och bidrag pä ca 25 miljarder kr. Med den allmänna förbättring som nu sker i svensk ekonomi och med den stigande aktivitetsnivån i svenskt näringsliv och förbättrad vinstnivå bör anspråken på statliga stödinsatser successivt kunna begränsas.

4   Den ekonomiska utvecklingen 1979

Den svenska ekonomin är starkt beroende av vad som händer i vår omvärld. Under 1979 sker en märkbar konjunkturuppgång i Västeuropa medan åstramningspolitiken i Förenta staterna börjar få en dämpande effekt under senare delen av året. Den ökade aktiviteten i Västeuropa är av särskilt intresse för Sverige eftersom drygt 2/3 av vår export går dit. Den ökade importefterfrågan i de nordiska länderna är inte minst viktig i sam­manhanget. Betydelsen härav illustreras av att medan väridshandeln totalt sett väntas öka med 5 ä 6 % i volym kan en ökning av marknaden inom OECD-området för våra bearbetade produkter om 7 % förutses. I vad mån ytterligare exportökningar kan påräknas är beroende av om vi kan fortsätta att erövra marknadsandelar även under 1979.

Enligt konjunkturinstitutets bedömning i den reviderade nationalbudge­ten är detta möjligt. Devalveringen gav företagen möjlighet att hålla lägre prisökningar än konkurrenterna och därmed återvinna föriorade mark­nadsandelar. De gynnsamma verkningarna på försäljningsvolymen av den­na prispolitik är skönjbara även 1979. Härtill kommer att en viss ytterligare relativ prissänkning i år förefaller trolig. Statistiken för de första månader­na stöder detta antagande. Jag finner därför ingen anledning avvika från

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

36

min bedömning i finansplanen i januari att exportvolymen kommer att öka med 8% (enligt de s.k. nationalräkenskapernas beräkningsmetod). Det innebär att den höga exporttillväxt som vi kunde konstatera i Qol håller i sig även i år. Tyngdpunkten förskjuts dock från råvaror mot mera bearbe­tade varor såsom verkstadsprodukter.

Den bedömning av den internationella utvecklingen som i dag kan göras tyder således på relativt goda förutsättningar för svensk industri och svensk export. Den totala tillväxten i OECD-området (BNP-ökningen) beräknas till 3,5% även i år. De osäkerhetsmoment som kan finnas ligger främst i den internationella prisutvecklingen. En fortsatt oro kring oljepri­serna skulle, förutom det direkta genomslaget på den inhemska prisbild­ningen, kunna leda till en betydligt mera restriktiv politik i de stora in­dustriländerna med negativa återverkningar på världshandeln.

1 finansplanen i januari angav jag en prisstegring på 5 ä 6% under året som trolig. Med hänsyn till vad vi i dag vet om den internationella inflatio­nen och kostnads- och efterfrågeutvecklingen här hemma finner jag att en prognos för prisutvecklingen om 6% fortfarande står sig. Det innebär att den prisgräns om 5% t. o. m. oktober som årets löneavtal stipulerar, kan hållas.

Jag har tidigare nämnt att en exportökning om 8 % i år är trolig. Detta är självfallet av största betydelse för industrins möjligheter att fortsätta den uppgång som inleddes i fjol. I år tillkommer den fulla effekten av den draghjälp från den inhemska efteifrågan som de under 1978 beslutade stimulansåtgärderna medverkat till. Efterfrågan här hemma beräknas öka med 5,3% i år vilket skall jämföras med -1,7% 1978.

Inte minst viktigt är att den produktionsdämpande effekten från de alltför stora lagren upphört och att efterfrågan nu tillgodoses från den löpande produktionen. Under 1979 ger efterfrågan för lager i stället upphov till en ökad produktion. Mot denna bakgrund beräknas industriproduk­tionen öka med ca 7% mellan 1978 och 1979.

Som jag tidigare påpekat kan en avsevärd produktionsökning ske utan att sysselsättningen omedelbart behöver öka. Den produktionsökning det här är fråga om är dock så betydande att den kommer att leda till nyanställ­ningar. En sysselsättningsökning på uppemot 25000 personer inom indust­rin under loppet av året förefaller trolig. Den s. k. konjunkturbarometern för mars tyder på att företagen räknar med att öka sin sysselsättning inom den närmaste tiden.

Den återvunna expansionen inom industrin leder till att planerna på nyinvesteringar nu aktualiseras. Enligt de senaste tillgängliga enkätunder­sökningarna skulle en investeringsökning på 5-10 % kunna vara att vänta. Konjunkturinstitutet räknar med en investeringsökning på 7%. Jag delar denna bedömning.

Även inom andra delar av näringslivet sker nu en uppgång. Byggnadsin­dustrin kan öka sin produktion med 4% även i år och för handel och

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

37

Tabell 9    Försörjningsbalans 19771979

Miljarder

Procentuell

volymföränd

ring.

kr. 1978,

1975 år priser

löpande

priser

1977

1978

1979

Tillgång

BNP

394,5

-2,4

2,8

5.1

Import

92,6

-4,8

-7,0

9,5

Summa tillgång

487,1

2,9

0,7

6,0

Efterfrågan

Bruttoinvestering

77,2

-2,8

-4,2

8,0

Näringsliv

32,8

-6,1

-16,7

12,0

därav: industri

13.0

-17,1

-18.2

6,9

Statliga myndigheter och

affärsverk

9,8

-5,4

9.7

2,8

Kommuner

15,3

8,5   .

-1.2

5,8

Bostäder

19,3

-2,5

18.3

5.0

Lagerinvestering

-6,7

(-3,2)'

(-1.3)'

(1.4)'

Privat konsumtion

206,8

-0,9

-0,9

2,8

OtTentlig konsumtion

115,2

2,7

3.9

3,1

Statlig

35.3

0,7

1.2

1,3

Kommunal

79,9

3.7

5,1

3,9

Tjänstenetto

Export

982

0,4

78

8,0

Summa efterfrågan

487,1

-2,9

0,7

6,0

' Lagerinvesteiingarnas förändring i  procent  av föregående års  bruttonational­produkt.

transportnäringar vänder utvecklingen i positiv riktning. Den ökning av den privata konsumtionen som kommer till stånd bidrar självfallet härtill i hög grad. Att åstadkomma en sådan expansion har varit ett av motiven bakom stimulansen till den privata konsumtionen. Den i förhållande till tidigare bedömningar något lägre realinkomst som nu förutses ger tillsam­mans med föreliggande försäljningssiffror för årets första månader ingen anledning revidera min bedömning från i januari att den privata konsum­tionen skulle öka med 2,8%. Detta innebär en obetydlig minskning av sparandets andel av hushållsinkomsten.

Däremot ökar den offentliga konsumtionen snabbare än tidigare progno­ser förutsatte, och enligt min mening alltför snabbt. Den kommunala konsumtionen tycks öka med ca 4% och har därmed inte anpassats till den

Tabell 10   BNP från produktions-och användningssidan 19771979

Procentuell volymförändring från föregående år

1977

1978

1979

BNP från produktionssidan därav: varuproduktion tjänsteproduktion

BNP från användningssidan

1,7

2.0

4,5

4,2

1,9

5,9

0,4

2,1

3,5

5,1

2,8

-2.4

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

38

nivå som överenskommelserna mellan regeringen och kommun- och lands­tingsförbunden förutsatte. Även de kommunala investeringarna ökar i rask takt. Enkätmaterialet tyder på en ökning om närmare 6% i år.

Bostadsbyggandet torde komma att ligga på 60000 lägenheter. Detta är en viss nedrevidering i jämförelse med finansplanen i januari. Den avgö­rande orsaken härtill är effekterna av den stränga vintern. Ombyggnads­verksamheten fortsätter dock att öka kraftigt. Den utgör numera 1/4 av de totala bostadsinvesteringarna och bidrar härmed till att bostadsinveste­ringarna bedöms öka med 5% 1979.

Totalt sett ökar investeringarna med ca 8%. Borträknas vissa föränd­ringar i beståndet inom handelsflottan blir ökningen drygt 5%. Det nya, och glädjande, i bilden är att näringslivets investeringar nu kommit igång. Detta gäller både industri och övrigt näringsliv. Härigenom finns det möj­ligheter att utvidga kapaciteten så att en balanserad tillväxt kan komma till stånd.

Den samlade produktionen, BNP, bör härvid komma att öka med drygt 5%, vilket är något lägre än motsvarande bedömning i finansplanen i januari. Konsekvenserna pä arbetsmarknanden blir dock snarast en något kraftigare efterfrågan på arbetskraft. För industrins del sker en ökning av sysselsättningen under loppet av året och även i den övriga delen av det privata näringslivet sker vissa sysselsättningsökningar. Kommunerna torde ha ett anställningsbehov om ca 40000 personer.

Totalt sett sjunker därmed arbetslösheten mellan 1978 och 1979 och speciellt stor är denna minskning från nivån vid ingången av året. Detta ger utrymme för en reducering av antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är viktigt att föra över människor från dessa sysselsättningar till den reguljära arbetsmarknaden.

Som jag tidigare nämnt vändes de tidigare underskotten i handelsbalan­sen till ordentliga överskott 1978. Under 1979 leder ökningen av aktiviteten här hemma naturligt nog till en ökad import. Konjunkturinstitutet räknar med en ökning om 10-11% i volym. Med hänsyn till att jag anser det troligt med en lägre tillväxt av den importkrävande privata konsumtionen och en fortsättning av den av företagen under 1978 förda försiktiga prispo­litiken finner jag det motiverat med en något lägre importtillväxt än institu­tet förutsett. En volymökning av importen om ca 9,5% medför att vunna marknadsandelar på hemmamarknaden kan försvaras.

Trots återgången på importsidan kan ett betydande handelsbalansöver­skott bibehållas, ca 4 3/4 miljarder kr. Underskotten i fråga om tjänster och transfereringar är emellertid betydande, ca 11 miljarder kr. Det innebär dock att försämringen bromsas upp jämfört med tidigare. Bl. a. förbättras sjöfartsintäkterna och räntebetalningarna expanderar inte heller så kraftigt till följd av den lägre utländska upplåningen under fjolåret. Bytesbalansun­derskottet har beräknats till 6,3 miljarder kr. eller 1,5% av BNP. Trots återhämtningen av den inhemska efterfrågan har således en avsevärd för-

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

39

Tabell 11   Bytesbalans för 19771979

Milj. kr., löpande priser

1977

1978

1979

prel            prognos

85 678

98 162

113 900

90 246

92 589

109 200

-4 568

5 573

4 700

-351

-312

-300

2 763

3 529

3 900

-3 579

-3 800

-3 900

-3 522

-3 446

-3 900

-6 498

-8812

-10 100

3 300

3 300

3 300

12 455

-3 968

-6 300

Export av varor Import av varor

Handelsbalans

Korrigering av handelsstatistiken Sjöfartsnetto Resevaluta Övriga tjänster, netto Transfereringar, netto Korrigeringspost för tjänster och transfereringar

Bytesbalans

bättring skett jämfört med 1977 då bytesbalansunderskottet låg på 12,5 miljarder kr, eller 3,5 % av BNP.

5   Utblick mot 1980 och 1981

Liksom de närmast föregående åren har i den reviderade nationalbudge­ten kalkyler gjorts över den ekonomiska utvecklingen på 2 1/2 års sikt. Kalkylerna skall ses som en bild av en möjlig utveckling 1980-1981, där försök gjorts att skriva fram nuvarande utvecklingstendenser. Kalkylen bygger på vissa förutsättningar om den internationella utvecklingen och antaganden om den långsiktiga inriktningen av den ekonomiska politiken.

Värdet med kalkylerna ligger i att de ger en utgångspunkt för en kon­kretiserad diskussion kring de problem för den ekonomiska politiken som vi nu skönjer för i första hand 1980. Nationalbudgeten innehåller en utförli­gare redogörelse för kalkylerna. Jag tar här upp vissa centrala problem som kalkylerna belyser.

En huvudfråga är om den breda uppgång i den svenska ekonomin som påbörjades 1978 och som nu pågår kommer att fortsätta så att vi efter flera års stagnation får en självbärande tillväxt till rimlig prisstabilitet. Jag vill peka på tre faktorer som avgörande för frågan om en sådan utveckling kommer till stånd. Vi är för det första i hög grad beroende av den interna­tionella utvecklingen. Det är vidare av yttersta vikt att vi i Sverige kan behålla en dämpad utveckling av priser och kostnader. För att kunna genomföra en balanserad återhämtning krävs vidare att vi får en ökad flexibilitet i ekonomin.

Det finns f n. flera hoppfulla tecken i den internationella ekonomiska utvecklingen, men också betydande osäkerhet och risker, framför allt beträffande prisutvecklingen under den närmaste perioden.

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

40

Sett ur vårt eget perspektiv är frågan om den västeuropeiska konjunktur­uppgångens varaktighet central. Motorn i denna process är uppgången i den västtyska ekonomin. Denna uppgång leds av en ökning i den privata konsumtionen. Den har kommit till stånd efter att försiktiga stimulansåt­gärder satts in av den västtyska regeringen. Det är fortfarande osäkert om den påbörjade uppgången kommer att fortsätta och övergå i en stabil och balanserad konjunkturuppgång. För att detta skall ske krävs att näringsli­vets investeringar blir ledande i konjunkturuppgången. Det är också viktigt att uppgången inte i väsentlig mån driver upp inflationstakten i den väst­tyska ekonomin. Om så sker finns en betydande risk att man från regering­ens sida dämpar uppgången genom en restriktiv ekonomisk politik. 1 detta sammanhang innebär de nya oljeprishöjningarna en betydande risk. I den mån dessa skapar ett inflationistiskt klimat är sannolikheten också stor att man i flera av industriländerna lägger om politiken i restriktiv riktning.

Den amerikanska konjunkturuppgången är nu inne på sitt fjärde år. Den nedgång i aktiviteten som allmänt förutspåtts under 1979 har knappt påbör­jats. Inflationstakten i den amerikanska ekonomin stiger fortfarande.

Ju högre inflationslakten är desto större blir svårigheterna att dämpa prisökningstendenserna under en kortvarig konjunkturnedgång. Därmed minskar också sannolikheten för en snabb återhämtning i den amerikanska ekonomin. Av största vikt är den närmaste tidens prisutveckling.

Den internationella bild som lagts till grund för 1980-1981 kalkylerna innebär sammanfattningsvis att BNP-ökningen i OECD-området antas upp­gå till 3,5% båda åren. Världshandelsutvecklingen förutses mot denna bakgrund bli relativt dämpad och uppgå till 6% 1980 och 5% 1981. Ett positivt inslag i denna bild för Sveriges del är att tyngdpunkten i BNP-tillväxten ligger på våra viktiga exportmarknader i Västeuropa.

Utvecklingen under 1970-talet har för Sveriges del eftertryckligt visat, vilken central roll utvecklingen av våra relativa priser och kostnader spelar för näringslivets konkurrenskraft. En huvudförklaring till den kris, som påbörjades 1975, var den kraftiga ökningen av våra relativa priser och kostnader. På samma sätt har devalveringarna, det ansvarsfulla avtalet på den privata arbetsmarknaden 1978, och den därigenom följande förbätt­ringen av våra relativa priser och kostnader varit ett nödvändigt villkor för att den nuvarande uppgången skulle komma till stånd.

För att vägen till balans skall kunna fullföljas måste de uppnådda posi­tionerna på pris- och kostnadsområdet konsolideras och helst förbättras ytterligare 1980 och 1981. Det ligger därmed ett ansvar på arbetsmarkna­dens parter att sluta ett avtal som håller sig inom de ramar som samhälls­ekonomin medger samtidigt som den ekonomiska politiken måste skapa betingelser som möjliggör ett sådant avtal. Det är bl. a. mot denna bak­grund man får se den proposition om sänkta marginalskatter som i vår förelagts riksdagen. En aktiv prispolitik är också ett naturligt element i en ekonomisk politik som syftar till att hålla prisstegringarna nere.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

41

I kalkylerna förutsätts att avtalet sker på en nivå som medger konsolide­ring av vår internationella konkurrenskraft och som möjliggör en fortsatt dämpad prisutveckling om högst 6% per år.'

Man har på olika håll pekat på företagens vinstökningar under 1978 och 1979 som en tänkbar inflationsorsak på samma sätt som 1974 års vinstök­ning. Man måste emellertid komma ihåg att den vinstökning vi nu ser sker från en myckel låg nivå. Neltodriftsöverskottet var sålunda omkring noll 1978 och vi ligger fortfarande långt från en vinstandel som är tillräcklig för att på lång sikt generera expansion och förnyade investeringar samtidigt med en finansiell konsolidering så att företagen kan möta en framtida lågkonjunktur.

Konjunkturuppgångens längd är i hög grad beroende av hur långt från kapacitetstaket industrin befinner sig. LU 78 räknade med att produktivi­tetsreserven i industrin uppgick till omkring 12% 1977, samtidigt som den underliggande produktivitetsökningen bedömdes uppgå till ca 4,5 % per år. Om detta är en realistisk beräkning så skulle ett betydande gap kvarstå även efter de produktivitetsökningar på 8% 1978 och 7,5% 1979 som vi nu räknar med. Denna bild understöds delvis av de uppgifter angående kapa­citetsutnyttjandet som företagen lämnat i den senaste konjunkturbarome­tern. För att kapacitetsgapet skall kunna utnyttjas krävs emellertid en hög grad av flexibilitet i ekonomin. Vi har nu börjat se flaskhalsfenomen. Med tanke på att vi alltjämt befinner oss långt från ett beräknat fullt kapacitets­utnyttjande är detta ett oroande tecken på den bristande flexibilitet som f. n. präglar den svenska ekonomin. En annan indikation på detta är att vi samtidigt har en hög nivå av arbetssökande och att antalet kvarstående lediga platser ökar.

Kalkylen grundas alltså på en bedömning om en relativt låg flexibilitet i den svenska ekonomin och om en dämpad internationell utveckling. I kalkylen sker därför en uppbromsning av tillväxttakten i ekonomin 1980 och 1981. En sammanfattning av kalkylerna i form av en försörjningsba­lans 1978-1981 ges i tabell 13 och bytesbalansutvecklingen framgår av tabell 14. I kalkylerna ligger också en sysselsättningsökning över de båda åren med totalt ca 100000 personer.

Som framgår av tabellen ökar i kalkylen BNP med 4,2% 1980 och 3% 1981. Detta ger för perioden 1977-1981 en BNP-tillväxt på 3,8%, vilket något överskrider BNP-tillväxten i LU:s huvudalternativ. När det gäller resursanvändningen ligger ökningen i offentlig konsumtion över utveck­lingen i LU medan den privata konsumtionen å andra sidan ligger under LU-trenden. Kalkylerna pekar mot en utveckling av konsumtionens för­delning som ligger mellan LU:s huvudalternativ och LU:s offentligt expan­siva alternativ (alt. V). Jag återkommer till denna avvägning i samband med disukssionen av utvecklingen på längre sikt. När det gäller bytesba­lansutvecklingen ligger vi 1981 sämre än LU:s mål på 5 miljarder kr. 1983.

Jag vill emellertid i detta sammanhang peka på att de snabba förbättring-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

42

Tabell 12    Försörjningsbalans 19781981

Miljarder

Procenti

jell volymförändring

kr. 1978

1978

1979

1980

1979

1980

1981

BNP

394

5.1

4,2

3,0

Import av varor

93

9,5

7,7

6,0

Bruttoinvestering

77

8,0

3.7

2,9

därav: industri

13

6,9

9,0

9,0

stat

10

2,8

0,5

0,5

kommun

15

5,8

2,0

2,0

bostäder

19

5,0

6,4

2,0

Lagerinvestering'

-7

1,4

1,4

-0,4

Privat konsumtion

207

2,8

2,2

2,0

Statlig konsumtion

36

1,3

1,1

1,0

Kommunal konsumtion

80

3.9

3,0

2,5

Tjänstenetto'

-4

0

0

0

Export av varor

98

8,0

7,6

7,0

' Förändring i procent av BNP.

arna av bytesbalansen mellan 1977 och 1978 gör att vi kan räkna med lägre skuldbörda 1983 än vad LU har kalkylerat med. Detta innebär att kravet på handelsbalansen reduceras något i jämförelse med LU:s kalkyler. Andra faktorer som oförutsedda höjningar av oljepriset och andra råvaror kan emellertid verka i motsatt riktning.

Mot bakgrund av de senaste årens utveckling kan den bild av de när­maste årens ekonomiska utveckling som ges i tabell 13 förefalla ljus. Utvecklingen är emellertid långt ifrån problemfri. Utan att göra en närmare analys vill jag peka på svårigheterna att i det uppgångsklimat som ekono­min befinner sig i hålla den inhemska konsumtionsökningen inom de ramar som anges i kalkylerna. Dessa tal får snarast uppfattas som en indikation på det utrymme som kan vara rimlig att sikta på om vi skall klara de

Tabell 13    Bytesbalans 19781981

Milj. kr., löpande priser

1978

1979

1980

1981

Export av varor Import av varor

98 200 92 600

113 900 109 200

128 600 123 400

143 800 136 700

Handelsbalans

5 600

4 700

5 200

7 100

Tjänstenetto därav: sjöfartsnetto resevaluta

-4 000

3 500

-3 800

-4 200

3 900

-3 900

-4 600

4 100

-4 500

-4 900

4 200

-5 000

Transfereringsnetto

därav: räntorm. m.

gåvobistånd

-8 800 -3 800 -3 000

-10 100 -4 300 -3 600

-11 400 -4 700 -4 200

- 12 200 -5 200 -4 500

Omräkningspost

3 300

3 300

3 300

3 300

Bytesbalans

-3 900

-6 300

-7 500

-6 700

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

43

långsiktiga stabiliseringsmålen. De angivna tillväxttalen för såväl privat som offentlig konsumtion kräver en betydande finanspolitisk stramhet för att realiseras. Jag har redan tidigare berört de problem detta kan ge ur prisstabiliseringssynpunkl.

Bytesbalansunderskottet 1981 ligger trots flera år av god exportutveck­ling på en hög nivå. En särskild osäkerhetsfaktor vid beräkningen av bytesbalansunderskottets storlek är antagandena om oljeimportens storlek och oljeprisets utveckling.

Mot bakgrund av kalkylerna ser jag som en självklar uppgift för den ekonomiska politiken att så långt möjligt skapa förutsättningar för att den nu påbörjade konjunkturuppgången får en styrka och en varaktighet som möjliggör en återgång till en mer balanserad ekonomisk utveckling.

Förutsättningarna för detta bör vara relativt goda om vi undviker att ånyo försätta svensk ekonomi i det läge som gjordes under åren 1975-1976. Därvid skapas också förutsättningar för att den uppgång i industriinvesteringarna som ligger i kalkylen fortsätter även efter 1981, vilket är angeläget för att uppnå den förnyelse som krävs i svensk industri.

6   Utvecklingen på längre sikt

1978 års långtidsutredning (LU 78) behandlar den ekonomiska utveck­lingen i Sverige fram till 1983. Liksom tidigare utredningar är LU 78 en expertutredning. Syftet med utredningen är bl. a. att genom en analys av utvecklingstendenserna i ekonomin på lång och medellång sikt ge ett underlag för den ekonomiska politiken.

LU 78 präglas av den mycket stora obalansen i den svenska ekonomin under i första hand 1975 och 1976.

Det har sålunda inte tett sig fruktbart att utföra LU 78 som en avstäm­ning av 1975 års långtidsutredning. Därtill har förändringarna i ekonomin efter 1975 varit alltför omfattande.

En annan metodologisk effekt av balansbrist är att utredningen inte har studerat den ekonomiska utvecklingen under normalt kapacitetsutnytt­jande. I stället har det faktiska läget 1977 varit utgångspunkt för utredning­ens kalkyler. Det innebär också att utredningen har fått ta ställning till kapacitetsutnyttjandets utveckling under perioden. I själva verket har detta varit en huvudfråga för utredningen.

Den politiska utgångspunkten för utredningens arbete har varit de mål för den ekonomiska politik som har angivits i finansplanen. De centrala målen är sålunda full sysselsättning, rimlig prisstabilitet, ekonomisk till­växt, rättvis inkomstfördelning, regional balans och jämvikt i bytesbalan­sen. Den närmare innebörden av dessa mål diskuteras i utredningen. För att målen skall uppfyllas krävs att balansproblemen i ekonomin löses. Utredningen har därför sett som sin centrala uppgift att belysa betingelser-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

44

na för att den svenska ekonomin i ett medelfristigt perspektiv skall nå extern balans och fullt kapacitetsutnyttjande.

Remissinstanserna delar i huvudsak utredningens uppfattning angående de centrala politiska målen. Man delar genomgående även utredningens uppfattning att balansproblemen i ett medelfristigt perspektiv måste stå i centrum för den ekonomiska politiken.

En i vissa delar avvikande uppfattning framförs av LO. Landsorganisa­tionen vill för sin del sätta ökad välfärd och arbete åt alla som de centrala målen för den ekonomiska politiken. De av LU angivna målen kan sedan härledas ur dessa övergripande målsättningar. LO anser vidare för sin del att bytesbalansmålet överbetonats av LU. Enligt organisationen har lång­tidsutredningen överdrivit farorna av en stor och fortgående utländsk upplåning. Jag delar inte LO:s uppfattning på denna punkt vilket jag senare skall återkomma till.

Den metod utredningen valt för att belysa frågeställningen har varit att studera en ekonomisk utveckling som är sådan att balansproblemen löses. Utredningen konstaterar all möjligheterna alt nå balans i ett medelfristigt perspektiv i hög grad är beroende av en rad yttre omständigheter och av utseendet på vissa centrala ekonomiska samband. Många av dessa analy­seras ingående av utredningen. Jag skall här endast peka på ett par viktiga faktorer.

Den första är den internationella ekonomiska utvecklingen. Utredningen belyser på flera sätt det mycket starka internationella beroende som präg­lar vår ekonomi. En god internationell utveckling kan i mycket hög grad underiätta den ekonomiska politikens uppgift att nå balans i den svenska ekonomin. En svag och deflationistisk internationell utveckling kan å andra sidan göra denna uppgift svår eller nära nog omöjlig.

Utredningen analyserar tre olika scenarios för den internationella ut­vecklingen. 1 det scenario som ligger till grund för utredningens huvudal­ternativ sker en viss internationell uppgång. Denna är emellertid inte tillräcklig för att ge fullt kapacitetsutnyttjande i OECD-området 1985. Detta scenario innebär en BNP-tillväxt i OECD-området på 4 % samt en världshandelstillväxt på 6,4 %. Den ekonomiska politiken i industriländer­na skulle i detta scenario präglas av försiktig expansion. LU bedömer detta som en trolig utveckling mot bakgrund av behovet i industriländerna att pressa ned den mycket höga arbetslösheten. Det finns å andra sidan anledning att anta att en expansiv ekonomisk politik kommer att bedrivas med försiktighet. Skälet till detta är främst den påtagliga svårigheten industriländerna har när det gäller alt bemästra inflalionsproblemaliken.

Remissinstanserna finner genomgående utredningens bedömning rimlig om än något optimistisk. Den senare gäller emellertid inte Institutet för internationell ekonomi som snarast finner LU:s bedömning av den interna­tionella utvecklingen för pessimistisk.

En central fråga i det medelfristiga perspektivet är produktionskapacite-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

45

tens utveckling. Av stor betydelse för utredningen har också varit att bedöma hur stor del av produktionskapaciteten som är outnyttjad i ut­gångsläget.

Utredningens bedömning sammanfattas i tabell 14. Där framgår att ar­betskraftsutbudet mätt i timmar enligt utredningens bedömning kommer att minska med 0,1 % om året. Bakom denna siffra ligger en ökning av antalet personer i arbetskraften med 0,9 % om året, dvs. ca 39000 personer om året och en nedgång i den genomsnittligt arbetade tiden med 1 % om året. Nettotillskottet av arbetskraft uppkommer huvudsakligen genom en kraftig ökning av antalet kvinnor på arbetsmarknaden. Den trendmässiga produktivitetsökningen bedöms av utredningen uppgå till 3 % om året. BNP-gapet i utgångsläget bedöms uppgå till ca 5 %. Därmed skulle en produktivitetstillväxt på 3,0 % per år vara möjlig i ett femårsperspektiv. Samtidigt skulle det vara möjligt att öka BNP från produktionssidan med 3,7% om året.

Den ekonomiska kris som lett fram till de kraftiga obalanserna 1977 har i mycket stor utsträckning varit industrins kris. Efter att vi här under hela efterkrigstiden haft tillväxttal i produktivitet i storieksordningen 5 å 6 % upphörde produktivitetstillväxten helt och hållet 1975-1977. Utredningen har delat upp sin bedömning av den framtida produktivitetsutvecklingen i industrin i två steg.

Dels har den trendmässiga produktivitetstillväxten bedömts och dels har utredningen gjort en uppskattning av det s.k. produktivitetsgapet 1977. Tillsammans ger dessa bedömningar underlag för en bedömning av den maximalt möjliga produktivitetstillväxten under perioden.

Det finns enligt utredningen flera faktorer som talar för en nedgång i industrins trendmässiga produktivitetstillväxt. Ett huvudskäl till denna bedömning är att vi inte längre har den flexibilitet i ekonomin som vi hade under 1950- och 1960-talen.

Attityden gentemot röriighet på arbetsmarknaden har sålunda ändrats under senare år. Detta förklaras till viss del av den kraftiga ökningen av dubbelarbetet i familjen, vilket av flera skäl skulle försvåra flyttning av familjen. Av betydelse är också den nya lagstiftningen på arbetsmarkna­den, liksom det växande skattetrycket.

Tabell 14    BNP-utvecklingen 19651983

Årliga tillväxttakter

1965 1970

1970 1974

1974 1977

1977 1983

1977 1983'

BNP från produktionssidan Sysselsättning i timmar Produktivitet

3.8

-0.5

4.3

3.0 -1,2

4,3

0,3

-0.3

0,7

3.7

-0.1

3,8

2.9

-0.1

3.0

Anger utvecklingen rensad för förändring av produktivitetsreserven.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

46

Det råder en bred enighet om att skatterna och speciellt då de höga marginalskatterna minskar flexibiliteten i ekonomin genom att de kraftigt försvagar de ekonomiska incitament som kan finnas till rörlighet på arbets­marknaden. Sammantaget räknar utredningen med att den trendmässiga produktivitetstillväxten i industrin kommer att ligga kring 4,5 å 5 %, vilket utgör en betydande nedgång jämfört med 1950- och 1960-talen.

När det gäller produktivitetsreserven i industrin uppgår denna enligt utredningen till 12 ä 14 %. Därmed skulle enligt LU den maximala produk­tivitetstillväxten i industrin uppgå till 7,1 %. Utredningen framhåller att ett villkor för att denna utveckling skall kunna realiseras är att vi får en god ökning av efterfrågan på industriprodukter, så att industriproduktionen kan öka. Ett annat vilkor är enligt utredningen att röriigheten på arbets­marknaden ökar i jämförelse med vad som gällt under de senaste årens ekonomiska stagnation.

Remissinstanserna finner genomgående den ökning av arbetskraftsutbu­det som ligger i LU:s huvudalternativ kraftig. Många remissinstanser poängterar att de finner den kalkylerade ökningen av det kvinnliga arbets­kraftsutbudet önskvärt. Samtidigt understryker man vikten av att åtgärder vidtas för att detta ökade utbud skall kunna realiseras. När det gäller utredningens bedömning av den möjliga produktivitetsutvecklingen kon­centrerar remissinstanserna sitt intresse till utredningens bedömning av industriproduktivitetens utveckling. I utredningens analys bestäms denna av olika komponenter: Produktivitetsreserven, tillsammans med den un­derliggande trendmässiga produktivitetsutvecklingen, ger den potentiella produktivitetsutvecklingen. Vid en given potentiell produktivitetsutveck­ling bestäms den utveckling som vi faktiskt kommer att få av i hur hög grad den möjliga produktivitetsutvecklingen tas i anspråk. Detta beror i sin tur på yttre faktorer som den internationella ekonomiska utvecklingen men också på vilken ekonomisk politik som förs. Flera remissinstanser anser att industrins produktivitetsutveckling i LU:s huvudalternativ ligger i överkant.

Remissinstanserna tar inte ställning till de anförda faktorerna var för sig. Men de skäl som anförs pekar genomgående på att remissinstanserna ser själva realiserandet av den potentiella produktivitet som den kritiska punk­ten. Man pekar exempelvis på svårigheterna att nå den grad av rörlighet på arbetsmarknaden och den investeringsutveckling som krävs för att pro­duktivitetsreserven skall realiseras. Jag avser att återkomma till dessa frågor.

Mot bakgrund av målen för den ekonomiska politiken och de förväntade ekonomiska betingelserna diskuterar LU flera alternativ för den ekonomis­ka utvecklingen fram till 1983. Utredningens huvudalternativ är uppbyggt så alt balans i ulrikesbelalningarna nås vid fullt kapacitetsutnyttjande.

Utredningens huvudalternativ (alt. 1) ger ett scenario för den ekonomis­ka utvecklingen där de uppsatta ekonomisk-politiska målen uppfylls inom

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

47

ramen för de ekonomiska betingelserna som kan väntas råda under peri­oden 1977-1983. Bland dessa betingelser märks bl. a. att världshandelsvo­lymen antas växa med 6,4 % per år under prognosperioden och att den underliggande potentiella produktivitetsutvecklingen i industrin beräknas uppgå till endast 4,5 % per år. Frigörelsen av utgångslägets stora produkti­vitetsreserv innebar emellertid att den realiserade produktivitetsökningen uppgår till drygt 7 % per år, dvs. ungefär samma storleksordning som under hela 1960-talet.

1 alternativet nås det uppsatta bytesbalansmålet genom en relativt kraf­tig exporttillväxt och en dämpad importutveckling. Mot bakgrund av den måttliga världshandelstillväxten och den beräknade höjningen av den in­hemska aktivitetsnivån kan denna utveckling inte komma till stånd utan en förskjutning av de svenska relativpriserna. Med de i utredningen förutsatta priselasticileterna för våra export- resp. importvaror beräknas detta kräva en årlig sänkning i relativpriserna på 1,8 % - för hela prognosperioden en sammanlagd förändring med 11 % från 1977. Det skall ställas mot den relativprissänkning på bearbetade varor pä ca 5 % som erhållits mellan 1977 och 1978, främst till följd av genomförda devalveringar. Den ytterliga­re relativprisförbättring som krävs förutsätts bli genomförd genom en återhållsam kostnadsutveckling och genom utnyttjandet av den förbättring i kostnaden per producerad enhet som möjliggörs av att produktivitetsre­serven tas i anspråk.

Utredningens analyser aktualiserar flera viktiga avvägningsproblem, samtidigt som de belyser de krav som kommer att ställas på den ekonomis­ka politiken om de uppställda målen skall kunna nås. Jag skall här punktvis diskutera några av de problem utredningen pekar på.

Avvägningen mellan offentlig och privat konsumtion belyses av alt. I

Tabell 15    Vissa nyckeltal för alternativen 1V, 19771983

Ärlig procentuell förändring, 1975 års priser

I

II

III

IV

Högtill­växt-scenariot

V

Offentlig konsumtion

2,2

1,7

3,1

2,7

3,2

Privat konsumtion

T!8

1,3

2,6

2,3

1,4

Industriinvesteringar

4,7

1,8

3,0

3,7

3,7

Industriproduktivitet

7,2

6,1

7,2

7,2

7,2

Export - varor och

tjänster

7,9

6,4

6,4

7,5

7,4

Import - varor och

tjänster

4,0

3,5

4,4

4,6

3,8

Arbetslöshet 1983'

80 000

120 000

80 000

80 000

80 000

Bytesbalansens saldo 1983"

-5 000

-5 000

- 19 700

-5 000

-5 000

' Antal personer. Friktionsarbetslösheten (den arbetslöshet som är förenlig med full sysselsättning) har i LU 78 uppskattats till 60 00090 000 personer.  Alla alternativ utom alternativ 

II 

har alltså full sysselsättning. 

 Milj. kr., löpande priser.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

48

och V. I båda alternativen nås de uppställda balansmålen. I alt. I är fördelningen av tillväxt mellan privat och offentlig konsumtion relativt jämn medan alt. V innebär en obruten fortsättning av 1970-talets tillväxt­trend i den offentliga konsumtionen. Flera remissinstanser anser att en snabbare utveckling av den offentliga konsumtionen än i huvudalternativet är sannolik. Sålunda pekar såväl statskontoret, RRV och Svenska kom­munförbundet på alt. V som den mest sannolika utvecklingsvägen. TCO betecknar huvudalternativets ramar för den offentliga utvecklingen som alltför snäva och anser en snabbare offentlig expansion önskvärd. En liknande ståndpunkt anges av SACO/SR. Svenska kommunförbundet lik­som Landstingsförbundet ser båda stora svårigheter när det gäller att förverkliga huvudalternativets tillväxttakter vad gäller den kommunala sektorn.

Flera remissinstanser pekar å andra sidan på farorna av de skattehöj­ningar som följer på en snabbare offentlig expansion. Detta gäller exempel­vis SAF och Industriförbundet, som i sitt remissvar anger huvudalternati­vets expansion i offentlig sektor som alltför kraftig. Man menar också att skattekonsekvenserna av huvudalternativet är otillräckligt belysta i LU.

Ett annat centralt avvägningsproblem gäller takten i kapitalbildningen. Utredningens kalkyler visar att trots en uppgång i investeringarnas tillväxt­takt så ligger investeringarnas andel av BNP vid slutet av 1983 på en historiskt sett låg nivå. Mot denna bakgrund pekar bl. a. TCO och LO på behovet av en uppgång i kapitalbildningen under 1980-talet. De flesta remissinstanserna delar vidare utredningens uppfattning att det är av stor betydelse att vi under de närmaste åren får en kraftig uppgång i industriin­vesteringarna. Mänga tvivlar emellertid på att en så kraftig investeringsut­veckling skall komma till stånd.

Av avgörande betydelse för denna fråga är vinstutvecklingen. Utred­ningen utgår här från kapitalmarknadsutredningens analyser och bedöm­ningar. Utredningen finner att det är nödvändigt att vinstandelen stiger kraftigt från 1977 års myckel låga nivå. Ett minimum är enligt utredningen en återgång till de vinstnivåer vi hade i början av 1970-talet.

Flera remissinstanser anser denna vinstuppgång för låg. Delta gäller exempelvis Sveriges industriförbund och SAF, Stockholms Handelskam­mare och Institutet för internationell ekonomi. Sveriges riksbank liksom SACO/SR anser LU:s bedömning av den erforderliga vinstuppgången som i huvudsak riktig. Den bedömning som det här är fråga om måste ske med utgångspunkt dels från de krav som den erforderliga investeringsutveck­lingen ställer, och dels från vinstutvecklingens fördelningsmässiga konse­kvenser. TCO för sin del finner sålunda det svårt att acceptera LU:s fördelningspolitiska konsekvenser när det gäller vinstuppgången. LO framhåller i sitt remissvar att organisationen inte kan medverka till att vinstökningen drivs så långt att så gott som hela den nödvändiga kapital­bildningen självfinansieras med företagens vinster.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

49

LU pekar på att det finns ett behov av ökad rörlighet på arbetsmarkna­den om produktivitetsreserven skall kunna frigöras och om vi skall kunna klara de fortgående strukturella omvandlingarna av vårt näringsliv. De remissinstanser som uttalar sig på denna punkt delar genomgående utred­ningens uppfattning. SACO/SR vill se utredningens ståndpunkt som en uppfordran till landets politiker. TCO pekar på den stora betydelsen som den frivilliga rörligheten har. Samtidigt pekar man liksom AMS på bostads­bristen som ett hinder mot ökad geografisk rörlighet.

Jag har nu redogjort för några av huvudpunkterna i LU 78 och för remissinstansernas ställningstaganden på dessa punkter.

För min egen del vill jag framföra följande. LU skall bl. a. utgöra ett underlag för den ekonomiska politiken. Jag anser det därför riktigt och naturligt att utredningen som sin utgångspunkt tar de centrala målsättning­arna för den ekonomiska politiken, Jag delar i huvudsak utredningens synsätt när det gäller målen för. den ekonomiska politiken och finner det nödvändigt att under den närmaste femårsperioden lösa de ekonomiska balansproblem som utredningen angivit.

Några remissinstanser har menat att bytesbalansmålet tillmätts alltför stor vikt av utredningen. Det är emellertid icke möjligt eller lämpligt att i längden basera den ekonomiska politiken på en strategi som innebär en stor och fortgående utlandsupplåning. Detta torde ingen bestrida. Om vi därför inte löser våra externa balansproblem nu, innebär det endast att vi skjuter anpassningsproblemen framför oss. Det finns inget som talar för att anpassningen kommer att kunna genomföras lättare efter 1983. Snarare är det så att den outnyttjade kapacitet vi har i ekonomin för närvarande gör att anpassningen nu kräver mindre uppoffringar än om den uppskjius till ett läge då anpassningen får ske inom ramen för en måttlig trendmässig BNP-tillväxt. Jag vill också peka på de stabilitetsproblem vad gäller i första hand växelkurser och priser som uppstår vid ett kraftigt bytesbalansun­derskott. Ett stort bytesbalansunderskott minskar manöveriUrymmet för den ekonomiska politiken. Med ett stort bestående underskott i bytesba­lansen är det svårt att möta en konjunkturnedgång med expansiv ekono­misk politik eftersom underskotten då ökar ytterligare. Detta är en erfaren­het flera av underskottsländerna gjort under de senaste årens stagnation i den internationella ekonomin. Genom att det försvårar bedrivandet av en expansiv ekonomisk politik äventyrar ett strukturellt underskott möjlighe­terna att hålla full sysselsättning i ekonomin. Ett stort underskott kan också medföra risk för framtvingade devalveringar, vilket försvårar möjlig­heterna att hålla en rimlig prisstabilitet i ekonomin.

Möjligheterna att uppfylla målen för den ekonomiska politiken är i hög grad beroende av vad jag i det föregående kallat yttre faktorer, såsom internationell utveckling, produktivitetsutveckling. Utredningen betonar den stora osäkerhet som ligger i bedömningen av dessa faktorer. Som jag tidigare påpekat är den internationella bilden osäker redan i ett ettårsper-

4   Riksdagen 1978179. I saml. Nr 150. Bilaga I och 2

Prop. 1978/79:150   Bilaga 1

50

spektiv. Denna osäkerhet gäller i än högre grad utvecklingen på medellång sikt.

Många remissinstanser har menat att LU:s syn på den internationella utvecklingen är optimistisk. Sett i ett längre perspektiv innebär LU-pro-gnoserna emellertid en relativt dämpad utveckling. Även mot bakgrund av det låga kapacitetsutnyttjandet i OECD-länderna kan LU:s internationella perspektiv förefalla dämpat.

Det finns emellertid faktorer som talar mot att vi skulle få en snabb tillväxt i industriländerna under de närmaste åren. Det har sålunda i många länder visat sig mycket svårt att få ned inflationstakten, vilket gör att den ekonomiska politiken får en restriktiv inriktning. Den allmänna osäkerhe­ten om den ekonomiska utvecklingen är också en tillväxthämmande fak­tor. 1 ett klimat av osäkerhet är det svårt att få igång en investeringsutveck­ling som kan bära upp en stabil tillväxt. Det finns därför, som också LU understryker, anledning att ha hög beredskap för en svagare internationell utveckling än den som ligger i LU:s huvudalternativ.

När det gäller produktionskapaciteten vill jag liksom utredningen skilja mellan å ena sidan tillgänglig produktionskapacitet och å andra sidan utnyttjandet av denna kapacitet.

Jag finner utredningens bedömning av den tillgängliga kapaciteten rim­lig. Många bedömare har sålunda angivit ett BNP-gap 1977 i storleksord­ningen 5 al % som troligt. En liknande samstämmighet kring ca 12 % har funnits när det gäller industrins produktivitetsreserv. Jag delar utredning­ens bedömning att det finns en betydande produktivitetsreserv i utgångslä­get. Den konjunkturuppgång vi nu är inne i har också visat att när efterfrå­gan ökar kan vi snabbt få mycket kraftiga produktions- och produktivitets­ökningar. Det gäller nu att vi tar vara på de möjligheter som finns och satsar på en utveckling som ger vår industri en god och bestående interna­tionell konkurrenskraft. Endast härigenom kan sysselsättningen på längre sikt tryggas.

Utredningens huvudalternativ, som jag redogjort för ovan, anger en väg där vi når fullt kapacitetsutnyttjande samtidigt som vi löser våra externa balansproblem. Flera av remissinstanserna anser att huvudalternativet ger en alltför optimistisk prognos över de kommande årens utveckling.

Som framhålls i utredningen skall inte huvudalternativet uppfattas som en prognos. Det anger endast en möjlig väg att lösa våra balansproblem.

Som flera av remissinstanserna framhållit finns i det utvecklingsförlopp som här anges många svåra spänningar. LU visar således att även om det är möjligt att lösa våra balansproblem så är det en mycket svår uppgift som ställer stora krav på den ekonomiska politiken. Dessa svårigheter kan vara så stora att vi under de närmaste åren bör räkna med ett mindre resursut­rymme att fördela än det som ligger i utredningens huvudalternativ. Vi måste sålunda under de närmaste åren även under gynnsamma omständig­heter räkna med en dämpad tillväxt i privat och offentlig konsumtion.

Prop. 1978/79:150    Bilagal

51

Vi måste sålunda under de närmaste åren arbeta för en lugn pris- och kostnadsutveckling i Sverige och vi måste skapa sådana betingelser att vi får ett konkurrenskraftigt näringsliv. Jag återkommer till de krav som detta kommer att ställa på den ekonomiska politiken. Först vill jag emellertid diskutera några av de prioriteringsproblem som aktualiseras av LU.

Som jag tidigare sagt anser flera remissinstanser att den låga tillväxten för offentlig sektor som ges i LU:s huvudalternativ inte är möjlig att uppnå och ej heller önskvärd. Enligt min mening år också tillväxten hos den offentliga sektorn i detta alternativ mycket begränsad både sett i ett histo­riskt perspektiv och i relation till befintliga behov. Samtidigt måste man emellertid också beakta att vid ett givet resursutrymme innebär en ökad offentlig konsumtion att den privata konsumtionen måste dras ner ytterli­gare och vi måste räkna med att denna neddragning får komma till stånd genom höjda skatter. Denna avvägningsproblematik belyses i utredningen genom ett särskilt mera offentligt-expansivt alternativ än huvudalternati­vet.

Av den relativt låga ökningstakten i den privata disponibelinkomsten är dessutom en betydande del av ökningen redan intecknad av transferering­ar. Utredningen pekar sålunda på att 0,5% i årlig ökningstakt redan har intecknats i pensionsökningar. Därtill kommer ytterligare 0,5% i övriga transfereringar. Eftersom den reala disponibla inkomsten för hushållen ökar med 1,5 % i huvudalternativet innebär detta att den reala lönesumman efter skatt här ökar med 0,5 % per år. Detta motsvarar den årliga syssel­sättningsökningen varför reallönen efter skatt per sysselsatt i huvudalter­nativet inte ökar alls 1977-1983.

Ökar anspråken ytterligare för offentlig sektor innebär detta att real­lönen efter skatt per sysselsatt kommer att sjunka under perioden. Bilden kan se något ljusare ut för återstoden av perioden genom den anpassning av reallönerna som skedde 1978, men det står ändå helt klart att en sådan utveckling skapar betydande svårigheter på arbetsmarknaden. Det är bl. a. mot dessa svårigheter behoven i offentlig sektor får vägas.

Ett annat avvägningsproblem inom ramen för ett givet resursutrymme gäller kapitalbildningstakten. 1 LU ökar kapitalbildningen kraftigt till 1983. Huvuddelen härav svarar emellertid mot en förbättring av bytesbalansen, varför realkapitalbildningen sker relativt långsamt. Vissa remissinstanser har mot denna bakgrund pekat på behovet att under 1980-talet höja inves-teringskvolen.

Den investeringskvot som LU arbetar med för 1983, nämligen 20%, är också historiskt sett låg, varför den teoretiskt sett svarar mot en relativt låg framtida tillväxt. Det finns emellertid anledning att understryka att det inte finns några entydiga samband mellan investeringskvot och tillväxt. En stor del av de totala investeringarna är bostadsinvesteringar och offentliga investeringar. Behovet av dessa investeringar påverkas i hög grad av demo­grafiska och strukturella faktorer. Det mycket kraftiga bostadsbyggandet

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

52

under 1960-talet kunde sålunda till stor del hänföras till demografiska faktorer samt till den kraftiga urbanisering som då skedde. Det är i vaije fall inte självklart att behov av motsvarande storleksordning kommer att göra sig gällande under 1980-talet.

Jag vill i detta sammanhang också peka på den icke-maleriella kapital­bildningens betydelse för den framtida välståndsutvecklingen. Den senaste tidens diskussion kring vår industriutveckling har belyst den vikt vår utbildningsnivå och vår teknologiska kompetens har för vår välståndsut­veckling. Vidare har man på flera håll i debatten pekat på det starka behovet av investeringar i forskning och utveckling (FoU). När det gäller vår framtida industristruktur finns det mycket som talar för att Sveriges framtida komparativa fördelar kommer att finnas just inom branscher som kräver en hög teknologisk kompetens och betydande insatser av FoU-investeringar. Dessa överväganden skulle ge vid handen att de immate­riella investeringarna i kunskapskapital kommar att växa i förhållande till de materiella investeringarna. Det är endast härigenom som de materiella investeringarna kan få en sådan avkastning att de på sikt är tillväxtska-pande.

Det är alltså svårt att ange något bestämt mål för de materiella investe­ringarnas storlek i förhållande till BNP. De analyser som görs i LU 78 angående ekonomins utveckling fram till 1990 indikerar emellertid att det i ett längre perspektiv kan finnas behov av en viss ökning av investerings­kvoten om vi vill bibehålla en trendmässig BNP-tillväxt av storieksordning­en 2,5 ä 3%.

Det råder en bred enighet bland remissinstanserna när det gäller behovet av en snabb uppgång i industriinvesteringarna även om det finns olika bedömning av önskvärda och möjliga takter i uppgången. Jag har diskute­rat dessa frågor i kapitalmarknadspropositionen. Som jag där framhållit kräver en fortsatt höjning av den allmänna levnadsstandarden att industrin genom offensiva investeringar bygger ut sin kapacitet och förbättrar pro­duktiviteten. För att företagen skall vara beredda att genomföra de nöd­vändiga investeringarna måste emellertid också investeringarnas avkast­ning stå i ett rimligt förhållande till den risk som investeringarna medför och kostnaden för lånekapital. Av stor betydelse för företagens förmåga att satsa på nya och riskfyllda projekt är att företagen har en god soliditet. För att nedgången i företagens soliditet skall kunna brytas är det viktigt att företagen får en god lönsamhet men också att utbudet av riskvilligt kapital ökar. Företagen skall i ökad utsträckning kunna skaffa nytt riskvilligt kapital genom nyemissioner. Det är mot denna bakgrund jag i kapitalmark­nadspropositionen föreslagit inrättandet av en femte AP-fond.

Allmänt gäller som en nödvändig förutsättning för att uppnå en rimlig investeringstakt att räntabiliteten på totalt kapital är högre än låneräntan. Detta kan inte uppnås utan en betydande uppgång i företagens vinster. Samtidigt som del är angeläget att industrins lönsamhet förbättras är del

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

53

enligt min mening viktigt att av stabiliserings- och fördelningspolitiska skäl undvika alltför höga vinstnivåer. För alt vi skall få en god investeringsut­veckling krävs emellertid att vi i varje fall som LU angivit återfår den lönsamhet som förelagen hade i början av 1970-talet. Detta är en försiktig bedömning, vilket bl. a. framgår av utredningens kalkyler som visar att en sådan vinstutveckling ej är tillräcklig för att höja företagens soliditet.

Också i jämförelse med föregående långtidsutredning (LU 75) framstår denna bedömning som försiktig. Med tanke på den mycket låga vinstnivån i utgångsläget blir ändå den relativa ökningen kraftig. Flera remissinstan­ser har därför uttryckt tvivel på att vinstökningen kan komma till stånd och man efteriyser den ekonomiska politik som möjliggör vinstökningen. Till detta vill jag säga att den låga vinstnivån 1977 i mycket hög grad är betingad av den låga aktiviteten i företagssektorn. LU pekar på den cen­trala roll produktivitetsreservens frigörelse har när det gäller att återställa företagens konkurrenskraft. Vid en snabb uppgång i produktion, produkti­vitet och kapacitetsutnyttjande sker också en snabb uppgång i vinsterna. Detta har också visat sig under slutet av 1978 och början av 1979.

Återställandet av vinstnivån är därför inte i och för sig en lång mödosam process utan en naturlig del i det uppgångsförlopp som beskrivs i LU och som vi nu är inne i. Man kan emellertid inte, vilket flera remissinstanser påpekat, bortse från de fördelningspolitiska problem en sådan process skapar.

Det ligger naturligtvis i löntagarnas intresse att lönsamhet och företags­sparande ökas eftersom det leder till fler och tryggare jobb, ekonomisk tillväxt och ökad lönebetalningsförmåga på sikt. Men en kraftigt höjd lönsamhet kan inte accepteras om följden blir en ensidig förmögenhetsök­ning för företagens nuvarande ägare med därtill hörande stark ägarkoncen-tration.

Fördelningen av aktiekapitalet betyder visserligen ganska litet för den totala förmögenhetsfördelningen i landet. Men en stark koncentration av kapitalet får betydande återverkningar på maktförhållandena i näringslivet och ökar svårigheterna att klara ansvarsfulla lönerörelser.

Rätt utformade löntagarfonder eller medborgarfonder kan vara en väg att minska konflikten mellan lönsamhels- och utjämningskraven. Genom att bredda ägandet skulle man lättare kunna få tolerans för en stabilt högre lönsamhet och ett ökat företagssparande, vilket i sin tur stärker marknads­ekonomin.

För att vid en uppgång i kapacitetsutnyttjandet undvika inflationsdri­vande flaskhalsproblem ställs stora krav på arbetsmarknads- och regional­politiken. Dess uppgift är bl. a. att underlätta anpassningen på arbetsmark­naden, vilket är en förutsättning för en positiv omvandling av det sve;nska näringslivet. När människor frivilligt går över från en produktion på tillba­kagång till jobb med framtidsutsikter så bidrar de till den omstrukturering som är nödvändig om vi skall kunna få långsiktig balans i ekonomin och förbättra välfärden.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

54

Det är då också rimligt att vi minskar kostnaderna och ökar fördelarna för den enskilde av en sådan frivillig förändring. Förändringar måste styras med hänsyn till viktiga sociala mål. De institutioner som byggts upp inom rainen för den svenska arbetsmarknadspolitiken är till stor del inriktad på att befrämja en flexibel arbetsmarknad, vilket är till gagn såväl för den enskilde som samhället i stort. För att klara de uppgifter som arbetsmark­nadspolitiken ställs inför det också angeläget att arbetsgivarnas krav på de arbetssökandens kvalifikationer anpassas till det rådande arbetskraftsut­budet. Genom regionalpolitiska insatser skapas också ökade sysselsätt­ningsmöjligheter i regioner som har att kämpa med naturliga svårigheter. Jag ser det också även fortsättningsvis som en viktig uppgift för arbets­marknadspolitiken att hjälpa människor över till de nya jobben.

7    Avslutning

Den konjunkturuppgång som inleddes under 1978 fortsätter nu på bred front i den svenska ekonomin. Uppgången har varit exportledd. Sveriges konkurrensläge har väsentligt förbättrats. Svensk industri återvinner nu marknadsandelar både utomlands och på hemmamarknaden. Samtidigt med förbättringen i konkurrenskraften har inflationstakten pressats ner till en nivå som ligger klart under den som gäller i genomsnitt för OECD-länderna.

Industriproduktionen som fallit sedan början av 1975 började åter stiga vid mitten av 1978. Under 1979 beräknas den stiga med ca 7%. Det stigande kapacitetsutnyttjandet och förbättrade vinstutvecklingar har ökat investeringsviljan i industrin.

Industriinvesteringarna intar en nyckelroll i svensk ekonomi. De är nödvändiga för en fortsatt kapacitetsutbyggnad och för att skapa nya arbetstillfällen i stället för de som faller bort vid tillbakagående industrier. Först i den senare fasen av konjunkturåterhämtningen i den svenska eko­nomin kunde man räkna med en uppgång i industriinvesteringarna. Om­svängningen i industriinvesteringarna kommer tidigare och med större kraft än som jag tidigare förutsåg. Detta vittnar om en ökad tillförsikt i näringslivet om att svensk ekonomi är på väg mot en långsiktig uthållig tillväxt.

Grunden för den starka återhämtningen i svensk ekonomi som nu sker lades genom de ekonomisk-politiska åtgärder som vidtogs 1977 och 1978. Genom devalveringarna, borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften och ett ansvarsfullt löneavtal har den svenska industrins konkurrenskraft stärkts väsentligt. Genom den nödvändiga åtstramningspolitiken anpas­sades den privata konsumtionen till en nivå varifrån den åter kunde tillåtas stiga ungefär i takt med det långsiktiga utrymmet. Samtidigt har underskot-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

55

tet i bytesbalansen reducerats, vilket är en förutsättning för en långsiktig stabilisering av prisutvecklingen och för att uppnå en jämn uthållig tillväxt.

Vid sidan av dessa åtgärder genomförde regeringen en synneriigen om­fattande arbetsmarknads- och industripolitisk satsning i syfte att mildra strukturomvandlingens effekter. Därigenom förhindrades en mycket kraf­tig ökning av arbetslösheten samtidigt som strukturomvandlingen styrdes in i socialt acceptabla banor. Detta måste gälla också fortsättningsvis.

Den ekonomiska politikens hittillsvarande framgångar får dock inte un­danskymma att vi står inför flera allvarliga problem. Alltjämt är arbetslös­heten för hög och ett stort antal människor befinner sig utanför den reguljära arbetsmarknaden. Särskilt allvariig är den höga arbetslösheten hos ungdomen. Regeringen har därför gjort stora insatser för att minska arbetslösheten hos ungdomen. Den har också sjunkit. Det kommer att krävas stora ansträngningar även i fortsättningen både på utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken för att underlätta utträde i yrkeslivet.

Efterfrågan på arbetskraft ökar nu. Antalet kvarstående lediga platser har ökat markant. Den växande obalansen på arbetsmarknaden ställer stora krav på arbetsmarknadspolitiken. Regeringen har också genomfört en betydande förstärkning av arbetsmarknadspolitiken, bl. a. i syfte att underlätta för den enskildes frivilliga rörlighet. Kan vi inte lösa dessa problem försvåras en stabilisering av pris- och kostnadsutvecklingen och ett fullt utnyttjande av den produktions- och välfärdspotential som finns i vår ekonomi. Den av regeringen framlagda propositionen om regionalpoli­tiken syftar till att skapa jämnare utveckling av sysselsättningstillfällen inom landet och motverka koncentration av näringslivet till vissa områden.

Sverige är ett litet land vars ekonomi i hög grad bygger sitt välstånd på internationell handel. Därför måste vi successivt anpassa oss till föränd­ringar som sker i världsekonomin. Fortgående omställningar inom närings­livet blir därför nödvändiga även i framtiden. Vi måste utnyttja uppgången i ekonomin att lösa många av de strukturella problem som kommit i dagen under krisåren. En aktiv industripolitik är ett viktigt stöd i denna omställ­ningsprocess.

Förskjutningen av tyngdpunkten i den internationella konjunkturen frän Förenta staterna till Västeuropa ger Sverige draghjälp i konjukturåter-hämtningen under 1979. Det finns dock många osäkra inslag i den interna­tionella konjunkturbilden särskilt på lite längre sikt. De av Iran-krisen utlösta snabba prisstegringarna på olja ökar obalansen i världen mellan starka och svaga ekonomier, mellan rika och fattiga länder. Detta ökar osäkerheten om den långsiktiga globala ekonomiska tillväxten. Den snab­bare uppgången i de internationella priserna gör det svårare att hålla nere inflationstakten. Jag bedömer dock förutsättningarna för att hålla infla­tionstakten under de 5% som stipuleras i löneavtalet fram till oktober i år som goda. Prisutvecklingen hittills under första kvartalet ger stöd för den uppfattningen.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

56

För att hålla uppe den ekonomiska aktiviteten har det varit nödvändigt att föra en relativt expansiv finanspolitik. Stora satsningar har gjorts inom industri-och arbetsmarknadspolitiken. Betydande insatser har också gjorts för att upprätthålla de inkomstsvaga gruppernas och pensionärernas stan­dard. Trots stor återhållsamhet i statens egen konsumtion har därför belastningen på statsbudgeten blivit stor.

Trots den snabba ökningen av statsutgifterna har det varit angeläget att iaktta stor återhållsamhet med statliga skallehöjningar. Borttagande av den allmänna arbetsgivaravgiften har stärkt konkurrenskraften och underlättat avtalsrörelserna. Härtill har också indexregleringen av den statliga in­komstskatten och sänkningen av marginalskatten bidragit. En långsam höjning av det totala skatteuttaget i förening med den långsamma tillväxten i skatteunderlaget är huvudförklaringen till att statens inkomster utveck­lats svagt. Tillsammans med den snabba utgiftsökningen har detta medfört kraftigt ökade budgetunderskott.

För att få ett rimligt perspektiv på budgetunderskottet bör man dock se till den konsoliderade sektorns totala finansiella sparandeunderskott. Det­ta beräknas uppgå till 3,5% av BNP 1979, vilket sett i ett internationellt perspektiv inte är någon exceptionellt hög siffra.

För 1979 anser jag att det nu redovisade budgetunderskottet är rimligt med hänsyn till det alltjämt låga kapacitetsutnyttjandet i ekonomin. Finanspolitiken ger därigenom det stöd till den positiva utvecklingen i svensk ekonomi som jag redovisat i det föregående. På sikt är dock, som jag närmare redogör för i det reviderade budgetförslaget, de stora budget-underskotlen inte acceptabla. Någon mer väsentlig förbättring i budgetba­lansen kommer heller inte automatiskt till stånd även när ekonomin upp­nått fullt kapacitetsutnyttjande.

Det kommer därför att ställas krav på en mycket stark återhållsamhet med framtida utgiftsbeslut. Inför 1980 förutser jag också, när ekonomin når ett bättre kapacitetsutnyttjande, att skattehöjningar behövs. De förslag till sänkning av marginalskatterna och den kommunala skatteutjämningen som jag framlagt i proposition till vårriksdagen måste finansieras. Därut­över kommer sannolikt att krävas ytterligare inkomstförstärkningar för att uppnå den reala utveckling av den privata konsumtionen som är förenlig med jämvikt i ekonomin. Med hänsyn bl. a. till den osäkerhet om den internationella konjunkturutvecklingen som råder anser jag dock att beslut om omfattningen och formerna för skatteuttaget bör fattas under hösten 1979.

En sänkning av marginalskatterna framstår i dag som den mest angeläg­na skattereformen. De höga marginalskatterna leder till allvarliga sned­vridningar inom ekonomin. De påverkar människors villighet all la på sig de krävande uppgifter som behövs för hela ekonomins utveckling. De försvårar också möjligheterna att uppnå en rimlig löneutveckling.

Långtidsutredningen visar att utrymmet för privata konsumtionens till-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

57

växt blir mycket begränsat under kommande år. Även den offentliga konsumtionens tillväxt måste begränsas. De ökande resurserna måste i betydande utsträckning användas för alt öka den industriella basen och till en neddragning av bytesbalansunderskottet.

Detta kräver en stark tillväxt i exportindustrin. Industrins internationel­la konkurrenskraft får därför inte äventyras. Avgörande för den svenska ekonomins utveckling på längre sikt blir om vi lyckas att inom ramen för ansvarsfulla avtal garantera löntagarna en real standardökning samtidigt med en nödvändig finanspolitisk åtstramning. Alla parter i samhället bör ha ett starkt intresse i att medverka till en rimlig lösning.

Det är ofrånkomligt att stora budgetunderskott som varit nödvändiga för att hålla uppe den ekonomiska aktiviteten i ekonomin samtidigt leder till en betydande ökning i likviditeten i ekonomin. Detta kan när ekonomin åter närmar sig fullt kapacitetsutnyttjande under loppet av 1980 öka risken för en inflalionistisk utveckling. Det ankommer i första hand på finanspoliti­ken att åstadkomma den åtstramning i ekonomin som kan bli nödvändig. Ökade ansträngningar måste dock göras för att successivt minska likvidi­tetstillväxten i ekonomin. Jag har tidigare redovisat förslag i detta syfte.

Den ekonomiska politiken under 1977-1979 har fört svensk ekonomi en god bit på väg ut ur krisen. Denna målmedvetna politik måste fortsätta om vi skall lösa de problem som jag angett. Målen är full sysselsättning, god ekonomisk tillväxt, rimlig prisstabilitet, jämvikt i bytesbalansen, rättvis inkomstfördelning och regional balans.

Det är min övertygelse att en god ekonomisk tillväxt är en nödvändig förutsättning för att möta önskemålen om fortsatt välståndsutveckling, utbyggnad av det sociala trygghetssystemet, barnomsorgen och äldrevår­den. 1 ett samhälle med stigande materiell standard ställer människorna krav på ökad livskvalitet i vid mening som inte enbart kan formuleras i ekonomiska termer. Ofta nog handlar det emellertid om önskemål och krav som har ekonomiska konsekvenser, t. ex. kortare arbetstid, bättre arbets­miljöer, förbättrad offentlig verksamhet osv. För att kunna möta dessa och andra berättigade krav på ett mänskligare samhälle krävs ekonomiska resurser och en ekonomi i balans. Genom solidariska insatser kan vi långsiktigt uppnå dessa mål och därigenom lägga grunden för ett bättre samhälle.

Till regeringsprotokollet i detta ärende bör fogas såsom bilagor: Reviderad nationalbudget \919(bilaga l.l)

Sammanfattning av  1978 års långtidsutredning och remissyttrandena (bilaga 1.2)

Förslag till lag om konto för likviditetsutjämning jämte specialmotiver­ing (//Vaga 1.3)

Prop. 1978/79:150    Bilaga 1

58

8 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen dels att

1. godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska poli­

tiken som jag har förordat i det föregående.

dels att antaga inom ekonomidepartementet upprättat förslag till

2. lag om konto för likviditetsutjämning.

Regeringens prop. 1978/79:150

Bilaga 2

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-04-23

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1979/80 såvitt avser utgifter och beräkning av statens inkomster, m. m.

REVIDERAT BUDGETFÖRSLAG

1    Det reviderade budgetförslaget för budgetåret 1979/80

1.1 Inledning

Det budgetförslag regeringen i januari 1979 presenterade för riksdagen tog sin utgångspunkt i att samhällsekonomisk balans utgör en grundläggan­de förutsättning för en tryggad sysselsättning och målmedveten reformpo­litik. Tillväxten av såväl den privata som den offentliga konsumtionen måste hållas tillbaka för att möjliggöra en ökad satsning på export och investeringar. Härtill kom vad gäller den offentliga konsumtionen att redan ett fullföljande av tidigare åtaganden innebar att det statsfinansiella utrym­met var kraftigt intecknat. Min slutsats var att utrymmet för nya reform­åtaganden som ytterligare begränsar den framtida handlingsfriheten var mycket litet. Såväl samhällsekonomiska som kreditmarknadspolitiska överväganden talade för att den erforderliga handlingsberedskapen på det finanspolitiska området i första hand borde avse restriktiva åtgärder. De riktlinjer för budgetpolitiken som angavs i budgetförslaget har i hög grad fortsatt giltighet. De avvägningsproblem som där diskuterades har i flera stycken ökat i styrka.

Vad gäller utformningen av budgeten för budgetåret 1979/80 har föränd­ringar skett såväl vad gäller utgifts- som inkomstsidan. På flera viktiga områden har propositioner lagts fram som berör budgetens utgiftssida. Riksdagsbehandlingen av regeringens förslag har resulterat i vissa föränd­ringar. Vidare har förslag till skatteförändringar lagts fram. Slutligen har riksrevisionsverket presenterat en förnyad beräkning av budgetens in­komster.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

60

1.2 Statsutgifterna

I budgetförslaget beräknades de totala statsutgifterna för budgetåret 1979/80 komma att uppgå till ca 172 miljarder kr. Nu föreliggande beräk­ningar slutar på ca 178 miljarder kr., dvs. en ökning med ca 6 miljarder kr. Huvudparten av denna ökning avser åtgärder på närings- och arbetsmark­nadspolitikens områden och har haft till syfte att minska strukturomvand­lingens negativa effekter. En bred enighet råder om att insatser av detta slag varit nödvändiga och några förslag om att insatserna i enskilda fall bort vara mindre har med något enstaka undantag inte väckts. Motioner i riksdagen med anledning av regeringens förslag har i själva verket regel­mässigt gått i utgiftshöjande riktning.

Jag avser att senare vid min anmälan av särskilda frågor återkomma med en mera detaljerad redogörelse för vad som ligger bakom den uppräkning av statsutgifterna för budgetåret 1979/80 som skett jämfört med budgetför­slaget. Jag vill dock redan nu peka på att de beräkningar av kommande utgiftskrav regeringen gjorde i januari i stora drag visat sig ligga i linje med de bedömningar som nu kan göras. Härutöver har de strukturella pro­blemen i vissa branscher och företag visat sig vara av mer djupgåetide och allvarlig karaktär än vad som då fanns anledning att räkna med. Åtgärder i syfte att värna om dessa företags fortlevnad och utveckling har visat sig nödvändiga att tillgripa i högre grad än vad som förutsågs. Som exempel på sådana insatser kan nämnas stöd till LKAB, Svenskt Stål AB och Luxor Industri AB. Härtill kommer att stödåtgärder till delar av skogsindustrin och till varvsindustrin nu förutses bli mer omfattande än vad som tidigare fanns anledning att räkna med.

Jag övergår nu till att redovisa de statsfinansiellt mer betydande särpro­positioner som framlagts under våren 1979. De flesta av dessa berör som nämnts sysselsättning och näringspolitik.

Regeringens politik är att trygga sysselsättningen och långsiktigt stärka näringslivets konkurrenskraft. I regeringens regionalpolitiska proposition föreslås riktlinjer för regionalpolitiken som i stort bygger på de principer riksdagen lade fast år 1976. Förslagen följer i allt väsentligt de riktlinjer som under bred pariamentarisk enighet föreslagits av de utredningar som propositionen bygger på. Det regionalpolitiska stödet till näringslivet för­stärks. En ram om 7400 milj. kr. föreslås för femårsperioden 1979/80-1983/84. För budgetåret 1979/80 föreslås en uppräkning med ca 600 milj. kr. Särskilda satsningar i syfte att ge varaktig sysselsättning görs i den Norrbotten-proposition som har lagts fram. Förslagen beräknas kosta ca I 000 milj. kr.

Industripolitiska insatser har en framskjuten plats i regeringens politik. Sysselsättningspolitiskt motiverade åtgärder av akut karaktär utgör fortfa­rande en betydande del av industripolitiken. De offensiva industripolitiska instrumenten har dock byggts ut och kommer under de närmaste åren att

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

61

bli allt viktigare för att främja det svenska näringslivels möjligheter att konkurrera. Regeringens industripolitik redovisas i den industripoliiiska propositionen. Ökade anslag i syfte att stärka industriell verksamhet, speciellt vad avser småföretag och export, föreslås om närmare 600 milj. kr.

I en särskild proposition föreslogs att Statsföretag AB får ett tillskott av 835 milj. kr. för att genomföra en finansiell rekonstruktion m. m. av LKAB. Näringsutskottet har sedermera föreslagit all ytterligare ett tillskott om högst 1,1 miljard kr. garanteras för att läcka LKAB:s beräknade förluster under åren 1980 till 1982. Riksdagen har ställt sig bakom näringsutskottets förslag. Som jag senare återkommer till har jag beaktat detta ställningsta­gande i min beräkning av anslaget till oförutsedda utgifter.

Inom sysselsättningspolitiken har åtgärder som syftar till att förbättra och bredda människors möjligheter till arbete hög prioritet. 1 en nyligen avlämnad proposition föreslås ett finansieringssystem för skyddat arbete. Bl. a. anvisas 1 000 milj. kr. för verksamheten budgetåret 1979/80.

Förslag har, som förutskickades i budgetpropositionen, lagts fram an­gående nya dagpenningklasser inom arbetslöshetsförsäkringen, ADB i arbetsförmedlingen, tekoindustrin och Kockums.

Sedan budgetpropositionen lades fram har åtgärder av i flera fall bety­dande omfattning visat sig vara nödvändiga för att stödja vissa företag. För tidigareläggningar av investeringar inom Svenskt Stål AB föreslås drygt I miljard kr. Även för varvsindustrin krävs nu extra insatser i form av förlängt och utvidgat beställarstöd. Förslag läggs vidare fram angående statligt minoritetsägande i Södra Skogsägarna AB och majoritetsägande i Norrlands Skogsägares Cellulosa AB. Totalt föreslås stöd till dessa två skogsägarföretag om 1,1 miljard kr.

Även i övrigt har behov uppkommit av statliga stödinsatser till företag med finansiella problem. För rekonstruktion av Luxor Industri AB föreslås sålunda 175 milj. kr. Förslag har vidare förelagts riksdagen att anvisa ytterligare medel i syfte att täcka statens andel av förlusterna i Datasaab AB vad avser verksamheten under år 1978.

Till den kommunalekonomiska propositionen återkommer jag strax.

Utöver de nu berörda propositionerna har det i enlighet med budgetpro­positionen lagts fram ett antal viktiga förslag på vissa andra områden med effekter på statsbudgeten. Exempel på sådana propositioner är förslag angående föräldraförsäkringen, trafikpolitiken, högskoleväsendet, studie­stödet, skogspolitiken och energipolitiken.

1.3 Statsinkomsterna

Regeringen har tidigare i vår lagt fram ett förslag om reformering av inkomstskatten som utgör en fortsättning av det långsikliga reformarbete på inkomstbeskattningens område som inleddes år 1977. Besluten om sänkt

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

62

inkomstskatteskala och om att införa ett inflationsskydd för den statliga inkomstskatteskalan utgör grunden för nu föreslagna marginalskattesänk­ningar för flertalet heltidsarbetande fr. o. m. inkomståret 1980.

1 propositionen tas även finansieringsfrågorna upp till behandling. Innan jag berör detta område vill jag något redogöra för effekterna av regeringens proposition om den kommunala ekonomin. Budgetåret 1979/80 påverkar dessa förslag primärt budgetens utgiftssida, medan de åren därefter även får betydande effekter på inkomstsidan och dessutom är nära kopplade till propositionen om reformering av inkomstskatten. Del faller sig därför naturligt att behandla dessa två propositioner i ett sammanhang.

Regeringen har i propositionen om den kommunala ekonomin lagt fram en rad förslag som syftar till att främja den kommunala sektorns utveckling inom ramen för samhällsekonomisk balans. Statens ökade insatser avser i första hand kraftiga förstärkningar av skatleutjämningsbidragen till kom­muner och landstingskommuner.

Sammantaget innebär reformförslagen i de två nu nämnda proposi­tionerna en försvagning av statsfinanserna med närmare 1,7 miljard kr. budgetåret 1979/80. 1 nuvarande stalsfinansiella läge måste reformeringen av inkomstskatten och av de statliga bidragen till den kommunala ekono­min finansieras med skattehöjningar. Sålunda har regeringen föreslagit höjningar såväl av energiskatten som av stämpelskatten vid förvärv av fast egendom. Vidare har regeringen föreslagit dels att värdet av bilförmån skall ingå i underlaget vid beräkning av socialförsäkringsavgifter, dels att egenföretagare skall erlägga barnomsorgsavgift. Innan man preciserar ut­formningen av de åtgärder som bör väljas för att läcka resterande finan­sieringsbehov bör emellertid resultatet av den pågående utredningen om olika former av bruttoskatter avvaktas. Jag har vid min beräkning av statsinkomsterna för budgetåret 1979/80 förutsatt att även resterande finansieringsbehov täcks.

1.4 Saldoutvecklingen

De förändringar av totalbudgeten för vilka jag nyss redogjort samman­fattas i tabell 16. Som framgår av tabellen förutses för innevarande budget­år en minskning med ca 2,4 miljarder kr. av underskottet jämfört med beräkningen i budgetpropositionen. För budgetåret 1979/80 beräknas bud­getunderskottet nu komma att uppgå till ca 48 miljarder kr. att jämföra med tidigare beräknade ca 45 miljarder kr. Delvis är dessa förändringar en följd av förskjutning av vissa utgifter mellan budgetåren.

Totalt beräknas statsinkomsterna nu till ca 118 miljarder kr. för budget­året 1978/79 och till ca 130 miljarder kr. för budgetåret 1979/80. Jämfört med beräkningarna i budgetförslaget förutses sålunda statsinkomsterna nu bli 1,5 resp. 2,8 miljarder kr. högre vilket främst förklaras av en snabbare tillväxt av lönesumman.

Prop. 1978/79:150   Bilaga 2

63

Tabell 16.

(Milj. kr.)

Totalbudgeten 1978/79-

-1979/80

1978/79

1979/80

Budget-

prop.

1979

Ny be­räkning

Budget-

prop.

1979

Ny be­räkning

Inkomster Utgifter

Saldo

116209 160877

-44668

117686 159978

-42292

126819 171869

-45050

129626 177829

-48203

Även på utgiftssidan innebär de nya beräkningarna förändringar i förhål­lande till vad som redovisades i budgetförslaget. Totalt räknar jag med att utgifterna, jämfört med budgetpropositionen, minskar med 900 milj. kr. budgetåret 1978/79 och ökar med 6 miljarder kr. påföljande budgetår. Uppräkningen av statsutgifterna för budgetåret 1979/80 kan synas omfat­tande. Förklaringen härtill kan, som jag tidigare nämnt, i stor utsträckning hänföras till finansiella kriser i vissa företag. Medelsbehovet för dessa insatser har visat sig bli större än vad som tidigare framstod som sannolikt. Vidare har beslutade utgifter för bl. a. industripolitiska insatser som tidi­gare beräknades komma alt belasta innevarande budgetår kassamässigl förskjutits till budgetåret 1979/80. Således har min beräkning av reserva­tionsmedelsförbrukningen för budgetåret 1979/80 justerats upp samtidigt som förbrukningen under budgetåret 1978/79 räknats ner.

Den saidoförsämring som sålunda uppkommer inger oro. Härtill kom­mer att omfattande krav rests i riksdagen på ytterligare kostnadskrävande insatser, inte minst på det industripolitiska området. Detta understryker ytterligare vad jag tidigare anfört vid min anmälan av budgetförslaget angående det ansvarstagande som är oundgängligen nödvändigt vid riksda­gens behandling av regeringens budgetproposition. Detta gäller i lika hög grad de särpropositioner och de motioner som framlagts under våren 1979.

2    1979 års långtidsbudget

Jag har tidigare redogjort för bedömningarna av den ekonomiska utveck­lingen i första hand under åren 1979 och 1980. De samhällsekonomiska perspektiven på längre sikt har kommenterats med utgångspunkt i långtids­utredningen. Med detta avsnitt är det min avsikt att med utgångspunkt i den långtidsbudget som fogas till det reviderade budgetförslaget som bilaga 2.1 komplettera bilden med de statsfinansiella perspektiven.

Långtidsbudgetarbetets syfte är att kartlägga de statsfinansiella konse­kvenserna på längre sikt av redan fattade beslut och gjorda åtaganden. En sådan kartläggning utgör ett undertag för en analys av de statsfinansiella förutsättningarna under den framföriiggande femårsperioden. 1 syfte att

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

64

bättre belysa dessa kompletteras långtidsbudgeten, som endast omfattar statsbudgetens inkomster och utgifter, med vissa beräkningar rörande socialförsäkringssektorn. Även den kommunala utvecklingen berörs. Av­sikten är all långtidsbudgeten på detta sätl skall kunna utgöra ett bättre underlag för bedömningar av den samlade offentliga sektorns sparandeut­veckling på något längre sikt.

Långtidsbudgeten är varken en plan eller en prognos över statsutgifter­nas eller statsinkomsternas utveckling. På utgiftssidan innefattas endast en beräkning av de resurser som krävs för att olika verksamheter skall kunna bedrivas i enlighet med de beslut som statsmakterna redan har fattat och de åtaganden som gjorts för framtiden. 1 långtidsbudgeten görs alltså inga försök att förutse eller rekommendera vilka beslut som statsmakterna skall fatta under perioden.

Vad gäller statsinkomsterna grundas beräkningarna på oförändrade skatteregler och avgiftssatser i den mån inte förändringar beslutats eller förutskickats. Detta innebär bl. a. att den av regeringen föreslagna föränd­ringen i inkomstbeskattningen har beaktats liksom beslutade och av rege­ringen föreslagna höjningar av socialförsäkringsavgifter. Vidare har en fullständig finansiering av reformdelen av inkomstskatteförslagen och den kommunalekonomiska reformen förutsatts. Långtidsbudgeten grundas vad gäller åren 1979-1981 på samma antaganden rörande priser, löner och tillväxt i samhället som presenteras i den reviderade finansplanen. Vad gäller perioden därefter har schablonmässigt lönesumman förutsatts stiga med 7 % årligen och den allmänna prisnivån med 4 % om året. En årlig real tillväxt av bruttonationalprodukten för denna period om 3 % har förutsatts.

Statsinkomsternas årliga procentuella tillväxt under den framförliggande perioden skulle enligt långtidsbudgetkalkylen komma att uppgå till 7,6 %. Den förutsedda inkomsltillväxten i löpande priser för perioden efter år 1980 sammanfaller i stort med den som beräknades i förra årets långtids­budget. Statsinkomsternas absoluta nivå ligger emellertid på en högre nivå än i förra långtidsbudgeten, vilket främst beror på att den faktiska löne­summan 1979/80 beräknas överstiga vad som antogs föregående år.

Tabell 17. Statsinkomsternas utveckling 1973/74-1983/84

Genomsnittlig

procentuell

förändring

1973/74-

1977/78

1979/80 (milj. kr.)

Genomsnittlig

procentuell

förändring

1979/80-

1983/84

Inkomstskatt Mervärdeskatt Övriga inkomster

Summa

+ 21,8 + 17,5 + 10,3

+ 16,2

55 700 32600 41326

129626

+ 7,4 +7,5 + 8,0

+ 7,6

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

65

På utgiftssidan innebär långtidsbudgetens grundkalkyl en framräkning av statsutgifterna med utgångspunkt i en oförändrad pris- och lönenivå. Mätt på detta sätt blir statsutgifternas stegringstakt exkl. statsskuld­räntorna enligt långtidsbudgetkalkylen 0,3 % årligen under den framförlig­gande femårsperioden. Takten i de framtida utgiftsökningarna ligger på i stort sett samma nivå som den ökningstakt som redovisades i förra årets långtidsbudget. Ett förverkligande av långtidsbudgeten skulle innebära en påtagligt dämpad utgiftsutveckling jämfört med den hittills genomförda. Under budgetåren 1973/74- 1977/78 ökade statsutgifterna exkl. statsskuld­räntorna i genomsnitt med 5,3 % om året i oförändrat pris- och löneläge.

Tabell 18. Statsutgifternas utveckling 1973/74-1983/84

Genomsnittlig

1979/80

Genomsnittlig

procentuell

(milj. kr.)

procentuell

förändring

förändring

1973/74-

1979/80-

1977/78

1983/84

Oförändrat pris-

och löneläge exkl.

statsskuldräntor

+ 5,3

165 529

+0,3

Löpande priser exkl.

statsskuldräntor

+ 17.6

165 529

+4,3

Löpande priser inkl.

statsskuldräntor

+ 18.0

178829

+ 5,9

I löpande priser beräknas den åriiga genomsnittliga ökningen av statsut­gifterna under långtidsbudgetperioden komma att uppgå till 5,9 % att jämföra med 18,0 % under perioden 1973/74-1977/78.

Den framtida ökningstakt som framkommer ligger något under vad som redovisades i förra årets långtidsbudget. Utgiftsnivån för budgetåren 1978/79 och 1979/80 beräknas emellertid nu ligga väsentligt över den nivå som framgick av 1978 års långtidsbudget. Orsaken till denna högre utgifts­nivåjämfört med beräkningarna för ett år sedan ligger huvudsakligen i att beslut har fattats och förslag har presenterats som inte kunde beaktas i 1978 års långtidsbudget. Som exempel kan nämnas regeringens förslag om en kommunalekonomisk reform och beslut om höjda barnbidrag. Delvis förklaras nivåhöjningen även av att lönerna för de statsanställda uppvisat en snabbare ökningstakt än enligt de antaganden som låg till grund för förra årets långtidsbudget.

Eftersom statsskuldräntorna förväntas stiga snabbare än övriga statsut­gifter blir den årliga genomsnittliga ökningen för stalsutgifterna exkl. slalsskuldräntorna något långsammare än för de totala statsutgifterna, eller 4,3 %.

Den starka automatik som utgifterna i långtidsbudgeten är ett uttryck för beror i allt väsentligt på beslut som har fattats i parlamentarisk enighet och gällt sedan länge. Den kan illustreras av följande överslagsvisa kalkyl. I genomsnitt ökar utgifterna i löpande priser årligen under långtidsbudget-

5    Riksdagen 1978179. I saml. Nr 150. Bilaga I och 2

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

66

perioden med knappt 12 miljarder kr. Infriande av utfästelser inom områ­den som folkpension, bostadspolitik och familjepolitik svarar för respekti­ve 1,6, 1,2 och 0,6 miljarder kr. av denna ökning. Fullföljandet av försvars-och biståndspolitiken svarar för resp. 0,7 och 0,4 miljarder kr. Ett bibehål­lande av skolväsendet på beslutad kvalitetsnivå resulterar i årligt ökade utgifter om 0,7 miljarder kr. och bidragen till kommunerna medför ökade utgifter om 0,8 miljarder kr. Drygt 2 miljarder kr. består huvudsakligen av ökade kostnader för de av staten betalade lönerna, som antagits följa med den allmänna löneutvecklingen. Härtill kommer årligen ökade statsskuld­räntor om 4,0 miljarder kr. till följd av budgetunderskottens storlek.

För att belysa hur de statliga utgifterna direkt och indirekt ställer an­språk på samhällets reala resurser är det av intresse att studera utveckling­en såväl av de statliga konsumtions- och investeringsutgifterna som av transfereringarna och de finansiella transaktionerna. Statens direkta an­språk på resurser skulle enligt årets långtidsbudget såvitt gäller statlig konsumtion komma att öka med endast 0,3 % årligen i fasta priser under perioden fram t.o.m. budgetåret 1983/84. Detta innebär en något lägre ökningstakt än i förra årets långtidsbudgetkalkyl och är en effekt av att den restriktiva prövning vad gäller statlig konsumtion som genomförts under de senaste åren fullföljts. De statliga investeringsutgifterna skulle enligt långtidsbudgeten komma att minska, vilket sammanhänger med beräk­ningstekniken. 1 princip återspeglas endast gjorda åtaganden, vilket leder till en systematisk underskattning av investeringsutgifternas framlida ut­veckling.

Tabell 19. Statsutgifternas utveckling 1973/74 - 1983/84. Konsumtion, investeringar och transfereringar

(Milj. kr., oförändrat pris- och löneläge)

Procentuell andel

Genomsnittlig

Anslag

Genomsnittlig

av budgetens ut-

procentuell

1979/80

procentuell för-

gifter

1979/80

förändring

1973/74-1977/78

(milj. kr.)

ändring 1979/80 -1983/84

Statlig konsumtion

25.5

+ 3.9

45400

+ 0,3

Statliga investerings-

utgifter

5.1

+ 0.5

9100

- 2,5

Transfereringar

62,6

+ 7,8

111400

+ 3,6

Till hushåll

22,7

+ 3,2

40400

+ 0,7

Till kommuner

19,3

+ 5,0

34400

+  1,8

Till företag

11,9

+ 33,1

21 100

+   1,2

Internationella

1,8

+ 16,0

3 200

+ 4,0

Statsskuldräntor'

6,7

+ 14,3

12 300

+ 17,9

Deflaterade med konsumentprisindex

Resursfördelningen och resursutvecklingen i samhället påverkas indi­rekt av statsbudgetens transfereringsutgifter. Liksom i tidigare långtids­budgetkalkyler uppvisar dessa en betydligt snabbare expansionstakt än de statliga konsumtions- och investeringsutgifterna. Gjorda åtaganden på folkpensioneringens, biståndspolitikens och bostadspolitikens områden är

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

67

här av stor betydelse. Den betydande ökningen av utgifterna för stats­skuldräntor bidrar också starkt till den högre ökningstakten.

Till följd av långtidsbudgetens beräkningsmetodik borde man kunna förvänta sig att budgetunderskottet successivt skulle minska. Denna meto­dik innebär bl. a. att utgifterna för näringspolitiska satsningar förutsatts minska kraftigt. Härtill kommer att inkomsterna växer relativt sett snab­bare än utgifterna. Den saidoförbättring som följer av dessa omständighe­ter är emellertid inte tillräcklig för att väga upp transfereringarnas utgifts­automatik och de växande statsskuldräntorna.

Variationer i de antaganden rörande den framtida pris- och löneutveck­lingen m. m. som legat till grund för långtidsbudgetkalkylen påverkar inte i avgörande grad saidoutvecklingen. Om antagandena ändras så att öknings­takten av lönesumman resp. priserna förutsätts ligga på en högre eller lägre nivå med bibehållen reallönestegring påverkas såväl statsbudgetens in­komstsida som dess utgiftssida med i stort sett oförändrade budgetunder­skott som resultat. Om skillnaden mellan lönesummeökning och inflation antas bli mindre och reallöneutvecklingen följaktligen ogynnsammare blir följden något ökande budgetunderskott. Av långtidsbudgelkalkylen kan emellertid dras slutsatsen att de statliga budgetunderskotten blir bestående på i stort sett nuvarande nivå med de förutsättningar som gällt. Realistiska alternativa antaganden rörande den framtida ekonomiska utvecklingen rubbar inte i någon avgörande grad denna slutsats.

Tabell 20. Totalbudgetens utvecliling 1978/79 - 1983/84 

(Milj. kr., löpande priser)

1978/79      1979/80      1980/81      1981/82      1982/83      1983/84

Inkomster

117686      129626      142600      153200      163200      173700

Utgifter

159978       177829      190800      202 100      212 100      223900

Saldo

-42292      -48 203      -48200      -48900      -48 900      -50200

Långtidsbudgeten innehåller numera även ett avsnitt om den finansiella titvecklingen i socialförsäkringssektorn. Vidare belyses statens finansiella sparande, dvs. statsbudgetens saldo med avdrag för finansiella transaktio­ner såsom långivning och aktieteckning. Eftersom de samhällsekonomiska effekterna av saidoförändringar inom socialförsäkringssektorn och vad avser statsbudgeten i väsentliga hänseenden sammanfaller bör staten och socialförsäkringssektorns finansiella sparande ses tillsammans.

Statens negativa finansiella sparande beräknas växa något i nominella termer och beräknas uppgå till 40300 milj. kr. budgetåret 1983/84 (tabell 21).

Tabell 21. Statens fmansiella sparande 1978/79-1983/84 (Milj. kr., löpande priser)

1978/79

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

-33000

-36200

-39100

-39200

-39200

-40 300

Prop. 1978/79:150   Bilaga 2

68

Under den framförliggande perioden förutses socialförsäkringssektorns överskott, som helt domineras av AP-fonden, öka ungefär i takt med den antagna prisutvecklingen. Sparandet kan beräknas uppgå till 19,9 miljarder kr. budgetåret 1983/84. Statens och socialförsäkringssektorns samman­lagda finansiella sparande enligt långtidsbudgetkalkylen framgår av föl­jande tabell.

Tabell 22. Statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparande 1978/79 1983/84

(Milj. kr., löpande priser)

1978/79      1979/80      1980/81      1981/82      1982/83      1983/84

Staten

Socialförsäk­ringssektorn

Summa

-36200     -39100

-39200

-33000

-39200     -40300

+ 15400     +16400     +17200     +17900     +18900     +19900 -17600     -19800     -21900     -21300     -20300     -20400

Staten och socialförsäkringssektorn utvisar sammantagna ett betydande sparandeunderskott under långtidsbudgetperioden. Till följd av den före­slagna höjningen av ATP-avgiften förväntas en liten förbättring de sista åren i långtidsbudgetperioden. Eftersom kommunerna av institutionella skäl över en längre period visar ett finansiellt sparande som ligger kring noll innebär detta att den offentliga sektorns negativa sparande under långtidsbudgetperioden kvarstår.

Tabell 23. Statens och socialförsäkringssektorns fmansiella sparandeunderskott i pro­cent av BNP

(Löpande priser)

1978/79

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

4,2

4,3

4,3

3,9

3,5

3,2

Ställda i relation till den antagna tillväxten av bruttonationalprodukten utvecklas statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparande enligt långtidsbudgetkalkylen på det sätt som framgår av tabell 23. Mätt på detta sätt minskar sparandeunderskottet något under långtidsbudgetperioden.

Det finansiella sparande som framkommer i långtidsbudgeten kan även jämföras med motsvarande beräkning i långtidsutredningen (LU). I LU:s huvudkalkyl anges att ett positivt finansiellt sparande för den konsolide­rade offentliga sektorn om ca I miljard kr. skulle vara konsistent med den av LU förutsatta relativt gynnsamma reala utvecklingen. Detta sparande är ca 20 miljarder kr. högre än enligt långtidsbudgetens kalkyl.

Differensen mellan långtidsbudgetens och LU:s kalkyler beror i huvud­sak på tre faktorer: LU har antagit vissa skatteökningar, som inte ingår i långtidsbudgetkalkylen. LU bygger på en ett år äldre utgiftsbedömning än långtidsbudgeten. Slutligen skiljer sig LU:s antaganden främst beträffande lönesummans utveckling något från långtidsbudgetens mera schablonmäs-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

69

siga utgångspunkter. Dessa tre faktorer ger en skillnad i finansiellt sparan­de om ca 25 miljarder kr. Att differensen mellan LU och långtidsbudgeten endast blir drygt 20 miljarder kr. beror på att LU inte kunde beakta den höjning av ATP-avgiften som regeringen föreslagit och som verkar i mot­satt riktning.

3   De statsrinansiella perspektiven på längre sikt

De betydande insatser för arbetsmarknads- och industripolitik som varit ofrånkomliga under de senaste åren har i hög grad präglat utvecklingen av statsutgifterna. Härtill kommer att de automatiska effekterna av redan fattade beslut, framför allt i fråga om inkomstöverföringar av olika slag, verkat starkt pådrivande på utgiftsutvecklingen. Inkomstunderlaget har också utvecklats långsamt. Totalt sett har detta medfört stora budgetun­derskott. I den konjunktursituation som rått under senare år har dessa stora budgetunderskott varit förenliga med och i vissa avseende varit en förutsättning för en stabil samhällsekonomi. Samtidigt som budgetunder­skotten kan ses som ett uttryck för att finanspolitiken varit relativt expan­siv bör betonas att stor restriktivitet har iakttagits vad gäller den statliga konsumtionen, dvs. statens egen direkta efterfrågan på varor och tjänster.

När kapacitetsutnyttjandet i den svenska ekonomin nu successivt åter­går till en mer normal nivå är emellertid budgetunderskott av den storleks­ordning som anges i långtidsbudgeten inte acceptabla. En alltför kraftig underbalansering av statsbudgeten i en situation med ett högre kapacitets­utnyttjande i ekonomin än f n. skulle medföra risker för störningar i den samhällsekonomiska balansen.

Budgetpolitiken måste således konsekvent inriktas på att nedbringa bud­getunderskottet. Detta är en inriktning som samtliga partier också ställt sig bakom vid behandlingen av budgetförslaget i finansutskottet.

Handlingsberedskapen på det statsfinansiella området inför 1980 måste enligt min mening avse såväl inkomstförstärkande åtgärder som effektiva åtgärder för att bromsa upp utgiftsexpansionen. Regeringen avser i höst återkomma med förslag till åtgärder för att förstärka statens inkomster. Det är emellertid för tidigt att nu precisera omfattning och utformning av de nödvändiga åtgärderna. Den konjunkturpolitiska utvecklingen bör av­vaktas innan underlag finns att bedöma hur omfattande inkomstförstärk­ningar som behöver vidtas. Vad beträffar åtgärdernas utformning bör bl. a. utredningen om olika former av bruttoskatter avvaktas. I utredningens uppdrag ingår att överväga bl. a. den s. k. allmänna produktionsfaktorskat­ten, mervärdeskatten samt arbetsgivaravgifter.

Den nödvändiga minskningen av budgetunderskotten kan emellertid enligt min mening inte uppnås enbart med hjälp av inkomstförstärkande åtgärder eftersom alltför stora skattehöjningar riskerar att ge upphov till nya problem bl. a. i vad avser kostnads- och prisutvecklingen.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

70

Det är således oundgängligt att begränsa statsbudgetens utgiftsexpan­sion. Jag vill i detta sammanhang erinra om att förvaltningsutredningen f. n. undersöker hur metoderna för omprövning av tidigare åtaganden skall kunna förbättras. Utredningen väntas avge sitt huvudbetänkande under år 1979. Jag vill i detta sammanhang något beröra statsbudgetens utgiflsstruk-tur. Som framgår av min redovisning tidigare utgör de statliga konsumtionsutgifterna ca 45 miljarder kr. Härav utgör rena förvaltnings­kostnader endast en mindre andel. Besparingar genom rationaliserings­åtgärder inom statliga myndigheter är självfallet utomordentligt angelägna. Under senare år har också omfattande åtgärder vidtagits för att begränsa kostnadsutvecklingen för den statliga förvaltningen. Betydande ratio­naliseringseffekter har också uppnåtts. I det budgetförslag för budgetåret 1979/80 som regeringen lämnat till riksdagen har besparingsalternativ legat till grund för anslagsberäkningen för flertalet myndigheter. Jag har också kunnat konstatera, att ansträngningarna att begränsa kostnaderna och genomföra direkta besparingsåtgärder har mött betydande förståelse från berörda myndigheters sida.

Det är enligt min mening nödvändigt att även fortsättningsvis genomföra så långtgående besparingar inom den statliga förvaltningen som inryms inom ramen för en fortsatt effektiv myndighetsutövning. Detta innebär bl. a. att produktivitetsvinster fullt ut måste tas till vara för att begränsa kostnadsutvecklingen. Kraven på myndigheternas planerings-, budgete­rings- och slyrningsrutiner skärps härigenom. Eftersom de rena förvalt­ningskostnaderna emellertid numera utgör en relativt begränsad andel av de totala utgifterna kan den besparingspotential som här finns inte ensamt bidra till en avgörande minskning av budgetunderskottet.

Statens investeringsutgifter, som domineras av affärsverkens investe­ringar, belöper sig till ca 9 miljarder kr. Dessa utgifters tidsmässiga förlägg­ning måste självfallet anpassas till de statsfinansiella och konjunkturpoli­tiska förutsättningarna. Några betydande långsiktiga besparingar torde dock vara svåra att uppnå på detta område utan negativa återverkningar för den långsiktiga samhällsekonomiska avkastning som är syftet med den statliga investeringsverksamheten.

Den tredje typen av statsutgifter, transfereringarna, svarar för drygt 111 miljarder kr. eller ca 63 % av de totala utgifterna. Transfereringsutgifterna uppvisar dessutom en betydligt snabbare utveckling än konsumtions- och investeringsutgifterna. Detta beror framför allt på automatiken i åtagan­dena.

Vad gäller utvecklingen av den fjärde typen av statsutgifter -finansiella transaktioner - har denna under de senaste åren i hög grad präglats av de betydande insatser som gjorts till stöd för finansiellt svaga företag. Som jag tidigare redovisat kommer insatser av denna storleksordning inte att vara förenliga med strävandena att långsiktigt minska budgetunderskottet.

Samhälleliga behov och prioriteringar förändras över tiden. Det är där-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

71

för nödvändigt att ha en öppen attityd till förändringar på budgetens utgiftssida. 1 det finanspolitiska perspektiv som avtecknar sig bör diskus­sionen gälla hur vi på effektivast möjliga sätt skall disponera de resurser som redan kanaliseras via statsbudgeten. Omprövning av löpande program och omdisposition av tillgängliga resurser måste då ske i syfte att öka den samlade välfärden. Härvid bör breda parlamentariska samförståndslös­ningar eftersträvas.

De budgetpolitiska utsikterna innebär självfallet också att största åter­hållsamhet måste iakttas när det gäller att ställa krav på och besluta om nya reformåtaganden för de närmaste åren. Automatiken i de åtaganden som redan gjorts är sådan att allt tillgängligt utrymme redan är intecknat. Varje nytt åtagande måste därför finansieras med inkomstförstärkningar eller besparingar.

Den inriktning av budgetpolitiken som jag nu angivit är ett nödvändigt inslag i en ekonomisk politik som syftar till att långsiktigt återställa balan­sen i vår ekonomi. Jag har tidigare vid min diskussion av långtidsutred­ningens överväganden konstaterat att den produktionstillväxt som kan åstadkommas de närmaste åren väsentligen måste avdelas för ökad export och ökade investeringar. Utrymmet för en ökning av privat och offentlig konsumtion blir därmed myckel begränsat. Såväl erfarenheterna under de senaste åren som långtidsbudgetens kalkyler visar att det bör vara möjligt att kraftigt hålla tillbaka den statliga konsumtionens utveckling utan att angelägna samhällsbehov därför behöver eftersättas. En framgångsrik po­litik förutsätter emellertid också att den kommunala konsumtionens till­växt kan bringas ned och begränsas till de områden som enligt eniga politiska bedömningar måste prioriteras dvs. barnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård. Härav följer all utrymmet för vidgade insatser på andra områden måste bli ytterst begränsat. Jag räknar med att en sådan begräns­ning av den kommunala konsumtionen kan ske på frivillighetens väg. Om detta inte visar sig möjligt måste andra åtgärder komma i fråga.

Såväl långtidsbudgeten som långtidsutredningen visar entydigt att det stora underskottet i statens sparande måste bringas ned. Endast härigenom kan vi konsolidera samhällsekonomin och säkerställa en ekonomisk-poli­tisk handlingsfrihet som gör det möjligt att även på längre sikt värna om sysselsättningen och tillgodose angelägna gemensamma behov.

4   Särskilda frågor

4.1 Konsolideringsfond för televerket

I 1979 års budgetproposition (prop. 1978/79: 100 bil. 9, s. 205) framhöll chefen för kommunikationsdepartementet vikten av att televerket har till­räckliga möjligheter till resultatutjämning mellan åren. En konsolidering

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

72

genom särskilda avsättningar i verkets bokslut under ekonomiskt goda år borde således kunna återföras när resultatet försämras. Chefen för kom­munikationsdepartementet förordade därför att det, som ett komplement till de konsolideringsmöjligheter televerket redan har, upprättas en sär­skild konsolideringsfond för verket. Förslag i frågan aviserades till kom­pletteringspropositionen.

För egen del vill jag nu anföra följande. I prop. 1976/77: 130 med förslag till riktlinjer för modernisering av det statliga budgetsystemet behandlade jag bl. a. vissa frågor som främst berör förmögenhetsredovisningen för affärsverk och likartade verksamheter. I anslutning härtill tog jag också upp affärsverkskommitténs förslag om att inrätta särskilda resultatutjäm­ningsfonder för affärsverken. Jag anförde därvid att jag inte var beredd att föreslå någon generell möjlighet för verken att göra bokslutsdispositioner i konsolideringssyfte. Tillskapandet av sådana möjligheter bör, enligt min mening, prövas från fall till fall.

Televerkets rörelseresultat har under 1970-talet varierat avsevärt. Un­der några år i början av decenniet översteg resultatet förräntningskravet och verket gjorde i det sammanhanget särskilda avskrivningar med totalt ca 348 milj. kr. i konsolideringssyfte. Beloppet inlevererades till statskas­san i form av återbetalning av statskapital. De senaste åren har resultatet försämrats och förräntningskravet har utan större taxehöjningar kunnat uppnås endast genom upplösning av televerkets lagerreserv. Detta har dock haft en negativ inverkan på verkets likviditet.

Televerket har alltså under 1970-talet haft vissa möjligheter att utjämna resultatet mellan åren. De nuvarande möjligheterna är emellertid, enligt min mening, otillräckliga och efter samråd med chefen för kommunika­tionsdepartementet finner jag att det finns skäl för att de bör kompletteras. Jag vill i detta sammanhang erinra om att riksdagen tidigare medgivit att en konsolideringsfond inrättas för postverket (prop. 1975/76: 100 bil. I, FiU 1975/76:20, rskr 1975/76: 173). I sådana fall då verksamhetsårets resultat överstiger gällande förräntningskrav bör, efter särskild prövning av rege­ringen, televerket kunna få avsätta skillnaden mellan faktiskt resultat och förräntningskrav till en särskild konsolideringsfond. Vid regeringens pröv­ning måste, för att det faktiska resultatet skall kunna fastställas, givetvis också beaktas televerkets övriga konsolideringsmöjligheter. Avsättningen bör i bokslutet redovisas som en konsolideringsfond i balansräkningen och motsvarande medel kunna användas som rörelsekapital i verket och härvid tillgodoföras den rörliga kredit som verket disponerar i riksgäldskontoret. Konsolideringsfonden bör sedan vid behov, efter särskild prövning av regeringen, kunna utnyttjas i resultatförstärkande syfte. På detta sätt ökar möjligheterna att tidsmässigt anpassa framtida erforderliga taxehöjningar till växlande marknadsförutsättningar. Det bör ankomma på regeringen att fastställa de närmare reglerna för konsolideringsfonden för televerket.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

73

4.2       Avskrivning av lån

Genom beslut av riksdagen (prop. 1977/78:180, NU 1977/78:74, rskr 1977/78: 360) anvisades våren 1978 under fonden för låneunderstöd ett lån om 400 milj. kr. med villkorlig återbetalningsskyldighet till Norrlands Skogsägares Cellulosa AB (NCB). Syftet med lånet var att medverka till att lösa de akuta ekonomiska problem som hade uppstått i företaget. Det ankom på regeringen att besluta om den närmare utformningen av vill­koren för lånet. Bl. a. skulle regeringens beslut om utbetalning av lånet grundas på den analys och de förslag som en för ändamålet tillkallad kommitté, skogsägarföretagskommittén (1 1978:02), lade fram. Lånet har sedermera ställts till företagets förfogande genom beslut av regeringen den 29 juni 1978, den 14 december 1978 och den 22 mars 1979. Lånet har enligt regeringens beslut hittills löpt med 10,5 % ränta. Upplupen ränta som inte har betalats har lagts till lånet. 1 prop. 1978/79:207 föreslår regeringen riksdagen åtgärder i syftet att uppnå en finansiell rekonstruktion av såväl NCB som Södra Skogägarna AB. Förslagen innebär bl. a. att staten förvär­var aktier i de båda företagen. Enligt överenskommelsen skall staten även efterge sin fordran på NCB jämte upplupen ränta enligt det tidigare nämnda villkorslånel. Ifrågavarande villkorslån är inte avskrivet i riksbokföringen.

Efter samråd med chefen för industridepartementet vill jag anföra föl­jande.

Att efterge villkorslånet innebär en sådan väsentlig ändring av lånevill­koren jämfört med vad som förutsågs i prop. 1977/78: 180 att riksdagen bör godkänna ändringen. Om riksdagen godtar att lånet efterges medför det att den i riksbokföringen upptagna tillgångsposten inte motsvaras av någon reell tillgång. Till följd härav skall tillgångsposten enligt gällande budget­principer skrivas av mot fonden för oreglerade kapitalmedelsföriuster. Då behållningen på fonden inte beräknas räcka till för en sådan avskrivning bör ytterligare 400 milj. kr. tillföras fonden budgetåret 1978/79.

4.3       Utnyttjande av finansfullmakten, m.m.

Regeringen har av riksdagen bemyndigats att för budgetåret 1978/79, om arbetsmarknadsläget kräver det, besluta om utgifter intill ett sammanlagt belopp av 2000 milj. kr. (prop. 1977/78: 100 bil. 2, FiU 1977/78: 16, rskr 1977/78:227).

I prop. 1978/79: 100 bil. 2 redovisades de åtgärder som under budgetåret 1978/79 t. o. m. den 28 december 1978 hade vidtagits med stöd av finans­fullmakten.

För tiden därefter har regeringen utnyttjat finansfullmakten vid ytterliga­re fyra tillfällen, nämligen den 1 februari, den 1 mars, den 15 mars och 20 april 1979.

Genom  beslutet  den   1   februari   1979  utnyttjades  fullmakten   inom

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

74

kommunikationsdepartementets område för byggande av statliga vägar (190 milj. kr.).

Genom beslutet den I mars 1979 ställdes med stöd av finansfullmaklen sammanlagt 570 milj. kr. till arbetsmarknadsstyrelsens förfogande. Av beloppet avsåg 500 milj. kr. beredskapsarbeten, särskilt för ungdomar, och 15 milj. kr. detaljplaneringsbidrag för bostadsbyggande. Resterande be­lopp, 55 milj. kr., avsåg vissa tidigare aviserade järnvägsarbeten, syftande till att motverka effekterna av produktionsminskningen vid AB Svenska Varv (jfr. prop. 1978/79:49, NU 1978/79: 17. rskr 1978/79: 115).

Genom beslutet den 15 mars 1979 utnyttjades fullmakten för tidigare-läggning av beställningar hos svenska varvsföretag till ett belopp av 6 470000 kr.

Genom beslutet den 20 april 1979 utnyttjades fullmakten för byggande av statliga vägar i Värmlands län (65 milj. kr.) samt för byggande av skolor (7790000 kr.), likaledes i Värmlands län.

I min redovisning i årets budgetpropsition om hur finansfullmakten dittills hade utnyttjats under budgetåret 1978/79 konstaterade jag att I 670 milj. kr. återstod att disponera under detta budgetår. Riksdagen har seder­mera i anledning av förslag om anslag för ifrågavarande ändamål på till-läggsbudget (prop. 1978/79: 101 bil. 5) anvisat 130 milj. kr.

Genom de nämnda besluten den I februari, den 1 och 15 mars samt den 20 april 1979 har ytteriigare 839260000 kr. tagits i anspråk. För budgetåret 1978/79 återstår således av finansfullmakten (I 670000000 + 130000000 -839260000 =) 960740000 kr. Regeringen har i prop. 1978/79: 125 hemställt om anslag om sammanlagt 960 milj. kr. till följd av beslut med stöd av finansfullmaklen.

Jag vill slutligen erinra om att regeringen på mitt förslag har berett riksdagen tillfälle att ta del av nya former för en samlad redovisning av utnyttjandet av finansfullmakten (prop. 1978/79: 100 bil. 2). Regeringens avsikt med det nya systemet, som avses gälla fr. o. m. budgetåret 1979/80, är att riksdagen genom en samlad redovisning av finansfullmakten och övriga konjunktur- och arbetsmarknadspolitiskt motiverade bemyndigan-den skall få en bättre överblick än hittills över hur olika bemyndiganden har utnyttjats.

Jag övergår nu till att behandla frågan om en föriängning av det s. k. tillfälliga sysselsättningsbidrag som kan utgå till vissa förelag med domine­rande ställning på orten med 75 % av företagens lönekostnader och sociala avgifter (prop. 1976/77:95, AU 1976/77:26, rskr 1976/77: 281). Bidraget får enligt riksdagens bemyndigande beviljas längst till utgången av juni månad i år utom såvitt gäller företag inom gruvindustrin samt special- och han­delsstålindustrin som i vissa fall kan beviljas bidrag till utgången av kalen­deråret 1979. Under första halvåret 1979 har 75 %-bidrag beviljats i ett mycket begränsat antal fall.

Den förbättring i del arbetsmarknadspolitiska läget som jag räknar med

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

75

skall fortsätta under nästa budgetår, bör enligt min mening leda till minska­de utgifter inom arbetsmarknadspolitikens område i förhållande till inneva­rande budgetår. Även framdeles krävs emellertid en fortsatt hög handlings­beredskap. Efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementet anser jag dock att en generell föriängning av ifrågavarande bidrag inte behövs. Uppkommande fall av personalbegränsningar i företag bör i all­mänhet komma att beröra ett mindre antal anställda och därmed inte leda till större svårigheter än att de kan bemästras med hjälp av de medel som i övrigt står till förfogande inom arbetsmarknadspolitikens ram. Med hän­syn bl. a. till de utfästelser som enligt riksdagens beslut har gjorts beträf­fande sysselsättningen vid de mindre och medelstora varvsföretagen kan det emellertid inte uteslutas att ett bidrag motsvarande 75 %-bidraget i enstaka fall kan behövas även under åtetstoden av år 1979. Regeringen bör därför inhämta riksdagens bemyndigande att även under andra halvåret 1979 få bevilja sådant bidrag i de fall då detta framstår som oundgängligen nödvändigt för att förhindra sådana uppsägningar som kan befaras leda till allvarliga störningar på en lokal arbetsmarknad eller eljest strider mot gjorda utfästelser.

4.4 Totalbudgeten budgetåren 1978/79 och 1979/80

Totalbudgetens utgiftsanslag budgetåren 1978179 och 1979J80

I årets budgetproposition beräknade jag totalbudgetens utgiftsanslag, dvs. bortsett från förändringar i anslagsbehållningar och i disposition av rörliga krediter, till 164 366 milj. kr. för btidgetåret 1978/79. I detta belopp ingick de i propositionerna 1978/79:83 och 1978/79: 101 upptagna anslagen på tilläggsbudget 

II. 

Riksdagen har sedermera beslutat i dessa frågor. I det följande redovisar jag de ytteriigare propositioner med anslagskonse­kvenser för innevarande budgetår som lagts fram. 1 intet fall hade riksda­gen fattat beslut före utgången av mars 1979.

I prop. 1978/79: 87 har regeringen föreslagit att staten skall lämna finan­siellt stöd till Loussavaara-Kiirunavaara AB (LKAB) om totalt 835 milj. kr., varav 135 milj. kr. avser sysselsättningsfrämjande åtgärder. Regeringen har i prop. 1978/79: 104 föreslagit att ca 114 milj. kr. anvisas för all finansi­ellt rekonstruera Uddcomb Sv-eden AB. I prop. 1978/79: 106 har vidare föreslagits att anslag för exportkreditbidrag förs upp med formellt belopp. Dessutom har regeringen i prop. 1978/79: 124 föreslagit att 570 milj. kr. anvisas för Kockums varvsrörelse m.m. I prop. 1978/79: 125 har begärts anslag på tilläggsbudget III för egentliga statsutgifter om ca 1 765 milj. kr. Regeringen har vidare i prop. 1978/79: 126 föreslagit att ca 95 milj. kr. anvisas för tidigareläggningar av vissa investeringar m.m. inom Svenskt Stål AB (SSAB). Regeringen har i prop. 1978/79: 127 föreslagit att 100 milj. kr. anvisas till åtgärder för att främja sysselsättningen i Norrbotten. Vidare har i prop. 1978/79: 165 angående den svenska kapitalmarknaden

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

76

föreslagits att till teckning av aktier i AB Industrikredit skall anvisas 18 milj. kr. Slutligen har i prop. 1978/79; 189 begärts anslag om 57 milj. kr. för medelstillskott till Datasaab AB. Sammanlagt har sålunda beslutats resp. föreslagits utgiftsanslag för budgetåret 1978/79 om 167920 milj. kr. I detta belopp ingår anslaget till oförutsedda utgifter med 7 miljarder kr. Exkl. detta anslag uppgår således utgiftsanslagen till 160920 milj. kr.

Riksrevisionsverket har med skrivelse den 3 april 1979 överlämnat be­räkning över utfallet av statens budget för innevarande budgetår (bilaga 2.2). Verket har beräknat de totala statsiitgifterna, exkl. förändringar av anslagsbehållningar och i dispositionen av rörliga krediter, till 162 813 milj. kr. Därvid har verket utgått från att anslaget till oförutsedda utgifter inte kommer att belastas. Verket har emellertid inte kunnat beakta vad som föreslås i de nyss redovisade propositionerna 1978/79: 124, 126, 127, 165 och 189, vilka innehåller förslag om anslag om sammanlagt 840 milj. kr. Om även detta belopp tas med i beräkningen innebär verkets utgiftspro­gnos att utgiftsanslagen på budgeten belastas med 2733 milj. kr. mer än vad jag nyss redovisade, vilket tar sig uttryck i att förslagsanslag merbelas-tas.

I budgetpropositionen upptogs de totala statsutgifterna för budgetåret 1979/80, exkl. förändringar av anslagsbehållningar och i dispositionen av rörliga krediter, till 170369 milj. kr.

1 olika propositioner, som har förelagts riksdagen före den I april 1979, och genom beslut som riksdagen har fattat fram till nämnda dag, har anslag tagits upp som innebär en utgiftsökning i förhållande till budgetproposi­tionen med 5 200 milj. kr. Jag återkommer inom kort med en hänvisning till den bilaga, där dessa propositioner m.m. redovisas. Regeringen har efter utgången av mars 1979 lagt fram dels prop. 1978/79:207 om förvärv av aktier i Södra Skogsägarna AB och Norrlands Skogsägares Cellulosa AB, dels prop. 1978/79: 211 om stöd till beställare av fartyg. I dessa två proposi­tioner begärs anslag om 1 100 milj. ki". resp. 160 milj. kr.

I budgetpropositionen upptogs anslaget till oförutsedda utgifter med 7000 milj. kr. för tilläggsbudgetar, för ett antal särskilda propositioner samt för att hålla en viss beredskap inom industri- och arbetsmarknadspo­litikens område. Eftersom förutsedda propositioner nu lagts fram är det motiverat att räkna ned anslaget. Med hänsyn bl. a. till alt en fortsatt beredskap inom industri- och arbetsmarknadspolitiken är nödvändig bör anslaget till oförutsedda utgifter föras upp med 4000 milj. kr. för budget­året 1979/80. Jag har därvid beaktat riksdagens beslut angående förlust­täckning för LKAB för åren 1979-1981. Medelsbehov utöver anvisade och föreslagna anslag kan förutses även för insatser till förmån för skogs- och varvsnäringarna. Beträffande villkoren för belastning av anslaget till oför­utsedda utgifter får jag hänvisa till vad jag anförde i budgetpropositionen (prop. 1978/79:100 bil. 19).

Jag vill i detta sammanhang anmäla även följande fråga.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

77

De samlade biståndsanslagen föreslogs i budgetpropositionen uppgå till 4 370 milj. kr. för budgetåret 1979/80, vilket innebar en ökning med 500 milj. kr. jämfört med budgetåret 1978/79. Utgångspunkten för anslagsbe­räkningen var att bislåndsanslagen skulle uppgå till något mer än inneva­rande budgetårs nivå på 1,014% av bruttonationalprodukten till marknads­pris. Anslagsberäkningarna i budgetpropositionen för nu berörda anslag kom att understiga den förutsatta nivån med ca 45 milj. kr. Chefen för utrikesdepartementet kommer under 1979/80 års riksmöte att lägga fram förslag som innebär att de samlade biståndsanslagen når det belopp som förutsattes i budgetpropositionen.

Dessa 45 milj. kr. kommer att föreslås bli tillförda anslagsposten Kala­strofer m.m. inom anslaget till bilateralt utvecklingssamarbete. Medlen kommer alt föreslås bli disponierade enligt de allmänna riktlinjer som gäller för denna anslagspost. De samlade biståndsanslagen skulle därmed uppgå till 4415 milj. kr., anslaget till bilateralt utvecklingssamarbete till 2881.1 milj. kr. och anslagsposten Katastrofer m. m. till 216,9 milj. kr.

Underskottet på riksgäldsfonden upptogs i budgetpropositionen för bud­getåret 1979/80 till 12 800 milj. kr. Belastningen på detta anslag är i huvud­sak beroende av budgetsaldot närmast föregående budgetår, men är även i någon mån beroende av budgetsaldot under det budgetår för vilket ansla­get är anvisat. Som jag tidigare har anfört vid min behandling av budgetsal-dols utveckling förutses budgetunderskottet för innevarande budgetår komma att minska jämfört med beräkningarna i budgetförslaget samtidigt som budgetunderskottet för budgetåret 1979/80 ökar jämfört med mina beräkningar i budgetpropositionen. Detta, tillsammans med vissa andra förhållanden, medför att underskottet på riksgäldsfonden för budgetåret 1979/80 torde komma att bli lägre än vad som beräknades i budgetproposi­tionen. Jag har under hand inhämtat att riksgäldskontoret numera beräknar underskottet till 12 300 milj. kr. Underskottet på riksgäldsfonden bör följ­aktligen tas upp med detta belopp. De ändringar i staten för fonden som föranleds härav torde få företas av finansutskottet.

Jag har låtit upprätta en specifikation över föreslagna och beslutade anslagsförändringar på statsbudgeten i förhållande till budgetpropositionen (bilaga 2.5). Specifikationen täcker perioden fram till utgången av mars och de övriga förslag som jag nyss nämnde särskilt. På grundval av dessa uppgifter beräknar jag utgiftsanslagen inkl. anslaget till oförutsedda ut­gifter på totalbudgeten för budgetåret 1979/80 till 173 329 milj. kr. Eventu­ella förslag och beslut i övrigt efter den 31 mars 1979 torde få beaktas av riksdagens vederbörande utskott.

Avskrivning av nya kapitalinvesteringar för btidgetåret 1979/80

Anslagen till avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1979/80 var i årets budgetproposition i viss omfattning upptagna med beräknade belopp beroende på att motsvarande investeringsanslag inte hade begärts definitivt.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

78

Jag får nu anmäla det slutliga behovet av avskrivningsmedel för dessa punkter och för därefter tillkomna ytterligare investeringar.

Under statens aUmänna fastighetsfond föreslogs i budgetpropositionen till utbyggande av karolinska sjukhuset ett anslag om 55 milj. kr. I prop. 1978/79: 107 har för detta ändamål slutligt begärts 58 milj. kr. Avskrivningsanslaget bör föras upp med 29 milj. kr.

1 prop. 1978/79: 82 har till byggnadsarbeten inom utbildningsdeparte­mentets verksamhetsområde begärts ett anslag om 135 milj. kr. Detta är 5 milj. kr. mer än i budgetpropositionen föreslagna 130 milj. kr. Avskrivningsanslaget bör föras upp med 67,5 milj. kr.

Vinder statens utlåningsfonder har i prop. 1978/79: 153 till studiemedels­fonden föreslagits ett anslag om 82 milj. kr. utöver i budgetpropositionen föreslagna I 429,5 milj. kr. Jag tar därför upp avskrivningsanslaget av totalt I 511,5 milj. kr.

I prop. 1978/79: 146 har till statens fiskredskapslånefond begärts ett anslag av 500000 kr. Dessa lån är räntefria under två år och löper därefter med en ränta som motsvarar två tredjedelar av gällande diskonto. Jag tar upp ett avskrivningsanslag av 257000 kr.

Under fonden för låneunderstöd har i prop. 1978/79:167 till lån till Äreprojektet föreslagits ett anslag av 30,3 milj. kr. Med hänsyn till vill­koren för lånet bör det skrivas av helt. Jag tar upp ett avskrivningsanslag av 30,3 milj. kr.

I prop. 1978/79: 145 har till försörjningsberedskapslån begärts ett anslag av 85,4 milj. kr. Detta är 21,3 milj. kr. mer än i budgetpropositionen föreslagna 64,1 milj. kr. Lånen är ränte- och amorteringsfria under avtalsti­den och skrivs av vid avtalstidens slut förutsatt att företaget har uppfyllt sina åtaganden. Anslaget bör skrivas av helt. Jag tar upp ett av­skrivningsanslag av 85,4 milj. kr.

1 prop. 1978/79: 112 har till lån till investeringar för kommersiell service begärts 8 milj. kr. Detta är 2 milj. kr. utöver i budgetpropositionen före­slagna 6 milj. kr. Vissa lån avses bli ränte- och amorteringsfria. Den hittillsvarande erfarenheten av långivningen tyder på att avskrivningsbe­hovet schablonmässigt kan beräknas till 50%. Jag tar upp ett avskriv­ningsanslag av 4 milj. kr.

\in

d

er

fonden för statens aktier har i prop. 1978/79: 130 föreslagits ett anslag av 2 milj. kr. för teckning av aktier i Allmänna svenska utsädes­aktiebolaget. Av detta belopp utgör 1,2 milj. kr. överkurs. Det i förhållan­de till aktiernas nominella värde överskjutande beloppet bör skrivas av. Jag tar upp ett avskrivningsanslag av 1,2 milj. kr.

I prop. 1978/79: 192 har föreslagits ett anslag av 100 milj. kr. för förvärv av aktier i Luxor Industri AB. 20 milj. kr. utgör överkurs. Det i förhållande till aktiernas nominella värde överskjutande beloppet bör skrivas av. var­för jag tar upp ett avskrivningsanslag av 20 milj. kr.

I prop. 1978/79:207 om förvärv av aktier i Södra Skogsägarna AB och

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

79

Norrlands Skogsägares Cellulosa AB föreslås dels att 500 milj. kr. anvisas för förvärv av aktier i Södra Skogsägarna AB dels att 600 milj. kr. anvisas för förvärv av aktier i Norrlands Skogsägares Cellulosa AB. Av dessa belopp utgör 300 milj. kr. resp. 200 milj. kr. överkurs som bör skrivas av, varför jag tar upp avskrivningsanslag av 300 milj. kr. resp. 200 milj. kr.

Totalbudgetens inkomster hudgetåren 1978/79 och 1979/80

Riksrevisionsverkel har med särskild skrivelse den 3 april 1979 lämnat reviderade inkomstberäkningar för budgetåren 1978/79 och 1979/80. För en närmare redogörelse för dessa beräkningar får jag hänvisa till verkets skrivelse (bilaga 2.3).

Avgörande för beräkningen av statsinkomsternas utveckling är de anta­ganden som görs om inkomstutvecklingen i samhället. Med ledning av tillgänglig statistik har riksrevisionsverket utgått från att den totala löne­summan ökade med 8,1 % mellan åren 1977 och 1978. Verket har beräknat den totala lönesummans ökning till 8,6% mellan åren 1978 och 1979. För första halvåret 1980 har ökningen satts till 8% i årstakt.

Riksrevisionsverkets antaganden överensstämmer i huvudsak med dem som återfinns i den reviderade finansplanen och jag har i mina beräkningar haft samma utgångspunkter. Detta innebär att antagandena om ökningen av lönesumman har justeras upp med en halv procentenhet för år 1979 och med en procentenhet för år 1980 jämfört med vad som angavs i budgetpro­positionen.

Riksrevisionsverket har beräknat inkomsterna under inkomsttiteln skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m.m. till 49200 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 57 200 milj. kr. för nästkom­mande budgetår. Detta innebär ökningar med 1200 milj. kr. resp. 2 700 milj. kr. jämfört med beräkningarna i budgetpropositionen. Därvid har verket schablonmässigt räknat med att den kommunala utdebiteringen höjs med 25 öre/skattekrona är 1980. Med hänsyn till den finansiella förstärk­ning av kommunernas ekonomi som förslagits i prop. 1978/79: 95 finns det inte anledning att räkna med en dylik ökning av den genomsnittliga kom­munala utdebiteringen. Vidare har regeringen i prop. 1978/79:202 föresla­git dels att socialförsäkringsavgiften till barnomsorgen skall innefatta även egenavgifter, dels alt bilförmån skall inräknas i avgiftsunderlaget för ar­betsgivaravgifter. Som jag strax återkommer till gör jag också vissa föränd­ringar i riksrevisionsverkeis beräkning av inkomsttiteln pensionsmedel m. m. Dessa ändringar påverkar även nu behandlad inkomsttitel. Med hänsyn till de förhållanden jag redovisat finns anledning att räkna ned verkets uppskattning av inkomsttiteln med 1 500 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

Som jag tidigare denna dag har erinrat om avser jag att under hösten 1979 föreslå åtgärder syftande till att uppnå en fullständig finansiering av reformförslagen i prop. 1978/79: 160 om fortsatt reformering av inkomst-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

80

skatten, och i prop. 1978/79:95 om den kommunala ekonomin. Den totala kostnaden för reformeringen av inkomstskatten och av de statliga bidragen till kommuner och landstingskommuner uppskattas för budgetåret 1979/80 till knappt 1,7 miljarder kr. För denna finansiering bör, som i annat sam­manhang förutskickats, följande åtgärder inräknas.

Genom de förslag som redan har lagts fram dels om höjningar av stämpelskatten vid förvärv av fast egendom och tomträtt saml av energi­skatten, dels om att socialförsäkringsavgiften till barnomsorgen skall inne­fatta även egenavgifter och om att bilförmån skall inräknas i avgiftsunder­laget för arbetsgivaravgifter, beräknas budgetens inkomstsida komma att tillföras närmare 700 milj. kr. budgetåret 1979/80. Därmed återstår ca I miljard kr. för vilka finansiering skall anvisas. Som jag tidigare denna dag anfört avser jag att återkomma till denna fråga i höst. Redan nu bör emellertid detta belopp beräkningsmässigt tas upp i inkomstberäkningen. Utan att nu ta ställning till formen för denna inkomstförstärkning för jag t. v. upp I 000 milj. kr. under här behandlad inkomsttitel.

Sammanlagt justerar jag med andra ord ned verkets beräkning med 500 milj. kr. till 56 700 milj. kr. för budgetåret 1979/80. För budgetåret 1978/79 finner jag inte anledning att avvika från verkets beräkning.

Jag vill i detta sammanhang erinra om den proposition (prop. 1978/ 79:210) regeringen lagt fram angående ändrade regler för beskattning av företag. Förslagen i denna proposition innebär bl. a. en möjlighet för olika kategorier av rörelseidkare att bygga upp obeskattade reserver och att jämna ut inkomster mellan olika år. De berör vidare koncernbeskattning och s. k. kedjebeskattning inom bolagssektorn. De nya reglerna avses i huvudsak bli tillämpliga vid 1981 års taxering. Vissa avsättningar till inve­steringsreserver m. m. skall dock kunna göras redan med avseende på 1979 års inkomster. Jag räknar dock inte med något nämnvärt bortfall av statsin­komster budgetåret 1979/80 till följd av förslagen.

Beräkningarna av inkomsterna på inkomstskattetiteln baseras på förut­sättningen av ett oförändrat procenttal, dvs. 100, för uttagande av prelimi­närskatt för budgetåret 1979/80. Enligt 12 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall varje år bestämmas med vilka procenttal av grundbelop­pen den statliga inkomstskatten skall ingå i preliminärskatten för kom­mande budgetår. Procenttalet för den första hälften av budgetåret 1979/80 skall vara detsamma som under innevarande budgetårs senare hälft. 1 lagen (1978:431) om storleken av statlig inkomstskatt som ingår i prelimi­när skatt för budgetåret 1978/79 har delta procenttal satts till 100 för budgetåret 1978/79. För tiden den I juli-den 31 december 1979 blir uttags­procenten densamma. Jag föreslår att uttagsprocenten även för tiden den 1 januari - den 30 juni 1980 fastställs till 100. Förslag till lag härom har utarbetats inom budgetdepartementet (bilaga 2.8).

Regeringen har i prop. 1978/79: 154 föreslagit riksdagen vissa förändring­ar i den årliga fordonsskatten från den I september 1979. De av riksrevi-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

81

sionsverket beräknade inkomsterna under inkomsttiteln vägtrafikskatt bör därmed räknas upp med 3 milj. kr. till 3 273 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Verkets beräkning av inkomsterna under inkomsttiteln för innevarande budgetår ansluter jag mig till.

Riksrevisionsverket har beräknat inkomsterna under inkomsttiteln pen­sionsmedel m.m. till 1766 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och till 1 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Mot bakgrund av de stora överskotten på inkomsttiteln redovisade jag i årets budgetförslag (prop. 1978/79: 100 bil. 2) att jag avsåg att låta se över redovisningen av inkomster och utgifter på denna inkomsttitel. Orsakerna till överskotten ligger bl. a. i att redovis­ningen av utgifterna under inkomsttiteln bygger på ett föråldrat avgiftsun­derlag och att vissa personalsjukpenningar redovisas som inkomst trots att motsvarande utgifter inte belastar inkomsttiteln. Regeringen har på mitt förslag uppdragit ål riksrevisionsverket att närmare utreda detta förhållan­de. Resultatet av denna utredning redovisas i riksrevisionsverkets revide­rade inkomstberäkning. Enligt verket leder en övergång till löpande debi­tering av inkomsterna, på samma sätt som sker för den privata sektorn, till att överskottet på inkomsttiteln budgetåret 1979/80 minskar från 1 852 milj. kr. till I milj. kr. Orsakerna härtill är att inkomsterna under inkomsttiteln avser två halvår under det att utgifterna såvitt gäller olika socialförsäk­ringsavgifter - utom socialförsäkringsavgiften till den allmänna tilläggs­pensioneringen som redan i dag uppbärs löpande - avser tre halvår, och att avgifterna baseras på ett aktuellt underlag.

Om systemet med löpande uppbörd redan hade gällt skulle överskottet på inkomsttiteln för budgetåret 1979/80 kunna överslagsvis beräknas till 1715 milj. kr., varifrån bör dras de personalsjukpenningar om ca 310 milj. kr., som inte motsvaras av utgifter under inkomsttiteln. Överskottet skulle således uppgå till ca 1 400 milj. kr. Därvid bör beaktas alt riksrevisionsver­ket inte tagit hänsyn till den av regeringen föreslagna höjningen av social-försäkringsavgifien till den allmänna tilläggspensioneringen.

Beträffande överföringen av olika typer av socialförsäkringsavgifter från inkomsttiteln, exkl. socialförsäkringsavgiften till den allmänna tilläggspen­sioneringen, till andra inkomsttitlar och fonder finner jag nuvarande ord­ning mindre rationell. Det är enligt min mening bättre att löpande överföra preliminära avgifter från inkomsttiteln och sedan slutreglera efter utgången av uppbördsåret. Till följd av lönekostnadspåläggels konstruktion bör i framliden övervägas om en överföring kan ske definitivt i samband med att lönekostnadspälägget redovisas mänatligen. Jag avser att senare föreslå regeringen de författningsförändringar som är erforderliga för en löpande preliminär överföring av vissa socialförsäkringsavgifter från inkomsttiteln pensionsmedel m. m. till övriga inkomsttitlar och fonder. För affärsverken bör en omläggning av uppbörden av socialförsäkringsavgifter anstå så att verken hinner anpassa sin ekonomi till den ändrade uppbörden. Omlägg­ningen avser väsentligen omföringar mellan olika inkomsttitlar. Med hän-

6   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga I och 2

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

82

syn härtill anser jag att omläggningen till löpande debitering kan ske med beaktande av endast en tolvmånadersperiod.

I detta sammanhang bör även vissa andra frågor som rör lönekostnads­pålägget tas upp. Lönekostnadspålägget innehåller ingen komponent för personalsjukpenningar. Avgifterna till den allmänna sjukförsäkringen för statligt anställda utanför affärsverken bestrids centralt från inkomsttiteln pensionsmedel m. m. dels med uppburet lönekostnadspålägg, dels med de genom s. k. arbetsgivarinträde uppburna personalsjukpenningarna. Beräk­ningarna av myndigheternas anslag görs så att anslagen skall räcka till för alt klara vikariat under en normal personalfrånvaro. Anslagsmässiga pro­blem kan dock uppkomma vid mindre myndigheter om personalfrånvaron är onormalt stor. Detta har uppmärksammats av utbildningsutskottet vad gäller forskningsanslagen (UbU 1975/76; 10). Riksdagen har på utskottets förslag (rskr 1975/76:37) hemställt om åtgärder i syfte att komma tillrätta med den belastning som en onormal personalfrånvaro kan medföra.

Jag vill med anledning härav i korthet redogöra för de möjligheter som finns att undanröja eventuella anslagsmässiga olägenheter av onormal sjukfrånvaro. Inom universitetsväsendet avsätts centralt vissa medel för att täcka onormal sjukfrånvaro, från vilka berörda institutioner kan få ersättning om ett produktionsbortfall inte kan accepteras. För myndigheter med förslagsanslag prövar regeringen eventuella framställningar om överskridanden och tar härigenom ställning till om produktionsbortfallet kan accepteras eller inte. I vissa fall, där problemen är kända redan då anslagen budgeteras, tas vid lönekostnadsberäkningen särskild hänsyn till långtidssjukskriven personal. Nuvarande ordning fungerar i huvudsak bra. Jag har dock med hänsyn till önskemål som framställts från skilda håll övervägt andra åtgärder, bl. a. ett direkt arbetsgivarinträde för myndighe­terna och ett därav följande höjt lönekostnadspålägg. Detta skulle emeller­tid medföra ett så betydande administrativt merarbete för försäkringskas­sorna att en omläggning inte bör ske. 1 stället bör övervägas att ytterligare förenkla avräkningen mellan försäkringskassorna och staten av personal­sjukpenningar i syfte att undvika onödigt krångel. Med hänsyn till vad jag har anfört finner jag därför inte anledning att ändra nuvarande ordning för reglering av myndigheternas produktionsbortfall vid onormal sjukfrån­varo. De enstaka problem som kan uppstå bör kunna lösas genom till­ämpning av någon av de befintliga metoder jag har redovisat.

Lönekostnadspålägget utgår f n. med 39% av utbetalade lönemedel. Regeringen har föreslagit höjning av socialförsäkringsavgiften till den all­männa tilläggspensioneringen samt vissa andra socialförsäkringsavgifter. Detta kunde i och för sig motivera att lönekostnadspålägget höjdes. Enligt min mening är överskottet på inkomsttiteln pensionsmedel m. m. tillräck­ligt för att trygga framtida pensionsutbetalningar varför någon höjning av pålägget inte nu behövs.

Då jag till skillnad från riksrevisionsverket räknar med enbart tolv måna-

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

83

ders belastning vid löpande överföring budgetåret 1979/80 föreslår jag att inkomsttiteln pensionsmedel m.m. för budgetåret 1979/80 förs upp med 1715 milj. kr., vilket är 1714 milj. kr. mer än riksrevisionsverket har beräknat. Riksrevisionsverkets beräkning för budgetåret 1978/79 kan jag ansluta mig till.

Efter samråd med berörda statsråd vill jag anföra följande angående inkomster från statens kapitalfonder.

Beträffande inkomster under statens affärsverksfonder har riksrevisions­verket beräknat inkomsterna från statens vattenfallsverks fond till I 230 milj. kr. för budgetåret 1978/79 saml till 1 325 milj. kr. för budgetåret 1979/ 80. Beträffande budgetåret 1978/79 ansluter jag mig till verkets beräkning­ar. För budgetåret 1979/80 utgår riksrevisionsverkets inkomstberäkningar bl. a. från antagandet att kärnkraftaggregaten Ringshals 3 och Forsmark 1 tas i kommersiell drift i november 1979 resp. januari 1980. Med hänvisning till att beslut inte är att förutse om att ytteriigare aggregat tas i drift i avvaktan på resultatet av en folkomrösning om kärnkraftens framtida användning finner jag anledning att för mina inkomstberäkningar utgå från antagandet att ingen kraftproduktion kommer att ske vid dessa aggregat under budgetåret 1979/80.

Det saknas enligt min bedömning f. n. underlag för att närmare ta ställ­ning till konsekvenserna härav för valtenfallsverkets rörelseresultat. Det är dock sannolikt att det kommer att röra sig om betydande resultatförsäm­ringar. I avvaktan på att detta mera exakt kan fastställas, anser jag det rimligt att schablonmässigt justera ned riksrevisionsverkets beräkningar

Tabell 24. Justering av riksrevisionsverkets beräkning av totalbudgetens inkomster

(I 000-tal kr.)

1978/79

1979/80

Riksrevisions-

Förändring

Riksrevisions-

Förändring

verket (rev.

enligt

verket (rev.

enligt

beräkning)

föredraganden

beräkning)

föredraganden

A. Skatter, avgifter m. m.

I    Skatter:

Skatt på inkomst och förmögenhet

samt socialförsäkringsavgif-

ter m. m. (A I I a)

57 200000

-   500000

Vägtrafikskatt

3 270000

+       3000

II   

Uppbörd i statens verksamhet:

Pensionsmedel m. m.

1000

+ 1714000

B. Inkomster av statens kapitalfonder

I    Statens affärsverksfonder:

Statens vattenfallsverk

1 325 000

-   200000

Domänverket

35 000

+     10000

Summa förändring på driftbudgeten

enligt föredraganden

0

+ 1027000

C.  Beräknad övrig finansiering

3 593 185

-    150000

Summa förändring enligt föredraganden

0

+   877000

Summa inkomster

1I76856I8

117685618

128748898

129625 898

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

84

med 200 milj. kr., vilket ungefär motsvarar avkastningen av det belopp med vilket de båda aggregaten ingår i vattenfallsverkets statskapital. Jag beräknar således inkomsterna för budgetåret 1979/80 till 1 125 milj. kr.

Inkomsterna ur\der domänverkets fond beräknas av riksrevisionsverket till 35 milj. kr. för budgetåret 1978/79. Jag ansluter mig till denna beräk­ning. I avvaktan på att statsmakterna fastställer avkastningskrav för bud­getåret 1979/80 har riksrevisionsverket beräknat ett oförändrat belopp på 35 milj. kr. Härutöver bör emellertid, enligt min mening, hänsyn tas till förslaget (prop. 1978/79: 125 bil. 1

1) 

att bevilja domänverket föriagslån om 500 milj. kr. för inköp av skogsmark. Räntan på detta kapital kommer inledningsvis att uppgå till 4%. Det kan inte med säkerhet förutsägas i vilken takt förlagskapitalet kommer att disponeras, varför jag schablon­mässigt beräknar att ett belopp om 10 milj. kr. kommer att inflyta som ränta budgetåret 1979/80. Sammantaget beräknar jag därmed inkomsterna under denna fond till 45 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

Jag övergår nu till att redovisa de ändringar i riksrevisionsverkets beräk­ningar som jag förordar beträffande beräknad övrig finansiering. Jag har därvid samrått med chefen för kommunikationsdepartementet.

Riksrevisionsverket har för budgetåret 1979/80 beräknat avskrivningar inom statens järnvägars fond till 371 milj. kr. Med hänsyn till att regeringen i prop. 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik har föreslagit riksdagen att SJ för

Tabell 25. Kapitalbudgetens utgifter och finansiering budgetåret 1979/80

Fond

Investerings­anslag

Finansiering

Avskrivning

Övriga kapital-

Avskrivning

Investe-

inom fon-

medel inom fon-

från drift-

ringsbe-

derna

derna

budgeten

myndigande

I.

Affärsverksfonderna

4242 701000

2 727700000

19004000

78 303000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

II.

Statens allmänna

fastighetsfond

839274000

95 738000

553000

298776000

444 207000

III.

Försvarets fas-

lighetsfond

576600000

42 800000

22000000

341018000

170782000

IV.

Statens utlå-

ningsfonder

6 843705000

-

-

[REDACTED_PERSONNUMMER]

5 319759000

V.

Fonden för

låneunderstöd

3 137604000

-

190029000

184900000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

VI.

Fonden för

statens aktier

[REDACTED_PERSONNUMMER]

-

-

521200000

680800000

VII.

Fonden för för­lag till stats-

verket

75000000

58700000

-

16300000

VIII.

Fonden för be-

redskapslagring

98324000

-

-

-

98 324 000

IX.

Diverse kapital-

fonder

300050000

268 240000

19.'>0000

952000

28908000

Summa kr.

17315258000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

292236000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

10939449000

Avgår kapitalåterbetalning:

Oreglerade kapitalmedelsföriuster

1000 000

Övrig kapitalåterbetalning

16471000

Lånemedel

10921978000

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

85

budgetåret 1979/80 avlastas kostnader för kapital bundet i fasta anläggning­ar motsvarande 150 milj. kr. i minskade avskrivningar bör ifrågavarande avskrivningar tas upp med endast 221 milj. kr.

De av mig förordade avvikelserna från riksrevisionsverkets inkomstbe­räkningar sammanfallas i tabell 24. Inkl. dessa uppgår tolalbudgetens inkomster enligt de förnyade inkomstberäkningarna till 117686 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och till 129626 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Detta är I 477 milj. kr. resp. 2 807 milj. kr. mer än vad som angavs i årets budgetpro­position.

Jag har i det föregående redogjort för förändringarna i förhållande till budgetpropositionen i fråga om begärda investeringsanslag för budgetåret 1979/80. De begärda investeringsanslagen tippgår nu till 17 315 milj. kr. De för finansiering av dessa investeringar beräknade avskrivningsmedlen som bör anvisas på driftbudgeten uppgår till 2 949 milj. kr. De medel som inom resp. kapitalfond är tillgängliga för finansiering av investeringarna, dvs. avskrivningsmedel och övriga kapitalmedel inom fonderna, beräknar jag till 3 427 milj. kr. På grundval härav beräknar jag investeringsbemyndigan-dena till 10939 milj. kr. Kapitalbudgetens utgifter och dessas finansiering framgår av tabell 25.

Beräkning av anslagsbehållningarnas utveckling budgetåren 1978/79 och 1979/80

I årets budgetproposition beräknades medelsbehållningarna på reserva­tions- och investeringsanslag öka med 37 milj. kr. under budgetåret 1978/ 79. I sin beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår har riksrevi­sionsverket - mot bakgrund av nya uppgifter rörande myndigheternas bedömning av anslagsbehållningarnas utveckling - bedömt att anslagsbe­hållningarna kommer att öka med 3 140 milj. kr. Av detta belopp avser ca 900 milj. kr. anslaget till sysselsältningsskapande åtgärder. Jag får i övrigt hänvisa till riksrevisionsverkets beräkningar för innevarande budgetår (bi­laga 2.2). Som tidigare har framgått av min redovisning har riksrevisions­verket infe kunnat beakta samtliga propositioner med anslagskonse­kvenser för budgetåret 1978/79. Dessa propositioner upptar anslag med ett sammanlagt belopp av 840 milj. kr. Vid en samlad bedömning finner jag det inte sannolikt att de totala statsutgifterna kommer att bli större än vad som anges i riksrevisionsverkets senaste beräkning. Sålunda räknar jag, efter samråd med chefen för industridepartementet, med att förbrukningen på vissa varvsanslag blir lägre än vad verket angett och att dessa utbetalning­ar istället kommer att ske under nästa budgetår. Schablonmässigt kan detta belopp uppskattas vara i samma storleksordning som de regeringsförslag verket ej kunnat beakta. Jag räknar med andra ord med att uppbyggnaden av anslagsbehållningar under budgetåret 1978/79 blir 840 milj. kr. större än vad riksrevisionsverket prognosticerat (tabell 26).

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

86

Tabell 26. Beräknad förändring i anslagsbehållningarna under budgetåret 1978/79

(Milj. kr., ökning +, minskning )

Anslags­behållning 1978-06-30

Beräknad förändring 1978-06-30

-1979-06-30

Riksrevi­sionsverket (dec 1978)

Budgetprop. 1979

Riksrevi­sionsverket (ny beräkning)

Föredra­ganden

Driftbudgeten (exkl. avskrivningar) Kapitalbudgeten Summa

10904

5 659

16563

+ 1058 -1021 +    37

+ 1058 -1021 +    37

+ 2898 +   242 +3140

+ 3 738 +   242 +3980

För budgetåret 1979/80 underströk jag i budgetpropositionen svårighe­terna att göra en bedömning av anslagsbehållningarnas utveckling och räknade med att I miljard kr. skulle förbrukas under budgetåret. Mot bakgrund av den stora uppbyggnad av anslagsbehållningar som nu beräk­nas äga rum under budgetåret 1978/79 finns anledning att justera denna prognos.

Anslagsbehållningarna på arbetsmarknadsdepartementets anslag beräk­nas uppgå till ca 2,7 miljarder kr. vid utgången av budgetåret 1978/79. Detta innebär en uppbyggnad med ca 1,2 miljard kr., vilket är avsevärt mer än under tidigare budgetår (se tabell 27). Behållningarna hänför sig väsentli­gen till anslaget för sysselsältningsskapande åtgärder. En betydande del av dessa medel torde komma att utbetalas budgetåret 1979/80. Å andra sidan har jag, som jag tidigare redovisat vid min beräkning av anslaget till oförutsedda utgifter, räknat med att det kan bli aktuellt att anvisa medel för arbetsmarknadspolitiska insatser på tilläggsbudget nästkommande budget­år. Med hänsyn härtill finner jag det rimligt att räkna med en reservations­medelsförbrukning om I miljard kr. budgetåret 1979/80 på arbetsmark­nadsdepartementels anslag (se tabell 28). Den genomsnittliga reservations­medelsuppbyggnaden för budgetåren 1978/79 och 1979/80 överensstämmer därmed väl med den genomsnittliga uppbyggnaden de fem tidigare budget­åren.

Tabell 27. Anslagsbehållningarna vid utgången av budgetåren 1972/73-1978/79 (Miljarder kr.)

Huvudtitel

1972/73 Utfall

1973/74 Utfall

1974/75 Utfall

1975/76 Utfall

1976/77 Utfall

1977/78 Utfall

1978/79 Ber. Ulfall

Arbetsmarknadsdepartementet' (förändring under budgetåret) Industridepartementet' (förändring under budgetåret) Övriga huvudtitlar (förändring under budgetåret)

Summa

(förändring under budgetåret)

' 0,69 0,62 4,81

6,12

0,72= (+0,03)

0,55 (-0,07)

5,65 (+0,84)

6,92

(+0,81)

0,46 (-0,26)

0,53 (-0,02)

6,04 (+0,39)

7,03

(+0,11)

1,08 (+0,62)

0,70 (+0,17)

6,78 (+0,74)

8,56

(+1,52)

1,44 (+0,36)

2,11 (+1.41)

6,43 (-0,35)

9,98

(+1.42)

1,49

(+0,05) 7,31

( + 5,20) 7,76

(+1,33)

16,56

(+6,58)

2,72 (+1,23)

8,62 (+1,31)

9,20 (+1,44)

20,54

(+3,98)

' Anslagen till lokaliseringslån och statens hantverks- och industrilånefond har samtliga år hänförts till

industridepartementet.

= Motsvarande delar av dåvarande inrikesdepartementet.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

87

Inom industridepartementets område har mycket betydande anslagsbe­hållningar byggts upp under budgetåret 1977/78. Av de ca 8,6 miljarder kr. i anslagsbehållningar som beräknats innestå under denna huvudtitel vid slutet av innevarande budgetår återfinns ca 4 miljarder kr. på anslag till stöd för varvsnäringen och ca 2 miljarder kr. på anslag till stöd för stål- och skogsföretag. Andra anslag med stora medelsbehållningar är anslagen till lokaliseringslån och till energibesparande åtgärder i näringslivet, vilka vid slutet av budgetåret tillsammans beräknas uppvisa ca 1 miljard kr. i behåll­ning. I övrigt fördelar sig behållningarna på ett stort antal anslag. En betydande andel av de uppkomna behållningarna på anslag till varvsindu­strin saml till stål- och skogsföretag torde komma att förbrukas under budgetåret 1979/80. Å andra sidan bör vissa anslag som anvisats för bud­getåret 1979/80 komma att uppvisa reservationsmedelsuppbyggnader un­der detta budgetår. Därtill kommer att jag vid min beräkning av anslaget till oförutsedda utgifter räknat med vissa medel för ytterligare industripolitis­ka insatser. Detta förhållande bör beaktas vid beräkningen av anslagsbe­hållningarnas utveckling budgetåret 1979/80. Även det förhållandet bör beaktas att prognoser som gjorts senare år visat sig systematiskt ha över­skattat utbetalningstakten för industripolitiska anslag. Med beaktande av samtliga nyss redovisade faktorer beräknar jag reservationsmedelsför­brukningen under industrihuvudtiteln till 3 miljarder kr. budgetåret 1979/ 80.

Anslagsbehållningarna på övriga huvudtitlar återfinns på ett mycket stort antal anslag. Som framgår av tabell 27 har de ökat i stort sett varje budgetår. Budgetåren 1977/78 och 1978/79 är den uppnådda resp. beräkna­de ökningstakten dock högre än tidigare år. Den förväntade tillväxten i behållningar innevarande budgetår hänför sig i första hand till anslagen till byggande av statliga väger, vissa energibesparande åtgärder i bostadsbe­ståndet och lånefonden för bostadsbyggande. På vart och ett av dessa anslag beräknas behållningarna öka med ca 400 milj. kr. under budgetåret 1978/79. Utvecklingen av anslagsbehållningarna under de här aktuella huvudtitlarna påverkas av ett stort antal faktorer och är därför i vissa fall ännu svårare att prognostisera än behållningarna på tidigare behandlade huvudtitlar. Schablonmässigt och med hänsyn till den relativt sett stora

Tabell 28. Beräknad förändring i anslagsbehållningarna under budgetåret 1979/80

(Miljarder kr.)

Huvudtitel

Beräknad anslags­behållning 1979-06-30

Beräknad förändring 1979-06-30-1980-06-30

Budgetprop. 1979      Föredraganden

Arbetsmarknadsdepartementet Industridepartementet Övriga huvudtitlar

Summa

2,72 8,62 9,20

20,54

-1,0 -3,0 ±0,0

-1,0                             -4,0

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

88

uppbyggnad som erhållits resp. förutses för budgetåren 1977/78 och 1978/

79

räknar jag med oförändrade anslagsbehållningar under budgetåret 1979/

80

för dessa anslag.

Sammanlagt beräknar jag med andra ord att 4 miljarder kr. av anslags­beställningarna kommer all förbrukas under budgetåret 1979/80. Jag vill dock framhålla att dessa beräkningar måste omges med betydande osäker­hetsmarginaler.

Styrning av anslagsbehållningarna

Anslagsbehållningarnas sloriek gör det motiverat att även behandla frå­gan om regeringens kontroll över dessas utveckling. Anslagsbehållning­arna vid ingången och utgången av budgetåret 1978/79 redovisas i tabell 29.

Tabell 29. Anslagsbehållningarna budgetåret 1978/79

(Milj. kr.)

1978-06-30

1979-06-30

Utfall

Prognos

Driftbudgeten

10904

14642

Justitiedepartementet

40

43

Utrikesdepartementet

1922

2037

Försvarsdepartementet

9

1

Socialdepartementet

327

259

Kommunikationsdepartementet

2 118

2533

Ekonomideparlementet

10

11

Budgetdepartementet

35

35

Utbildningsdepartementet

260

255

Jordbruksdepartementet

286

226

Handelsdepartementet

8

43

Arbetsmarknadsdepartementet

1491

2721

Bostadsdepartementet

940

1366

Industridepartementet

3 386

5016

Kommundepartementet

41

33

Riksdagen och dess verk

31

63

Kapitalbudgeten

5659

5 901

Affårsverksfonderna

863

bil

Fastighetsfonderna

512

476

Statens utlåningsfonder

274

699

Fonden för låneunderstöd

3.565

3 686

Fonden för statens aktier

180

180

Fonden för förlag till

statsverket

51

I

Fonden för beredskapslagring

19

27

Diverse kapitalfonder

194

161

Summa

16563

20543

De beloppsmässigt stora anslagsbehållningarna beror främst på att vissa reservations- och investeringsanslag har anvisats av riksdagen enligt täck­ningsprincipen, dvs. hela beloppet har anvisats vid ett tillfälle trots att utgifterna under anslaget fördelar sig på mer än ett budgetår. Om samtliga anslag i stället anvisades enligt den för flertalet anslag tillämpade/ör/i/v/A-ningsprincipen skulle stora anslagsbehållningar i en del fall kunna undvi­kas. När det gäller vissa anslag på arbetsmarknads- och industripolitikens

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

89

område är det emellertid av praktiska skäl mer lämpligt att anvisa anslag enligt täckningsprincipen. Jag vill i detta sammanhang också peka på att finansfullmaktens konstruktion är sådan att anslag som är en följd av utnyttjandet av den måste beräknas enligt täckningsprincipen.

Som framgår av tabellen finns betydande anslagsbehållningar inom utrikes-, kommunikations-, arbetsmarknads-, bostads- och industridepar­tementens områden. Beträffande dessa anslagsbehållningar vill jag anföra följande.

Anslagsbehållningarna inom utrikesdepartementets område utgörs av belopp pä vissa biståndsanslag. Dessa medel är i icke ringa omfattning genom avtal och överenskommelser uppbundna i förhållande till enskilda u-länder och vissa internationella organisationer. Härvid inträffar inte sällan senareläggningar av utbetalning av biståndsmedel genom minskat medelsbehov på grund av förseningar i biståndsprojekt m. m.

Anslagsbehållningarna inom kommunikationsdepartementets område hänför sig i huvudsak till atl vissa anslag till vägväsendet avser kalenderår. Beräkningsmässigt uppgår alltså reservationen till halva beloppet av dessa anslag. Jag vill erinra om att regeringen har möjligheter att, om konjunk­turen kräver det, genoin administrativa beslut minska förbrukningen av väganslagen liksom omvänt att finansfullmakten kan utnyttjas för att öka aktiviteten inom vägseklorn.

Anslagsbehållningarna inom arbetsmarknadsdepartementets område be­står i allt väsentligt av reservationer under anslaget till beredskapsarbeten och åtgärder för arbetsanpassning. Reservationernas storlek beror dels på alt anslagen anvisas enligt täckningsprincipen dels på att ambitionerna att snabbt få igång beredskapsarbeten inte alltid är genomförbara. Det ligger i anslagens natur att medelsförbrukningen anpassas till konjunkturen.

Inom bostadsdepartementets område består anslagsbehållningarna av i huvudsak ännu inte utbetalade belopp för energibesparande åtgärder inom bostadsbetåndet. Om det skulle bli aktuellt att i konjunkturreglerande syfte vidta åtgärder inom byggnadssektorn är andra metoder än reglering av förbrukningen av anslagsbehållningarna att föredra.

De största anslagsbehållningarna finns inom industridepartementets om­råde. Här gäller att de till en mindre del avser energibesparande åtgärder inom näringslivet och till övervägande del avser bidrag till statliga företag (LKAB och Svenska Varv AB) och beställarstöd för fartygsköp. För ener­gibesparande åtgärder gäller vad jag tidigare har anfört rörande energibe­sparande åtgärder i bostadsbeståndet. För bidragen till de statliga företa­gen gäller att de utbetalas enligt en av regeringen och riksdag fastställd plan och utbetalning sker efter regeringsbeslut i varje särskilt fall. På liknande sätl regleras utbetalningen av beställarstöd. Regeringen har alltså direkt eller indirekt kontroll över dessa anslagsbehållningar.

Affärsverkens anslagsbehållningar utgörs av de s. k. konjunkturmargina­lerna. Affärsverkens anslag beräknas regelmässigt med en tio-procentig

Prop. 1978/79:150   Bilaga 2

90

marginal för att möjliggöra en eventuell tidigareläggning av projekt av sysselsätlningsmässiga eller andra skäl. Genom bestämmelser i reglerings­brev är affärsverkens förbrukning av investeringsmedel begränsad och anslagsbehållningarnas utnyttjande är följaktligen beroende av regeringens beslut. Med hänsyn till den konjunkturbedömning som jag har redogjort för är det mindre sannolikt att dessa konjunkturmarginaler kommer att användas under budgetåret 1979/80.

Anslagsbehållningarna under fonden för låneunderstöd består i allt vä­sentligt av olika typer av lån till företag med finansiella problem. För samtliga lån gäller att de utbetalas enligt en mellan staten och företagen överenskommen plan. Utbetalning sker efter beslut av regeringen i varje särskilt fall. Någon risk för okontrollerad förbrukning av anslagsbehåll­ningar föreligger alltså inte.

Av min redogörelse framgår att regeringen i och för sig besitter erforder­liga instrument för att bestämma reservationsmedelsförbrukningen. Det är emellertid i många fall i strid med anslagens syfte atl löpande styra medels­förbrukningen, såsom har framgått av vissa av de exempel jag har nämnt. Följaktligen är det, som jag tidigare har redovisat, svårt att förutse föränd­ringar i anslagsbehållningarna. Vid en avvägning mellan kravet på en effektiv myndighetsutövning och möjligheterna att använda anslagsbehåll­ningarna som ett instrument i konjunkturpolitiken överväger i de fiestafall del förstnämnda intresset.

En icke avsedd förbrukning av större omfattning av anslagsbehållningar på enskilda anslag kan dock förhindras. För de anslag som jag inte har berört i det föregående vill jag nämna att enligt gällande budgetprinciper förfogar regeringen över uppkomna reservationer, om inte en delegering till myndigheterna har gjorts. En uppkommen reservation kan alltså inte förbrukas utan att regeringen direkt eller indirekt genom delegering till myndigheterna godtagit att så sker. För att ytterligare höja handlingsbe­redskapen avser jag atl ta initiativ till atl i regleringsbreven under reserva­tions- och investeringsanslag införa begränsningar för medelsförbrukning­en om inte särskilda skäl talar däremot. Detta innebär att befogenhetsför­delningen mellan regeringen och myndigheterna när det gäller att utnyttja uppkomna medelsreservationer görs klarare. Riksdagens befogenheter när del gäller beslut om anslag berörs inte härav. Jag har för avsikt atl noggrant följa utvecklingen av reservationsmedelsförbrukningen för att vid behov vidta erforderliga åtgärder.

Beräkning av dispositionen av rörliga krediter budgetåren 1978/79 och 1979/80

Budgetutfallet och därmed statens upplåningsbehov påverkas av föränd­ringar i dispositionen av rörliga krediter hos riksgäldskontoret, vilka kredi­ter enligt riksdagens beslut ställs till förfogande för vissa myndigheter och bolag. I budgetpropositionen antogs det disponerade beloppet komma att

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

91

öka med 377 milj. kr. under budgetåret 1978/79. Riksrevisionsverket har i sin beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår tagit upp en ökning av det disponerade beloppet med 305 milj. kr. Jag finner ingen anledning att frångå riksrevisionsverkeis bedömning.

För budgetåret 1979/80 räknade jag i budgetpropositionen kalkylmässigt med en ökning av de ianspråktagna beloppen om 500 milj. kr. Jag finner ingen anledning att frångå denna bedömning. Jag vill dock ånyo erinra om den osäkerhet som gäller vid detta slag av beräkningar.

4.5 Totalbudgetens saldo budgetåren 1978/79 och 1979/80

I årets budgetproposition beräknades statsutgifterna för budgetåret 1978/79 till 160,9 miljarder kr. Detta var i enlighet med riksrevisionsver­kets budgetprognos från december 1978. Betydande ytteriigare anslagsbe­lopp har beslutats eller föreslagits sedan decemberprognosen. Dessa upp­vägs dock dels av att verket i decemberprognosen avsatte 2 miljarder kr. för ytteriigare oförutsedda utgifter, dels av att anslagsbehållningarna nu beräknas öka med betydande belopp, medan de i den tidigare nämnda prognosen förväntades bli i stort sett oförändrade under budgetåret. 1 den nu aktuella beräkningen över budgetutfallet (bilaga 2.2) förutser riksrevi­sionsverket sålunda att utgifterna kommer att bli 899 milj. kr. lägre eller ca 160 miljarder kr. 1 detta belopp ingår emellertid inte, som jag tidigare påpekat, vissa senare framlagda anslagsförslag om totalt 840 milj. kr. Å andra sidan väntas, som jag också tidigare har behandlat, anslagen till varvsnäringen komma att utbetalas något långsammare än vad verket räknar med. Vid en samlad bedömning finner jag det därför rimligt alt ansluta mig till verkets utgiftsberäkning för budgetåret 1978/79.

Riksrevisionsverket beräknar de samlade statsinkomsterna för budget­året 1978/79 till 117,7 miljarder kr. Detta är 1,5 miljard kr. mer än enligt verkets prognos från december 1978. Väsentligen beror denna förändring på att den totala lönesumman och aktiebolagens taxerade inkomster nu antas öka snabbare mellan åren 1978 och 1979. Jag har ingen erinran mot riksrevisionsverkets nya inkomstberäkning för innevarande budgetår.

Med dessa utgångspunkter skulle totalbudgeten för budgetåret 1978/79 visa ett underskott om 42,3 miljarder kr. eller 2,4 miljarder kr. mindre än i verkets prognos från december 1978. 1 detta sammanhang bör beaktas att riksgäldskontorets redovisning av kassamässigt utfall för statens verksam­het - som i huvudsak avser de transaktioner som konstituerar statsbudge­tens saldo - för innevarande budgetårs tre första kvartal visar ett under­skott om ca 39 miljarder kr. Erfarenheterna från senare budgetår ger vid handen att hittillsvarande utfall kan peka mot att budgetunderskottet för budgetåret 1978/79 snarare torde komma att understiga än överstiga riks­revisionsverkets nuvarande beräkning. Jag finner dock inte skäl att avvika

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

92

från denna beräkning, som grundar sig på uppgifter inhämtade från myn­digheterna.

Utgifterna för budgetåret 1979/80 beräknades i budgetpropositionen till 171,9 miljarder kr. Nu beräknar jag utgifterna till 177,8 miljarder kr. (tabell 30). Ökningen förklaras huvudsakligen av ökade utgifter för industripoliiis­ka insatser. Detta sammanhänger, som jag tidigare påpekat, med att de strukturella problemen i vissa branscher visat sig vara av mer djupgående och allvarlig karaktär än vad som tidigare fanns anledning att räkna med. Vidare förklaras utgiftsökningen av att en betydande förbrukning av an­slagsbehållningar nu beräknas ske under nästkommande budgetår. Detta förklaras till en väsentlig del av atl utbetalningar från vissa anslag nu beräknas ske under budgetåret 1979/80 i stället för, som antogs i budget­propositionen, under innevarande budgetår. Detta är också en av orsa­kerna till att underskottet i statsbudgeten innevarande budgetår enligt nuvarande prognoser förutses bli lägre än vad som tidigare antogs.

1 budgetpropositionen beräknades statsinkomsterna nästa budgetår till 126,8 miljarder kr. Nu uppskattas de bli 129,6 miljarder kr. Denna ökning om 2.8 miljarder kr. hänför sig i allt väsentligt till den statliga inkomstskat­ten och orsakas av den tidigare berörda nivåhöjningen budgetåret 1978/79.

Tabell 30. Utvecklingen av totalbudgetens saldo 1977/78-1979/80

(Milj. kr.)

1978/79

1979/80

Förändring

Budget-

Ny be-

Budget-

Ny be-

Frän ut-

Från ny be-

prop.

räkning

prop.

räkning

fall 1977/78 till ny be­räkning 1978/79

räkning 1978/79 till ny beräkning 1979/80

1977/78 Utfall

Inkomster Utgifter

Saldo

112113 137 292

-25 179

116 209 160877

-44668

117686 159978

-42292

126819 171869

-45050

129626 177829

-48203

-t- 5,0 -H6.5

+ 10,1 -l-!l,2

Enligt nuvarande beräkning förutses som framgår av tabellen inkomster­na öka med 5 % till budgetåret 1978/79 och med 10,1 % till nästa budgetår. För utgifterna blir dessa ökningstal 16,5% resp. 11,2%.

Sammanfattningsvis innebär beräkningarna att budgetunderskottet för budgetåret 1979/80 ökar med 3,2 miljarder kr. till 48,2 miljarder kr. jämfört med beräkningarna i budgetpropositionen. Samtidigt minskar, som jag redan redovisat, underskottet innevarande budgetår med 2,4 miljarder kr. Till viss del förklaras förändringarna jämfört med beräkningen i budgetpro­positionen av att utgifter förskjutits från innevarande till nästa budgetår.

Till regeringsprotokollet i detta ärende bör fogas som bilagor: Långtidsbudget för perioden 1979/80-1983/84 (Bilaga 2.1)

Prop. 1978/79:150   Bilaga 2

93

Riksrevisionsverkets beräkning över utfallet av statens budget för bud­getåret )91S/19 (Bilaga 2.2)

Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1979/ SQ (Bilaga 2.3)

Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budgetåret 1979/80 (Bilaga 2.4)

Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till budgetproposi­tionen för budgetåret 1979/80 (Bilaga 2.5)

Förslag till investeringsplan och investeringsstaler för budgetåret 1979/ 80 (Bilaga 2.6)

Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetåret 1979/80 sedan budgetpropositionen (Bilaga 2.7)

Lagförslag (Bilaga 2.8)

5    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen dels atl

1.

godkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som jag har förordat i det föregående,

2.

till Avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1979/ 80 anvisa följande reservationsanslag, nämligen

Statens allmänna fastighetsfond

Socialdepartementet:

Utbyggande a v karoUnska sjukhuset

29 000 000

Utbildningsdepartementet:

Byggnadsarbeten inom iitbildningsdeparte-

tnentets verksamhetsområde

67 500000

Statens utläningsfonder

Utbildningsdepartementet:

Studiemedelsfonden

I 511 500 000

Jordbruksdepartementet:

Statens fiskredskapslånefond

257 000

Fonden för låneunderstöd

Jordbruksdepartementet:

Lån till Åreprojektet

30 300000

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

94

Handelsdepartementet:

Försörjningsberedskapslån

85 400 000

Industridepartementet:

Lån till investeringar för kommersiell

service

4 000000

Fonden för statens aktier

Jordbruksdepartementet:

Teckning av aktier i Allmänna svenska

utsäde saktieholagel

1200000

Industridepartementet:

Förvärv av aktier i Lu.xor Industri AB

20 000 000

Förvärv av aktier i Södra Skogs­

ägarna AB

300000000

Förvärv av aktier i Norrlands

Skogsägares Cellulosa AB

200 000 000

3.

godkänna min beräkning av förändringarna i anslagsbehållning­arna för budgetåret 1979/80,

4.

godkänna min beräkning av förändringarna i dispositionen av rörliga krediter för budgetåret 1979/80,

5.

antaga inom budgetdepartementet upprättat förslag till lag om storleken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1979/80,

6.

godkänna min beräkning av driftbudgetens inkomster för budget­året 1979/80 enligt den vid delta protokoll fogade specifika­tionen,

7.

godkänna förslaget till investeringsplan och investeringsstaler för budgetåret 1979/80,

8.

på kapitalbudgeten beräknaden mot investeringsplanen svaran­de inkomsttiteln LånemedelliW 10 921 978 000 kr.,

9.

med ändring av förslag i prop. 1978/79:100 bil. 19, till Oförut­sedda utgifter för budgetåret 1979/80 anvisa ett förslagsanslag av [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. att stå till regeringens förfogande förde ändamål och på de villkor jag har förordat i det föregående,

10. med ändring av förslag i prop. 1978/79:100 bil. 21, för Riksgäld.t-

fonden på driftbudgeten för budgetåret 1979/80 ta upp ett under­

skott av 12 300 000 000 kr.,

dels atl

11. 

medge att en konsolideringsfond för televerket får inrättas i

enlighet med vad jag har förordat i det föregående.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

95

12.

godkänna att lånet med villkorlig återbetalningsskyldighet till Norrlands Skogsägares Cellulosa AB får efterges,

13.

utöver vad som föreslås i prop. 1978/79: 125 till Avskrivning av oreglerade kapitalmedelsföriuster på tilläggsbudget III till stats­budgeten för budgetåret 1978/79 anvisa ett anslag av 400000000 kr.,

14.

godkänna vad jag har förordat i det föregående rörande tillfälligt sysselsättningsbidrag till vissa förelag med dominerande ställ­ning på orten.

Prop. 1978/79:150    Bilaga 2

96

Tabellförteckning

Reviderade finansplanen

Sid.

1

Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder och länderom­råden 1976-1979

2

2

Försörjningsbalans 1977 och 1978

8

3

Betalningsbalans 1977 och 1978

10

4

Statens inkomster och utgifter 1977-1979

20

5

Finansiellt sparande i den offentliga sektorn 1977- 1979

23

6

Finansiellt sparande 1977-1979

24

7

Finanspolitiska effekter 1976-1979

25

8

Finansiering av budgetunderskotten 1978 och 1979

30

9

Försörjningsbalans 1977-1979

37

10

BNP från produktions- och användningssidan 1977- 1979

37

11

Bytesbalans för 1977-1979

39

12

Försörjningsbalans 1978-1981

42

13

Bytesbalans 1978-1981

42

14

BNP-utvecklingen 1965--1983

45

15

Vissa nyckeltal för alternativen I-V, 1977-1983

47

Reviderade budgetförslaget

16

Totalbudgeten 1978/79-1979/80

63

17

Statsinkomsternas utveckling 1973/74-1983/84

64

18

Statsutgifternas utveckling 1973/74-1983/84

65

19

Statsutgifternas utveckling 1973/74-1983/84. Konsumtion, inves­teringar och transfereringar

66

20

Tolalbudgetens utveckling 1978/79- 1983/84

67

21

Statens finansiella sparande 1978/79-1983/84

67

22

Statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparande 1978/79-1983/84

68

-23 Statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparandeunder-

skolt i procent av BNP

68

24

Justering av riksrevisionsverkets beräkning av tolalbudgetens inkomster

83

25

Kapitalbudgetens utgifter och finansiering budgetåret 1979/80

84

26

Beräknad  förändring  i  anslagsbehållningarna  under budgetåret 1978/79

86

27

Anslagsbehållningarna vid utgången av budgetåren 1972/73-1978/79

86

28

Beräknad förändring i anslagsbehållningarna under budgetåret 1979/80

87

29

Anslagsbehållningarna budgetåret 1978/79

88

30

Utvecklingen av tolalbudgetens saldo 1977/78-1979/80

92

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

BUaga 1.1

Reviderad nationalbudget 1979

Prop. 1978/79:150

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

DEN REVIDERADE NATIONALBUDGETEN 1979

Inledning

Den reviderade nationalbudgeten för 1979 som härmed läggs fram är utarbetad inom ekonomidepartementet och konjunkturinstitutet. National­budgeten bygger på material som erhållits från fackdepartement och olika verk och institutioner. Vidare har utredningsrådet hörts. Dess ledamöter bär dock ej något ansvar för nationalbudgetens utformning och bedöm­ningar.

Nationalbudgeten består av tre delar. I den första delen, kapitel 1, sammanfattar ekonomidepartemenlet det ekonomiska läget och konjunk­turutsikterna. Den andra delen, kapitel 2-9, behandlar utvecklingen t. o. m. 1979 inom olika områden mera i detalj. I den tredje delen redovisas vissa kalkyler över en tänkbar utveckling 1980 och 1981. Dessa kalkyler har utförts inom ekonomidepartementet.

Kapitlen 3 Utrikeshandeln, 6 De enskilda konsumenternas ekonomi, 7 Investeringarna och 9 Kreditmarknaden har sammanställts inom konjunk-turinstilulet. Institutet har även sammanställt avsnitten om gruvor, mine­ralbrott och tillverkningsindustri samt skogsbruk i kapitel 4. Av ett bihang som följer efter kapitel 10 framgår även i tablåform vilka kapitel och avsnitt som sammanställts inom ekonomidepartementet resp. konjunkturinstitu­tet. Vidare redovisas prognostal för olika delsektorer enligt ekonomidepar­tementets och konjunkturinstitutets bedömningar.

Ansvaret för bedömningen av Sveriges ekonomi 1979 vilar på ekonomi­departementet där arbetet med nationalbudgeten letts av statssekreteraren Lars[REDACTED_EFTERNAMN] och t.f. departementsrådet Sune[REDACTED_EFTERNAMN].

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bil. l.l

Prop. 1978/79:150

1    Sammanfattande översikt'

1.1 Den internationella bakgrunden

Drygt fem år har nu gått sedan oljekrisen 1973 och den fyrdubbling av oljepriserna som då ägde rum. Till en betydande del har den internationella utvecklingen sedan dess varit präglad av en strävan till anpassning till den nya situation som då inträdde. På många håll yppades farhågor för de finansiella problem som utjämningen mellan länderna av de ojämnt förde­lade bytesbalansunderskotten skulle ge upphov till.

Möjligheten att åstadkomma en "recycling" av de uppkomna OPEC-överskotten tillbaka till underskottsländerna i och utanför OECD-området präglade debatten vid denna tid. Så här i efterhand kan man konstatera, att de rent betalningstekniska problemen nog inte kan anses ha spelat en så avgörande roll. Det är i stället andra frågor som kommit i förgrunden.

Åtminstone de närmast följande åren efter 1973 präglades av att prissta­biliseringen i flera av de största industriländerna prioriterades högt och att låga tillväxttal, under 1975 även negativa sådana, och därmed hög arbets­löshet tolererades. Förloppet kan också tolkas så alt man i dessa länder ansåg att oljeprishöjningen och vad som därmed följde hade så genomgri­pande följder för de faktiska utvecklingsbetingelserna i de egna närings­livssektorerna att den möjliga tillväxttakten sänkts ordentligt i jämförelse med tidigare trender. Mycket av den internationella debatten i och mellan länderna kom alt handla om huruvida detta var riktigt eller ej.

Denna utpräglade försiktighet illustreras av att under 1974 t. o. m. 1977 ökade den inhemska efterfrågan i de fyra största europeiska länderna och Japan med bara drygt 1 % per år volymmässigt. Eörfinta staterna utgör ett viktigt undantag, där tilläts den inhemska efterfrågan sedan omläggningen av politiken 1975 öka med i genomsnitt över 5 % per år. Det är där i första hand den privata konsumtionen och bostadsbyggandet som burit upp till­växten. Under 1978 har även näringslivets investeringar visat tydliga tec­ken till att få fart igen.

I ett flertal mindre OECD-stater med i viss mån andra ekonomisk­politiska prioriteringar än de större länderna försökte man överbrygga

' I detta kapitel presenteras ekonomidepartementets bedömning av det ekonomis­ka läget och av konjunkturutsikterna. Här (till skillnad från vad som är fallet i de specialkapitel som utarbetats inom konjunkturinstitutet) beaktas också effekterna av de ekonomisk-politiska förslag som lagts fram i den reviderade finansplanen. I de följande kapitlen 2 t. o. m. 9 redovisas mera ingående utvecklingen inom olika områden. I kapitel 10 redovisas en tänkbar utveckling 1980 och 1981.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

3

omställningsperioden efter oljekrisen genom att upprätthålla en relativ hög inhemsk efterfrågan. Samtidigt försämrades dock dessa länders relativa pris- och kostnadssituation så att konkurrenskraften försvagades och de förlorade marknadsandelar i världshandeln.

Sedan ett till ett och ett halvt år har ånyo skett betydande förändringar i inriktningen av den ekonomiska politiken i de ledande marknadsekonomi­erna. Under våren och sommaren 1978 växte fram allt mera av en allmän insikt bland de stora länderna att gemensamma och samordnade aktioner var nödvändiga. Dessa aktioner skulle innebära en mera expansiv politik i överskotlsländerna medan länder som påbörjat en förbättring av bytesba­lans och inflationstakt skulle inrikta sig på en mera begränsad tillväxt. Länder med fortsatta problem i dessa hänseenden skulle främst inrikta sig pä att åstadkomma en förbättring.

Det är nu också möjligt att se vissa resultat av denna förskjutning i den ekonomiska politiken. Under 1978 ökade den inhemska eftetfrågan med 4,5 % i de fyra största europeiska länderna och Japan. I de mindre länderna sänktes däremot tillväxten i inhemsk efterfrågan. Härigenom har åtminsto­ne en böljan till en bättre balans i efteifrågetillväxten åstadkommits. Tillgängliga prognoser tyder på att denna skillnad i relativ intensitet i efterfrågetillväxt står sig även under 1979.

En annan viktig perspektivförskjutning som inträtt under de .senaste 1 -2 åren gäller de relativa kostnaderna. Undersökningar har visat att fram t. o. m. 1976 hade bara obetydliga incitament till en minskning av ojämnhe­ten i bytesbalansiäget åstadkommits genom växelkursförändringar. De i och för sig avsevärda förändringar i nominella växelkurser som ägt rum hade bara kompenserat för skillnader i inflationstakt. Någon real utjäm­ning av kostnadsskillnaderna hade i praktiken inte åstadkommits. Detta kan uttryckas så att några förändringar i de "reala"' växelkurserna inte ägt rum.

Sedan 1976 har sänkningar i de reala växelkurserna på 5-15 % ägt rum i Förenta staterna, Canada och Italien medan Förbundsrepubliken Tysk­land och Japan genomgått reala apprecieringar på 1520%. Även i Stor­britannien har en real appreciering ägt rum på ca 10%.

En viss optimism skulle därmed kunna uttryckas om sannolikheten för att en jämnare bytesbalansstruktur skall kunna åstadkommas inom en inte alltför avlägsen framtid. En reservation måste dock göras för de verkning­ar som de senaste oljeprishöjningarna kan tänkas få.

Under fjolåret ledde den fortgående snabba efterfrågeökningen i Förenta staterna och den därmed förbundna tilltagande inflationstakten till en stark press nedåt på dollarn. Ekonomisk-politiska åtgärder vidtogs, som närma­re framgår av kapitel 2, främst i form av en skärpning av penningpolitiken. Den amerikanska ekonomin gick dock ut ur 1978 med god fart och det är först några månader in pä 1979 som tecken till en dämpning visat sig. Sker avmattningen i den amerikanska ekonomin i ej alltför snabb takt är möjlig-

Prop. 1978/79:150

4

heterna goda för atl en "mjuklandning" kan genomföras utan långtgående konsekvenser för produktion och sysselsättning. Här har bedömts att en sådan utveckling är möjlig. De indikationer som föreligger för första kvar­talet stöder ett sådant antagande. Tillväxten i Förenta staterna väntas därmed uppgå till ca 2,5% 1979.

Avmattningen i Förenta staterna motverkas av en uppgång i Västeuro­pa. Av särskild betydelse är att de tecken till en förstärkning av läget i Förbundsrepubliken Tyskland som syntes under hösten tycks ha bekräf­tats av de senaste månadernas utveckling. Expansionen bärs främst upp av den privata konsumtionen men även näringslivets investeringar synes allt mer kunna få en positiv utveckling. En trolig BNP-tillväxt på 4% i För­bundsrepubliken Tyskland får självfallet spridningseffekter på många and­ra västeuropeiska länder.

I Japan har som följd av förändringar i den ekonomiska politiken och valutakursen en förskjutning från utrikeshandelssektorn till inhemsk efter­frågan påbörjats. Härigenom begränsas bytesbalansöverskottet.

Totalt sett skulle den utveckling som skisserats ovan leda till en BNP-tillväxt i hela OECD-området på 3,5%, således en tillväxt av ungefär samma storlek som i fjol men med tyngdpunkten förskjuten från Förenta staterna mot Västeuropa. En sådan tyngdpunktsförskjutning medför att världshandeln ökar något snabbare än i fjol eller 5-6%.

Utvecklingen på litet längre sikt är dock långt ifrån problemfri. Det är naturligt alt frågor om oljeförsörjning och oljepriser skjuts fram i förgrun­den i detta sammanhang. Under de månader som exportproduktionen från Iran på tidigare 5,5 milj. fat per dag föll bort ersattes detta endast till viss del av en ökad produktion från Saudi-Arabien. När exportproduktionen i Iran nu kommit upp till ca 3 milj. fat om dagen synes den extra produk­tionen från Saudi-Arabien falla bort. Det torde således vara realistiskt att räkna med ett bortfall på 2-3 milj. fat per dag, vilket motsvarar drygt 5% av förbrukningen inom OECD-området.

För att ge en referenspunkt för denna siffra kan nämnas att det bortfall som de oljeproducerande länderna under oljekrisen 1973/1974 till en början angav som riktpunkt var 25%. I och för sig realiserades inte detta bortfall men torde ändå ha varit bestämmande för de stora industriländernas poli-fik.

De renodlade försörjningsproblemen torde därför inte vara av alltför allvariig art. Det är snarare effekterna på prissidan som är av vikt. OPEC-beslutet i december 1978 skulle ha inneburit en trappslegsvis prishöjning av priset på råolja på 14,5% under loppet av 1979 räknat i US-dollar. Till följd av de politiska oroligheterna i världen, bl. a. i Iran, under de första månaderna i år kom priset i praktiken att ligga 9 ä 10% och inte 5% över nivån fjärde kvartalet 1978 som OPEC-beslutet i december innebar. Vid det senaste OPEC-mötet i slutet av mars i år beslöt de oljeproducerande staterna att tidigarelägga den prisökning som planerats för hela 1979. Det

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

5

innebar att prisnivån redan från andra kvartalet 1979 skulle ligga 14,5% över nivån vid slutet av 1978. Avgörande för der\ faktiska prisnivån blir om oljemarknaden kommer att te sig sådan att de angivna prisnivåerna, eller högre, kan uppnås. Det är också möjligt att tänka sig att marknadssitua­tionen blir sådan att inte heller den av producenterna beslutade nivån kan hållas.

Konjunkturinstitutet har gjort vissa skattningar av oljeprisnivän 1979. Om hänsyn tas till att prisnivån på råolja under det första kvartalet legat överdel officiella priset samt med ett antagande om atl producentländerna även skall kunna erhålla ett visst sådant pålägg även under resten av året skulle prisstegringen i dollar uppgå till ca 17% mellan årsgenomsnitten. Omräknat i nationella valutor motsvarar detta 12% och i svenska kronor ca 13,5 % givet oförändrade valutakurser från månadsskiftet februari/mars 1979.

För raffinerade produkter steg priserna snabbt mot slutet av 1978 och in på 1979. Det förefaller rimligt att förutsätta att det sker en normalisering åtminstone en bit in på 1980. Därmed skulle priserna falla under loppet av 1979.

Det är självfallet utomordentligt svårt att förutse vilka konsekvenser situationen på oljemarknaden kan komma att få på den internationella konjunkturen. Enligt en tänkbar utvecklingslinje kan genomslaget av de höjda oljepriserna och de övriga råvaruprishöjningarna under första kvar­talet pä de inhemska prisnivåerna leda till en åtstramning av politiken i flera länder av omtanke om prisstabiliteten. I detta sammanhang utgör därför t. ex. den höga inflationstakten i Förbundsrepubliken Tyskland de senaste fyra månaderna ett oroande tecken. För Förenta staternas del slår en oljeprishöjning kraftigt på bytesbalansen med åtföljande försämring av handelsbalansen.

Vilken roll strävandena att lägga om energipolitiken i Förenta staterna för att minska beroendet av importerad olja kan få är idag inte möjligt att bedöma med någon högre grad av säkerhet. Ett problem är att omläggning­en på kort sikt i första hand leder till oljeprishöjningar som späder på inflationen och där de konsumtionsdämpande effekterna samt resultaten av ökade incitament för inhemsk energiproduktion visar sig först på längre sikt.

En åtstramning av politiken i flera av de stora tongivande länderna skulle få negativa effekter på tillväxt och världshandel främst under 1980. De tillväxttal som här angivits för 1980 och 1981 skulle då sannolikt te sig som höga.

Ett mera positivt synsätt kan dock också anläggas. Det är möjligt att de råvaruprishöjningar som visat sig under de första månaderna i år varit kraftigt uppblåsta av en förväntningsbild som nu inte ser ut att realiseras. Härtill kommer att trycket på oljemarknaden dämpas när eldningssä­songen upphör och lagren inte omedelbart behöver fyllas på. I ett sådant

Prop. 1978/79:150

6

perspektiv borde det vara möjligt att prisläget lättar i vaije fall tills vidare. Benägenheten att vidta åtstramande ekonomisk-politiska åtgärder i syfte att slävja tendenserna till ökad inflation skulle då bli mindre. Sannolikhe­ten för att förändringarna i reala växelkurser och i relativ tillväxttakt för den inhemska efterfrågan i de olika ekonomierna skall kunna fortsätta att verka i utjämnande riktning ter sig då också betydligt högre. De förutsätt­ningar som här gjorts om utvecklingen under 1979 och 1980 torde i varje fall kräva att det mera pessimistiska alternativet inte realiseras.

1.2 Tillbakablick pä den svenska utvecklingen

När den reviderade nationalbudgeten utformades för ett år sedan hade tecken på att en vändning till det bättre var på väg börjat komma allt tätare. Handelsbalansen hade vänt från månatliga underskott på en halv miljard kr. under de tio första månaderna 1977 till överskott på 300-400 milj. kr. per månad från oktober 1977. Orderingången i svensk industri från export­marknaden hade börjat öka mot slutet av 1977 och nu började även hem­mamarknaden visa vissa tecken till aktivitet. Inflationstakten dämpades kraftigt efter de första två månaderna av året. Eftersom företagen hade övertalig arbetskraft i förhållande till det faktiska behovet för den löpande produktionen kunde en stigande efterfrågan tillgodoses utan sysselsätt­ningsökning. Den svaga, eller rentav vikande, arbetskraftsefterfrågan medförde tendenser till uppgång i arbetslösheten under våren. Detta möt­tes dels med arbelsmarknadspolitiska åtgärder, dels med en generell stimu­lans genom att den allmänna arbetsgivaravgiften helt logs bort fr. o. m. den I juli 1978.

När man nu ser tillbaka kan man konstatera, att produktionstillväxten för 1978 blev betydligt bättre än man kunde förutse för ett år sedan. Följan­de tablå anger vilka delar av efterfrågan, uttryckt i procent av BNP. som utvecklats annorlunda än prognosen man då räknade med.

Enl. RNB 78

Enl. RNB 79

Privat och offentlig konsumtion

Bruttoinvesteringar

Lagerförändring

Summa inhemsk efterfrågan

Nettoefterfrågan från utlandet

Summa BNP-tillväxt

0 -0,2 -1,6 -1,7

2,5

0,8

0.5 -0,9 -1,3

-1,7 4,5

2,8

Även om sammansättningen av efterfrågan här hemma avviker en del från RNB 78 visar utfallssiffrorna att totalt sett förändrades efterfrågan inom landet så som då antogs. En betydande avvikelse föreligger däremot för utrikeshandelsseklorn. En högre exporttillväxt och en mera dämpad import bidrog med så mycket som 2% ytteriigare till den totala tillväxten i

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

7

ekonomin. Denna positiva effekt åstadkoms främst genom att företagen utnyttjade de möjligheter till relativprissänkning som devalveringen gav så atl de kunde börja få igång en volymexpansion igen. Detta gällde både på export- och hemmamarknad. På hemmamarknaden bidrog också den åter­hållna efterfrågan genom sjunkande privat konsumtion och investeringar samt den fortgående lagerminskningen till att hålla tillbaka importen.

Det torde vara av särskilt intresse att koncentrera uppmärksamheten på vad som hände under andra halvåret 1978. Det var då som utvecklingen mot en uppgång blev fullt avläsbar på flera områden. När den exportledda tillväxten mot slutet av 1977 och början av 1978 lagt grunden för en uppgång var det möjligt att låta denna uppgång få en vidare spridning så att kapacitetsutnyttjandel kunde stiga snabbare. Detta kunde bara ske genom att även den inhemska efterfrågan tilläts expandera. Härvidlag innebar borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften en betydande stimulans genom den lägre inflationstakt som följde. Under andra halvåret steg inflationen i en årstakt på bara något över 5 %. Vidare blev en i viss mån ökad utlåning till hushållen möjlig under hösten vilket bidrog till att ytterli­gare stimulera den privata konsumtionen. Denna steg med 2,2% under andra halvåret efter att ha minskat under 1 1/2 år. Eftersom den privata konsumtionen utgör ungefär hälften av BNP var detta av stor vikt för den totala tillväxten.

Även investeringsutvecklingen bottnade under första halvåret. Därefter ökade de fasta investeringarna nära nog i takt med BNP. Bidragande härtill var bostadsbyggandet. Påbörjandet av nya lägenheter hade börjat öka

Tabell 1:1 Försörjningsbalansens utveckling 1975-1978

Procentuell volymförändring, 1975 års priser

1975-1976

1976-1977

1977-1978

Tillgång

BNP

1,2

-2,4

2,8

Import

8,1

-4,8

-7,0

Summa tillgång

2,6

-2,9

0,7

Efterfrågan

Bruttoinvestering

-1,2

-2,8

-4,2

Näringsliv

2,4

-6,1

-16,7

därav: industri

0,2

-17,1

-18,2

Statliga myndigheter och affärsverk

-0,2

-5,4

9,7

Kommuner

-3,5

8,5

-1,2

Bostäder

-8,8

-2,5

18,3

Lagerförändring

(-0,8)'

(-3,2)'

(-1,3)'

Privat konsumtion

4,0

-0,9

-0,9

Offentlig konsumtion

4,4

2,7

3,9

Statlig

0,6

0,7

1,2

Kommunal

6,3

3,7

5,1

Tjänstenetto

Export

5,5

0,4

7,8

Summa efterfrågan

2,6

-2,9

0,7

' Förändring i procent av föregående års bruttonationalprodukt.

Prop. 1978/79:150

8

redan mot slutet av 1977 och detta fick sin fulla effekt på investeringsvoly­men under 1978. Dessutom ökade ombyggnadsverksamheten kraftigt, till stor del stödd på energibesparande åtgärder.

Lagren hade dock en fortsatt dämpande effekt under hela året. Denna effekt t. o. m. skärptes under andra halvåret. Till den tidigare neddragning­en av färdig- och insatsvarulager kom även en nedgång av lagren av varor i arbete. Detta gällde främst verkstadsindustrin. Åtminstone inom denna bransch, men även andra delar av den bearbetande industrin, finns det dock fortfarande utrymme för en lagerminskning av färdigvaror.

Tabell 1:2 Förändring i BNP-komponenterna i procent av bruttonationalprodukten föregående år 1976-1979

1975 års priser

1976

1977

1978

1979

Privat konsumtion

Statlig konsumtion

Kommunal konsumtion

Bruttoinvesteringar

Lagerförändring

Summa inhemsk efterfrågan

Nettoefterfrågan från utlandet'

Bruttonationalprodukten

2,1

0,0

1,0

-0,2

-0,8

-2,1

-0,9

1,2

-0,5 0,1 0,6

-0,6

-3.2

-3,6

1,2

-2,4

-0,5

0,1

0,9

-0,9

-1,3

-1,7

4,5

2,8

1,5 0,1 0,7 1,5 1,4 5,2 -0,1 5,1

' Export av varor och tjänster./. import av varor och tjänster. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån samt beräkningar ut­förda inom ekonomidepartementet.

Inom råvaruindustrierna hade lageravvecklingen påbörjats tidigare och där var lagren betydligt mer normaliserade vid utgången av 1978.

Det torde vara relativt tydligt att de gångna årens erfarenheter av den lagerstödspolitik som påbörjades 1975 medfört att företagen nu är mycket försiktiga med någon ny lageruppbyggnad. Konsekvensen härav är att företagen i den nuvarande konjunkturuppgången strävar efter att få ner sina befintliga lager till så låg volym som möjligt. Därigenom finns det en viss risk att de dröjer alltför länge med en i förhällande till den kommande produktionen behövlig påbyggnad av t. ex. insatsvarulager. Upptäcker företagen delta för sent kan en då påbörjad lageruppbyggnad komma olämpligt i tiden nära inpå ett fullt kapacitetsutnyttjande.

Den här skildrade utvecklingen medförde att efterfrågan inom landet ökade med närmare 4% i årstakt under andra halvåret. Huvuddelen av denna eftefrågeökning kom den svenska produktionen tillgodo. Visserligen ökade importen men i betydligt lägre takt än vad traditionella samband mellan efterfrågan och import skulle ge anledning tro.

En betydande del av efterfrågan hade till en början kunnat tillgodoses genom lageravveckling men under andra halvåret steg den svenska indu­striproduktionen raskt, ökningen uppgick till drygt 3%. Tillväxten var snabbast inom de råvaruproducerande branscherna. Som en följd av den

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

9

ökande produktionen började också sysselsättningsläget förbättras. Ar-betskraftsefteifrågan ökade och antalet lediga platser steg med ca 10000 under hösten.

Den kraftiga omsvängningen i export- och importutvecklingen gav ett ordentligt omslag i handelsbalansens saldo under 1978. Omslaget kan beräknas till ca 10 miljarder kr. varav ungefär 7 miljarder kr. beror på utrikeshandelns volymmässiga utveckling.

Vid en jämförelse med en prognos för 1978 som gjordes i den reviderade nationalbudgeten för ett år sedan finner man en avsevärd positiv avvikelse. Mot ett då beräknat överskott i handelsbalansen om 900 milj. kr. står ett faktiskt utfall om över 5,5 miljarder kr. 1 den då gjorda prognosen förut­sattes en kraftig förbättring av handelsbalansen i fasta priser. Detta skulle dä motverkas av en försämring i bytesförhållandet pä 2,8%, dvs. im­portpriserna skulle öka så mycket snabbare än exportpriserna. Att im-portpnserna skulle öka var en naturlig och åsyftad konsekvens av devalve­ringen. I själva verket blev försämringen i bytesförhållandet något större, 3,8%. Trots detta förbättrades handelsbalansen så mycket mera än beräk­nat beroende på det kraftigt positiva volymutfallel.

Tjänstebalansen uppvisar också ett lägre underskott än tidigare beräk­nat. Förklaringen ligger på ett bättre utfall i fråga om både sjöfartsnetto, resevaluta och övriga tjänster. Även i detta sammanhang spelar föränd­ringen i konkurrenskraft en viktig roll för att förklara utvecklingen.

Totalt sett uppgick bylesbalansunderskottet 1978 till knappt 4 miljarder kr. eller drygt 1 % av BNP. Detta är ett avsevärt bättre utfall än vad som förutsågs i den reviderade nationalbudgeten för ett år sedan. Med jämför­bara beräkningsmetoder uppskattades bytesbalansunderskottet då till drygt 2,5% av BNP.

Tabell 1:3 Betalningsbalans för 1977-1978

Milj. kr., löpande priser

1977

1978 prel.

Export av varor

85 678

98 162

Import av varor

90246

92589

Handelsbalans

-4 568

5573

Korrigering av handelsstatistiken

-351

-312

Sjöfartsnetto

2 763

3 529

Resevaluta

-3 579

-3 800

Övriga tjänster, netto

-3 522

-3 446

Transfereringar, netto

-6498

-8812

Korrigeringspost för tjänster och transfereringar

3 300

3 300

Bytesbalans

-12455

-3968

Kapitalbalans

12596

5389

Restpost

4678

I 641

Valutareservens transaktionsförändring

4819

3062

Förändring p. g. a. kursrörelser

1 196

-1356

Valutareservens totala förändring

6 015

1706

Prop. 1978/79:150

10

1.3 Utvecklingen under 1979

Sverige går in i 1979 i en uppåtgående konjunktur. Den bedömning av den reala tillväxtbilden som görs i den reviderade nationalbudgeten av­viker relativt obetydligt från den som skisserades i den prelmininära na­tionalbudgeten för 1979 i januari.

Vid en förnyad genomgång av de aktuella utvecklingstendenserna före­faller därmed en BNP-tillväxt på drygt 5% trolig. Inte heller för de olika inslagen i efterfrågan har någon väsentlig förskjutning i perspektivet in­trätt.

Diskussionen om det internationella läget i avsnitt 1.1 ovan ger inte underlag för någon omprövning i förhållande till tidigare bedömning. Var­ken den totala BNP-tillväxten i OECD-området eller världshandeln be­döms idag väsentligen annoriunda. Däremot visar sig de farhågor för den internationella prisutvecklingen som uttalades i den preliminära national­budgeten ha ett visst fog för sig. Prisstegringarna på råolja och oljepro­dukter utgör det tydligaste exemplet. Här har också prisstegringarna kom­mit tidigare under året än som antogs i januri. Även vid en kraftig interna­tionell prisuppgång är det dock inte troligt att följdverkningarna för den reala tillväxten under 1979 blir särskilt långtgående. Däremot påverkas i så fall bilden av 1980 i negativ riktning.

Varken marknadsutvecklingen eller konkurrenskraften bedöms f. n. så annoriunda att det finns anledning frångå den prognos för exportvolymen om 8% 1979 som gjordes i den preliminära nationalbudgeten. Det material som därefter blivit tillgängligt, exempelvis i form av exportenkäter, skulle snarast ge underlag för en något mera optimistisk bedömning. Det bör observeras atl bakom en exporttillväxt på 8 % döljer sig en betydligt högre siffra för bearbetade industrivaror, ca 11 % med de beräkningsmetoder som nationalräkenskaperna tillämpar. Fartygsexporten fortsätter att mins­ka och för råvarorna gäller att exporttillväxten närmast begränsas av restriktioner i fråga om utbudet av skogsråvaror.

Företagens prissättning kan förtjäna en särskild kommentar. Som tidi-gai"e påpekats använde företagen det utrymme som devalveringen skapade till att sänka sina relativa priser både på export- och hemmamarknad. Det är naturligtvis svårt att bedöma i vad mån det kommer att ske en fortsatt sänkning av relativpriserna. Det är möjligt att företagen i samband med snabbare prisrörelser internationellt och i ett bättre efterfrågeläge skulle vara mera benägna att ta ut vad marknaden erbjuder. Stöd för detta skulle då närinast vara att finna i de kvalititativa omdömen om prisutvecklingen som företagen avger i den s. k. konjunkturbarometern samt i vissa export­enkäter. Det är dock svårt att finna stöd för detta i den faktiska utveckling­en.

Det är här av vikt att skilja mellan absolut och relativ prisutveckling. Del är ostridigt att råvaruprisslegringarna varit betydande under andra halv­året 1978 och de första månaderna 1979. Men dels innebär detta uppgångar

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

11

från en låg nivå, dels innebär det knappast, med vissa undantag, att de svenska priserna stigit relativt till konkurrenternas. Ser man till den för svensk export betydelsefulla exporten av bearbetade varor finner man för den viktigaste gruppen, verkstadsprodukter, att företagen snarare sänkt sina relativa priser. Tar man importpriset för verksladsvaror som ett mått på den internationella prisnivån finner man nämligen att medan denna under 6-månadersperioden t. o. m. februari i år steg med ca 8,5 % i årstakt, steg de svenska exportpriserna med 6 % i årstakt. Något direkt stöd för att företagen skulle försämra sina relativa priser är således inte helt lätt att finna.

Den relativa prishöjning på 1 % för bearbetade varor som konjunkturin­stitutet antagit beror till en del på att den svenska exporten har en större andel av papper och järn och stål än vad som förekommer i världshandeln. Papper och järn och stål stiger snabbare i pris än övriga bearbetade varor 1979. Den genuina relativprisstegring som institutet räknar med uppgår därmed till ca 0,5%. Här har dock, mot den tidigare angivna bakgrunden, förutsatts att en viss fortsatt relativprissänkning kommer till stånd även 1979.

Som framgått av avsnitt 1.2 började den privata konsumtionen öka under senare delen av 1978. I den preliminära nationalbudgeten antogs att disponibla inkomster och priser kunde förväntas öka i en sådan takt att konsumtionsökningen fortsatte. Förutsättningarna i fråga om löneutveck­lingen var redan då väl kända genom tvåårsavtalet för 1978 och 1979.

Tabell 1:4 Försörjningsbalans 1977-1979

Miljarder

Procentuell volymförändring.

kr. 1978,

1975 års

priser

löpande

priser

1977

1978

1979

Tillgång

BNP

394,5

-2,4

2,8

5,1

Import

92,6

-4,8

-7,0

9,5

Summa tillgång

487,1

2,9

0,7

6,0

Efterfrågan

Bruttoinvestering

77,2

-2,8

-4,2

8,0

Näringsliv

32,8

-6,1

-16,7

12,0

därav: industri

13,0

-17,1

-18,2

6,9

Statliga myndigheter och

affärsverk

9,8

-5,4

9,7

2,8

Kommuner

15,3

8,5

-1,2

5,8

Bostäder

19,3

-2,5

18,3

5,0

Lagerförändring

-6,7

(-3,2)'

(-1,3)'

(1,4)'

Privat konsumtion

206,8

-0,9

-0,9

2,8

Offentlig konsumtion

115,3

2,7

3,9

3,1

Statlig

35,4

0,7

1,2

1,3

Kommunal

79,9

3,7

5,1

3,9

Tjänstenetto

Export

98,2

0,4

7,8

8,0

Summa efterfrågan

487,1

-2,9

0,7

6,0

Förändring i procent av föregående års BNP.

Prop. 1978/79:150

12

Härtill har lagts köpkraftsförbättringar genom justering från den 1 januari av skatteskalan och transfereringsökningar. Sålunda höjdes barnbidragen till 2 500 kr. per barn och år. Att den realt behållna inkomsten nu beräknas öka med 2,3% mot tidigare 2,8% förklaras av att konjunkturinstitutets prisprognos justerats uppåt.

Med en lägre utveckling för de disponibla inkomsterna vore det rimligt att också vänta sig en lägre konsumtionsnivå. Hur stor konsumtions­ökningen blir är dock beroende av hur stor andel av inkomsterna som hushållen vill sätta av för sparande. Eftersom sparkvoten, dvs. sparandets andel av inkomsterna, sjönk något under fjolåret och eftersom hushållens reala tillgångar synes ha återställts i snabbare takt än väntat, kan det finnas anledning räkna med att sparkvoten sjunker något. Enligt konjunkturinsti­tutets ovan nämnda beräkning skulle den realt disponibla inkomsten öka med 2,3%. Utgående från denna bedömning och med en viss begränsad sparkvotssänkning är det rimligt alt stanna för en konsumtionsprognos av ungefär samma storleksordning som enligt den preliminära nationalbudge­ten, dvs. 2,8%. Det är härvid att märka, att enligt den beräkning av fördelningen av den disponibla inkomsten över året som konjunkturinstitu­tet gjort skulle ökningstakten vara snabbare under första halvåret, ca 3,5%. Detta innebär att försäljningsökningar inom detaljhandeln på 3 ä 3,5% som f n. rapporteras åtminstone från vissa delar av handeln skulle vara väl förenliga med en oförändrad sparkvot. Den privata konsumtionen lyftes således upp snabbt under andra halvåret 1978, ökningen planar därefter ut under loppet av 1979 så att den vid ingången av 1980 torde ligga på ca 2% i årstakt.

Inom den offentliga konsumtionens område bibehålles en oförändrad låg tillväxt för den statliga konsumtionen. Detta gäller däremot inte för den kommunala konsumtionen. Under 1977 bringades volymtillväxten ner till drygt 3,5%. Under fjolåret uppgick ökningen emellertid till 5,1%. Den sysselsättningsmässigt motiverade ökningen av de kommunala bered­skapsarbetena förklarar bara till en del delta återupptagande av en mycket snabb expansion. Som underlag för en bedömning av utvecklingen under 1979 föreligger en del enkätmaterial. Detta skulle i och för sig kunna tolkas så att en fortsatt volymtillväxt om bortåt 4,5% planeras i kommunerna. Här har dock materialet tolkats så att konsumtionsökningen stannar strax under 4%. Detta förutsätter att beredskapsarbetena trappas ner i betydan­de grad under loppet av året.

Under 1979 vänder investeringsutvecklingen. Detta gäller både fasta investeringar och lagerförändringen. Under 1978 började bostadsbyggan­det öka igen och detta fortsätter i en takt om ca 60000 lägenheter i år jämte en omfattande ombyggnadsverksamhet. Av särskilt intresse är att närings­livets investeringar tycks vända i positiv riktning. Det förnyade enkät­material som nu föreligger har av konjunkturinstitutet tolkats så att en investeringsökning om 7% i volym inom industrin vore att räkna med i år.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

13

Tabell 1:5 BNP från produktions- och användningssidan 1977-1979

Procentuell volymförändring, 1975 års priser

1977

1978

1979

BNP från produktionssidan

-1,7

2,0

4,5

därav: varuproduktion

-4,2

1,9

5,9

tjänsteproduktion

0,4

2,1

3,5

BNP från användningssidan

-2,4

2,8

5,1

Detta skulle innebära en mycket kraftig uppgång av maskininvesteringarna under loppet av året, investeringarna i byggnader och anläggningar sjunker fortfarande.

Även inom övriga delar av näringslivet sker nu en återhämtning av investeringarna. Detta gäller även handeln och servicenäringarna där bl. a. omsvängningen till en volymökning av konsumtionen förefaller ha stimu­lerat fram en ökad investeringsbenägenhet. Tillsammans med fortsatt sti­gande bostadsinvesteringar och ökande kommunala investeringar skulle den totala investeringsverksamheten öka med ca 8% varav ca 2,5 procent­enheter kan hänföras till den omsvängning från en mycket omfattande till en mindre omfattande utförsäljning av begagnat tonnage som aviserades i den preliminära nationalbudgeten.

Lagerminskningen har nu förts så långt atl takten i denna börjar avta under 1979. Härigenom ger lagerutvecklingen för första gången på 4 år ett positivt bidrag till produktionen, ca 1,5% av efterfrågan uttryckt som andel av BNP härrör från omsvängningen på lagersidan.

Det som här redovisats innebär att efterfrågan inom landet ökar i snabb takt eller över 5%. En så snabb återhämtning kan inte ske utan att impor­ten ökar. De prognoser som nu gjorts över olika delar av efterfrågan avviker i mycket ringa utsträckning från motsvarande prognoser i januari. Den bedömning av den troliga importökningen som då gjordes står sig också vid en förnyad prövning. En importtillväxt på drygt 9% innebär en något lägre importbenägenhet än tidigare samband skulle ge anledning förvänta. Anledningen är i främsta hand av svenska företag vidtagna relativprissänkningar.

Vid en så betydande uppgång i utnyttjandegraden i den svenska ekono­min är det svårt att undgå en temporär tillbakagång i den yttre balansen. f>en angivna utvecklingen i fråga om export och import innebär att han­delsbalansen realt försämras med drygt 900 milj. kr. i 1978 års priser. Till följd av en förändring i bytesrelationerna stannar försämringen i löpande priser vid 800 milj. kr. Tillsammans med en fortsatt försämring av tjänste-och transfereringsbalanserna ger detta ett bytesbalansunderskott på 6,3 miljarder kr. eller 1,6% av BNP. Det är i detta sammanhang värt att lägga på minnet att de beräknade prishöjningarna på råolja och oljeprodukter höjer importnivån vid oförändrad förbrukning med över 2 miljarder kr. Eftersom en viss ökning av importen av raffinerade produkter förutses stiger oljenotan med 3 miljarder kr.

Prop. 1978/79:150

14

Tabell 1:6 By tesbalans för 1977-1979

Milj, kr., löpande priser

Export av varor Import av varor

Handelsbalans

Korrigering av handelsstatistiken

Sjöfartsnetto

Resevaluta

Övriga tjänster, netto

Transfereringar, netto

Korrigeringspost

för tjänster och transfereringar

Bytesbalans

1977

1978

1979

prel.

prognos

85678

98162

113900

90246

92589

109200

-4568

5573

4700

-351

-312

-300

2 763

3 529

3 900

-3 579

-3 800

-3 900

-3 522

-3 446

-3 900

-6498

-8812

-10 100

3 300

3 300

3 300

-12455

-3968

-6300

Oljepriserna är självfallet av utomordentligt stor betydelse när det gäller inflationens utveckling under 1979. Vid en bedömning utifrån olika kost­nadsposters utveckling kan konsumentpriserna antas öka med 6% under loppet av året. Därmed skulle den indexklausul som årets avtal innehåller undgå att utlösas även om marginalen blir knapp. Vid kraftigare internatio­nella prisrörelser än vad som här förutsatts blir det dock utomordentligt svårt att hålla den angivna prisutvecklingen. Skulle konjunkturinstitutets beräkning av oljeprisutvecklingen under året visa sig vara riktig utgör de internationellt bestämda prisernas direkta bidrag till den svenska prissteg­ringen 2 procentenheter.

Däremot finns det anledning se med en viss tillförsikt på den inflation som härrör ur inhemska källor. Fortfarände var den outnyttjade kapacite­ten i ekonomin betydande vid årets början vilket framgår av den gynnsam­ma produktivitetsutveckling som uppnåtts. De mycket höga tal som statis­tiskt rapporterats för 1978 torde dock till en del ha haft speciella förkla­ringsgrunder såsom den femte semesterveckans införande. Det är rimligt att räkna med en hög produktivitet också under 1979, vilket i kombination med begränsade lönekostnadsökningar ger en fördelaktig kostnadsbild un­der året. Även från de skyddade sektorerna, såsom jordbruket, blir till­skottet till konsumentprisökningen relativt lågt.

Det finns i detta sammanhang anledning dröja något vid frågan om hur stor den outnyttjade kapaciteten i svensk ekonomi är. Det finns källor som tyder på en relativt hög grad av outnyttjad kapacitet. Av tillfrågade företag i konjunkturbarometern anger endast drygt 1/3 av företagen att de i mars hade ett fullt kapacitetsutnyttjande. Jämförelser med tidigare trender skul­le också tyda på en omfattande grad av outnyttjad kapacitet. Härtill kan läggas en registrerad snabb produktivitetsökning inom industrin under 1978 samt den hittills i år uppmätta låga inflationstakten.

Å andra sidan anförs ökande svårigheter att rekrytera personal samt över huvud taget en trögrörlighet på arbetsmarknaden. Vidare säger det

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

15

förhållandet att ett visst antal företag i konjunkturbarometern anger att de har outnyttjad kapacitet inget om hur stor den är. Även vid tolkningen av de angivna höga produktivitetsökningstalen bör som tidigare sagts en viss försiktighet iakttas.

Vid en samlad bedömning av olika tendenser torde del vara rimligt att stanna för att det vid årets början fanns en inte oväsentlig outnyttjad kapacitet men att denna i betydande grad kommer att tas i anspråk under förutsättning att den här skisserade efterfråge- och produktionsutveck­lingen också realiseras.

Finansiell utveckling

1979 blir ett mycket särpräglat år i den bemärkelsen atl det är under få perioder som en så snabb uppgång i efterfrågan ägt rum. Det har uttalats farhågor för att den finansiella utveckling som kan beräknas åtfölja ur den reala utvecklingen för 1979 i kombination med en förväntad inflationstakt skulle i sig bära fröet till en inflalionistisk utveckling åtminstone på litet sikt.

Det kan vara lämpligt att starta en redovisning av den finansiella bilden utifrån en uppställning av de finansiella sparandena i ekonomin, se tabell 1:7.

Att ett negativt bytesbalanssaido bibehålies under 1979 innebär att den inhemska ekonomin totalt sett uppvisar ett lika stort sparandeunderskott. De sektorer som bidrar med ett positivt nettosparande är hushållen samt under 1979 även näringslivet. Inom bostadssektorn redovisas ett sedvan­ligt negativt sparande vilket ökar under 1978 och 1979 till följd av den stigande investeringsvolymen. Inom den offentliga sektorn ökar också sparandeunderskottet, statens roll i denna utveckling redovisas i följande avsnitt.

Här skall uppmärksamheten främst ägnas åt kommuner samt näringsliv. De farhågor för den finansiella utvecklingen som nyss omnämndes har nämligen främst underbyggts av antaganden och förutsägelser om närings­livssektorn.

Tabell 1:7 Finansiellt sparande 1977-1979

Milj. kr., löpande priser

1977

1978

1979

Bytesbalans

-12500

-4000

-6300

Hushåll

18400

18900

19 100

Näringsliv

-24400

-6400

1600

därav: icke-finansiella

iföretag

-31000

-16500

-9000

Bosläder

-7200

-10600

-12500

Offentlig sektor (inkl.

socialför-

säkringssektorn)

700

-5 900

-14500

Summa

-12500

-4000

-6300

Anm. Den av bytesbalansdelegationens undersökning föranledda korrigeringen av bytesbalansen har preliminärt lagts på det finansiella sparandet i de icke-finansiella företagen i näringslivet.

Prop. 1978/79:150

16

Det är i och för sig också så att de gjorda beräkningarna tyder på att sedan 1977 har betydande förändringar skett i näringslivets finansiella sparande. För de s.k. icke-finansiella företagen, dvs. näringslivet exkl. banker, försäkringsbolag m.m. äger en förbättring på 22 miljarder kr. rum mellan 1977 och 1979. Huvuddelen av denna förbättring inträffade dock 1978. Denna förbättring sammanhängde i hög grad med frigörandet av det i lager bundna kapitalet och en låg investeringsnivå. Detta ger också en antydan om svagheten i att endast se till förändringar i finansiella spåran­den utan att relatera dem till utgångsläge eller aktivitetsnivåer. Det torde vara relativt oomstritt att vinstnivån i näringslivet var mycket låg 1977. Detta år var t.o.m. bruttosparandet negativt enligt tillgänglig statistik, dvs. produktionen täckte inte ens sina löpande kostnader. Det är från denna bottennivå som förbättringarna skett.

Med de förutsättningar om priser, kostnader och produktivitet som anges i den reviderade nationalbudgeten kan en förbättring av bruttoöver-skollet inom industrin på kanske 7 miljarder kr. ske mellan 1978 och 1979. Därmed skulle bruttovinslmarginalen (inkl. kapitalförslitning) uppgå till i storleksordningen 22% av förädlingsvärdet vilket är lägre än under något av lågkonjunkturåren i början av 1970-talet. Omräknas dessa värden till avkastning på insatt kapital blir sannolikt jämförelsen ännu oförmånligare för 1979.

Härtill bör läggas att den vinstuppgång som sker 1979 äger rum samtidigt med att investeringsplanerna börjar aktiveras samt att ett ökande finansi­ellt behov för lageruppbyggnad anmäler sig. Dessa observationer har även sin tillämplighet på den ökande likviditet inom industrin som observerats. Av kapitel 9, diagram 9:5, framgår tydligt att industrins reala likviditet, dvs. dess likviditet satt i relation till produktionsaktiviteten i slutet av 1978 inte ens nådde upp till den nivå som rådde under den s. k. "mini-boomen" 1976, långt mindre var i närheten av 1973 års värden. Den snabbt stigande ekonomiska aktiviteten kommer under 1979 att absorbera en betydande del av den i absoluta tal ökande likviditeten. För att gardera sig mot de risker som kan finnas för en på sikt alltför stor likviditetsökning lägger regeringen fram förslag om åtgärder ägnade atl absorbera sådan tillfällig överlikviditet.

Av det angivna diagrammet framgår också att det kan finnas anledning rikta uppmärksamhet mot en annan sektor, nämligen kommunerna. Dessa uppnådde redan 1978 en finansiell situation som innebar att deras reala likviditet steg över ett trendmässigt normalläge. Deras likviditet, mätt som inlåning i bankerna, ökade med 6 miljarder kr., motsvarande siffra för industrin var 3 miljarder kr. Trots en så starkt ökad volymmässig tillväxt som 5 % under fjolåret var det således möjligt för kommunerna sett som en enhet att därutöver avsätta 6 miljarder kr.

Vid den antagna kommunala konsumtionsökningen om knappt 4% i år får kommunerna ett ytterligare förbättrat finansiellt läge, deras finansiella

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

17

sparande uppvisar ett positivt saldo om ca 2 miljarder kr. Den finansiella ställningen mellan olika kommuner varierar dock starkt.

Finanspolitikens effekter

I nationalbudgeten redovisas sedan flera år beräkningar av finanspoliti­kens effekter på ekonomin. I en sådan analys försöker man beräkna vad beslutade förändringar i skatter eller avgifter samt i utgifter för konsumtion eller transfereringar har på hela ekonomin. I tabell 8:6 i kapitel 8 har dessa effekter av såväl statens som kommunernas åtgärder angivits som bidrag till den totala efterfrågan i procent av BNP. I dessa beräkningar har hänsyn inte enbart tagits till den direkta eflerfrågeökning som offentlig konsumtion och investering ger upphov till utan även den indirekta effekt på konsum­tionen i hela ekonomin som följer av hushållens ökade inkomster. Som framgår av tabellen ger de statliga åtgärderna ett väsentligt lägre bidrag till den totala efterfrågan i ekonomin 1979 än 1978. Den samlade offentliga sektorn inkl. kommunerna kan dock beräknas vara något mer expansiv 1979 än 1978. Delta beror bl. a. på att kommunerna i hög grad koncentrerat sina skattehöjningar till 1978, varefter dessa blir jämförelsevis måttliga i är.

Beräkningarna av de finanspolitiska effekterna rymmer många svårighe­ter. En särskild svårighet är t. ex. att mäta de samhällsekonomiska effek­terna på BNP av de omfattande industripoliiiska insatserna där jämförel­sealternativet, dvs. att ingen åtgärd vidtagits är svår att fastställa. En annan svårighet är att uppskatta effekten av att lagerstödet avvecklades under 1977. Ungefär 1/3 av lagernedskärningen på 3% av BNP 1977 har hänförts till den åtgärden, medan resten antagits skulle ha kommit till stånd i vilket fall som helst. Detta antagande har kraftigt inverkat på beräkningen av de finanspolitiska effekterna för delta år.

Den typ av beräkningar av de finanspolitiska effekterna som här redovi­sas tar endast hänsyn till hur statens och kommunernas beslut om skatter och utgifter påverkar inkomstbildningen i ekonomin. Det står naturligtvis helt klart att skatter och transfereringar också påverkar pris- och lönebild­ningen. Höjning av skatter och avgifter kan inverka på pris- och lönekost­nadsnivån och därmed på inflationstakt och landets konkurrenskraft. De kan också få långsiktiga effekter på resursfördelningen i samhället. Även via dessa effekter påverkas naturligtvis inkomstutvecklingen i ekonomin faslän det ofta sker med längre tidseftersläpning. Därför bör en analys av finanspolitiken även omfatta de totala statsutgifternas utveckling och de långsiktiga skattekrav som därigenom ställs.

2   Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bil. 1.1

Prop. 1978/79:150

Diagram 1:1 Statsbudgetens reala inkomster och utgifter budgetåren 1965/66-1979/80

1978/79 och 1979/80 enligt del reviderade budgetförslaget 1979 1975 års priser. Deflaterat med BNP-detlatorn. Log. skala

120 110 100 90

80 70

60 50

--------- Uigifter

.-1

y

'

,'"

,y

/

i

>

y

,-

iA

'

76

J__ L

_L

I_ \_ \_ L

65/66      "/68        63/70      1/72       WlA         Wl

80

79

I diagram 1:1 har utvecklingen av statens totala utgifter och inkomster sedan budgetåret 1965/66 inritats. Utgifter och inkomster per budgetår är deflaterade med förändringen i prisdeflatorn för BNP resp. år.

Utgifterna och inkomsterna för budgetåren 1978/79 och 1979/80 är preli­minära och de som angivits i reviderad nationalbudget 1979.

Som framgår av diagrammet har utgiflsvolymen sedan mitten av 1960-talet vuxit i det närmaste i oförändrad takt över hela perioden eller med ca 6% per år. Mellan budgetåren 1965/66 och 1976/77 ökade utgifterna med ca 5,7% per år och mellan 1976/77 och 1979/80 skulle vid nu gällande beräk­ningar utgiftsökningen uppgå till ca 6,1% per år i fasta priser.' Trots således mycket stora' extraordinära satsningar på arbetsmarknads- och industripolitiska åtgärder och ökade transfereringar för att stödja in­komstsvaga grupper under krisåren så har således utgiftsökningstakten knappast stigit under den senaste treårsperioden. Detta sammanhänger främst med en stor återhållsamhet med statens egna utgifter för konsum­tion och investeringar.

Utgifterna i diagram 1:1 omfattar således alla statens utgifter: konsum­tion, investeringar, transfereringar till hushåll, kommuner, förelag, utlan­det, räntebetalningar och utlåning. Utgiftsvolymen har vuxit drygt dubbelt så snabbt som BNP. Långsiktigt är del nödvändigt att statens inkomster växer i ungefär samma takt som utgifterna. Annars växer budgetunder­skotten sä småningom till en ohanterlig nivå.

' Motsvarande volymtillväxt mellan kalenderåren 1966-1976 och 1976-1979 ger 5,7% resp. 5,9% i genomsnitt per år.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

19

Även om det långsiktigt föreligger ett krav på parallellitet mellan utgif­ternas och inkomsternas utveckling kan detta samband modifieras av vissa strukturella förändringar i ekonomin. Staten måste söka bestämma sitt finansiella sparande utifrån hur stort sparandet är i resten av ekonomin och den allmänna aktivitetsnivån. Kravet på statens sparande kan i allmänhet sättas lägre om sparandet i företags- eller hushållssektorn är högt. Det trendmässigt stigande hushållssparandet under 1970-talet har inneburit att kravet på det offentliga nettosparandet mildras.

En annan faktor som påverkar sambandet mellan utgifter och skatter är statens växande utlåning. Innebörden av ökad statlig utlåning är bl. a. att anspråken på kapitalmarknaden från de sektorer som lånar från staten t. ex. industrin blir mindre. 1 stället ökar statens egen upplåning.

Som framgår av diagrammet är en huvudförklaring till del starkt växan­de budgetunderskotten att statens inkomstutveckling varit exceptionellt svag de senaste åren. I reala termer sjönk inkomsterna både 1977 och 1978. Detta beror för det första på att staten inte höjde skatterna i samma takt som under den tidigare perioden. Den allmänna arbetsgivaravgiften har tagits bort samtidigt som den statliga direkta skatteskalan sänkts för att upphäva de automatiska skattehöjningar som följer av inflationen. Fr.o.m. 1979 har också en automatisk indexreglering av skatteskalan införts. Dessutom har första steget i en sänkning av marginalskatterna tagits. Dessa minskningar har motverkats av höjda socialavgifter och höjd moms. Slutresultatet har ändock varit att skattehöjningarna har bromsats upp.

För det andra sammanhänger det med den svaga utvecklingen av statens skatteunderiag, vilket till helt övervägande del utgörs av löner och privat konsumtion. 1973 och 1974 steg det statliga budgetunderskottet kraftigt. De starka reallöneökningarna under 1975 och 1976 på över 10% per år i genomsnitt gav dock staten snabbt växande inkomster, vilket starkt bidrog till det förhållandevis måttliga budgetunderskottet 1976. Under dessa år steg också den privata konsumtionen kraftigt vilket gav högre momsin­täkter. De faktorer som utlöste kostnadskrisen och bytesbalansunderskot­ten resulterade således samtidigt i en exceptionell uppgång i statsinkom­sterna. När sedan reallöneutvecklingen och den privata konsumtionen bromsades upp för att klara återställandet av balansen i svensk ekonomi har det kraftigt slagit tillbaka på statens inkomster.

Självfallet hade det inte varit bättre att höja skatterna för att på så sätt söka begränsa statens underskott. Tvärtom har dessa underskott varit en förutsättning för att förhindra att aktiviteten i ekonomin inte fallit alltför starkt.

Kalkylerna i långtidsbudgeten visar att man inte kan räkna med att budgetunderskotten automatiskt minskar när ekonomin återvänt till fullt kapacitetsutnyttjande. När ekonomin åter närmar sig ett högt kapacitetsut­nyttjande måste som anges i finansplanen det ske en finanspolitisk åt-

Prop. 1978/79:150

20

stramning. Detta måste dels ske genom en begränsning i utgifternas till­växttakt, dels genom höjda skatter eller avgifter. Graden av finanspolitisk åtstramning som kan bli nödvändig under de närmaste åren måste bedömas bl. a. utifrån vilken real utveckling i samhället som är möjlig och önskvärd. I nästa avsnitt presenteras en utvecklingsväg för svensk ekonomi som kan tjäna som utgångspunkt för sådana överväganden.

1.4 Utvecklingen 1980-1981

För tredje året i rad presenteras i den reviderade nationalbudgeten en diskussion av den ekonomiska utvecklingen på 2 1/2 års sikt. Denna diskussion genomförs i form av en konsistent kalkyl över den ekonomiska utvecklingen under de närmaste åren. Denna kalkyl skall inte uppfattas som en prognos, utan snarast som ett räkneexempel som fångar upp de tendenser som man kan se i den ekonomiska utvecklingen. Dessa kalkyler kan därmed utgöra ett underlag för en mera konkret diskussion av de problem som man kan bedöma bli klart dominerande i den svenska ekono­min 1980 och 1981.

En utgångspunkt för kalkylen är en bedömning av den internationella utvecklingen. Efter oljekrisen 1973 drabbades industriländerna av en djup recession. Efter bottenläget 1975 har industriländerna uppnått en relativt stabil tillväxt som under de tre senaste åren uppgått till ca 3,5% BNP-tillväxt per år. Detta är klart lägre än under 1950- och 1960-talen åtminsto­ne vad gäller Västeuropa. Det finns mycket som talar för att vi inte kommer att återfå en sådan högre tillväxttakt under de närmaste åren. Ett skäl till detta är att de interna inflationsproblemen förefaller ha försvårats i flera länder under de senaste åren. Dessa problem förstärks ytterligare av oljeprishöjningarna. Risken är betydande att man i många länder kommer att möta den nya situationen med en relativt restriktiv ekonomisk politik, vilket kommer att verka tillbakahållande på tillväxten.

Å andra sidan finns goda förutsättningar för att den internationella tillväxten även i fortsättningen kan upprätthållas vid den måttliga tillväxt­takt som gällt de senaste åren. Förskjutningar av tyngdpunkten i den internationella konjunkturen är sannolika vilket påverkar Sveriges mark­nadstillväxt. Huvudantagandet är således en BNP-tillväxt på 3,5% per år 1980 och 1981. Under 1980 förutsätts att väridshandelstillväxten uppgår till

Tabell 1:8 Bruttonationalproduktens utveckling i OECD-området 1977-1981

Ärlig procentuell volymförändring

1977

1978

1979

1980

I98I

Förenta staterna

4,9

4

2,5

2

3,5

Japan

5,2

5,5

5

4

5,5

Västeuropa

2,2

2,5

3,5

4,5

3,5

OECD-totalt

3,7

3,5

3,5

3,5

3,5

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

21

Tabell 1:9 Försörjningsbalans 1978-1981

Ärlig procentuell volymförändring

1978

1979

1980

1981

BNP

2,8

5,1

4,2

3,0

Import av varor

-7,0

9,5

7,7

6,0

Summa tillgång

0,7

6,0

4,9

3,6

Privat konsumtion Offentlig konsumtion Bruttoinvestering Lagerinvestering' Tjänstenetto Export av varor

-0,9 3,9

-4,2 -1,3

7,8

2,8 3,1 8,0 1,4

8,6

2 2 2,4 3,7 1,4

7,6

2,0 2,9 2,4 0,4

7,0

Summa efterfrågan

0,7

6,0

4,9

3,6

' Lagerinvesteringarnas förändringar i procent av föregående års BNP.

6% och att Sverige får en relativt god marknadstillväxt som följd av att konjunkturuppgången fortsätter i Västeuropa. 1981 antas det ske en viss uppbromsning i Västeuropa och en viss förstärkning av den amerikanska konjunkturen. Det ger en något lägre världshandelslillväxt det året.

Den svenska exporten av varor beräknas kunna öka med 7 å 8% som framgår av försörjningsbalansen i tabell 1:9. Dessa relativt höga exporttal förutsätter att Sverige återvinner marknadsandelar i begränsad utsträck­ning även 1980 och 1981 för bearbetade varor exkl. fartyg. Till en del är detta en varusammansättningseffekt då svensk verkstadsindustri förutses få en starkare exportutveckling 1980 som följd av den förbättrade investe­ringskonjunkturen i Västeuropa. Exportsiffrorna påverkas också i väsent­lig mån av den nedpressande effekten av att det starka fallet i fartygsexpor­ten successivt ebbar ut när denna export får allt mindre andel av den totala

exporten.

Importen är härledd ur de antaganden som gjorts om de olika efterfråge­komponenterna som anges i tabell 1:9. För importutvecklingen ligger ett antagande om en viss fortsatt återvinning av marknadsandelar även på hemmamarknaden.

Den privata konsumtionen har antagits öka med 2,2% 1980 och 2% 1981. Detta har bedömts vara en rimlig avvägning mellan å ena sidan önskemål om en fortsatt real standardförbättring för de aktiva grupperna och kraven på att skapa utrymme för en förbättring i bytesbalansen och stigande investeringar. Samtidigt förutsätts atl den offentliga konsum­tionen bromsats upp. Detta gäller i huvudsak för kommunerna där expan­sionstakten förutsätts bli väsentligt lägre medan den statliga konsumtionen i stort sett ligger kvar på samma måttliga tillväxttakt som under senare år. Varken antaganden om privat eller offentlig konsumtion skall betraktas som prognoser vid oförändrad politik utan mer som en markering av den riktning som måste eftersträvas ifall de långsiktiga balansmålen skall nås.

Industriinvesteringarna har antagits stiga relativt snabbt både 1980 och

Prop. 1978/79:150

22

Tabell 1:10 Bytesbalans 1978-1981

Milj. kr., löpande priser

1978

1979

1980

I98I

Export av varor

98 200

113 900

128600

143 800

Import av varor

92 600

109200

123400

136700

Handelsbalans

5600

4700

5200

7100

Tjänstenetto

-4000

-4 200

-4 600

-4900

därav: sjöfartsnetto

3 500

3900

4100

4 200

resevaluta

-3 800

-3 900

-4500

-5 000

Transfereringsnetto

-8800

-10 100

-

11 

400

-12 200

därav: räntor

-3 800

-4 300

-4 700

-5 200

gåvobistånd

-3 000

-3 600

-4 200

-4500

Omräkningspost

3 300

3 300

3 300

3 300

Bytesbalans

-3900

-6300

-7500

-6700

1981. Trots den höga tillväxttakten är detta en försiktig prognos. Ökningen sker från en starkt nedpressad nivå. Det är därför svårt atl bedöma styrkan i det omslag vi nu får. Del är inte osannolikt att investeringsökningen blir starkare än som här förutsatts.

Underskottet i bytesbalansen stiger 1980 främst därför atl förbättringen i handelsbalansen blir väsentligt mindre än 1979 bl. a. på grund av den kraftiga uppgången i industriinvesteringarna, som har relativt högt import­innehåll, samtidigt som underskotten i tjänste- och transfereringsbalansen fortsätter att växa. Bytesbalansunderskottet 1981 skulle dock åter bli mind­re genom den lägre inhemska eflerfrågetillväxten.

Sammantaget innebär antagandena att Sverige skulle uppnå en BNP-tillväxt på 4,2% 1980 och 3,0% 1981. Industriproduktionen skulle enligt kalkylerna växa med 5% 1980 och 1981.

Uppbromsningen av tillväxttakten i ekonomin sammanhänger endast i någon mån med förutsättningen om den något lägre marknadstillväxten för svensk export 1981. Den beror främst på atl vi här förutsatt att när ekonomin åter börjar närma sig fullt kapacitetsutnyttjande kommer tillväx­ten i den inhemska eftertVågan att begränsas av att bl. a. en restriktivare finanspolitik. Detta gäller som redovisats såväl i privat som offentlig kon­sumtion. Därtill kommer att bidraget från lagerinvesteringarna antagits bli något lägre.

Det är naturligtvis Svårt att närmare precisera när ekonomins tillväxttakt

bromsas upp av kapacitetsrestriklionerna. Kapacitetsutnyttjandet inom

industrin är av den senaste konjunkturbarometern att döma alltjämt myc­

ket lågt. Även om denna bild sannolikt relativt snabbt kommer att föränd­

ras borde det dock finnas betydande kapacitetsreserver att ta i anspråk

även efter utgången av 1979.

,

Det finns emellertid å andra sidan tecken på inflexibilitet och bristande anpassningsförmåga i den svenska ekonomin som kan försvåra ianspråkta-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

23

gandet av hela den tekniskt sett outnyttjade kapaciteten. Man ser sålunda redan nu exempel på företag som har svårt att rekrytera arbetskraft. En annan indikation på inflexibilitet är utvecklingen av antalet lediga platser i förhållande till antalet arbetslösa. Det finns risk att det tar lång tid att komma tillrätta med obalansen på arbetsmarknaden. Flaskhalsproblem och överhettningstendenser kan därför komma att visa sig i ett tidigare skede av konjunkturuppgången än vi tidigare varit vana vid. Mot bakgrund av dessa överväganden baserar 1980-1981-kalkylerna på ett relativt för­siktigt produktivitelsantagande. Produktiviteten inom industrin har anta­gits stiga med 5 % 1980 och drygt 4% 1981.

Dessa antaganden innebär att sysselsättningen i industrin mätt i antal personer skulle växa med sammanlagt ca 30000 personer under 1980-1981. Sysselsättningen i offentlig sektor skulle fortsätta att växa med ca 35 000 personer per är.

Den ekonomiska krisen har i hög grad varit en kostnadskris. Vi är också på väg att ta oss ur krisen genom en anpassning av våra relativa priser och kostnader. Skall de angivna exportökningstalen näs krävs att konkurrens­kraften ytterligare stärks. Utgångspunkten i 1980-1981-kalkylerna har således varit att det är möjligt att åstadkomma en dämpad pris- och kostnadsutveckling de två närmaste åren. Kalkylerna anger ett utrymme för en real ökning av hushållens konsumtion med drygt 2% och därmed också ett utrymme för en viss ökning av löntagarnas privata standard, vilket bör underlätta stabiliseringspolitiken.

De här presenterade kalkylerna täcker en betydande del av den period som behandlades i LU 78. Av flera skäl är det inte meningsfullt ätt genomföra en systematisk avräkning av dessa kalkyler gentemot LU. Ett skäl till detta är att vi nu har en annan bild av utgångsläget 1977 än den som LU arbetade med. Ett annat skäl är att LU inte gör någon konjunkturpro­gnos och att 1983 antas vara ett år med normalt kapacitetsutnyttjande. Detta hindrar inte att det är av intresse att göra vissa grova jämförelser mellan LU och de föreliggande kalkylerna.

I LU förutsattes en något snabbare tillväxt i världshandeln än som ligger bakom 1980-1981-kalkylerna. Det är naturligtvis främst Irankrisen och den därmed utlösta starka prisstegringen på olja som motiverat den något försiktigare bedömning som gjorts för de närmaste tvä åren.

När det gäller konsumlionsutvecklingen kan man konstatera att den privata konsumtionen i 1980-1981-kalkylerna ökar med 1,5% per år 1977-1983 medan motsvarande ökningstakt för den offentliga konsum­tionen är 2,8% per år. Den siffran kan jämföras med konsumrionsutveck-lingen i LU:s huvudalternativ och i LU:s offenUigt-expansiva alternativ.

Prop. 1978/79:150

24

Utvecklingen här framgår av nedanstående tablå.

Alt. I

Alt. V

Privatkonsumtion

1,8

1,4

Offentlig konsumtion

2,2

3,2

Som framgår av tablån pekar 1980-1981-kalkylerna på en utveckling som är mer offentligt-expansiv än huvudalternativet, men som ligger under den förlängning av 1970-talets tillväxttrend för offentlig konsumtion som ligger i alternativ V. Föriängs utvecklingen i 1980-1981-kalkylerna får vi en skatteutveckling som ligger i överkant av LU:s huvudalternativ. Delta förstärks av att de offentliga transfereringsutgifterna enligt vad vi nu kan se ligger klart över LU.

Kalkylerna pekar alltså på att skatteuttaget, om nuvarande tendenser vad gäller offentliga utgifter föriängs, kommer att öka snabbare än i LU:s huvudalternativ. Vi har i ett tidigare avsnitt pekat på vissa av de problem en sådan utveckling för med sig.

En snabbare ökning i offentlig konsumtion betyder att förutsättningarna för och kravet på en lika snabb utbyggnad av den industriella kapaciteten som LU förutsatte i sitt huvudalternativ blir mindre. Konkurrensen från den offentliga sektorn om de inhemska resurserna blir starkare och det blir svårare alt uppnå samma konkurrenskraftsförbättring som förutsätts i LU;s huvudalternativ. Den lägre ökningstakten i industriproduktionen tillsammans med det förhållandet att de nödvändiga omställningarna på arbetsmarknaden och inom industrin tar relativt lång tid i anspråk leder till en försiktig bedömning av produktivitetstillväxten de båda närmaste åren.

När det gäller bytesbalansutvecklingen kan vi konstatera att den snabba förbättringen mellan 1977 och 1978 i något har ändrat förutsättningarna för LU:s kalkyler. Ackumulationen av utlandsskulden fram till 1983 blir där­med inte så kraftig som i LU, vilket något mildrar kraven på handelsbalan­sen. Detta gör i sin tur att bytesbalanskravet klaras även vid en något lägre industriexpansion än den som ligger i LU:s huvudalternativ.

I LU:s huvudalternativ anges en väg till balans i den svenska ekonomin i ett femårsperspektiv. I huvudalternativet liksom i alternativ V nås såväl extern balans som fullt kapacitetsutnyttjande genom en exportledd till­växt. En sådan utveckling har påbörjats 1978 och den fortsätter enligt vad vi nu kan se i form av en bred konjunkturuppgång 1979. BNP-tillväxten i huvudalternativet angavs till 3,7% i genomsnitt per år 1977-1983. Enligt här redovisade kalkyler skulle BNP-tillväxten för perioden 1977-1981 uppgå till ca 3,8% per år.

Även med beaktande av de avvikelser från förutsättningarna i LU:s huvudalternativ som har indikerats framstår dock förutsättningarna som goda att nå en relativt hög real tillväxt i ekonomin. Frågan om den svenska

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

25

ekonomin åter skall kunna gå in i ett mer balanserat tillväxtföriopp ligger inte främst på den reala sidan utan sammanhänger med möjligheterna att de fmansiella problemen kan lösas. För den ekonomiska utvecklingen 1980 och 1981 är det av avgörande betydelse att den nödvändiga finanspolitiska åtstramningen hanleras på ett sådant sätt att man uppnår en pris- och lönekostnadsutveckling som inte verkar destabiliserande pä ekonomins reala utveckling.

UTVECKLINGEN INOM OLIKA OMRÅDEN

27

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

29

2   Det internationella läget

2.1 Sammanfattande översikt

Utvecklingen 1978

Konjunkturutvecklingen i industriländerna 1978 präglades av en fortsatt måttlig tillväxttakt. Sålunda steg totalproduktionen i OECD-länderna med genomsnittligt 3,5 % - en ökning i samma storleksordning som tillväxten av produktionskapaciteten. Detta innebar att en betydande del av de produktiva resurserna förblev underuinyttjade. Därmed kvarstod den i många länder höga arbetslösheten. En annan konsekvens av det låga kapacitetsutnyttjandet var den fortsatt svaga ökningen av näringslivets investeringar i flertalet länder. Ytterligare en aspekt på den relativt lång­samma produktionstillväxten var den internationella handelns dämpade utveckling. Handeln ökade med endast ca 5 % 1978.

Tabell 2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissa OECD-länder 1976-1979

Ärlig procentuell förändring

Andel av

1976

1977

1978

1979

OECD-om-

rådets to-

tala BNP (%)'

De .yu stora länderna

Förenta staterna

38,9

6,0

4,9

3,9

2-3

Japan

14,1

6,0

5,2

5,6

4,5-5,5

Förbundsrep. Tyskland

10,6

5,7

2,6

3,4

3,5-4,5

Frankrike

7,9

4,6

3,0

2,9

3-4

Storbritannien

5,1

2,3

1,6

3,2

2-3

Italien

4,0

5,7

1,7

2,0

3-4

Canada

4,1

4,9

2,7

3,5

3,5-4,5

Norden

Danmark

0,9

5,4

1,8

1,5

2-3

Finland

0,6

0,3

0,5

2,0

4-5

Norge

0,7

5,8

4,1

3,0

2-3

Sverige

1,6

1,5

- 2,4

2,8

5,1

Vissa andra OECD-länder

Belgien

1,6

5,5

1,2

1,8

2,5-3,5

Nederländerna

2,2

4,6

2,3

2,4

2,5-3,5

Schweiz

1,3

- 1,3

2,7

1,5

0,5-1,5

Österrike

1,0

5,2

3,5

1,5

2,5-3,5

OECD-Europa

40,6

4,3

2,2

2,8

ca 3,5

OECD-iotalt

100,0

5,2

3,7

3,7

ca 3,5

' 1977 års priser och växelkurser.

' Ekonomidepartementets bedömningar.

Källa: OECD.

Prop. 1978/79:150

30

Ser man till konjunkturutvecklingen under loppet av 1978, kan man konstatera en förbättring mellan första och andra halvåret. I Förenta staterna tilltog sålunda expansiontakten ytterligare mot slutet av året, och i Västeuropa fortsatte en gradvis förbättring av konjunkturläget. I Japan däremot mattades produktionstillväxten av mellan de båda halvåren i fjol.

Den hävdade expansionen i den amerikanska ekonomin alltsedan reces­sionen 1974-1975 har visat en betydande livskraft. Den privata konsum­tionen har varit den dominerande drivkraften i återhämtningen, men också bostadsbyggandet har bidragit kraftigt till uppgången i efterfrågan. Där­emot släpade näringslivets investeringar länge efter i förhållande till övriga efterfrågekomponenter, och först under 1978 ägde en klar förstärkning rum i detta hänseende. Ökningen i bruttonationalprodukten förra året uppgick till ca 4 %. Parallellt med den gynnsamma produktionsutvecklingen har arbetslösheten successivt reducerats. En ökning av sysselsättningen med nära 2 milj. personer 1978 har medfört att arbetslöshetstalet pressals ned under 6 %.

Den ekonomiska tillväxt som registrerats i Japan för 1978, ca 5,5 %, innebär ingen större avvikelse från den utvecklingslakt som rått under de föregående två åren. Emellertid har en betydelsefull omsvängning skett beträffande utvecklingen av den inhemska resp. den externa efterfrågan. Den senare har på grund av i första hand yenens tidigare successiva appreciering försvagats avsevärt, medan den inhemska efterfrågan under årets lopp vunnit i styrka. Denna utveckling är i hög grad ett resultat av de expansiva ekonomisk-politiska åtgärder som satts in under de senaste två åren och som främst kommit till uttryck i kraftigt ökade offentliga investe­ringar.

Också i Förbundsrepubliken Tyskland har utrikessektorn, till följd av bl. a. valutans gradvisa appreciering, utövat en negativ inverkan på totala efterfrågans tillväxt. Samtidigt har den inhemska konjunkturen förbättrats. Av särskild betydelse för uppgången i den inhemska efterfrågan var den kraftiga tillväxten i bostadsbyggandet, och mot slutet av 1978 visade även näringslivets investeringar en gynnsammare utveckling. Delta bidrog till att föra upp produktionstillväxten för året till totalt ca 3,5 %. I Frankrike däremot var investeringsverksamheten återhållen. Här var det i stället den privata konsumtionen och exporten som utgjorde drivkraften bakom produktionstillväxten på 3 %. Samma ekonomiska tillväxt uppnåddes i Storbritannien. En mycket snabb ökning av hushållens inkomster resulte­rade i en ökning av den privata konsumtionen med över 5 %. Också industrins investeringar steg i en snabb takt, vilket i hög grad förklaras av verksamheten inom oljesektorn.

För de mindre länderna i Västeuropa är bilden splittrad. De fortsatt stora bytesbalansunderskotten har tvingat flera av dem att fasthålla vid - och i vissa fall rentav förstärka - en restriktiv ekonomisk politik, med en långsam produktionsutveckling som följd. I andra länder, däribland Sveri-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

31

ge och Finland, har en ljusning i konjunktursituationen inträtt under 1978. Till skillnad från utvecklingen i Förenta staterna kunde i Västeuropa inga större framgångar noteras i kampen mot arbetslösheten. Begränsade förbättringar i vissa länder såsom Förbundsrepubliken Tyskland och Stor­britannien uppvägdes av ett försämrat arbetsmarknadsläge på andra håll. I Frankrike liksom i våra nordiska grannländer steg arbetslöshetssiffrorna. Inom OECD-området totalt sett skedde en smärre sänkning av arbetslös­hetssiffrorna under loppet av 1978.

Tabell 2:2 Konsumentprisernas utveckling 1975-1978

Ärlig procentuell förändring

1975

1976

1977

1978

dec 1976-dec 1977

dec 1977-dec 1978

Förenta staterna

9,1

5,8

6,5

7,6

6,8

9,0

Japan

11,8

9,3

8,1

3,8

4,8

3,5

Förbundsrep. Tyskland

6,0

4,5

3,9

2,6

3,5

2,4

Nederiänderna

10,2

8,8

6,4

4,1

5,4

3,9

Schweiz

6,7

1,7

1,3

1,1

1,1

0,7

Frankrike

11,7

9,6

9,8

8,9

9,0

9,7

Storbritannien

24,2

16,5

15,9

8,3

12,1

8,4

Italien

17,0

16,8

17,0

13,0

15,0

11,6

Canada

10,8

7,5

8,0

9,0

9,5

8,4

Belgien

12,8

9,2

7,1

4,4

6,3

3,9

Österrike

8,4

7,3

5,5

3,6

n. a.

3,7

Sverige

9,8

10,3

11,4

9,8

13,0

7,4

Norge

11,7

9,1

9,1

8,4

9,1

8,1

Finland

17,9

14,4

12,6

7,8

11,9

5,9

Danmark

9,6

9,0

11,1

9,9

12,2

7,1

OECD-totalt

10,7

8,0

7,9

6,9

7,3

7,3

OECD-Europa

12,1

9,6

9,3

6,9

8,2

6,5

Källa: OECD.

Denna nedgång av arbetslösheten inträffade parallellt med ett starkt ökat utbud av arbetskraft. I kombination med den långsamma produktionstill­växten innebar detta att produktivitetsutvecklingen inom OECD-området totalt sett blev anmärkningsvärt svag under 1978., Detta gäller särskilt i Förenta staterna där ökningen i produktiviteten var endast marginell. Den svaga produktivitetsutvecklingen var en bidragande orsak till den beståen­de höga inflationstakten i många länder. Genomsnittligt för OECD-län­derna dämpades visserligen prisstegringarna något 1978 och uppgick till drygt 7 % mätt i konsumentledet. Men det bör noteras att industriländer­nas bytesförhållande gentemot övriga världen förbättrades avsevärt under året. Den underliggande inflationstakten inom OECD-området torde där­för inte ha förbättrats. I några länder, med Förenta staterna som det viktigaste exemplet, skedde en uppgång i prisökningstakten.

Den ogynnsammare prisutvecklingen i Förenta staterna i kombination med kvardröjande stora underskott i bytesbalansen, liksom förväntningar

Prop. 1978/79:150

32

Diagram 2:1 Konsumentprisernas utveckling i vissa OECD-länder 1977-februari 1979

J_ u

J__ t_J__ L_L.

1977

J__ I_ I_ L.

1978

1979

Källa: OECD och nationell satistik.

om en fortsatt negativ utveckling i dessa avseenden, bidrog till att förtroen­det för dollarn sviktade. Under perioden september 1977-oktober 1978 präglades valutamarknaderna av stor osäkerhet med återkommande stora förändringar i kurserna mellan å ena sidan dollarn och å andra sidan yenen. D-marken och schweizerfrancen. För att stabilisera valutakursen vidtog de amerikanska myndigheterna i november 1978 en rad åtgärder. På det externa planet bestod dessa i att avsevärda resurser i utländska valutor mobiliserades för att genom stödköp upprätthålla dollarkursen. Sedan dess har omfattande interventioner förekommit på valutamarknaderna, vilka bidragit till att stabilisera kursutvecklingen.

Kursförskjutningarna mellan de större ländernas valutor har lett till betydande förändringar i konkurrenskraften. Medan sålunda den ameri­kanska har förbättrats, har den japanska, och i viss mån den västtyska, försvagats. Effekten härav på bytesbalanserna undanskyms dock tills vi­dare av de åtföljande förändringarna i bytesförhållandet. Detta innebar att

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

33

det japanska överskottet liksom det västtyska blev bestående under 1978. Samtidigt noterades ett fortsatt mycket stort bytesbalansunderskott i För­enta staterna. För många av de övriga OECD-länderna förbättrades ex­ternbalansen under 1978. Frankrike, Storbritannien och Italien uppvisade samtliga överskott. För Italiens del uppgick överskottet till ca 6 miljarder dollar. Efter flera år av besvärande stora bytesbalansunderskott kunde många av de mindre industriländerna notera en viss förbättring under fjolåret. OECD-området totalt sett uppnådde 1978 ett mindre överskott i den samlade bytesbalansen gentemot omvärlden, efter avsevärda under­skott de tvä föregående åren. Denna utveckling förklaras i allt väsentligt av den nänmda förbättringen i områdets bytesförhållande.

Tabell 2:3 Bytesbalansutvecklingen i vissa länder 1975-1978

Miljarder dollar

1975

1976

1977

1978

Förenta staterna

11,5

4,3

-15,3

-16,4

Japan

-1

3,8

10,9

16,6

Förbundsrep. Tyskland

4

3,8

3,7

8,3

Nederländerna

1,5

2,8

0,2

-2,2

Schweiz

2,5

3,5

3,4

4,3

Frankrike

0

-6,0

-3,3

3,1

Storbritannien

-3,5

-1,5

0,5

0,2

Italien

-0,5

-2,8

2,3

6,3

Canada

-5

-3,8

-3,9

,1

Belgien-Luxemburg

0,5

-

-0,7

-0,1

Övriga OECD

-9,5

-20,4

-25,4

-13,7

OECD-totalt

-*,5

-18,8

-27,6

2,3

OPEC-länderna

34,5

39,3

31,5

11,0

Icke oljeproducerande

utvecklingsländer

-32,5

-26,5

-24

-34

Källa: OECD.

De externa balansproblemen samt den fortsatt ogynnsamma utveckling­en på prisområdet verkade för många länder styrande vid utformningen av den ekonomiska politiken. Så t. ex. skedde en viss åtstramning av penning­politiken i Förenta staterna, samtidigt som finanspolitikens expansiva ele­ment minskades i betydelse. Ä andra sidan ökade pressen på länder med låg inflationstakt och stora bytesbalansöverskott att stimulera den inhems­ka efterfrågan. Behovet av en sådan stimulans skall också ses mot bakgrun­den av kravet att kompensera det bortfall i efterfrågan som följer av valutakursuppgången. Den japanska regeringen fortsatte att öka de offent­liga investeringarna i en snabb takt, och i Förbundsrepubliken Tyskland beslutades under hösten om skattesänkningar. Dessa trädde i kraft först fr.o.m. årsskiftet, men bedöms ha förbättrat förtroendeklimatet i ekono­min redan dessförinnan. Också i Storbritannien vidtogs sänkningar av inkomstskatterna, vilket ytterligare bidrog till den kraftiga konsumtionsök­ningen. I flera andra länder bibehölls en restriktiv inriktning av den ekono­miska politiken. 

3   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bil. l.l

Prop. 1978/79:150

34

Utsikter för 1979

Under de inledande månaderna i år visade konjunkturindikatorerna i de större länderna på en skiljaktig utveckling. I Förenta staterna visade sig flera tecken på en förestående avmattning, medan en fortsatt hävdad utveckling av den inhemska efterfrågan kunde registreras i Japan och Förbundsrepubliken Tyskland. Dessa tendenser stödjer det antagande som gjordes i den preliminära nationalbudgeten om en omsvängning i tillväxtens fördelning mellan viktigare länder och länderområden under 1979. Där förutsågs att tillväxten i den amerikanska ekonomin efter hand skulle dämpas varigenom ökningen i totalproduktionen skulle begränsas till ca 2,5 %. Vidare antogs att den västeuropeiska konjunkturen skulle förbättras, i hög grad som en följd av en förstärkt aktivitet i Förbunds­republiken Tyskland. För Japans del innebar prognosen en oförändrad produktionstillväxt jämfört med 1978. Därvid förutsågs en klar uppgång i den inhemska efterfrågan samtidigt som den externa sektorn skulle ge en neddragande effekt på produktionstillväxten.

Tendensen till en dämpning i den amerikanska ekonomiska aktiviteten har hittills visat sig i bl. a. ett fall i de ledande konjunkturindikatorerna. Särskilt bostadsbyggandet präglades av en starkt negativ utveckling. Ä andra sidan fortsatte sysselsättningen att stiga. Också i Förbundsrepubli­ken Tyskland registrerades höga tal för sysselsättningens tillväxt. Ett annat positivt tecken var ett förbättrat förtroendeklimat inom näringslivet. Detta ökar förhoppningarna om en rejäl uppgång i investeringsverksamhe­ten. I Storbritannien var det liksom tidigare detaljhandeln som uppvisade den mest positiva utvecklingen. Å andra sidan kännetecknades här företa­gens bedömning av framtidsutsikterna av större pessimism i takt med ökade inflationsförväntningar och tilltagande oro på arbetsmarknaden. En motsatt utveckling för förtroendeklimatet inom näringslivet registrerades i Frankrike, vilket främst torde förklaras av den gynnsamma utvecklingen av exportindustrins orderingång. Ett negativt inslag i den franska konjunk­turbilden utgjorde de höga och stigande arbetslöshetssiffrorna. För Japans del höll den svaga trenden i exporten i sig, samtidigt som den inhemska konjunkturen utvecklades förhållandevis positivt.

För de tre största länderna förstärks tendenserna till förändringar i konjunkturläget av den ekonomiska politikens inriktning. Den budget som presenterades i Japan i januari kan karaktäriseras som allmänt sett expan­siv. Emellertid minskar bidraget till efterfrågan något i jämförelse med förra budgetåret. En fortsatt kraftig expansion förutses dock för de offent­liga investeringarna. Målsättningen i Förenta staterna att successivt mins­ka det federala budgetunderskottet innebär att den offentliga sektorn redan i år ger ett mindre bidrag till den totala efterfrågan. Dessutom har räntorna pressats upp till historiskt höga nivåer. I Förbundsrepubliken Tyskland å andra sidan bidrar de från årsskiftet gällande skattesänkningarna till en förstärkt utveckling av den inhemska efterfrågan. Nettoeffekten av det

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

35

stimulansprogram som beslutades i Qol beräknas till ca 1 % av den totala produktionen. En viss positiv effekt väntas dessutom utgå även i år från det långsiktiga programmet för s. k. framtidsinvesteringar. I flertalet övriga länder i Västeuropa är den ekonomisk-politiska inriktningen mer restrik­tiv. Medan den externa balansen minskat i betydelse som restriktion för handlingsfriheten, framstår i många länder den kvardröjande höga infla­tionstakten som det avgörande hindret för en mer expansiv ekonomisk politik. Delta gäller i hög grad för Frankrike, där finanspolitiken väntas behålla sin allmänt restriktiva prägel trots den höga arbetslösheten. Också i Storbritanninen kan oron för en accelererande inflation i samband med den senaste tidens kraftiga löneökningar förutses leda till att finanspoliti­ken ges en relativt restriktiv inriktning. Den ekonomisk-politiska utform­ningen i Italien är svårbedömbar. Målsättningen är att föra över resurser från användning för privat konsumtion till investeringsseklorn. För våra nordiska grannländer gäller att den restriktiva inriktningen i finans- och penningpolitiken består i såväl Danmark som Norge. I Finland däremot kan en fortsättning av den försiktigt konjunkturstödjande ekonomiska politiken förutses.

De tillförselproblem i fråga om råolja som uppkommit till följd av hän­delseutvecklingen i Iran får givetvis konsekvenser för den ekonomiska utvecklingen i industriländerna. Det produktionsbortfall som skett under den tid oljeproduktionen legat helt nere i Iran har ej kunnat kompenseras av andra producenter. Även efter det att produktionen återupptagits kvar­står en viss brist i tillförseln. Mot denna bakgrund har länderna i det internationella energiorganet (lEA) inom OECD enats om besparingsåt­gärder syftande till en minskning av oljekonsumtionen med 5 %. Tillsam­mans med förutsedda lageranpassningar skulle därmed oljetillgången inte utgöra någon direkt restriktion för produktionen i konsumentländerna. Huruvida den relativa bristsituationen får andra konsekvenser än direkta priseffekter är givetvis mycket svårt att förutsäga. En möjlig negativ kon­sekvens är ett försämrat förtroendeklimat och därigenom en minskad investeringsvilja inom näringslivet. En annan osäkerhet gäller om det ändrade läget kan framkalla restriktiva ekonomisk-politiska åtgärder.

1 december i fjol beslöt OPEC-länderna att stegvis höja priset på råolja under 1979. Sammantaget skulle höjningarna innebära en prisökning ut­tryckt i dollar med 10 % i genomsnitt för året. Den omedelbara effekten av bristsituationen har blivit prishöjningar utöver de planerade. Prisbilden är dock mycket splittrad. Vissa länder valde sålunda att under första kvarta­let prismässigt ligga kvar enligt den tidtabell som fastställdes i december, medan andra företog höjningar av varierande omfattning. På den s. k. spot-marknaden för råolja var dock priserna starkt uppdrivna. Under första kvartalet i år beräknas det genomsnittliga priset på råoljeleveranser dock ha legal mindre än 5 % över den nivå som bestämdes i december. För raffinerade produkter har priserna varit betydligt mer uppdrivna. Det

Prop. 1978/79:150

36

beslut som fattades av OPEC-länderna i mars innebär atl den prishöjning för råolja som skulle ha gjorts den 1 oktober i år tidigarelades med ett halvår. Den nya prisnivån, som ligger drygt 14% över decembernivån ifjol, är en miniminivå, som de enskilda producentländerna kan överskrida om utbuds- och efterfrågeförhållande så tillåter. Vid nästa OPEC-möte i bör­jan på sommaren kommer säkert prisfrågan upp till behandling på nytt.

Mot denna bakgrund är det givetvis mycket svårt att i nuvarande läge förutse vilken den genomsnittliga prisnivån på råolja blir i år. Förutom eventuella ytterligare höjningar av priset påverkas det av den takt med vilken högre priser tillämpas i nya leveransavtal. Allmänt gäller alt efter­frågan på olja sannolikt blir relativt dämpad till följd av den förutsedda, fortsatt måttliga tillväxten i världsekonomin. Av stor betydelse för oljepri­sets utveckling under resterande delen av 1979 blir de lagerdispositioner som sker under året. Schablonmässigt har antagits en prishöjning för råolja uttryckt i dollar med 17 % i genomsnitt för 1979. Uttryckt i nationella valutor i importländerna motsvarar detta en höjning med ca 12 %.

Härtill kommer att priserna även för övriga råvaror sedan en tid tillbaka visat en mer hävdad utveckling. Detta kan delvis förklaras som en åter­hämtning från den realprissänkning som skedde för många råvaror under 1978, vilken var en följd av att kursfallet för dollarn då inte kompenserades genom en prishöjning för råvarorna. Delvis kan det bero på spekulativa prisrörelser med anknytning till bl. a. oron på oljemarknaden. Den förbätt­ring i industriländernas bytesförhållande som uppkom förra året kan där­med komma att förbytas i en försämring under innevarande år. Också vad gäller den inhemska prisutvecklingen i OECD-länderna föreligger negativa tecken. Produktivitetslillväxten väntas fortsatt utvecklas generellt svagt. Dessutom har löneökningarna accelererat i några länder. Särskilt gäller detta för Storbritannien, men också i Förenta staterna har en snabbare löneutveckling kunnat registreras. Däremot ser lönehöjningarna i Japan och Förbundsrepubliken Tyskland ut att bli lägre än vad som tidigare förutsågs. Genomsnittligt för OECD-länderna förutses en ungefär oföränd­rad inflationstakt i storleksordningen 7-8 %. De stora skillnaderna i infla­tionstakt mellan olika länder kan befaras kvarstå eller rentav förvärras under året.

Även om OECD-ländernas bytesförhållande kan komma att försämras i år, är det sannolikt att den jämvikt i bytesbalanserna som uppnåddes i fjol i stort sett kommer att bevaras. Beräkningar inom OECD pekade nämligen på ett visst överskott i medlemsländernas samlade bytesbalanser för 1979 innan hänsyn tagits till de senaste prishöjningarna på olja. Varje procent­enhets höjning av oljepriset leder schablonmässigt till en ökning av OPEC-ländernas exportinkomster med 2 å 2,5 miljarder dollar och till en försvag­ning av OECD-områdets bytesbalans med I miljard dollar. Den prisupp­gång på olja, utöver den som beslutades i december i fjol, som antagits i det föregående innebär sålunda en jämförelsevis begränsad försvagning av OECD-ländernas samlade externbalans.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

37

Mot denna bakgrund kvarstår anpassningen av under- och överskott mellan skilda industriländer som ett dominerande problem. En viss om än långsam utveckling i riktning mot ökad jämvikt väntas äga rum innevaran­de år, även om risken finns att oljeprishöjningen motverkar denna tendens. Av särskilt stor betydelse är den nedgång i det amerikanska underskottet som förutses. Det tidigare kursfallet för dollarn liksom den förändring i relativt efterfrågetryck som förutses kan väntas leda till att exporten stiger väsentligt snabbare än importen i såväl reala som nominella termer. En förstärkning av den amerikanska externa balansen skulle verka förmånligt för förtroendet till dollarn och därmed öka förutsättningarna för stabilitet på valutamarknaderna. Också ikraftträdandet av det nya monetära syste­met i Västeuropa, EMS, kan väntas få ett stabiliserande inflytande på kursutvecklingen.

De förskjutningar i valutakurserna som tidigare inträffat och de åtföl­jande förändringarna i konkurrenskraft väntas i år få betydande effekter på utvecklingen av utrikeshandeln för viktigare länder. Sålunda bedöms ett ökande nettobidrag till efterfrågan från utrikessidan motverka dämpningen i den amerikanska inhemska ekonomin. Ett motsatt förlopp förutses för den japanska ekonomin, där bortfallet från den externa sektorn väntas öka. För Förbundsrepubliken Tysklands del bedöms inte bortfallet bli lika stort, eftersom exporten förutses uppvisa en fortsatt gynnsam utveckling bl. a. med hänsyn till att D-markens effektiva appreciering varit ganska begränsad. Vad gäller utvecklingen av de inhemska efterfrågefaktorerna i olika länder, väntas den privata konsumtionen generellt sett kvarstå som ett expansivt element. De fasta investeringarna förutses spela en viktig roll för konjunkturförloppet. I Förenta staterna är en stagnation att vänta efter förra årets snabba uppgång. Detta förklaras huvudsakligen genom en förut­sedd nedgång i bostadsbyggandet, men också näringslivets investeringar kommer sannolikt att mattas av. Ett motsatt förlopp torde äga rum i Förbundsrepubliken Tyskland. Bostadsbyggandet förutses här stiga i unge­fär samma höga takt som 1978, medan näringslivets investeringar efter hand kan komma att visa en mer expansiv utveckling. En ökning i storleks­ordningen 7 % framstår som trolig. Också i övriga Västeuropa väntas generellt sett högre tillväxttal för de fasta investeringarna. I Japan förutses en fortsatt uppgång i de fasta investeringarna med över 10 % främst som en följd av de kraftiga ökningarna i de offentliga investeringarna.

För lagerrörelserna förutses inga drastiska förändringar. Ett måttligt positivt bidrag från lagersidan kan väntas i de länder där den slutliga efterfrågan successivt förstärks. I Japan föreligger förutsättningar för ett ordentligt tillskott frän lagersidan med hänsyn till att nuvarande nivåer bedöms som för låga vid en fortsatt uppgång i försäljningen. I Förenta staterna förutses ett visst negativt bidrag från lagersidan. Detta bedöms dock bli tämligen begränsat eftersom företagen tidigare fört en försiktig lagerpolitik, vilket kommit till uttryck i en låg lagernivå i förhållande till försäljningen.

Prop. 1978/79:150

38

För världshandelns utveckling förutses inte några större förändringar jämfört med 1978. En viss förstärkning är dock möjlig i och med att den ekonomiska aktiviteten i de starkt utrikeshandelsberoende europeiska ekonomierna vinner i styrka. Därmed skulle en uppgång i storleksordning­en 5 ä 6% kunna ställas i'utsikt. För världshandelns priser förutses en uppgång i ökningstakten till följd av den snabbare prisutvecklingen för råvaror. Prisstegringarna torde dock komma atl stanna vid något över 6 % i genomsnitt för 1979 uttryckt i nationella valutor.

Sammanfattningsvis innebär ovanstående överväganden en i stort sett oförändrad tillväxttakt för OECD-området totalt sett innevarande år i jämförelse med 1978. Denna genomsnittssiffra bygger på antagandet att den väntade försvagningen i Förenta staterna kompenseras genom en mer hävdad utveckling i Västeuropa. En förutsättning för att den genomsnittli­ga tillväxten ej skall bli ännu lägre är att nedgången i den amerikanska ekonomin ej blir alltför djup och att den västeuropeiska konjunkturen fortsätter att förstärkas också under senare delen av 1979. Självfallet knyter sig ovanligt stor osäkerhet till prognosen också med hänsyn till oljeprishöjningen och risken för fortsatta störningar i oljeförsörjningen.

2.2 Länderöversikter

Förenta staterna

Den långvariga expansionen i den amerikanska ekonomin fortsatte ock­så 1978. Tillväxten i totalproduktionen uppgick till nära 4%, varigenom en ytteriigare nedgång i den höga arbetslösheten till under 6% möjliggjordes. Liksom föregående år bars konjunkturen upp av en stabil ökning i den privata konsumtionen. Denna förklaras av de kraftiga reala löneökningar­na, liksom nedgången i sparkvoten till en historiskt sett mycket låg nivå. Av stor betydelse för konjunkturförloppet var också den väl hävdade investeringsverksamheten. Visserligen mattades takten i bostadsbyggan­det av betydligt i förhållande till den kraftiga expansionen 1977, men näringslivets investeringar fortsatte att öka i god takt.

Den positiva reala utvecklingen åtföljdes av en försämring i inflations­hänseende, fortsalt stora underskott i bytesbalansen och ett minskat för­troende för dollarn. Mot denna bakgrund skedde efter hand en omoriente-ring av den ekonomisk-politiska kursen. För finanspolitiken visade sig den mer restriktiva framtoningen i ett senareläggande och nedbantning av det tidigare framlagda skattesänkningsförslaget. Paketet innebär sänkta skat­ter i en omfattning av ca 19 miljarder dollar från I januari 1979, varav 13 miljarder kommer hushållen till del. Under loppet av 1978 skedde också en höjning av de nominella räntesatserna, i första hand föranledda av hänsyn till bytesbalansen. För att söka komma till rätta med den accelererande inflationen presenterade administrationen under hösten också riktlinjer för kommande pris- och löneökningar.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

39

När dollarns fall på de internationella valutamarknaderna fortsatte, till­grep myndigheterna den 1 november omfattande åtgärder för alt stabilisera kursen och återställa förtroendet för dollarn. Genom beslut om emissioner av obligationer i utländska valutor, utökade swap-arrangemang med Ja­pan, Förbundsrepubliken Tyskland och Schweiz samt beslut om utnyttjan­de av dragningsrätten i Internationella valutafonden, skapades möjlighet att använda motsvarande 30 miljarder dollar för att stödja kursen. Omfat­tande interventioner på valutamarknaden förekom också mot slutet av 1978 och de första månaderna av innevarande år. Detta har bidragit till att dollarkursen uppvisat en förhållandevis god stabilitet.

Den ekonomisk-politiska omorienteringen och det höga nominella ränte­läget ökade förväntningarna om en snar avmattning i tillväxttakten. Emel­lertid tilltog i stället den ekonomiska aktiviteten mot slutet av förra året och den goda trenden höll i sig under de inledande månaderna 1979. Sålunda bidrog flertalet viktigare efterfrågekomponenter till en ökning av totalproduktionen i en årstakt av inemot 6,5% fjärde kvartalet 1978. Även om en hög aktivitetsnivå upprätthölls under de första månaderna 1979, började dock allt fler konjunkturindikatorer att peka på en förestående nedgång i tillväxttakten. Detta gällde särskilt för bostadsbyggandet, där igångsättandet av nya byggen sjönk drastiskt. Samtidigt som indikatorer för den reala ekonomin på detta sätt pekade nedåt, visade inflationen inga tecken på att avta. Snarare talade flera faktorer, bl. a. de utifrån kom­mande prisstegringarna på olja och andra råvaror, för en ihållande hög inflationstakt.

Mot bakgrund av de fortsatt snabba prisstegringarna och omsorgen om dollarkursen är någon uppmjukning av penningpolitiken inte att förutse. Dessutom beräknas budgeten för innevarande period trots skattesänkning­arna få en viss dämpande effekt på konjunkturförloppet. Också den budget som träder i kraft den 1 oktober har en förhållandevis restriktiv prägel. De offentliga utgifterna väntas realt öka ca 2,5% 1979, med reservation för att en mer återhållsam attityd från delstaternas sida kan innebära en något lägre tillväxttakt.

Den privata konsumtionen förutses likaledes uppvisa en ökning i stor­leksordningen 2,5% 1979. Flera faktorer talar för en sådan dämpning i jämförelse med föregående år. Den starka konsumlionsutvecklingen under senare tid har delvis skett på bekostnad av en nedgång i sparkvoten, vilket talar för att denna så småningom återgår till en högre nivå. Dessutom innebär den högre inflationstakten en press på hushållens reala disponibla inkomster. Detta gäller naturligtvis i särskilt hög grad om administratio­nens riktlinjer skulle visa sig mer effektiva för lönerna än för priserna.

Ändrade regler för bostadsfinansieringen kommer att få en dämpande efli'ekt på bostadsbyggandet i år. Expansionen i byggnadsverksamheten under senare år har varit mycket omfattande. Från den höga nivå som nåddes redan 1977, skedde en ytterligare uppgång med ca 3,5% 1978. Nu

Prop. 1978/79:150

40

tillgängliga indikatorer talar dock för en klar nedgång i nyproduktionen innevarande år. En minskning i en omfattning av ca 7% ter sig sannolik. Samma negativa utveckling förutses inte för övriga privata investeringar. Kapacitetsulnyttjandets relativt höga nivå, företagens fördelaktiga finan­siella situation samt det förbättrade vinstläget talar för att ingen alltför drastisk avmattning äger rum. Utsikterna för en förestående svagare kon­sumtionsutveckling utgör dock givetvis en återhållande faktor vad inves­teringsbenägenheten beträffar. En dämpning i expansionstakten till ca 3% förefaller därmed trolig. Sammantaget för de privata fasta investeringarna skulle detta innebära i stort sett stagnation innevarande år efter fjolårets ökning med ca 7%.

Investeringarna i lager väntas få en neddragande effekt på den totala efterfrågan under innevarande år. Något kraftigare efterfrågebortfall på grund av lagerrörelserna är dock knappast att förutse. Företagens lagerpo­litik har nu under en längre period kännetecknats av en betydande grad av försiktighet. Sålunda har lagren hållits på en relativt låg nivå i förhållande till försäljningen. Under det sista kvartalet 1978 skedde en markerad ned­gång i lagren i samband med den oväntat snabba försäljningsutvecklingen. För 1979 förutses en negativ effekt från lagersidan med endast ett par tiondels procent. Därmed skulle den totala inhemska efteifrågan 1979 stiga med bortåt 2 %.

Från utrikeshandeln förutses ett positivt efterfrågebidrag i år. Dollarns depreciering i effektiva termer under 1978 har inneburit en klar förbättring av konkurrenskraften trots de förhållandevis snabba prisstegringarna. Dessutom gynnas den amerikanska exporten av en förbättrad tillväxt på dess viktigaste marknader. Exporten skulle därmed kunna uppvisa en real ökning på bortåt 10%. Importen väntas å andra sidan stiga med endast ca 2%. Utrikeshandelns bidrag till den totala efterfrågan skulle därmed uppgå till över 0,5 %. Den från amerikansk utgångspunkt positiva utvecklingen av handelns volymsida bidrar till en minskning av handelsbalansens och bytesbalansens underskott. Denna effekt motverkas emellertid till en del av en förväntad försämring av bytesförhållandet.

Sammantaget ger ovanstående bild av de olika efterfrågekomponenter-nas utveckling innevarande är en tillväxt i storleksordningen 2,5 %. Härvid väntas de första månaderna av året visa en relativt god utveckling, varefter en successiv avmattning är att förutse. Även om konjunkturkurvan således pekar nedåt under loppet av året, väntas inte någon drastisk nedgång i den amerikanska ekonomin. Det förutsedda positiva bidraget från utrikeshan­deln förutses tillta efter hand och därmed mildra de neddragande tenden­serna.

Den långsammare produktionsutvecklingen innevarande år kan innebära ett bakslag i de framgångar som vunnits när det gäller att reducera arbets­lösheten. En osäkerhetsfaktor i detta sammanhang är den framtida produk­tivitetsutvecklingen. Under 1978 ökade sysselsättningen mycket snabbt.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

41

också i förhållande till produktionsutvecklingen, varför produktiviteten kom att öka endast marginellt. I det fall att produktiviteten fortsätter att utvecklas svagt, kan uppgången i arbetslösheten bli tämligen begränsad. En snabbare ökning i produktiviteten skulle däremot innebära efter hand stigande arbetslöshetssiffror.

Japan

En kraftig ökning av den inhemska efterfrågan under 1978 möjliggjorde en produktionstillväxt i den japanska ekonomin med ca 5,5%. Särskilt snabbt ökade de fasta investeringarna. Den expansiva inriktningen av den ekonomiska politiken tog sig främst uttryck i starkt ökade utgifter för offentliga investeringar, vilka steg med nära 20% i volym. Som ett resultat av ekonomisk-politiska åtgärder uppvisade också bostadsinvesteringarna en stark expansion. Utvecklingen av den privata konsumtionen fortgick i en stabil takt. Den nedåtriktade trenden i prisstegringarna medförde en klar förstärkning av hushållens köpkraft, varigenom den privata konsum­tionen kunde öka med nära 5%. Sammantaget för den inhemska efterfrå­gan noteras en tillväxt med ca 6,5 %.

Den gynnsamma tillväxten av den inhemska efterfrågan kontrasterar starkt mot utvecklingen av utrikeshandeln. Apprecieringen av yenen under 1977 och 1978, vilken upgick till nära 50% i effektiva termer, innebar en efter hand allt tydligare försämring av den japanska konkurrenskraften. Detta medförde att exporten stagnerade, samtidigt som importen steg i en snabb takt. Den negativa effekten från den externa sektorn på den samlade efterfrågan uppgick till nära 1 %. Trots denna utveckling av handelns volymsida medförde förbättringen av bytesförhållandet att bytebalansens överskott i löpande priser steg kraftigt.

Den inhemska efterfrågan förstärktes mot slutet av 1978. Investerings­verksamheten fortsatte att expandera, och efter hand visade också den privata konsumtionen en snabbare tillväxt. Flertalet konjunkturindikatorer pekade också på alt takten i expansionen skulle hålla i sig även under det första halvåret 1979. Särskilt undersökningar av företagens investerings­planer visade på en ljus bild.

Den budget för nu inledda budgetår (april 1979-mars 1980) som presen­terades i januari, innebären fortsatt konjunklurstödjande'politik. Emeller­tid är de expansiva elementen mindre uttalade jämfört med den ursprungli­ga budgeten för del just avslutade budgetåret. Från officiellt håll motiveras detta med nödvändigheten av att begränsa budgetunderskottet, vilket be­räknas uppgå till ca 40% av de totala utgifterna. Den japanska budgetpoli­tiken har en relativt flexibel utformning, och under de två föregående åren har stimulansåtgärder vid flera tillfällen presenterats i form av tilläggsbud­getar. Ett sådant förfarande kan sannolikt komma att upprepas, om så skulle bedömas nödvändigt för att upprätthålla tillväxttakten.

En faktor som skulle kunna minska benägenheten att fortsätta på den

Prop. 1978/79:150

42

expansiva ekonomisk-politiska kursen, är en eventuell acceleration av prisutvecklingen. Under 1978 dämpades konsumentprisernas ökningslakt till under 4%, och partihandelspriserna sjönk i absoluta tal. Denna utveck­ling hänger i hög grad samman med yenens appreciering, vilken medfört sjunkande importpriser. Sedan slutet av 1978 har emellertid yenkursen fallit gentemot flertalet valutor, varför den prisstabiliserande effekten här­ifrån så småningom väntas upphöra. Härtill kommer att den senaste tidens snabba uppgång i råvarupriserna inkl. olja får ett förhållandevis stort genomslag på den interna japanska prisutvecklingen.

Även om inflationslakten skulle öka något under loppet av året, kan man förutse att de nominella löneökningarna kommer att innebära en stabil utveckling av de reala inkomsterna. Dessutom är det möjligt att sparkvo­ten sjunker något i jämförelse med 1978. Under dessa antaganden ter sig en ökning av den privata konsumtionen med nära 5% sannolik.

Också när det gäller investeringarna väntas en fortsatt god utveckling. De offentliga investeringarna beräknas även innevarande år uppvisa en hög ökningstakt. Näringslivets investeringar ter sig svåra att uppskatta mot bakgrunden av de omfattande strukturproblemen och de negativa impulser som kan spridas via den svaga utvecklingen av exporten. Emel­lertid indikerar de senaste data över företagens investeringsplaner en för­bättring jämfört med 1978. En tillväxt i närheten av 8% skulle därmed kunna ställas i utsikt. För bostadsbyggandet däremot förutses en avmatt­ning. I och med att de särskilda stödåtgärderna efter hand minskar i betydelse förutses en nedgång i expansionstakten. En ökning över fjolåret med närmare 5 % förefaller dock trolig.

Under 1978 har en omfattande lageranpassning ägt rum. I och med uppgången i den inhemska efterfrågan - särskilt den privata konsumtionen - befinner sig lagren på en låg nivå i förhållande till försäljningen. Flertalet bedömare tror därför på en lageruppbyggnad under 1979, vilken skulle ge ett visst tillskott till den totala efterfrågan.

För den totala inhemska efterfrågan förutses en tillväxt i ungefär samma takt som 1978, eller ca 6,5%. Stor osäkerhet är förknippad med bedöm­ningen av den externa sektorn. Effekterna av det försämrade konkurrens­läget väntas göra sig starkt märkbara också under 1979. Härför talar i första hand det faktum att den negativa effekten från utrikeshandeln tilltog i styrka mot slutet av 1978. Bedömningen försvåras emellertid av de sär­skilda åtgärder i form av frivillig exportbegränsning och extra import som vidtogs under samma period. Under antagandet att det negativa bidraget från utrikesbalansen blir något större än 1978, skulle ökningen i totalpro­duktionen uppgå till ca 5 %. Reservation måste dock göras för att ett större efterfrågebortfall från utrikessidan och mer omfattande negativa sprid­ningseffekter kan leda till en lägre tillväxttakt.

Vad beträffar utvecklingen av efterfrågan och produktion under loppet av 1979, ligger en viss avmattning av tillväxten närmast till hands. Detta

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

43

sammanhänger främst med att den offentliga sektorns bidrag till efterfrå­gan efter hand beräknas minska i betydelse. Konjunkturförloppet under 1979 skulle sålunda i hög grad vara beroende av myndigheternas vilja att tillgripa ytterligare stimulansåtgärder för att undvika en dämpning i den ekonomiska utvecklingen.

Förbundsrepubliken Tyskland

Tillväxten i den västtyska ekonomin 1978 förbättrades något i förhållan­de till föregående år. Ökningen i totalprodukfionen uppgick till ca 3,5%. En viktig faktor bakom denna uppgång var en mer expansiv inriktning av den ekonomiska politiken. Sålunda bidrog sänkningen av inkomstskatten till en ökning av den privata konsumtionen med närmare 4%. Dessutom ökades de offentliga investeringarna med ca 7,5%, vilket tillsammans med ett kraftigt ökat bostadsbyggande hjälpte till att föra upp de totala fasta investeringarnas tillväxt över 6%.

Den västtyska konjunkturen förstärktes markant under loppet av 1978. Del andra halvåret steg totalproduktionen i en årstakt av närmare 5 %. Ser man enbart till den inhemska efterfrågan framstår förbättringen ännu klara­re. Här uppgick ökningstakten det andra halvåret till över 6%. Uppgången visade sig också i en förbättring på arbetsmarknaden, med en nedgång av arbetslösheten till under 4,5 %. Av särskild betydelse för detta förlopp var den efter hand förstärkta investeringsverksamheten. Under den första hälften av 1978 var det i första hand bostadsbyggandet och de offentliga investeringarna som svarade för tillväxten, men successivt fick också näringslivets investeringar i anläggningar och maskiner en allt viktigare roll. På utrikessidan är det värt att notera, att exporten ökade starkt under de senare månaderna av året, efter att tidigare i det närmaste ha stagnerat. Denna utveckling ägde emellertid rum parallellt med en snabb ökning av importen, varför nettoeffekten kom att bli negativ.

Den gynnsammare utvecklingen på investeringsområdet speglas tydligt i de framåtblickande konjunkturindikatorerna. Förtroendeklimatet inom nä­ringslivet befinner sig enligt de senaste undersökningarna på den högsta nivån sedan oljekrisen 1973. Också produktionsförväntningarna, ökningen av kapacitetsutnyttjandet och det förbättrade vinstläget i företagen talar för atl den goda investeringskonjunkturen kommer att hålla i sig. De offentliga investeringarna väntas visserligen inte öka i samma takt som under fjolåret eftersom programmet för s. k. framtidsinvesteringar så små­ningom minskar i betydelse. Men detta förutses mer än väl kompenseras av den ökande investeringsaktiviteten inom den privata sektorn. För bo­stadsbyggandets del torde den gynnsamma utvecklingen från förra året fortsätta under 1979. Redan i dagsläget påbörjade och planerade byggen indikerar att en hög tillväxttakt skall kunna upprätthållas. Det förefaller därför sannolikt att fjolårets ökning i storleksordningen 5% skall kunna upprepas 1979. Sammantaget för de fasta investeringarna kan man förutse en uppgång med ca 6%.

Prop. 1978/79:150

44

Den gynnsamma utvecklingen i ekonomin vid ingången av 1979 får ytterligare styrka genom de expansiva ekonomisk-politiska åtgärder som är i kraft under året och som beräknas uppgå till ca 1 % av bruttonational­produkten. Tyngdpunkten i stimulansprogrammet består i en sänkning av inkomstskatten, vilket talar för en god tillväxt av den privata konsum­tionen. Ä andra sidan har man beslutat att höja mervärdeskatten med en procentenhet från halvårsskiftet, vilket givetvis kan verka dämpande på konsumtionsutvecklingen. Också en något snabbare inflationstakt kan få en negativ inverkan i detta hänseende. Förra året uppgick ökningen i konsumentpriserna till endast 2,5%, vilket var lägre än ursprungligen förutsett. Statistiken för prisutvecklingen under de första månaderna av innevarande år visar en klar uppgång. De prisökningar som registrerats ler sig anmärkningsvärt höga för västtyska förhållanden och inger därmed visst bekymmer. Sammantaget förefaller det dock rimligt att räkna med att de reala inkomsterna efter skatt skall utvecklas i ungefär samma takt som under föregående år. Under antagandet om en oförändrad sparkvot, skulle däi"med den privata konsumtionen också 1979 kunna öka med bortåt 4%.

Den offentliga konsumtionen, inräknat delstaterna och kommunerna, steg förra året med ca 3 %. Av tillgängliga utgiftsplaner att döma förutses ingen större avvikelse från denna trend under 1979, åtminstone inte på den federala sidan. Emellertid har erfarenheten från senare år visat att en viss försiktighet är påkallad då det gäller att bedöma utvecklingen av delstater­nas och kommunernas utgifter.

Den ovan givna bilden av den slutliga efterfrågans utveckling 1979 innebär en förbättring i jämförelse med 1978. Företagens lagerpolitik har tidigare präglats av ett visst mått av försiktighet. Om den stabila utveck­lingen av den privata konsumtionen håller i sig samtidigt som investerings­aktiviteten förstärks, är det sannolikt att en planerad lageruppbyggnad kommer till stånd. Ett visst positivt bidrag från lagerinvesteringarna är därför att räkna med. Totalt för den inhemska efterfrågan förutses en tillväxt med ca 4,5% eller möjligen något därutöver. Från den externa sektorn är dock en negativ effekt sannolik. Under 1978 steg D-markens värde kraftigt. Trots denna appreciering ökade den västtyska exporten med 5% 1978, vilket innebar en snabbare ökningstakt än året innan. En viktig förklaring till denna gynnsamma utveckling är de relativt långsamma kostnadsökningarna i näringslivet och sänkta vinstmarginaler. Till följd av uppgången i den inhemska efterfrågan, och då särskilt den privata konsum­tionen, ökade emellertid importen i en ännu snabbare takt, eller med ca 7%. Denna trend förutses bli bestående under innevarande år, varigenom Förbundsrepubliken Tyskland kan ge ett välbehövligt bidrag till den väst­europeiska konjunkturutvecklingen. Inte heller ökningstakten för exporten väntas avvika nämnvärt från den under 1978. Effekterna på konkurrens­kraften från D-marksapprecieringen motverkas av de måttliga löneökning­arna och den förhållandevis goda produktivitetsutvecklingen. Orderin-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

45

gången från exportmarknaderna, och då särskilt från de västeuropeiska länderna, visar på en ihållande tillväxt. En förbättrad utveckling på inve­steringsområdet i Västeuropa gynnar den västtyska exporten.

Sammantaget beräknas utvecklngen av utrikeshandelssektorn leda till ett visst neltoborlfall av efterfrågan också 1979, vilket skulle innebära att totalproduktionen kommer att öka med ca 4%. Det kan emellertid inte uteslutas att utvecklingen kan bli mer gynnsam. Stor betydelse i detta avseende får utvecklingstendenserna under loppet av året. Höjningen av mervärdeskatten från halvårsskiftet är en åtgärd som kan dämpa expansio­nen under senare delen av året. Med hänsyn till den underliggande styrkan i den inhemska efterfrågan förefaller det dock rimligt att antaga, atl upp­gången i den västtyska ekonomin skall fortsätta även under senare delen av 1979. Härigenom verkar det också sannolikt att arbetslösheten i genom­snitt för året skall kunna hållas under en miljon.

Storbritannien

Betydande förbättringar ägde rum i den brittiska ekonomin i flera av­seenden under 1978: trenden i prisstegringarna fortsatte att dämpas, ett överskott i bytesbalansen kunde bevaras och totalproduktionen ökade med över 3% efter de föregående årens svaga tillväxt. Ett särskilt positivt drag i utvecklingen var den kraftigt förbättrade investeringsverksamheten inom näringslivet. Industrin ökade sina investeringar med 7% realt. Till följd av en restriktiv kreditpolitik visade emellertid bostadsbyggandet en negativ utveckling, och de offentliga investeringarna ökades endast myc­ket svagt. Uppgången i de totala fasta investeringarna stannade därför vid ca 2,5%. I stället var det den privata konsumtionen som kom att utgöra den viktigaste drivkraften i utvecklingen av den inhemska efterfrågan. Parallellt med nedgången i inflationstakten skedde en acceleration av löne­utvecklingen, varför de reala inkomsterna ökade mycket snabbt. Expan­sionen av den privata konsumtionen, vilken uppgick till strax under 6%, understöddes dessutom av finanspolitiska stimulansåtgärder.

Förutsättningarna att vidmakthålla den expansiva trenden i ekonomin under innevarande år förefaller starkt begränsade. Detta sammanhänger med återgången till en mycket snabb löneutveckling, som efter hand vän­tas leda till en förnyad uppgång i prisstegringstakten. Under senare hälften av 1978 och början av 1979 steg lönerna i en betydligt högre takt än vad som förutsetts i regeringens inkomstpolitiska program. Dessutom minska­de förutsättningarna atl begränsa de framtida löneökningarna. Regeringens inkomstpolitik fick inte stöd i parlamentet, varvid möjligheterna att tilläm­pa sanktioner mot företag som överskrider 5-procentsgränsen för löneök­ningar bortföll.

Utvecklingen på löneområdet, med åtföljande oro på arbetsmarknaden, fick från slutet av 1978 en negativ inverkan på förtroendeklimatet inom näringslivet. Industrins investeringar som utvecklats gynnsamt tidigare

Prop. 1978/79:150

46

under året, minskade i absoluta tal del sista kvartalet. Under de inledande månaderna av innevarande år har ytterligare ogynnsamma tecken kunnat iakttas. Uppgången i detaljhandelns försäljning har dämpats, troligen som en följd av en försiktigare attityd hos hushållen inför utsikterna av ökad arbetslöshet och tilltagande inflation. Också orderingången och enkäter avseende företagens produktionsförväntningar tyder på en avmattning.

För att begränsa de inflationsdrivande impulserna av de tilltagande löneökningarna har myndigheterna i första hand tillgripit en stram penning­politik. Finanspolitiken under del framförliggande året bedöms få en i stort sett neutral effekt på konjunkturutvecklingen. De offentliga utgifterna, särskilt för investeringsändamål, förutses visserligen sfiga något mer än föregående budgetår, men detta väntas kompenseras genom ökade skatte­intäkter.

Den kommande prisutvecklingen är av central betydelse för utveckling­en i ekonomin 1979. Förra året motverkades lönehöjningarnas prispådri-vande effekter av pundkursens stabilitet och en kraftig förbättring av bytesförhållandet. I år kan man i stället förutse att prisimpulser från utrikeshandeln bidrar till att öka den inhemska prisutvecklingen. Under antagande att de genomsnittliga löneökningarna innevarande år uppgår till ca 15%, kommer inledningsvis en fortsatt stark ökning av hushållens reala inkomster att äga rum. Detta skulle innebära att den privata konsumtionen under tidigare delen av 1979 utvecklades i en snabb takt, även om sparkvo­ten troligen stiger något. I samband med att inflationen tilltar, sker dock en successiv försvagning av hushållens köpkraft, varför konsumtionsutveck­lingen under loppet av året förutses visa en avtagande trend. Osäkerheten i samband med oron på arbetsmarknaden kan också få en negativ inverkan på den privata konsumtionen. Genomsnittligt för 1979 ter sig en konsum­tionsökning med ca 3 % sannolik.

De senaste två årens kraftiga tillväxt i industrins investeringar torde mattas avsevärt under 1979. Tecken härpå har redan visat sig, och förvänt­ningar om en snar dämpning i konsumtionsefterfrågan förmodas förslärka denna tendens. Ä andra sidan väntas oljesektorn även i fortsättningen öka sina investeringar i en hög takt. Därmed förefaller det troligt att industrins investeringar sammantaget stiger med ca 4%. Inte heller i år förutses någon förbättring i bostadsbyggandet. Den successiva försvagningen av konsumenternas reala inkomster och ett fortsatt stramt läge på kredilmark-naden är faktorer som talar för en stagnation eller tillbakagång i byggnads­verksamheten för fjärde året i rad. De offentliga investeringarna däremot beräknas stiga snabbare jämfört med Qolåret. Totalt sett väntas de fasta investeringarna visa en ökning i storleksordningen 2%.

Företagens osäkerhet inför den framtida ekonomiska utvecklingen be­döms också medföra en försiktig attityd när det gäller lagerpolitiken. Lagerrörelserna kan därför väntas få en viss negativ effekt på den totala efterfrågan under 1979. Därmed skulle den inhemska efterfrågans tillväxt i år stanna vid ca 2,5 % i jämförelse med ca 4,5 % 1978.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

47

Utvecklingen av den reala externa balansen förra året ledde till ett nettobortfall i totalefterfrågan i storleksordningen en procentenhet. Om man frånräknar den inhemska oljesektorn hade den negativa efteklen varit ca en halv procentenhet större. I år väntas oljeproduktionens positiva effekter på utrikessidan bli ännu mer betydelsefulla. Enligt beräkningar över produktionskapaciteten kan ökad export av olja samt minskat behov av oljeimport innebära ett positivt bidrag om inemot en procentenhet till totalefterfrågan i ekonomin. Frånräknat olja förutses exporten av varor och tjänster stiga med något under 3%, vilket skulle innebära en oföränd­rad ökningstakt jämfört med 1978. Konkurrenskraften beräknas visserli­gen ha försämrats det gångna året till följd av de i förhållande till omvärl­den stora kostnadsökningarna och den fortsalt stabila pundkursen, men detta väntas kompenseras genom en snabbare marknadstillväxt. Samman­taget bedöms exporten öka med ca 4%. För importen förväntas en ned­gång i expansionen i takt med att den inhemska efterfrågan mattas av. Härmed skulle den externa sektorns effekt på den totala efterfrågan möjli­gen kunna bli neutral.

Helhetsbilden av den brittiska ekonomin 1979 innebär en betydande försämring gentemot fjolåret. Tillväxten i genomsnitt för året väntas uppgå till mellan 2 och 3%. Prognosen är dock behäftad med en hög grad av osäkerhet beroende på de mycket oklara utsikterna för utvecklingen på pris- och lönesidan. En mindre nedgång av de reala inkomsterna än vad som här antagits skulle kunna leda till en temporärt starkare konsumtions­utveckling. Av vikt är emellertid att konjunkturutvecklingen försvagas successivt under 1979. Särskilt markant förutses detta speglas i investe­ringsverksamheten. Mot den bakgrund som tecknats ovan är det sannolikt att arbetslösheten, som under 1978 minskat till ca 5,5% åter skulle börja stiga.

Frankrike

Ökningen i den franska totalproduktionen 1978 uppgick till ca 3%. Härvid steg den privata konsumtionen i en måttlig takt, medan de privata investeringarna, och då särskilt bostadsbyggandet, utvecklades svagt. Den offentliga sektorns utgifter ökade något snabbare än den genomsnittliga efterfrågan. Särskilt de offentliga investeringarna, vilka inkluderar de stat­liga företagens investeringar, visade en god tillväxttakt. Också exporten utvecklades gynnsamt.

Den återhållna utvecklingen av produktionen visade sig ej vara tillräck­lig för att sysselsättningen skulle hålla jämna steg med utbudet av arbets­kraft. Inom industrin inträffade en minskning av sysselsättningen i abso­luta tal. Vid slutet av 1978 uppgick arbetslösheten till över 6% av arbets­kraften. Även om vissa selektiva åtgärder har satts in för att motverka i första hand ungdomsarbetslösheten, har den allmänna inriktningen av den ekonomiska politiken behållits restriktiv. Detta innebär ett fullföljande av

Prop. 1978/79:150

48

den ekonomisk-politiska kurs som varit i kraft ända sedan hösten 1976 och som syftar till att gradvis återställa extern balans och dämpa inflationstak­ten, för atl därmed skapa förutsättningar för en gynnsammare real utveck­ling. På den externa sidan nåddes betydande framgångar under 1978. En ihållande positiv exportutveckling, i kombination med en kraftig förbätt­ring av bytesförhållandet och ett ökat överskott från tjänstesektorn, med­förde att bytesbalansen svängde om från ett underskott på 16 miljarder franc 1977 till ett överskott på nära 19 miljarder 1978. Motsvarande fram­gångar kunde ej noteras då det gäller bekämpningen av inflationen. Ök­ningstakten i konsumentpriserna låg vid årets slut kvar på en nivå mellan 9 och I09&text-indent:10.0pt'> Problemen med den kvardröjande höga inflationstakten medför att nå­gon snar omläggning av den ekonomiska politiken i en mer expansiv riktning knappast förefaller trolig. Den budget som är i kraft för innevaran­de år innebär ingen större förändring i jämförelse med den ursprungliga budgeten för 1978, utan kan snarare tolkas som en viss åtstramning i förhållande till det faktiska utfallet förra året. Vid bedömningen av kon­junkturutsikterna för 1979 får denna återhållsamhet i den ekonomiska politiken ställas mot de tendenser till en något förbättrad privat investe­ringsaktivitet som kunnat skönjas under den senaste tiden.

En av den ekonomiska politikens målsättningar har varit att förbättra vinstläget inom näringslivet. En sådan förbättring har också kommit till stånd under 1978. Även andra faktorer, såsom den fördelaktiga utveckling­en på exportmarknaden, har bidragit till att förbättra förlroendekhmatet inom näringslivet och öka investeringsbenägenheten. Denna ökade opti­mism har under den senaste tiden kommit till uttryck i flera oberoende undersökningar av företagens förväntningar. De offentliga investeringarna väntas tillta i förhållande till 1978. Däremot torde bostadbyggandet fortsät­ta att visa en svag utveckling.

En förbättrad produktivitetsutveckling inom näringslivet och åtföljande minskade styckkostnader har i första hand resulterat i ökade vinster och endast i begränsad utsträckning i lägre priser. Eftersom vinsterna nu nått upp till vad som kan anses som en normal nivå, är det möjligt att en omsvängning kommer till stånd under 1979, så att lägre kostnadsökningar i ökad grad reflekteras i minskade prisstegringar. Detta skulle tala för en något lägre inflationstakt under innevarande år. Att prisstegringstakten skulle kunna pressas ned väsentligt under 9% förefaller dock ej troligt. Lönerna kan förväntas öka i ungefär samma takt som under det gångna året. En viss förbättring av reallönerna skulle därmed åstadkommas. Emellertid fattades i december 1978 ett beslut att förbättra socialförsäk­ringssektorns finansiella ställning genom avgiftshöjningar, vilket innebär en köpkraftsindragning från hushållen. Därmed torde inte konsumtionsut­vecklingen förbättras nämnvärt jämfört med 1978, vilket skulle innebära en ökning med 3 % eller något därutöver.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

49

Lagerrörelserna hade under 1978 en i stort sett neutral effekt på den samlade efterfrågan. I nuläget synes lagren befinna sig på en normal nivå i relation till försäljningen, något som också bekräftas i undersökningar av förelagens bedömningar. Därmed förefaller lagerinvesteringarna ej heller 1979 få någon större inverkan på efterfrågans utveckling. För den totala inhemska efterfrågan bedöms därför tillväxten stanna vid ca 3,5 %.

Den franska francens externa värde var i stort sett oförändrat i effektiva termer 1978. En viss nedgång under årets första månader, i samband med osäkerheten inför parlamentsvalet i mars, följdes av en återhämtning under andra kvartalet. Det oförändrade läget i effektiva termer innebar en appre­ciering med ca 9% mot dollarn och en depreciering i förhållande till valutorna i den s. k. ormen. Detta innebär att den i dollar prissatta råvaru-importen blev relativt billigare, samtidigt som exportens konkurrenskraft kunde bevaras i de viktiga avnämarländerna i Västeuropa. Den fördelakti­ga utvecklingen av exporten väntas hålla i sig under innevarande år. Däremot kan man förutse att förbättringen av bytesförhållandet upphör i och med en förutsedd snabb uppgång av importpriserna. Samtidigt torde importen också i volym räknat komma att uppvisa en mer hävdad utveck­ling. Sammantaget förutses dock ej någon nämnvärd försvagning av den externa sektorn. Nettoeffekten på totalproduktionen väntas bli i det när­maste neutral, och bytesbalansen torde också i år visa överskott.

Ökningen av bruttonationalprodukten 1979i'örutses uppgå till ca 3,5%, således endast en måttlig förbättring i förhållande till 1978. Därmed torde inte några större framgångar kunna vinnas när det gäller att reducera arbetslösheten. Regeringens industripolitik syftar till att öka takten i struk­turanpassningen och minska statens reglerande inflytande över näringsli­vet. Den frisläppning av industripriserna som ägde rum hösten 1978 är ett steg i denna riktning. En snabbare strukturanpassning kan väntas medföra en uppgång av arbetslösheten på kort sikt. På senare tid har också kunnat märkas en tendens hos företagen att söka höja produktiviteten genom att begränsa antalet anställda. Dessa förhållanden talar för att arbetslösheten kan bli ett allt allvarligare socialt problem under 1979.

Den bild av den franska ekonomin som ges ovan innebär ingen väsentlig avvikelse från den jämförelsevis dämpade trend som rått de senaste åren. Detta gäller också för utvecklingen under loppet av 1979, där inga stora förändringar väntas ske mellan första och andra halvåret. En efter hand förbättrad investeringsverksamhet kan dock medföra att tillväxttakten i produktionen ökar något under senare delen av året.

Danmark

Den ekonomiska politiken har sedan 1976 syftat till att dels. dämpa pris-och kostnadsökningarna, dels få ned konsumtionstillväxten och därmed importen. Delvis som en följd av det i augusti 1978 införda pris- och lönetaket avtog ökningstakten för konsumentpriserna till ca 7,5% 1978. 4   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bil. 1.1

Prop. 1978/79:150

50

Den avtagande prisstegringstakten var dock främst en effekt av de låga importprisökningarna. Den privata konsumtionen, som svarar för ca 60% av hela den inhemska efterfrågan, ökade endast marginellt. Ökningen föll nästan helt på grupper som pensionärer, vilka erhåller s. k. priskompensa­tion. För dessa ökade de reala disponibla inkomsterna med ca 3 %, medan vanliga inkomsttagares reala disponibla inkomster minskade. Industrins tveksamhet att investera fortsatte. Den offentliga sektorn däremot utgjor­de ett expansivt inslag. Att importen ändå steg med ca 2% berodde främst på att importvarulagren fylldes på.

I exportökningen på totalt ca 3,5% döljs avsevärda skillnader mellan en expansiv utförsel av jordbruksprodukter och en dämpad industriexport. Handelsbalansens underskott minskade visserligen men uppgick ändå till ca 16 miljarder danska kr. Likaså reducerades underskottet i bytesbalan­sen, till ca 7,5 miljarder, trots att den växande utlandsskulden drog mer i räntebetalningar.

Bruttonationalprodukten beräknas ha stigit med ca 1,5% 1978. Läget på arbetsmarknaden förvärrades under året, och andelen arbetslösa låg nära 9%.

Trots att förbättringar således noterades under 1978 kvarstår en bety­dande obalans i ekonomin. Folketinget godtog i slutet av mars 1979 rege­ringens förslag till en tvåårig förlängning av avtalen på arbetsmarknaden. Automatiken med halvårsvisa indexregleringar av lönerna i förhållande till prisökningarna består. Lönekostnaderna inom den privata sektorn beräk­nas därigenom öka med drygt 8% mellan 1978 och 1979 sammantaget för tjänstemän och kollektivanställda, och med drygt 7% mellan 1979 och 1980. I denna beräkning ingår arbetsgivarens utgifter för bl. a. längre semester och övertid. Inom den offentliga sektorn anges årslönerna, exkl. bl. a. semesterkostnader, komma att öka med 7% resp. drygt 6%. Export­prognosen, som totalt sett pekar på en 5-procentig tillväxt 1979, bygger på ökade lönekostnader av angiven storlek som grund för bibehållna mark­nadsandelar. Förutsedda exportframgångar på de viktiga danska export­marknaderna i Förbundsrepubliken Tyskland och Sverige väntas ge ex­pansiva effekter på ekonomin. Med ökad export följer i första hand ett bättre kapacitetsutnyttjande och en ökad produktivitet. Så småningom bör detta leda till såväl nyanställningar som ökade investeringar. Den förut­sedda tillväxten i näringslivets utbyggnader på ca 5 % 1979 sker från en låg nivå.

Den samlade inhemska efteifrågan väntas i år öka med ca 3%. Den privata konsumtionen antas stiga med ca 2,5%, till hälften genererat av ökade realinkomster för pensionärerna. I den officiella prognosen på 5,5% i konsumentprisökning under 1979 ligger dels löneavtalets 8%, dels fort­satt modesta importprisstegringar. Byggandet väntas öka med ca 2 %, bl. .a som följd av fjolårets beslut om sysselsältningsskapande åtgärder i denna sektor. Den offentliga sektorn, särskilt kommunerna, blir ånyo ett expan-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

51

sivt inslag med en totalt 6-procentig ökning. Den överlag förbättrade inhemska aktiviteten väntas resultera i en importuppgäng på ca 4% 1979. Osäkerheten är dock stor vad gäller importpriserna och därmed importens värdemässiga utveckling, bl. a. med tanke på Danmarks fortfarande stora beroende av importerad energi. Men för handelsbalansen avtecknar sig ändå en förstärkning. Underskottet på bytesbalansen antas likväl öka, främst på grund av stigande räntebetalningar på utlandsskulden. Bytesba­lansens underskott kan komma att öka till inemot 8 ä 10 miljarder danska kr. 1979.

Sammantaget väntas bruttonationalprodukten öka med 2 ä 3% 1979. Denna fortsatt måttliga expansion kan knappast vända trenden på arbets­marknaden totalt sett. Beslutade arbelsmarknadspolitiska insatser kan möjligen förhindra en ytteriigare uppgång i andelen arbetslösa.

Finland

De senaste årens ekonomisk-politiska inriktning på att skapa extern balans i ekonomin har givit eftersträvade resultat snabbare än väntat. Marken devalverades med totalt 18% 1977 och 1978. Tillsammans med en nästan halverad inflationstakt bidrog delta till att väsentligt förbättra indu­strins konkurrenskraft. Exportökningen på 7% i volym 1978 var till en början främst en följd av återhämtningen i skogssektorn, men efter hand förbättrades utlandsförsäljningen även för andra sektorer. Importminsk­ningen på 5% speglar den fortsatt dämpade inhemska aktiviteten. Trots ökade disponibla inkomster hos hushållen sjönk den privata konsum­tionen. Det låga kapacitetsutnyttjandet i industrin verkade fortsatt häm­mande på nyinvesteringarna. Industriinvesteringarna avtog totalt med ca 10%, men marginella uppgångar registrerades mot slutet av året. Handels­balansens överskott uppgick till nästan 3 miljarder mark efter i stort sett balans 1977, och bytesbalanssaldot blev åter positivt.

Bruttonationalprodukten ökade med drygt 2% 1978, vilket medförde att läget på arbetsmarknaden förvärrades. Andelen arbetslösa uppgick till ca 8%.

Också under 1979 är vissa finanspolitiska stimulansåtgärder i kraft. Dessa beräknas addera 1 miljard mark till budgetunderskottet 1979, vilket beräknas uppgå till ca 6 miljarder mark. Ätgärderna, vilka sattes in i samband med inkomstuppgörelsen i början av 1979, omfattar bl. a. skatte-och avgiftslättnader. Sammantaget representerar åtgärderna en stimulans till eflerfrågetillväxten motsvarande ca en procentenhet av bruttonational­produkten. Denna beräknas därmed öka med 4 ä 5% 1979. Till skillnad frän fjolårets nästan helt exportledda tillväxt, väntas impulserna i år vara mera jämnt fördelade. Produktionstillväxten är sannolikt inte tillräcklig för att mer väsentligt förbättra läget på arbetsmarknaden, även om andelen arbetslösa förväntas minska till under 7 % för 1979. Sysselsättningen kvar­står därmed som ett av de allvarligaste problemen i den finska ekonomin.

Prop. 1978/79:150

52

Inkomstuppgörelsen innefattar avtalsmässiga kontantlöneökningar på 2,25% 1979 samt bl. a. förbättrade semesterförmåner. Hushållens dispo­nibla inkomster förutses öka med ca 4 %, vilket torde generera en konsum­tionstillväxt på ett par procentenheter. En klausul i uppgörelsen öppnar möjligheter till omförhandlingar om prisökningarna överstiger 5% frän februari till oktober 1979.

Fjolårets dämpade inflationstakt berodde dels på att den inhemska efter­frågan utvecklades svagt, dels på sänkta indirekta skatter samt på priskon­troller. Dessa faktorer beräknas inte få samma tyngd i år. Å andra sidan har de prishöjande effekterna av devalveringarna slagit igenom. Samman­taget väntas konsumentpriserna - trots kostnadsökningarna knutna till inkomstuppgörelsen - öka endast obetydligt snabbare än i fjol, eller med ca 8%.

I regeringens åtgärdspaket för att stimulera ekonomin ingår bl. a. syssel­sältningsskapande byggnads- och anläggningsprojekt. Detta väntas leda till ökad aktivitet inom byggsektorn. Industriinvesteringarna beräknas öka med drygt 10% 1979 efter att ha fallit både 1977 och 1978, men den totala nivån förblir låg. Nyligen genomförda konjunkturenkäter för industrin anger gradvisa ökningar i såväl orderstockar som i kapacitetsutnyttjande.

Den under de senaste två åren förbättrade konkurrenskraften i näringsli­vet förväntas i stort sett bestå oförändrad fram till våren 1980, då inkomst­uppgörelsen löper ut. Exporttillväxlen förutses bli något lägre än 1978 eller 4%. Den starkare inhemska efterfrågan, med genomslag i både produktion och konsumtion, samt i påfyllnad av råvarulager väntas bidra till en im­portökning på drygt 6%. I samma riktning verkar upphävandet per den 1 mars 1979 av kontantbetalningen vid import. Överskotten pä såväl han­delsbalansen som på bytesbalansen reduceras sannolikt 1979, båda till drygt 1 miljard mark.

Norge

Den utdragna internationella lågkonjunkturen i samband med över-bryggningspolitiken 1974-1977, försämrade industrins konkurrenskraft och ledde, via kraftiga importökningar, till stora bytesbalansunderskott. För atl komma till rätta med dessa problem inleddes under senare delen av 1977 en omorientering av den ekonomiska politiken mot större restriktivi­tet.

De insatta åtgärderna påverkade i hög grad den ekonomiska utveckling­en under 1978. Bruttonationalproduktens fördelning på olika sektorer åter­gick i stort till den som rådde under 1970-talets början. Oljesektorn värden egentliga tillväxtskapande faktorn. Inkl. oljan ökade totalproduktionen med ca 3%, utan oljesektorns bidrag var ökningen marginell. Exporten av varor och tjänster steg med drygt 9%, vilket främst var en följd av den kraftiga uppgången för råoljeexporten. Men framsteg noterades också för den s.k. traditionella exporten, bl. a. återvanns marknadsandelar efter

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

53

devalveringarna 1978. Till denna utveckling bidrog även de avtagande ökningstakterna för priser och löner. Importen sjönk totalt med nästan 13%, jämfört med en ökning på 3% 1977. Omslaget orsakades dels av en nedgång i den privata konsumtionen, dels av lagerneddragningar. Efter oavbrutet stigande underskott i bytesbalansen 1973-1977, vände utveck­lingen 1978. Underskottet stannade vid ca 11 miljarder norska kr., efter att

1977    ha uppvisat ett rekordstort underskott på drygt 26 miljarder. Omsla­

get på varu- och tjänstebalansen betydde att 1977 års underskott pä nästan

20 miljarder byttes i ett på ca 2 miljarder 1978. Räntor och transfereringar

till utlandet drog emellertid mer än tidigare, ett negativt netto på 9 mil­

jarder 1978 jämfört med drygt 6 miljarder 1977. Den norska nettoutlands­

skulden ökade under året med ca 15 miljarder till totalt 100 miljarder

norska kr.

Vid ingången till 1979 var arbetslösheten stigande och kapacitetsutnytl-jandet i industrin lågt. För att samtidigt nå ökad sysselsättning och extern balans krävs att konkurrenskraften i industrin förstärks ytterligare. Det i september 1978 införda pris- och inkomstsloppet gäller till innevarande års slut. Regeringens riktmärke om 4-procentiga ökningar för priser och löner 1979 indikerar dels att bl. a. importprisökningar kompenseras, dels att vissa utfästelser om löneökningar hade gjorts innan stoppet trädde i kraft. Som ett led i att ytterligare stärka konkurrenskraften, beslöts i december

1978    att inte söka associering till det Europeiska Monetära Systemet. Som

en konsekvens härav lämnade Norge omedelbart samarbetet inom den

s. k. valutaormen. I syfte atl nå en stabilisering av den effektiva växelkur­

sen knöts kronan i stället till en korg med valutor från de för norsk

utrikeshandel 12 viktigaste länderna.

Den restriktiva penning- och kreditpolitiken får även i år en fortsatt viktig roll för att begränsa den inhemska expansionen. Finanspolitiken väntas bli mer kontraktiv dels för att ytterligare bryta inflationsförvänt­ningarna, dels för att industripolitiken ges en annan inriktning. De tidigare selektiva bransch- och företagsstöden, vilka totalt belastade statsbudgeten med ca 4,5 miljarder resp. med ca 3 miljarder 1977 resp. 1978, skall trappas ned till ca 1,7 miljarder 1979. Tonvikten läggs i stället på att uppmuntra produktion, som bedöms lönsam på medellång sikt. Denna inriktning be­döms öka arbetskraftens rörlighet mellan branscher och regioner, då stö­det till enskilda företag av rent sysselsätlningsmässiga skäl gradvis skall upphöra.

Takten i de fasta bruttoinvesteringarnas minskning förutses avta 1979, en halvering i nedgångstakten till ca 6 %. Enligt nyligen utförda enkäter har industrins framtidsbedömning stärkts, men outnyttjad kapacitet och dålig lönsamhet kvarstår som hinder för nysatsningar. Arbetslöshelsandelen kan komma att öka något till ca 2%. Den offentliga sektorns expansion förutses totalt sett avta, men tillväxten i kommunerna ser ut att bli fortsatt hög.

Prop. 1978/79:150

54

Bruttonationalprodukten antas öka med 2 å 3 % 1979. Oljesektorn väntas ånyo ge tungt vägande impulser, bl. a. i form av ökade exportintäkter. Den traditionella exporten antas bli relativt expansiv, men varvens svåra situa­tion speglas i starkt vikande exportsiffror. Sammantaget pekar exportprog­nosen mot en nedgång på ca 1 %. Den inhemska efterfrågan förutses främst via en relativt kraftig lageruppbyggnad ge ett positivt bidrag till bruttona­tionalprodukten. Importprognoserna för oljesektorn och varven pekar på stora minskningar vaiför importen totalt sett antas minska med inemot 4%. Sammantaget antas bytesbalanssaldot försämras 1979. En stor del av denna försämring väntas härröra från de ökade ränteutbetalningarna pä statens utlandsskuld.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

55

3    Utrikeshandeln

3.1 Exporten

Utvecklingen 1978

Den förhållandevis gynnsamma utveckling som kännetecknade den svenska exporten andra halvåret 1977 bestod under 1978. Om man undan­tar den brant fallande fartygsexporten så beräknas exportvolymen 1977-1978 ha ökat med 9%' - en avsevärd förbättring jämfört med 1977 då exporttillväxlen helt uteblev. Råvarorna och de stapelbetonade produk­terna av de bearbetade varorna såsom papper och stål utgjorde de mest expansiva inslagen i exportutvecklingen 1978, men också för verkstads­produkter blev exporttillväxten betydande - ca 7 1/2%.

Det faktum atl exportutvecklingen blev så mycket gynnsammare 1978 än 1977 kan inte återföras på utvecklingen av våra exportmarknader. För exporten av bearbetade varor till OECD-området synes marknadstillväx­ten 1978 ha varit av samma storlek som 1977 - ca 4 %. Den konjunktuiför-bättring som framträdde i Västeuropa kring årsskiftet 1977/1978 och som fortsatte under 1978, uppvägdes nämligen av att den sammantagna import­volymen i våra nordiska grannländer, vilka tillsammans mottar ca 35 % av den svenska exporten av bearbetade varor, drogs ned med ca 4% 1977-1978. Detta var en något större minskning än den som ägde rum 1977.

Inte heller för exporten till ländergrupper utanför OECD-området note­rades någon mer betydande ökning av marknadstillväxten 1978. OPEC-ländernas importtillväxt minskade ånyo kraftigt och synes ha inskränkt sig till ca 5%. 1 de icke-oljeproducerande utvecklingsländerna beräknas im­porttillväxten ha dragits upp med ett par procentenheter till ca 8 %, medan statshandelsländernas import bedöms ha ökat med 3-4% efter en minsk­ning i samma storleksordning såväl J976 som 1977. Marknadstillväxten för den svenska exporten av bearbetade varor till länder utanför OECD-området kan beräknas ha uppgått till drygt 6% 1978, vilket skulle vara 1/2-1 procentenhet mer än 1977. Marknadstillväxten för exporten av bearbetade varor till samtliga länderområden kan därmed bedömas ha stannat vid ca 4 1/2% 1978 - obetydligt mer än 1977.

Uppgången i exporttillväxten sammanhängde i stället med en gynnsam utveckling av exportens marknadsandelar. Dessa började öka redan under senare delen av 1977 och andelsvinsterna fortsatte under 1978 även om utvecklingen på olika marknader och för olika varugrupper synes ha blivit

' Vid deflatering med Laspeyres' enhetsvärdeindex. Nationalräkenskaperna re­dovisaren större volymökning, se tabell 3:4.

Prop. 1978/79:150

56

Diagram 3:1 Marknadsandelar och relativa priser fbr Sveriges export av bearbetade varor tiU OECD4änderna 1969-1979

Säsongrensade halvårsdata. Index: 1970= 100

105

Marknadsandel,

r"

t-    volym

100 95 90 85

f\

r

. \

h-A    

r

X 

/

80

Y

\

±

J

L

_L

±

1969    1970     1971     1972    1973    1974     1975    1976    1977     1978    1979

Anm. Relativpriser har angivils med avdrag för en sedan länge konstaterad historisk trend - motsvarande en ökning på ca 0,5% per halvår - som kan vara utslag av systematiska mätfel. I motsvarande grad har marknadsandelen i volym justerats så att den multiplicerad med det justerade relativpriset är lika med mark­nadsandelen i löpande priser. Se också anm. till tabell 3: 1.

Kulla: Se tabell 3: 

I.

mycket olikartad under loppet av året. Marknadsandelarna i OECD-områ­det, vilka ökat mycket kraftigt under senare delen av 1977, fortsatte att visa en betydande tillväxt första halvåret 1978. Några ytterligare andels­vinster andra halvåret 1978 - som antogs i den preliminära nationalbudge­ten - förefaller emellertid inte ha ägt rum. Exporten av papper och stål förefaller tvärtemot ha åsamkats andelsförluster, vilka åtminstone för stål-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

57

exportens vidkommande kan ha varit betydande. Dessa andelsförluster torde delvis kunna ses som något av en reaktion på den bl. a. av lagerutför­säljningar betingade, mycket starka andelsutvecklingen för dessa varu­grupper under första halvåret. Det faktum att exporten av såväl verkstads­produkter exkl. fartyg som s.k. övriga industriprodukter inte synes ha gjort några andelsvinster i OECD-området andra halvåret 1978 är mer ägnat atl förvåna. I avvaktan på ytterligare indikationer på i vilken ut­sträckning exporten förmår återta de stora andelsförluster som gjordes 1974-1977 har det emellertid bedömts rimligt att betrakta den oväntade utvecklingen andra halvåret 1978 som tillfälliga förskjutningar i leveranser­nas inriktning. En sådan tolkning får ett visst stöd av det sätt på vilket exporten till länder utanför OECD-området har utvecklats. För exporten till dessa länderområden kom nämligen en avsevärd uppdragning att äga rum under loppet av 1978 med mycket kraftiga andelsvinster andra halv­året som följd. Denna utveckling var främst ett resultat av en utomordent­ligt kraftig ökning av exporten till OPEC-länderna och - ehuru i mindre utsträckning - statshandelsländerna. Sammanfattningsvis beräknas för helåret 1978 andelsvinsterna ifråga om bearbetade varor ha uppgått till ca 4% för exporten till OECD-området och ca 3% för exporten till länder utanför OECD-området.

Den gynnsamma andelsutvecklingen fr. o. m. senare delen av 1977 torde främst få tillskrivas den kraftiga sänkning av exportens relativa pris som ägde rum andra halvåret 1977. De båda devalveringarna av den svenska kronan i april och framför allt augusti 1977 medförde att exportens relativ­pris sjönk med ca 8 1/2% från första till andra halvåret 1977 och prissänk­ningen blev bestående under 1978. Det intenationellt sett måttfulla utfallet av 1978 års avtalsrörelse och den mycket starka produktivitetstillväxten i den svenska tillverkningsindustrin 1977-1978 var naturligtvis av stor bety­delse i detta sammanhang.

En mycket kraftig ökning av råvaruexporten ägde rum första halvåret

1978.   Järnmalmsexporten gynnades bl. a. av en gruvstrejk i Canada. Mas­

saexportens kraftiga ökning betingades delvis av en mycket snabb avveck­

ling av massaindustrins överlager, bl. a. på grund av stora utförsäljningar

till utomeuropeiska länder. Andra halvåret synes exporten av råvaror ha

varit lägre än första halvåret och för helåret beräknas ökningen ha stannat

vid knappt 11%.

Utsikterna för 1979 OECD-ländernas import av bearbetade varor bedöms växa med 7-8%

1979,   vilket är ca 1 procentenhet långsammare än 1978. Den emotsedda

ökningen av importlillväxten i Västeuropa antas nämligen inte helt kom­

pensera för den kraftiga dämpning av importtillväxten som förutses kom­

ma att ske i Förenta staterna. Den svenska exportens marknadstillväxt

väntas bli i del närmaste lika stor som OECD-ländernas totala importtill-

Prop. 1978/79:150

58

Tabell 3:1 Sveriges export av bearbetade varor (exkl. fartyg)' till OECD-omrädet 1971-1979

Procentuella förändringar

1971-

1972-

1973-

1974-

1975-

1976-

1977-

1978-

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979 prognos

Löpande priser. Skr.

Marknad

12

25,5

27,5

-0.5

19

17,5

19,5

15

Marknadsandel

-2

-0,5

-0,5

3

-6,5

-5

-0,5

3,5

Export

10

24,5

27

2,5

11,5

11,5

19

19

Volym

Marknad

9

16

4,5

-6

12,5

4

4

7

Marknadsandel

-4

0,5

0

-8

-9

_2

4

2,5

Export

4,5

17

4,5

-13,5

2

1,5

8

9,5

Pris (enhelsvärde). Skr.

Marknad

2,5

8

22  "

6

6

13

15

7,5

Relativpris

2,5

-1

-0,5

11,5

3

-3

-4,5

I

Export

5,5

6,5

21,5

18,5

9

10

10

8,5

' SITC5-8, exkl.68, 793.

 Utom Australien, Nya Zeeland, Grekland, Irland, Island, Portugal, Spanien och Turkiet.

Anm. Begreppet "marknad" avser importförändringar för de olika länderna sammanvägda med deras andelar i Sveriges export. Härigenom elimineras eventuella förmänliga eller oförmånliga effekter av exportens strukturella ländersammansättning. Marknadens pris avser det implicit beräknade mellan marknad i löpande priser och i volym.

Källor: FN, utrikeshandelsstatistik från OECD, nationella statistikproducenter, statistiska centralbyrån samt beräkningar och bedömningar inom konjunkturinstitutet.

växt utan hänsyn tagen till ländersammansättningen, eller ca 7%. Den kraftigt neddragande effekt på exportens marknadstillväxt som de tre senaste åren emanerat från exportens strukturella ländersammansättning skulle följaktligen bli obetydlig 1979. Den sammantagna importen av bear­betade varor i de för den svenska exporten mycket tungt vägande nordiska länderna väntas nämligen komma att öka med 5% eller något därutöver efter en betydande minskning såväl 1977 som 1978. Den ekonomiska tillväxten i Finland väntas öka från 2,5% 1978 till ca 4,5% 1979. Importen av bearbetade varor beräknas växa med 56% efter en neddragning med ca 8% 1978. För Norge där importminskningen 1978 snarast förefaller ha varit än mer markerad emotses ett omslag från den mycket kraftiga lager­neddragningen 1978 till en begynnande lagerpåfyllnad 1979. Importen av bearbetade varor väntas härigenom komma att öka med ca 3% trots oförändrad eller t. o. m. något minskad tillväxt i ekonomin. För Danmark har en uppdragning av importtillväxten från ca 3 % 1978 till 7-8% 1979 bedömts som sannolik. I de för den svenska exporten viktigaste avnämar­länderna utanför Norden - Storbritannien och Förbundsrepubliken Tysk­land antas importtillväxten bli något under resp. något över 10 % 1979. För Storbritannien innebär detta en betydande minskning av importlillväxten jämfört med 1978 medan det för Förbundsrepubliken Tyskland är fråga om en mindre uppdragning.

Prisstegringslaklen för bearbetade varor i internationell handel synes ha inskränkt sig till ca 3 1/2% mätt i genomsnittliga nationella valutor 1977-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

59

Tabell 3:2 Sveriges export av bearbetade varor (exkl. fartyg)' till olika länderområden 1973-1979

Export till

Procentuell volymförändring

Andel av

total­summan

1973-

1974-

1975-

1976-

1977-

1978-

1974

1975

1976

1977

1978

1979 prognos

1978,%

OECD-länderna

4,6

-13,3

2,2

1,7

8,1

9,5

75

Övriga länder

27,8

1,7

-8,0

-4,3

9,1

7,5

25

därav: Osteuropa och Kina

34,6

12,4

-18,2

-12,7

4,5

5

5

OPEC-länderna

39,6

60,2

21,2

-9,5

23,6

10

6

Andra länder

23,8

-11,6

-12,1

1,3

5,4

7,5

14

Summa

9,6

-9,5

-0,7

0,1

8,3

9,3

100

' SITC5-8, exkl. 68, 793.

 Utom Australien, Nya Zeeland, Grekland, Irland, Portugal, Spanien och Turkiet.

 Qatar, Förenade Arabemiraten, Saudarabien, Kuwait, Irak, Iran, Indonesien, Venezuela, Lybien, Algeri­et och Nigeria. Källor: Statistiska centralbyrån samt beräkningar och bedömningar inom konjunkturinstitutet.

1978. Under senare delen av 1978 förefaller emellertid en viss ökning av prisstegringstakten ha ägt rum. Den långsamma prisstegringstakten under senare delen av 1977 och större delen av 1978 - ca 3% i årstakt - torde delvis ha varit en följd av en myckel svag prisutveckling för de råvaror och insatsvaror vilkas priser sätts i dollar. Den fortgående deprecieringen av dollarn synes först med en avsevärd tidseftersläpning ha resulterat i en anpassning av dessa priser uppåt. En sådan anpassning förefaller emeller­tid ha kommit till stånd under senare delen av 1978. För helåret 1979 förutses en väsentligt kraftigare höjning av världsmarknadspriserna än för 1978. Någon fortsalt dämpande effekt på prisstegringstakten till följd av en deprecierande dollar antas inte ge sig tillkänna 1979.' Omslaget från ett i det närmaste stabilt oljepris mätt i dollar 1978 till den prishöjning i storleks­ordningen 15-20% som nu framstår som trolig kan i sig väntas öka prisstegringslaklen med ca 1 procentenhet. Det förefaller vidare realistiskt alt räkna med att den emotsedda konjunkturförbättringen i Västeuropa och den fortsatt höga aktivitetsnivå som förutses för Förenta staterna gör det möjligt för företagen att med en mindre defensiv prispolitik än under 1977 och 1978 öka de ännu i de flesta länder starkt nedpressade vinstmargina­lerna. Prisstegringstakten för bearbetade varor i internationell handel -mätt i genomsnittliga nationella valutor - har mot denna bakgrund be­dömts öka från ca 3 1/2% 1978 till ca 6% 1979. I kronor räknat motsvarar prisprognosen ca 7,5 % förutsatt oförändrade växelkurser från prognostill-fällel.

De svenska företagens kostnadsutveckling synes komma att undergå en fortsatt förbättring 1978-1979. Ökade lönekostnader per producerad enhet och kostnadsökningar för importerade insatsvaror och bränslen väntas

' Detta är en rent mekanisk följd av antagandet om oförändrade växelkurser från prognostillfället.

Prop. 1978/79:150

60

medföra en kostnadsökning kring 4% för de svenska exportföretagen. En relativprissänkning med 3-4% skulle under dessa förhållanden vara möj­lig att genomföra vid oförändrade vinstmarginaler. Någon ytterligare rela­tivprissänkning antas emellertid inte ske 1979. Exportens relativpris före­faller snarast ha ökat något under senare delen av 1978 och för 1979 räknas nu med en relativprishöjning med 1 %' eller något därutöver. En sådan mindre återhållsam prispolitik från de svenska företagens sida 1979 torde i någon mån kunna ses som en fördröjd anpassning till de möjligheter att höja vinstmarginalerna som skapades av de båda devalveringarna 1977. Trots en viss ökning av företagens vinstmarginaler 1977-1978 var dessa fortfarande starkt nedpressade jämfört med nivån under 1970-talets första hälft. Exportprisprognosen vad avser bearbetade varor 1978-1979 - ca 8,5% - beräknas för helåret medge en vinstmarginal som når upp i nivå med de vinstmässigt svagare åren under 1970-talets första hälft.

Relativprissänkningen 1976-1978 torde komma att påverka andelsut­vecklingen med viss kraft ännu 1979. Samtidigt väntas en förstärkning av Sveriges relativa eftertVågetryck ske 1979. Förstärkningen antas emellertid bli förhållandevis begränsad, främst till följd av den kraftiga ökning av den ekonomiska aktiviteten som väntas ske i det för svensk export särklassigt viktigaste konkurrentlandet Förbundsrepubliken Tyskland, och förmodas inte komma att få någon mer betydande inverkan av negativt slag på andelsutvecklingen. För exporten av bearbetade varor till OECD-ömrådet räknas med en andelsvinst kring 2,5 % 1979. Den svaga andelsutvecklingen under senare delen av 1978 liksom den prognoserade mindre relativprishöj­ningen 1978-1979 skulle i och för sig kunna motivera en något lägre prognos för andelsutvecklingen 1979. Det synes emellertid finnas skäl att räkna med en kraftig andelsvinst för exporten av verkstadsprodukter exkl. fartyg 1978- 1979. För dessa torde gälla att det tar en avsevärd tid innan en relativprissänkning får sitt fulla genomslag på exportefterfrågan. Såväl exportenkäten från februari som mars månads konjunkturbarometer vitt­nar nu om en hög och tilltagande grad av optimism vad gäller exportförsälj-

Tabell 3:3 Världsmarknadspriserna (enhetsvärdeindex) för bearbetade varor 1971-1979

1970 = 100

1971

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979 prognos

US dollar

105

113

133

162

183

184

200

231

257

Genomsnittliga nationella

valutor

103

103

110

136

149

158

168

174

184

Svenska kronor

104

105

113

140

147

155

174

202

217

Källor: FN, OECD samt beräkningar och bedömningar inom konjunkturinstitutet.

' Om relativpriset i stället anges med avdrag för en sedan länge konstaterad historisk trend - motsvarande en ökning på ca 1 % per år - vilken antas vara utslag av systematiska mätfel, så blir den prognossatta relativprisförändringen försumbar.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

Diagram 3; 2 Exportutvecklingen, totalt och för vissa varugrupper 1972-1979

Milj. kr., 1975 års priser. Säsongrensade halvårsdata. Log. skala

?'hOO

5000 läOO 1600 14 00

;i;OOQ -

:?ooo

10000

Total export

36Q00 34000 JQOrjQ

r

/

1

1

1 

1

/

1

1         1    1

1

1

1  Verkstadsprodukter,

exkl

1  fartyg      A.

-'

,l>

y

y\ 1

u

f

_   !     !     L  i    !

1     1

! ;

1___ 1  _

1

1

i       1 

1

\

i

Export exkl. fartyg

uoooo

6000

-f

y

r

>

35000 28000

-/L-

-A

\/

Tr

ä

varor

piL

T   z 

'

1

/Vi

l/l 1 i

1   1   !   i

5600 5500

6.00 60 00 

i.OO t-

iOOO MSOO

300 c

JiiOO

2im

3HC0 3000

J600

/     j    s  Massa

N-

/1       '       \

/      1                               \

i i, 1 i i

Papper

och

papp                   /

zTj

1     :\     / \     1     i

1       ;

1

I     I     1     I

ö

vriga industriprodukter

y

/

\   /

\

/

/     ,

/       i

1       i 

1       1

/i

1 

i

L

J____ L_J__ I

.L_J__ I

137? 1973 1'J7I4  197S I'376 1977 1378 1979

197? 1973 |971i 1975 1976 1977 1978 1"79

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

62

ningen av verkstadsprodukter. Den andelsvinst kring 4% som exporten av verkstadsprodukter beräknas ha gjort 1978 bedöms därför kunna upprepas 1979. Sammanfattningsvis innebär ovan gjorda antaganden om marknads­tillväxt och andelsutveckling för exporten av bearbetade varor till OECD-länderna en exportökning med närmare 10% 1978-1979.

Såväl OPEC-länderna som de icke-oljeproducerande utvecklingsländer­na beräknas komma att öka sin import med ca 5% 1979, medan statshan­delsländernas importtillväxt bedöms bli obetydlig. Den svenska exporten av bearbetade varor till dessa länderområden antas komma att öka med ca 8% innebärande andelsvinster i storleksordningen 3 1/2%. Totalt beräk-

Tabell 3:4 Exportutvecklingen för olika varugrupper 1977 1979

Exportvärde, milj.

kr.

Årlig procentuell

förändring

1977

1978

1979

Volym

Pris (er

ihetsvärde)

1977

1978

1979

1977

1978

1979

Jordbruksprodukter

och fisk

994

1099

1322

-17,5

-5,3

14,0

-1,8

16,8

5,5

Skogsprodukter

170

165

211

-35,9

-5,8

11,0

11,1

3,2

15,0

Mineraliska produkter

1887

1978

2251

-12,2

12,0

5,7

-10,4

-6,4

7,7

därav: järnmalm

1308

1407

1596

-19,9

21,8

6,0

-13,5

-11,7

7,0

Industriprodukter

exkl. fartyg

77 155

91108

108 157

0,7

9,1

7,7

8,7

8,2

10,2

därav:

livsmedelsprodukter

1479

1701

1865

5,1

2,4

2,0

9,2

12,3

7,5

trävaror

3 845

4391

5357

-7,4

11,6

0

14,5

2,3

22,0

massa

4943

5216

6416

-2,6

18,7

0

-7,4

-11,1

23,0

papper och papp

5 734

6776

8652

6,7

15,1

14,0

2,8

2,7

12,0

petroleumprodukter

I 

195

1543

1527

19,3

21,3

-8,0

11,3

6,4

7,6

järn och stål

6278

7 643

8954

10,1

12,5

6,5

4,8

8,2

10,0

ickejärnmetaller

1744

2117

2 467

17,7

11,6

5,0

8,8

8,8

11,0

verkstadsprodukter

exkl. fartyg

37156

44 368

52953

-2,6

7,4

10,0

12,2

11,2

8,5

övriga industripro-

dukter inkl. elektrisk

ström

14780

17353

19966

2,7

5,9

7,0

9,0

10,9

7,5

Export exkl. fartyg

80205

94 350

111941

-0,1

9,0

7,8

7,9

7,9

10,1

Fartyg

5474

38II

2 251

-12,3

-41,8

-46,3

7,5

19,6

10,0

Totalt

85678

98161

114192

-0,9

5,4

5,7

7,8

8,7

10,1

Bearbetade varor

exkl. fartyg'

63 589

75 863

90201

0,6

8,4

9,3

9,8

10,0

8,7

Råvaror''

16616

18487

21740

-3,0

10,8

1,6

1,8

0,4

15,7

Total export enligt

nationalräkenskaper-

nas beräknings-

metoder'

85624

98161

114192

0,4

7.8

7,7

6,3

6,3

8,0

' Papper och papp, järn och stål, verkstadsprodukter samt övriga industriprodukter utom elektrisk ström.

 Export exkl. fartyg minus de i not 1 nämnda varugrupperna.

' 1 nationalräkenskaperna deflateras exportvärdet med Paasche enhetsvärdeindex vilket alltså ger Las­peyres' volymindex. I tabell 3:4 i övrigt återges prisindex Laspeyres och volymindex Paasche. Nationalrä­kenskapernas uppgifter om den totala exportvolymens förändring visar därigenom regelmässigt en mera positiv volymutveckling.

Anm. 1977 och 1978 års exportvärden enligt utrikeshandelsstatistiken. Uppgifterna för 1979 avser progno­ser.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

63

nas den svenska exporten av bearbetade varor öka med drygt 9% 1978-1979.

Råvaruexportens ökning 1978- 1979 väntas komma att inskränka sig till ca I 1/2%. Förde i råvaruexporten tungt vägande varugrupperna pappers­massa och trävaror antas bristande utbudskapacitet komma att utgöra en kraftigt återhållande faktor 1979. En systematisk och detaljerad genom­gäng av bedömningarna och kalkylerna för de olika rå varugrupperna lik­som också för de delvarugrupper som ingår i färdigvaruexporten redovisas som vanligt i produktionskapillet (kapitel 4).

Den totala exporten, exkl. fartygsexporten, förutses växa med knappt 8% 1978-1979. Utleveranserna av fartyg väntas 1979 ånyo sjunka mycket kraftigt. Räknat inkl. fartygsexporlen blir exportprognosen för 1979 drygt 5 1/2% (drygt 7 1/2% i nationalräkenskapstermer).

3.2 Importen

Efter ftera år med betydande andelsförluster för svensk industri på hemmamarknaden har utvecklingen under 1978 inneburit en vändning så att de svenska företagen kunnat återta en del av de marknadsandelar som tidigare föriorats. Omslaget bidrog sålunda till att importen kom att falla kraftigt under 1978. Om man undantar den brant fallande farlygsimporten så beräknas importvolymen 1977-1978 ha minskat med drygt 6%. Råva­rorna och de mer stapelbetonade varorna som järn- och stål utgjorde expansiva inslag i importutvecklingen medan importen av bearbetade varor sjönk kraftigt. Fartygsimporten minskade samtidigt med nära 60% i volym 1977-1978. För totala importen kom därmed importminskningen att uppgå till nära 8%. Enligt nationalräkenskapernas beräkningsmetoder föll importen med 7% i volym från 1977 till 1978.

Utvecklingen under loppet av året företedde emellertid en ojämn bild. Inledningen av 1978 präglades av påfallande svag tillväxt. Importen sjönk därmed kraftigt och mer än vad som kan återföras på den inhemska efterfrågeutvecklingen. Under årets andra hälft förstärktes efterfrågan. Den privata varukonsumtionen steg med närmare 6% i årstakt och indust­riproduktionen vände uppåt. Lageravvecklingen tilltog samtidigt och kom därigenom atl verka fortsatt återhållande på importen. För den stora delgruppen bearbetade varor kom importen att stiga relativt starkt från första till"andra halvåret 1978. För helåret 1978 kom ändock importen av bearbetade varor att minska drygt 7% jämfört med 1977. Den överimport' som i samband med sänkningen av importens relativpriser kunnat regist­reras under senare år minskade påtagligt. Under 1978 beräknas denna överimport ha minskat till ett par procentenheter.

Denna utveckling torde främst få tillskrivas omkastningen till höjda

' Med överimport avses här den import som går utöver vad tidigare samband mellan inhemsk efterfrågan och import skulle ge.

Prop. 1978/79:150

64

relativpriser för importen som nu ägt rum. De båda devalveringarna av den svenska kronan i april och framförallt augusti 1977 medförde att importens relativpris steg såväl 1977 som 1978. Sannolikt har också det låga relativa eflerfrågetrycket i den svenska ekonomin verkat dämpande på importef­terfrågan under 1978.

Särskilt starkt kom importminskningen från Japan att bli. Den kraftiga apprecieringen av den japanska yenen under 1978 torde härvidlag ha haft stor betydelse. Gentemot kronan beräknas den japanska yenen ha stigit med ca 22%. Även importen från EG-länderna uppvisade en relativt kraftig tillbakagång 1977-1978. Till stor del utgörs importen från EG-länderna av bearbetade varor men även inslaget av petroleumprodukter är stort. Importen av petroleumprodukter sjönk med hela 20% mellan 1977-1978 delvis till följd av en ökad inhemsk raffinaderiproduktion. Även den starka neddragningen av den oljebaserade elkraftsproduktionen, som er­sattes av ökad vatten- och kärnkraftsproduktion, verkade återhållande på importen av petroleumprodukter. Importen av råolja kom istället att öka starkt eller med drygt 9 1/2% i volym 1977-1978. En extraordinär lagerpå­fyllnad bidrog även till den starka tillväxten av råoljeimporten.

För 1979 förutses en stark tillväxt i importefterfrågan. I synnerhet vän­tas den snabba ökningen av de mycket importintensiva maskininvestering­arna utgöra en expansiv faktor under 1979. Även övriga efterfrågekompo­nenter beräknas stiga. Lageravvecklingen väntas komma att dämpas på­tagligt under 1979 och därmed verka mindre återhållande på importtillväx­ten än under 1978. De svenska företagens återhållsamma prispolitik under de senaste åren väntas samtidigt bli mindre accentuerad under 1979. Det ökade utrymmet på hemmamarknaden tillsammans med de möjligheter till priskonkurrens som de båda devalveringarna skapat förmodas leda till något större prisjusteringar uppåt. Importens relativprishöjning 1977 och 1978 bör dock komma att påverka andelsutvecklingen med viss kraft ännu 1979. Samtidigt väntas en förstärkning av Sveriges relativa efterfrågetryck ske 1979. Förstärkningen antas emellertid bli förhållandevis begränsad och därmed inte få någon betydande inverkan på importens andelsutveckling. Importen av bearbetade varor har här skattats öka med 11 1/2% eller ca 2 procentenheter mindre ökning än eflerfrågetillväxten i sig ger anledning räkna med.

För råvaruprodukterna förutses likaså en hög importtillväxt med undan­tag av råoljeimporten. Råoljeimporten beräknas minska med drygt 5 1/2% då den inhemska raffinaderiproduktionen förutses falla tillbaka. Den be­räknade förbrukningslillväxlen av petroleumprodukter 1978-1979 i för­ening med en höjning av lagernivån förutses därvid komma att medföra en ökning av importen av petroleumprodukter på knappt 14 1/2 % 1978-1979.

Totalt skulle därmed importen öka med knappt 10% i volym 1978-1979 eller drygt 10,5% enligt nationalräkenskapernas beräkningsmetoder. Ex-kluderas fartygen, som antas fortsätta falla starkt, skulle importökningen bli drygt 10%.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

65

Tabell 3:5 Importutveckling för olika varugrupper 19771979

Importvärde, milj. kr.

Årlig procentuell förändring

1977

1978

1979        Volym

Pris (enhetsvärde)

1977

1978

1979

1977

1978

1979

10,7 9,4 10,4 11,2

Jordbruks-, skogsbruks­produkter och fisk Mineraliska produkter därav: råolja Industriprodukter exkl. elektrisk ström och fartyg därav:

trävaror, massa samt papper och papp exkl. träfiberplattor petroleumprodukter järn och stål ickejärnmetaller verkstadsprodukter exkl. fartyg övriga industri­produkter inkl. livsmedelsprodukter, träfiberplattor och elektrisk ström Import exkl. fartyg Fartyg

Total import

Bearbetade varor exkl. fartyg

Total import enligt nationalräkenskaper­nas beräkningsme­toder

-22,1 -1,6

2,7

4 891 7 953 6536

4928 8 894 7210

5 496 9928

7716

1,3 9,8 9,7

15,0 40,1 -0,8 8,1 -5,6   8,8

93 697

74 842  77 354

-6,9

11,3  12,0

-16,2 -5,8 -26,3 -15,8

434 8687 3 748 2 105

-3,9

-19,8

4,9

2,9

-10,2

51,0 14,4 16,0 8,0

435 7 333 4 363 2 354

756 9879 5 593 2 870

38729

31256  32 459

11,2  14,1

30 557

91323

1266

36 005

109256

1085

110341

28800 

87874

-4,9 

-6,1 

-59,4

-1,5 -7,6 96,9

9,4

11,3

10,2

13,2

-23,8

-6,9

-6,3  -7,8

90246  92589

9,8

12,9

11,5

12,3

-7,0

74 955

-7,1

59110  62 410

90222  92589  110341  -4,8   -7,0   10,7  11,1

-0,6 1,8 0,6

12,4

4,4

5,3

11,0

8,7

15,6

11,6 10,7 31,6

11,2

13,6

10,3

-3,0 12,5 13,4

15,0 17,8 10,5 12,9

7,3

7,7 8.6 12,5

8,6

7,7

7,7

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Importprisnivån för totala importen steg med drygt 11% 1977-1978 efter en uppgång på närmare 13% från 1976 till 1977. Till följd av de båda svenska devalveringarna under 1977 kom uppgången i priserna att bli särskilt stark från första till andra kvartalet och från tredje till Qärde kvartalet 1977. Under loppet av 1978 kom däremot prisutvecklingen att bli förhållandevis lugn.

En kraftig avvikelse från den allmänna tendensen visade dock kaffepri­serna som sjönk kraftigt under loppet av 1978. Prisnedgången mellan 1977 och 1978 blev så stor som 22,5%. För övriga varor inom gruppen jord­bruks-, skogsbruksprodukter och fisk blev prisökningen närmare 10%. Även för denna delgrupp noterades ett prisfall under andra halvåret 1978. Av livsmedelsprodukterna uppvisade köttet en hög prisstegringstakt under loppet av 1978 och för hela gruppen livsmedelsprodukter blev prisupp­gången knappt 12% 1977-1978. Den internationella prisutvecklingen var tämligen lugn för flertalet industriella basråvaror under 1978. Importpris-5   Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bil. 1.1

Prop. 1978/79:150

66

ökningen för råolja blev inte högre än 0,5 %. Till viss del kan den dämpade prisutvecklingen hänföras till dollarns svaga kursutveckling under 1978. För petroleumprodukter blev prisökningen något större. Mot slutet av året steg priserna på petroleumprodukter kraftigt.

Importpriserna för bearbetade varor ökade med drygt 13 1/2% 1977-1978. Under loppet av året dämpades dock prisstegringstakten - för järn och stål fortsatte priserna alt stiga starkt under hela 1978. Importpriserna på verkstadsprodukter exkl. fartyg uppvisade den relativt sett starkaste prisuppgången mellan helårsgenomsnitten 1977-1978. Till väsentlig del torde dock den starkaste prisstegringstakten på verkstadsprodukter kunna återföras på den västtyska D-markens kraftigare appreciering gentemot kronan.

För 1978-1979 förutses de svenska importpriserna på jordbrukspro­dukter och fisk minska med 3%. Under loppet av 1979 väntas dock priserna stiga varvid kaffepriserna beräknas stabiliseras under året.

Priserna på råolja och petroleumprodukter väntas däremot öka starkt under 1979. Till följd av Irankrisen kom spotpriserna på petroleumpro­dukter att stiga drastiskt i början av 1979. Vid OPEC-mötet i mars beslöts därefter om en tidigareläggning av prishöjningar på råolja för 1979 som beslöts i december. Den nya prisnivån fick dessutom karaktären av mini-mipriser. I beaktande härav och av att prishöjningen inte genast slår igenom i leveranserna beräknas råoljepriserna stiga med 13 1/2% mellan årsmedeltalen 1978 och 1979. Priserna på importerade petroleumprodukter väntas samtidigt stiga med närmare 18%.

Den internationella prisutvecklingen på bearbetade varor förutses bli väsentligt starkare 1979 än under 1978. Prisstegringstakten för bearbetade varor i internationell handel - mätt i genomsnittliga nationella valutor har bedömts öka med 6% 1979. I kronor räknat motsvarar prisprognosen ca 7,5 % förutsatt oförändrade växelkurser från början av april räknat. För järn och stål har prishöjningarna antagits bli något större till följd av de speciella förhållanden som råder inom EG.

Prisnivån för den totala importen kan därmed beräknas stiga med drygt 8 1/2% 1978-1979. Mätt enligt nationalräkenskapernas beräkningsme­toder blir den väntade prisuppgången drygt 71/2%.

3.3 Betalningsbalansen

Bytesbalansen för varor, tjänster och transfereringar visar för 1978 ett negativt saldo som på sannolika grunder kan skattas till ca 4 miljarder kr. I nationalräkenskaperna anges tills vidare ett högre negativt saldo för 1978 på ca 6,5 miljarder kr. Oavsett valet av beräkning innebär detta jämfört med 1977 en förstärkning med ungefär 8,5 miljarder kr. Framställningen närmast härefter följer nationalräkenskaperna. I slutet av detta avsnitt beskrivs på sid. 71 närmare innebörden av den betalningsbalanskalkyl som

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

67

Tabell 3:6 Betalningsbalans 1976-1979

Milj. kr., löpande priser

1976

1977

1978

1979 prognos

Export av varor, fob' Import av varor, cif

80 195 85 300

85 678 90246

98162 92 589

114 200 

1

10300

Handelsbalans

-5105

-4568

5573

3 900

Korrigering av handelsstatistiken

Sjöfartsnetto

Resevaluta, netto

Övriga tjänster, netto

Korrigeringspost

-92

3 181

-3 169

-2871 800

-351

2 763

-3 579

-3522 800

-312

3529

-3 800

-3446

800

-360

3900

-3 900

-3 900

800

Bytesbalans för varor och tjänster

-7256

-8457

2344

440

Transfereringar, netto därav: räntor och utdelningar

-4355 -799

-6498 -2 081

-8812 -3776

(-9920)

-10100 -4 300

Bytesbalans för varor, tjänster och transfereringar

-11611

-14955

-6468

(-7 576)5

-9660

Kapitalbalans

4014

12 596

5 389

(6497)

Restpost

4971

7 178

4 141

Valutareservens transaktionsförändring Förändring på grund av kursrörelser Valutareservens totala förändring

-2626

486

-2140

4819 1 196 6015

3 062

-1356

1706

' Enligt handelsstatistiken. Ett nytt redovisningssystem för utrikeshandeln har införts fr. o. m. 1977. 1 syfte att öka jämförbarheten mellan 1976 och 1977 har statistiska centralbyrån numera utfört en beräkning av utrikeshandeln för 1976 enligt det nya redovisningssystemet. Detta har resulterat i uppjustering av importvär­det 1976 med 1300 milj. kr. Därmed torde jämförbarhet råda mellan 1976 och efterföljande år medan jämförbarheten mellan 1976 och tidigare är är mera begränsad.

''Nettot av återutförsel och äterinförsel, korrigering av SAS' flygplansimport, i utlandet direktlandad fisk, nettoimport av icke monetärt guld samt rabatter och koncernbidrag i samband med oljeimport.

Överensstämmer med saldot mellan import och export av varor och tjänster i nationalräkenskapernas försörjningsbalans bortsett från att korrigeringsposten endast med halva beloppet ingår i försörjningsbalan­sen. Den resterande hälften korrigerar i nationalräkenskaperna transfereringarna.

Överensstämmer med riksbankens bytesbalansbegrepp.

51 slutet av juni 1978 beslöt statsmakterna att efterskänka en rad tidigare givna krediter till u-länder till ett värde av en dryg miljard kr. Denna transaktion får konsekvenser för såväl transfereringsnettot som kapital­balansen såtillvida att den senare förstärks med samma belopp. Formellt belastar hela detta belopp 1978 års bytesbalans, ehuru det redan vid utbetalningen av ifrågavarande krediter torde ha stått klart att dessa till största delen skulle komma att efterskänkas. I realiteten har transfereringsnettot därmed felperiodiserats. I huvudkolumnen ovan redovisas transfereringsnetto, bytesbalanssaido och kapitalbalans exkl. den genomför­da avskrivningen av u-landskrediter.

Anm. En enkätundersökning, utförd av statistiska centralbyrån, avseende exporten av tjänster och vissa transfereringar för 1977, visar att dessa underskattats i tidigare statistik. Denna underskattning har beräknats uppgå till ca 3,3 miljarder kr. Vilka konsekvenser en korrigering av tjänster och transfereringar med detta belopp får för betalningsbalansen beskrivs på sid. 43-44.

Källor: Konjunkturinstitutet och riksbanken.

visar ett lägre saldo för bytesbalansen.' Som framgår av tabell 3: 6 förkla­ras bytesbalansens förstärkning 1978 så gott som helt av ett omslag i handelsbalansen; detta uppgår till drygt 10 miljarder kr. För tjänste- och

' En enkätundersökning, utförd av statistiska centralbyrån, avseende exporten av tjänster och vissa transfereringar för 1977 visar att dessa underskattats i tidigare statistik. Denna underskattning har beräknats uppgå till ca 3,3 miljarder kr. Natio­nalräkenskapsenheten inom statistiska centralbyrån har emellertid ännu inte hunnit estimera någon ny årsserie för bytesbalansen där resultaten från denna enkätunder­sökning inarbetats.

Prop. 1978/79:150

68

transfereringsbalansen totalt noteras däremot fortsatt tillväxt i negativ riktning med 1,7 miljarder kr. Kapitaltransaktionerna beräknas 1978 ha givit upphov till en nettokapitalimport på ca 5,4 miljarder kr., vilket är 7,2 miljarder kr. mindre än under 1977. Upplåningen utomlands, som var mycket omfattande 1977, beräknas sålunda, netto räknat, ha gått ned mycket kraftigt 1978. Valutareserven slutligen beräknas ha ökat med drygt 3 miljarder kr. mätt i iransaktionsvärde. De registrerade transaktionerna med utlandet 1978 representerar ett nettoutftöde på ca I 100 milj. kr. varav följer att det ånyo synes ha uppstått en positiv restpost, på ca 4,1 miljarder kr.

Bytesbalansen väntas 1979 försvagas gentemot 1978 och uppvisa ett relativt stort negativt saldo, ca 9,7 miljarder kr. Denna försvagning fallet", som framgår av tabellen, såväl på handelsbalansen som på tjänste- och transfereringsbalansen.

Handelsbalansen

Handelsbalansen visade 1978 ett överskott på ca 5 1/2 miljard kr., vilket var en förbättring med drygt 10 miljarder kr. jämfört med 1977. Den kraftiga omsvängningen av handelsbalansen i positiv riktning får delvis sättas i samband med de båda svenska devalveringarna 1977. Handelsba­lansens svaga utfall 1977 torde sålunda i betydande utsträckning ha varit en följd av atl de med valutakursjusteringarna förbundna priseffekterna -bytesförhållandet försämrades med ca 4 1/2 % 1976- 1977 - blev väsentligt större än volymeffekterna delta år. Försämringen av bytesförhållandet 1977 och den ytterligare försvagning med drygt 2% som ägde rum 1978 eller med andra ord den sänkning relativt importprisnivån som under dessa år skedde för priserna på exporten - kom därefter att ge upphov till starka effekter på de reala handelsströmmarna under 1978. För exporten av bearbetade produkter till samtliga länderområden beräknas andelsvinster i storieksordningen 3-4% ha uppkommit 1978. Andelsvinsterna antas främst ha varit ett resultat av den kraftiga sänkningen av exportens relativ­pris under 1977 och 1978 men torde också i någon mån få ses såsom delvis fördröjda effekter av de senaste årens successiva försvagning av Sveriges relativa efterfrågetryck. De båda senaste årens kraftigt minskade import­volym torde dock bara delvis ha orsakats av neddragningen av den inhems­ka efterfrågan. När det gäller 1978 förefaller det som om den svenska industrin - till följd av höjningen av importens relativpris - i icke obetyd­lig utsträckning kunnat återta tidigare förlorade marknadsandelar på hem­mamarknaden.

1979 beräknas handelsbalansens överskott komma att knappas in till inte fullt 4 miljarder kr. Detta innebär en nedrevidering med drygt 1 miljard kr. av den prognos som lades fram i den preliminära nationalbudgeten. Ned-revideringen är främst en följd av väsentligt ökade priser på importen av råolja och oljeprodukter.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

69

Den internationella prisutvecklingen bedöms nu komma alt visa en påtaglig acceleration under 1979 och prognoserna för de svenska export-och importpriserna har blivit föremål för en betydande upprevidering. Den förbättring av bytesförhållandet med ca 2% som motsågs i PNB beräknas nu bli något mindre eller ca 1 1/2%.

Tjänste- och transfereringsbalansen

Den förbättring av det internationella fraktmarknadsläget för tanktonna­get som kunde skönjas under sommaren 1978 fortsatte också under fjärde kvartalet, under påtaglig inverkan av den dramatiska utvecklingen på oljemarknaden. För Sveriges del innebar detta att uppläggningarna av tankfartyg minskade kraftigt, från 52% av lanktonnaget den I oktober 1978 till 29% den 1 januari 1979. Ett antal stora tankfartyg gick ut ur upplag och sattes i trafik till frakter som i stort sett täckte driftskostnaderna. När dessa stora enheter plötsligt börjar tjäna in pengar påverkar detta valuta­strömmarna i positiv riktning även om fartygen inte ger några nämnvärda täckningsbidrag till sina rederier. Detta torde vara en bidragande förklaring till den kraftiga ökningen av sjöfartsnettot 1977-1978, ca 750 milj. kr. enligt preliminära beräkningar. En ytterligare förklaring är ökad lasttill­gång för linjerederierna.

Enligt den bedömning av den internationella utvecklingen som framgår av avsnittet härom väntas en något snabbare tillväxt i världshandeln 1978-1979. Vidare förutses även en viss minskning av överskottet på tankton­nage, bl. a. till följd av att ett antal tidigt byggda stortankers har gått till skrotning efter atl ha fullgjort kanske bara halva sin planerade tjänstetid. Detta kan för svenskt vidkommande leda till ett större verksamt tonnage. I kombination med antagande om högre fraktsatser blir slutsatsen att sjö­fartsnettot i löpande priser kan väntas öka också mellan 1978 och 1979.

Nettoutflödet av resevaluta uppgick 1978 till 3 800 milj. kr. och ökade därigenom med drygt 200 milj. kr. från 1977. Bruttoutflödet ökade därvid med ca 13%. Detta var mindre än den vägda relativa prisuppgången för berörda länder under samma lid och torde därför ha inneburit en volym-nedgång. Samtidigt visar emellertid luftfartsverkets statistik att antalet resenärer med charterflyg ökat i betydande grad, ca 14% mellan helåren. Andra faktorer än den mot utlandet riktade turismen kan möjligen förklara den svaga volymutvecklingen av bruttoutflödet av resevaluta.

Efter att ha utvecklats mycket svagt under en följd av år fortsatte inflödet av resevaluta att öka för andra året i följd. Räknat i fasta priser blev ökningen för 1976-1977 ca 17% och för 1977-1978 ca 13,5%. Vad som ligger bakom denna förändring är inte till fullo klarlagt, men sannolikt utgör en växande gränshandel i Sverige, främst från norsk och dansk sida, en väsentlig del av förklaringen. Det bör emellertid framhållas att statisti­ken över resevalutaslrömmarna 1977 kan ha påverkats av valutatransak­tioner av spekulativ karaktär i samband med devalveringarna. Jämförbar-

Prop. 1978/79:150

70

heten mellan 1977 och 1978 kan av denna anledning därför vara något nedsatt.

För 1979 väntas flera faktorer få en återhållande effekt på resandet. Dels infördes under 1978 en skatt på charterresor och dels gör kostnadsstegring­en i de för svenskt vidkommande viktigaste turistländerna tillsammans med högre oljepriser att priserna på charterresor höjs förhållandevis kraf­tigt. I löpande priser torde man under sådana förhållanden dock få räkna med fortsatt tillväxt av bruttoutflödet av resevaluta. Samtidigt har inflödet av resevaluta antagits öka ytterligare något. Sålunda har kalkylerats med en lägre ökning av nettoutförseln av resevaluta 1979 än för 1978, ca 100 milj. kr.

Transaktionerna under posten övriga tjänster resulterade för 1978 i ett underskott på ca 3 450 milj. kr., vilket i förhållande till 1977 betyder ungefär oförändrad nivå. Det kalkylerade underskottet för 1979 på 3 900 milj. kr. är ett resultat av en i huvudsak trendmässig framskrivning. Posten är ytterst heterogen men domineras och styrs i väsentlig utsträckning av ett fåtal transaktionskategorier. Till dessa räknas transaktioner rörande företagsadministration, provisioner samt entreprenader och montage.

Nettot av transfereringarna till och från utlandet resulterade i ett under­skott på ca 8,8 miljarder kr., vilket betyder en tillväxt i negativ riktning med 2,3 miljarder kr. från 1977. Gåvobiståndet till u-länder tillsammans med räntebetalningarna i samband med den på senare år mycket omfat­tande upplåningen utomlands betyder mest för postens utveckling. För 1979 kalkyleras nettot till -10,1 miljarder kr. Det skulle innebära en ytterligare tillväxt i negativ riktning med 1,3 miljarder kr.

Kapitalbalansen

Kapitaltransaktionerna med utlandet beräknas för 1978 ha givit upphov till en nettokapitalimport på 5,4 miljarder kr. Kapitalbalansen har därige­nom försvagats med 7,2 miljarder kr, gentemot 1977. Som framgår av följande tablå utgör nedgången i den långfristiga upplåningen den främsta förklaringen. I motsatt riktning verkade huvudsakligen resultatet av trans­aktioner avseende direkta investeringar och övrigt långfristigt kapital. Till den sistnämnda kategorin räknas främst varvens exportkrediter samt kre­diter vid import av fartyg och flygplan. De mycket stora fartygsleveran­serna till utländska beställare 1977 gav upphov till en omfattande kredit­givning från varvens sida, närmare 3 miljarder kr. Samtidigt medförde den likaledes relativt stora fartygs- och flygplansimporten en betydände kredit­tagning på tillsammans drygt en miljard kr. Totalt sett uppstod sålunda en nettokreditgivning på drygt 1,8 miljarder kr. När såväl export- som import­leveranserna föll drastiskt 1978 föll även nettokreditgivningen. Den beräk­nas 1978 ha uppgått till endast ca 200 milj. kr.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

71

Kapitaltransaktioner, netto

Milj. kr.

1978

Förändring 1977-1978

Bankerna

4645

895

Staten

1617

-6655

Långfristig upplåning

2 000

-6743

Övrigt

-383'

88

Kommuner

588

-112

Privat

-1461

-1335

Direkta investeringar

-1500

1 180

Långfristig upplåning

200

-4 804

Övrig värdepappershandel

-121

1

Övriga långfristiga kapitaltransaktioner

-400

1661

Kortfristig upplåning för finansiering

av export och import

200

540

Övriga kortfristiga kapitaltransaktioner

160

87

Kapitalbalans

5389

-7207

' Av svenska staten efterskänkta u-krediter på ca 1,1 miljarder kr. 1978 har ej inräknats.

Valutareserven beräknas totalt 1978 ha ökat med 1 700 milj. kr. Föränd­ringen till följd av kursrörelser uppskattas samtidigt ha uppgått till -1 300 milj. kr. och valutareserven mätt i transaktionsvärde skulle därmed ha ökat ca 3 100 milj. kr. Eftersom resultatet av statistiskt kända transaktioner - avseende varor, tjänster, transfereringar och kapital - representerar ett netloutflöde på ca 1 100 milj. kr. uppstod en positiv restpost på ca 4,1 miljarder kr.

Restposten, som ju är ett uttryck för bristerna i den statistiska informa­tionen beträffande transaktionerna med utlandet, har under senare år vuxit starkt i positiv riktning. 1977 uppgick den till ca 7,2 miljarder kr. Det har hittills varit okänt hur restposten fördelar sig på bytesbalansen och kapital­balans, men eftersom kapitaltransaktionerna - bortsett från korta han­delskrediter i princip täcks av valutaregleringen har misstankarna i första hand riktals mot bytesbalansens poster och dä främst tjänster och vissa transfereringar. Statistiska centralbyrån fick därför i början av 1978 i uppdrag att för betalningsbalansdelegationens räkning genom en enkätun­dersökning i görligaste mån kartlägga dessa transaktionskategorier för 1977. Enkäten, som skall betraktas som en provundersökning och inte heller var heltäckande, visade att värdet av tjänsteexporten saml vissa inflytande transfereringar sådana dessa redovisas i riksbankens statistik väsentligt underskattats. Denna underskattning har med utgångspunkt från enkätresultatet beräknats uppgå till ca 3 300 milj. kr. Nedan redovisas bytesbalansen för 1977-1979 med denna nya omräkningspost. I tabell 3:6 har däremot fortfarande den tidigare lägre korrigeringsposten på 800 milj. kr. införts. Netto ger sålunda uppställningen nedan ett bytesbalanssaido som är 2500 milj. kr. mer positivt än enligt uppställningen i tabell 3:6.

Prop. 1978/79:150 

Milj. kr., löpande priser

1977

1978

1979 prognos

Handelsbalans

-4919

5 261

3 540

Tjänstebalans Transfereringsbalans

-4 338 -6498

-3717 -8812

-3900 -10 100

Korrigeringspost Omräkningspost för tjänster och vissa transfereringar

3 300

3 300

3 300

Bytesbalans

-12455

-3968

-7160

Kapitalbalans

Restpost

Valutareservens transaktions-

/2596 4678

5 389 1641

förändring

4819

3 062

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

73

4    Produktionen

4.1       Sammanfattning av industriproduktionens utveckling

Efter drygt tre års nedgång i industriproduktionen skedde en_ vändning uppåt under sommaren 1978. Avsevärda produktionsuppdragningar ge­nomfördes i basindustrierna redan första halvåret medan produktionen av färdigvaror började stiga först under andra halvåret. Uppgången i industri­produktionen kom enligt konjunkturinstitutets beräkningar att stanna vid ca 1 % räknat mellan helåren 1977 och 1978. Det förtjänar att påpekas att en sådan produktionsutveckling skiljer sig avsevärt från den som redovisas i statistiska centralbyråns industriproduktionsindex. Samstämmigheten mellan institutets beräkningar och de produktionsberäkningar som ingår i nationalräkenskaperna är dock - åtminstone vad gäller produktionsut­vecklingen för industrin sammantagen - betydande.

Drivkraften bakom efterfrägeförbättringen under 1978 var framför allt exportefterfrågan medan den inhemska efterfrågans bidrag blev mer bety­dande först under andra halvåret. Effekterna av efterfrågan på produk­tionen kom att starkt begränsas av en markant neddragning av producen­ternas färdigvarulager.

Produktionstillväxten har enligt konjunkturbarometern varit betydande under årets första kvartal och utsikterna för återstoden av året är gynnsam­ma. Den återhållande effekten av lagerneddragningen ebbar successivt ut. Därigenom får den fortsatta tillväxten av exportefterfrågan liksom den väntade vändningen i privat konsumtion och investeringar ett kraftigare genomslag på produktionen. Totalt sett beräknas industriproduktionen stiga ca 61/2% 1978-1979. Räknat mellan helårsgenomsnitten beräknas tillväxten inom basindustrierna bli starkast men också inom färdig-varuindustriéfna väntas produktionsökningen bli högst väsentlig - nära 7%. Neddragningen av produktionen inom varvsindustrin fortsätter.

4.2       Utvecklingen inom olika delbranscher

Efterfrågesituationen för swcnsk järnmalm genomgick en överraskande snabb förbättring under loppet av 1978. Efter nedgången under 1977 -speciellt andra halvåret började exporten åter stiga från årsskiftet. Denna ökning som man allmänt befarade skulle mattas mot slutet av året fortsatte emellertid och gav upphov till en avsevärd exportvolymökning. Flera samverkande faktorer bidrog till att järnmalmsefterfrågan i så stor utsträckning kom att riktas just mot Sverige.

Den europeiska stålproduktionen ökade markant första halvåret 1978

Prop. 1978/79:150

74

vilket i sig medförde en oväntad efterfrågeförslärkning för de svenska järnmalmsproducenterna. Därtill kom opåräknade leveranser till såväl den nordamerikanska som den västeuropeiska marknaden genom gruvarbetar­strejken i Kanada och de politiska konflikterna i Maurilanien vilket störde de båda ländernas malmleveranser. En del av exportökningen mot slutet av 1978 kan vidare hänföras till dels den låga dollarkursen och dels förvänt­ningar om prishöjningar på järnmalm', vilket medförde att stålproducen­terna i viss utsträckning tidigarelade malminköp. Sammantaget ökade ex­portvolymen närmare 22% 1977-1978 och leveranserna till utlandet upp­gick till ca 24 milj. ton. Exportpriserna föll knappt 12% under samma period. De inhemska malmleveranserna minskade ytterligare något.

För Ijärde året i rad drogs järnmalmsproduktionen ned och minskningen uppgick till 15 1/2% 1977-1978. Den oväntade efterfrågeökningen på svensk järnmalm tillsammans med den fortsatta produktionsminskningen medförde att de svenskägda kontinentlagren kunde avvecklas under året. Totalt setf kunde en neddragning av de rekordstora lagren påbörjas under andra kvartalet 1978. Vid årets slut var inhemska och kontinentala lager sammanlagt drygt 6 1/2 milj. ton lägre än vid årets början.

'De svenska exportleveranserna av järnmalm är till övervägande del kontrakte-rade i dollar.

Tabell 4:1    Industriproduktionens utveckling 1976-1979

Ärlig procentuell volymförändring

SNI

1976

1977

1978

1979

def.

prel.

prel.

prognos

2

Gruvor och inineralbrott

-1,7

-12,8

-9,1

18,6

2301

Järnmalmsgruvor

-2,8

-18,2

-15,4

25,0

2302

Ickejärnmalmsgruvor

10,0

4,3

20,0

6,0

210,220,290

Övriga gruvor och mineralbrott

-6,8

5,3

-9,8

5,0

3

Tillverkningsindustrin

-0,8

-4,6

1.5

6,3

33111

Sågverk'

-0,1

-4,1

1,3

6,0

34111

Massaindustri

-6,2

-17,6

12,4

16,0

34112

Pappers- och pappindustri

10,9

3,0

12,5

10,0

353, 354

Petroleumraffinaderier m. m.

13,8

-1,5

5,6

2,0

371

Järn- och stålverk

-8,9

-14,0

1.1

13,5

372

Ickejärnmetallverk

2,2

0,8

1,6

6,0

38./. 3841

Verkstadsindustri exkl. varv

-2,3

-6,5

0,5

8,5

3841

Varv"

-4,9

-11,7

-17,5

-15,0

3 resterande

Övrig industrisektor'

1,5

-1,1

2,5

4,0

2,3

Hela industrin

-0,8

-4,8

1,2

6,6

' Inkl. hyvlerier och träimpregneringsverk.

 Inkl. smörjmedels-, asfalt-och kolprodukUndustri.

 Inkl. ferrolegeringsverk.

* Inkl. båtbyggerier.

' Omfattar nu även livsmedelsindustri och träfiberplattindustri. se not sid 86.

Anm. Beräknat utfall för verkstadsindustrin 1977 och 1978 samt för övrigsektom 1978 enligt konjunkturinsti­tutet.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

75

En viss fortsatt förbättring av den internationella stålkonjunkluren är alt vänta under 1979 och rimligtvis kommer de europeiska stålproducenterna att höja produktionsnivån något under året. Vissa återlaganden av tidigare förlorade marknadsandelar väntas för de svenska malmproducenterna på några av de mer betydande europeiska marknaderna. Bl. a. till Belgien där omställningen av stålindustrin från högfosfor- till lågfosformalm har senarelagts och där svenska malmproducenter således kan räkna med fortsatt avsättning för sin högfosformalm några år framöver. Till bilden hör vidare att översvämningar i Brasilien medfört att landets malmproducenter har fått svårigheter med leveranserna. Den svenska järnmalmen finner huvudsakligen avsättning på den europeiska marknaden och en måttlig ökning av exportvolymen 1978-1979 förefaller av ovan angivna skäl san­nolik. En del prisavtal pä den internationella malmmarknaden är nu klara för 1979 och malmpriserna har i dessa fall höjts 7-8%. Här har antagits att de svenska exportpriserna kommer att stiga i motsvarande grad.

Neddragningen av de svenska malmlagren väntas fortsätta under 1979, men i betydligt mindre omfattning än under 1978 och malmlagren bör vid årets slut ha normaliserats. Med denna lagerutveckling skulle produktions­nivån behöva höjas betydligt - mellan 25 och 30% 1978-1979.

Under 1978 förbättrades den internationella trävarumarknaden ur svensk synpunkt. Huvudsakligen torde detta kunna tillskrivas fjolårets goda trävaruefterfrågan i Förenta staterna, som medförde atl det nord­amerikanska utbudet i Västeuropa väsentligt minskade under 1978 jämfört med 1977. I de flesta västeuropeiska länder ökade samtidigt irävarufor-brukningen mycket måttligt. Reduceringen av den under 1977 relativt stora kanadensiska trävaruexporten gjorde dock att efterfrågan i Västeuropa i ökad utsträckning kom att riktas mot nordiska leverantörer.

Mot bakgrund av denna marknadsutveckling kom den svenska trävaru­exporten att åter stiga under 1978. Totalt sett steg den svenska exporten av sågade och hyvlade trävaror med 11,5% i volym 1977-1978. Denna ök­ning inbegriper en i stort sett lika stor procentuell volymtillväxt på mark­nader utanför Västeuropa.

Det delvisa bortfallet av de kanadensiska exportleveranserna i Västeu­ropa kunde synbarligen lätt nog kompenseras genom tillförsel från andra exportländer och ledde därmed inte till någon påtaglig åtstramning av marknadsläget. Prisrörelserna blev härigenom små under året och de svenska försäljningspriserna höjdes endast i begränsad omfattning. Sam­mantaget blev exportprishöjningen ca 2,5% 1977-1978.

Trots det ökande inhemska bostadsbyggandet har trävaruförbrukningen inom landet totalt sett förblivit låg under 1978 och leveranserna till hemma­marknaden blev i stort sett av samma omfattning 1978 som 1977.

Sågverkens totalt sett ökade leveranser medförde ingen nämnvärd upp­dragning av produktionsvolymen under 1978. Redan under våren fanns tecken på en besvärande brist på såglimmer som begränsade möjligheterna

Prop. 1978/79:150

76

till en ökad sågverksproduktion. Leveransökningarna under 1978 skedde däiför huvudsakligen genom uttag ur sågverkens lager. Producentlagren avtappades sålunda kraftigt under 1978 och beräknas vid slutet av året vara neddragna till en myckel låg nivå. Produktionsökningen beräknas härige­nom ha stannat vid 2 % 1977- 1978.

Aktuella bedömningar av byggnadsverksamheten i Västeuropa pekar på en fortsatt ökad aktivitet totalt sett under 1979. I Förenta staterna kan däremot byggandet förutses komma att sjunka något mot slutet av 1979, även om nivån förefaller bli hög i ett mer historiskt perspektiv. Konkurren­sen från kanadensiska leverantörer har under sådana omständigheter inte bedömts få ett avgörande inflytande på den västeuropeiska trävarumark­naden under 1979. Avgörande synes i stället bli i vilken grad övriga större exportländer förmår att kompensera de leveranser som skett från lager under 1978 - såväl hos producenter som importörer - genom en höjd sågverksproduktion 1979. Kännetecknande för utvecklingen i Västeuropa under flera års tid har nämligen varit att en stor del av trävarukonsum-tionen tillgodosetts genom omfattande lagerminskningar i producent- och importleden. I jämförelse med leveranserna har sålunda sågverksproduk­tionen legat på en lägre nivå - totalt sett - under en följd av år. Vid ingången av 1979 torde trävarulagren i såväl förbrukar- som producentled vara så pass små att ytterligare lagerminskningar under 1979 inte synes sannolika.

För Sveriges del hämmas sågverksproduktionen fortfarande under de första månaderna av 1979 av en akut brist på såglimmer. Denna brist har endast i begränsad omfattning bedömts bli avhjälpt under 1979. Sågverks­produktionen har sålunda bedömts kunna höjas med endast ca 6% 1978 1979. Inbegripet en beräknad ökning av leveranserna till den inhemska marknaden med ca 4%, samt en ytterligare mindre neddragning av sågver­kens lager, frigör detta för export under 1979 en kvantitet som i stort sett motsvarar vad som skeppades under 1978.

Redan mot slutet av 1978 synes trävarumarknaden ha kännetecknats av vissa tendenser till efterfrågeöverskott. Dessa tendenser synes ha för­stärkts under första kvartalet 1979, vilket medfört att försäljningspriserna successivt höjs. Ytterligare höjningar av leveranspriserna är därför att räkna med. Här har antagits att en höjning av de svenska exportpriserna med 23% 1978-1979 kommer till stånd.

Ännu under 1977 kännetecknades den västeuropeiska marknaden av ett visst kvardröjande överulbud av papper och papp. Prisrörelserna var små under året och förbrukarnas inköp anpassades till att enbart motsvara den svagt ökande papperskonsumlionen. Papperslagren bibehölls sålunda på en mycket låg nivå under 1977, efter den omfattande minskning som skedde under 1976. När konsumtionen av vissa papperskvaliteter efter­hand ökade i Västeuropa under första halvåret 1978 medförde den knappa lagerhållningen att efterfrågehöjningen omedelbart blev kännbar hos pro-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

77

ducentledel. De kontinentala tillverkarna av framför allt skriv- och tryck-papper erhöll sålunda en starkt ökad ordertillströmning, och produktions­uppdragningar blev allmänt förekommande. En viss lageruppbyggnad skedde dessutom, sannolikt som ett utslag av förväntningar om höjda papperspriser. Strejker i delar av den amerikanska pappersindustrin i kombination med en fortsatt hög och stigande inhemsk papperskonsum­tion bidrog samtidigt till att begränsa det nordamerikanska utbudet på väridsmarknaden. De europeiska bruken erhöll sålunda ett ytterligare ef-terfrågetillskott från utomeuropeiska marknader, främst i Asien, vilket ytterligare förbättrade marknaden för papper i Västeuropa under 1978.

Mot bakgrund av denna marknadsutveckling kom den svenska pappers­exporten att stiga kraftigt under loppet av 1978, frånsett en tillfällig och ovanligt låg leveransaktivitet under semesterperioden. 1 enlighet med ef­terfrågeutvecklingen på världsmarknaden skedde en särskilt stark utveck­ling av skriv- och tryckpappersexporten till Västeuropa, medan leveran­serna av de volymmässigt mer betydande förpacknings- och omslagskvali­teterna ökade betydligt kraftigare på de utomeuropeiska marknaderna. Totalt sett ökade den svenska pappersexporten med 15% 1977-1978.

De mer betydande prishöjningar som kunde genomföras under 1978 var i huvudsak koncentrerade till de grafiska papperskvaliteterna. Prisutveck­lingen på den samlade svenska exporten blev härigenom betydligt mindre dramatisk jämfört med den volymmässiga utvecklingen. Handelsstatisti­kens exportprisindex för papper och papp ökade sålunda med endast 2,5 % i genomsnitt från 1977 till 1978.

Den förhållandevis svaga ekonomiska utvecklingen i Sverige under 1978 medförde en endast måttlig höjning av pappersefterfrågan. Leveranserna för konsumtion inom landet kan sålunda beräknas ha ökat ca 5% 1977-1978.

Den stigande efterfrågan under 1978 ledde till att produktionen succes­sivt höjdes bland de sven.ska pappersbruken och produktionsstegringen blev ca 13% mellan 1977 och 1978. Kapacitetsutnyttjandel höjdes härige­nom med mer än 15% under 1978 och beräknas under fjärde kvartalet ha motsvarat ca 87% av det teoretiskt möjliga kapacitetsutnyttjandel.

Den utveckling inom den amerikanska ekonomin som tecknas i avsnittet om den internationella bakgrunden bedöms innebära en dämpning av den ekonomiska tillväxttakten 1978-1979. En sådan utveckling kan under loppet av 1979 förmodas innebära en sjunkande tillväxttakt för pappers­konsumtionen i Förenta staterna. Återverkningarna härav i form av en ökad nordamerikansk konkurrens i Västeuropa har emellertid inte be­dömts komma att utgöra något avgörande inflytande på den västeuropeis­ka marknadsutvecklingen. Papperskonsumtionen i Västeuropa torde fort­sätta att växa i en god takt under 1979. En viss tillbakagång kunde mot slutet av 1978 visserligen märkas för de tidigare under året mest efterfrå-geexpansiva grafiska papperskvaliteterna. För den svenska pappersexpor-

Prop. 1978/79:150

78

tens vidkommande torde emellertid en avmattning här komma att kompen­seras av en starkare efterfrågetillväxt för andra papperskvaliteter. Överhu­vudtaget synes efterfrågan 1979 ha förutsättningar att utvecklas på ett sätt som bättre överensstämmer med den svenska produktionens starka inrikt­ning på förpacknings- och kartongområdel. Denna bedömning bekräftas av den senaste konjunkturbarometern som visar en fortsatt ökad orderingång från exportmarknaderna. Sammantaget har pappersexporten mot bak­grund av den förväntade efterfrågeutvecklingen bedömts öka ca 14% i volym 1978-1979.

Med tanke på de omfattande prishöjningar som genomförts på pappers­massa väntas exportprisutvecklingen på papper bli betydligt starkare 1979 än 1978. Tendenser till en åtstramning av papperspriserna kunde märkas redan mot slutet av 1978 och dessa tendenser bör förstärkas under 1979. Här har förutsetts en höjning av exportpriserna med ca 12% 1978-1979.

Den förväntade efterfrågan beräknas vid en svag fortsatt minskning av färdigvarulagren leda till en produktionsökning med ca 10% 1978-1979. Trots icke obetydliga kapacitetstillskott 1979 medför den beräknade tämli­gen kraftiga produktionsuppdragningen ett ytterligare höjt kapacitetsut­nyttjande 1979 jämfört med 1978.

Med en stigande pappersproduktion i Västeuropa under första halvåret 1978 steg även förbrukningen a\ pappersmassa successivt. Ett omslag till en viss påfyllnad av massalagren skedde samtidigt i den västeuropeiska pappersindustrin. Detta marknadsförlopp kom att leda till en stark ökning av den västeuropeiska massaimporten. Den sedan 1975 betydande obalans mellan utbud och efterfrågan som karakteriserat marknadsbilden i Västeu­ropa försvann sålunda helt under 1978. Vid årsskiftet 1978/1979 känneteck­nades marknaden i stället av tendenser till efterfrågeöverskott.

De svenska exportleveranserna ökade starkt under 1978. En större del av avsättningsökningen skedde dock i början av året på marknader utanför den västeuropeiska, till priser som dessutom betydligt understeg leve­ranspriserna till Västeuropa. Syftet med den sålunda förda försäljningspo­litiken torde för de svenska leverantörernas del ha varit en önskan att så långt som möjligt undvika en alltför stark press nedåt på massapriserna i Västeuropa. Samtidigt föreföll en snabb avveckling av de rekordstora producentlagren som nödvändig för att en uppjustering av massapriserna i nivå med en lönsam drift efterhand skulle bli möjlig. Konkurrensen från nordamerikanska leverantörer i Västeuropa var dessutom mindre besvä­rande under 1978 till följd av ett gott avsältningsläge i Förenta staterna. I och med att överlagren i den svenska industrin i stort sett hade eliminerats vid halvårsskiftet 1978 fanns förutsättningar för en begynnande uppjuste­ring av exportpriserna. De successiva dollarprishöjningar på pappers­massa som därefter skedde under tredje och fjärde kvartalen, utgjorde i princip en återgång till de prisnivåer som varit rådande före de exportpris­sänkningar som företogs under loppet av 1977. Totalt sett medförde prisut-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

79

vecklingen att under loppet av 1978 att medelprisnivån för pappersmassa enligt handelsstatistiken sjönk ca 11% mellan årsgenomsnitten 1977 och 1978. Den volymmässiga exportökningen blev närmare 19%.

Stigande efterfrågan och tilltagande lageruttömning föranledde de svens­ka producenterna att successivt öka sin massatillverkning under första halvåret 1978. Omfattande driftsinskränkningar under semestermånaderna medförde att den uppåtriktade produktionstrenden bröts under tredje kvartalet, för att återigen förnyas under de återstående månaderna av 1978. Massaindustrins kapacitetsutnyttjande har därmed kraftigt höjts un­der loppet av 1978, men trots detta fattas enligt gängse bedömningar 6-7 procentenheter till full utnytljandegrad. Produktionsökningen för helåren 1977-1978 stannade vid drygt 12%.

Efterfrågan på avsalumassa förefaller ha goda förutsättningar att stiga kraftigt även under 1979. Pappersproduktionen i Västeuropa har under 1978 successivt ökat och har, mot bakgrund av den förväntade efterfråge-bilden i Västeuropa förutsättningar att utvecklas starkt även under inneva­rande år. Med tanke på att de kontinentala massaproducenterna uppnådde ett i stort sett fullt kapacitetsutnyttjande mot slutet av 1978 torde dessutom den väntade förbrukningsökningen till större delen behöva läckas av en ökad import under 1979. I Förenta staterna torde emellertid efterfrågan utvecklas betydligt svagare i år jämfört med 1978. En hastig försämring av efterfrågan väntas medföra en ökad nordamerikansk konkurrens i Västeu­ropa. Sannolikheten härför synes dock liten och efterfrågan bör kunna hållas på en sådan nivå att utbudet på världsmarknaden från den nord­amerikanska industrin inte kommer att utgöra någon nämnvärt dämpande effekt på marknadsutvecklingen i Västeuropa.

Möjligheterna att frän svensk sida tillfredsställa en ökad efterfrågan är emellertid starkt begränsade. En produktionsökning med drygt 15% 1978-1979 skulle medföra ett i princip fullt utnyttjande av produktionska­paciteten under 1979 men ändock ge ett leveranstillskott som endast knappt motsvarar lagerneddragningen 1978. Med hänsyn till den förvän­tade expansiva efterfrågeutvecklingen under 1979 har här förutsatts att en ytterligare mindre lagerminskning kan åstadkommas under 1979. Under sådana omständigheter har exporten av pappersmassa bedömts bli i stort sett oförändrad 1978-1979.

Den väntade efterfrågeutvecklingen på exportmarknaderna väntas med­ge alt ytteriigare prishöjningar på pappersmassa genomförs under 1979. De svenska exportpriserna på avsalumassa har sålunda bedömts stiga i ge­nomsnitt ca 23% 1978-1979.

För skogsbruket beräknas den ovan redovisade produktionsutveckling­en inom skogsindustrierna ha medfört en ökning av den totala rundvirkes-förbrukningen med ca 7% 1977-1978 (se tabell 4:2). Importen av såväl såglimmer som massaved reducerades samtidigt kraftigt - ca 55% i volym kan hopkrympningen beräknas till. Det minskade råvarubehovet inom den

Prop. 1978/79:150

80

Tabell 4:2    Försörjningsbalans för rundvirke 1977-1979

Fast mätt utan bark (barr- och lövträ)

1 000 kbm

Förändring från före-

gående år,

% resp.

1977

1 000 kbm

1978

1979

prel.

prognos

Produktion

45 800

4,0

8,0

såglimmer

22500

0,5

4,5

massa- och boardved

21200

8,0

12,5

övrigt rundvirke

2 100

0,0

0,0

Import

2 865

-53,0

185,0

Summa tillgång

48665

0,5

13,0

Export

930

-9,0

0,0

Lagerförändring

-970

-3 150

1665

Förbrukning

48700

7,0

9,0

såglimmer

22620

1,0

6,0

massa- och boardved

24000

13,5

12,0

övrigt rundvirke

2080

0,0

0,0

Summa användning

48665

0,5

13,0

Källa: Konjunkturinstitutet.

norska massaindustrin bidrog till att rundvirkesexporten totalt sett sjönk 9% i volym 1977-1978. Såväl massaveds- som sågtimmerlagren avtap­pades kraftigt under 1978. Ökningen i avverkningsvolymen kan därmed beräknas ha stannat vid ca 4% 1977- 1978.

De produktionsprognoser för skogsindustrierna 1978-1979, som redovi­sats ovan kräver för att kunna realiseras en ökning av rundvirkesförbruk-ningen med ca 9%. Vad beträffar utrikeshandeln räknas med ökning av rundvirkesimporten till i nivå med de kvantiteter som importerades åren 1975 och 1976. Detta skulle innebära en knapp tredubbling av rundvirkes­importen 19781979. Någon nämnvärd förändring i rundvirkesexporten förutses inte ske 1978- 1979. Vid oförändrad lagernivå för rundvirke skulle den ovan bedömda lager- och leveransutvecklingen kräva en markant ökning av avverkningsvolymen under 1979. Ännu under första kvartalet 1979 fanns emellertid tecken på en fortsatt låg .avverkningsbenägenhet hos betydande grupper av landets skogsägare. Mot denna bakgrund förefaller en ytterligare reducering av de redan små såglimmer- och massavedslagren bli nödvändig under 1979 för att skogsindustrins förväntade råvarubehov tillnärmelsevis skall kunna mötas. Regeringen har aviserat förslag om tillfälliga stimulanser för att öka avverkningarna 1979.

Här förutsatt produktions-, leverans- och lagerutveckling utmynnar i ett behov med ca 8% i ökad total avverkning 1978-1979. En ökning av massavedsavverkningen med ca 12% bedöms vara erforderlig och även realiserbar. Avverkningen av såglimmer beräknas komma alt kunna öka med ca 4%. Sammantaget skulle detta innebära en avverkningsvolym

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

81

tillräcklig för att här ställd produktionsprognos för sågverken skall kunna realiseras.

Järn- och stålverkens efterfrågeläge förbättrades något under 1978. Or­deringången från exportmarknaderna som varit på uppåtgående sedan mitten av 1977 föll kraftigt under första hälften av 1978 men sedan fjärde kvartalet 1978 har en rejäl förstärkning av exportorderinflödet ägt rum. Orderingången frän hemmamarknaden har däremot legat på en mycket låg nivå under hela 1978. Orderstockarna har dock stigit men är alltjämt synnerligen små. I ton räknat uppgick orderstockarna till omkring 780000 lon vid slutet av 1978 vilket är endast 45% av de orderstockar som redovisades vid slutet av 1973.

Exportleveranserna steg inte obetydligt eller med 12,5% räknat i volym mellan 1977 och 1978. Uppgången i stålexporten har dock i viss utsträck­ning kommit till stånd genom utförsäljning av produkter som normall inte exporteras i någon större omfattning. Bl. a. kom den svenska exporten av tackjärn att, i ton räknat, tredubblas från 1977 till 1978. Särskilt starkt utvecklades exporten till USA och statshandelsländerna men även till EG-området noterades en viss ökning. Exporten till flertalet länder inom EG kom dock att stagnera eller t. o. m. minska vilket återspeglar den fortsatt svaga marknadsutvecklingen för stålprodukter inom EG. Enligt preliminä­ra beräkningar ökade stålkonsumtionen inom EG med endast ett par pro­cent 1977-1978 samtidigt som importen av järn och stål från tredje land beräknas ha sjunkit kraftigt. De svenska stålföretagen synes således ha kunnat hävda sig relativt väl på EG-marknaden under 1978. I viss mån kan den svenska exportutvecklingen ha gynnats av den japanska stålindustrins minskade konkurrenskraft i och med yenens kraftiga appreciering under 1978. De stabiliseringsåtgärder som EG vidtagit sedan slutet av 1977 för att stärka den inhemska stålindustrin torde också i viss utsträckning ha fått importörerna att tidigarelägga sina beställningar av svenskt stål. Dessutom infördes under 1978 imporlkvoter gentemot flertalet länder huvudsakli­gen utanför EFTA. Med nära nog samtliga stålproducerande länder ingicks samtidigt prisöverenskommelser. Prisutvecklingen på den svenska järn-och stålexporlen kom härigenom att i stort följa den prispolitik'~som fördes inom EG. Exportpriset på järn och stål har sålunda mellan helårsgenom­snitten 1977 och 1978 stigit med knappt 8,5%.

Leveranserna till hemmamarknaden förblev svaga under hela 1978. Pro­duktionsutvecklingen inom de stålkonsumerande branscherna, som varit nedåtriktad under 1977, vände dock uppåt under 1978. Förbrukningen av stål kom härigenom att stiga inom flertalet branscher - inom varven fortsatte dock stålförbrukningen att minska kraftigt. Samtidigt fortsatte lagerneddragningarna inom såväl förbrukar- som grossistleden. Trots den svaga efterfrågan på stålprodukter ökade importen under 1978 med hela 5% jämfört med 1977. De svenska producenterna har således återigen tappat marknadsandelar till importen och det i ovanligt stor utsträckning. 

6   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bil. l.l

Prop. 1978/79:150

82

Leveransulvecklingen under 1978 har för järn- och stålverkens del inne­burit att produktionen kunnat höjas något. Årsgenomsnittet 1978 kom dock att ligga endast omkring 1 procent över 1977 års med en produktions-takt i slutet av året som var närmare 6% högre än under 1977. Genom den måttliga produktionsuppdragningen kunde stålverkens lager av färdigvaror reduceras ytterligare. Dessa upplevs enligt den senaste konjunkturbarome­tern i mars 1979 alltjämt som något för stora.

Mot bakgrund av bedömningen i det internationella avsnittet om en stigande internationell investeringsvilja bör en fortsatt förbättring av ex­portleveranserna kunna påräknas 1979. Enligt den av statistiska central­byrån i februari insamlade exporlenkäten för järn och stål räknar dessutom företagen med en värdemässig ökning av exporten 1978- 1979 på ca 20%. Företagen är inställda på en betydande expansion vad gäller den ameri­kanska marknaden och råvaruländerna. Till statshandelsländerna och Västeuropa förutser förelagen däremot en långsammare tillväxt. Genom en förnyad s. k. skriftväxling har Sverige och EG träffat en överenskom­melse för 1979. Ytterligare restriktioner har lagts på den svenska exporten till EG-området vad beträffar fördelningen på länder. Sannolikt uttrycker den ovan nämnda enkäten de svårigheter som möjligtvis kan uppslå på EG-marknaden under 1979. Med stöd av beräkningar över marknadstill­växt och marknadsandelar har dock exporten av järn och stål antagits stanna vid en ökning på 6,5% i volym 1978-1979. Samtidigt beräknas exportpriserna stiga med 101/2%, dvs. en något högre ökningstakt än under det senaste året.

Den inhemska förbrukningen av järn och stål väntas öka kraftigt till följd av mer betydande produktionsuppdragningar inom industrin. I samband med produktionsökningarna väntas en uppdragning av förbrukar- och han­delslagren kunna ske. Stålbehovet på den svenska marknaden skulle där­igenom kunna stiga högst väsentligt. Förutsatt att de svenska stålföretagen inte ytterligare förlorar marknadsandelar till importen innebär ändock ovanstående leveransantaganden atl importen kommer att öka med hela 16% i volym 1978-1979.

Lagerreduceringen i producentledet kommer säkerligen att avta under 1979. Räknar man med en viss fortsatt lagerreducering ger den ovan skisserade leveransutvecklingen utrymme för en större produktionsökning under 1979. Uppdragningen väntas bli så betydande att den genomsnittliga produktionsnivån 1979 ligger omkring 13,5% högre än 1978 års.

Huvuddelen av ickejärnmetallverkens produktion går i form av insatsle­veranser till den inhemska industrin. Drygt 1/3 av produktionen finner avsättning på exportmarknaderna.

Exportefterfrågan som tog fart under 1977 fortsatte att öka under 1978 och exportvolymens tillväxt blev ca 

II 

1/2% 1977-1978. Den inhemska efterfrågan som minskade under 1977 blev i stort sett oförändrad 1978 som en följd av verkstadssektorns svaga produktionsutveckling. Sektorns får-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

83

digvarulager drogs ytterligare ned något under 1978. Trots den svaga inhemska marknaden gav efterfrågetill växten frän utlandet utrymme för en uppgång av produktionen med ca 1 1/2% 1977-1978.

Den inhemska efterfrågan på ickejärnmetaller väntas visa en klar för­bättring under 1979. Jämsides med en förutsedd fortsatt ökning av export­volymen ges utrymme för en märkbart starkare uppdragning av produk­tionsvolymen 1978- 1979 än de båda senaste åren.

Verkstudskonjunktiiren har nu klart förbättrats jämfört med det botten­läge man nådde för drygt ett år sedan. Kapacitetsutnyttjandet är dock fortfarande lägre än under någon tidigare lågkonjunktur under 1960- och 1970-talen.

Orderingången från exportmarknaderna har varit på uppåtgående sedan mitten av 1977, men ökningstakten försvagades något andra halvåret 1978. För hemmamarknaden är uppgifterna motstridiga men det mesta lyder på en svag utveckling under 1978 med en viss uppgång först mot slutet av året och med fortsatt tillväxt första kvartalet 1979. Orderstockarna växte rätt kraftigt under 1978, med hela ökningen fallande på exportmarknaderna, men trots detta är enligt konjunkturbarometern företagens omdömen om orderstockarna tämligen negativa ännu i mars 1979.

Exportleveranserna har, med vissa fluktuationer, ökat sedan slutet av

Tabell 4:3    Försörjningsbalans för verkstadsprodukter (exkl. fartyg) 1977-1979

1975 års producentpriser

Milj. kr.

Förändring frå

n

föregående år.

% resp.

1977

milj. kr.

1978

1979

prel.

prognos

Produktion'

44816

0,2

8,9

Import

25573

-10,2

11,2

Summa tillgång

70389

-3,6

9,7

Offentlig konsumtion

3 757

-1,6

3,3

Privat konsumtion

7444

-8,3

11,2

Investeringar

19298

-11,3

8,1

Export

28961

7,4

10,0

Lagerförändring i industrin

(milj. kr.)

-410

-1 116

100

Lagerförändring i handeln

(milj. kr.)

107

-697

777

Varuinsats

11232

0,0

2,7

industri

4213

-4,5

0,0

byggnadsverksamhet

5 245

3,2

4,5

övrigt

1774

1,4

3,5

Summa användning

70389

-3,6

9,7

' Produktionen framkommer som saldot i balansen och avviker från statistiska centralbyråns årsberäkningar över produktionsutvecklingen. Försörjningsbalansens produktionsförändring för prognosperioden korrigeras därför i enlighet med mönst­ret för tidigare avvikelser för att erhålla en prognos över industriproduktionsindex.

Källa: Konjunkturinstitutet.

Prop. 1978/79:150

84

1977.   Mätt på helår steg exportvolymen 7,5% 1977-1978. Det synes

därför som om svensk verkstadsindustri under 1978 återtagit ca 1/4 av de

exportmarknadsandelar man förlorade 1974-1977. Detta torde samman­

hänga med den sänkning av den svenska exportens relativpris som skett

sedan devalveringarna 1977. Exporten till Västeuropa utvecklades tämli­

gen svagt under 1978 vilket huvudsakligen var en följd av den oväntal låga

importen till våra nordiska grannländer. Statshandelsländerna har sedan

två år varit stagnerande exportmarknader för svensk verkstadsindustri

medan däremot exporten till Nordamerika visat en stabil ökning under

samma period. Till Nordamerika var framför allt personbilsexporten stark

under 1978 men även exporten av övriga verkstadsprodukter ökade under

året. Den kraftigaste ökningen under 1978 visade emellertid exporten till

länder utanför OECD-området. Här var dock exportvolymen i utgångslä­

get särskilt låg efter den snabba nedgången 19761977. Exportpriserna

steg 1977- 1978 enligt handelsstatistiken med drygt 11 %.

Leveranserna till hemmamarknaden fortsatte att sjunka 1977-1978. Detta avspeglar dels den svaga efterfrågan på verkstadsprodukter från hushållens sida, främst då nybilsinköpen, dels maskininvesteringarnas fortsatta nedgång.

Importen minskade med drygt 10% i volym 1977-1978 vilket är ca 2% mer än vad nedgången i den inhemska efterfrågan i sig kunde förväntas ha medfört. Importen förlorade därmed marknadsandelar vilket skall jäm­föras med den trendmässiga uppgång i importandelen som registrerats för perioden 1963-1974. De svenska företagen har sålunda under 1978 i tämli­gen stor omfattning vunnit tillbaka de hemmamarknadsandelar man förlo­rade 1975-1976 och 1977-1978. Importpriserna steg 15,5% 1977-1978, framför allt beroende på den snabba ökningen under loppet av 1977.

Exportuppgången tillsammans med den minskade importen medförde att efterfrågan riktad mot svenska producenter ökade 1977-1978. Detta möjliggjorde en lageravveckling inom verkstadsindustrin på totalt ca I 700 milj. kr. i 1975 års priser. Lagren av insatsvaror och varor i arbete kan sammantagna alltjämt beräknas ha varit ca 1/2 miljard kr. för stora ultimo 1978 medan överlagren av färdigvaror uppgick till minst 2 1/2 miljarder kr. vid samma tidpunkt. Det får dock bedömas som troligt att en del av dessa överlager utgörs av produkter som är helt eller delvis obsoleta. Trots lagerneddragningen beräknas att produktionsvolymen steg 0,5% 1977-

1978,   med uppgången helt förlagd till andra halvåret 1978.'

Enligt senaste konjunkturbarometern steg orderingången från export­marknaden under första kvartalet 1979 i ungefär den utsträckning företa­gen väntat samtidigt som man räknar med en kraftig ökning under andra kvartalet. Orderingången från hemmamarknaden ökade enligt marsbaro-

' Liksom för 1976-1977 har alltså produktionsutvecklingen enligt industriproduk­tionsindex ersatts med en alternativ beräkning.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

85

metern för andra kvartalet i följd. Ökningstakten har hittills varit måttlig men för andra kvartalet 1979 förutses en stark uppgång.

Exportleveranserna för 1979 har bedömts dels med hjälp av en enkät till verkstadsföretagen, dels med stöd av konjunkturinstitutets kalkyler över marknadstillväxt och marknadsandelar för den svenska exporten. Dessa kalkyler har denna gång gjorts både för Sveriges totala export av bearbeta­de varor och för verkstadsexportens huvudgrupp separat (SITC 7). Företa­gen i enkäten räknar för 1978- 1979 med en värdemässig ökning av expor-len med 19,4 % och en prisökning på 7,1 % vilket ger en implicit volymök­ning på 11,5 %. Tidigare enkäter visar dock att företagen konsekvent underskattat prisökningarna jämfört med handelsstatistikens exportprisin­dex. Exporlprisökningen har därför bedömts till 8 1/2 % 1978-1979. Med beaktande av denna prisprognos ger de ovan nämnda beräkningarna över marknadstillväxt och marknadsandelar en lägre volymökning än den som finns implicit i enkäten. Här har räknats med en exportvolymökning på 10% 1978-1979.

Efterfrågan från hemmamarknaden (exkl. lagerförändring) antas stiga ca 6 1/2 % 1978-1979. Det är för den privata konsumtionen av verkstadspro­dukter, främst bilar, och industrins maskininvesteringar som de största ökningarna väntas.

Importen beräknas på grund av eftersläpningseffekler från relativprjs förskjutningarna 1976-1978 förlora ytteriigare något i marknadsandelar 1978-1979. Även med hänsynstagande till detta antas importen öka med drygt 11 %, till stor del en följd av att största delen av den inhemska efterfrågeökningen beräknas ske för efterfrågekomponenter med högt im­portinnehåll.

Lagren var vid utgången av 1978 fortfarande mycket för stora fast en betydande lageravtappning skett under året. För 1979 förutses en snabb minskning av färdigvarulagren men trots detta beräknas ett visst behov av lagerminskning kvarstå vid slutet av året. Lagren av varor i arbete antas, liksom lagren av insatsvaror, minska relativt kraftigt första halvåret för att sedan vara oförändrade.

För produktionen synes andra kvartalet 1978 ha varit en vändpunkt efter vilken produktionsvolymen börjat öka. Enligt konjunkturbarometern steg produktionen första kvartalet 1979 samtidigt som man förutser en starkare ökning andra kvartalet. För hela 1979 väntas den ökade efterfrågan ge ett rejält genomslag på produktionen trots den fortsatta lagerneddragningen. Detta är ett resultat av att både exporten och den inhemska efterfrågan beräknas öka samtidigt som importen fortfarande antas utvecklas svagare än normalt. 1978-1979 förutses således en produktionsökning på ca 8 1/2 %.

Varvens orderstockar för leverans under återstoden av 1979 och senare uppgick i mars 1979 till 7,5 miljarder kr. i löpande priser enligt statistiska centralbyråns varvsenkät. Av denna orderstock beräknas fartyg till ett

Prop. 1978/79:150

86

värde av 3,1 miljarder kr. levereras under återstoden av 1979. Återstående beställningar hänför sig till största delen till 1980. Vid varven kommer dessutom ett antal fartyg byggda i egen regi att färdigställas under 1979.

Fartygsleveranserna minskade mycket kraftigt under 1978 till följd av de senaste årens mycket låga orderingång. Exporten av nybyggda fartyg sjönk med hela 61 % medan däremot leveranserna till svenska rederier ökade något. Totalt sett kom ändock leveranserna att minska med hela 44,5 % i volym 1977- 1978. Samtidigt drogs lagren av varor i arbete upp till följd av en betydande lagerökning i form av fartyg byggda i egen regi. Produktionsminskningen kom därmed att stanna vid 17,5 % i volym 1977-1978.

Leveranserna under 1979 har bedömts med hjälp av den ovan nämnda enkäten. Exportleveranserna beräknas sålunda inte uppgå till mer än 42 % av 1978 års export. Däremot beräknas leveranserna till svenska rederier öka starkt. Även under 1979 får man räkna med en fortsatt ökning av varor i arbete till följd av redan påbörjad lagerproduktion. De statliga garantierna för finansiering av sådan produktion utgår dock i och med utgången av 1979. Detta innebär sannolikt att någon lagerproduktion utöver den redan beslutade inte kan påräknas för 1979. Inberäknat den ovan nämnda lager­ökningen skulle produktionen komma att minska med uppskattningsvis 15% i volym 1978-1979.

Industribranscherna inom den heterogena öir/ieA7or«' producerar hu­vudsakligen färdigvaror vilka till en mindre del avsätts på exportmarkna­derna men till övervägande delen finner avsättning på den inhemska mark­naden. I huvudsak går dessa varor till privat konsumtion och i form av insatsleveranser - till industrin och byggnadsverksamheten.

Efterfrågeläget för övrigsektorn förbättrades något under 1978, huvud-sakligeh genom ökad avsättning av övrigvaror utomlands. En gynnsam andelsutveckling gav tillsammans med marknadstillväxten upphov till en exportökning av övrigvaror på ca 6 1/2 % 19771978. Den inhemska efterfrågan på övrigvaror utvecklades däremot svagt och den slutliga för­brukningen steg endast 1/2 %. Den offentliga konsumtionen ökade mar­kant medan den privata konsumtionen minskade något. Den svaga produk­tionsutvecklingen inom tillverkningsindustrin medförde en endast blygsam ökning av förbrukningen av övrigvaror som insats i produktionen. Insatsle­veranserna till byggnadssektorn steg däremot betydligt 1977-1978. Den under andra halvåret 1977 påbörjade avvecklingen av övrigvaruproducen-

' Sektorn omfattar livsmedelsindustri inkl. dryckesvaru- och tobaksindustri (SNI 31), textil-, beklädnads-, läder- och lädervaruindustri (SNI 32), trähus- och bygg-nadssnickeriindustri, möbelindustri samt övrig trävaruindustri utom sågverk (SNI 33 exkl. 33111), träfiberplattindustri (SNI 34113), pappers- och pappförpackningsin­dustri (SNI 3412), övrig pappers- och pappvaruindustri (SNI 3419), grafisk industri (SNI 342), kemisk industri, gummivaru-, plast- och plastvaruindustri (SNI 351, 352, 355, 356), jord- och stenvaruindustri (SNI 36) samt annan tillverkningsindustri (SNI 39).

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

Tabell 4:4    Försörjningsbalans för övrig industrisektor 19771979

1975 års producentpriser

87

Milj. kr.

Förändring

från

föregående

år, % resp.

1977

milj. kr.

1978

1979

prel.

prognos

Produktion"

51850

3,7

4,1

Import

24980

-4,8

9,5

Summa tillgång

76830

0,9

5,8

Offentlig konsumtion

5890

6,6

4,9

Privat konsumtion

32900

-0,3

3,4

Investeringar

940

-11,3

8,1

Export

13 730

6,4

6,5

Lagerförändring i industrin

(milj. kr.)

-260

130

-10

Lagerförändring i handeln

(milj. kr.)

240

-965

930

Varuinsats

23 390

2,0

4,7

industri

5 770

0,4

6,8

byggnadsverksamhet

8150

3,2

4,5

övriga sektorer

9470

1,6

3,5

Summa användning

76830

0,9

5,8

' Produktionen framkommer som saldot i balansen och avviker från statistiska centralbyråns årsberäkningar över produktionsutvecklingen. Försörjningsbalansens produktionsförändring för prognosperioden korrigeras därför i enlighet med mönst­ret för tidigare avvikelser.

Källa: Konjunkturinstitutet.

ternas färdigvarulager fortsatte under 1978 och minskningen blev betydan­de första halvåret. En betydligt blygsammare neddragning av lagren före­togs andra halvåret. Såväl lagren av insatsvaror som varor i arbete ökade under 1978 medan däremot lagren av övrigvaror inom parti- och detaljhan­delsledet drogs kraftigt ner under året.

Importen minskade med knappt 5 % 1978, dels till följd av nedgången i den privata konsumtionen, dels som en följd av den relativa fördyring av importvaror som devalveringen medförde. Exportuppgången samt minsk­ningen av övrigvaruimporten gav därmed utrymme för en höjning av produktionsnivån och produktionstillväxten inom övrigsektorn uppgick till 2 1/2% 1977-1978.

Konjunktursituationen bör förbättras betydligt under 1979. Trots en relativt måttlig tillväxt på flera betydande exportmarknader kan exporten - genom ytterligare andelsvinster - förväntas växa med ca 6 1/2 % 1978-1979. Hemmamarknaden beräknas vidare utvecklas relativt starkt då den privata konsumtionen av varor väntas stiga med närmare 3 1/2 %. Dessut­om väntas förbrukningen av övrigvaror inom byggnadsverksamheten och framför allt inom tillverkningsindustrin öka betydligt. Ett kraftigt positivt lageromslag inom handelsledet väntas därtill bidra till ökad efterfrågan på

Prop. 1978/79:150

88

övrigvaror under 1979. Genom en viss fortsatt nedskärning av färdigvaru­lagren inom övrigsektorn väntas lagersituationen ha normaliserats under loppet av året.

Den prognoserade goda inhemska efterfrågeutvecklingen beräknas leda till att importen ökar med 10 % 1978-1979 medan produktionen beräknas stiga med 4 1/2 %.

4.3 Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

Efter tre år av mycket svag ekonomisk utveckling började produktionen vända uppåt ungefär vid halvårsskiftet 1978. Som redovisats i kapitel I uppskattas bruttonationalproduktens volymtillväxt mätt från användnings­sidan till 2,8 % mellan 1977 och 1978. Bruttonationalproduktens förändring beräknad från produktionssidan visar en inte fullt så kraftig tillväxt för samma period, ökningen kalkylerad på detta sätt uppskattas till 2,0 %. Del var i första hand exporteftertVågan som bar upp ökningen medan bidraget från den inhemska efterfrågan blev mer betydande först under andra halv­året 1978. Varuexportens volymökning 1977-1978 uppskattas till 7,8 % medan importen, till följd av den svaga konsumtions- och investeringsut­vecklingen och den förbättrade svenska konkurrenskraften, beräknas ha fallit med 7 %>.

Preliminära beräkningar av produktionsutvecklingen inom olika närings­grenar 1978 och prognoser för 1979 redovisas i nedanstående tablå. Bedöm­ningarna för 1979 grundar sig pä ekonomidepartementels prognoser för den internationella - och den inhemska utvecklingen. På vissa punkter innebär dessa en avvikelse från konjunkturinstitutets prognoser. Motiven för dessa avvikelser har närmare redovisats i kapitel 1.

Produktionen inom jordbruket beräknas enligt statens jordbruksnämnd ha ökat med 2,6 % i volym mellan 1977 och 1978. Ökningen av animalie-produktionen dvs. produktion av kött, mjölk, ägg m.m. uppgick till 1 % medan vegetabilieproduktionen (potatis och sockerbetor, spannmål, olje-och köksväxter) steg med drygt 2,5 %. Under 1979 väntas produktionen totalt i jordbruket öka med 2,1 %. Ökningen förutses falla helt på animalie-produktionen medan en viss minskning väntas av vegetabilieproduktionen.

Skogsbrukets bidrag till bruttonationalprodukten beräknas ha varit ungefär oförändrat mellan 1977 och 1978. För 1979 förutses en ökning på 3 %. Under 1978 var avverkningarna lägre än vad efterfrågeutvecklingen motiverade. Regeringen föreslog i mars i år vissa åtgärder för att stimulera avverkningarna under 1979. Även om produktionen därmed blir högre än prognosen så torde man ändock få räkna med att de redan små lagren av såglimmer och massaved måste dras ned ytterligare 1979 för att kunna möta skogsindustrins råvarubehov.

Under sommaren 1978 vände den totala industriproduktionen uppåt efter att ha fallit under drygt tre års tid. Produktionen inom basindustrierna

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

89

steg redan under första halvåret 1978 medan produktionen av färdigvaror började öka först under andra halvåret. För 1979 väntas en ökning på 7 %. Ökningar förutses för samtliga delbranscher utom varven som väntas minska sin produktion med 15 %. Verkstadsindustrin exkl. varv väntas öka med närmare 9 %, massaindustrin med 16 % och järn- och stålverken med drygt 13 %. Därvid har hänsyn tagits till de effekter som följer av prognosavvikelserna mellan ekonomidepartementet och konjunkturinsti­tutet för 1979.

Kalkylen för elsektorns produktion bygger på bedömningar som gjorts av statens industriverk. Mot bakgrund av den ökande industriproduk­tionen, en fortsatt ökad elanvändning inom hushållen m.m. väntas elpro­duktionen fortsätta att öka under 1979 om än i långsammare takt än mellan 1977 och 1978.

Sammantaget väntas produktionen inom byggnadsverksamheten öka med närmare 4 % 1978-1979. Investeringarna i byggnader och anläggning­ar förutses totalt stiga med 3,5 %. Därav väntas investeringarna i perma­nenta bostäder öka med 5 %. För 1979 förutses en igångsättning av 60000 lägenheter varav 40000 i småhus. Industrins byggnadsinvesteringar väntas falla även under 1979.

Produktionen inom den privata tjänstesektorn ökade ganska måttligt mellan 1977 och 1978. Till följd av att såväl den privata konsumtionen som bruttoinvesteringarna förutses öka 1979 väntas en produktionsökning på drygt 4% 1978-1979.

Ökningen av den offentliga tjänsteproduktionen 1977-1978 uppskattas till 3,5 %. Landstings- och primärkommunernas ökade därvid med 4,3 % medan statens produktion steg med 1,2 % i volym. I kapitel 8 ges en detaljerad beskrivning av den väntade utvecklingen inom den offentliga sektorn. Sammantaget implicerar dessa kalkyler att produktionen inom den offentliga sektorn skulle öka med 2,6 % mellan 1978 och 1979. Staten väntas öka med 1 % och kommunerna med drygt 3 %.

Mot bakgrund av ovan redovisade prognoser för olika näringsgrenar skulle bruttonationalprodukten mätt från produktionssidan öka med 4,5 % mellan 1978 och 1979. Som framgått av kapitel 1 väntas bruttonationalpro­duktens tillväxt 1978-1979 mätt från användningssidan bli drygt en halv procentenhet högre eller 5,1 %.

Prop. 1978/79:150

90

Andel av total pro­duktion, % 1978

Proce produ

ntuell förändring i ktionsvolymen

1977-

-1978

1978-1979

Jordbruk

Skogsbruk

Industri

Elkraftsproduktion m. m.

Byggnadsverksamhet

2,4

2 2

299

2,6

7,5

2,6 0,1

1,2

5,7 4,2

2,1 3,0 7.0 4,7 3,9

Summa varu- och kraftproduktion

44,6

1,9

5,9

Privata tjänster Offentliga tjänster

33,1

22,3

1,2

3,5

4,1 2,6

Summa tjänsteproduktion

55,4

2,1

3,5

Total produktion

100

2,0

4,5

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

91

5   Arbetsmarknaden

5.1 Läget på arbetsmarknaden under 1978 och början av 1979

Under loppet av 1977 och första hälften av 1978 steg den öppna arbets­lösheten. En klar förbättring noterades under hösten 1978. I december 1978 och januari 1979 skedde en viss ökning av arbetslösheten. I februari minskade arbetslösheten och låg på 2,2% av arbetskraften. Den öppna arbetslösheten ligger vid en internationell jämförelse fortfarande på en låg nivå. Detta förklaras av de omfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder som satts in under den utdragna lågkonjunkturen. Bland de olika medel som använts märks: frisläppta investeringsfonder, statliga och kommunala industribeställningar, förstärkningen av AMS resurser, utbildning av per-mitteringshotad personal (25-kronan), stöd till företag med dominerande ställning på sin ort och bidrag till nyrekrytering av personal. Sammantaget uppgick antalet sysselsatta i beredskapsarbete, arbetsmarknadsutbildning, (exkl. utbildning vid permitteringshot), arkivarbetare och sysselsatta i skyddat och halvskyddat arbete m. m. till 138000 personer under 1978 mot 117000 under 1977.

Trots det svaga arbetsmarknadsläget ökade sysselsättningen 1977-1978 med ca 20000 personer. Industrisysselsättningen fortsatte dock att minska under 1978, minskningen uppgick till närmare 36000 personer jämfört med 1977. Denna sysselsättningsminskning motverkades av en fortsatt expan­sion i den offentliga sektorn. Sysselsättningsökningen 1978 jämfört med

1977    inom stat resp. kommun uppskattas till 7 800 resp. 50300 personer.

Det innebären högre ökningstakt än mellan 1976 och 1977.

A rbetskraftsutbud

Utbudet av arbetskraft bestäms av den inhemska befolkningsutveckling­en, in- och utvandringen samt utvecklingen av förvärvsfrekvensen hos olika befolkningsgrupper. Med förvärvsfrekvens avses andelen av en be­folkningskategori som tillhör arbetskraften (dvs. antalet sysselsatta och arbetslösa personer dividerat med det totala antalet personer i befolknings­kategorin). Under senare är har befolkningstillväxten stagnerat.  Under

1978    ökade folkmängden med 0,2% eller 17 300 personer. Antalet födda

fortsatte att minska från 98000 resp. 96000 1976 och 1977 till 93 000 1978.

Födelseöverskottet var betydligt lägre 1978 än tidigare och uppgick till

3 300. Av befolkningsökningen hänför sig sålunda huvuddelen till en net­

toinvandring om 14000 personer. Invandringsöverskottet har minskat från

1977 med 9000 till 14000 personer främst på grund av alt invandringen

minskade med 8000 personer.

Den viktigaste bestämningsfaktorn för arbetskraftsutbudets utveckling är förändringar av förvärvsfrekvensen hos olika befolkningskategorier.

Prop. 1978/79:150

92

Tabell 5:1 Relativa arbetskraftstalen 1970, 1973-1978

Årsmedellal (16-74 år)

1970

1973

1974

1975

1976

1977

1978

Män

80,6

79,5

79,7

80,0

79,5

78,6

78,3

därav:

16-

-24 är

67,3

67,9

70,5

72,4

72,9

71,9

70,8

25-

-54 år

95,1

94,3

94,5

95,2

95,7

95,5

95,3

55-

-74 år

62,8

58,3

56,6

55,4

52,8

50,8

50,4

Kvinnor

52,8

55,2

57,1

59,2

60,0

61,1

62,2

därav:

16-

-24 år

58,9

60,1

63,5

66,1

67,7

68,0

68,1

25-

-54 år

64,5

68,9

71,3

74,2

75,6

77,5

79,3

55-

-74 år

29,0

28,9

28,9

29,7

29,9

30,1

30,6

Samtliga

66,7

67,3

68,4

69,6

69,8

69,9

70,2

Källa: Statistiska centralbyrån.

Utvecklingen av förvärvsfrekvenserna för olika åldersgrupper framgår av tabell 5:1.

Under 1978 fortsatte kvinnorna att öka sitt deltagande i arbetslivet. Särskilt markant är detta för gruppen gifta kvinnor som noterar en ökning i förvärvsfrekvensen med 1,3 procentenheter. För de icke-gifta kvinnorna ökade förvärvsfrekvensen med 0,8 procentenheter under 1978. Den lägre ökningen sammanhänger med all gruppen innehåller en relativt stor andel studerande. Minskningen av förvärvsfrekvensen hos männen under 1978 är särskilt tydlig för åldersgruppen 16-19 år och beror till stor del på det svaga arbetsmarknadsläget.

Under 1970-1975, tabell 5:2, ökade antalet personer i arbetskraften starkt. Mot slutet av 1975 och i början av 1976 avtog tillväxten. Från 1976 till 1977 ökade arbetskraften med 25 000 personer eller 0,6 %. Ökningen av antalet personer i arbetskraften mellan 1977 och 1978 blev 0,8% eller ca 35 000 personer. I diagram 5:1 illustreras utvecklingen av antalet personer i arbetskraften och antalet sysselsatta under perioden 1974-1978.

Tabell 5:2 Antal personer i arbetskraften 1965-1978

1 000-tal

1965

1970

1975

1977

1978

Föränd

ring

1965-1970

1970-1975

Totalt

3 744

3916

4 129

4 174

4 209

172

213

män kvinnor

2 365 1379

2 368 1548

2 373 1756

2 349 1824

2 346 1863

3 169

5 208

därav:

kvinnor med barn

under 7 år

200

304

350

382

385

104

46

Kalla: Statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

93

Diagram 5:1 Arbetskraft och sysselsättning 19751979

Milj. personer. Säsongrensade månadsdata. 3 månaders glidande genomsnitt

1975

1976

1977

1978

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

1979

Mätt i antal timmar minskade arbetskraftsutbudet mellan 1977 och 1978 med 1,3 %. Skillnaden i utveckling mellan utbudet mätt i timmar och i antal personer förklaras av att antal arbetade timmar per person och år minskat framför allt på grund av införandet av den femte semesterveckan under 1978. Effekten av semesterförlängningen beräknas uppgå till -1,5%. Den ökade andelen kvinnor i arbetskraften sänker timutbudet eftersom medel­arbetstiden är lägre än för män. Andra faktorer som förklarar differensen mellan utbud i timmar och personer är ökningen av delpensioneringen -under 1978 uppgick antalet delpensionärer till ca 38 000 - samt minskning­en av övertidsarbete.

Arbetskraftsefterfrågan

Som indikatorer på arbetskraftsefterfrågans utveckling kan användas dels statistiken över nyanmälda och kvarstående lediga platser hos arbets­förmedlingarna, dels andelen förelag som uppgivit brist på olika kategorier arbetskraft i konjunkturinstitutets kvartalsvisa barometerundersökningar. Analysen av utvecklingen av de lediga platserna kompliceras emellertid av den anmälningsplikt som införts i olika delar av landet. Enligt beräkningar

Prop. 1978/79:150

94

gjorda av AMS skulle detta ha inneburit ett tillskott på över 30% i antalet nyanmälda platser.

Under 1975, 1976 och 1977 minskade antalet nyanmälda lediga platser och årsmedeltalen låg för de tre åren på en lägre nivå än 1974. Under 1978 skedde en viss stabilisering av utvecklingen. Under första halvåret ökade antalet lediga platser (säsongskorrigerat) och låg i medeltal på en högre nivå än 1977. Tredje kvartalet 1978 innebar en nedgång varefter en stark ökning noterades under årets två sista månader. Genomsnittet för fjärde kvartalet 1978 blev högre än för motsvarande period 1975-1977. Under de två första månaderna 1979 fortsatte ökningen av antalet nyanmälda lediga platser låg i februari 1979 betydligt högre än motsvarande månad 1978. Utvecklingen på delbranschnivå följer i stort detta mönster.

I diagram 5:2 redovisas utvecklingen under perioden 1974-1978 av antalet kvarstående lediga platser på totalnivå samt för fyra delsektorer.

Diagram 5:2 Vid arbetsförmedlingarna kvarstående lediga platser 1975-1979

Säsongrensade månadsdata. Log. skala

1975                1976               1977                1978                1979

Anm. Delbranscherna summerar sig inte till totalen då vissa branscher uteslutits. Källa: Arbetsmarknadsstyrelsen.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

95

Antalet kvarstående lediga platser ger en indikation på den icke tillgodo­sedda efterfrågan på arbetskraft. För tillverkningsindustrin låg medelanta­let för 1978, säsongskorrigerat, 8% under 1977 års nivå. Under första halvåret 1978 minskade antalet lediga platser och låg nivämässigt lägre än motsvarande period 1977. Under andra halvåret 1978 har en kraftig ökning ägt rum. Denna utveckling har förstärkts under de två första månaderna 1979, För byggnadsverksamhet noterades en minskning av antalet kvar­stående lediga platser under våren och sommaren 1978. Den senare delen av 1978 och början på 1979 har emellertid inneburit en uppgång i antalet lediga platser. Inom sektorn offentliga tjänster ligger årsmedeltalel för 1978 något under 1977. Detta torde bero på att den svaga efterfrågan på arbets­kraft under 1978 gjort del lättare att besätta vakanser inom framför allt hälso- och sjukvården. I början på 1979 har en markant ökning ägt rum av antalet kvarstående lediga platser inom hälso- och sjukvården.

Tabell 5:3 Andelen företag som uppgivit brist på arbetskraft 1977, 1978 och 1979

Procentuell andel ja-svar

1977

1978

197S

I 

kv.

2 kV.

3kv.

4kv.

1 kv.

2 kV.

3kv.

4kv.

1 k\

Brisl på yrkesarbetare

Totala industrin

27

24

21

16

16

18

21

22

28

Trävaruindustri

35

30

29

26

29

31

35

32

31

Massa-, pappers- och

grafisk industri

 16

15

10

7

7

10

9

12

12

Järn- och stålverk

22

9

4

4

8

6

6

17

29

Verkstadsindustri

32

24

21

14

16

19

23

25

31

Varvsindustri

39

54

53

64

13

12

16

5

30

Brist på byggnads- och

anläggningsarbetare

Betongarbetare

33

28

24

6

1

13

10

21

12

Träarbetare

58

66

57

18

8

23

33

35

32

Murare

11

9

14

3

I

15

4

8

5

Källa: Statistiska centralbyrån.

I tabell 5:3 redovisas bristen på yrkesarbetare inom några industri­branscher såsom den mäts i konjunkturinstitutets baromelerundersökning-ar. Under 1978 har bristen på yrkesarbetare börjat öka vilket antyder en förbättring av efterfrågeläget på arbetsmarknaden under 1978. Man kan således observera en klar förbättring av arbetskraftsefteifrågan under lop­pet av 1978. Vändningen i arbetsmarknadsläget synes ha inträtt i början av hösten.

Sysselsättningen

Den totala sysselsättningen ökade enligt arbetskraftsundersökningarna med 16000 personer eller 0,4% mellan 1977 och 1978 samtidigt som antalet arbetade limmar minskat med 2,2 %. Detta innebär en nedgång av medelår-

Prop. 1978/79:150

96

betstiden med 2,6%, vilket förklaras av införandet av femte semester­veckan, ökat deltidsarbete, minskat övertidsarbete m. m. Det är framför allt deltidsarbetet 20-35 timmar per vecka som ökat markant, den s.k. långa deltiden. Som framgår av tabell 5:4 ligger hela sysselsättningsökning­en på gruppen kvinnor medan männen även under 1978 minskade i andel.

Tabell 5:4 Sysselsättningsutvecklingen 1974-

Medeltal sysselsatta, 1 000-tal

1978

1974

1975

1976

1977

1978

Sysselsatta

3963

4062

4088

4099

4115

man

2316

2 342

2 337

2314

2297

kvinnor

1647

1720

1751

1785

1818

Heltidssysselsatta

(mer än 35 tim/v)

3 282

3313

3 239

3 191

3 152

Deltidssysselsatta

(20-34 tim/v)

465

521

603

659

710

Deltidssysselsatta

(1-19 tim/v)

216

228

246

249

253

Källa: Statistiska centralbyrån.

Ett branschfördelat material (tabell 5:5) visar på en fortsatt sysselsätt­ningsökning för staten och kommunerna samt de privata tjänsterna. För industrin, som uppvisar en minskad sysselsättning sedan 1975, gick antalet sysselsatta ned mellan 1977 och 1978 med 36000 personer. Även inom byggnadsverksamheten minskade antalet sysselsatta med ca 12000 perso-

Tabell 5:5

Sysselsättningen inom olika näringsgrenar 19761978

1978

Procentuell förändring

syssel-

1976-1977

1977-1978

1 OOO-tal

Antal

Antal

Antal

Antal

syssel-

arbets-

syssel-

arbets-

satta

timmar

satta

timmar

Jordbruk och fiske

202

-2,9

-4,6

2,9

-2,0

Skogsbruk

56

-4,3

-6,2

0,4

-4,8

Gruvor och tillverknir

igsindustri

978

-3,0

-4,4

-3,6

-6,4

El-, gas-, vatten- och

värmeverk

29

2,9

2,3

0

-1,5

Byggnadsverksamhet

316

1,4

-0,4

-3,8

-6,7

Privata tjänster'

1345

0,6

-1,3

0,2

-1,6

Staten

308

2,3

0,8

2,6

0,2

Kommuner

891

4,8

2,8

6,0

3,8

Summa

4125

0,5

-1,4

0,5

-2,3

Korrigeringspost''

36

-0,1

0

0

0,1

Totalt

4161

0,4

-1,4

0,4

-2,2

' Handel, restaurang- och hotellrörelse, samfärdsel, bank- och försäkringsinstitut, fastighetsförvaltning m. m.

 Den totala sysselsättningsutvecklingen fås från arbetskraftsundersökningarna korrigerade för kalenda-riska effekter m.m. för att överensstämma med nationalräkenskapernas definitioner. På senare är har förelegal en ganska stor diskrepans mellan sysselsättningen summerad över de olika näringsgrenarna och arbetskraftsundersökningarna.

Källa: Statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

97

Diagram 5:3 Arbetslösa enligt AKU, arbetslösa kassamedlemmar och kvarstående lediga platser 1975-1979

Säsongrensade månadsdata

110

100

1975

1976

1977

1978

1979

-J

Källor: Arbetsmarknadsstyrelsen, konjunkturinstitutet och statistiska central­byrån.

Arbetslöshet och arbetsmarknadspolitik

Under 1977 ökade den registrerade arbetslösheten (diagram 5:3). Denna utveckling fortsatte under 1978 och nådde kulmen under sommarmåna­derna. Under hösten 1978 inträdde en kraftig förbättring av arbetslöshets­läget (tabell 5:6). Mellan tredje och fjärde kvartalet 1978 minskade arbets­lösheten, säsongskorrigerat, med 19000 personer. Under Ijärde kvartalet 1978 var enligt arbelskraftsunderökningarna i genomsnitt 84 000 personer arbetslösa, vilket låg något högre än motsvarande period 1977. I december 1978 och januari 1979 ökade arbetslösheten återigen varefter en nedgång har skett under februari. Ungdomsarbetslösheten låg under hela 1978 på en mycket hög nivå jämfört med perioden 1970-1977. Det totala antalet arbetslösa ungdomar var för fjärde kvartalet 1978 32000 personer, vilket innebär en relativ arbetslöshet på nära 5%. En mycket hög arbetslöshet bland ungdomar 16-24 år uppvisar personer av utländsk härkomst. För 7   Riksdagen 1978/79. 1 samt. Nr 150. Bil. 1.1

Prop. 1978/79:150

98

Tabell 5:6 Arbetslösheten 1976-1979

Ars- och kvartalsmedeltal, 1 OOO-tal (16-74 år)

1976

1977

1978

1978

1979

1 kv.

2 kV.

3kv.

4kv.

1 kv.

Arbetslösa, totalt

66

75

94

99

86

106

84

100

16-24 år

26

30

38

35

35

49

32

34

25-54 år

29

36

44

50

41

44

40

49

55-66 år

11

9

5

14

11

13

12

17

Storstadslän

19

23

27

30

24

31

25

29

Skogslän

22

23

28

32

27

30

23

28

Övriga län

26

29

39

38

34

46

36

43

Medelantal veckor i

arbetslöshet

15

15

16

16

17

15

18

17

16-

-24 år

25-

-54 år

55-

-66 år

Män

Relativa arbetslöshetsantal (arbetslösa i procent av arbetskraften) Totalt

1,6

1,8

2,2

2,4

2,0

2,5

2,0

2,4

2,9 0,8 1,6

4,4 1,3 1,3

5,5 1,6 1,8

5,4 1,8 2,1

5,1 1,4 1,6

6,6 1,6 1,8

4,9 1,4 1,7

5,2 1,7 2,5

1,3 2,0

1,5

2,2

2,1 2,4

2,3 2,4

1,9

2,2

2,2 2,8

1,8

2,2

2,2 2,5

Källa: Statistiska centralbyrån.

denna grupp låg den relativa arbetslösheten under Qärde kvartalet 1978 på nära 9%.

Av statistiken över arbetslösa kassamedlemmar framgår att det inte enbart är de på arbetsmarknaden nytillträdande grupperna som drabbats av arbetslöshet. Under 1978 var i medeltal ca 45 700 personer arbetslösa mot 33 400 resp. 32 700 under 1977 och 1976. Arbetslösheten (säsongskorri-gerad) bland industrikassamedlemmarna har avtagit något sedan mitten av 1978. I genomsnitt var under året 15 300 personer arbetslösa, vilket innebär en relativ arbetslöshet om ca 2,1 %. Detta innebär atf arbetslösheten legat på en betydligt högre nivå 1978 än under perioden 19751977. Även bland medlemmarna i byggkassan och bland varuhandelns kassamedlemmar har registrerats en hög arbetslöshet. Jämfört med 1977 ligger arbetslösheten i byggkassan i genomsnitt under 1978 nivåmässigt 1,7 procentenheter högre. I tjänstemannakassorna registrerades under 1978 i medeltal 6 100 arbets­lösa, vilket motsvarar en halv procent av medlemsantalet. Sammantaget kan konstateras att arbetslösheten nådde sin kulmen under sommarmåna­derna och en viss stabilisering av arbetslöshetsläget skedde under del sista kvartalet av 1978 och första kvartalet 1979.

Internationellt sett låg den öppna arbetslösheten i Sverige under 1978 på en låg nivå. Den utdragna lågkonjunkturen har i första hand drabbat industrin och flera av de arbetsmarknadspolitiska insatserna har därför satts in för att stödja sysselsättningen i denna sektor. Bland de olika medel som använts under 1977 och 1978 märks: frisläppta investeringsfonder, statliga och kommunala industribeställningar, utbildning av permitterings-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

99

hotad personal, stöd till företag med dominerande ställning på sin ort och bidrag till nyrekrytering av personal.

I februari 1977 höjdes statsbidragen för utbildning inom företagen av permitteringshotad personal från 8 till 25 kr./tim. för de första 160 tim­marna. Utbildning enligt 25-kronan fick snabbt en stor omfattning. Under 1977 sysselsattes i medeltal 41 000 personer i denna form av arbetsmark­nadsutbildning. Under 1978 minskade utbildningen enligt 25-kronan i om­fattning. I december 1978 sysselsattes 14 200 personer enligt 25-kronorsbi-draget mot 39000 i december 1977. Antalet sysselsatta i övrig arbetsmark­nadsutbildning var i stort oförändrat mellan 1977 och 1978 (tabell 5:7). Flera av de extra arbetsmarknadspolitiska insatser som gjorts har varit inriktade på att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Antalet ungdomar i arbetsmarknadsutbildning expanderade kraftigt under 1977 och 1978. Av de 64100 som sysselsattes i beredskapsarbeten i december 1978 var ca 44000 under 25 år. Ökningen av beredskapsarbeten låg främst inom tjänstesektorn, ca 60% av arbetena under 1978 låg inom tjänste- och vårdsektorerna. Arbetsförmedlingarnas resurser förstärktes också under 1977 och 1978 så att rutinerade arbetsförmedlare i högre grad än tidigare kunnat ägna sina krafter just åt ungdomsproblemen.

Den 1 juli 1978 infördes ett s. k. nyrekryteringsbidrag. Syftet med delta bidrag är att förmå företag som avser att öka sin personalstyrka vid en vändning uppåt i konjunkturen att tidigarelägga denna nyanställning. Bidra­get utgick med 12000 kr. per ny heltidsanställd under tredje kvartalet 1978. 8000 kr. för nyanställningar under fjärde kvartalet 1978 och 4000 kr. för nyrekrytering under första kvartalet 1979. Intresset för bidraget förefaller att vara ganska stort, vid utgången av oktober 1978 hade preliminära ansökningar från 8500 företag inkommit avseende en personalökning på 38000 personer. Drygt hälften av den beräknade personalökningen ligger på tillverkningsindustri men stora ökningar väntas också inom handel saml konsult- och uppdragsverksamhet. I februari 1979 omfattade ansökningar­na ca 

II 

000 företag och den beräknade personalökningen uppgick till 46000 personer.

Tabell 5:7 Antal personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder 1974-1979

Årsmedellal, 1000-tal

1974

1975

1976

1977

1978

1979

Jan.

Febr.

Arbetsmarknadsutbildning

41

36

42

45

49

62

63

utbildning vid per-

miUeringshot (25-kronan)

41

29

8

8

Beredskapsarbete

23

17

27

29

45

60

62

Arkivarbete

14

15

15

15

15

16

16

Skyddat och halvskyddat

arbete m. m.

24

27

29

28

29

30

30

Totalt

102

95

113

158

167

176

179

Källa: Arbetsmarknadsstyrelsen.

Prop. 1978/79:150

100

Bland övriga åtgärder som vidtagits för att hålla uppe sysselsättningen på vissa orter eller inom vissa branscher märks det s. k. 75 %-bidraget och äldrestödet inom tekoindustrin. Det tillfälliga sysselsältningsstödet (75% bidrag till lönekostnaden) för företag med dominerande ställning på sin ort omfattade under 1978 ett tjugotal företag och den övertaliga arbetsstyrka som berördes uppgick till ca 4 000 personer. Äldrestödet inom tekoindu­strin omfattade under andra halvåret 1978 650 företag som tillsammans representerar 3/4 av den totala sysselsättningen i branschen.

5.2 Arbetsmarknaden under 1979

I avsnittet redovisas först prognosen över utbudet av arbetskraft 1979. Därefter diskuteras en beräkning av förväntad arbetskraftsefterfrågan un­der 1979 med utgångspunkt i prognoser över produktions- och produktivi­tetsutvecklingen inom olika näringsgrenar. Den sålunda erhållna utbuds-och efterfrågebilden ger sedan en grov bild av förväntad sysselsättning och arbetslöshet under 1979.

Arbetskraftsutbud

Till grund för arbetskraftsprognosen ligger ett antagande om en ökning av medelfolkmängden mellan 1978 och 1979 på 0,3%. Detta antagande inkluderar en väntad nettoinvandring på 18000 personer under 1979. Del relativa arbetskraftstalet för arbetskraften (16-74 år) förutses öka med 0,5 procentenheter så att i medeltal 70,7% av befolkningen i åldersgruppen 1674 år skulle befinna sig i arbetskraften under 1979. För de gifta kvin­norna väntas en ökning av det relativa arbetskraftstalet med 1,4 procenten­heter och för de icke gifta kvinnorna en ökning med 0,8 procentenheter. För männens del förutses en viss fortsatt minskning. Översatt till antal personer innebär denna befolkningsprognos och antaganden om de relativa arbetskraftstalens utveckling att ökningen av arbetskraftsutbudet 1978-1979 väntas bli ca 45 000 personer. Utbudet mätt i timmar, inkluderande effekter av förändringen i långtidsfrånvaron, förutses bli oförändrat mellan 1978 och 1979. Några av de effekter som drar ned timutbudet är den könsmässiga förskjutningen i arbetskraftens sammansättning, delpensio­nering, ledighet för småbarnsföräldrar m. m.

Produktion, produktivitet och sysselsättning 1979

I detta avsnitt redovisas prognoserna för produktions- och produktivi­tetsutvecklingen inom olika näringsgrenar. Utifrån dessa bedömningar erhålls efterfrågan pä arbetskraft uttryckt i timmar. Genom att ställa ut­budsprognosen mot efterfrägekalkylen kan man få en uppfattning om sys­selsättning och arbetslöshet under 1979.

Produktiviteten (mätt som produktion per arbetad timme) ökade snabbt

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

101

under 1960-talet. Inom industrin låg ökningen då på ca 7% per är. Under 1970-talet haren förändring skett mot en klart lägre ökningstakt. Den lägre produktivitetstillväxten totalt i samhällsekonomin beror på flera faktorer. Bl. a. riktar sig nu en relativt större del av den samlade efterfrågan mot de tjänsteproducerande näringsgrenarna som erfarenhetsmässigt har en lägre produktivitetsökning än de varuproducerande sektorerna. Den relativt svaga produktivitetsutvecklingen inom industrin 1975-1977 (tabell 5:8) sammanhänger bl. a. också med den inriktning som arbetsmarknadspoliti­ken och i viss mån industripolitiken haft på senare år. Ett viktigt inslag i denna har varit att förmå företagen att i så stor utsträckning som möjligt hålla kvar de anställda i företagen även när efterfrågan minskar.

Tabell 5:8 Produktivitetsutvecklingen inom olika näringsgrenar 19731978

Ärlig procentuell förändring

1973

1974

1975

1976

1977

1978

Jordbruk, fiske

-7,7

18,7

-1,4

4,0

0

4,8

Skogsbruk

12,8

-5,2

0,2

-4,0

-1,7

5,2

Gruvor och tillverkningsindustri

7,5

3,5

-1,9

0,5

-0,6

8,1

El-, gas- och vattenverk

9,4

-2,6

11,2

6,2

-1,3

7,3

Byggnadsindustri

-2,3

1,1

7,1

-1,4

-0,6

11,6

Privata tjänster

5,1

5,8

-1,7

1,4

0,3

2,8

Offentliga tjänster

-0,1

-0,5

0,3

0,3

0,4

0,8

Totalt

4,1

3,3

-0,6

0,7

-0,3

4,4

Källa: Statistiska centralbyrån.

Den klara förbättring i konjunkturiäget som noterades under 1978 för­utses fortsätta under 1979. Den totala produktionen väntas öka med 4,5% mellan 1978 och 1979 (tabell 5:9). För industrins del väntas en produk­tionsökning på ca 7%. Denna snabba ökning gör det motiverat att anta att företagen kan realisera en del av den produktivitetspotential som byggdes upp under lågkonjunkturen. Redan under 1978 steg produktionen per arbe­tad timme relativt kraftigt. Preliminära uppskattningar lyder på en ökning mellan 1977 och 1978 på 8,1 %, trots en så pass svag produktionstillväxt i industrin som ca 1%. Produktivitetsstegringen mellan 1978 och 1979 har antagits komma att uppgå till 7,5 %. Produktionen inom byggnadsverksam­heten 1979 väntas öka i ungefär samma takt som mellan 1977 och 1978, dvs. ca 4%. Bakom denna prognos ligger bl. a. ett antagande om en igång­sättning av ca 60000 lägenheter under 1979. Även ombyggnadsverksamhe­ten väntas fortsätta att öka under 1979. Inom den privata tjänstesektorn förutses, efter en treårsperiod av svag produktionsutveckling, en ökning av produktionen med drygt 4%. Detta sammanhänger bl. a. med den förväntade volymökningen av den privata konsumtionen mellan 1978 och 1979. Volymökningen inom tjänstesektorn medför även att produktiviteten stiger.

Prop. 1978/79:150

102

Tabell 5:9 Produktion, produktivitet och sysselsättning 1979

Ärlig procentuell förändring avrundad till halva och hela procentenheter

Produk-

Produk-

Sysselsättning

tion

tivitet

(timmar)

Jordbruk, fiske

2

4

-2

Skogsbruk

3

4

-1

Gruvor och tillverkningsindustri

7

7,5

-0,5

El-, gas- och vattenverk

5

7,5

-2,5

Byggnadsindustri

4

5,5

1,5

Privata tjänster'

4

4

0

Offentliga tjänster

2,5

0

2,5

Totalt

4,5

4,0

0,5

' Handel, restaurang- och hotellverksamhet, samfärdsel, banker och fastighets­förvaltning m. m.

En schablonmässig översättning av den redovisade sysselsättningsut­vecklingen i timmar 1978-1979 till antal sysselsatta personer pekar mot en marginell minskning inom jord- och skogsbruket. För industrins del väntas en i stort sett oförändrad sysselsättning mätt mellan genomsnittslägena 1978 och 1979. Eftersom industrisysselsättningen sjönk kontinuerligt un­der loppet av 1978 och vänder först under loppet av 1979 så innebär denna prognos att man kan vänta en relativt kraftig sysselsättningsökning på minst 20000 personer under 1979. Inom byggnadsverksamheten väntas en viss minskning av sysselsättningen under 1979. Efterfrågan på arbetskraft ifrån de offentliga och privata tjänstesektorerna väntas fortsätta att öka 1979. För statens del väntas en sysselsättningsökning på ca 7000 personer och för kommunernas del en ökning på inemot 40000 personer. Inom privata tjänsterna pekar prognoserna på en sysselsättningsökning på ca 15 000 personer.

Utbuds- och efterfrågeprognoserna på totalnivå pekar mot ett förbättrat sysselsättningsläge under 1979 och en minskning av den öppna arbetslös­heten. När arbetskraftsefterfrågan nu ökar under 1979 bör det finnas goda förutsättningar att successivt minska antalet sysselsatta i beredskapsarbe­te och arbetsmarknadsutbildning och att dessutom allmänt främja en ökad rörlighet såväl yrkesmässigt som regionall på arbetsmarknaden.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

103

6    De enskilda konsumenternas ekonomi

6.1    Sammanfattning

Hushållens disponibla inkomster ökade 1978 med 8 1/2%, en avsevärt mindre ökning än föregående år (13,3%). Prisökningstalet för total privat konsumtion blev visserligen något lägre än 1977, men uppgick likväl till drygt 10 1/2%. 1978 drabbades därigenom de enskilda konsumenterna totalt sett för första gången under efterkrigstiden av en sänkt realinkomst; en nedgång med ca 2%, varigenom den realt disponibla inkomsten drogs ner till en nivå obetydligt över 1976 års.

Utvecklingen under loppet av 1978 karakteriserades av en kraftig real-inkomstminskning i början av året. Säsongrensat sett sjönk realinkomslen närmare 4% mellan andra halvåret 1977 och första halvåret 1978, för att därefter stiga drygt 1 3/4% mellan första och andra halvåren 1978. Även konsumtionsvolymen sjönk första halvåret 1978. Hushållen fortsatte där­med under 1978 den neddragning av konsumtionsvolymen, speciellt beträf­fande varaktiga varor och livsmedel, som inletts 1977 (se diagram 6:2). Konsumtionen minskade emellertid inte lika mycket från andra halvåret 1977 som inkomsterna, och sparkvoten sjönk med ungefär 2 1/2 procenten­heter till 9 1/2% första halvåret 1978. Andra halvåret sjönk sparkvoten ytterligare något; hushållens konsumtionsutgifter steg drygt 2%, medan inkomstökningen som nämnts blev 1 3/4%.

Sammantaget för helåret 1978 minskade den privata konsumtionen i volym med ca 1 %, samma nedgång som 1976-1977. Sparandets andel av den disponibla inkomsten sjönk 1978 med nära en procentenhet till en alltjämt hög nivå på 9 1/4% (se diagram 6:1).

Diagram 6:1 Sparkvoten 1963-1979

Sparandet i procent av disponibel inkomst. Helårsdata

11

79

I    1    I    I    1

J_ \_ I_ \_ I_ L

1963

65

67

69

71

73

75

77

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

104

Prognoserna för hushållens inkomster 1979 visar en ungefär lika stor tillväxt som 1978 i faktorinkomsterna (främst löner och enskilda företaga­res inkomster), dvs. en ökning med ca 8% (se tabell 6:1). Lönesumman beräknas öka något mer än i Qol, 8,6% mot 8,0 1978. Detta innebär att

Tabell 6:1 Hushållssektorns inkomster och utgifter 1977-1979'

Milj. kr.

Procenti

Liell förändring

från föregående år

1977

1978

1977

1978

1979 prognos

Löpande priser

1  Faktorinkomster

221342

238 331

9,7

7,7

8,0

Egentliga löner"

190438

206688.

10,2

8,5

8,7

därav: kontant utbetald

lönesumma

184 522

199277

9,9

8,0

8,6

Enskilda företagares in-

komster

14 360

15015

5,4

4,6

6,8

Övriga faktorinkomster

16544

16628

8,1

0,5

0,3

2 Inkomstöverföringar till

hushåll

69794

81950

20,5

17,4

12,5

3 Direkta skatter, avgifter

m. m.

85292

97 043

9,6

13,8

10,6

därav: prel. A-skatt

71660

82 703

9,3

15,4

10,7

4 Nettoinbetalningar till det

offentliga (3-2)

15498

15 093

-21,9

-2,6

0,2

5 Räntor och utdelningar.

netto

3666

4095

28,2

11,7

4,1

6 Övriga transfereringsin-

komster och -utgifter, netto

758

622

-3,9

-17,9

2,1

7 Disponibel inkomst

(H-2-3-I-5-I-6)

210268

227 955

13,3

8,4

8,5

8 Privat konsumtion

188813

206 847

9,9

9,6

9,3

9 Sparande (7-8)

21455

21 108

54,9

-1,6

0

10 Sparkvot (9:7)'*

10,2

9,3

2,7

-0,9

-0,8

1975 års priser

11 Disponibel inkomst

171802

168419

2,1

-2,0

2,3

12 Privat konsumtion

154273

152 823

-0,9

-0,9

3,1

13 Implicitprisindex för

total privat konsumtion

(1975= 100)

122,39

135,35

10,9

10,6

6,0

' Hushållssektorn inkluderar, förutom hushållen, de s. k. ideella organisationerna som betjänar hushållen och som inte helt eller huvudsakligen finansieras och kon­trolleras av offentliga sektorn. Hit räknas arbetstagarorganisationer, folkbildnings­verksamheten, nykterhetsrörelsen, idrottsorganisationer. Röda korset m. m. samt ej statsbidragsberättigade privata sjukhem, barnhem, barnkolonier, semesterhem. Ut­över löntagarhushäll ingår hushåll som äger personliga företag, dvs. erhåller sin huvudsakliga inkomst från rörelse.

 Arbetsgivaravgifter till socialförsäkring, fondavsättningar för PRI och andra privata fonder och stiftelser inom icke finansiella företag samt tillräknade pensions­avgifter för statliga och kommunala myndigheter och kommunala affärsverk är ej medtagna som löneförmåner i denna post.

 Kontant utbetald lönesumma samt arbetsgivaravgifter till privat försäkring.

'' Inkl. räntor på privata försäkringsfonder (exkl. skadeförsäkring).

 Inkl. privat försäkringssparande. Detta uppgick 1977 till 7309 milj. kr. och 1978 till 8800 milj. kr. Det beräknas 1979 uppgå till ca 10500 milj. kr.

" Förändring mätt i procentenheter.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

105

lönesummeprognosen räknats upp 0,5 procentenheter jämfört med den preliminära nationalbudgeten (PNB), bl. a. på grund av en säkrare upp­skattning av utfallet av löneutvecklingsgarantierna. Den avtalsmässiga löneökningen 1979 till följd av 1978 och 1979 års löneavtal har nu beräknats till 5,4%. Däri ingår sålunda utfallet av förtjänstutvecklingsgarantin för arbetare och motsvarande löneutvecklingsgaranlier för tjänstemän inom privat och offentlig verksamhet. Därutöver har till avtalskomponenten lagts några tiondels procentenheter som en fördröjd effekt av femte semes-lerveckans införande 1978. De nu löpande avtalen gäller t.o.m. sista oktober i år. I kalkylen över inkomstutvecklingen har inte inräknats några lönehöjningar fr.o.m. 1 november till följd av nya avtal. Löneglidningen har satts till 2,5%, och sysselsättningens bidrag till totala lönesummeök­ningen till 0,4 procentenheter. Timförtjänstökningen (avtalsökning plus löneglidning) tillsammans med de höjda sociala kostnaderna (motsvarande ca 0,4% på timkostnaden inkl. sociala kostnader) beräknas höja timkost­naderna med knappt 7 1/2 % för industriarbetare och omkring 8 1/2 % totalt sett. För industriarbetarnas del har därvid löneglidningen antagits uppgå till 3 1/2%.

Beträffande transfereringarna beräknas såväl inkomstöveiföringarna från det offentliga till hushållen som hushållens inbetalningar av skatter och avgifter stiga mindre 1979 än 1978. Inkomstöverföringarna till hushål­len beräknas öka 12 1/2% och skatter och avgifter m. m. 10 1/2%. Jämfört med prognosen i PNB har skatte- och avgiftsinbetalningarna justerats upp till följd av beräknat större skatteunderlag i form av löner och andra beskattade inkomster och höjda avgifter. Hushållens nettoinbetalningar till det offentliga (skatter m. m. efter avdrag av inkomstöverföringar till hus­hållen) beräknas bli ungefär lika stora 1979 som 1978, ca 15 miljarder kr.

Sammantaget ger kalkylerna för 1979 en tillväxt i hushållens disponibla inkomster på nominellt 8 1/2 %, samma ökning som 1978. Prisstegringstak­ten förutses bli betydligt lägre än under 1978. Prisökningstalet för den privata konsumtionen har uppskattats till 6% mellan årsgenomsnitten 1978 och 1979 och realinkomslen skulle därmed öka 1979 med 2 1/4%. Med hänsyn till den stigande konsumtionsvolymen mot slutet av förra året samt den positiva utvecklingen av detaljhandelns försäljning under de första månaderna i år - bl. a. bilförsäljningens kraftiga ökning - och med beak­tande av den förväntade relativt begränsade konsumentprisstegringen för­utser institutet att konsumtionen ökar mer än inkomsterna under 1979. Ökningen har satts till drygt 3%. Sparkvoten minskar därmed ytteriigare med 3/4 procentenhet till 8 1/2%.

I tabell 6:2 redovisas realinkomstutveckUngen efter skatt uppdelad på olika inkomstslag. Det bör understrykas att det statistiska underlaget är mycket bristfälligt, varför materialet enbart ger en grov indikation på realinkomstens utveckling för olika inkomstslag och deras relativa betydel­se för den totala ökningen i den realt disponibla inkomsten. Tabellen

Prop. 1978/79:150

106

Tabell 6:2 Inkomstutveckling efter skatt 1976-1979

1975 års priser

Förändi

'ing i realinkomslen,

%

Bidrag till disponibelinkomst-

utveckli

ingen, |

procentenheter

1976

1977

1978

1979 prognos

1976

1977

1978

1979 prognos

Löner

11/2

1/2

-5

1 1/2

1

1/2

-2 1/2

1

Driftsöverskott

-5

-7

-2

_2

0

0

0

0

Övriga faktor- och kapital-

inkomster'

-5 1/2

0

-71/2

-4 1/2

-1/2

0

-1/2

-1/2

Pensioner

7

9

3

6

1

1

1/2

1

Beskattade sociala förmåner

11 1/2

7

3

4

1/2

1/2

0

1/2

Övriga inkomstöverföringar,

netto

6

4

91/2

61/2

0

0

1/2

1/2

Disponibel inkomst

2

2

-2

21/2

2

2

-2

21/2

' Inkl. nationalräkenskapens s. k. restposter i inkomstberäkningarna.

 Sjukpenning och föräldrapenning, utbetalningar från arbetslöshets- och arbetsskadeförsäkring och löne­garantifond samt vissa bidrag i samband med arbetsmarknadsutbildning. Källor: Konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

bygger på överslagsmässiga kalkyler över fördelningen av A- och B-skalte-uttagen - däribland även skatt pä kapitalinkomster m. m. - på inkomstsla­gen löner, företagarinkomster, pensioner och beskattade förmåner.

Nu föreliggande nationalräkenskapskalkyler för 1977 visar en något större ökning av lönesumman än vad som redovisades i PNB. Reallönen före skatt minskade 1977. Reallönen efter skatt ökade emellertid något, på grund av att det reala skatteuttaget sjönk mer än lönesumman. Den vid halvårsskiftet 1976 sänkta folkpensionsåldern påverkade pensionsutbetal­ningarna detta år och bidrog liksom införandet av delpensionen till atl pensionsutbetalningarna ökade kraftigt mellan 1976 och 1977.

1978 beräknas reallönesumman efter skatt ha minskat kraftigt, närmare 5%. Härvid får uppmärksammas att sysselsättningen i limmar har sjunkit drygt 2%, till stor del i anslutning till införandet av den femte semester­veckan. Per arbetad timme blir reallöneminskningen, utifrån det sålunda begränsade timantalet, drygt 2 1/2%. Ökningen av pensionsinkomsterna är väsentligen att hänföra till ökat antal pensionärer, men även till den sti­gande andelen ATP-pensionärer liksom den minskande andelen pensionä­rer med enbart folkpension.

Den kraftiga ökningen 1978 av andra inkomstöverföringar än de beskat­tade orsakades bl. a. av att barnbidrag och studiebidrag höjdes i april 1978. Samtidigt ökade avdragsposten avgiftsinbetalningar till det offentliga rela­tivt litet detta år.

För 1979 beräknas reallönesumman före skatt öka med ca 2 1/2%. Skatteuttaget beräknas öka mer än lönen före skatt, varför ökningen av den realt behållna lönesumman begränsas till I 1/2%. Pensionärernas in­komster efter skatt förutses öka betydligt mer 1979 än 1978'.

Beräkningen av skatteuttaget på pensioner är emellertid mycket osäker.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

107

Beträffande relativa bidrag i procentenheter till den samlade ökningen i de realt disponibla inkomsterna ger tabellen i stort sett samma bild som enligt PNB. Enligt de reviderade lönesummekalkylerna för 1977 ger denna post nu ett positivt bidrag till totala inkomstökningen. Största bidraget 1977 kommer dock från pensionsinkomsterna. Även för 1978 och 1979 redovisas positiva bidrag från pensionerna. Lönesumman förutses dock lämna ett lika stort bidrag till totalökningen av disponibelinkomsten 1979 som pensionsinkomsterna.

6.2 Löner

Från 1977 till 1978 beräknas lönesumman för samtliga anställda ha ökat med 8,0%. Härav svarade löneglidningen för 2,4 procentenheter, medan avtalskomponentens bidrag till lönesummeökningen uppgick till 8,0. I den senare ingår då 2 procentenheter för införandet av den femte semester­veckan. Sysselsättningen gav ett negativt bidrag till lönesummeutveckling­en på ca 2 1/4 procentenheter, varav bortfallet i arbetstimmar på grund av semesterförlängningen beräknas ha svarat för 1,5 procentenheter.

För industriarbetarnas del visar statistiska centralbyråns förtjänslstati-stik, korrigerad för retroaktiva löneutbetalningar, en limlöneökning mellan 1977 och 1978 på ca 8%. Därav beräknas avtalen ha svarat för knappt 5 procentenheter och löneglidningen för drygt 3. Arbetskraftskostnaderna steg härutöver till följd av införandet av den femte semesterveckan med ca 3,5 procentenheter. Genom borttagandet av den allmänna arbetsgivarav­giften sänktes de totala sociala avgifterna mellan 1977 och 1978, vilket drog

Tabell 6:3 Löneutveckling 19691979 samt arbetskraftskostnader för industriarbetare

Äriig procentuell förändring

Totalt

Industriarbetare

Avtal

Löneglid-

Summa

Avtal           Löne-

Timför-

Sociala

Timkost-

ning

glidning

förtjänst

kostn.

nad'

1

2

3 = {\+2)

4                  5

6 = (4-h5)

7

8

1969

4,5

2,3

6,8

4,7             4,5

9,2

1,4

10,7

1970

5,5

3,6

9,1

4,5             7,1

11,6

0,7

12,4

1971

7,1

2,8

9,9

5,1              5,4

10,5

1,2

11,8

1972

8,9

1,9

10,8

8,6             3,0

11,6

0,5

12,2

1973

5,5

2,0

7,5

4,1              4,0

8,1

3,1

11,5

1974

7,4

3,0

10,4

5,0            6,8

11,8

5,1

17,5

1975

12,9

2,1

15,0

10,5             7,5

18,0

3,7

22,4

1976

10,4

2,4

12,8

7,9            5,4

13,3

3,1

16,8

1977

7,5

3,6

11,1

3,7             3,5

7,2

3,4

10,8

1978

8,0

2,4

10,4

4,8             3,2

8,0

-0,7

10,73

1979 prog-

nos

5,7

2,5

8,2

3,5             3,5

7,0

0,4

7,4

' Timförtjänsten och de sociala kostnaderna i indexform multiplicerade med varandra.  Enligt lönesummeberäkningarna. Förtjänststatistiken visar 4,9 för 1971 och 4,3 för 1972. ' Inkl. kostnad för femte semesterveckan. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

108

ned timkostnaderna med 0,8 procentenheter. Totalt steg därmed arbets­kraftskostnaderna för industriarbetare med ca 10 3/4% 1977-1978.

Mellan 1978 och 1979 förutses den totala lönesumman öka med 8,6%. Den avtalsmässiga löneökningen beräknas till 5,4%. Vidare höjs avtals­komponenten med 0,3 procentenheter som ytterligare effekt av införandet av den femte semesterveckan. Däri ingår bl. a. det statliga semesteiiöne-lillägget samt inom PTK-områdel höjt semestertillägg. Löneglidningen har satts till 2,5%, medan sysselsättningen förutses ge ett positivt bidrag till lönesummeutvecklingen på 0,4 procentenheter.

Industriarbetarlönerna beräknas avtalsmässigt öka med ca 3,5 %' mellan 1978 och 1979. Förutsatt en löneglidning av samma storleksordning skulle därmed en timlöneökning på ca 7% vara att vänta för industriarbetarnas del: I januari 1979 höjdes arbetsgivaravgifterna till sjukförsäkringen (1 %), barnomsorgen (0,3%) och lönegarantin (0,1%). Borttagandet av den all­männa arbetsgivaravgiften den I juli 1978 innebär en nivåsänkning med 1% mellan helåren 1978 och 1979 och det genomsnittliga uttaget av lag­stadgade arbetsgivaravgifter ökar därmed med 0,4% 1978-1979. De av­talsmässiga avgifterna stiger 0,2% till följd av höjda avgifter till den sär­skilda tilläggspensioneringen. De höjda sociala kostnaderna motsvarar därigenom 0,6% av konlantlönen, vilket innebär att timkostnaden inkl. sociala kostnader stiger 0,4%. Eftersom kontanllöneökningen på 7% ock­så, p. g. a. det proportionella uttaget av arbetsgivaravgifter, ger en timkost­nadsökning på 7%, skulle den totala timkostnaden för industriarbetare under ovan angivna förutsättningar, stiga med knappt 7,5 % 1978-1979.

6.3 Hushållens disponibla inkomster

Hushållens disponibla inkomster ökade 1977-1978 med 8,4%. Prissteg­ringen för totala konsumtionsutgifterna uppgick till 10,6% mellan årsge­nomsnitten och realinkomslen minskade sålunda med 2,0%.

De totala faktorinkomsterna ökade från 1977 till 1978 med 7,7%, en fortsatt dämpning i ökningstakten jämfört med åren 1974-1977. Som fram­gått av föregående avsnitt steg lönesumman med 8 %, vilket är närmare två procentenheter mindre än 1976-1977. De enskilda företagarnas inkomster ökade ca 41/2%, också det en lägre tillväxt än under föregående år. Skogsinkomsterna sjönk kraftigt, 20%, men denna nedgång uppvägdes av ökade driftsöverskott från jordbruk och övrig rörelse.

För 1979 förutses obetydligt högre ökningstakt i de totala faktorinkoms­terna än 1978. Prognosen för lönerna resulterar med de i avsnitt 6.2 redovisade antagandena i en ökning av lönesumman med 8,6%. Drifts-

' Höjningar enligt 1978 och 1979 års avtal. Något tillägg för eventuellt tillkom­mande lönehöjningar fr. o. m. 1979-11-01 till följd av de kommande avtalsförhand­lingarna ingår ej.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

109

överskotten från personliga företag väntas öka något mer 1979 än 1978, eller med närmare 7%. Jordbruksinkomsterna antages stiga något mindre än i fjol. Utvecklingen för det enskilda skogsbruket kalkyleras bli mindre ogynnsam 1979 än 1978. För övriga faktorinkomster förväntas en obetydlig ökning.

Tabell 6:4 Inkomstöverföringar till hushåll 1976-1979

Milj. kr., löpande priser

1976

1977

1978

1979 prognos

Egentliga inkomstöverföringar

14973

17663

20520

22 913

därav: barnbidrag

3231

3461

4014

4440

bostadsbidrag statligt och

statskommunalt'

1718

2102

2149

2479

studiebidrag

707

677

1129

1200

arbetsmarknadsutbildning

782

1349

1831

1814

pensioner från stat och kommun

2404

2563

2 859

3 187

övrigt

6131

7511

8538

9793

Socialförsäkringsutfall

42969

52131

61430

69252

därav: folkpensioner'

18788

22448

25676

28340

ATP

6913

9688

12337

14865

delpension

74

412

687

883

sjukförsäkring

15 693

17534

19855

22088

arbetslöshetsförsäkring

872

1 197

1798

1946

arbetsskadeförsäkring

477

581

719

800

övrigt

152

271

358

330

Inkomstöverföringar till hushåll

57942

69794

81950

92165

ner.

Kommunala bostadsbidrag till pensionärer redovisas under posten folkpensio-

 Inkl. läkemedelsrabatter.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

I tabell 6:4 återfinns en detaljredovisning av inkomstöverföringarna till hushållen från det offentliga. De egentliga inkomstöverföringarna, dvs. transfereringarna till hushållen från stat och kommun exkl. socialförsäk­ringssektorn, steg 1977-1978 med 16%. Utbetalningarna av barnbidrag och studiebidrag'iikade kraftigt, bl. a. som följd av att bidragsbeloppen höjdes 1 april 1978. Från samma tidpunkt ändrades reglerna för statskom­munalt bostadsbidrag såtillvida att de övre hyresgränserna höjdes. På grund av fortgående inkomsthöjning m. m. fick emellertid denna ändring liten effekt på de utbetalade beloppen. De ökade kontrollåtgärder som vidtagits kan också ha verkat dämpande på utbetalningarna, vilka inte ökade nämnvärt 1977-1978. Bidragen till hushållen i samband med arbets­marknadsutbildning steg 1978 med 35% från den höga nivån 1977.

Ökningstakten i socialförsäkringsutfallen blev 18%, dvs. lägre än något år under perioden 1974-1977. Detta sammanhänger bl. a. med att öknings­takten för ATP-systemet dämpas genom att nytillkomna pensionärer nu­mera i betydande utsträckning får full pension. Ersättningarna från arbets-

Prop. 1978/79:150

110

löshetsförsäkringen ökade emellertid avsevärt 1978 på grund av försämrat arbetsmarknadsläge och höjd dagpenning.

För 1979 förutses lägre ökningstakt - ca 12 1/2% mot 17 1/2% 1978 -vad gäller inkomstöverföringarna totalt. Ersättningarna till arbetslösa vän­tas ej stiga i samma omfattning som 1978, och ökningstakten för konsu­mentpriserna avtar, vilket leder till färre indextillägg till pensionerna.

Transfereringarna från stat och kommun beräknas stiga 1979 bl. a. som följd av höjningen vid årsskiftet av bidragsbeloppen beträffande såväl barnbidrag som bostadsbidrag. Utbetalningarna av barnbidrag förutses öka med 11% och bostadsbidragen med 15%. Beträffande bidragen vid arbetsmarknadsutbildning väntas en svag minskning under året. Socialför­säkringsutfallet beräknas öka närmare 13%. Därvid förutses för pensions­utbetalningarna fortsatt dämpning i ökningstakten - beträffande delpen­sionerna halverad ökningstakt. Ersättningarna från sjukförsäkring (inkl. föräldraförsäkring) och arbetsskadeförsäkring väntas öka 11 %, vilket är mindre - för arbetsskadeförsäkringens del betydligt mindre - än i fjol. Även utbetalningarna från arbetslöshetskassorna beräknas stiga i avsevärt långsammare takt än under 1978.

Hushållens inbetalningar till del offentliga av skatter och avgifter m. m. ökade närmare 14% 1977-1978. Ökningen i skatteinbetalningarna var därmed betydligt större än tillväxten i hushållens faktorinkomsler. Större delen av faktorinkomsterna beskattas, liksom transfereringsinkomster som pensioner och vissa socialförsäkringsförmåner (se tabell 6:2). Inbetalning­arna av preliminär A-skatt beräknas ha ökat 15 1/2% 1978. Detta är en anmärkningsvärt hög ökning i förhållande till den ur tillgänglig statistik kalkylerade ökningen av skatteunderlaget. Detta har för preliminär A-skatt av riksrevisionsverket och konjunkturinstitutet beräknats öka drygt 10%.'

Slutskatteregleringen, dvs. skillnaden mellan inbetalningarna 1978 av fyllnadsskatt och kvarskatt och återbäringen till hushållen av överskju­tande skatt, blev ca 100 milj. kr. lägre 1978 än 1977 (se tabell 6:5).

Beträffande skatteuttaget 1979 har indexregleringen av såväl skatteska­lan som den särskilda skattereduktionen beräknats innebära att uttaget av preliminär A-skatt med drygt 3 3/4 miljard kr. understiger ett beräknat uttag enligt 1978 års skatteskala. Marginalskatteändringarna i den statliga skatteskalan kalkyleras därutöver sänka A-skatteinbetalningarna 1979 med 500 milj. kr. jämfört med inbetalningar beräknade enligt föregående års skatteskala. Den höjda beloppsgränsen för avdrag för underhåll till icke hemmavarande barn har uppskattats ge ett skattebortfall på 50 milj. kr.

'Riksrevisionsverkets prognos pä slutlig A-skatt 1978 som utgår från detta skat­teunderlag, ger till resultat ett överuttag av preliminär A-skatt 1978 på ca 400 milj. kr.; en omsvängning med ca 1,5 miljard från 1977 års underuttag på ca 1,1 miljard. Omkring 900 milj. kr. av denna omsvängning skulle kunna förklaras av de nya regler för preliminärskatteuttag inom varje inkomstskikt, som tillämpades första gängen 1978.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

111

6:5 Hushållens direkta skatter och avgifter 1975-1979

Milj. kr., löpande priser

1975

1976        197        1978        1979

prognos

4 890

5 801

6755

7 194

8045

2676

3 787

3 729

4289

4023

1786

2286

2619

2632

2973

3964

-4331

-5 200

-5 895

-6112

498

1742

1 148

1026

884

1

Prel. A-skatt

56014     65 568     71660     82703      91574

2

Prel. B-skatt

3

Fyllnadsskatt

4

Kvarskatt'

5

Överskjutande skatt

6

Slutskattereglering (3-I-4-H5)

7

Övriga skatter och avgifter

4 225       4 685       5 729       6120        6783

8

Summa(H2-l-6-(-7)

65627      77796      85292      97043     107286 därav:    socialförsäk­ringspremier

1552        1965       2 220       2 522        2 798

' Influtna delen.

Anm. Kvarskatten avser inkomsten två år tidigare, medan fyllnadsskatten och överskjutande skatten avser inkomsten ett är tidigare. Källor: Konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

Den totala effekten av dessa ändringar skulle därmed uppgå till närmare 4 1/2 miljard kr. jämfört med ett beräknat uttag enligt tidigare regler.

I här redovisade kalkyler har antagits att skatteavdraget för sparande på skattesparkonto resp. aktiesparfond inte påverkar inbetalningarna av preli­minär A-skatt 1979. Det förutsätts alltså att de som spar på dessa konton inte i någon större utsträckning begär att preliminärskatten 1979 skall jämkas för sådana skatteavdrag.

Januari 1978 höjdes intäktsschablonen för en- och tvåfamiljsfastigheter. Man kan förutsätta att jämkningsbeloppen 1979 reduceras för den höjda intäktsschablonen. I kalkylerna har av denna anledning lagts in en ökning av preliminär A-skatt med närmare 500 milj. kr.

Den sammantagna effekten på inbetalningarna av preliminär A-skatt 1979 av sänkt statsskatt, höjd kommunal utdebitering (en höjning med 0,31 kr.) och större inkomstunderlag blir en ökning med närmare 

II 

%. Även övriga skatter och avgifter till stat och kommun förutses stiga omkring 11 %. Hushållens nettoinbetalningar till det offentliga - dvs. skillnaden mellan inbetalningarna av skatter och avgifter och erhållna transfereringar - skulle därmed bli ungefär lika stora som 1978.

Ovan redovisade beräkningar resulterar sammanlagt i en ökning av hushållens disponibla inkomster i löpande priser med 8,5% mellan 1978 och 1979. Den genomsnittliga prisstegringen beräknas till 6%. Den realt disponibla inkomsten skulle därmed öka 2,3%.

6.4 Konsumentpriserna

Från december 1977 till december 1978 steg konsumentprisnivån 7,5% enligt långtidsindex (se tabell 6:6). Detta var avsevärt mindre än prisupp-

Prop. 1978/79:150

112

Tabell 6: 6 Konsumentprisindex december 1977-december 1978

Vägnings-

Procen-

Inverkan

Procen-

tal'

tuell för-

pä total-

tuell andel

ändring

index

av totala

dec. 1977-

ökningen

dec. 1978

Totalt

1000,0

7,5

7,5

100,0

Samtliga varor

655,0

7,0

4,6

60,7

Livsmedel

216,0

5,5

1,2

15,8

Alkoholhaltiga drycker och

tobak

83,0

2,1

0,2

2,3

Bränsle och drivmedel-'

53,5

15,1

0,8

10,8

Kläder och skor

79,5

5,2

0,4

5,5

Övriga icke varaktiga varor

68,0

10,3

0,7

9,3

Varaktiga varor

155,0

8,2

1,3

17,0

Samtliga tjänster

345,0

8,6

2,9

39,3

Bostad

177,0

6,5

1,1

15,2

Övriga privata tjänster

93,0

10,0

0,9

12,4

Offentliga tjänster

75,0

11,7

0,9

11,7

' Förändringar i vägningstalen sedan den preliminära nationalbudgeten beror | att SCB ändrar vägningstalen i långtidsindex.  Beräknat med fyra decimaler.

' Exkl. kokgas och elström, vilka ingår i offentliga tjänster. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

gången under loppet av 1977(12,8%). Med avdrag för indirekta skatter och tillägg för subventioner steg prisnivån enligt nettoprisindex december 1977 - december 1978 (korttidsindex) 9,5%' mot 10,8% under 1977.

Prisutvecklingen för delgrupper i konsumentprisindex redovisas i tabe:ll 6:6. Under 1978 ökade, till skillnad mot 1977, priserna på tjänster mer än varupriserna. Som framgår av tabell 6:7 svarade höjd mervärdeskatt och höjda indirekta varuskatter för 2,6 procentenheter av den totala prisupp­gången under 1977. För 1978 beräknas den prisuppdrivande effekten av de höjda indirekta skatterna - höjningarna förra året avsåg skatter på bensin och drivmedel - ha varit betydligt mindre, 0,5 procentenheter. Den kraf­tiga prisstegringen, 15%, för gruppen bränslen och drivmedel är till stor del en följd av den höjda energibeskattningen. Av bidraget på 0,8 procent­enheter från denna post till totala konsumentprisökningen härrörde som nämnts ca 0,5 procentenheter från höjda skatter.

Bland övriga varor var del förutom de varaktiga endast en del av det icke varaktiga varusortimentet som steg mer än den genomsnittliga varuprisni­vån. Livsmedlen steg i pris med 5,5% och bidrog därmed med l,2procent-

' Bland indirekta skatter inräknas allmän arbetsgivaravgift. Sänkning av denna avgift med sammanlagt 4 procentenheter I januari och I juli 1978 fick omedelbari, med den beräkningsteknik som statistiska centralbyrån tillämpar, full inverkan på nettoprisindex (i höjande riktning). Den återhållande inverkan på konsumentpri­serna som föranleds av denna kostnadssänkning kan inte förmodas ha varit lika omedelbar och fullständig. Det är under sådana förhållanden troligt att sänkningen av den allmänna arbetsgivaravgiften på begränsad sikt haft höjande inverkan på det kalkylerade nettoprisindextalet.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

113

enheter till den totala prisökningen. Priserna på de livsmedel som påverkas av jordbruksregleringen steg närmare 8% och övriga livsmedel 2,5%. Bland dessa livsmedel ingår bl. a. kaffe som, till skillnad mot 1977, sjönk i pris med drygt 25% under loppet av året. Kaffepriserna drog ner den genomsnittliga konsumentprisnivån 1978 med 0,5 procentenheter.

Tabell 6:7 Konsumentprisförändringen 19701979 uppdelad på komponenter

Långtidsindex dec.-dec.

1970-1975

Totalt    Per år

1976      1977

1978

1979 prog-

48,7       8,3

Konsumentprisniväns procentuella uppgång, totalt därav hänförs till:

ändring i indirekta skatter

automatiska effekter av indirekta värdeskatter

ändring i internationellt bestämda priser

ändring av jordbrukspriser

ändring av bostadsprissättning

ändring i diverse taxor

trendavvikelse i priserna på färskvaror

restfaktor

6,1

9,4       12,8      7,5

6,0

1,2

-

2,6

0,5

-

3,7

0,7

0,9

1,2

0,8

0,7

14,2

2,7

2,4

3,8

1,8

2,0

2,2

0,4

0,4

0,6

0,5

0,4

5,9

1,1

2,3

1,6

1,1

1,1

2,2

0,4

0,1

0,7

0,6

0,2

0,8

0,2

-0,3

-0,1

0,3

-

13,7

2,6

3,6

2,4

1,9

1,7

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

I tabell 6:7 redovisas indexhöjningen 1978 liksom den prognoserade prishöjningen 1979 med uppdelning på olika prisstegringskomponenter. Av den totala ökningen av konsumentpriserna på 7,5% under loppet av peri­oden december 1977-december 1978 beräknas restfaktorn, som innefattar lönekostnadsstegringarnas genomslag inom de från internationell konkur­rens skyddade näringsgrenarna, ha svarat för 1,9 procentenheter. Detta värde på restfaktorn är avsevärt lägre än 1976 och 1977 års värden, och även lägre än genomsnittet för perioden 1970-1977. Härvid är att märka att posten eltaxor - vilken nästan i sin helhet ger utslag i restfaktorn -svarade för en uppgång med 0,4 procentenheter.

Den internationella prisutvecklingen, sådan den representeras av priser­na vid import till Sverige, beräknas ha bidragit till konsumentprisökningen under loppet av 1978 med 1,8 procentenheter. Prisstegringen på ifrågava­rande import beräknas i och för sig till endast 1,6% under 1978 mot 22% 1977. Devalveringen hösten 1977 förutsattes emellertid ha slagit igenom på konsumentpriserna med längre lids eftersläpning än vad som gäller beträf­fande importprisnivån. Devalveringseffekten, som överslagsmässigt be­räknats till 2 procentenheter av totala konsumentprisökningen, antages sålunda till ungefär en tredjedel ha påverkat priserna 1977. Återstoden har förutsatts höja prisnivån 1978. I tabell 6:7 har denna effekt redovisats under posten ökning av internationellt bestämda priser.

Bostadsposten i konsumentprisindex (exkl. bränsle och lyse) bidrog till ökningen av totala prisnivån 1978 med 1,1 procentenheter. Hyresposten steg med 13,4%, medan kostnaderna för egna hem totalt sett sjönk något, 8   Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bil. l.l

Prop. 1978/79:150

114

0,7%, till följd av att diskontosänkningarna 1978 mot vägde höjda kostna­der i övrigt.

Genomsnittet för konsumentprisindex 1978 låg 10,0% över genomsnittet 1977. Vid beräkningen av implicitprisindex för den totala privata konsum­tionen enligt nationalräkenskaperna framkommer en högre prisstegring, 10,6%.

Prisutsikter för 1979

Från december 1978 till februari 1979 har konsumentprisindex stigit 1,6%, varav höjda bostadskostnader svarade för 0,5 procentenheter, höjda priser på bensin och eldningsoljor för 0,2 procentenheter, diverse taxor inkl. avgifter för elström för 0,2 procentenheter samt höjda jordbrukspriser för 0,1 procentenhet. Den totala indexhöjningen mellan februari 1978 och februari 1979 var 5,5%.'

Bedömningen av prisutvecklingen 1979 har utgått från nu aktuella pro­gnoser och antaganden angående arbetskraftskostnader och importpriser m. m. Med utgångspunkt från lönekalkylen har de för prisutvecklingen relevanta arbetskraftskostnaderna beräknats öka med ca 9% i genomsnitt per timme. Lönekostnadernas genomslag i priserna inom de för internatio­nell konkurrens skyddade områdena (exkl. jordbruk och bostadsförsörj­ning) har för 1979 antagits få ett trendmässigt värde. Därutöver förutsätter prognosen en viss återhämtning av marginalerna. De priskomponenter som innefattas i restfaktorn (inkl. ändring i diverse taxor) väntas under dessa förutsättningar bidra till en fortsatt ökning av konsumentprisnivån med 1,9 procentenheter.

De internationellt bestämda priserna har beräknats dra upp konsument­prisnivån med 2,0% under loppet av 1979. Jämfört med konjunkturinstitu­tets prognos i den preliminära nationalbudgeten är detta en uppjustering med 0,9 procentenheter. De ändrade prisutsikterna beror till stor del på prisutvecklingen vad avser råolja och petroleumprodukter. I den prognos som institutet gjorde i november 1978 förutsattes att den genomsnittliga prisstegringen mellan åren 1978 och 1979 för råolja skulle uppgå till drygt 5%. Den aktuella marknadsutvecklingen har föranlett en uppjustering av denna prognos till 13 1/2% i svenska kronor räknat, innebärande en pris­stegring på olja under loppet av året på ca 23 %. Detta innebär ett antagan­de om att de oljeproducerande länderna höjer sina priser, i dollar räknat, med 5-10% utöver de prisstegringar som beslutades i december 1978.

Prognosen över ändring i bostadsprissättningen innebär att denna post väntas höja den totala prisnivån med 1,1 procentenheter. Jämfört med PNB har prognosen höjts något med beaktande av utvecklingen under januari och februari i år.

' Procentuell höjning enligt SCB:s officiella indexserie. Jämförelse av indexserien över årsskiftet påverkas av därvid genomförda metod- och viktjusteringar. Om index hade räknats utan metod- och viktförändringar skulle uppgången i stället ha blivit 5,6%.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

115

Bidraget från ändrade jordbrukspriser har satts till 0,4 procentenheter 1979, något lägre än det totala bidraget från denna post under 1978. Detta innebär, med hänsyn till den begränsade höjningen i början av innevarande år, att jordbruksprishöjningar vid halvårsskiftet skulle dra upp den totala konsumentprisnivån med 0,3 procentenheter, vilket är mer än höjningen vid motsvarande tidpunkt förra året.

Sammantaget leder dessa kalkyler till en konsumentprisstegring från december 1978 till december 1979 på 6,1%. Enligt de här redovisade beräkningarna kan prisstegringen från augusti 1978 till augusti 1979 upp­skattas till drygt 61/2%, och ökningen räknat från december 1978 till oktober 1979 till 5%.'

Genomsnittsnivån 1979 för konsumentprisindex beräknas ligga 6,1% över genomsnittet 1978. Implicitprisindex för total privat konsumtion har antagits få en obetydligt lägre ökning av genomsnittsnivån, 6,0%.

6.5    Den privata konsumtionen

Den privata konsumtionen minskade med 0,9% i volym 1978, vilket utgör praktiskt taget samma utfall som angavs i PNB. Det är andra året i rad som konsumtionen sjunker och volymen ligger nu ett par procent under 1976 års nivå.

Säsongrensade halvårsdata visar att konsumtionen föll i en årstakt av 2 1/2 till 3% under såväl de båda halvåren 1977 som första halvåret 1978. En återhämtning inträffade andra halvåret 1978 och konsumtionen ökade då med drygt 2% jämfört med första halvåret, eller med närmare 4 1/2% i årstakt.

Hushållens disponibla inkomster sjönk 1978 med ca 2% i reala termer. Eftersom denna betydande inkomstminskning inte åtföljdes av en lika stor konsumtionsneddragning gav den utslag i en sjunkande sparkvot. Sparan­dets andel av disponibelinkomsten sjönk således 1978 med nära en pro­centenhet, från en förhållandevis hög nivå på drygt 10% 1977 (se diagram 6: 

I).

Konsumtionsminskningen under 1978 yttrade sig främst i en påfallande nedgång för de varaktiga varorna och turistnetlot. Nyinköpen av bilar fortsatte att minska markant om än i något reducerad takt, eller med 16%

' 1978 års skattereform innebar bl.a. att skatteskalan gjordes inflationsbeständig genom att den anknyts till en s. k. basenhet som omräknas årligen med ett jämförel­setal. Jämförelsetalet för inkomståret 1980 är det tal som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget augusti 1979 och augusti 1978. Talet skall beräknas med bortseende från de effekter på prisläget som följer av ändringar i uttaget av mervär­deskatt.

Garantiregeln om förhandlingsrätt i 1978 års löneavtal utsäger att om prisutveck­lingen med långtidsindex för december 1978 som bas någon gång under januari­oktober 1979 överstiger 5% får löntagarorganisationerna rätt att påkalla förhand­lingar.

Prop. 1978/79:150

116

Tabell 6:8 Hushållens konsumtionsutveckling 1970-1978

Milj. kr. 1977, löpande priser

Andel av total konsum­tion

Procentuell förändring. 1975 års

priser

1970-        1976 1975'

1977

1978

1 Varaktiga varor

1.1    Bilar

1.2    Övriga

18 784 6156 12628

9,9

3,2 6,7

4.6                8,6

5.7              9,6

 4,0           8,0

-8,9

-23,3 -0,3

-8,4

-16,3

-4,8

2 Delvis varaktiga varor

27 507

14,6

2,3           4,8

2,0

0,3

3 Icke varaktiga varor

3.1    Livsmedel

3.2    Övriga

79437 49041 30396

42,1 26,0 16,1

1.1              4,0

 1,0           3,1

1.2                5,6

-1,6

-2,9

0,6

0,1

-0,4 0,9

4 Tjänster

4.1    Bostäder

4.2    Övriga

58998 30222 28776

31,2 16,0 15,2

2,3            1,6

2.2                1,5

2.3                1,6

1,8 1,2

2,5

0,8 1,0 0,5

5 Summa inhemsk konsumtion

184726

97,8

2,0           3,9

-0,9

-0,6

6 Turistutgifter, netto

4087

2,2

-2,0          12,7

-2,9

-17,7

7 Hushållens totala konsumtion

188813

100,0

1,9            4,0

-0,9

-0,9

8 Hushållens disponibla inkomster

210268

3,1            2,2

2,1

-2,0

' Årstakt.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Diagram 6:2 Hushållens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter 19671979

Miljarder kr. 1975 års priser. Säsongrensade halvårsdata. Log. skala

1967    1968    1969    1970    1971     1972    1973    1974    1975    1976    1977     1978    1979 

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

117

mot 23% året innan (se tabell 6:7). Även konsumtionen av livsmedel fortsatte alt sjunka, 0,4%. Inom övriga varugrupper höjdes konsumtions-volymen obetydligt. Delvis varaktiga varor ökade sålunda med 0,3%, övriga icke varaktiga varor med 0,9%. Även tjänstekonsumtionen steg något, eller med 0,8%. Därvid ökade bostadskonsumtionen med 1%, medan övriga privata tjänster ökade med endast 0,5 %.

För de olika varu- och ijänsiegrupperna visar den säsongrensade halvårsutvecklingen på konsumtionsnedgång första halvåret 1978 för näs­tan samtliga grupper, medan en genomgående ökning inträffade andra halvåret, undantaget turistnettot. Konsumtionen av varaktiga varor ökade sålunda med 1% andra halvåret 1978 jämfört med föregående halvår. Delvis varaktiga varor ökade samtidigt med 5%, livsmedelskonsumtionen med 4,1 % och den totala tjänstekonsumtionen med 1 %. Totalt ökade den privata konsumtionen som ovan nämnts med drygt 2% andra halvåret 1978.

Hushållens disponibla realinkomster beräknas öka med 2 1/4% 1979. Samtidigt väntas en fortsatt konsumentprisstegring i relativt begränsad takt. Under dessa förutsättningar och mot bakgrund av den positiva ut­vecklingen av konsumtionen under senare delen av 1978 och de första månaderna i år har konsumtionsvolymen bedömts öka med drygt 3 % 1979. Sparkvoten skulle därmed minska ytterligare drygt 3/4 procentenheter.

Prop. 1978/79:150

7   Investeringarna

7.1 Sammanfattning av investeringsutvecklingen  1978 samt  prognos för 1979

Investeringarna minskade enligt nu föreliggande beräkningar med drygt 4% i volym 1978. Därvid sjönk maskininvesteringarna med 15%, medan byggnadsinvesteringarna steg med 4%. Det var fjärde året i rad som investeringarna minskade och de har nu sammanlagt sjunkit med 7,5% sedan 1974. Samtidigt låg bruttonationalprodukten 2,5% högre 1978 än 1974, vilket innebär alt investeringarnas andel av BNP fallit från 21,2% 1974 till 19,2% 1978.

Nedgången för de totala investeringarna 1978 var helt och hållet hänför-1ig till del privata näringslivets investeringar (exkl. bostäder). Dessa mins­kade med hela 18%, varvid byggnadsinvesteringarna sjönk med 15% och maskininköpen med 20%. Investeringarna inom den offentliga delen av näringslivet (dvs. statliga och kommunala bolag samt affärsdrivande verk) blev däremot oförändrade jämfört med 1977. Sammantaget minskade där­igenom näringslivets investeringar (exkl. bostäder) med 13% 1978, varvid den starkaste neddragningen skedde på maskinsidan. Industrins investe­ringar minskade ytterligare 1978 - med 18%' - och har därmed fallit med en tredjedel sedan 1976.

De offentliga myndigheternas investeringar ökade med 5% 1978 - i huvudsak hänförligt till de statliga myndigheternas expansiva byggnadsin­vesteringar under 1978. Primärkommunernas byggnadsinvesteringar mins­kade 1978 efter den kraftiga satsningen på daghemsbyggandet 1977. Där­emot ökade landstingens byggnadsinvesteringar - framför allt på långtids­sjukvårdens område.

Bostadsbyggandet steg mycket kraftigt 1978 - enligt kalkylerna med 18%. Nybyggnadsinvesteringarna steg med 12% och påbörjandet av nya lägenheter från 54000 1977 till ca 57 000 1978, varvid praktiskt taget hela uppgången hänför sig till flerbostadshus. Ombyggnadsinvesteringarna öka­de mycket starkt - med 48% - till stor del i form av energibesparande åtgärder.

För 1979 har antagits en fortsatt uppgång i påbörjandet av nya bostads­hus - till 60000 lägenheter. Det är framför allt påbörjandet av fterbostads-hus som förutses öka. Nybyggnadsinvesteringarna beräknas stiga med 4% och ombyggnadsinvesteringarna med 8 %, vilket innebär att totala bostads­investeringarna skulle stiga med ytterligare 5% 1979.

Beräkningarna för 1979 för de övriga investeringarna grundar sig i huvud­sak på enkätinformation från näringslivet resp. statliga och kommunala myndigheter. Näringslivels investeringar (exkl. bostäder) förutses åter öka

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

119

Tabell 7:1 Fasta bruttoinvesteringar 1975-1978 samt prognos for 1979

Milj. kr.

Åriig procentuell förändring.

1975 års priser

1978, löpande

priser

1975

1976

19773

1978

1979

Byggnader och anläggningar

Permanenta bostäder

19277

-0,1

-8,8

-2,5

18,3

5,0

Nybyggnad

15 149

-7,1

-9,4

-4,6

11,8

4,1

Näringsliv exkl. bostäder

17 323

2,6

-0,9

-7,7

-7,5

0.9

Privat jordbruk, skogsbruk och fiske

946

8,0

6,8

2,3

4,1

0,3

Industri

3 303

10,6

-6,3

 -16,8

-27,0

-6,0

Handel m. m.

2 379

-4,1

11,1

-8,7

-11,4

9,1

Offentliga affärsverk

5 991

-1,2

1,5

-6,2

2,3

2,0

Övrigt näringsliv

4704

2,2

-5,4

-0,8

-1,7

0,2

Offentliga myndigheter inkl. militära'

11415

-1,8

-5,6

6,7

5,9

5,4

Summa

48015

0,7

-4,7

-2,8

4,3

3,5

Summa exkl. vägar

44 669

1,1

-4,6

-2,1

3,4

4.3

Maskiner m. m.

Näringsliv

26454

-2,7

3,3

-3,9

-16,4

15,9

Privat jordbruk, skogsbruk och fiske

2 344

24,0

8,3

-11,1

-19,0

-0,3

Industri

9710

-1,8

2,9

-17,2

-14,8

11,2

Handel m. m.

4 056

20,9

21,8

4,6

-14,6

12,9

Offentliga affärsverk

2952

-0,4

1,2

0,7

0,5

5,0

Övrigt näringsliv

7392

-18,9

-6,4

14,0

-24,0

33,9

därav: handelsflottan

428

-58,0

-88,2

810,3

-89,6

1 154,3

Näringsliv exkl. handelsflottan

26026

4,5

8,0

-8,4

-12,4

8,5

Offentliga myndigheter

2470

7,6

6,9

13,2

1,7

4,6

Summa

28924

-2,1

3,5

-2,8

-15,1

14,9

Summa exkl. handelsflottan

28496

4,7

8,0

-7,0

-11,3

8,1

Totalt

Permanenta bostäder

19277

-0,1

-8,8

-2,5

18,3

5,0

Näringsliv exkl. bostäder

44000

-0,6

1,7

-5,3

-13,0

10,0

Privat jordbruk, skogsbruk och fiske

3 282

20,3

8,5

-8,6

-13,2

0,0

Industri

13013

1,6

0,2

-17,1

-18,2

6,9

Handel m. m.

6435

9,7

17,6

-0,4

-13,5

11,6

Offentliga affärsverk

8943

-0,9

1,4

-4,0

1,7

3,0

Övrigt näringsliv

12 327

-11,8

-5,8

8,8

-16,3

20.5

Näringsliv exkl. bostäder och handels-

flottan

43 349

3,7

4,5

-8,1

-10,4

5,5

Offentliga myndigheter'

13 885

-0,3

-3,5

7,9

5,1

5,3

Summa

77162

-0,5

-1,2

-2,8

-4,2

8,0

Summa exkl. handelsflottan

76734

2,2

0,5

-4,6

-2,4

5,3

' Inkl. offentliga väginvesteringar.

 I privat jordbruk osv. innefattas här avelsdjur och i övrigt näringsliv travhästar m. m. Summan av byggnads- och maskininvesteringar överensstämmer därför ej med totala investeringar.

3 Utvecklingen 1976-1977 överensstämmer inte med de av SCB redovisade förändringstalen. Detta beror på att vissa tidigare ej redovisade investeringar på kärnkraftens område nu medtagits i investeringsberäkning-ama för 1976-1978. SCB har dock endast lagt in dessa revideringar för 1977 och 1978, medan konjunkturinsti­tutet medtagit de ändrade investeringsbeloppen även för 1976,

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

120

Tabell 7:2 Fasta bruttoinvesteringar 1975-1978 samt prognos för 1979 för privat och offentlig sektor

Milj. kr.

Årlig]

srocentuell förändring, 1975 års

priser

1978,

löpande

priser

1975

1976

1977

1978

1979

Privata

inkl. bostäder

45 100

-0,3

-0,5

-4,3

-9,6

9,1

exkl. bostäder

29814

-1,7

1,4

-4,9

-18,4

11,6

därav: exkl. handelsflottan

29386

4,3

5,2

-8,8

-15,0

4,9

Offentliga

inkl. bostäder

32062

-0,7

-2,3

-0,3

4,4

6,5

exkl. bostäder

28071

1,0

-0,3

0,1

2,7

6,0

därav: statliga

12785

3,8

3,6

-9,1

8,0

6,3

kommunala

15 286

-1,2

-3,5

8,6

-1,3

5,8

Summa

inkl. bostäder

77 162

-0,5

-1,2

-2,8

-4,2

8,0

exkl. bostäder

57 885

-0,6

0,7

-2,8

-9,3

8,9

därav: exkl. handelsflottan

57 457

2,9

2,9

-5,1

-7,1

5,4

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

1979 - i det närmaste helt i form av ökade maskininköp; byggnadsinveste­ringarna beräknas endast öka svagt. Den förutsedda uppgången i industri­konjunkturen väntas medföra stigande kapacitetsutnyttjande och vinst­marginaler, vårtor företagens intresse för nya investeringsprojekt åter bör tillta. Företagens investeringsplaner enligt februarienkäten tyder också på en ljusare framtidsbedömning - en märkbar påfyllnad av nya investe­ringsprojekt har skett sedan i november i fjol. Industriinvesteringarna beräknas öka med 7% 1979, varvid maskininvesteringarna förutses stiga med II % medan byggnadsinvesteringarna beräknas minska med 6%. En uppgång av handelns investeringar 1979 förefaller sannolik mot bakgrund av den förutsedda uppgången i privat konsumtion och bostadsbyggande.

De offentliga myndigheternas investeringar förutses stiga med drygt 5% 1979 med ungefär samma ökningstakt för byggnadsinvesteringar och ma-skininvesleringar. Uppgången är helt hänförlig till de kommunala myndig­heternas investeringar. Liksom under 1978 förutses en kraftig ökning av landstingens investeringar, men även de primärkommunala myndigheter­nas investeringar beräknas stiga. Kommunernas expansiva investerings­planer sådana de anges i kommunenkäten har då nedkorrigerats förhållan­devis kraftigt med tanke på att fysiska restriktioner - som t. ex. brist på arbetskraft - i högre grad än under 1978 kan komma att göra sig gällande. Efter den snabba uppdragningen av de statliga myndigheternas investe­ringar 1978 förutses dessa hållas på ungefär oförändrad nivå 1979.

Sammantaget pekar kalkylerna mot en ökning av totala investeringarna exkl. handelsflottan på drygt 5% 1979. Byggnadsinvesteringarna beräknas stiga ytterligare - med 3,5%, och maskininvesteringarna (exkl. handels­flottan) med 8%.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

121

Diagram 7:1 Byggnads- och maskininvesteringar, totalt och uppdelat på sektorer 1970-1979

1975 års priser. Säsongrensade halvårsdata. Index 1970= 100

Byggnader och anl

ä

ggningar Totalt

Maskiner m, m

100

140

80

120

lOOU

80

Permanenta bost

ä

der

-.

Ä

 .r.'

7*

\                -                                     

      '

\l

n:

'\i"J

n"

1

100

140

120

100

N

ä

ringsliv,

exkl. handelsflottan

.fTml

140

120

100

D

£

rav

Industri

A

s

(]

\

A

Ca   

\ i 1 ''

'

V

\__.,

\

/

Vi

/

140'

120

100

1970  71    72    73    74    75    76    77    78    79

1970 71  72 73  74 75 76 77 78 79

Anm. I varje deldiagram är resp. total inlagd som en streckad kurva. Källor: Konjunkturinstituet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

122

Investeringarna i handelsflottan beräknas öka mycket starkt 1979 - till största delen en följd av att utförsäljningen av begagnat tonnage som var mycket hög under 1978 sannolikt blir avsevärt mindre under 1979. Inberäk-nas dessa investeringar resulterar detta i en total investeringsökning 1979 på 8% och en ökning av maskininvesteringarna på hela 15%.

7.2 Investeringsutvecklingen inom olika områden

Bostäder

Bostadsbyggandet vände under 1978 efter att ha minskat under praktiskt taget hela 1970-talet. Enligt preliminära kalkyler ökade bostadsinveste­ringarna med 18%. Nybyggnadsinvesteringarna steg med 12% och om­byggnadsinvesteringarna med 48%. Påbörjandet av nya lägenheter ökade från 54000 1977 till ca 57000 lägenheter 1978, varvid nästan hela uppgång­en var hänförlig till flerbostadshus. Inverkan på bostadsinvesteringarna 1978 blev emellertid starkare än vad dessa tal indikerar, genom atl upp­gången i påbörjandet till övervägande delen skedde mot slutet av 1977 och i början av 1978. Dessutom förklaras investeringsökningen av att vånings­ytorna för lokaler i flerbostadshus påbörjade 1977 ökade mycket starkt. Ökningen i påbörjandet 1978 kan till stor del ses som en följd av att kreditgivningen till bostadsbyggandet fungerade väsentligt bättre än under 1977. Positiva faktorer i övrigt har varit den snabbare anpassning av lånetaket till byggnadskostnadsutvecklingen som numera sker samt dämp­ningen i byggnadskostnadsökningarna. För att stimulera igångsättningen av flerbostadshus beslutade regeringen i augusti 1978 att ersätta de s.k. räntetilläggen med räntebidrag för hyres- och bostadsrättslägenheter som påbörjades efter den 31 augusti 1978. Detta innebär att kapitalkostnaderna reducerades i nyproduktionen.

Tabell 7:3 Lägenheter i påbörjade och inflyttningsfärdiga bostadshus 1975-1979

1975

1976

1977

1978 prel.

1979 prognos

Påbörjade'

Flerbostadshus

Småhus

15250 36150

14500 42650

13 700 40250

16600 40400

19000 41000

Totalt

51400

57150

53950

57000

60000

Inflytlningsfärdiga'

Flerbostadshus

Småhus

27 450 47050

15 650 40150

14150 40750

13 550 40150

16000 40000

Totalt

74500

55800

54900

53700

56000

' Ett bostadshus anses bli påbörjat den månad då grundbottenbesiktning äger rum och/eller de egentliga byggnadsarbetena påbörjas.

 Då minst tre fjärdedelar av lägenheterna i ett bostadshus befinner sig i ett sådant skick att de kan tas i bruk anses huset vara inflyttningsfärdigt.

Anm. Samtliga siffror är för 1975-1978 avrundade till närmast hela femtiotal.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

123

Efterfrågan på nybyggda bosläder har successivt minskat under den senaste konjunkturnedgången. Det låga bostadsbyggandet 1975-1977 in­nebar samtidigt alt bostadsproduktionen varje år understeg efterfrågan. Av bostadsstyrelsens statistik över antalet outhyrda lägenheter i statsbelånade flerfamiljshus framgår sålunda att dessa minskade med 3 å 4000 årligen under denna period. En viss brist på bosläder började också lokalt göra sig kännbar under 1977. Under 1978 minskade efterfrågan; till stor del en följd av atl nettoinvandringen sjönk från 23 000 personer 1977 till 14000 perso­ner 1978. Antalet inflytlningsfärdiga lägenheter minskade frän 54 900 1977 till 53 700 1978. Det förefaller dock som om bostadsproduktionen 1978 åtminstone vad gäller flerbostadshusen synes ungefärligen ha motsvarat den nytillkommande efterfrågan. Antalet outhyrda lägenheter i statsbelå­nade flerbostadshus ökade nämligen med 800 mellan 1 mars och 1 septem­ber 1978 och uppgick därmed till 12000 vid den senare tidpunkten.'

Kommunernas bedömningar enligt den enkät som genomfördes av bo­stadsstyrelsen i början av 1979 tyder inte heller pä någon allvarlig försäm­ring av bostadsmarknadsläget under 1978. Visserligen uppgav hela 40% av kommunerna i början av 1979 att de bostadssökande först efter lång vänte­tid kan erhålla bostad, men denna andel var lika hög ett år tidigare. I knappt 35% av kommunerna kan bostad erhållas efter en väntetid om högst 3-4 månader och i 20% av kommunerna kan de bostadssökande praktiskt taget genast erhålla bostad. Det föreligger dock stora regionala skillnader - i nästan 60% av kommunerna i storstadsområdena kan bostad erhållas först efter lång väntetid. För 1979 förutses en försämring av bostadsmarknadsläget inom storstadsområdena, medan för landet som helhet en viss förbättring väntas äga rum.

För 1979 har igångsättningen antagits öka till 60000 lägenheter varav 19000 i flerbostadshus. Antalet inflytlningsfärdiga lägenheter beräknas stiga från 53 700 1978 till ca 56 000 1979. Bostadsproduktionen 1979 skulle alltså kunna täcka en viss ökning i efterfrågan till nyproducerade lägen­heter. Alt en uppgång i efterfrågan kommer till stånd under 1979 verkar sannolikt bl. a. med hänsyn till att hushållens disponibla inkomster åter väntas öka 1979 och att nettoinvandringen förutses stiga. Dessutom kan den högre arbetskraftsefterfrågan väntas medföra en ökad regional rörlig­het, som i sin tur ger upphov till ökad bostadsefterfrågan.

Ombyggnadsinvesleringarna steg kraftigt under 1978. Av tabell 7:4 fram­går att ombyggnadsinvesteringarna 1978 uppgick till drygt 4 miljarder kr. De utgör därmed ungefär en femtedel av de totala bostadsinvesteringarna. Starkast har expansionen varit för ombyggnad med energisparstöd. Efter att ha fallit tillbaka något mot slutet av 1976 och underförstå halvåret 1977,

' Uppgifterna om antalet outhyrda lägenheter avser lägenheter i statsbelånade flerbostadshus färdigställda fr.o.m. 1967 fram till det halvårsskifte som närmast föregick resp. mättillfälle.

Prop. 1978/79:150

124

Tat>ell 7:4 Ombyggnadsinvesteringar for bostäder 1975-1979

Milj. kr., löpande priser

1975

1976

1977

1978

1979

Med statligt stöd i form av': Ombyggnadslån Energisparstöd Förbättringslån

Utan statligt stöd'

Totalt

därav: flerbostadshus småhus

1487

1825

2193

3 676

4230

1 118

1274

1498

2 508

3 080

250

437

603

1094

1 100

119

114

92

74

50

403

256

387

452

513

1890

2081

2 580

4 128

4 743

1058

996

1087

1947

2407

832

1085

1493

2 181

2 336

' Med statligt stöd avses här statliga lån och bidrag. Källa: Konjunkturinstitutet.

Ökade dessa återigen kraftig till följd av förbättringarna av låne- och bidragsvillkoren fr.o.m. I juli 1977 samt den efterhand utvidgade ramen för lån och bidrag (se diagram 7:2). För budgetåret 1978/79 har till den ursprungliga ramen om 864 milj. kr. lagts hela den planeringsreserv om 400 milj. kr. som kan disponeras av regeringen bl. a. med hänsyn till sysselsatt-Diagram 7:2 Ombyggnadsinvesteringar for bostäder med energisparstöd 1974-1979 1975 års priser. Halvårsdata

450

400

350

300

250

200 -

150

100 -

50

±

-

Totalt /\

                   J]

\____ 

-

/

.

 \

Sm

å

hus

/.

L

... /

\

 \

 \

 \_ 

/-

h/

_.

:--

.-

..... -.1   / n

         Flerbostadshus

1

. X--:

>

1974

1975

Källa: Konjunkturinstitutet.

1976

1979

1977

1978

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

125

ningslägel. Det är således denna utvidgade ram om 1 264 milj. kr. som har beaktats i beräkningarna. För budgetåret 1979/80 har regeringen föreslagit en ram om 1 175 milj. kr. samt en planeringsreserv om 640 milj. kr. För att erhålla en ökad effektivisering av energisparverksamheten har regeringen dessutom lagt förslag om vissa ändringar i stödsystemet.

Bosladsstyrelsen genomförde under 1978 en utvärdering av energispar-slödet. Enligt dessa kalkyler kan de åtgärder som fått beslut om energi­sparstöd under budgetåret 1977/78 totalt beräknas ha medfört en brultobe-sparing på 0,62 TWh, vilket motsvarar ca 0,6% av energianvändningen i bostadshus. Denna besparing är betydligt lägre än den årliga energibespa­ring för idag stödberättigade åtgärder som förutsattes i energisparplanens expertbilaga (prop, 1977/78: 76). Om energisparplanens målsättning skall kunna uppnås krävs enligt bostadsstyrelsen större årliga investeringar än hittills men dessutom ökad effektivitet hos de stödberättigade ätgärderna. I bostadsstyrelsens undersökning framgick bl. a. att drygt en fjärdedel av investeringarna inte i sig ger någon direkt energibesparing men är en nödvändig förutsättning för vissa energisparåtgärder såsom t. ex. utbyte av fasadskikt vid utvändig tilläggsisolering.

Mot bakgrund av slutsatserna i bostadsstyrelsens utvärdering av energi-sparstödet har regeringen föreslagit vissa ändringar i stödsystemet (prop. 1978/79:115). Bidrag föreslås liksom tidigare normalt utgå med högst 35% av den godkända kostnaden, dock högst med 3000 kr. per lägenhet.

Det bör emellertid i motsats till tidigare kunna differentieras med hänsyn till olika typer av åtgärder. Om det krävs av hänsyn till sysselsättningsläget föreslås regeringen vidare kunna besluta att bidrag under viss bestämd lid får utgå med högst 50% av den godkända kostnaden. Sådant förhöjt bidrag bör kunna ges endast för arbeten som finansieras inom ramen för plane­ringsreserven. Regeringen föreslår vidare att de räntebidrag som nu utgår till särskilt kostnadskrävande arbeten forsättningsvis upphör att gälla för småhusens del. För sådana arbeten bör dock i vissa fall kunna utgå högre bidrag än 3000 kr. per lägenhet. De föreslagna ändringarna av stödsyste­met innebär bl. a. att energisparbidrag normalt inte bör utgå till sädana följdåtgärder som är direkt föranledda av stödberättigade åtgärder, men som inte själva har någon energisparande effekt. Det viktigaste exemplet på sådana är s. k. renoveringsåtgärder, t. ex. utbyte av fasadskikt. För att den eftersträvade effektiviseringen snabbt skall slå igenom på energispa­randel föreslår regeringen att de nya reglerna tillämpas på beslut om energisparstöd som fattas fr.o.m. 11 mars 1979.

Även för lägenheter med ombyggnadslån steg investeringarna kraftigt 1978, medan de fortsatte att falla för lägenheter med förbältringslån. För 1979 förutses en lägre tillväxt av ombyggnadsinvesleringarna än 1978.

Därmed beräknas bostadsinvesteringarna totalt sett öka med 5% i vo­lym 1978-1979. Nybyggnadsinvesteringarna förutses öka med 4%. Inves­teringarna i flerbostadshus kalkyleras därvid stiga med 13% och småhusin-

Prop. 1978/79:150

126

vesleringarna med 2%. Ombyggnadsinvesteringarna beräknas stiga med 8% i volym 1978-1979.

Industri

Industrins investeringar stagnerade under 1975-1976 för att sedan falla med 17% 1977. Enligt statistiska centralbyråns senaste enkätundersökning som genomfördes i början av mars, minskade industriinvesteringarna med ytterligare 18% 1978. Byggnadsinvesteringarna minskade med hela 27% och maskininvesteringarna med 15%. Detta innebär alt den fortgående neddragningen av investeringarna blev särskilt stark under andra halvåret 1978 - i synnerhet vad gäller byggnadsinvesteringarna. Industriinveste­ringarna hade därmed totalt sett för helåret 1978 fallit tillbaka till ungefär samma nivå som 1968. De viktigaste faktorerna bakom denna utveckling torde vara det sedan slutet av 1975 extremt låga kapacitetsutnyttjandet samt den långt nedpressade lönsamheten. Visserligen synes den sedan 1975 fortgående starka minskningen av vinstmarginalerna ha brutits under 1978, men uppgången har dels skett från en så exceptionellt låg nivå och dels sannolikt inträtt så pass sent under året, att den inte nämnvärt påver­kat investeringsvolymen 1978. Förbättringen har snarare sin betydelse för företagen som en bekräftelse på att den framtida lönsamheten kan förvän­tas stiga.

Företagens planer för 1979 enligt februarienkäten pekar nu i okorrigerat skick på en uppdragning av industriinvesteringarna med 3% - i november angavs en minskning på 4 %. En stor del av uppjusteringen hänför sig till de statliga industriföretagen, som sedan i november kraftigt uppreviderat sina investeringsplaner för 1979. Dessa upprevidcringar kan vara beroende av speciella faktorer och behöver i sig inte betyda att efterfrågebedömning-arna ändrats i någon betydande grad sedan november. De privata företa­gens investeringsplaner tyder dock på en viss stämningsförbättring - en märkbar påfyllnad av nya. investeringsprojekt har skett sedan i november. Detta innebär en återgång till ett mera normall mönster med successiva uppjusteringar av investeringsplanerna mellan på varandra följande enkä­ter. Sädana uppjusteringar uteblev i stort sett - eller tvärtom nedjuste­rades investeringsplanerna - vid enkättillfällena under 1977 och 1978, vilket får ses som en följd av successivt nedskruvade förväntningar om efterfrågeutvecklingen.

I tabell 7:5 redovisas företagens planer för 1979 samt planer och utfall för de senaste tio åren. Mönstret mellan planer och utfall tyder på att företa­gen vanligtvis underskattar investeringarna vid en konjunkturuppgång. De alltjämt mycket låga nivåerna för kapacitetsutnyttjande och vinstmargi­naler gör det emellertid troligt att påfyllnaden av nya investeringsprojekt inte blir lika hög som under 1972-1974. Enligt senaste konjunkturbarome­tern låg kapacitetsutnyttjandet ännu i mars på en mycket låg nivå. En uppjustering på 4% har bedömts som rimlig och industriinvesteringarna

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

127

Tabell 7:5 Planerade och faktiska forändringar av industrins totala investeringar 1969-1979

Årlig procentuell förändring, 1975 års priser

1969     1970     1971     1972     1973     1974     1975     1976     1977     1978     1979

Planerat i februari Samma år'

Faktiskt inträffad förändring

Differens

10

15

-14

-17     -18     (7) -3       -3     (4)

' Planerna är beräknade som kvoten mellan prognosårets rena enkätvärde och enkätårets utfall. För planförändringen 1978-1979 har använts det preliminära utfallet för 1978. Anm. Uppgifterna inom parentes är prognoserade. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Diagram 7:3 Investeringar inom industrin, totalt och uppdelat på branscher 1972-1979

1975 års priser. Log. skala. Index 1975 = 100

Totalt

00

/I

n,

90 80 70

r

_ A

/\

/

\

V

\

Ö

vriga

bransche

r

110

>/>v

100 90

y

'     

S.

/

\

/

V

80 70

/

\

/

\

"

J__ L

1972 73     74    75     76     77    78    79

L

J__ \_ \__ I

1972   73     74    75     76     77    78    79

Anm. De branschvisa prognoserna är något osäkrare än prognosen för totala industrin. Investeringarna i bilar är inkluderade. Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

128

förutses således öka med 7% 1979. Däryid har maskininvesteringarna bedömts öka med 11%, medan byggnadsinvesteringarna skulle minska med ytterligare 6 %. Detta innebär att såväl maskininvesteringar som bygg­nadsinvesteringar ökar snabbt under loppet av 1979 - med den kraftigaste tillväxttakten för maskininvesteringarna.

I diagram 7:3 redovisas investeringsutvecklingen för några i investe­ringshänseende tungt vägande branscher. Branschuppgifterna för 1979 har schablonmässigt uppkorrigerats på samma sätt som ovan angivits för indu­strin som helhet. Rimligheten i en dylik prognosmetod kan givetvis ifråga­sättas, och den förmår endast grovt fånga de enskilda branschernas ut­veckling. De starkaste minskningarna av investeringarna under 1977 och

1978

ägde rum inom massa- och pappersindustrin och i synnerhet inom järn- och stålverken. Den väntade uppdragningen av investeringsnivån

1979

är till största delen koncentrerad till järn- och stålverken. Inom massa- och pappersindustrin väntas investeringarna sjunka ytterligare 1979, medan en viss uppgång emotses för verkstadsindustrin och övriga branscher.

Handel m. m.

De totala investeringarna inom gruppen handel m. m.' beräknas ha mins­kal med 13,5% i volym från 1977 till 1978. Byggnadsinvesteringarna sjönk med 11,5% och maskininvesteringarna med 14,5%.

Beräkningarna för såväl 1978 som 1979 baseras dels på den enkätunder­sökning statistiska centralbyrån genomförde i februari i år över faktiska och planerade investeringar inom handels-, bank- och försäkringsförelag, dels på uppgifter som belyser totala kostnader och byggnadstider för igångsatta och planerade byggnadsprojekt inom gruppen privat handel.

Vad gäller den enkättäckta delen av byggnadsinvesteringarna anvisar företagens planer en uppgång av byggandet under 1979. De beräkningar som gjorts utifrån pågående byggnadsprojekt och förväntad igångsättning leder också fram till en ökning av byggnadsinvesteringarna under 1979. Dessa beräkningar grundar sig även på arbetsmarknadsstyrelsens statistik över antalet beviljade byggnadsprojekt inom gruppen privat handel samt på uppgifter om förändringar i den s. k. projektreservens storlek. Dessut­om har den byggnadsinventering som statistiska centralbyrån gjorde i november 1978 använts.

Vid bedömningen av den troliga igångsättningen av byggnadsprojekt under 1979 har även beaktats den förutsedda ökningen av privat konsum­tion saml en fortsatt viss tillväxt av bostadsbyggandet. Med hänsyn härtill

' Med investeringar inom gruppen handel m. m. avses investeringar i varuhandel, bank-och försäkringsverksamhet, teater, hotell, restauranger, lagerbyggnader samt fastighetsförvaltning.

 Projektreserven definieras som summa byggnadskostnader för inneliggande ej avgjorda ärenden inkomna under senaste 12-mänadersperioden.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

129

och med betraktande av tidigare nämnda uppgiftskällor förutses igångsätt­ningen öka med 7% i volym 1978-1979. Byggnadsinvesteringarna inom hela gruppen beräknas under sådana förutsättningar stiga med ca 10% i volym från 1978 till 1979. Inkluderas även den statliga delen erhålls en ökning med drygt 9%.

Beträffande maskininvesteringarna anger företagens planer en viss upp­gång av maskininköpen under 1979. Erfarenheterna av relationen mellan planer och utfall visar att planerna regelmässigt underskattar utfallet myc­ket kraftigt. En relativt måttfull uppkorrigering har här ansetts motiverad varvid maskininvesteringarna beräknas öka med 13% i volym 1978-1979. Sammantaget skulle därmed de totala investeringarna inom gruppen han­del m.m. Öka med 11,5% i volym från 1978 till 1979.

Handelsflottan

Investeringarna i handelsflottan, dvs. inköp av nybyggda fartyg från svenska och utländska varv minus nettoutförseln av begagnade fartyg, minskade kraftigt 1977-1978. Räknat i 1975 års priser blev minskningen drygt 1 miljard kr. och den därmed uppnådda investeringsnivån ca 130 milj. kr. Nettoutförseln av begagnade fartyg kom nära nog att fördubblas under 1978 samtidigt som inköpen av nybyggda utländska fartyg minskade drastiskt. Leveranserna av svenskbyggda fartyg kom däremot att öka något. Den svenska handelsflottan, räknat i antal fartyg och dödviktston, har decimerats ytterligare och det för tredje året i följd.

Investeringar i handelsflottan

Milj. kr., 1975 års priser

1976

1977

1978

1979

prognos

Leveranser av nybyggda fartyg till

svenska rederier

1352       2 161

1707       2 264

Nettoutförsel av begagnade fartyg

-1135       -851

-1578       -646

Summa

217        1310

129        1618

Beräkningarna över nyinköpen av fartyg 1979 bygger på två enkäter, en till svenska rederier angående deras beställningar i utlandet och en till de svenska varven. Med ledning av dessa enkäter beräknas leveransvärdel av nybyggt tonnage öka 1978-1979 med närmare 560 milj. kr. i 1975 års priser. Leveranserna från de svenska varven väntas i det närmaste för­dubblas medan nyinköpen av utländska fartyg förutses minska ytterligare. En mycket svårbedömd post i kalkylerna över investeringarna i handels­flottan utgörs av exporten av begagnat tonnage. Omstruktureringen av den svenska handelsflottan har under de tre senaste åren lett till en högre avyttring av begagnat tonnage än tidigare under 1970-talet. Detta har skett trots en extremt låg prisnivå på andrahandstonnage. Även under 1979 har 9   Riksdagen 1978179. 1 saml. Nr 150. Bil. l.l

Prop. 1978/79:150

130

exporten av begagnade fartyg antagits fortsätta att ligga kvar på en förhål­landevis hög nivå. Jämfört med extremåret 1978 innebär dock ovanstående nivå en halvering. Investeringarna i handelsflottan skulle därmed komma att öka med drygt 1,5 miljarder kr. 1979 jämfört med 1978.

Statliga investeringar

Enligt ännu preliminära beräkningar ökade de sammantagna statliga investeringarna med 8% i volym från 1977 till 1978. Investeringsverksam­heten steg inom såväl affärsverk, myndigheter som statliga företag' (se tabell 7:6). Byggnadsinvesteringarna ökade med 14,5% i volym 1977-1978 och maskininvesteringarna med 1 %.

Till underlag för beräkningarna över den statliga investeringsverksam­heten ligger enkäter från affärsverk, myndigheter och företag insamlade av statistiska centralbyrån kring månadsskiftet februari/mars 1979.

Tabell 7:6 Statliga investeringar 1977 och 1978 samt prognos för 1979

Milj. kr.    Årlig procentuell förändring,

1978,

1975 års priser

priser

1977

1978

1979

5405

-6,3

4,7

4,3

4 039

-3,9

17,4

0,8

3 341

-17,9

3,2

16,6

12 785

-9,1

8,0

6,3

7093

-15,0

14,5

-1,2

5692

-1,7

0,8

15,6

Statliga affärsverk exkl. industri Statliga myndigheter inkl. militära Statliga företag (industri m. m.)

Statliga investeringar, totalt därav: byggnader maskiner

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Affärsverkens investeringar beräknas ha ökat med 5% i volym 1977 1978. Byggnadsinvesteringarna steg med 9% - främst till följd av en kraftig uppdragning av televerkets byggande. Även en viss ökning av statens järnvägars och postverkets byggnadsinvesteringar noterades. Däremot minskade både vattenfallsverkets och luftfartsverkets byggande. På maskinsidan noterades i genomsnitt en svag ökning med 0,5%.

De statliga myndigheternas totala investeringar steg med 17,5% i volym 1977-1978. Byggnadsinvesteringarna ökade med 26%. Ökningen härrör främst från en uppdragning av det byggande som administreras av bygg­nadsstyrelsen samt en betydande uppgång av del statliga vägbyggandet. Såväl det ordinarie vägbyggandet som det vägbyggande vilket finansieras med beredskapsmedel steg. Även övriga med beredskapsmedel finansiera­de byggnadsinvesteringar ökade. Däremot minskade maskininköpen nå­got.

' De statliga företagens investeringar redovisas i tabell 7:1 dels under Industri vad avser statliga industriföretag, dels under Övrigt näringsliv vad avser övriga statliga företag.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

131

Beräkningarna över den statliga investeringsverksamheten under 1979 baseras på de ovan nämnda enkäterna och utgår sålunda från bedömningar grundade på de särskilda verkens, myndighetemas och företagens upp­gifter. Enkätsvaren för andra halvåret 1979 från affärsverk och myndighe­ter bygger delvis på årets budgetproposition.

De statliga affärsverkens totala investeringar förutses öka med drygt 4% i volym från 1978 till 1979. Byggnadsinvesteringarna beräknas stiga med 2,5%. Denna ökning förklaras främst av den fortsatta uppgång som plane­ras inom televerket och statens järnvägar. Däremot väntas vattenfallsver­kets och luftfartsverkets byggnadsinvesteringar fortsätta minska. Maskin­investeringarna beräknas tillväxa med 6% - huvudsakligen till följd av televerkets planer på en fortsatt kraftig ökning av maskininköpen. Valten-fallsverket avser å andra sidan minska maskininköpen.

Inom myndighetssektorn synes de totala investeringarna öka svagt eller med 1 % i volym 1978-1979. På byggnadssidan förutses det byggande som, administreras av byggnadsstyrelsen och försvarets fastighelsfond fortsätta stiga. Dock motverkas denna ökning närmast helt av en väntad nedgång i det statliga vägbyggandet. Maskininvesteringarna beräknas ligga kvar på en i volym oförändrad nivå under 1979.

De totala statliga byggnadsinvesteringarna inberäknat de statliga företa­gen väntas minska med drygt 1% i volym 1978-1979. Denna minskning härrör i sin helhet från en neddragning av de statliga företagens byggande. Maskininvesteringarna förutses stiga med 15,5 %. Ökningen är huvudsakli­gen koncentrerad till de statliga företagen. Sammantaget skulle därmed de totala statliga investeringarna öka med 6,5% i volym från 1978 till 1979.

Kommunala investeringar'

Kommunernas investeringar minskade enligt preliminära kalkyler totalt sett med 1% i volym 19771978. Byggnadsinvesteringarna beräknas ha sjunkit med 1,5%, medan investeringarna i maskiner och inventarier före­faller att ha ökat något. Den starka expansionen inom landstingen för­mådde inte fullt ut motverka en inte obetydlig nedgång i både primärkom­munernas och de kommunägda företagens investeringar.

Till grund för kalkylerna över investeringsutvecklingen .1978 och 1979 ligger en av statistiska centralbyrån i februari insamlad enkät bland primär­kommuner och landsting, samt en enkät avseende de kommunägda företa­gen. Investeringsuppgifterna i februarienkäten för det passerade året bru­kar i allmänhet stämma väl överens med det definitiva utfall som senare redovisas. Endast primärkommunernas maskininvesteringar har på basis av tidigare erfarenheter korrigerats nämnvärt, i neddragande riktning. Primärkommunernas och landstingens byggnadsinvesteringar minskade

'I detta avsnitt redovisas de kommunala investeringarna exkl. bostäder och industri.

Prop. 1978/79:150

132

Tabell 7:7 Kommunala investeringar 1977 och 1978 samt prognos för 1979

Milj. kr. 1978. löpande priser

Ärlig procentuell förändring.

, 1975 års priser

1977

1978

1979

Primärkommuner därav: affärsverk

myndigheter

10049 3 458 6591

11,0 0,0 18,0

-3,6

-3,4 -3,7

3,7 1,6 4,8

Landsting

2836

2,2

11,6

13,8

Övriga

2379

5,2

-4,3

5,8

Summa

därav: byggnader maskiner

15264

12721

2543

8,5 8,7 7,5

-1,2

-1,6

0,6

5,9 5,8 6,0

Anm. Med primärkommuner avses här endast borgerliga primärkommuner. Kyr­kokommuner, kommunägda företag m.m. innefattas i övriga kommunala investe­ringar.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

med 2% i volym 1977-1978. Inom primärkommunerna sjönk byggnadsin­vesteringarna med 4%, vilket bör ses mot bakgrund av den höga investe­ringsaktiviteten speciellt vad gäller daghemsbyggandet under 1977. Ned­gången 1978 uppges av primärkommunerna i huvudsak vara betingad av förseningar när det gäller genomförandet av pågående byggnadsarbeten samt igångsättningen av nya projekt. Till den starka expansionen inom landstingen om 12% i volym bidrog främst en betydande utbyggnad av långtidssjukvården. På maskinsidan synes primärkommunernas och lands­tingens sammanlagda investeringar ha ökat med 5 % i volym. Detta innebär att primärkommunernas och landstingens investeringar totalt sett sjönk med I % i volym 1977-1978.

Den kommunala investeringsaktiviteten 1979 har liksom tidigare antagits komma att påverkas av den kommande utvecklingen av byggnadskostna­derna och prisutvecklingen i övrigt för investeringsvaror. Eftersom de årsvisa budgetramarna i allmänhet torde vara tämligen snävt fastlagda i nominella belopp kan prisutvecklingen förmodas ha en rätt stark inverkan på investeringsvolymen i kommunerna. I tabell 7:8 redovisas primärkom-

Tabell 7:8 Planerade och faktiska förändringar i de borgerliga primärkommunemas och landstingens totala investeringar 1970-1979

Åriig procentuell förändring, 1975 års priser

1970     1971     1972     1973     1974     1975     1976     1977     1978     1979

10

-

-2

-8

-4

0

0

14

5

13

7

-7

1

-10

-7

-2

-2

10

-1

(6)

3

-

3

-2

-3

-2

-2

-4

-6

(-7)

Planerat i februari samma år Faktiskt inträffad förändring Differens

Anm. Planerna är beräknade som kvoten mellan prognosårets rena enkätvärde och föregående års utfall. För planförändringen 1978-1979 har använts det preliminära utfallet för 1978. Uppgifterna inom parentes är prognoserade.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

133

munernas och landstingens investeringsplaner för 1979 omräknade till procentuell volymförändring tillsammans med planer och faktiska föränd­ringar för några tidigare år. De av kommunerna angivna investeringspla­nerna omräknas sålunda till investeringsbelopp i fasta priser. De så omräk­nade investeringsplanerna bör sedan konigeras med hänsyn till tidigare konstaterade systematiska över- resp. underskattningar av investeringsvo­lymen.

Kommunernas investeringsplaner för 1979 anger en betydande investe­ringsökning. Den torde delvis grundas på kommunernas positiva finan­siella utveckling under 1978. Även under innevarande år bedöms kommu­nernas finansiella situation bli förhållandevis tillfredsställande (se avsnitt 8.3).

Som framgår av tabell 7:8 har kommunerna under ett antal år i februari överskattat sina investeringsutgifter för det innevarande året. Att märka är att den negativa planavvikelsen för 1978 är jämförelsevis stor, vilket torde vara en följd av de förseningar av byggandet som omnämnts ovan. Det har bedömts sannolikt att fysiska restriktioner i högre grad än 1978 kan verka i neddragande riktning vad gäller möjligheterna att realisera kommunernas mycket höga investeringsplaner för 1979. Dessa har därför nedkonigerats mer än vad som kunde anses motiverat med hänsyn till systematiska avvikelser för tidigare år.

Primärkommunernas och landstingens investeringar har därmed be­dömts stiga med 6% i volym 1978-1979. Därvid väntas samma utveckling för byggnads- och maskininvesteringarna. Inom primärkommunerna synes byggnadsinvesteringarna öka med 4% och inom landstingen med 14%. Inkluderas kyrkokommunerna och de kommunägda företagen kan de kom­munala investeringarna totalt sett väntas stiga med 6% i volym 1978-1979.

7.3 Lagerinvesteringarna

Den nu pågående lageravvecklingen i den svenska ekonomin tog sin början kring halvårsskiftet 1977 och blev betydande redan under andra halvåret 1977 då en lagerminskning på 2,3 miljarder kr. i 1975 års priser kom till stånd. Lagerneddragningen blei stort sett lika stor under första halvåret 1978 för att under andra halvåret accelerera. Den intensivaste avvecklingen synes i själva verket skett redan under tredje kvartalet då fallet i lagerstockarna uppgick till drygt 2 miljarder kr. För hela 1978 kom därmed lagren att minska med nära 6 miljarder kr. eller något hundratal milj. kr. mindre än vad som angavs i den preliminära nationalbudgeten i januari i år.

Större delen av lagervariationerna har skett inom industrin. Som fram­går av vidstående diagram över lagerförändringarna inom industrin exkl. varven kulminerade tillväxten i lagerinvesteringarna andra halvåret 1975.

Prop. 1978/79:150

134

Diagram 7:4 Totala industrins lagervolymförändring 1966-1979'

Milj. kr. 1975 års priser. Säsongrensade halvärsdata

5000

Totalt

A

4000

exkl. varv

/

v

/

\

3000 2000

l\

/

\

i

\     \

A         /

\

P

\                  /

\

1000 0

\

/

\

/

\

\

Mr   

/

V

c\

/

)

\

T

V

\

2000

---- 

--- 

--- 

--- 

--- 

-

 -

--- 

1 

i

[

\

3000

---- 

'

h

I__ L

1966

1968

1970

_L

1972

1974

_L

J___ L

1976

'Exkl. varvens lagervolymförändringar.

Anm. Fr.o.m. första kvartalet 1972 redovisas lagerinvesteringarna enligt en ny metod, vilket stör jämförelser med tidigare perioder i obestämd omfattning.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

135

Först underförstå halvåret 1977 kom emellertid lagertillväxten att upphöra genom att industriproduktionen på ett mer avgörande sätt anpassades till leveranserna. Denna exceptionellt starka lageruppbyggnad var som fram­går av diagrammet koncentrerad till färdigvarulagren och i någon mån också till lagren av varor i arbete. Dessa lager kom speciellt under 1976 att påverkas av det statliga lagerstödet men också till en del av företagens egna alltför optimistiska förväntningar om efterfrågeutvecklingen. Fallet i lagren av färdigvaror under andra halvåret 1977 var helt koncentrerad till basindustrierna och i synnerhet till skogs- och stålindustrierna. För verk­stadsindustrin liksom i övrigsektorn påbörjades avvecklingen först under första halvåret 1978 för att intensifieras andra halvåret.

Under 1979 beräknas avvecklingen av lagren av färdigvaror och varor i arbete successivt avta. Den fortsatta avtappningen av färdigvaror väntas alltmer koncentreras till verkstadsindustrin. Vad gäller insatsvaror väntas lagerförändringarna bli små för året som helhet:.en fortsatt lageravveckling beräknas ske första halvåret följd av en viss uppbyggnad andra halvåret. Sammantaget beräknas lagren i industrin, exkl. varven, därmed minska med 2,6 miljarder kr. 1979.

I och med en sådan lageravveckling 1979 torde industrins lager i stort sett ha normaliserats genomsnittligt sett. Lagren inom främst skogsindu­strierna beräknas därvid vara för små medan inom verkstadsindustrin färdigvarulagren åtminstone till en del ännu torde vara större än önskvärt.

Varvens lagerförändringar utgörs nära nog helt av varor i arbete. Dessa beräknas stiga ytterligare något 1979.

Handelns lager som kunde dras ner kraftigt under 1978 beräknas i år stiga något i anslutning till en väntad ökning av försäljningen. Lagren i jord- och skogsbruk minskade inte obetydligt 1978, i huvudsak ett resultat av en minskning av rundvirkeslagren i skogen. Dessa beräknas fortsätta minska även 1979 samtidigt som avverkningarna stiger. Sammantaget för alla näringsgrenar beräknas en lagerminskning på ca 2 miljarder kr. ske 1979 efter en nedgång på nära 6 miljarder kr. 1978. Lagerinvesteringarnas utveckling 1978-1979 skulle därmed komma att svara för ett positivt bidrag till efterfrågeutvecklingen motsvarande ca I 1/2% av BNP.

Tabell 7:9 Lagervolymforändringar totalt och efter näringsgrenar 1975-1979

Milj. kr., 1975 års priser

1975

1976

1977

1978

1979 prognos

Industri (inkl. el-, gas-.

värme- och vattenverk)

9986

5573

-2305

-4502

-2075

därav: verkstadsindustri

(exkl. varv)

3 507

2 259

-506

-1691

-1490

Detaljhandel (inkl. trans-

portmedelshandel)

-142

983

460

-887

200

Partihandel

-517

641

-185

-157

560

Jord- och skogsbruk

162

-35

-154

-395

-665

Summa

9489

7162

-2184

-5941

-1980

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

136

8   Den offentliga verksamheten

8.1      Allmänt

Den offentliga sektorns verksamhet har på olika sätt betydelse för ut­vecklingen inom samhällsekonomin i övrigt. De offentliga utgifter som avser konsumtion och investeringar påverkar direkt den totala efterfrågan i ekonomin. Genom att den offentliga sektorns konsumtion och investering­ar tillsammans svarar för ungefär 1/3 av bruttonationalprodukten, har förändringar i den offentliga efterfrågan stor betydelse för produktion och sysselsättning i samhällsekonomin. Vidare påverkar transfereringar och skatter inkomsterna för hushåll och företag och har därmed indirekt en inverkan på efterfi"ågeutvecklingen också inom den privata delen av eko­nomin.

Den offentliga sektorn har också ett inflytande på ekonomin via kredit­marknaden. Således påverkas t. ex. likviditeten i ekonomin i hög grad av statens budgetunderskott och hur det finansieras. Fonduppbyggnaden inom ATP-systemet har vidare stor betydelse för utbudet på kapitalmark­naden. De samband som här gäller kan emellertid inte analyseras friståen­de från förhållandena på kreditmarknaden i övrigt. Effekterna via kredit­marknaden kommer därför inte att beröras i detta kapitel utan tas upp i kapitel 9.

Den offentliga verksamheten diskuteras i det följande med utgångspunkt från inkomst- och utgiftsöversikter för delsektorerna staten, kommunerna' och socialförsäkringssektorn samt för den offentliga sektorn som helhet. Översikterna ger en viss, partiell belysning av den offentliga sektorns inverkan på samhällsekonomin. Avslutningsvis presenteras i avsnitt 8.6 vissa beräkningar av finanspolitikens effekter på samhällsekonomin under perioden 1974-1979. Dessa beräkningar är baserade på den modell som presenterades och tillämpades första gången i nationalbudgeten 1974.

8.2      Staten

Beräkningarna över statens inkomster och utgifter bygger fram t. o. m. budgetåret 1977/78 på det redovisade budgetutfallet. För innevarande bud­getår grundas bedömningarna på riksrevisionsverkets budgetprognoser. I beräkningarna har hänsyn tagits till de riksdagsbeslut som påverkar statens inkomster och utgifter under innevarande budgetår. För andra halvåret 1979 har kalkylerna gjorts med utgångspunkt från det reviderade förslaget till statsbudget för budgetåret 1979/80.

' "Kommuner" används i nationalbudgeten som samlad benämning på primär­kommuner och landsting.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

137

Tabell 8:1 Statens inkomster och utgifter 1977-1979

Exkl. statens affärsverk och aktiebolag

Milj. kr

Förändring, %

1977

1978

1979

1977-1978

1978-1979

Löpande priser

1        Inkomster

93911

95125

103300

1,5

8,5

1.1     Direkta skatter

32605

30245

33415

-7.0

10,5

1.2     Indirekta skatter

53099

55065

59360

3,5

7,5

1.3     Övriga inkomster

8207

9815

10525

19,5

7,0

2        Utgifter

106042

120350

136400

13,5

13,5

2.

1     

Transfereringar

71397

81800

95 170

14,5

16,5

2.l.l Till hushåll

10472

12950

14300

23,5

10,5

2.1.2 Till socialförsäk-

ringssektorn

11809

11 565

12320

7,0

6,5

2.1.3 Till kommuner

25 625

30060

34410

17,5

14,5

2.1.4 Till företag

14408

16340

20040

13.5

22,5

därav: livsmedels-

och räntesubven-

tioner

6 183

6700

7275

8,5

8,5

2.1.5 Till internationell

verksamhet

3010

3 390

3 940

12.5

16,0

2.1.6 Ränteutgifter

6073

7495

10 160

23,5

35,5

2.2     Konsumtion

29970

33 350

36315

11,5

9,0

2.3     Realinvestering

3 179

4040

4315

27,0

7,0

2.4     Korreklionspost

1496

1 160

600

3        Finansiellt spa-

rande

-12131

-25225

-33100

4        Utlåning och

andra finansiella

transaktioner

5619

7875

II 

340

5        Totalsaido

-17750

-33100

-44440

. .

. .

1975 års priser

Konsumtion

23 382

23600

23 865

1,0

1,0

Realinvestering

2622

3075

3 100

17,0

1,0

Anm. Redovisningen i tabell 8: 1 skiljer sig gentemot både nationalräkenskaperna och budgetdepartementets beräkningar i budgetpropositionen. Genom bl. a. en an­norlunda periodicering av skatteinkomsterna överensstämmer ej budgetsaldot med vad som redovisas i nationalräkenskaperna. Budgetsaldot överensstämmer däremot i stort sett med budgetdepartementete beräkningar. Nivån på såväl inkomster som utgifter ligger emellertid betydligt högre i budgetdepartementets.beräkningar genom att socialförsäkringssektorn exkl. AP-fonden finns med på både inkomst- och ut­giftssidan.

Källor: Ekonomidepartementet, konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

Som framgår av tabell 8:1 har statsbudgetens underskott försämrats kraftigt till 1979. Delvis förklaras denna utveckling av det allmänna kon­junkturläget i ekonomin. Den kraftiga konjunkturnedgången 1977 och 1978 har tenderat att minska statsinkomsterna samtidigt som utgifterna varit större än vad de annars skulle ha blivit. Som framgått av tidigare kapitel förutses 1979 karaktäriseras av en hög efterfråge- och produktionstillväxt. De strukturella omdaningar i det svenska näringslivet som nu sker med bl. a. statligt deltagande, tar emellertid ofta lång tid att genomföra. De

Prop. 1978/79:150

138

statliga utbetalningarna för en rad industripolitiska insatser kommer sålun­da att ligga på en hög nivå även under 1979. Vidare kommer arbetsmark­nadspolitiken ännu under en del av 1979 alt kräva omfattande resurser. Härutöver bidrar ett flertal faktorer till utvecklingen mot myckel stora budgetunderskott.

Statens inkomster har sålunda utvecklats svagt under de senaste åren. Den väsentliga omläggning av skallesystemet som genomförts under tre­årsperioden 1977- 1979 har sammantaget inneburit att statens skatte- och avgiftsuttag stigit mycket litet. Nedgången i de direkta statliga skatterna mellan 1977 och 1978 sammanhänger också med att utbetalningarna av kommunalskaltemedel ökade starkt 1977 och 1978. Kommunalskattemed­len utgör nämligen en avdragspost bland de direkta skatteinkomster som redovisas i tabell 8:1. Genom den tidsmässiga eftersläpning med vilken kommunalskattemedlen utbetalas till kommunerna, ökar utbetalningarna 1977 och 1978 starkt till följd av den kraftiga löneutvecklingen mellan 1974 och 1976.

Under 1979 medför bl. a. införandel av indexreglerade skatteskalor och vissa marginalskatlesänkningar att statens direkta skatter ökar endast måttligt. Utbetalningarna av kommunalskaltemedel beräknas dock öka i avsevärt lägre takt 1979 än under de närmast föregående åren.

Mervärdeskatten, som svarar för ungefär hälften av de indirekta skat­terna, sammanhänger med utvecklingen av den privata konsumtionen och importen. Trots den svaga utvecklingen av den privata konsumtionen under 1978 ökade statens intäkter av mervärdeskatten påtagligt mellan

1977    och 1978 på grund av höjningen av uttaget med 3 procentenheter den

Ijuni 1977. Av betydelse för de indirekta skatternas utveckling 1977-1978

är också de höjningar av elskatten och vissa punktskatter som genomför­

des under våren 1977 samt höjningen av bensinskatten den I maj 1978.

Totalt sett beräknas de indirekta konsumtionsskatterna inkl. tullar öka

med ca 10% både under 1978 och 1979.

Till de indirekta skatterna i tabell 8:1 räknas också vissa lagstadgade arbetsgivaravgifter, t. ex. den allmänna arbetsgivaravgiften, barnomsorgs-avgiften samt vissa andra mindre arbetsgivaravgifter bl. a. arbetarskydds­avgiften. Den allmänna arbetsgivaravgiften sänktes med 2% den 1 januari

1978    och avvecklades helt den I juli 1978. Delvis motverkas detta inkomst­

bortfall genom att vissa andra arbetsgivaravgifter höjdes den I januari

1978, bl.a. avgifterna för barnomsorg och sjukförsäkring.' Från den I

januari 1979 höjdes sjukförsäkringsavgiften med 1 % och barnomsorgsav­giften med 0,3 %. Inklusive smärre höjningar av vissa andra arbetsgivarav­gifter skulle det totala genomsnittliga avgiftsuttaget av lagstadgade arbets­givaravgifter minska med I % 1977-1978 och öka med 0,4% 1978- 1979.

' Sjukförsäkringsavgifterna utgör en inkomst för socialförsäkringssektorn och inräknas inte i statens inkomster i tabell 8:1.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

139

Genom sänkningen av den allmänna arbetsgivaravgiften ökar de totala indirekta skatterna relativt måttligt både under 1978 och 1979. Ökningen beräknas uppgå till ca 3,5% 1977-1978 och ca 8% 1978-1979. Med den utveckling av statens övriga inkomster som redovisas i tabell 8:1 skulle därmed de totala statsinkomsterna öka med ca 1,5 % 1977- 1978 och 8,5 % 1978-1979. Jämfört med tidigare år är detta relativt låga förändringstal.

Statens utgifter exkl. finansiella transaktioner ökar i betydligt snabbare takt än inkomsterna. Totalt sett beräknas utgifterna öka med 13,5% både under 1978 och 1979.

Drygt 2/3 av statsutgifterna utgörs av transfereringar till övriga sektorer i samhällsekonomin. Transfereringarna till hushållen ökade kraftigt under 1978 bl. a. till följd av höjda barnbidrag och bostadsbidrag. Vidare har utgifterna för arbetsmarknadsutbildning ökat starkt under 1978. En annan faktor av betydelse är atl bidragsförskotten räknas som transfereringar till hushåll i stället för transfereringar till kommuner fr. o. m. den 1 oktober 1977.

Fr. o. m. den 1 januari 1979 höjdes barnbidragen med 240 kr. till 2 500 kr. per barn och år. Samtidigt höjdes det statliga bostadsbidraget med 360 kr. till 1 260 kr. per barn och år. Totalt sett väntas de statliga transfereringarna till hushållen öka med ca 10,5% från 1978 till 1979.

Transfereringarna till företag inkluderar i enlighet med nationalräken­skapernas principer livsmedelssubventioner och räntebidrag till bostäder. Ränte- och livsmedelssubventionerna beräknas under 1979 uppgå till drygt 7 miljarder kr. Som transferering till företag räknas vidare bl. a. lagerstöd, presstöd, transportstöd, bidrag till SJ för icke lönsamma järnvägar och stöd till energibesparande investeringar. Det som framför allt förklarar den starka ökningen av transfereringarna till företagssektorn under senare år är emellertid de särskilda industripolitiska satsningarna på varvsindustrin, stålindustrin, skogsindustrin m.fl. branscher. Till stor del har också de industripolitiska insatserna utgått i form av lån och aktieteckning. Denna del redovisas i tabell 8:1 under posten utlåning och andra finansiella transaktioner.

Totalt sett uppgår genomförda eller beslutade industripoliiiska satsning­ar fr. o. m. år 1976 till ca 25 miljarder kr., varav ca 10 miljarder kr, avser varvsindustrin. De budgetmässiga konsekvenserna sträcker sig flera år framåt i tiden.

Transfereringarna till internationell verksamhet utgörs huvudsakligen av gåvodelen i u-landsbislåndet. För 1979 beräknas gåvobeståndet uppgå till drygt 3,5 miljarder kr. Inklusive krediter till utvecklingsländer beräknas u-landsbiståndet 1979 uppgå till drygt 4 miljarder kr. Ränteutgifterna på statsskulden ökar f. n. mycket snabbt till följd av de snabbt ökande under­skotten i statsbudgeten.

Den statliga konsumtionen beräknas öka med 12 och 9% i löpande priser 1977-1978 resp. 1978-1979. I volym motsvarar detta en ökning på

Prop. 1978/79:150

140

ca I % både under 1978 och 1979. Sysselsättningen i de statliga myndighe­terna har under de tre senaste åren ökat med ca 9000 personer per år. En betydande del av sysselsättningsökningen förklaras emellertid av statliga beredskaps- och praktikarbeten. Under 1979 väntas den statliga syssel­sättningsökningen dämpas något; inkl. beredskapsarbeten beräknas anta­let sysselsatta öka med ca 6500 personer från 1978 till 1979.

Investeringsverksamheten inom de statliga myndigheterna beskrivs när­mare i kapitel 7. Investeringarna beräknas volymmässigt ha ökat kraftigt

1978   bl. a. till följd av en betydande uppgång av del statliga vägbyggandet.

Såväl det ordinarie vägbyggandet som det vägbyggande som finansieras

med beredskapsmedel ökade i omfattning. Under 1979 väntas de statliga

investeringarna öka endast obetydligt i volym.

Från 1977 till 1978 skulle statens budgetunderskott därmed öka med ca 15 miljarder kr. och uppgå till ca 33 miljarder kr. 1978. Under 1979 beräknas budgetsaldot försämras ytterligare om än inte i samma takt som under 1978. Budgetunderskottet 1979 beräknas sålunda uppgå till ca 44 miljarder kr., vilket motsvarar ca 10% av bruttonationalprodukten.

Statens egen utlåning - bl. a. i industripolitiskt syfte - och övriga finansiella transaktioner, har i likhet med transfereringarna till förelag ökat påtagligt under senare år. Som framgår av tabell 8:1 försämras underskot­tet i statens finansiella sparande med 13 miljarder från 1977 till 1978. Under 1979 förutses försämringen bromsas upp påtagligt; från 1978 till

1979   väntas det statliga sparandeunderskottet öka med 8 miljarder kr.

8.3 Kommunerna

I juni 1978 träffades en överenskommelse mellan regeringen och de båda kommunförbunden om att riktpunkten för den kommunala konsumtionens volymökning bör vara 3% per år 1979 och 1980. Inom denna ram bör utbyggnaden av barnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård prioriteras. Som en följd av överenskommelsen tillskjuter staten ett särskilt bidrag till primärkommuner och landsting 1979 om ca 980 milj. kr., utformat så alt det får skatteutjämnande effekt.

Regeringen har i mars 1979 lagt fram en proposition om den kommunala ekonomin. I propositionen föreslås bl. a. en kraftig utbyggnad av skatteut­jämningssystemet i två etapper under åren 1980 och 1981. Det nya syste­met tar större hänsyn till olikheterna mellan enskilda kommuner och beaktar bl. a. ålderssammansättningens inverkan på kostnadsläget. Vidare läggs fram förslag som skall ge ökad enhetlighet mellan kommunerna vad avser bostadstilläggen till folkpensionärerna. Vissa specialdestinerade statsbidrag föreslås avvecklade. I propositionen föreslås också att staten helt tar över kosinaderna för bidragsförskotten.

Beslut har också fattats om att staten fr. o. m. 1980 övertar kostnadsan­svaret för de skyddade verkstäderna. Dessa drivs f. n. av landstingen och

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

141

av vissa primärkommuner. Regionala stiftelser kommer atl bildas med staten och landslingen som huvudmän. Drygt 20000 kommunalt anställda berörs. Kostnadsfördelningen mellan stat och kommun avses regleras sä alt denna lämnas oförändrad i samband med omorganisationen av verk­samheten.

Tabell 8:2 Kommunernas inkomster och utgifter 1977-1979

Exkl. kommunala aktiebolag och stiftelser

Milj. kr

Förändring, %

1977

1978

1979

1977-

1978-

1978

1979

Löpande priser

1

Inkomster

93982

112820

124860

20,0

10,5

l.l

Skatter

51985

64 770

70510

24,5

9,0

1.2

Statsbidrag

25625

30060

34410

17,5

14,5

1.2.1

Allmänna stats-

bidrag

6048

6720

7 350

11,0

9,5

1.2.2

: Speciella stats-

bidrag

19577

23 340

27060

19,0

16,0

1.3

Övriga inkomster

16372

17990

19940

10,0

11,0

2

Utgifter

96564

109300

122950

13,0

12,5

2.1

Transfereringar

14592

15 840

17790

8,5

12,5

2.1.1

Till hushållen

7191

7570

8610

5,5

13,5

2.1.2 Till socialförsäk-

ringssektorn

1727

1940

2190

12,5

13,0

2.1.3 Till företag

1603

1870

2160

16,5

15,5

2.1.4 Ofördelat

4071

4460

4830

9,5

8,5

2.2

Konsumtion

69162

79850

89900

15,5

12,5

2.3

Realinvesteringar

12898

13 820

15 360

7,0

11,0

2.4

Netto av mark-

och fastighetsköp

-88

-210

-100

3

Finansiellt spa­rande enligt na­tionalräkenska-

perna (1-2)

-2582

3520

1910

.

4

Finansiellt spa­rande enligt kreditmarknads-statistiken

-1285

-1-5784

4.1

Likviditetsför-äadring (-I-)

936

6930

4.2

Utlåning (-I-)

104

910

4.3

Upplåning (-)

2325

2056

/975

åri priser

Konsumtion

51962

54630

56740

5,0

4,0

Realinvestering

10355

10290

10830

-0,5

5,0

Anm. Allmänna statsbidrag omfattar skattebortfallsbidrag, skatteutjämningsbi-drag, särskilt bidrag till kommunerna, extra bidrag till kommuner och landsting 1977, generellt bidrag till kommuner och landsting 1978 samt särskilt statsbidrag till kommuner och landsting under 1979. Speciella statsbidrag utgår till bestämda verk­samhetsområden.

Källor: Ekonomidepartementet, konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

142

Sedan den preliminära nationalbudgeten presenterades i januari 1979 har statistiska centralbyrån genomfört en enkät till kommunerna avseende de kommunala inkomsterna och utgifterna 1978 och 1979. Denna enkät har legal till grund för en förnyad bedömning av den kommunala sektorns utveckling. Enkäten visar för primärkommunerna ett bortfall på 9 % vilket ger en speciell osäkerhet åt materialet. Vad gäller statsbidrag och kom­munalskattemedel har beräkningarna baserats på uppgifter från riksrevi­sionsverket och budgetdeparlemenlel. De i tabell 8:2 redovisade utfallen för 1977 och 1978 överensstämmer med nationalräkenskaperna.

Kommunernas totala inkomster beräknas 1979 öka med drygt 10 %, vilket innebär en halvering av tillväxttakten jämfört med 1978, Den kraf­tiga ökningen 1978 var dock en följd av en exceptionellt stor ökning av skatteinkomsterna orsakad dels av det ökade skatteunderlaget till följd av de kraftiga löneökningarna 1976, dels av en mycket stor utdebiteringshöj­ning.

Under 1979 blir ökningen av skatteinkomsterna avsevärt mindre än 1978. Förskotten av kommunalskattemedel för 1979 baseras på skatteun­derlaget avseende 1977 års inkomster. Skatteunderlagstillväxten var delta år ca 12 %. Slutavräkningsmedlen är 1979 av ungefär samma storlek som 1978. Den kommunala utdebiteringen höjdes den I januari 1979 med i genomsnitt 0,31 kr, till 29,02 kr. Sammanlaget medför detta en ökning av skatteinkomsterna med ca 9 %.

Statsbidragen beräknas under 1979 öka med ca 14 %, vilket är en något långsammare ökningstakt än under 1978. Bland de statsbidrag vars tillväxt förklarar ökningen 1979 kan nämnas bidragen till drift av förskolor och fritidshem samt grundskolor. Ökningen av grundskolebidraget är delvis en effekt av att bidragssystemet i ökad utsträckning har schabloniserats. Därmed kommer också eftersläpningen vid utbetalningen av grundskolebi­draget att minska. Omläggningen medför alt slutregleringsbeloppen för två läsår till stor del kommer att falla på 1979.

De totala kommunala utgifterna beräknas 1979 öka med drygt 12 %, vilket är i stort sett samma ökningstakt som under föregående år. Transfe­reringsutgifterna förutses öka något snabbare 1979 än som var fallet 1978, då ökningstakten drogs ner av att administrationen av bidragsförskotten överfördes till försäkringskassorna. Ränteutgifterna, vilka utgör huvudde­len av de ofördelade transfereringsutgifterna, förutses under 1979 i likhet med 1978 öka i en långsammare takt än under tidigare år främst beroende på den myckel goda finansiella situationen inom den kommunala sektorn.

Den komm\ir\a\di konsumtionen ökade 1978 med ca 5 % i volym, vilket innebär en snabbare tillväxttakt än under 1977. Antalet sysselsatta ökade med 6 % eller ca 50000 personer. En kraftig uppgång i de kommunala beredskapsarbetena kan noteras under 1978 framför allt under årets sista månader. En förutsättning härför har varit de statsbidrag som utgår med 75 % av lönekostnaden. En dominerande del av de sysselsatta i dessa bered-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

143

skapsarbeten var ungdomar under 24 år. Ökningen av de kommunala beredskapsarbetena utgjorde en expansiv faktor i den kommunala kon­sumtionen och svarade för ca 1 procentenhet av konsumtionsökningen.

Mellan 1978 och 1979 beräknas den kommunala konsumtionen öka med inemot 4 %. Delta innebär alt utbyggnaden av den kommunala verksamhe­ten förutses bli mer omfattande än vad som förutsattes i överenskommel­sen med kommunförbunden. Sysselsättningen beräknas öka med 35 000 ä 40000 personer. Antalet sysselsatta i kommunala beredskapsarbeten ligger under första kvartalet 1979 kvar på i stort sett samma nivå som under slutet av 1978. Behovet av beredskapsarbeten beräknas dock minska successivt. Med hänsyn till den höga nivån under inledningen av 1979 beräknas dock, trots en förutsedd minskning under loppet av året, antalet sysselsatta i beredskapsarbeten genomsnittligt under året bli i stort sett av samma storleksordning som under 1978.

Kommunförbundens beräkningar som gjorts utifrån 1979 års budgeter tyder på en något högre volymökning - drygt 4 %. Beräkningarna är dock inte helt jämförbara med de kalkyler som statistiska centralbyrån och ekonomidepartementet har gjort rörande konsumtionens utveckling. Be­dömningen av den kommunala konsumtionens utveckling varierar således något beroende på vilka kalkyler som studeras.

I detta sammanhang bör dock framhållas att de mycket goda finansiella förutsättningarna under 1979 kan verka ytteriigare pådrivande på den kommunala volymexpansionen. Å andra sidan torde insikten om att skat­teunderlagets svaga utveckling 1978-1979 medför en jämförelsevis låg tillväxt av kommunernas skatteinkomster 1980-1981 dämpa utbyggnads­ambitionerna. Vidare torde de begränsade möjligheterna till nya uldebite-ringshöjningar och svårigheterna att minska en pågående volymexpansion vid en försämrad ekonomisk utveckling verka återhållande på en ytterliga­re volymökning.

De kommunala myndigheternas och affärsverkens investeringsvolym var i stort sett oförändrad mellan 1977 och 1978. Bakom denna utveckling ligger dock en kraftig ökning av landstingens byggnadsinvesteringar och en minskning av primärkommunernas byggnadsinvesteringar. För 1979 för­utses en ökning av investeringarna med ca 5 %, främst beroende på landstingens mycket expansiva investeringsplaner. Även primärkommu­nerna beräknas öka sina investeringar under 1979. För en närmare redogö­relse för investeringarna i primärkommuner och landsting hänvisas till kapitel 7.

De ovan redovisade beräkningarna över kommunernas inkomster och utgifter innebär att del finansiella sparandel har förbättrats mycket kraftigt mellan 1977 och 1978. Enligt nationalräkenskaperna uppgick det finansiella sparandet 1978 till 3,5 miljarder kr. Landstingen svarade för merparten härav. Kredilmarknadsstatistiken indikerar ett ännu större positivt finansi­ellt sparande än nationalräkenskaperna. Kredilmarknadsstatistiken, som

Prop. 1978/79:150

144

har till syfte att belysa kommunernas transaktioner på kreditmarknaden, omfattar dock inte en fullständig redovisning av kommunernas tillgångar och skulder och är därmed inte direkt jämförbar med nationalräkenskaps-statistiken. En bidragande orsak till det stora överskottet är sänkningen av arbetsgivaravgiften under 1978. Vidare torde en lägre inflationstakt än vad som förutsågs vid budgetbehandlingen hösten 1977 haft en positiv inverkan på det finansiella sparandet under 1978.

För 1979 förutses ett fortsalt finansiellt sparandeöverskott på inemot 2 miljarder kr. Det bör understrykas att prognosen gäller hela den kommuna­la sektorn. Enskilda kommuner eller landsting kan få underskott i sin verksamhet, samtidigt som summan av de kommunala verksamheterna ger överskott.

Den kommunala sektorn förutses nu sålunda för andra året i rad få ett överskott vilket medför en påtaglig konsolidering av den kommunala eko­nomin. Under förutsättning att den kommunala konsumtionens volymök­ning begränsas till de 3 % som angivits som riktpunkt i överenskommelsen med kommunförbunden bör de finansiella problemen bli små även under 1980.

8.4 Socialförsäkringssektorn

Socialförsäkringssektorn är egentligen inte en självständig ekonomisk delsektor. Den är snarare en statistisk konstruktion som svarar mot inter­nationell praxis. Socialförsäkringssektorn består av ett antal försäkrings­former inom det sociala området. Sektorn omfattar allmän sjukförsäkring, föräldraförsäkring, arbelsskadeförsäkring, arbetslöshetsförsäkring, folk­pensionering inkl. kommunala bostadstillägg till folkpensionärer, allmän tilläggspensionering, delpensionsförsäkring, frivillig pensionsförsäkring, lönegarantifond ' och sjöfolkspensionering.' Alla dessa försäkringar finan­sieras helt eller delvis med avgifter. Arbetsgivarna svarar för den övervä­gande delen av avgifterna. Sjukförsäkringen, föräldraförsäkringen, arbets­löshetsförsäkringen och folkpensionerna finansieras också i betydande utsträckning över stadsbudgeten. För bostadstilläggen till folkpensionärer bär dock kommunerna i huvudsak kostnadsansvaret.

Pensionsutbetalningarna utgör drygt 60 % av de transfereringar till hus­håll som redovisas i tabell 8:3. De beräknas öka med drygt 5 miljarder kr. 1979. Bakom denna ökning ligger, vid sidan av kompensation för prissteg­ringar, de förbättringar av pensionsförmånerna som riksdagen redan har beslutat om och den successiva ökningen av antalet pensionärer med ATP. Folkpensionens grundbelopp är för ensamstående 95 % av basbeloppet och för pensionärspar 155 %. Basbeloppet är i april 1979 13 100 kr. De

' Enligt den ändring av sektorns definition som statistiska centralbyrån genomförde i september 1978.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

145

folkpensionärer som saknar ATP eller har låga ATP-belopp är garanterade en årlig standardökning på ca 4 % genom årliga ökningar av pensionstill­skotten. Pensionstillskotten är f. n. 33 % av basbeloppet och höjs den I juli 1979 till 37 %.

Sedan juli 1976 har det varit möjligt för anställda mellan 60 och 65 år att ta ut delpension. Vid en reducering av arbetstiden täcker delpensionsför­säkringen 65 % av inkomstbortfallet. Denna möjlighet har kommit att utnyttjas av ett stort och snabbt ökande antal personer. 1 mars 1979 hade inemot 45000 personer delpension, vilket motsvarade drygt 20 % av de berättigade. De allra flesta delpensionärer arbetar halvtid. Utbetalningarna beräknas 1979 uppgå till ca 900 milj.-kr. Delpensionssystemet kommer fr. o. m. 1980 även att omfatta egenföretagare. Därigenom får bl. a. småfö­retagare, jordbrukare och fiskare möjlighet till delpension.

Det samlade uttaget av arbetsgivaravgifter uppgick under andra halvåret

1978

till 32,7 % av avgiftsunderiaget. Socialförsäkringsavgiften till den allmänna sjukförsäkringen höjdes den 1 januari 1979 med I procentenhet till 10,6%. Dessutom höjdes barnomsorgsavgiften och vissa andra avgifter med tillsammans 0,4 procentenheter. Avgiftsuttaget uppgår därigenom

1979

till 34,1 % av avgiftsunderlaget. Avgifternas utveckling sedan 1970 framgår av nedanstående tablå. Uppgifterna i tablån avser genomsnitt för kalenderår.

Arbetsgivaravgifter

Procent av avgiftsunderlaget

1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979

Socialförsäk­ringsavgifter       13.2    13,7     13,9    14,0    18,3    22,6    26,0    29,0    30,6    31,6

Övriga i lag

reglerade

avgifter

1,0      2,0      2,1      4,1      4,1       4,1       4,7      5,8      3,2      2.6

Summa

14,2    15,7     16,0    18,1     22,4    26,7    30,7    34,7    33,7    34,1

Socialförsäkringssektorns inkomster beräknas öka med ca 11 % 1979. vilket innebär en långsammare tillväxttakt än 1978. Vid inkomstberäkning­en har härvid beaktats effekterna av den föreslagna omläggningen till löpande avgiftsuppbörd fr. o. m. I juli 1979 vad avser statliga myndigheter. På grund av tekniken vid omläggningen till det nya uppbördssystemet kommer socialförsäkringssektorn under 1979 alt tillföras avgifter avseende tre halvår. Omläggningen medför en tillfällig ökning av avgiftsinkomsterna med ca 1500 milj. kr. under 1979. Till följd av omläggningen minskar behovet av statsbidrag till folkpensioneringen 1979, varför effekten av omläggningen på socialförsäkringssektorns inkomstsida 1979 netto blir ca 900 milj. kr. eller en inkomstökning motsvarande ca 1 %. 10   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. BU. l.l

Prop. 1978/79:150

146

Tabell 8:3 Socialförsäkringsektorns inkomster och utgifter 1977-1979

Löpande priser

Milj. kr

Förändring, %

1977

1978

1979

1977-1978

1978-1979

1     Inkomster

69961

80310

89330

15,0

11,0

1.1 Avgifter

47656

56460

62970

18,5

11,5

1.2 Bidrag från stat

och kommun

13 536

13 500

14510

-0,5

7,5

1.3 Ränteinkomster

8769

10350

11 850

18,0

14,5

2     Utgifter

54932

64990

73320

18,5

13,0

2.1 Transfereringar till

hushåll

52 131

61430

69250

18,0

12,5

2.2 Övriga transfere-

ringar

1 114

1520

1740

36,5

14,5

2.3 Konsumtion m.m.

1687

2040

2 330

21,0

14,0

3     Finansiellt sparande

15029

15320

16010

2,0

4,5

Källor: Ekonomidepartementet, konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Den lägre tillväxttakten i inkomsterna 1979 jämfört med 1978 samman­hänger främst med att avgiftshöjningarna var mindre 1979 och att uppräk­ningsfaktorn för de preliminära avgifterna är lägre 1979. Dessutom inflöt 1978 betydande belopp i fyllnadsinbetalning av avgifter för 1977 och slul-avräkningsmedel för 1976. Samtidigt beräknas statsbidragen öka i snab­bare takt 1979. vilket förklaras av att staten under 1979 beräknas finansiera en större andel av folkpensionerna än 1978.

Sektorns to\.a\a utgifter beräknas 1978 ha ökat med ca 18 %, en öknings­takt som 1979 väntas avta till 13 %. Bakom denna nedgång ligger främst atl prisökningarna 1979 beräknas bli väsentligt lägre än 1978, vilket medför en långsammare tillväxt av pensionsutbetalningarna.

Det finansiella sparandet inom socialförsäkringssektorn uppgick 1978 till drygt 15 miljarder kr, och beräknas 1979 komma att öka till ca 16 miljarder kr. Ökningen i del finansiella sparandet 1979 förklaras dock helt av den tillfälliga nivåförskjutningen i inkomsterna till följd av tekniken vid den föreslagna övergången til! löpande uppbördssystem för statliga myn­digheter. Bortser man från effekterna av denna omläggning uppvisar social­försäkringssektorn emellertid en mindre nedgång i det finansiella sparan­det.

8.5 Den totala offentliga sektorn

Den offentliga sektorns konsumtion och investeringar svarar för drygt 1/3 av bruttonationalprodukten. Den offerttUga konsumtionen ökade med inemot 4 % i volym från 1977 till 1978. En något långsammare tillväxttakt förutses under 1979 - ca 3 %. Som framgår av tabell 8:4 ökar konsum­tionen betydligt snabbare i kommun- och socialförsäkringssektorn än i den

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

147

statliga sektorn. Antalet anställda i statliga och kommunala myndigheter uppgick 1978 till inemot I 160000 personer, varav knappt 270000 personer i statliga myndigheter och 890000 personer i kommunerna. Härtill kommer anställda i statliga affärsverk och aktiebolag samt kommunala bolag. Anta­let anställda i offentliga myndigheter beräknas öka med 40000 ä 45 000 personer under 1979.

Tabell 8:4 Den offentliga sektorns konsumtion och investeringar 19771979

Milj. kr.

Volymförän

dring, %

1978

1977-

1978

1978-1979

Statlig konsumtion

33 350

1,0

1,0

Kommunal konsumtion

79850

5,0

4,0

Socialförsäkringssektorns konsumtion

2010

6,5

5,5

Offentlig konsumtion

115210

4,0

3,0

Statlig investering'

12790

8,0

6,5

Kommunal investering'

15 290

-1,5

6,0

Offentlig investering''

28 110

2.5

6,0

Summa offentlig sektor

143320

3,5

3,5

' Exkl. bostadsinvesteringar. - Inkl. socialförsäkringssektorns investeringar.

Källor: Ekonomidepartementet, konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

Tillväxten i de offentliga myndigheternas investeringar väntas 1979 bli drygt 4%, vilket åren något snabbare ökning än under 1978. Den kraftigas-le ökningen sker för landstingens investeringar, men även för primärkom­munerna förutses en uppdragning av tillväxttakten 1979. Räknar man in även de statliga affärsverken samt statliga och kommunala aktiebolag m. m. blir ökningstakten ca 6 % under 1979 mot ca 2,5 % under 1978.

Sammantaget innebär detta att den offentliga sektorns konsumtion och investeringar inkl. de statliga affärsverkens samt de statliga och kommuna­la bolagens investeringar under 1979 ökar med ca 3.5 % dvs. samma ökningslakt som under 1978.

I tabell 8:5 redovisas den offentliga sektorns inkomster och utgifter 1977- 1979. Transaktionerna mellan de tre sektorerna har eliminerats var­för tabellen endast visar transaktioner mellan den offentliga sektorn och samhällsekonomin i övrigt. Det bör också observeras, att endast de statliga och kommunala myndigheterna, inte affärsverken och bolagen, räknas till den offentliga sektorn så som den avgränsas i detta sammanhang.

Under 1977 motvägdes i stort sett de statliga och kommunala finansiella underskotten av överskottet i socialförsäkringssektorn. Därefter har den samlade offentliga sektorn uppvisat starkt ökande sparandeunderskott.

1978 uppgick underskottet i finansiellt sparande till ca 6 miljarder kr. En fortsatt försämring i det finansiella sparandet förutses 1979 med ett samlat sparandeunderskott om ca 15 miljarder kr. i den offentliga sektorn. Denna utveckling förklaras framför allt av den fortgående försämringen av statens

Prop. 1978/79:150

148

finansiella underskott under 1979. Samtidigt stagnerar emellertid sparandeöverskottet i den allmänna pensionsfonden. Som framgått av avsnitt 8.3 förbättrades däremot kommunernas finansiella sparande påtag­ligt under 1978. Ett sparandeöverskoit förutses även under 1979 inom den kommunala sektorn.

Tabell 8:5 Den totala offentliga sektorns inkomster och utgifter 1977-1979

Löpande priser

Milj. kr

Förändring, %

1977

1978

1979

1977-

1978-

1978

1979

1

Inkomster

217719

243350

267 040

12,0

9,5

l.l

Skatter

137 689

150080

163280

9.0

9.0

1.2

Socialförsäkrings-

avgifter

476.56

.56460

62 970

18.5

11,5

1.3

Övriga inkomster

32 374

36810

40790

13.5

11,0

2

Utgifter

217403

249730

282220

15,0

13,0

2.1

Transfereringar

99099

115 680

133 500

16.5

15,5

2.1.1

Till hushåll

69794

819.50

92 160

17.5

12,5

2.1.2

Till företag inkl. livsmedels- och bostadssubven-

tioner

16011

18210

22 200

13.5

22,0

2.1.3

Till internatio-

riell verksamhet

3010

3 390

3 940

12.5

16,0

2.1.4

Övriga transfere-

ringar

10 284

12 130

15 200

18,0

25,5

2.2

Konsumtion

100791

115 210

128500

14,5

11,5

2.3

Realinvestering

16 105

17 890

19720

11,0

10,0

2.4

Korrigeringspost'

1408

950

500

3

Finansiellt spa-

rande

316

-6380

-15180

4

Över statsbudge­ten finansierad

utlåning

5619

7 875

11340

' Inkl. netto av kommunala mark- och fastighetsköp. Källa: Ekonomidepartementet.

8.6 Beräkning av finanspolitiska effekter

letod

Under många år har en enkel modell använts i nationalbudgetarbetet för att belysa de samlade finanspolitiska effekterna inte bara av statsbudge­tens förändringar, utan även av förändringar i kommunernas och socialför­säkringssektorns inkomster och utgifter. Fr. o.m. nationalbudgeten 1974 beräknas de finanspolitiska effekterna med hjälp av en i förhållande till tidigare år något modifierad modell.'

' Modellen är statisk och liknar i sina huvuddrag den som redovisats av Bent[REDACTED_EFTERNAMN] i Fiscal Policy in Seven Countries 1955- 1965 (OECD). F. n. pågår ett utvecklingsar­bete på en finanspolitisk effektmodell i samarbete mellan konjunkturinstitutet och ekonomidepartementet.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

149

De sektoravgränsningar som har valts för modellberäkningarna skiljer sig något från redovisningen i tidigare avsnitt i detta kapitel. Investeringar i statliga affärsverk och bolag samt kommunala bolag och stiftelser betrak­tas i delta sammanhang som ingående i den offentliga sektorns utgifter.

Analysen tar sin utgångspunkt i de reala förändringarna från föregående år i konsumtion, investeringar, transfereringar, skatter saml övriga in­komster. Beräkningarna visar dessa förändringars effekter på bruttonatio­nalprodukten. I kalkylerna las endast hänsyn till de effekter som kommer till uttryck under prognosåret. Kvarstående effekter av förändringar i den offentliga sektorns verksamhet under föregående år beaktas i regel inte heller. Ett undantag görs dock för lagerstödet vilket antas ha haft en positiv effekt på produktionen under stödåret och motsvarande negativa effekt de kommande åren.

Den offentliga sektorns direkta efterfrågan i form av konsumtion och investering betraktas i modellen som en direkt effekt på bruttonationalpro­dukten. Med indirekta effekter avses de effekter som förändringarna i de olika delposterna i den offentliga sektorns inkomster och utgifter ger upphov till via hushållens och företagens efterfrågan. Exempelvis betrak­tas den stimulerande effekt som ökade transfereringar till hushållen har på bruttonationalprodukten som en indirekt effekt. Likaså betraktas den åt­stramande effekt som ökade skatter har som en indirekt effekt.

Statens inkomster och utgifter påverkas ibland med en tidsmässig efter­släpning i förhållande till de ekonomisk-politiska åtgärdernas verkliga pro­duktionsmässiga effekt. Det gäller exempelvis investeringsavdragel för maskin- och byggnadsinvesteringar. Del stimulerar produktionen under del år avdraget gäller men minskar statens skatteinkomster först under följande år. Med den teknik som tidigare har använts vid effektberäkning­arna skulle den slimlilerande effekten ha redovisats när statsinkomsterna minskar. De statliga stimulerande åtgärderna som är av denna karaktär är särskilt stora 1976 1979. Därför har fr. o. m. den preliminära nationalbud­geten 1977 ett försök gjorts atl på särskilt sätt grovt uppskatta effekten av vissa ekonomisk-politiska åtgärder och fördela denna i tiden så att den redovisas för den period när produktionen påverkas. Det gäller lagerstöd . och vissa investeringsstimulerande åtgärder.

Förändringar i olika delposter av de offentliga inkomsterna och utgif­terna ger olika effekter på samhällsekonomin. Genom att göra antaganden om bl. a. de marginella konsumtions- och imporlbenägenheterna tas i mo­dellen hänsyn till detta förhållande. Till grund för effektberäkningarna ligger således bedömningar av dels imporlbenägenheterna för privat kon­sumtion samt för offentlig konsumtion och investering, dels hushållens konsumtionsbenägenhet för olika slags inkomster.

Det aktuella konjunkturläget liksom även efterfrågeökningarnas sam­mansättning påverkar de marginella importbenägénheternas storiek. För år 1977 och 1978 har den marginella importbenägenheten för privat kon-

Prop. 1978/79:150

150

sumtion antagits vara något lägre än under tidigare år. Orsaken är ned­skrivningen av den svenska kronan som gjort importerade konsumtions­varor relativt sett dyrare, och alt den privata konsumtionen minskat realt sett. Den marginella importbenägenheten har därför satts till 0,3 1977 och 0,25 1978. För 1979 har den marginella importbenägenhelen för privat konsumtion förutsatts uppgå till 0,35. Imporlbenägenheterna för offentlig konsumtion och investeringar har uppskattats till lägre tal än för privat konsumtion.

Hushållens marginella konsumtionsbenägenhet för 1979 har i likhet med tidigare beräkningar förutsatts vara 0,7. Sålunda bygger resultaten i tabell 8:6 på atl konsumtionsbenägenheten uppgår till 0,7 även under 1977 och 1978, Under dessa år skulle den svaga utvecklingen av privat konsumtion ha kunnat motivera en något högre marginell konsumtionsbenägenhet. För inkomster som härrör från permanenta transfereringar har konsumtions­benägenheten liksom tidigare antagits vara något högre än för andra in­komster.

Med de antaganden om import- och konsumtionsbenägenheter som re­dovisats ovan erhålls ur modellen värden på ett antal multiplikatorer. Med tillämpning av dessa multiplikatorer kan den totala effekten av förändring­ar i den offentliga sektorns verksamhet 1978 och 1979 på bruttonational­produkten räknas fram. För några av de viktigaste variablerna redovisas mulliplikatorerna nedan:

Multiplikatorer

1978

1979

Byggnadsinvesteringar

1,7

1,5

Maskininvesteringar

1,4

1,2

Offentliga löner

1,9

1,7

Övrig offentlig konsumtion

1,5

1,4

Permanenta transfereringar till hushåll

1,1

0,9

Direkta skatter

-1,0

-0,8

Indirekta skatter

-1,1

-0,9

Resultat

I tabell 8:6 redovisas beräkningar över finanspolitiska effekter för åren 1974-1979. Beräkningarna fram t.o.m. 1977 gjordes i anslutning till de reviderade nationalbudgeterna 1975-1978. Den offentliga sektorn beräk­nas ha haft en i avtagande grad expansiv effekt på samhällsekonomin under perioden 1974- 1976. Under 1977 beräknas den offentliga sektorn ha haft en stimulerande inverkan på ekonomin motsvarande nära 3% av bruttonationalprodukten. Den expansiva effekten beräknas huvudsakligen komma från staten, medan kommunernas inverkan i stort sett skulle ha varit neutral.

Både under 1978 och 1979 beräknas den offentliga verksamheten ha expansiva effekter på ekonomin av ungefär samma storleksordning som

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

151

under 1977. Detta återspeglar effekterna av de ökande underskotlen i finansiellt sparande som den konsoliderade offentliga sektorn uppvisar under dessa år.

Tabell 8:6 Finanspolitiska effekter 1974-1979

Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser

1974

1975

1976

1977

1978

1979

Staten: direkt effekt

0,0

0,3

0,2

-0,2

0,3

0,2

indirekta effekter

1,5

0,J

0,9

2,4

3,1

1,6

totalt

1,5

0,4

1,1

2,2

3,4

1,8

Kommunerna: direkt effekt

0,4

0,5

0,5

0,9

0,8

0,9

indirekta effekter

0,6

0,6

-0,1

-0,7

-1.8

0,2

totalt

1,0

1,1

0,4

0,2

-1,0

1,1

Socialförsäkringssektorn'

0,7

0,4

-0,2

0,4

0,5

0,2

Totalt

3,2

1,9

1,3

2,8

2,9

3,1

' Inkl. allmänna pensionsfonden. Källa: Ekonomidepartementet.

Av tabell 8: 7 framgår att den expansiva effekten från staten under 1978 till största delen kan hänföras till statens inkomstsida. De totala statsin­komsterna beräknas i reala termer sjunka med mer än 8% 1977-1978, vilket beräknas innebära en stimulerande effekt på samhällsekonomin motsvarande ca 2,5% av bruttonationalprodukten. Framförallt är det 1978 års inkomslskatteomläggning och eftersläpningen i utbetalningarna av kommunalskattemedel som bidragit till all de direkta skatteinkomsterna 1978 blev lägre än 1977. Till följd av att den allmänna arbetsgivaravgiften avvecklades fr. o. m. den 1 juli 1978 beräknas också de indirekta skatterna minska realt sett mellan 1977 och 1978. På utgiftsidan är del främ.sl trans­fereringarna till hushållen och de starkt ökade statliga byggnadsinveste­ringarna som svarar för positiva bidrag.

De uppskattningar som gjorts av effekterna från vissa särskilda åtgärder tyder på alt åtgärderna i stort sett neutraliserar varandra 1978. Å ena sidan resulterar investeringsstimulerande åtgärder (fondfrisläpp, bidrag och av­drag för investeringar) och vissa industripolitiska insatser i en stimuleran­de effekt. Å andra sidan har lagerstödet under 1976 och 1977 en återhål­lande effekt på produktionen under 1978. De till stor del med statliga bidrag uppbyggda lagren under 1975 och 1976 medför nämligen att lager­neddragningen under 1977 och 1978 blir i motsvarande mån större. På samma sätt har även stödet till lagerhållning under 1977 antagits ha en negativ effekt under 1978.

Under 1979 beräknas de negativa effekterna från lagerstödel ha upphört samtidigt som de industripoliiiska insatserna väntas fortsätta att öka i omfattning. Den massiva satsningen på industripoliiiska åtgärder under tidigare år har betalningskonsekvenser under 1979 samtidigt som ett antal nya beslut tagits under våren 1979. Inkl. effekten av de investeringsstimu-

Prop. 1978/79:150

152

lerande åtgärder som är i kraft under 1979 hårde industripolitiska åtgärder­na uppskattats innebära en expansiv effekt motsvarande ca I % av brutto­nationalprodukten.

Tabell 8:7 Finanspolitiska effekter 1977-1979

Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser

1977

1978

1979

Staten: Inkomster varav direkt skatt indirekt skatt

1,6

2,0 -0,4

2,4

1,5 1,1

-0,5

-0,3 -0,2

Utgifter

varav transfereringar m.m.

konsumtion och investeringar'

0,6

0,9 -0,3

1,0

0,5 0,5

2,3

1,8 0,5

Summa staten

2,2

3,4

1,8

Kommunerna: Inkomster varav skatter

-2,5 -1,8

-2,3 -1,9

-0,9

-0,3

Utgifter

varav transfereringar

konsumtion och investeringar'

2,7 0,2

2,5

1,3

-0,1 1,4

2,0

0,2 1,8

Summa kommunerna

0,2

-1,0

1,1

Offentlig sektor totalt

2,8

2,9

3,1

' Direkt och indirekt effekt.

Statens direkta skatteinkomster ökar åter i reala termer från 1978 till 1979, men ökningen blir relativt måttlig främst genom införandet av index-reglerade skatteskalor och sänkningen av marginalskatterna för 1979. Även statens inkomster av indirekta skatter ökar realt sett under 1979 efter minskningen under 1978. Omsvängningen från minskad privat konsum­tionsvolym 1977-1978 till en ökning 1978-1979 medför ökade intäkter från mervärdesskatten och andra indirekta konsumtionsskatter. Vidare medverkar bl. a. höjningen av barnomsorgsavgiften den I januari 1979 till ökade indirekta statsinkomster. Den köpkraftsindragning som de realt sett ökade skatteinkomsterna innebär motverkas emellertid mer än väl av expansionen på utgiftssidan. Det är framför allt de statliga transfererings-utgifterna till företag och kommuner som ökar starkt. Vidare kan nämnas, att de starkt ökande ränteutbetalningarna på statsskulden innebär ett rela­tivt stort inkomsttillskott för bl. a. hushållen. Däremot väntas de statliga utgifterna för konsumtion och investeringar endast medföra relativt små finanspolitiska effekter. Sammantaget beräknas den expansiva effekten från staten uppgå till 1,8% under 1979, vilket är klart lägre än under 1978.

Kommunernas skatteinkomster ökade som nämnts tidigare mycket kraf­tigt 1978. Härav följde en återhållande inverkan på ekonomin, som inte uppvägdes av de expansiva effekterna från konsumtions- och investerings­sidan.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

153

För 1979 väntas den totala effekten åter bli expansiv. Kommunernas inkomster ökar i långsammare takt och den negativa effekten från inkomst­sidan blir klart mindre än under 1978. Konsumtionen och investeringarna beräknas ge en expansiv effekt motsvarande 1,8% av bruttonationalpro­dukten. Transfereringsutgifterna, som är betydligt mindre än för staten och socialförsäkringssektorn, ger endast begränsade finanspolitiska effek­ter. Sammantaget beräknas den expansiva effekten frän kommunerna upp­gå till drygt 1 % under 1979.

Inkl. effekterna frän socialförsäkringssektorn skulle den samlade offent­liga sektorns verksamhet under 1979 bidra till bruttonationalproduktens ökning med ca 3,1 procentenheter av den totala ökningen på 5,1 %. Under både 1977 och 1978 fiar de finanspolitiska effekterna uppskattals till knappt 3%, vilket skall jämföras med en minskning av bruttonationalprodukten med 2,4% under 1977 resp. en ökning med 2.8% under 1978.

Prop. 1978/79:150

154

9   Kreditmarknaden

Kreditmarknadsutvecklingen dominerades under 1978 helt av statens tilltagande upplåningsbehov (diagram 9:1). Trots en fortsatt betydande stalsupplåning utanför banksystemet kom bankerna all i allt högre grad involveras i budgetens finansiering. Härigenom slog en väsentlig del av budgetunderskottet igenom på likviditeten inom såväl banksystemet som samhällsekonomin i övrigt. Penningmängden ökade i snabb takt (diagram 9:2). Allteftersom bankernas likvida tillgångar ökade företog riksbanken successiva höjningar av likviditetskraven i syfte att hålla bankernas möjlig­het till kredilexpansion under kontroll. Ökningstakten i affärsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande, den s. k. övrig­utlåningen, var 1978 något lägre än 1977 (diagram 9:6). Denna utveckling

Diagram 9:1 Statens budgetunderskott 1976-1979

Miljarder kr. 12-mänadersförändringar

1976

1977

Källa: Riksgäldskontoret.

1978

1979

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

155

Diagram 9:2 Penningmängden 1975-1979

Procentuella 12-månadersförändringar

17 16

A  '

A/

v

15

/  \;

/   V

14

/

13

/

/

12

11

H

n       /

r

\                            H

10 9

Vx/

-\  r

w

\     {

8 7 6 5

-

\   r

-

W /

\a;

4 3

Vv

1

1975

1976

Källa: Riksbanken.

1977

1978

1979

sammanhängde bl. a. med en låg krediteflerfrågan i samband med en svag inhemsk efterfrågan. Bankerna fortsatte under 1978 atl bevilja krediter i ungefär samma omfattning som under 1977. De beviljade krediterna togs emellertid ej i anspråk i lika snabb takt som under 1977. Affärsbankernas beviljade men ännu icke utnyttjade krediter kom till följd härav att växa kraftigt under 1978 (diagram 9:8). Denna utvecklingstendens kommer även till uttryck i statistiken över industrins och handelns outnyttjade checkräk­ningskrediter (diagram 9:8). Den fortfarande låga aktivitetsnivån i den svenska ekonomin och den därmed sammanhängande dämpade kreditef­terfrågan från förelagen, tillsammans med den starka likviditetstillväxten i Sverige, fick också påtagliga återverkningar på den korta och medelfristiga utlandsupplåningen. Sålunda sjönk takten i bankernas refinansiering av utländska krediter under 1978 (diagram 9:6). Härtill bidrog även ett ökat gap mellan de svenska och internationella räntorna. Även den direkta utlandsupplåningen var lägre 1978 än 1977. Detta gäller för såväl den statliga som den privata delen av utlandsupplåningen. Den minskade stat­liga utlandsupplåningen motiverades av en förbättring i bytesbalansen samt en stabil valutasituation.

Prop. 1978/79:150

156

Diagram 9:3 Real likviditet 1967-1978

Index: 1967= 100

1967    1968    1969    1970    1971    1972    1973    1974   1975    1976    1977     1978

Anm. Den reala likviditeten är definierad som kvoten mellan ett index för pen­ningmängden och etl index för bruttonationalprodukten till löpaijde priser. Den reala likviditeten haren långsiktigt fallande trend.

Källor: Konjunkturinstitutet, riksbanken och statistiska centralbyrån.

Mot bakgrund av 1977 års låga penningmängdslillväxt framstår det se­naste årets snabba ökning av penningmängden ej som oroväckande. Den har närmast lett till en viss återhämtning av den reala likviditeten (diagram 9:3). Om penningmängden skulle fortsätta att växa i samma takt som under 1978 finns det dock risk att detta på längre sikt skulle kunna få balans-rubbande konsekvenser för samhällsekonomin.

En fortsatt snabb penningmängdstillväxt skulle bl. a. kunna leda till en kraftig expansion av efterfrågan på varor och tjänster med åtföljande acceleration av importen och härav uppkommande påfrestningar på bytes­balansen. En fortsatt stark ökning av penningmängden skulle också kunna medverka till en tilltagande prisstegringstakt. Vid en snabb likviditetstill­växt inom banksystemet vidgas basen för bankernas kreditkapacitet, vilket kan leda till en förstärkning av statsbudgetens likvidiserande inverkan på samhällsekonomin. Under 1978 slog dock ej inlåningsökningen igenom på bankernas övrigutlåning (diagram 9:6). Detta sammanhängde dels med att företagens kreditefterfrågan var svag, dels med att riksbankens politik inriktades på alt öka bankernas medverkan i finansieringen av statens budgetunderskott.

Till följd av de stora outnyttjade produklionsreserverna har riskerna för

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

157

Diagram 9:4 Valutareserven 1975-1979

Milj. kr. Slockuppgifter vid slutet av varje månad

20 19 18 17 16 15 14 13 12 11 10

h

\

t

y

.          AL

/

1

/

I

S

7

-

L

_L

1975

1976

Källa: Riksbanken.

1977

1978

1979

en efterfrågeinflalion hittills varit begränsade. 1 takt med att det ekonomis­ka läget förbättras, ökar de risker som är förknippade med en alltför stor likviditet inom samhällsekonomin. En stark allmän kredilexpansion skulle i ett sådant läge kunna få ogynnsamma återverkningar på bytesbalans, inflation och yttre kapitalrörelser. Den ökade kreditefterfrågan som kan uppkomma till följd av ett ökat behov av rörelsekrediter och en ökad investeringsvilja inom industrin bör därför tillgodoses inom ramen för en måttlig total kreditexpansion.

9.1 Likviditetsutvecklingen

Penningmängden

Efter devalveringen i augusti 1977 ägde ett återinflöde av valutor rum (diagram 9:4). Tillsammans med det omfattande statliga budgetunderskot­tet resulterade detta i slutet av 1977 i en tilltagande stegringstakt för penningmängden. Under 1978 fortsatte denna takt successivt att stiga och kom under loppet av året att uppgå till 17% (diagram 9:2). Bruttonational­produkten i löpande priser ökade samtidigt med 12%. Efter en successiv nedgång i den reala likviditeten under de fyra föregående åren, innebar

Prop. 1978/79:150

158

Tabell 9:1 Penningmängden 1976-1978

Milj. kr.

1976

1977

1978

Penningmängd, ökning:

Banktillgodohavanden

6887

14689

32 053

Sedlar och mynt

2035

2 254

3 148

Summa

8922

16943

35201

Tillskoll genom:

Valutareservens förändring

-2 140

6015

1706

Statens upplåning i utlandet

(ökning =-)

-

-8904

-2014

Statens utgiftsöverskott

6952

17570

33 167

Statens upplåning utanför bankerna

(ökning = -|

-8313

-9247

-11171

Medel på investeringskonto i riks-

banken (ökning = -)

1 147

456

477

Övriga riksbankstransaktioner

-1646

-2600

-283

Bankernas utlåning till allmänheten

exkl. refinansiering i utlandet

13 729

14729

16107

Bankernas netloförvärv av hypoteks-

obligalioner

3943

4397

6057

Bankernas fordringar pä övriga kredit-

institut

-2 582

-1384

-990

Bankerna, diverse

-2 168

-4089

-7855

Summa

8922

16943

35201

Källa: Riksbanken.

delta en viss återhämtning av penningmängden satt i relation till bruttona­tionalprodukten i löpande priser (diagram 9:3). Under första kvartalet 1979 steg penningmängden i ungefär samma takt som under motsvarande kvar­tal 1978 eller med ca 8%.

Den beloppsmässiga ökningen av penningmängden var 1978 mer än dubbelt så stor som 1977 eller 35 miljarder kr. (tabell 9:1). Den snabbare tillväxttakten 1978 kunde helt hänföras till statens finansiella transaktio­ner. Faslän statens upplåning utanför bankerna tilltog blev budgetexpan­sionens likviditetspåspädning ändock betydande. En minskning av statens upplåning i bankerna på en halv miljard kr. 1977 förbyttes sålunda i en upplåning på 20 miljarder kr. 1978.

Likviditetsutvecklingen inom vissa sektorer

En övervägande del av penningmängden utgörs av allmänhetens inlåning i bankerna. Av tabell 9:2 framgår, att tendensen i samhällsekonomins totala likviditetsutveckling 1978 även speglades i inlåningen från samtliga större sektorer. Företagens starka likviditetsförbättring i nominella tal 1978 bekräftas också av statistiska centralbyråns uppgifter om de större industri- och handelsföretagens likvida medel.

Diagram 9:5 ger en samlad bild av de olika samhällssektorernas reala likviditet. Vid skattningen av den reala likviditeten är avsikten all relatera den monetära likviditeten till etl mått på transaktionerna. Valet av deflator

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

159

Tabell 9:2 Bankernas inlåning sektorvis 1977 och 1978 Milj. kr., förändring

1977

1978

Staten

Kommuner

Icke-finansiella företag

Hushåll

Övrigt

Summa

91

511

674

6 199

2097

9145

9433

13 154

1836

2602

14131

31611

Källa: Statistiska centralbyrån.

är något godtyckligt och kan vara missvisande vad gäller trenden. I dia­grammet har för kommunernas del deras konsumtion och investeringar valts som deflator. Härvid flnner man, alt sektorns utgifter trendmässigt har ökat snabbare än dess monetära likviditet. Denna utveckling kan möjligen förklaras av kommunernas minskade behov att hålla kassa i förhållande till sina utgifter. Kommunernas reala likviditet, ställd i relation

Diagram 9:5 Olika sektorers reala likviditet 1969-1978

Index 1969= 100

120

110 -

90 80 70 60 50 40

_L

J_

_L

I

_L

1969      1970     1971       1972      1973      1974     1975       1976     1977      1978

Anm. Den reala likviditeten är för kommuner, industriföretag och hushåll definie­rad som kvoten mellan ett index för vissa likvida tillgångar och ett realekonomiskt aktivitetsindex. Omvandlingen från monetär till real likviditet har åstadkommits genom en division för kommunernas del med utgifterna för konsumtion och investe­ringar, för industriföretagens del med industriproduktionen och för hushållens del med den privata konsumtionen, allt i löpande priser.

Källa: Konjunkturinstitutet.

Prop. 1978/79:150

160

till trenden, framstår enligt diagrammet ej som extremt låg 1977. Under 1978 har även kommunernas reala likviditet ökat och kan nu förefalla större än normalt. Industrins monetära likviditet växte kraftigt 1978. Sam­tidigt vände de senaste årens produktionsnedgång till en uppgång, vilket begränsade uppgången i företagens reala likviditet.

Bankernas likvida tillgångar

Till följd av statsbudgetens utveckling och finansiering var bankernas likviditetsläge under större delen av 1978 synneriigen lätt (tabell 9:3). Under våren och försommaren ledde emellertid säsongmönstret i statens budgetutveckling till en övergående försämring av bankernas likviditets­läge. Samtidigt ökade affärsbankernas innehav av statsobligationer väsent­ligt i samband med statens långfristiga dubbelemission ijuni 1978. Vidg­ningen av marginalen mellan långa och korta räntor utgjorde incitament till förvärv av statsobligationer. Dessa finansierades delvis genom riksbanks-Tabell 9:3 Bankerna likvida tiUgångar 1976-1978 Milj. kr., förändring

1976

1977

1978

På verkande faktorer

-2 140

6015

1706

-8904

-2014

6952

17 570

33 167

-8313

-9247

-11 171

-2035

-2 254

-3 148

1 147

456

477

-513

-164

-478

1646

-2600

-283

6548

872

18256

2 587

-1040

3783

3455

3471

858

-920

-1311

13 160

634

-909

-2 295

6328

211

15506

-96

12

-14

519

-259

469

-744

797

1868

-321

550

2323

Valutareserven

Statens upplåning i utlandet (ökning = -)

Statens utgiftsöverskotl

Statens upplåning utanför bankerna

(ökning = -)

Allmänhetens innehav av sedlar och mynt

(ökning = -)

Medel pä investeringskonton i riksbanken

(ökning = -)

Kassakvotsmedel i riksbanken (ökning = -)

Övriga riksbankstransaktioner

Summa

A,ffärsbankernas likvida tillgångar Korta nettofordringar på riksbanken Korta nettofordringar på riksgäldskontoret Statsobligationer

Korta nettofordringar på spar- och för­eningsbanker

Summa

Sparbankernas likvida tillgångar Korta nettofordringar på riksgäldskontoret Statsobligationer

Korta nettofordringar på affärs- och för­eningsbanker

Summa

Föreningsbankernas likvida tillgångar

Statsobligationer

-9

-1

-

Korta nettofordringar på affärs- och spar­

banker

110

112

427

Summa

101

111

427

Källa: Riksbanken.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

161

lån. Även vid den statliga långfristiga dubbelemissionen i september 1978 företog affärsbankerna stora placeringar i statsobligationer. Likviditetslä­get förbättrades samtidigt, varvid affärsbankerna i viss mån minskade sin skuld i riksbanken och riksgäldskontoret. Trots den goda likviditeten under de tre första kvartalen 1978 kom under samma period ändock ban­kernas skuld i riksbanken att växa i samband med stalsobligationsemis-sionerna ijuni och september. Visserligen emitterade staten även i decem­ber 1978 två långfristiga lån enligt samma linje som tidigare under året, dvs. lån med respektive utan ränteändringsmöjlighet. Då emellertid ban­kernas köp av statsobligationer redan under de två föregående dubbelemis­sionerna var omfattande blev deras engagemang i decemberemissionen begränsad. Det lätta likviditetsläget under sista kvartalet 1978 resulterade i en avveckling av skulden till riksbanken. Dessutom placerades överskotls-medel i riksgäldskontoret.

9.2 Kreditinstitutens utlåning

Utlåningen på den organiserade kreditmarknaden växte med 16,5 mil­jarder kr. 1978 till drygt 85 miljarder kr. (tabell 9:4). Den registrerade svenska upplåningen i utlandet minskade samtidigt med 13 miljarder kr. Expansionen i den inhemska kreditgivningen betingades till största delen av statens ökade upplåningsbehov.

Affärsbankernas köp av statsobligationer var myckel omfattande under 1978 och uppgick till knappt 13 miljarder kr. netto. Kreditgivningen i svenska kronor till de övriga sektorerna totalt stannade dock på 1977 års nivå. Kreditgivningen till bostadssektorn var av ungefär samma storleks­ordning som 1977. Tillväxten i stocken utestående byggnadskrediter halve­rades jämfört med 1977 beroende på en snabbare ökningstakt för avlyften än för utbetalningarna av bosladsbyggnadskrediler. Samtidigt och särskilt under andra kvartalet företog affärsbankerna betydande köp av bostadsob­ligationer. Enligt överenskommelsen om bostadsfinansieringen 1978 för­klarade sig affärsbankerna villiga atl öka sitt neltoinnehav av bostadsobli-galioner med ca 3,5 miljarder kr., vilket de med god marginal gjorde.

Som framgår av diagram 9:6 ökade affärsbankernas stock av utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande exkl. refinansiering i utlan­det, s, k, övrig utlåning i svenska kronor, i samma takt som 1977. En omfördelning av denna utlåning mellan sektorerna ägde dock rum. Indu­strins finansieringsbehov skulle i första hand tillgodoses och utlåningen till hushållen vara återhållsam. Företagens kreditefterfrågan blev dock sva­gare än väntat, varigenom bankernas utrymme för hushållsutlåning ökade. Som framgår av tabell 9:4 kom också affärsbankernas utlåning till företa­gen i svenska kronor atl sjunka 1978, medan den samtidigt växte till hushållen. Bland sådana hushållskrediter ingår även icke prioriterad fas­tighetsbelåning. Företagens svaga krediteflerfrågan speglades även i af-

11    Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bil. 1.1

Prop. 1978/79:150

162

Tabell 9:4 Kreditmarknaden 1977 och 1978

Milj. kr., nettobelopp

Långivare

Låntagare

Staten

Kommu-

Bostä-

Före-

Hus-

Summa

ner

der

tag

håll

1977

A. / Sverige

Riksbanken

-2 347

3

-

-8

26

-2326

Affärsbanker

2 2.S9

-143

3 945

5433

3 548

15042

Spar- och föreningsbanker

-248

177

2112

I4I9

2921

6381

Enskilda försäkringsinrättningar

1531

68

2 958

3510

8067

Offentliga försäkringsinrättningar

4 253

696

3 640

4937

-

13 526

Allmänheten

3218

-75

267

352

-

3 762

Staten

-

-

3 305

1314

1000

5619

Summa

8666

726

16 227

16 957

7495

50071

B. / utlandet

Genom valutabanker

-

-

-

4408

-

4408

Genom mellanhandsinstitut

-

194

-

272

466

Övrigt

8904

528

-

4 498

-

13930

Summa

8904

722

-

9178

-

18804

C. Totalt A-l-B

17 570

1448

16227

26135

7495

68875

1978

A. / Sverige

Riksbanken

5 004

-1

-1

7

14

5023

Affärsbanker

14428

438

4052

3409

4818

27145

Spar- och föreningsbanker

455

-33

2640

2094

3715

8871

Enskilda försäkringsinrättningar

3 244

174

3 460

4 330

-

11208

Offentliga försäkringsinräuningar

4705

336

3 947

3916

-

12 904

Allmänheten

3317

247

539

1039

-

5 142

Staten

-

-

3 700

4 500

1000

9200

Summa

31153

1161

18337

19295

9547

79493

B. / utlandet

Genom valutabanker

-

-

2355

-

2 355

Genom mellanhandsinstitut

-

397

-

458

-

855

Övrigt

2014

216

-

456

-

2686

Summa

2014

613

-

3269

-

5896

C. Totalt A-f B

33167

1774

18 337

22 564

9547

85389

Källa: Riksbanken.

färsbankernas lägre refinansiering utomlands 1978 jämfört med 1977 (dia­gram 9:6 och tabell 9:4). Affärsbankernas totala övriga utlåning till företa­gen kom härigenom att bli ca 4 miljarder kr. lägre än 1977 (tabell 9:5).

Spar- och föreningsbankernas kreditgivning 1978 blev ej lika markerad till sin sammansättning som affärsbankernas. Visserligen köpte även spar-och föreningsbankerna statsobligationer. Deras kreditgivning till staten dominerade dock ej, utan även utlåningen till de övriga sektorerna expan­derade (tabell 9:4). Avlyften av sparbankernas bostadsbyggnadskrediter ökade under 1978 något snabbare än utbetalningarna av dem, varigenom stocken av utestående bostadsbyggnadskrediter kom att växa i långsam­mare takt än under 1977. Sparbankerna köpte 1978 bostadsobligationer i

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

163

Diagram 9:6 Affärsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyg­gande 1975-1979

Procentuella 12-månadersförändringar

25

20

15

10

A

/ '**   A

\

Totall

/

M

Vi

V

vy

\       v /

Totalt, exkl. refinansiering i utlandet

1

1

1

1977

1978

1979

1975

1976

Källa: Riksbanken.

sådan utsträckning, att deras åtagande gällande bostadsfinansieringen mer än väl uppfylldes. Föreningsbankernas köp av hypoteksobligationer un­dersteg dock det överenskomna beloppet på 350 milj. kr. Som framgår av diagram 9:7 var både sparbankernas och föreningsbankernas övrigutlåning större 1978 än 1977. Huvuddelen av ökningen berörde hushållssektorn (tabell 9:6).

Försäkringsbolagens höjda konsolideringsgrad samt uppbyggnaden av arbetsmarknadsförsäkringarna ökade 1978 bolagens placeringskapacitet. Härigenom växte deras engagemang på obligationsmarknaden väsentligt och i synnerhet nettoköpen av statsobligationer. Även nettoförvärven av

Tabell 9:5 Affärsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggan­de 1977 och 1978 Milj. kr.

Förändring

Ställning

1977

1978

31 dec.

Kommuner

Icke-finansiella företag

Hushåll

Övriga sektorer

Ej sektorfördelad utlåning

Summa övrig utlåning

21

9545

3811

326

-774

12 929

524 5 585 5 237

569 -56

11859

6429

52 193

34808

4247

1219

98896

Källor: Riksbanken och statistiska centralbyrån.

Prop. 1978/79:150

164

Diagram 9:7 Spar- och föreningsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande 1975-1979

Procentuella 12-månadersförändringar

1975

1976

Källa: Riksbanken.

1977

1978

1979

bostadsobligationer blev omfattande och översteg betydligt bolagens åta­gande vid överenskommelsen om bostadsfinansieringen för helåret 1978.

Allmänna pensionsfondens ränteinkomster har under tidigare år varit tillräckliga för att bestrida pensionsutbetalningarna. Under 1977 skedde en omsvängning såtillvida, att pensionsutbetalningarna för första gången översteg ränteinkomsterna. Denna utveckling accentuerades under 1978. Härigenom måste en del av avgifterna användas för att täcka pensionsut-belalningarna. Ökningen i fondkapitalet kom sålunda alt understiga de inftutna avgifterna både 1977 och i ännu högre grad 1978. Fondökningen

Tabell 9:6 Spar- och föreningsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande 1977 och 1978

Milj. kr.

Förändring

Ställning

1Q7«

1977

1978

31 dec.

Kommuner

Icke-finansiella företag

Hushåll

Övriga sektorer

Ej sektorfördelad utlåning

Summa övrig utlåning

488 432

3 409 48

-273

4104

56 715

4573 112

-116

5340

3 131

5 824

37486

535

864

47 840

Källor: Riksbanken och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

165

Tabell 9:7 Statens budgetutfall samt upplåningsformer 1976-1978

Milj. kr., nettobelopp

1976

1977

1978

Budgetuifallet (nettoutgift = -)

-6 952

-17570

-33 167

Statsskuldens förändring inom landet

(ökning = +)

6 952

8666

31153

Skattkammarväxlar och korttidslån

-3218

558

6950

Korta obligationer

-344

-2475

25

Långa obligationer

6341

5 948

21563

Premieobligationer

2025

1700

2050

Sparobligationer

1010

1 129

1 117

Övrigt

1 138

1806

-552

Statsskuldens förändring utom landet

(ökning = -I-)

-

8904

2014

Totala statsskuldens förändring

6952

17570

33167

Anm. För att ernå överensstämmelse mellan uppgifterna för statens upplåning och budgetutfallet har riksgäldskontorets och statsverkets kassaförändringar dragits av från skattkammarväxlar och korttidslån.

Källor: Riksbanken och riksgäldskontoret.

uppgick 1978 till drygt 15 miljarder kr., vilket var 450 milj. kr. mer än 1977. Bankernas återlånegivning fortsatte 1978 att öka kraftigt. Deras refinan-sieringslån i fonden uppgick netto till 1.5 miljard kr. 1978, vilket var en ökning med 400 milj. kr. jämfört med 1977. Fondens kreditgivningskapaci-tet i övrigt beskars därmed i motsvarande grad. Totalt stannade dess totala kreditgivning på knappt 13 miljarder kr. 1978, vilket var en halv miljard kr. mindre än 1977. Enligt överenskommelse med riksbanken ökade fonden sina placeringar i statsobligationer med ytterligare en halv miljard kr. 1978 jämfört med 1977. Även kreditgivningen till bostadssektorn ökade, medan näringslivets ianspråktagande av fondens kreditkapacitet sjönk. Den mins­kade kreditgivningen hänförde sig helt till förvärven av obligations- och förlagslån. Denna utveckling återspeglade i huvudsak företagens låga in­vesteringsbenägenhet och deras förbättrade likviditet. Kreditgivningen till kommunerna sjönk också bl. a. till följd av sektorns förbättrade likviditets­läge.

9.3 Den sektorvisa upplåningen

Underskottet i statsbudgeten blev för helåret 1978 33 miljarder kr., vilket var 15,6 miljarder kr. mer än under 1977 (tabell 9: 7). Den statliga ut­landsupplåningen var samtidigt väsentligt lägre 1978 än 1977 och uppgick till 2 miljarder kr. Hela utlandsupplåningen ägde rum under första hälften av året. Den starka förbättringen av handelsbalansen föranledde nämligen staten, alt under senare delen av året tills vidare upphöra med sin upplå­ning utomlands. Statens inhemska upplåning ökade således avsevärt eller med 22,5 miljarder kr. 1978. Kapitalmarknadsinstitutionernas innehav av statliga obligationer kom härvid att växa påtagligt. Statens upplåning i

Prop. 1978/79:150

166

bankerna blev ändock betydande och uppgick till 20 miljarder kr., varav merparten utgjordes av obligaiionsupplåning i affärsbankerna.

Utifrån de finansiella beräkningarna uppvisade kommunernas finansiella sparande ett synneriigen kraftigt omslag i positiv riktning 1978 (tabell 9: 8). Förbättringen var påtaglig redan under första halvåret 1978 med en stark likviditetsförbättring som följd inom såväl primärkommuner som lands­ting. Kommunernas inkomstöverskott accentuerades avsevärt under and­ra halvåret 1978 parallellt med att sektorns likvida medel växte i en mycket hög takt. Den markerade förbättringen i det finansiella sparandet tillsam­mans med en tilltagande upplåning ledde inte bara till en väsentlig likvidi­tetsförbättring utan även till en anmärkningsvärt stor utlåning från både primärkommuner och landsting. Bakom denna utveckling låg båda dessa kommuntypers växande köp av kommunobligationer samt lån till kom­munägda företag.

Kommunernas neltoupplåning på den inhemska kreditmarknaden växte med knappt en halv miljard kr. 1978 till 1,2 miljarder kr. Det var särskilt affärsbankernas direkta lån till sektorn som växte. Kommunernas upplå­ning utomlands var av något lägre omfattning än 1977.

Färdigställandet av lägenheter var lägre 1978 än 1977 eller närmare 54000. Samtidigt ökade igångsättningen av bostäder med knappt 6% eller ca 3000 lägenheter till 57000. Bostadsinvesteringarnas volymmässiga ök­ning blev därmed kraftig eller ca 18%. Investeringarnas motsvarande värdemässiga ökning uppgick till runt 31% och behovet av bosladsbygg­nadskrediler växte således betydligt 1978. Samtidigt ökade bostadsinstitu­tens emissionsaktivitet kraftigt. Sålunda tecknades obligationslån för 14,6 miljarder kr. under 1978 mot för närmare 12 miljarder kr. 1977. Avlyften av utestående bostadsbyggnadskrediter blev av betydande omfattning 1978. Härigenom kunde bankernas utbetalningar av bostadsbyggnadskrediter brutto uppgå till 18,1 miljarder kr. eller 2,5 miljarder kr. mer än 1977.

Tabell 9:8 Kommunernas rinansiella sparande 19761978

Milj. kr., förändring

1976

1977

1978

Likvida tillgångar

Utlåning

Övriga fmansiella tillgångar

-627

376

1044

1    116

 118

2   196

6930 910

Summa fmansiella tillgångar 

(I)

793

3430

Upplåning totalt

därav: utomlands

på svensk kreditmarknad övrig inhemsk upplåning

Övriga skulder

2 262 1044 1099 119 1206

2559

722

726

I 

111

2391

2056

613

1 161

282

Summa skulder (2)

3468

4950

. .

Finansiellt sparande (1-2)

-2675

-1520

5784

Källor: Riksbanken och statistiska centralbyrån.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

167

Tabell 9:9 Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden 1977 och 1978 Milj. kr., nettobelopp

1977

1978

Obligationer

10316

12 577

Direkta lån från bankerna

2 105

1263

därav: affärsbankerna

1451

739

spar- och föreningsbankerna

654

524

Lån från enskilda och offentliga

försäkringsinrättningar

501

797

Staten

3 305

3 700

Summa

16227

18337

Källa: Riksbanken.

Som framgår av tabell 9:9 expanderade bostadssektorns nettoupplåning på kreditmarknaden med 2,1 miljarder kr. 1978 till 18,3 miljarder kr. Det var i synnerhet affärsbankerna, sparbankerna och försäkringsbolagen som företog netloförvärv av bostadsobligationer i större omfattning.

Företagssektorns inhemska registrerade upplåning växte med 2,3 mil­jarder kr. 1978 till 19,3 miljarder kr. (tabell 9: 10). Det var i huvudsak statens utlåning till företagen som tilltog i hög takt, medan framför allt affärsbankernas direkta lån till sektorn sjönk i samband med låg kreditef-terfrägan. Denna gav även utslag i en avsevärt lägre utlandsupplåning hos företagen 1978 än 1977.

Trots att företagens totala registrerade upplåning var lägre 1978 än 1977 byggdes samtidigt deras likvida tillgångar upp i en avsevärt snabbare takt än 1977. Som framgår av tabell 9:2 ökade sektorns banktillgodohavanden i en väsentligt högre takt än 1977. I likviditetsbegreppet ingår dessutom kortfristiga lån och placeringar samt outnyttjade checkräkningskrediter.

Tabell 9:10 Foretagens upplåning på kreditmarknaden 1977 och 1978 Milj. kr., nettobelopp

1977

1978

/ Sverige

4 196

3 988

1379

1023

5 608

4715

4682

3 100

4460

5069

1314

4500

16 957

19295

4408

2 355

272

458

4498

456

9178

3269

26135

22564

Obligationer och förlagslån

Aktier

Direkta banklån

därav: affärsbanker

Upplåning hos övriga institut

Staten

Summa

/ utlandet

Genom valutabanker

Genom mellanhandsinstilut

Övrigt

Summa

Totalt

Källa: Riksbanken.

Prop. 1978/79:150

168

Diagram 9:8 Beviljade men ej utnyttjade utestående checkräkningskrediter 1975-1979

Procentuella 12-månadersförändringar

50

A

Industrin och

40

/

handeln

1

y

1

30 20 10

1

A

A _

1        i 

1       /

1     /

s

\

(k

M

'1

/ 1

/     / Aff

ä

rs

bankerna

|\

 '1

\

/

y-

0 - 10

\j'

-//    'i

l'v

1/

K/

v

1975

1976

1977

1978

1979

Källor: Riksbanken och statistiska centralbyrån.

Enligt Statistiska centralbyråns statistik över likviditetsutvecklingen inom större industri- och varuhandelsföretag ökade inte bara branschens bank­tillgodohavanden i snabb takt 1978 utan även deras kortfristiga långivning samt deras beviljade men icke utnyttjade checkräkningskrediter (diagram 9:8). Ur diagram 9:5 kan en kraftig ökning i industrins totala likvida tillgångar konstateras för 1978.

Bakom den omfattande likviditetsuppbyggnaden 1978 låg bl. a. ett om­slag i företagens bruttosparande i positiv riktning. Samtidigt förelåg under 1978 en neddragning av deras fasta investeringar med drygt 2 miljarder kr. till 33,8 miljarder kr. Dessutom fortsatte lageravvecklingen i snabb takt och uppgick till 7,2 miljarder kr. jämfört med 2,6 miljarder kr. 1977. Företagens finansiella sparande förbättrades härigenom avsevärt 1978. Sammantaget resulterade företagens svaga investeringsutveckling och snabba lageravveckling i kombination med ett positivt bruttosparande i en förbättrad likviditet och svag kreditefterfrågan 1978.

9.4 Utblick mot 1979

Utifrån de inkomst- och utgiftsprognoser för de olika sektorerna, som presenteras i de övriga kapitlen, framläggs i det följande vissa skattningar för dessa sektorers finansiella variabler 1979.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

169

Statens budgetunderskott beräknas fortsätta att öka 1979 till ca 44 mil­jarder kr. Då bytesbalansen försvagas samtidigt som företagens möjlighe­ter alt erhålla krediter på den inhemska kreditmarknaden bör bli relativt goda, kommer statens utlandsupplåning att bli större än under 1978. Sta­tens anspråk på den inhemska kreditmarknaden både vad gäller kapital­marknaden och bankerna kommer ändock alt bli synnerligen betydande 1979.

Kommunernas finansiella sparande förväntas försvagas med ca 1,5 mil­jarder kr. 1979. Sektorns inkomstöverskott kommer ändock alt bli relativt stort. Dess totala upplåning förefaller samtidigt komma att ligga på en . relativt låg nivå. Kommunernas finansiella tillgångar torde härvid även 1979 komma att växa i snabb takt.

Under 1979 uppskattas färdigställandet av bostäder bli större än 1978 och uppgå till 56000 lägenheter. Samtidigt beräknas igångsättningen av bostäder öka med drygt 5 % till 60000 lägenheter. Bostadsinvesteringarnas volymtillväxt väntas bli lägre än 1978. Detta gäller även dessa investering­ars värdemässiga ökning, varför behovet av bosladsbyggnadskrediler kan förmodas visa en måttlig tillväxt. I överenskommelsen mellan delegationen för bostadsfinansiering och affärsbankerna, sparbankerna och förenings­bankerna avseende 1979 har kreditinstituten förklarat sig villiga att, med en viss fördelning mellan bankerna, svara för erforderliga byggnadskredi­ter för statligt belånade projekt.

Överenskommelsen om bostadsfinansieringen 1979 avser även banker­nas bidrag till den långa bostadsfinansieringen. Bankerna förklarade sig villiga att liksom 1978 öka sitt nettoinnehav av bostadsobligationer med 6 miljarder kr. med följande fördelning.

Fördelning av nettoökning av bostadsobligationer 1979, milj. kr.

affärsbanker

3 575

sparbanker

2 075

föreningsbanker

350

summa

6000

Företagens fasta investeringar beräknas öka med drygt 6 miljarder kr. i värde 1978 till ca 40 miljarder kr., vilket sålunda innebär ett ökat finansie­ringsbehov. Lageravvecklingen fortsätter 1979 men i lägre takt än 1978. Samtidigt kan under 1979 en ökning av sektorns bruttosparande förväntas. Sammantaget innebär detta alt en viss förbättring i företagens finansiella sparande kan väntas under 1979. Trots detta finns det anledning atl räkna med att företagens kreditefterfrågan kan komma att öka under loppet av 1979. Delta förklaras till en del av att likviditeten är ojämnt fördelad. De företag som vill öka sina investeringar har inte alla en hög likviditet. En bidragande orsak är också atl företagens behov av rörelsekrediter ökar i takt med att aktivitetsnivån i ekonomin stiger.

Prop. 1978/79:150

170

Sammanfattningsvis pekar nu föreliggande beräkningar av de olika real-sektorernas inkomster och utgiften på en förskjutning i mönstret för det finansiella sparandet 1978-1979. Statens finansiella underskott beräknas visseriigen fortsätta att stiga dock i väsentligt lägre takt än de båda föregå­ende åren. Samtidigt uppskattas kommunernas inkomstöverskotl bli något lägre än 1978. Den offentliga sektorns samlade sparandeunderskolt väntas öka betydligt långsammare än under 1978. Samtidigt avtar tillväxten i bostadssektorns finansieringsbehov. Å andra sidan torde samtidigt tillväx­ten i de finansiella företagens - både försäkringsbolagens och bankernas - sparandeöverskoit bli mindre accentuerat 1979 än 1978.

Hushållens finansiella sparande väntas uttryckt i nominella termer förbli tämligen oförändrat 1979. Inberäknat en fortsatt sänkning av företagens sparandeunderskott 1979 - men i lägre takt än 1978 - ger utvecklingen av sektorernas finansieringsbehov en indikation på en viss ökning av sparan­deunderskottet i den svenska ekonomin 1979. I försörjningsbalansens från den reala sidan uppbyggda prognoser kommer delta till uttryck i ett för året stegrat bytesbalansunderskott. De finansiella sektorkalkylerna bygger i sin angivna utformning på en allmän förutsättning om sträng hushållning med nya krediter speciellt för privata hushållsändamål.

UTBLICK MOT 1980

OCH 1981

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

173

10    Utblick mot 1980 ocb 1981

10.1    Inledning

Utformningen av den ekonomiska politiken bör göras mot bakgrund av en långsiktig bedömning av den ekonomiska utvecklingen. Ekonomisk­politiska åtgärder får i regel effekter pä utvecklingen under flera år och det är givetvis av stor vikt atl så långt som möjligt kunna beräkna dessa effekter. Den budgetproposition som presenteras i början av varje år avser en period som då ligger endast 1/2-1 1/2 år framåt i tiden. Samtidigt utformas regeringens finansplan med utgångspunkt i bedömningar om den ekonomiska utvecklingen som i detalj avser enbart det innevarande kalen­deråret.

I likhet med de senaste årens reviderade nationalbudgeter redovisas därför i föreliggande kapitel kalkyler över den ekonomiska utvecklingen på 2 1/2 års sikt. Kalkylerna skall ses som en länkbar utveckling av Sveriges ekonomi under 1980 och 1981. Mot bakgrund av vissa förutsättningar om den internationella konjunkturutvecklingen har försök gjorts att teckna en bild över utsikterna för den svenska ekonomin under de närmaste åren. Kalkylerna utgör en utgångspunkt för en diskussion kring de problem för den ekonomiska politiken som kan skönjas på 2 ä 3 års sikt. Därmed erhålls ett komplement till den åriiga långtidsbudgeten och till långtidsutredningarna. 1978 års långtidsutredning (LU 78) som publicera­des i december 1978 har nu remissbehandlats. Regeringens syn på den långsiktiga inriktningen av den ekonomiska politiken mot bakgrund av LU 78 redovisas i den reviderade finansplanen 1979.

Utgångspunkten för de beräkningar som redovisas i detta kapitel är den bild av 1979 som tecknas i kapitel I i den reviderade nationalbudgeten. Kalkylerna för 1980 och 1981 är med nödvändighet betydligt osäkrare än bedömningarna för innevarande år. Beräkningsmetoderna bekrivs kortfat­tat i avsnitt 10.2. Förutsättningar och resultat redovisas i avsnitt 10.3 10.11.

10.2    Metod

Kalkylerna har byggts upp kring två modeller. Den ena beskriver den reala utvecklingen dvs. den volymmässiga förändringen i ekonomins olika delar. Den andra beskriver prisernas och lönernas utveckling.

Iden reala modellen är näringslivet uppdelat i fyra branscher, nämligen jord- och skogsbruket, industrin (inkl. gruvor och el-, gas-, vatten- och värmeverk), byggnadsverksamheten och den privata tjänstesektorn. Där­till kommer offentlig sektor uppdelad på staten och kommunerna. Samtliga

Prop. 1978/79:150

174

delar av den slutliga användningen - privat konsumtion, offentlig konsum­tion, bruttoinvesteringar, lagerförändring och export - anges exogent, dvs. som utifrån givna förutsättningar. Leveranserna mellan de olika sek­torerna bestäms endogenl med hjälp av en "inpul-oulput-matris". I model­len beräknas också vilken produktion i olika branscher och vilken import dessa förutsättningar resulterar i. Via antaganden om produktivitetsut­vecklingen framkommer också sysselsättningens utveckling. Resultaten av modellberäkningarna redovisas i form av försörjningsbalanser, bytesba­lanser, etc.

Prismodellen anger bl. a. sambanden mellan internationella priser, in­hemska priser, löner och vinster. Modellen ger prisutvecklingen för såväl privat som offentlig sektor. Den privata sektorn är uppdelad i en konkur­rensutsatt sektor, vilken schablonmässigt antagils sammanfalla med indu­strin, och en sektor som är skyddad från utländsk konkurrens. Denna sektor utgörs i modellen av övriga näringslivet. Via priser på import och insatsleveranser tas hänsyn till kostnadsutvecklingen på förbrukningen av varor och tjänster. Förutsättningarna rörande produktivitetsutvecklingen i olika branscher är desamma i prismodellen som i den reala modellen. Genom att ange internationella priser, löner och en sannolik vinstutveck­ling kan de inhemska priserna beräknas i prismodellen.

Såsom framhållits ovan är de båda modellerna inbördes beroende. Där­för har flera beräkningsomgångar fått göras innan den bild som redovisas i detta kapitel har kommit fram. Viktiga delar av beräkningarna har också gjorts vid sidan av modellerna. Det gäller exempelvis bestämningen av offentlig konsumtion, bruttoinvestering, lagerförändring och export. Dessa faktorer införs som tidigare nämnts som givna förutsättningar i den reala modellen. De metoder som har använts vid sådana beräkningar beskrivs nedan.

10.3 Den internationella konjunkturutvecklingen

Som framgått närmare av kapitel 2 har återhämtningen från den djupa konjunkturnedgången i världsekonomin 1974-1975 varit långsam. Efter ett kortvarigt uppsving 1976 har tillväxten i OECD-länderna genomsnittligt uppgått till ca 3,5%. Denna utvecklingstakt har ej varit tillräcklig för att annat än i begränsad utsträckning reducera en betydande överkapacitet inom produktionen. En hög arbetslöshet har därmed blivit bestående i flera länder.

De betydande bytesbalansunderskollen i många länder och kvardrö­jande höga inflationstakter har under senare år utgjort faktorer som verkat hämmande på den ekonomiska aktiviteten och begränsat handlingsfriheten för den ekonomiska politiken. När det gäller bytesbalanserna har dock en viss förbättring ägt rum under senare tid. De stora västeuropeiska länderna har lyckats uppnå överskott eller balans i sina utrikes betalningar och flera

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

175

av de mindre länderna har väsentligt kunnat reducera sina underskott. Å andra sidan har inflationen åter trätt i förgrunden som ett dominerande problem. De senaste höjningarna av oljepriset liksom en snabbare prisut­veckling också för övriga råvaror försvårar möjligheterna att nedbringa inflationstakten. Härtill kommer att den underliggande inhemska prissteg­ringstakten i flera viktigare länder visat tecken på att tillta.

Särskilt i Förenta staterna har prisutvecklingen under senare tid varit otillfredsställande snabb. Detta i kombination med ett stort bytesbalansun­derskott och ett vikande förtroende för dollarn har föranlett en successiv skärpning av den ekonomiska politiken. Den period av oavbruten expan­sion som pågått i den amerikanska ekonomin sedan fyra år tillbaka synes i samband härmed gå mot sitt slut. Flera faktorer talar dock för att dämp­ningen blir förhållandevis mild. Sålunda förväntas den externa sektorn efter hand ge ett allt större positivt bidrag till efterfrågan. En förbättring av konjunkturläget redan mot slutet av 1980 kan därför anses möjlig. Av central betydelse för utvecklingen blir i vilken utsträckning man kan nå resultat vad gäller att reducera inflationstakten.

Den japanska konjunkturen påverkas starkt av förändringar i utrikes­handeln. Efter flera år av exportledd tillväxt har en omsvängning nu ägt rum, så att den externa sektorn ger ett negativt bidrag till efterfrågan. I viss mån har detta kunnat kompenseras med en gynnsammare utveckling av den inhemska efterfrågan till följd av en expansiv ekonomisk politik. Det japanska näringslivet brottas dock med omfattande strukturproblem och det kan därför ej uteslutas att tillväxttakten kommer att bromsas något under de framförliggande ett å två åren.

Flera tecken pekar nu på en förstärkt konjunkturutveckling i Västeuro­pa. Av särskild vikt är den gynnsammare utvecklingen i Förbundsrepubli­ken Tysktand. Men även i Frankrike, ItaUen och några av de mindre länderna kan en uppgång i den ekonomiska aktiviteten noteras. En osäker­hetsfaktor i bedömningen av den västtyska ekonomins utveckling på ett par års sikt utgör den ekonomiska politiken. Om denna läggs om i en restriktiv riktning alltför tidigt riskerar man att den nuvarande uppgången kommer av sig på liknande sätt som skedde 1976. Med reservation för ett sådant förlopp förefaller del dock troligt att den västtyska ekonomin är på väg in i en högkonjunktur som kan väntas kulminera under 1980. En sådan utveckling skulle givetvis få betydande positiva konsekvenser för hela Västeuropa. Inte minst gäller detta förde nordiska länderna där tecken på en förbättrad utveckling nu kan skönjas. För Storbritanniens del ter sig dock bilden nu snarare mörkare än för några månader sedan. Osäkerheten här gäller framför allt lönestegringarna och den därmed sammanhängande oron för en tilltagande inflationsutveckling.

Ovanstående scenario för utvecklingen i OECD-länderna skulle sam­mantaget innebära en i stort sett oförändrad tillväxttakt under åren 1979, 1980 och 1981. Emellertid sker en klar förskjutning i tillväxtens fördelning

Prop. 1978/79:150

176

så att Västeuropa efter hand upplever en tilltagande expansion medan utvecklingen mattas av i Förenta staterna.

Stor osäkerhet råder beträffande bedömningen av väridshandelns till­växt i förhållande till produktionsutvecklingen i världsekonomin. De om­fattande strukturproblemen och rådande överkapacitet i industriländerna har medfört att tidigare kända relationer ej gällt under de senaste åren. En relativt försiktig prognos för världshandeln skulle ge en tillväxt på ca 5,5 % 1979, någon förbättring 1980, samt ånyo en viss dämpning 1981.

Utvecklingen för priserna i internationell handel har gått vitt isär vad gäller råvaror och bearbetade varor det senaste året. Medan råvarupri­serna visat en fallande tendens, har priserna på bearbetade varor stigit om än i klart dämpad takt. En förändring i detta avseende har redan inletts i och med de oväntat kraftiga oljeprishöjningarna. Också för övriga råvaror förutses nu en snabbare prisutveckling. Denna relativprisförbättring för råvaror synes emellertid vara resultatet av en rad temporära faktorer. Underliggande trender i utbuds- och eflerfrågeförhållanden indikerar knappast några dramatiska framtida förändringar i relativpriset mellan råvaror och bearbetade varor under de närmast framförliggande åren. Sammantaget för priserna på bearbetade varor i internationell handel för­utses en ökningstakt på 5 å 6% under perioden 1979-1981.

Tabell 10:1 Bruttonationalproduktens utveckling i OECD-området 1977-1981

Ärlig procentuell volymförändring

1977

1978

1979

1980

1981

Förenta staterna

4,9

4

2,5

2

3,5

Japan

5,2

5,5

5

4

5,5

Västeuropa

2,2

2,5

3,5

4,5

3,5

OECD-totalt                3,7

3,5

3,5

3,5

3,5

Tabell 10:2 Världshandelns volym

Årlig procentuell förändring

och

priser 1977-1981

1977

1978           1979

1980

1981

Väridshandel, volym             4 Internationella priser'           6,5

5                5,5 4                6

6

5,5

5 5

' I nationella valutor. Avser bearbetade varor.

10.4 Löner och priser

Som framgått av föregående avsnitt har de internationella priserna förut­satts öka med 5,5 och 5% för 1980 resp. 1981. Produktiviteten inom den konkurrensutsatta sektorn av det svenska näringslivet, vilken under 1979 väntas stiga med 7,5%, beräknas under 1980 stiga med 5%och under 1981 med 4%. Inom den skyddade sektorn av näringslivet beräknas produktivi­tetsökningen uppgå till 3% såväl 1980 som 1981. Timlönerna har schablon-

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

177

mässigt antagits öka med 7% per år. Mot bakgrund av aviserade höjningar av de sociala avgifterna stiger lönekostnadsökningarna snabbare.

Vid den angivna utvecklingen för produktivitet, internationella priser och lönekostnader är utrymmet för vinstförbättringar eller för sänkningar av relativpriset på exportmarknaderna mycket begränsat för företag inom den konkurrensutsatta sektorn. Kalkylerna utgår från alt terms-of-trade skall vara oförändrade mellan 1979 och 1981. Exportens konkurrenskraft bör emellertid ändå kunna komma att stärkas något på grund av att förela­gen genom sitt förbättrade ekonomiska läge får bättre resurser för mark­nadsföring, större möjligheter att förbättra produktens kvalitet m. m. Den relativt kraftiga investeringsverksamhet som förutses under 1979, 1980 och 1981 kommer också att medföra att företagen på sikt står bättre rustade att möta den internationella konkurrensen.

Huvudresultaten av prisberäkningarna återges i tabell 10:3. För konsu­mentpriserna pekar kalkylerna på en ökningstakt på 5-6% per år. Konsu­mentpriserna skulle därmed öka ungefär lika snabbt som de internationella priserna. Avgörande för om denna prisutveckling skall realiseras är själv­fallet vilka löneavtal som träffas saml vilken avvägning som företagen gör mellan behovet av ökade vinstmarginaler resp. behovet av ökad konkur­renskraft och återvunna marknadsandelar.

Tabell 10:3 Priser 1978-1981

Ärlig procentuell förändring

1978

1979

1980

1981

Importpriser' Terms-of-trade Exportpriser Konsumentpriser

10,3

-3,6

6,3

10,0

7,7

-0,3

7,4

6,0

5 0 5 6

4,5 0

4,5

5

' 1 svenska kronor. 10.5 Export

Prognosen för exporten utgår från de förutsättningar, som angivits i tabell 10:2, nämligen att världshandeln växer med ca 6 resp. 5% för 1980 och 1981 samt att de svenska exportpriserna inte stiger snabbare än världs­marknadspriserna. Dessutom har hänsyn tagits till effekterna av de relativ­prisförändringar som har beräknats ske fram till och med 1979.

För exporten av bearbetade varor spelar förskjutningar i relativpriserna en väsentlig roll. Stiger priserna på våra exportvaror snabbare än priserna på andra länders exportvaror får vi räkna med en förlust av marknadsande­lar för svensk export. På motsvarande sätt vinner svenska exportvaror marknadsandelar vid en sänkning av våra relativa exportpriser. Prisför­ändringen kan väntas få full effekt först efter en viss tid. Hur stor expor­tens elasticitel med avseende på relativprisförändringar är (dvs. med hur många procent exporten minskar när relativpriset stiger med en procent) 

12   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bd. l.l

Prop. 1978/79:150

178

och hur effekterna av prisförändringen fördelar sig över tiden är mycket ovisst. Vid beräkningarna av exporten 1980 och 1981 har bedömningen gjorts att relativprissänkningen under 1978 och den som antagits ske under 1979 skulle ha en positiv inverkan på Sveriges marknadsandelar under 1980. Tillsammans med en från svensk synpunkt gynnsam varusamman-sättning av exporten har en andelsvinst på 1 % förutsatts.

Fartygsexporten har beräknats fortsätta att minska med 30 resp. 20% under 1980 och 1981.

Exporten av råvaror har antagits öka med 5 resp. 3% under prognos­åren. För tjänsteexporten har en ökning om 4,5 resp. 4% antagits komma till stånd under åren 1980 resp. 1981.

TabeU 10:4 Export 1978-1981

Årlig procentuell volymförändring

1978

1979

1980

1981

Bearbetade varor

8,4

9,8

7

6

Råvaror

10,8

1,6

5

3

Export av varor enligt handels-

statistiken

5,4

5,7

6

5,5

Export av varor enligt national-

räkenskapemas beräkningar

7,8

8,0

7,6

7,0

Export av tjänster

10,4

6,0

4,5

4,0

Export av varor och tjänster

8,1

7,8

7,2

6,6

10.6 Konsumtion

Den privata konsumtionen beräknas som framgår av kapitel 1 öka med 2,8% under 1979 efter de senaste årens nedgång. Därvid förutsätts en viss nedgång i sparkvoten ske. För 1980 och 1981 har som nämnts tidigare lönerna förutsatts öka med 7% per år. Med den utveckling av sysselsätt­ningsvolymen som modellkalkylerna ger, skulle lönesumman öka med ca 8% 1979-1980 och ca 7% 1980-1981. Inkomstöverföringarna till hushål­len har beräknats öka med inemot 10% per år, vilket är en något långsam­mare ökning än tidigare. Beträffande hushållens inbetalningar till det of­fentliga av skatter och avgifter m. m. utgår kalkylerna från det förslag till skatteomläggning för år 1980 som regeringen lade fram under våren 1979.

Med relativt schablonartade framskrivningar av enskilda företagares inkomster, kapitalinkomster m.m. har ökningen i hushållen disponibla inkomster i nominella termer uppskattats till drygt 8% för 1980 resp. drygt 7% för 1981. Realt sett innebär detta med den konsumentprisstegring som angivits i avsnitt 10.4 en ökning av de disponibla inkomsterna med drygt 2% under 1980. För 1981 skulle ökningen i hushållens reala disponibla inkomster bli knappt 2%.

Under förutsättning om en i stort sett oförändrad sparkvot har den privata konsumtionen i modellkalkylerna antagits öka med drygt 2% 1979-1980 och ca 2% 1980-1981. Mot bakgrund av den uppgångsfas som

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

179

Sveriges ekonomi nu befinner sig i och som enligt föreliggande kalkyler förutses verka ut under 1980 och 1981, kan den privata konsumtionsök­ningen variera inom de ramar som anges i kalkylerna. Bl. a. har sparkvoten i liknande konjunkturiägen tenderat att dras ned. De konsumtionsöknings-tal som anges i kalkylerna får därför snarast ses som en indikation på det utrymme som finns atl tillgå under angivna förutsättningar.

Den statliga konsumtionen förutses öka med ca 1 % i volym under 1979. Den dämpning av den statliga sysselsättningsökningen som ingår i,förut­sättningarna för bedömningen av den statliga konsumtionen för 1979, väntas fortsätta under 1980 och 1981 om än i långsam takt. Med en viss fortsatt volymökning av den löpande förbrukningen har ökningen i den totala statliga konsumtionen satts till 1% i volym både under 1980 och 1981.

Som framgått av kapitel 8 beräknas den kommunala konsumtionen öka i snabb takt under 1978 och 1979. Sålunda förutses konsumtionen i primär­kommuner och landsting öka med nära 4% från 1978 till 1979. Detta innebär att den överenskommelse som träffades mellan regeringen och de båda kommunförbunden ijuni 1978 om volymutvecklingen av den kommu­nala konsumtionen kommer att överskridas för 1979. Enligt överenskom­melsen skulle riktpunkten för konsumtionsökningen vara 3% per år under 1979 och 1980.

I modellkalkylerna för 1980 och 1981 har förutsatts alt en dämpning i expansionen i den kommunala konsumtionsvolymen kommer att ske. Be­räkningarna tar hänsyn till den proposition om den kommunala ekonomin som regeringen lade fram i mars 1979. I propositionen föreslås bl. a. en utbyggnad av skatteutjämningssystemet i två etapper under åren 1980 och 1981. Sammantaget har de överväganden som gjorts medfört att den kom­munala konsumtionen beräknas öka med 3% 1980 och med 2,5% 1981.

Tabell 10:5 Den totala konsumtionen 1978-1981

Åriig procentuell volymförändring

1978

1979

1980

1981

Privat konsumtion

-0,9

2,8

2.2

2,0

Statlig konsumtion Kommunal konsumtion Offentlig konsumtion

0,9 5,1 3,9

1,1 3,9 3,1

1,0 3,0 2,4

1,0 2,5 2,0

Total konsumtion

0,7

2,9

2,3

2,0

10.7 Investeringar

Industrins investeringar minskade med närmare 40% mellan 1976 och 1978. Denna utveckling förefaller nu att vara bruten. Investeringsenkäten i februari i år tyder på att företagen avser att öka investeringarna ganska kraftigt redan under 1979. Flera faktorer talar för att denna kapacitetsut­byggnad kommer att fortsätta även under 1980 och 1981.

Prop. 1978/79:150

180

Exportens tillväxt väntas bli god under de närmaste åren framöver. Kapacitetsutnyttjandet ökar nu i flera branscher och redan under 1979 torde man på flera håll inom näringslivet nå kapacitetstaket. Mot slutet av 1978 ökade arbetskraftens produktivitet kraftigt. Denna utveckling väntas fortsätta under 1979. Den outnyttjade kapaciteten kommer därmed att minska relativt snabbt. Mot bakgrund av den svaga investeringsutveck­lingen 1977 och 1978 ligger nu investeringsnivån i början av 1979 på en så låg nivå att kapitalstocken tillväxer mycket långsamt. Den förutsedda uppdragningen av kapacitetsutnyttjandet i takt med att produktionen stiger gör alt kapaciteten behöver byggas ut. Ytteriigare en faktor som sannolikt kommer att stimulera investeringarna är den förutsedda förbättringen av lönsamheten inom industrin. En viktig förutsättning för denna vinstför­bättring är den relativt måttliga kostnadsökning som förutses vad gäller lönekostnaden per producerad enhet och importprisernas ökning för in­satsvaror till industrin.

Sammantaget väntas de ovan redovisade faktorerna leda till en relativt kraftig kapacitetsutbyggnad 1979-1981. Prognosen redovisas i tabell 10:6 och 10:7.

Tabell 10:6 Industrins investeringar 1978-1981

Åriig procentuell förändring

1978

1979

1980

1981

Bruttoinvesteringar

-18

7

9

9

Produktion

17

5,5

5

Produktivitet

8

7,5

5

4

Investeringarna i jord- och skogsbruket väntas öka något 1980 och 1981. Handelns investeringar som sjönk med drygt 12% mellan 1977 och 1978, väntas under 1979 uppvisa en volymtillväxt på drygt 6%. Även för 1980 och 1981 förutses, om än i lägre takt, en ökning av investeringarna inom handeln. Investeringarna i permanenta bostäder har beräknats på grundval av ett antagande om en igångsättning på inemot 65 000 lägenheter vardera åren 1980 och 1981. Ökningarna väntas därvid i första hand ligga på flerfamiljshus medan småhusinvesteringarna antas växa något långsam­mare.

Sammanlaget väntas de statliga investeringarna växa med endast 0,5% under 1980 och 1981. För myndigheterna väntas en minskning av investe­ringarna medan affärsverkens investeringar förutses öka något. De kom­munala investeringarna har förutsatts öka med 2% vardera åren 1980 och 1981.

Under 1979 väntas avvecklingen av färdigvarulagren och lagren av varor i arbete avta successivt. Förändringarna av insatsvarulagren förutses bli relativt små för året som helhet. I och med utgången av 1979 torde indu­strins färdigvarulager i stort sett ha normaliserats och den avveckling som

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

181

började vid halvårsskiftet 1977 vara avslutad. Den relativt kraftiga produk­tionsökningen i industrin 1979 och 1980 väntas medföra en kraftig upp­byggnad av insatsvarulagren och lagren av varor i arbete under 1980. Under 1981 väntas färdigvarulagren öka medan företagen förutses minska insatsvarulagren i takt med att produktionstillväxten avtar.

Tabell 10:7 Bruttoinvesteringar 1978-1981

Åriig procentuell volymförändring

1978

1979

1980

1981

Näringsliv

-i6,7

12,0

3,9

4,4

därav: industri

-18,2

6,9

9,0

9,0

Statliga myndigheter och

affärsverk

9,7

2,8

0,5

0,5

Kommuner

-  1,2

5,8

2,0

2,0

Bostäder

18,3

5,0

6,4

2,0

Totala bruttoinvesteringar

- 4,2

8,0

3,7

2,9

10.8   Produktion

I den reala modellen har produktionsutvecklingen i olika branscher beräknats. Produktionsutvecklingen är i modellkalkylerna en följd av anta­ganden beträffande tre faktorer. Den första utgörs av förändringar i den slutliga efterfrågan - privat konsumtion, offentlig förbrukning, bruttoin­vesteringar, lagerförändring och export. Den slutliga efterfrågan har förde­lats på producerande branscher på grundval av historiska mönster och med hänsyn till det aktuella konjunkturläget.

Den andra faktorn är utvecklingen av insatsleveranser mellan olika branscher och förädlingsvärdets andel av bruttoproduktionen. Förädlings­värdesandelarna och insatskoefficienterna styr i sin tur tillsammans med produktionsutvecklingen efterfrågan i form av insalsleveranser.

Den tredje faktorn är hur stor del av efterfrågan som tillgodoses genom import av varor och tjänster och hur stor del som tillgodoses genom hemmaproduklion. Det bestäms av de importfunktioner som redovisas i avsnittet om importen nedan.

Den produktionsutveckling i enskilda branscher som framkommer i modellen är naturligtvis osäker. Resultaten tyder emellertid på atl industri­produktionen skulle öka med ca 5,5% 1980 och ca 5% 1981. Bruttonatio­nalprodukten beräknas öka med ca 4% 1980 och 3% 1981.

10.9    Sysselsättning

Produktionsutvecklingen i de olika branscherna ger tillsammans med antagande om utvecklingen av produktiviteten 1980-1981 arbetskraftsef­terfrågan mätt i timmar. Kalkylerna för efterfrågan på arbetskraft tyder på att antalet sysselsatta skulle kunna öka med sammanlagt ca 130000 perso-

Prop. 1978/79:150

182

ner under de två åren 1980 och 1981. Merparten av ökningen förutses falla på tjänstesektorerna. För industrins del innebär utvecklingen att de senas­te årens sysselsätlningsnedgång bryts. Eftersom industrisysselsättningen minskade fortlöpande under 1978 innebär kalkylerna en relativt stark för­bättring av sysselsättningen under loppet av 1979 och en i stort sett oförändrad sysselsällningsnivå under 1980.

Utbudet av arbetskraft har bestämts med utgångspunkt i prognoser för befolkningstillväxt och av utvecklingen av förvärvsfrekvensen för olika befolkningsgrupper. Ökningen av utbudet i antal personer har sålunda beräknats uppgå till ca 100000 personer under åren 1980 och 1981 och beror främst på en ökning av förvärvsinlensiteten. Antal arbetade timmar per person har antagits minska med närmare I % per år 1980 och 1981.

En jämförelse mellan det prognoserade utbudet av arbetskraft och den av produktionsutvecklingen häriedda efterfrågan av arbetskraft ger att arbetslösheten minskar under 1980-1981 jämfört med 1979. Kalkylerna antyder att arbetslöshetsnivån i genomsnitt skulle uppgå till ca 1,8% av arbetskraften under perioden 1980-1981. Arbetslöshetsnivån är dock i denna typ av kalkyler mycket känslig för förändringar av viktiga bestäm­ningsfaktorer som produktiviteten i de olika branscherna och medelarbets­tiden per sysselsatt. Den beräknade arbetskraftsefterfrågan och den därav resulterande arbetslösheten vid en antagen utbudsökning måste med hän­syn till beräkningsmetodens osäkerhet tolkas med stor försiktighet. De redovisade resultaten får mot denna bakgrund ses som räkneexempel. I tabell 10: 8 redovisas resultaten.

Tabell 10:8 Sysselsättning i antal personer 1979-1981

Årlig genomsnittlig förändring

1979-1981

Näringslivet

30000

Offentliga tjänster

35 000

Summa sysselsättningsökning

65000

Summa utbudsökning

50000

10.10 Import

Som framhållits tidigare förutsätts i modellkalkylerna atl exportpriser­nas ökningstakt kan hållas i nivå med den internationella prisstegringen, dvs. att terms-of-trade är oförändrad. Liksom vad gäller exporten kan man räkna med eftersläpande effekter av relalivprissänkningarna för svenska varor fram till och med 1979. För 1980 har antagits att en dämpning av importens ökningstakt med ungefär 2% blir följden av det förbättrade konkurrensläget för svenska företag på hemmamarknaden till följd av relativprisförändringarna t. o. m. 1979. Under 1981 förutses dessa effekter i stort sett ha upphört.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

183

Detta antagande om återtagande av marknadsandelar på hemmamarkna­den är en viktig förutsättning i kalkylerna. Varuimporten bestäms i model­len via de efterfrågeförändringar som anges exogent om privat konsum­tion, investeringar, lagerförändring etc. Vidare påverkas varuimporten av de ökade insatser av importvaror som krävs för den ökande inhemska produktionen. För 1980 och 1981, som väntas karaktäriseras av förhållan­devis högt kapacitetsutnyttjande, har därvid förutsatts ett relativt högt importinnehåll. De marginella imporlbenägenheterna svarar mot de värden som uppmätts under högkonjunkturperioderna 1963-1965, 1968- 1970 och ''1972-1974. Tjänsteimporten bestäms på liknande sätt i modellkalkylerna.

Med dessa förutsättningar genereras i modellkalkylerna en ökning av varuimporten på drygt 7,5% från 1979 till 1980. Mot bakgrund av den dämpning i den inhemska eflerfrågetillväxten som förutses under 1981 blir varuimportens tillväxt något långsammare, ca 6%,

Tabell 10:9 Importen 1978-1981

Åriig procentuell volymförändring

1978

1979

1980

1981

Import av varor enligt

nationalräkenskapernas

beräkningar

-7,0

9,5

7,7

6,0

Import av tjänster

-1,3

4,7

4,7

4,3

Import av varor och

tjänster

-6,2

8,8

7,2

5,7

10.11 Sammanfattning

Med den utveckling av expon- och importvolymen som framkommit i kalkylerna och med den bild av export- och importpriserna som redovisats i tidigare avsnitt, kan handels- och tjänstebalansernas utveckling 1980 och 1981 beskrivas (se tabell 10: 10). Nettot av transfereringarna till utlandet har framskriviis mot bakgrund av bl. a. den förväntade utvecklingen av gåvobiståndet till utvecklingsländer och räntebetalningarna till utlandet. Den senare posten har ökat starkt i samband med att även staten från och med år 1977 började ta upp lån på de internationella kapitalmarknaderna. De utländska lånens amorteringsperioder innebär atl ökande ränteutbetal­ningar kommer att belasta tjänstebalansen under större delen av 1980-talet.

Som framgår av tabell 10: 10 väntas underskotten i tjänste- och transfe­reringsbalansen fortsätta att öka fram till 1981 om än inte i samma takt som under de senaste åren. Tillsammans uppvisar de etl underskott på drygt 17 miljarder kr. 1981. Det krävs därför mycket kraftiga överskott i handelsba­lansen för att Sverige skall uppnå jämvikt i de utrikes betalningarna. Med de förutsättningar som kalkylerna baseras på, förbättras också handelsba­lansen påtagligt under prognosperioden. Handelsbalansen skulle sålunda enligt beräkningarna förbättras från ca 4,5 miljarder kr. 1979 till drygt 7

Prop. 1978/79:150

184

Tabell 10:10 Bytesbalans 1978-1981

Milj. kr., löpande priser

1978

1979

1980

1981

Export av varor Import av varor

98200 92600

113900 109200

128600 123 400

143 800 136700

Handelsbalans

5600

4700

5200

7100

Tjänstenetto därav: sjöfartsnetto resevaluta

-4000

3 500

-3800

-4 200

3 900

-3 900

-4600

4100

-4 500

-4900

4200

-5000

Transfereringsnetto

-8800

-10100

-11 400

-12 200

därav: räntor och utdelningar gåvobistånd

-3 800 -3000

-4 300 -3 600

-4700 -4200

-5 500 -4500

Omräkningspost

3 300

3 300

3 300

3 300

Bytesbalans

-3 900

-6300

-7500

-6700

miljarder kr. 1981. Sammantaget innebär kalkylerna bytesbalansunder­skott för 1980 och 1981 av ungefär samma storleksordning som 1979. Självfallet är prognosen behäftad med stora osäkerhetsmarginaler.

Avslutningsvis sammanfattas i tabell 10:11 de olika prognoser som tidigare har redovisats i en försörjningsbalans. Bruttonationalprodukten skulle komma att öka med drygt 4% från 1979 till 1980 och 3% från 1980 till 1981. Importvolymen ökar - bl. a. till följd av relativprisförändringarna fram till och med 1979 - enligt kalkylerna betydligt långsammare än exportvolymen. Del utrymme som finns tillgängligt för privat och offentlig konsumtion utan att bytesbalansen försämras, skulle uppgå till omkring 2% per år under angivna förutsättningar. Bruttoinvesteringarna förutses öka främst genom ett ökat bostadsbyggande och ökade investeringar i näringslivet, särskilt inom industrin. Lagerinvesteringarna väntas ge suc­cessivt avtagande tillskott till den totala efterfrågan.

Tabell 10:11 Försörjningsbalans 1978-1981

Årlig procentuell volymförändring

1978

1979

1980

1981

BNP

Import av varor

2,8

-7,0

5,1

9,5

4,2

7,7

3,0

6,0

Summa tillgång

0,7

6,0

4,9

3,6

Privat konsumtion Offentlig konsumtion Bruttoinvestering Lagerinvestering' Tjänstenetto Export av varor

-0,9 3,9

-4,2 -1,3

7,8

2,8 3,1 7,6 1,4

8,0

2,2 2,4 3,7 1,4

7,6

2,0 2,0 2,4 0,4

7,0

Summa efterfrågan

0,7

6,0

4,9

3,6

' Lagerinvesteringarnas förändringar är beräknade i procent av föregående års BNP.

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

185

BIHANG

Delprognoser och arbetsfördelning rörande den reviderade nationalbudgeten 1979

Av inledningen framgår vilka kapitel och avsnitt som sammanställts inom ekonomidepartementet (E) resp. konjunkturinstitutet (Kl). Nedan redovisas detta i tablåform. Härutöver framgår E:s och KI:s bedömningar av utvecklingen inom olika delsektorer.

Sektor

Avsnittet ut-

Prognos, %

format

.

E

Kl

Privat konsumtion

Kl

2,8

3,1

Offentlig konsumtion

E

3,1

3,1

Bruttoinvesteringar

Kl

8,0

8,0

Lagerinvesteringar

Kl

(1,4)'

(1,4)'

Export av varor och tjänster

Kl

7,8

7,5

Import av varor och tjänster

Kl

8,8

9,7

Bruttonationalprodukt

E

5,1

5,0

Internationell bedömning

E

Produktion inom gruvor, mineral­

brott, tillverkningsindustri och

skogsbruk

Kl

Övrig produktion

E

Arbetsmarknad

E

De enskilda konsumenternas

ekonomi

Kl

Kreditmarknad

Kl

Utblick mot 1980 och 1981

E

Sammanfattning

E

Lagerförändring i % av föregående års BNP.

Prop. 1978/79:150

186

Innehåll

1     Sammanfattande översikt

2

1.1  Den internationella bakgrunden

2

1.2

Tillbakablick på den svenska utvecklingen

6

1.3

Utvecklingen under 1979

10

1.4

Utvecklingen 1980-1981

20

2     Det internationella läget

29

2.1

Sammanfattande översikt

29

2.2

Länderöversikter

38

3     Utrikeshandeln

55

3.1

Exporten

55

3.2

Importen

63

3.3

Betalningsbalansen

66

4     Produktionen

73

4.1

Sammanfattning av industriproduktionens utveckling

73

4.2

Utvecklingen inom olika delbranscher

73

4.3

Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

88

5     Arbetsmarknaden

91

5.1

Läget på arbetsmarknaden under 1978 och början av 1979

91

5.2

Arbetsmarknaden under 1979

100

6     De enskilda konsumenternas ekonomi

103

6.1

Sammanfattning

103

6.2

Löner

107

6.3

Hushållens disponibla inkomster

108

6.4

Konsumentpriserna

111

6.5

Den privata konsumtionen

115

7     Investeringarna

118

7.1  Sammanfattning av investeringsutvecklingen 1978 samt

prognos för 1979

118

7.2

Investeringsutvecklingen inom olika områden

122

7.3

Lagerinvesteringarna

133

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

187

8       Den offentliga verksamheten

136

8.1

Allmänt

136

8.2

Staten

136

140 144 146 148

154 157 161 165 168

173 173 173 174 176 177 178 179

182 183

8.3

Kommunerna

8.4

Socialförsäkringssektorn

8.5

Den totala offentliga sektorn

8.6

Beräkning av finanspolitiska effekter

9

Kreditmarknaden

9.1

Likviditetsutvecklingen

9.2

Kreditinstitutens utlåning

9.3

Den sektorvisa upplåningen

9.4

Utblick mot 1979

10

Utblick mot 1980 och 1981

10.1

Inledning

10.2

Metod

10.3

Den internationella konjunkturutvecklingen

10.4

Löner och priser

10.5

Export

10.6

Konsumtion

10.7

Investeringar

10.8

Produktion

10.9

Sysselsättning

10.10

Import

10.11

Sammanfattning

Bihang

Delprognoser och arbetsfördelning rörande den reviderade national­

budgeten 1979

185

Prop. 1978/79:150

188

Tabellförteckning

1:1    Försörjningsbalansens utveckling 1975-1978

7

2

Förändring i BNP-komponenterna i procent av bruttonational­produkten föregående år 1976-1979

8

3

Betalningsbalans för 1977-1978

9

4

Försörjningsbalans 1977-1979

II

5

BNP från produktions-och användningssidan 1977-1979

13

6

Bytesbalans för 1977-1979

14

7

Finansiellt sparande 1977-1979

15

8

Brultonationalproduktens utveckling i OECD-området 1977-1981

20

9    Försörjningsbalans 1978-1981

21

10    Bytesbalans 1978-1981

22

2:1    Bruttonationalproduktens   utveckling   i   vissa   OECD-länder

1976-1979

29

2

Konsumentprisernas utveckling 1975-1978

31

3

Bytesbalansutvecklingen i vissa länder 1975-1978

3:1    Sveriges export av bearbetade varor (exkl. fartyg) till OECD-

området 1971-1979

58

2

Sveriges export av bearbetade varor (exkl. fartyg) till olika länderområden 1973-1979

59

3

Världsmarknadspriserna   (enhetsvärdeindex)  för  bearbetade varor 1971-1979

60

4

Exportutvecklingen för olika varugrupper 19771979

62

5

Importutvecklingen för olika varugrupper 19771979

65

6

Betalningsbalans 1976-1979

67

4:1    Industriproduktionens utveckling 1976-1979

74

2

Försörjningsbalansför rundvirke 1977-1979

80

3

Försörjningsbalansför verkstadsprodukter (exkl. fartyg) 1977-1979

83

4

Försörjningsbalans för övrig industrisektor 1977-1979

87

5:1    Relativa arbetskraftstalen 1970, 1973-1978

92

2

Antal personer i arbetskraften 1965-1978

92

3

Andelen företag som uppgivit brist på arbetskraft 1977, 1978 och 1979

95

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

189

4

Sysselsättningsutvecklingen 1974-1978

96

5

Sysselsättningen inom olika näringsgrenar 1976-1978

96

6

Arbetslösheten 1976-1979

98

7

Antal personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder 1974-1979

99

8

Produktivitetsutvecklingen  inom  olika  näringsgrenar   1973-

1978                                                                             101

9   Produktion, produktivitet och sysselsättning 1979

102

6:1    Hushållssektorns inkomster och utgifter 1977- 1979

104

2

Inkomstutveckling efter skatt 1976-1979

106

3

Löneutveckling 1969-1979 samt arbetskraftskostnader för in­dustriarbetare

107

4

Inkomstöverföringar till hushåll 1976-1979

109

5

Hushållens direkta skatter och avgifter 1975-1979

111

6

Konsumentprisindex december 1977-december 1978

112

7

Konsumentprisförändringen  1970-1979 uppdelad på kompo­nenter

113

8

Hushållens konsumfionsutveckling 1970-1978

116

7:1    Fasta bruttoinvesteringar 1975-I978.samt prognos för 1979

119

2

Fasta bruttoinvesteringar 1975-1978 samt prognos för 1979 för privat och offentlig sektor

120

3

Lägenheter  i   påbörjade  och   inflyttningsfärdiga bostadshus 1975-1979

122

4

Ombyggnadsinvesteringar för bostäder 1975-1979

124

5

Planerade och faktiska förändringar av industrins totala inves­teringar 1969-1979         

127

6

Statliga investeringar 1977 och 1978 samt prognos för 1979

130

7

Kommunala investeringar 1977 och 1978 samt prognos för 1979

132

8

Planerade och faktiska förändringar i de borgerliga primärkom­munernas och landstingens totala investeringar 1970-1979

132

9

Lagervolymförändringar totalt och efter näringsgrenar 1975-

1979                                                                             135

8:1    Statens inkomster och utgifter 1977-1979

137

2

Kommunernas inkomster och utgifter 1977-1979

141

3

Socialförsäkringssektorns inkomster och uigifter 1977-1979

146

4

Den offentliga sektorns konsumtion och investeringar 1977-1979

147

5

Den totala offentliga sektorns inkomster och utgifter 1977-1979

148

6

Finanspolitiska effekter 1974-1979

151

7

Finanspolitiska efl"ekter 1977-1979

152

Prop. 1978/79:150

190

9:1    Penningmängden 1976-1978

158

2

Bankernas inlåning seklorvis 1977 och 1978

159

3

Bankernas likvida tillgångar 1976-1978

160

4

Kreditmarknaden 1977 och 1978

162

5

Affärsbankernas utestående krediter till andra ändamål

än bo­stadsbyggande 1977 och 1978

163

6

Spar- och föreningsbankemas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande 1977 och 1978

164

7

Statens budgetutfall samt upplåningsformer 1976-1978

165

8

Korrimunernas finansiella sparande 1976-1978

166

9   Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden 1977 och 1978    167

10   Företagens upplåning på kreditmarknaden 1977 och 1978

167

10:1    Bruttonationalproduktens utveckling i OECD-området

1977-

1981

176

2

Världshandelns volym och priser 1977-1981

176

3

Priser 1978-1981

177

4

Export 1978-1981

178

5

Den totala konsumtionen 1978-1981

179

6

Industrins investeringar 1978-1981

180

7

Bruttoinvesteringar 1978-1981

181

8

Sysselsättning i antal personer 19791981

182

9

Import 1978-1981

183

10

Bytesbalans 1978-1981

184

11

Försörjningsbalans 1978-1981

184

Bilaga 1.1    Reviderad nationalbudget 1979

191

Diagramförteckning

1:1    Statsbudgetens reala inkomster och utgifter budgetåren 1965/

66-1979/80

18

2:J Konsumentprisernas utveckling i vissa OECD-länder 1977-feb­

ruari 1979

32

3:1    Marknadsandelar och relativa priser för Sveriges export av bear­

betade varor till OECD-länderna 1969-1979

56

2    Exportutvecklingen, totalt och för vissa varugrupper 1972-1979    61

5:1    Arbetskraft och sysselsättning 1975-1979

'93

2

Vid  arbetsförmedlingarna  kvarstående  lediga platser   1975-1979

94

3

Arbetslösa enligt AKU, arbetslösa kassamedlemmar och kvar­stående lediga platser 1975-1979

97

6:1    Sparkvoten 1963-1979

103

2    Hushållens   disponibla   inkomster   och   konsumfionsutgifter

1967-1979

116

7:1 Byggnads- och maskininvesteringar, totalt och uppdelat på sek­

torer 1970-1979

121

2

Ombyggnadsinvesteringar  för   bostäder   med   energisparstöd 1974-1979

124

3

Investeringar inom industrin, totalt och uppdelat på branscher 1972-1979

127

4

Totala industrins lagervolymförändring 1966-1979

134

9:1    Statens budgetunderskott 1976-1979

154

2

Penningmängden 1975-1979

155

3

Real likviditet 1967-1978

156

4

Valutareserven 1975-1979

157

5

Olika sektorers reala likviditet 1969-1978

159

6

Affärsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bo-st ad sbyggande 1975 -1979

163

7

Spar- och föreningsbankemas utestående krediter till andra än­damål än bostadsbyggande 1975-1979

164

8

Beviljade men ej utnyttjade utestående checkräkningskrediter 1975-1979

168

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

____________________________ Bilaga 1.2

1978 års långtidsutredning och remissyttrandena

Prop. 1978/79:150

1

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

Bilaga 1,2

1978 ÅRS LÅNGTIDSUTREDNING OCH REMISS­YTTRANDENA

1978 års långtidsutrednings huvudrapport (SOU 1978:78), som avläm­nades i december 1978, har remissbehandlats. En förteckning över de myndigheter och organisationer m, m. som inkommit med yttranden åter­finns i ett appendix till denna bilaga, I det följande presenteras ett samman­drag av huvudrapporten tillsammans med en sammanfattning av remissytt­randena. Med hänsyn till att utredningen täcker ett så vidsträckt område och att remissinstanserna lämnat en mångfald synpunkter har det inte varit möjligt att ge en fullständig översikt över remissinstansernas åsikter. Av­sikten har i stället varit att lämna en redogörelse för de centrala tankarna i remissvaren.

I det följande har remissinstansernas synpunkter delats upp på de olika avsnitten i långtidsutredningen. För varje avsnitt återges också huvuddra­gen i betänkandet. Remissvaren kommenteras inte i detta sammanhang.

Långtidsutredningens uppläggning, metod och politiska utgångs­punkter

Långtidsutredningen

Långtidsutredningarnas huvudsyfte är att kartlägga förutsättningarna och möjligheterna för den ekonomiska utvecklingen på medellång sikt. Mot bakgrund av långtidsutredningarnas analyser och remissinstansernas synpunkter ankommer det på regeringen att göra sin värdering av de långsiktiga utvecklingsproblemen och i görligaste mån avge sitt ställnings­tagande till de väsentligaste ekonomisk-politiska avvägningsproblemen. Långtidsutredningarna har sedan 1950-talet utförts med femårsintervaller i början och mitten av varje decennium. Alltsedan 1965 års långtidsutred­ning har det vid planperiodens mitt publicerats särskilda avstämningsrap-porter. Är 1978 skulle det varit dags för en avstämning av LU 75 och dess prognoser för utvecklingen 1975-1980.

Genom att kostnadsutvecklingen och den internationella utvecklingen blivit en annan än den som förutsattes i LU 75 har emellertid prognoserna kommit att mycket kraftigt avvika från den faktiska utvecklingen. Mot denna bakgrund har det tett sig orimligt att försöka utföra en avstämning av LU 75. 1978 års långtidsutredning har därför givits en självständig karaktär.

Liksom i tidigare långtidsutredningar analyseras i LU 78 alternativa utvecklingsvägar för den svenska ekonomin i ett medelfristigt perspektiv. 1   Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bil. 1.2

Prop. 1978/79:150

2

LU 78 omfattar fem alternativ för utvecklingen 1977- 1983. Ett av utveck­lingsalternativen har utsetts till huvudalternativ. Det betingas främst av framställningsskäl. Övriga alternativ kan ses som analyser av avvikelser i vissa av huvudalternativets förutsättningar.

En annan viktig skillnad mellan 1978 års långtidsutredning och föregåen­de långtidsutredningar är atl LU 78 som startpunkt utnyttjar det faktiska ekonomiska läget under basåret - inte ett s. k. "normalår". Den väsentli­gaste ekonomisk-politiska uppgiften under prognosperioden är ju att föra ekonomin ut ur ett onormalt läge med outnyttjad produktionskapacitet, försvagad internationell konkurrenskraft, underskott i bytesbalansen samt en svag ekonomisk tillväxt.

Utgångspunkten i LU 78 är att vissa ekonomisk-politiska målsättningar skall uppnås. Ett mycket högt prioriterat mål är att full sysselsättning skall råda. Innebörden av denna målsättning är att arbetskraftsresurserna i ekonomin i princip antas bli fullt utnyttjade. Den öppna arbetslösheten antas sålunda inte överstiga den friktionsarbetslöshet som är nödvändig vid en relativt rörlig arbetsmarknad. Del är givetvis svårt att precisera ett exakt tal för friktionsarbetslösheten. I långtidsutredningen har något scha­blonmässigt siffran 1,8% preciserats, vilket motsvarar arbetslösheten 1977.

En annan central strävan är att den stora produktivitetsreserv som föreligger i utgångsläget skall tas i anspråk. Under de allra senaste åren har sysselsättningsmålet upprätthållits bl. a. genom att företagen hållit kvar arbetskraft i högre utsträckning än vad som varit nödvändigt ur ren pro­duktionssynpunkt. Genom alt arbetskraft är underutnyttjad - vilket inne­bär att den faktiska produktionen per arbetstimme är mindre än den som vore möjlig vid högre efterfrågan - har sålunda en produktivitetsreserv uppstått. Särskilt på längre sikt är detta en mycket kostsam väg att nå låg öppen arbetslöshet och etl naturligt mål för den ekonomiska politiken i ett medellångt perspektiv är att produktivitetsreserven frigöres.

En tredje målsättning är att den externa balansen skall förbättras. LU:s kalkyler bygger på en förutsättning om en fortgående förbättring av den externa balansen med sikte på uppnådd balans i mitten av 1980-talet. I kalkylerna har mot denna bakgrund det målsatta underskottet 1983 be-stänits till 5000 milj. kr. Det kan jämföras med att underskottet 1977 med motsvarande definitioner uppgick till 12920 milj. kr.

En låg inflationstakt är en fjärde målsättning. Den kvantitativa innebör­den som detta mål har givits i kalkylerna är en årlig prisökningstakt på 5 ä 6%. Utredningen menar att med hänsyn till den förväntade internationella prisutvecklingen torde det i varje fall sett som ett sexårsgenomsnitt vara mycket svårt att underskrida denna ökningstakt.

En femte viktig ekonomisk-politisk målsättning har för utredningen varit atl en viss real standardförbättring måste åstadkommas i såväl privat som offentlig konsumtion. Utredningen konstaterar att om inte detta mål upp-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

3

fylles måste man räkna med att svåra sociala spänningar uppstår. När det gäller offentlig sektor innbär redan gjorda åtaganden och beslut en årlig tillväxt på ca 1,3% i den offentliga konsumtionen. Betraktar man den privata konsumtionen är en icke obetydlig konsumtionsökning redan in­tecknad av de åtaganden som gjorts gentemot pensionärerna. För att breda löntagargrupper i vanliga inkomstlagen över huvud taget skall kunna få någon ökning i sin privata standard krävs därför en ökning av den totala privata konsumtionsvolymen i storleksordningen över I % per år.

Utredningen tillfogar atl de ovan angivna målsättningarna måste uppnås inom ramen för en stabil växelkurs.

Ett första steg i utredningsarbetet har varit en kartläggning och kvantifi-ering av de olika delarna i den ekonomiska omgivning i vilken den ekono­miska politiken kommer att verka under den närmaste femårsperioden. En viktig utgångspunkt har härvidlag varit bedömningen av det internationella perspektivet. Denna sker huvudsakligen via material från olika internatio­nella organisationer samt genom det internationella samarbete som lö­pande bedrivs i och vid sidan av dessa. Exportmarknadernas utveckling har speciellt studerats av konjunkturinstitutet. FVoduktivitets- och inves­teringsutveckling m.m. inom industrin har bedömts av statens industri­verk. Även för övriga sektorer har vissa specialstudier gjorts av bransch­experter etc. För den offentliga sektorn har statens långtidsbudget och kommunernas och landstingens ekonomiska långstidsplaner spelat en vik­tig roll.

I nästa steg har en systematisk avstämning av dessa olika faktorer mot varandra skett i långtidsutredningens modellsystem. Detta innehåller en real del, en prismodell och en finansiell modell. Kärnan i modellsystemet är EMMA-modellen och den databas som byggts upp kring denna modell.

Den reala EMMA-modellen har i LU 78 kompletterats med en aggre-gerad modell, AMMA, vars speciella användningsområde är makroekono-miska avvägningsproblem på medellång sikt. Med hjälp av den aggrege-rade modellen, vilken också integrerats med ovan omtalade prismodell och finansiella modell, har de olika sidoaltemativen för den ekonomiska ut­vecklingen t. o. m. 1983 tagits fram.

Även utvecklingen i det längre tidsperspektivet studeras med hjälp av en modell, den s.k. LEMMA-modellen. Den har utnyttjats för att belysa utvecklingen fram till år 1990.

Även om de ekonomiska modellerna är ett viktigt hjälpmedel i långtids­utredningarnas analys är det dock viktigt att komma ihåg att de i första hand är ett instrument för konsistensprövning och sammanjämkning av utredningsmaterial som kommit fram på annat sätt, exempelvis genom sektorstudier eller expertbedömningar. Huvudvikten i utredningsarbetet ligger i framtagandet av sådant material liksom i utformandet av prognoser för de storheter som inte ingår i modellsystemet.

Prop. 1978/79:150

4

Remissinstanrna

Remissinstansernas allmänna inställning till uppläggningen av analyser­na i LU 78 är överlag positiv. Sveriges aktiesparares riksförbund fram­håller således att analyserna är av stort pedagogiskt värde. Svenska arbets­givareföreningen och Sveriges industriförbund betonar i sitt gemensamma remissvar att långtidsutredningen utgör ett värdefullt bakgrundsmaterial för den ekonomisk-politiska diskussionen.

Institutet för internationell ekonomi framhåller det betydande värdet av att utredningen denna gång klart redovisar de grundläggande antagandena bakom beräkningarna. Svenska bankföreningen anser att LU 78 på ett övertygande sätt visar vilken rad av villkor som måste uppfyllas för att den svenska ekonomin skall närma sig de uppställda målsättningarna.

Flera remissinstanser, bl. a. Sveriges föreningsbankers förbund och Stockholms handelskammare, framhåller att utbytet skulle kunna bli stör­re om den kortsiktiga ekonomiska politiken i större utsträckning samord­nades med LU:s arbete så att det medellånga perspektivet i högre grad kom att påverka politikens utformning. I detta sammanhang betonas att LU:s framskrivningar borde göras årligen rullande. Liknande synpunkter framfördes också i anslutning till den föregående långtidsutredningen.

Ytterst få remissinstanser har i detalj behandlat den använda analysme­toden. Statskontoret betonar i sitt remissvar att en ytterligare nedbrytning på regional nivå borde arbetas in i modellberäkningarna. Liknande syn­punkter framförs från Landstingsförbundet och skolöverstyrelsen. Re­missinstanserna är emellertid medvetna om de tekniska svårigheter som är förknippade med en utvidgning av angivet slag.

Statskontoret tar i sitt remissvar också upp andra förslag till utvidgning­ar av analysmetoden. Sålunda efterlyses en mer detaljerad analys av de effekter på den privata sektorns produktivitet som en ökad satsning på vissa offentliga delsektorer kan medföra. Universitets- och högskoleämbe­tet saknar för sin del en explicit analys av sambandet mellan utbildning och den ekonomiska tillväxtpotentialen. Flera remissinstanser, däribland sty­relsen för teknisk utveckling och skolöverstyrelsen, anser att större tyngd bör läggas vid det mer långsiktiga analysarbetet. Skolöverstyrelsen anser dessutom att tidsperspektivet för dessa analyser borde föriängas ytterliga­re för att härigenom erhålla ett bättre planeringsunderlag för utbildnings­systemets långsiktiga dimensionering.

Statistiska centralbyrån behandlar i sitt remissvar utförligt frågan om det statistiska underlagsmaterialets brister och begränsningar. Man kon­staterar sålunda att brister i del statistiska sifferunderlaget kan leda till en felaktig problembeskrivning liksom att statistikens begränsningar omöjlig­gör vissa eljest påkallade utvidgningar av analysen. Dessa problem kan i viss utsträckning elimineras genom att ökade resurser avdelas för fram-tagning av det statistiska underlagsmaterialet.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

5

Ett fåtal remissinstanser påpekar vikten av att olika framåtsyftande utredningar samordnas. Landsorgatusationen framhåller bl. a. att sysselsättningsutredningens kommande slutbetänkande bör samordnas med LU:s analyser av den allmänna ekonomiska utvecklingen. Riksrevi­sionsverket betonar i sitt remissvar att även om detta strider mot den praxis som är bruklig i långtidsutredningarna, så borde effekterna av planerade men ännu ej genomförda partiella reformer analyseras. Som exempel nämns bl. a. de av den kommunalekonomiska utredningen, KEU, framlagda förslagen till kommunal skatteutjämning m.m.

De ekonomisk-politiska målsättningar som bildat utgångspunkter för LU:s analyser diskuteras relativt utförligt i de olika remissvaren. I stort sett ansluter sig samtliga remissinstanser till de uppsatta målen. Däremot föreligger olika uppfattningar när det gäller målsättningarnas prioritet och siffermässiga precisering.

Sålunda ansluter sig Kooperativa förbundet filli de centrala mål för den ekonomiska politiken som formuleras av LU men framhåller att det är etl starkt önskemål att inflationstakten kan nedbringas under 6%-nivån och att målsättningen om full sysselsättning bör inkludera ambitionen att redu­cera den s. k. friktionsarbetslösheten. Man framhåller vidare att det upp­ställda externbalansmålet bör uppfattas som ett riktmärke och inte som ett ovillkorligt krav.

Socialstyrelsen kritiserar i sitt remissyttrande LU för att full sysselsätt­ningsmålet är alltför snävt definierat. Hänsyn borde tas inte endast till den öppna arbetslösheten, utan även till latent och partiellt arbetslösa, perso­ner i beredskapsarbete eller sysselsatta inom arbetsvärden samt personer som av arbetsmarknadsskäl har förtidspensionerats.

Medan Tjänstemännens centralorganisation finner det naturligt att må­len extern balans och fullt resursutnyttjande ges en hög prioritet säger sig Landsorganisationen (LO) inte kunna acceptera jämvikt i bytesbalansen som ett överordnat mål. LO framlägger i sitt remissvar dessutom ett längre principiellt resonemang om de uppsatta målsättningarnas inbördes beroen­de och betydelse. Enligt LO kan de mål som tas upp av LU 78 återföras på två för arbetarrörelsen helt centrala mål ur vilka andra delmål och politiska ställningstaganden kan härledas. De är dels 1) arbete och välfärd åt alla, samt 2) fördelning av produktionsresultatet, förmögenheter och inflytande på ett rättvist och demokratiskt sätt.

LO konstaterar att av dessa centrala mål för sysselsättning och fördel­ning följer sedan målen för prisstabilitet, jämvikt i bytesbalansen, regional balans, etc. Exempelvis framhålls att målsättningen om prisstabilitet är avgörande för såväl fördelningspolitiken som det långsiktiga sysselsätt­ningsmålet. En fortgående inflation leder ofta till en orättvis omfördelning av ekonomiska tillgångar och utgör pä sikt ett hot mot sysselsättningen och den internationella konkurrenskraften.

Prop. 1978/79:150

6

De centrala avvägningsproblemen i utredningens huvudalternativ

Långtidsutredningen

Realiserandet av utredningens huvudalternativ bygger naturligtvis pri­märt på alt kalkylernas centrala yttre förutsättningar angående världshan­delstillväxt m. m. förverkligas. Det ställer emellertid också krav på att en rad andra betingelser uppfylls.

En av dessa betingelser är att den förbättring av de svenska relativpri­serna som krävs för atl realisera den nödvändiga exporttillväxlen förverk­ligas. Ungefär hälften av denna relativprisförbättring har redan åstadkom­mits genom utförda devalveringar. Resten måste komma till stånd genom en återhållsam inhemsk kostnadsutveckling.

Det ställer i sin tur bestämda krav på utvecklingen av löner och vinster. Tillväxten av dessa centrala storheter åvilar emellertid även andra restrik­tioner. Löneökningarna måste uppnå en viss nivå för att målsättningen om en real standardförbättring i den privata konsumtionen skall kunna reali­seras. Näringslivets vinstnivåer måste för sin del öka för att den under prognosperioden nödvändiga investeringsverksamheten skall kunna upp­stå. Problemets kärna kan således formuleras på följande sätt: Inom ramen för en begränsad ökning av förädlingsvärdet måste fördelningen mellan löner och vinster anpassas så att löneökningarna tillfredsställer kravet på privata standardförbättringar medan vinstökningarna är av den storleken att den nödvändiga investeringsverksamheten förverkligas.

Bakgrunden till denna anpassningsprocess är den kraftiga förskjutning i förädlingsvärdets fördelning som skedde mellan 1974 och 1977. Under dessa år sjönk förädlingsvärdets vinstandel i den konkurrensutsatta sek­torn från 33% år 1974 till 13% år 1977. Löneandelen steg i motsvarande omfattning. Industriföretagens genomsnittliga räntabilitet på eget kapital sjönk till minus 6%. Som en följd av den kraftiga vinstnedgången och det låga kapacitetsutnyttjandet avstannade industrins investeringsverksamhet. Del höga kostnadslägel ledde till brist på lönsamma projekt. Tillgången på finansiellt kapital torde däremot inte ha lagt några hinder i vägen.

En fundamental förutsättning för att den i huvudalternativet prognosti-cerade investeringsökningen skall komma till stånd är således att vinstni­våerna höjs och investeringsincitamenten därigenom ökar. I LU 78 redovi­sas utförliga beräkningar över hur detta påverkar industriföretagens finan­siella sparande, självfinansieringsgrad, soliditet och räntabilitet. Den ge­nomsnittliga vinstandelen i den konkurrensutsatta sektorn måste, enligt LU:s bedömningar, stiga från 1977 års bottennivå om 13% till ca 22% är 1983, dvs. ungefärden vinstandel som i genomsnitt uppnåddes under 1970-talets allra första år. Ungefär samma utvecklingsmönster måste följas även i den skyddade delen av näringslivet. Det bör betonas att den omfördelning av förädlingsvärdets fördelning på kapital och arbete som därmed förut-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

7

satts uppstå enbart innebär ett återhämtande av mer normala vinst- och löneandelar. I själva verket ligger den för 1983 förutsatta genomsnittliga vinstandelen nästan tre procentenheter under den vinstandel som i LU 75 förutsattes råda år 1980.

Man kan vidare konstatera att huvudalternativets lönetillväxt medger en klar förbättring av de aktiva löntagarnas privata konsumtionsstandard, vilket framgår av tabell 1. Trots alt de utlovade standardhöjningarna till pensionärerna tar en stor del av del privata konsumtionsutrymmet i an­språk medges en total tillväxt av de aktivas privata konsumtionsvolym med sammantaget nära 8% fram till 1983. Till dessa standardförbättringar skall också läggas att utbyggnaden av det offentliga tjänsteutbudet förut­satts få en sådan inriktning att den bl. a. kraftigt påverkar barnfamiljernas standard.

Tabell I    Hushållens konsumtionsutveckling enligt huvudalternativet

Miljarder kr., 1975 års priser

1977

Årlig procentuell förändring

1975-1977

1977-1983

Pensionärer Övriga

Totalt

25,2 130,5

155,7

9,1 0,8

2,0

4,3 1,3

1,8

En annan betingelse för huvudalternativets realiserande är en ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Enligt LU 78 väntas efterfrågan på industri­varor bli kraftigast i de sektorer där graden av outnyttjad kapacitet är relativt låg. Därför kan produktivitetsreserven inte realiseras genom att alla företag behåller sina anställda. I stället krävs ett dynamiskt förlopp där sysselsättningen ökar i de expansivare branscherna samudigt som produk-tivitelsreserven i svagare branscher löses upp genom avgång av anställda. Detta kräver i sin tur att arbetsmarknadspolitiken inriktas på att befrämja rörligheten. Om så ej sker är risken stor för att en efterfrågegenererad uppgång bromsas av flaskhalsproblem på sysselsättningssidan. Den däm­pade kostnadsutveckling som är en förutsättning för LU:s huvudalternativ äventyras därigenom. Kravet på ökad rörlighet på arbetsmarknaden ac­centueras också av de regionala obalanser som kan uppstå.

Ytterligare viktiga avvägningsproblem som måste bemästras gäller pro­duktionsresultatets användning. Realiserandet av LU:s huvudalternativ kräver att en betydande del av produktionen avsätts på exportmarknader­na för alt täcka bytesbalansunderskottet. Vidare måste näringslivets inves­teringsbehov prioriteras under den närmaste femårsperioden. Ett högt kapacitetsutnyttjande är en nödvändig förutsättning för en snabb investe­ringsutveckling. I den nu aktuella situationen kan en ökning av kapacitets-utnyttjandet endast ske genom att efterfrågan ökar kraftigt. Den ekonomis­ka politiken måste därför ges en inriktning som underlättar industriexpan­sionen såväl från efterfrägesidan som från kapacitetssidan. Näringslivets

Prop. 1978/79:150

8

krav på reella och finansiella resurser för investeringsändamål måste tillgo­doses.

Genom reduktionen av bytesbalansunderskottet och de ökade investe­ringarna reduceras utrymmet för konsumtion högst avsevärt. Detta förhål­landevis knappa utrymme måste sedan delas på privat och offentlig kon­sumtion. För den privata konsumtionens del måste hänsyn tas fill redan gjorda bindningar till pensionärerna och att en alltför låg privat konsum­tionstillväxt för de aktiva med stor sannolikhet kommer att leda till spän­ningar på arbetsmarknaden. Genom att den privata konsumtionen således måste medges en viss standardförbättring blir det återstående utrymmet för offentlig konsumtion begränsat. Utrymmet måste delas mellan statlig och kommunal verksamhet. Denna fördelning är en politisk avvägnings­fråga som kräver prioriteringar mellan olika konsumtionsändamål. På grund av olika bindningar är emellertid manöverutrymmet inte särskilt stort.

I LU:s baskalkyler preciseras de konsumtionsökningar som följer av olika politiska beslut och åtaganden samt av förändringar i befolkningens åldersstruktur i kombination med kravet på oförändrad standard i det ofTentliga tjänsteutbudet. För statens del utgår baskalkylen från långtids­budgeten för perioden 1978/79-1982/83. Den redan intecknade ökningen av statlig konsumtionsvolym anges till 0,5% per år 1977-1983. För kom­munal konsumtion har motsvarande ökning beräknats till 1,8 % per år. Den högre ökningstakten för kommunerna betingas huvudsakligen av utbygg­naden av de prioriterade områdena barnomsorg och långtidssjukvård samt av de krav som ställs av bl. a. övrig äldrevård. Mot denna bakgrund är det naturligt att kommunerna tillförs merparten av det begränsade utrymmet för offentlig konsumtionstillväxt.

LU 78 påpekar att den tillväxt man kalkylerat med för kommunernas del (2,8% per år) innebär en neddragning i jämförelse med planerna i denna sektor (3,5 % per är). Mot bakgrund av detta och de senaste årens erfaren­heter av kommunal expansion måste man konstatera att en sådan anpass­ning av den kommunala utvecklingen som förutsätts i LU 78 inte kan komma till stånd utan att statsmakterna för en medveten politik för att begränsa den kommunala expansionen.

Även den förutsatta statliga konsumtionsutvecklingen (1 % per år) kom­mer att ställa stora krav på återhållsamhet med nya utgiftsåtaganden från statsmakternas sida. En stram återhållsamhet betingas också av utgångslä­gets stora budgetunderskott. På kort sikt kan ett stort budgetunderskott motiveras av stabiliseringspolitiska överväganden. I ett medelfrisfigt per­spektiv kräver emellertid den samhällsekonomiska balansen att budgetun­derskottet motsvaras av ett lika stort sparande i övriga sektorer i ekono­min. Men också när detta villkor är uppfyllt kan överflyttningen av finansi­ellt sparande från offentlig till privat sektor ställa krav på en anpassning av kreditmarknaden och kreditpolitiken för att en likviditetsuppbyggnad inte skall leda till ökad inflation.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

9

Remissinstanserna

Nästan samtliga remissinstanser har i sina remissvar berört de ovan angivna avvägningsproblemen. Intresset har därvid i första hand riklat sig mot kravet på en begränsad offentlig konsumtionstillväxt, kravet på en förskjutning i den funktionella inkomstfördelningen samt kravet på en ökad röriighet på arbetsmarknaden. Remissinstansernas synpunkter avse­ende kravet på ökad rörlighet redovisas i avsnittet om befolkning och arbetskraft nedan. I det följande koncentreras framställningen till de två andra avvägningsproblemen.

Statskontoret framhåller i sill remissvar att LU har underskattat den offentliga sektorns expansionskraft. Från denna utgångspunkt framhålls att utredningens alternativ V utgör en mer sannolik utvecklingsväg. Även Svenska kommunförbundet är inne på samma linje. Man noterar att med hänsyn till den faktiska och prognosticerade utvecklingen för LU-perio-dens två första år måste ökningen av den kommunala konsumtionen be­gränsas till 1,9% per år under resten av prognosperioden. Man framhåller att det knappast torde vara möjligt att inom dessa ramar förverkliga det beslutade barnomsorgsprogrammet och klara behoven inom äldreomsor­gen utan att standarden sänks inom andra kommunala områden.

Landstingsförbundet anser att LU:s baskalkyler för den offentliga kon­sumtionstillväxten ger för låga ökningstal. Man hävdar att för landstingens del kan underskattningen uppskattas till 1 ä 2 procentenheter per år. En enligt landstingsförbundets uppfattning riktigare baskalkyl skulle ge en större andel av det tillgängliga utrymmet för konsumfion till offentlig verksamhet. Även riksrevisionsverket (RRV) anser att utrymmet för den offentliga konsumtionens ökning förefaller väl litet. RRV anser dessutom, liksom Statskontoret, att utredningens alternativ V torde vara mera realis­tiskt när det gäller den framtida offentliga konsumtionstillväxten.

Tjänstemännens centralorganisation (TCO) betonar att det varken är möjligt eller önskvärt att pressa tillbaks den kommunala konsumtionen så starkt som det enligt LU skulle krävas. Motsvarande tankegångar synes ligga bakom Sveriges köpmannaförbunds farhågor för att den privata konsumtionens utveckling kommer att bli svagare än vad som beräknats i LU. Även Kooperativa förbundet tror att den privata konsumtionsökning som LU har räknat med är överskattad.

SACO/SR understryker i sitt remissvar att det inte är realistiskt att räkna med möjligheten att utan allvarliga spänningar hålla den privata konsum­tionen inom den ram som utredningens huvudalternativ anger. SACO/SR menar också att LU har underskattat utvecklingen av det erforderliga offentliga konsumtionsutrymmet. Sammantaget anser SACO/SR att målet om extern balans inte bör ges en så strikt utformning att det medför en så begränsad ökning av konsumtionsutrymmet som i utredningens huvudal­ternativ.

Prop. 1978/79:150

10

I motsats till ovan refererade remissinstanser anser Svenska arbetsgiva­reföreningen (SAF) och Sveriges industriförbund (SI) att LU:s förutsätt­ning om den offentliga sektorns tillväxt är orealistiskt hög. Remissorganen framhåller i sitt gemensamma remissvar att Sverige under de senaste decennierna har haft en ökning av de offentliga utgifterna som klart över­stiger den i övriga OECD-länder och att LU-kalkylen ger anledning till en allvarlig diskussion kring förutsättningarna för att vi skall kunna fortsätta aii föra en från omvärlden avvikande politik. Man vill på denna punkt uppmärksamma att utredningens kalkyler innebär krav på en höjning av skatte- och avgiftsuttaget som är så kraftig att de vill ifrågasätta om den går att förverkliga. De framhåller att en omprövning av de offentliga utgifts­programmen därför framstår som närmast ofrånkomlig.

SAF/SI framhåller vidare att den årliga tillväxt på drygt 2% för den offentliga konsumtionen som LU räknar med inte heller är så låg som det kan förefalla vid jämförelser med de procentuella tillväxttalen under 1960-talet. Ökningen innebär tvärtom en sysselsättningsökning i absoluta tal av samma storleksordning som under de senaste decennierna.

Därmed lämnar vi de synpunkter som berör avvägningen mellan kon­sumtion och övrig resursförbrukning samt mellan privat och offentlig kon­sumtion. I det följande skall i stället intresset koncentreras till de remissyn­punkter som framförts avseende kravet på en förbättring av de svenska relativpriserna och del därmed sammanhängande kravet på en förskjutning i den funktionella inkomstfördelningen.

Institutet för internationell ekonomi anser i sitt remissvar att den av LU angivna vinstuppgången i näringslivet är otillräcklig. Man tror inte att en sådan vinstutveckling medger den lönsamhet som företagen kommer att kräva för att öka sina investeringar i den omfattning som LU antar. Man framhåller att den antagna vinstnivån i ett historiskt perspektiv måste betraktas som låg och att den dessutom under hela perioden fram till 1983 skulle ligga under den av LU målsatta nivån. Man anser vidare att vinst­uppgången ter sig otillräcklig också av det skälet att företagens soliditet, dvs. förhållandet mellan främmande och eget kapital, 1983 kommer att ligga kvar på samma låga nivå som idag. Man finner det svårt att tro att företagen efter att ha gått igenom en så svår kris som vi haft de senaste åren, skulle vara beredda att ta de finansiella risker som ökade investering­ar innebär innan de finansiella buffertarna åter byggts upp.

Institutet för internationell ekonomi framhåller sammanfattningsvis att det i stället torde finnas ett behov av att kompensera de senaste årens vinstkris genom att under en period tillåta övernormala vinster, så att företagen snabbt kan bygga upp sin soliditet igen och få det nödvändiga avstampet för att åter våga göra de nyinvesteringar och de satsningar på forskning och utveckling som kommer att krävas för att introducera ny konkurrenskraftig teknik.

Sveriges   industriförbund   (SI)   och  Svenska   arbetsgivareföreningen

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

11

(SAF) anser i sitt gemensamma remissyttrande att den lönsamhetsnivå inom näringslivet som LU ställer upp som riktmärke för 1983 är mycket försiktigt uppskattad. Man framhåller att behovet av en kraftig konkur­renskraftsförbättring för den ullandskonkurrerande delen av svenskt nä­ringsliv inte torde kunna ifrågasättas. Man tillägger att det är angelägel att så mycket som möjligt av anpassningen kommer tidigt under perioden och att pä sä sätt produktion och investeringar stimuleras i god tid före utred­ningens slutar.

SAF/SI påpekar vidare att med den breda expansion av industrin som nu krävs för att lösa strukturfrågorna är det sannolikt inte möjligt att pressa fram en produktivitetsstegring av den storleksordning som anges i LU-kalkylerna. Därför skulle ett förverkligande av de löne- och prisstegrings­tal utredningen räknat med innebära att den politik som - med parternas aktiva stöd - påbörjats för att få ned inflationstakten i den svenska ekonomin spolierades. Enligt SAF/SI bör målsättningen i stället vara att stegringen i arbetskostnaden per timme under återstoden av prognosperio­den skall sänkas.

Stockholms handelskammare understryker i sitt remissvar lönsamhe­tens fundamentala betydelse för att uppnå de i LU uppställda ekonomisk­politiska målen. Kammaren anser det sannolikt att kraven på vinstförbätt­ringar måste ställas högre än vad långtidsutredningen gjort, bl. a. med hänsyn till den fortgående soliditetsförsämring som skett under hela 1970-talet och som idag utgör en påtaglig spärr för risktagande och investering­ar. Sammanfattningsvis hävdar kammaren att vad som för tio år sedan kunde betecknas som "övervinster" idag måste anses som normalt för ett företags långsiktiga lönsamhet och därmed överlevnadsmöjligheter.

Fullmäktige i rikshanken accepterar i stort sett de krav på vinstförbätt­ringar i näringslivet som uppställs i LU:s huvudalternativ. Mot detta ställningstagande har emellertid tre ledamöter i styrelsen (Sträng, Wäm-berg och Lundblad) reserverat sig. Reservanterna påpekar alt en betydan­de del av vinstökningarna inte skulle användas för investeringar och kapa-citetsulbyggnad utan för konsolidering. Enligt deras mening är en sådan utveckling varken möjlig eller önskvärd. Man anser den inte vara möjlig med hänsyn till del sätt på vilket man träffar överenskommelser om löner­na i vårt land. Man anser den inte önskvärd med hänsyn till att den innebär en kraftig inkomstöverföring från löntagarna till företagen och kapital­ägarna. Man framhåller att om utredningens huvudalternativ förverkligas så kommer detta alt leda till en ökad förmögenhetskoncentration och ökade klyftor i samhället.

Tjänstemännens centralorganisation (TCO) anser i sitt remissyttrande alt den förutsatta vinstutvecklingen står i en bjärt kontrast till den svaga konsumiionsökning som förutsätts komma löntagarna till del. TCO finner det svårt att acceptera långtidsutredningens fördelningspolitiska konse­kvenser härvidlag. Jämväl framhåller TCO att investeringskvoten behöver

Prop. 1978/79:150

12

öka för att möjliggöra en acceptabel tillväxttakt och för att den svenska industrins internationella konkurrenskraft skall kunna upprätthållas och förstärkas. Enligt TCO kan emellertid denna ökning av investeringarna inte finansieras genom att vinsterna stiger ytterligare, utan att detta kom­mer i direkt konflikt med fördelningspolitiska mål. Man anser i stället att den kollektiva kapitalbildningens roll i kapitalförsörjningen måste öka.

Även Landsorganisationen (LO) avvisar i sitt remissvar kravet på ökade vinster i näringslivet. LO framhåller att man inte kan medverka till att vinstökningen drivs så långt att så gott som hela den nödvändiga kapital­bildningen självfinansieras med företagens vinster. LO avvisar denna lös­ning av såväl fördelningspolitiska som effektivitetsskäl.

LO betonar att en omstrukturering av det svenska näringslivet kommer att få vittgående återverkningar för såväl löntagarna som samhället i stort. Man anser därför att ansvaret för detta inte får ligga på företagen enbart utan såväl samhällsintresset som de anställda måste engageras i denna process. LO framhåller att man sedan länge krävt ökad delaktighet för löntagarna i företagens förmögenhetsökning och ökat medinflytande och medansvar för deras skötsel. Man framhåller att en lösning av balanspro­blemen genom att ökade resurser tillförs företagen som ägarkapilal och därigenom stärker soliditeten och investeringsbenägenheten ter sig betyd­ligt mer acceptabel om den inte samtidigt leder till ökade ekonomiska klyftor i samhället.

Den internationella utvecklingen

Långtidsutredningen

Den ekonomiska utvecklingen i industriländerna har sedan händelserna på oljemarknaden hösten 1973-våren 1974 karakteriserats av en fortsatt hög inflation, svag produktionstillväxt, hög arbetslöshet, ett betydande om än successivt reducerat bytesbalansunderskott samt en över lag svag in­vesteringsutveckling. Läget och utvecklingstendenserna i de enskilda län­derna skiljer sig dock vida.

Den allmänna utgångspunkten för de bedömningar över OECD-länder­nas utveckling som görs i LU är att de större länderna kommer att föra en jämfört med förhållandena under utgångsåret för kalkylerna mer expansiv ekonomisk politik. Anledningen härtill är främst behovet av att pressa ned den för närvarande höga arbetslösheten. Olika restriktioner på den ekono­miska politiken - främst då rädsla för en återigen accelererande inflation samt krav beträffande bytesbalansens utveckling - gör det emellertid motiverat att anta att omläggningen blir förhållandevis försiktig. Den förut­satta snabbare expansionen i de större ekonomierna antas göra det möjligt för de mindre länderna att föra en mer expansiv politik än vad som skulle

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

13

vara fallet vid en mer ogynnsam internationell utveckling. I många mindre länder som har mycket stora bytesbalansunderskott, bl. a. de nordiska länderna, måste man ändå räkna med en relativt långsam efterfrågeulveck-ling trots att tillväxten i världsekonomin och den internationella handeln förväntas bli relativt snabb.

Sammantaget innebär de bedömningar beträffande den internationella produktionsutvecklingen som görs i LU:s huvudalternativ en tillväxt i OECD-området som helhet på 4,0% per år 1977-1983. Tillväxttalen för de mindre OECD-länderna ligger genomgående mycket lågt. En betydande arbetslöshet förutses kvarstå ännu 1983, främst i de västeuropeiska OECD-länderna. Infladonstakten, mätt som BNP-deflatorns tillväxttakt, antas ligga kvar pä en förhållandevis hög nivå - 6,3 % per är 1977-1983.

Tillväxten i statshandelsländerna förutsätts dämpas till 5,0% per år 1977-1983. Utvecklingsländerna (exkl. OPEC-staterna) förutsätts som grupp även fortsättningsvis få en gynnsam produktionsutveckling, 5,8% per år. OPEC-statemas produktionsvolym väntas öka med 6,0% per år 1977-1983, dvs. klart långsammare än tidigare under 1970-talel.

Mot bakgrund av bl. a. bedömningarna av produktionsutvecklingen i den internationella ekonomin beräknas världshandeln öka med 6,4% per år i volym. Ökningstakten i det internationella handelsutbytet i förhållande till produktionstillväxten har därvid bedömts komma att gå ned något jämfört med tidigare år.

Svårigheterna att förutse vilken ekonomisk politik regeringarna i indu­striländerna kommer att föra under de närmaste åren medför en betydande osäkerhet i bedömningarna av den internationella utvecklingen. I syfte att belysa osäkerhelsmarginalen i bedömningarna redovisas i LU alternativa scenarion för utvecklingen i OECD-området fram till 1980-talets mitt. I ett s.k. full sysselsättningsscenario analyseras de problem och krav som är förenade med en ekonomisk politik, vilken återför länderna till full syssel­sättning vid 1980-lalets mitt. För att absorbera i dag arbetslös arbetskraft och dessutom bereda nytillkommande på arbetsmarknaden sysselsättning krävs enligt de överslagskalkyler som utförts en produktionstillväxt för OECD-området som helhet på i genomsnitt något över 4,5% per år 1976-1985, vilket kan jämföras med en BNP-tillväxt i OECD-området om i genomsnitt 2% per år 1973 1977. Det krävs således en avsevärd accelera­tion i produktionstillväxten om full sysselsättning skall kunna återställas i OECD-området fram till 1985.

Det kan emellertid inte uteslutas att ett flertal större OECD-länder även fortsättningsvis kommer att föra en restriktiv politik på grund av hänsyn till uppsatta prisstabiliseringsmål eller för att undvika en otillfredsställande utveckling av bytesbalansen. De nuvarande höga arbetslöshetstalen skulle därvid långsiktigt accepteras. De länder som i dag har underskott i sina bytesbalanser skulle då tvingas atl föra en ytteriigt restriktiv ekonomisk politik. Beräkningarna anger att en fortsättning av den restriktiva politik

Prop. 1978/79:150

14

som fördes fram till slutet av 1977 skulle medföra att produktionstillväxten 1978- 1985 begränsas till 3 ä 3,5 % per år. Tillväxten i de länder som i dag tar betydande delar av Sveriges export skulle bli särskilt långsam. En sannolik effekt av en fortsatt långsam ekonomisk tillväxt är en ytterligare sänkning av näringslivets lönsamhet och investeringsnivå. Den öppna ar­betslösheten i OECD-området skulle öka. Motståndet mot rationalisering­ar och omställningar och därmed också de strukturella stelhetema och inflationsbenägenheten skulle tendera att förstärkas. Vidare måste risken för att länderna tillgriper protektionistiska åtgärder i syfte att rädda arbets­tillfällen inom det egna landet bedömas som stor. Världshandelns volym­tillväxt skulle under sådana förutsättningar begränsas till ca 5 % per år.

Remissinstanserna

Flera remissorgan framhåller den stora betydelse som bedömningar av den internationella utvecklingen har i analyser av utvecklingsbetingelserna för den svenska ekonomin. Också svårigheterna att i nuvarande läge förutse denna utveckling framhålls.

LO finner det motiverat att LU presenterar tre alternativa scenarion för utvecklingen i OECD-området fram till 1980-talets mitt. Den bedömning av den internationella utvecklingen som görs i LU:s huvudalternativ kan dock enligt LO:s mening vara alltför optimistisk. LU borde därför mer utförligt ha analyserat konsekvenserna för den svenska ekonomin även av en svagare internationell utveckling. TCO anför att LU:s bedömning av den internationella utvecklingen måste betecknas som optimistisk, men inte så optimistisk att den utan vidare kan avfärdas. Svenska försäkringsbolags riksförbund ifrågasätter om optimismen i LU beträffande den internatio­nella utvecklingen är berättigad. Vidare finns det enligt förbundet en risk för att prioriteringen av prisstabiliseringsmålet i omvärlden underskattas.

Svenska bankföreningen finner LU:s antagande om tillväxten i de väst­europeiska OECD-länderna något för optimistisk.

Sveriges föreningsbankers förbund framhåller att trovärdigheten i LU:s antaganden beträffande den internationella utvecklingen är utomordentlig svår att bedöma. Förbundet avstår därför från att värdera sannolikheten i utredningens antaganden i dessa avseenden. SACO/SR ifrågasätter inte LU:s bedömning av den internationella utvecklingen. Eftersom bedöm­ningarna av denna är den kanske mest påtagliga osäkerhetsfaktorn i LU menar SACO/SR att det hade varit motiverat med en mer systematisk analys av lågtillväxtalternativet. Enligt Kooperativa förbundets (KF) me­ning kan en utveckling efter de linjer som skisseras i det i LU redovisade lägtillväxtscenariot inte uteslutas. Eftersom återverkningarna på den svenska ekonomin vid ett sådant förlopp kommer att bli mycket allvariiga, borde LU enligt KF ha försökt att räkna utförligare också på detta alterna­tiv.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

15

Med tanke på den växande risken för protektionism anser Bankförening­en att LU:s antagande om att världshandeln skall stiga några procentenhe­ter snabbare än produktionen diskutabelt. Institutet för internationell eko­nomi anser däremot att LU:s bedömning av världshandelns tillväxt är relativt pessimistisk.

Lantbrukarnas riksförbund (LRF) framhåller att nya drastiska prishöj­ningar på olja inte är osannolika under den närmaste framtiden. Delta synes enligt LRF:s mening inte i tillräcklig utsträckning ha beaktats i LU:s analyser. De senaste årens internationella utveckling visar att utvecklings­länderna på ett helt annat sätt än vi för något årtionde sedan räknade med kommer att konkurrera med industriländerna på den industriella varu­marknaden. På grund av dessa länders väsentligt lägre kostnader för t. ex. arbetskraft kan deras konkurrensöverlägsenhet inom många industrisekto­rer skapa krissituationer inom motsvarande industrisektorer i vårt land. I långsiktsplaneringen måste man därför räkna med betydande osäkerhets­faktorer i den industriella expansionen. Dessa frågor synes enligt LRF:s mening inte vara tillräckligt beaktade i LU. Skeendet visar också att utvecklingsländernas areella näringar inte kommer att påverka den inter­nationella handeln med livsmedel, så som man i den svenska långsikts­planeringen tidigare har beräknat.

Befolkning och arbetskraft

Långtidsutredningen

En grundläggande förutsättning för den ekonomiska utveckling som beskrivs i huvudalternativet i LU 78 är att full sysselsättning även fortsätt­ningsvis kommer att vara ett överordnat mål för den ekonomiska politiken. Utvecklingen av den totala sysselsättningen i LU bestäms därför av den utveckling av de totala arbetskraftsresurserna som kan förväntas under perioden. Denna har i sin tur beräknats med hjälp av en arbetskraftskalkyl som utförts av prognosinstitutet vid stafistiska centralbyrån (SCB).

Arbetskraftskalkylen baseras pä en befolkningsprognos, samt pä anta­ganden om utvecklingen av förvärvsfrekvenser, arbetstider, frånvaro, etc. Dessa antaganden bygger i huvudsak på de utvecklingstendenser som har kunnat iakttas under perioden 1970-1977. Hänsyn har dock tagits till att utvecklingen under denna period delvis har påverkats av speciella omstän­digheter, som inte utan vidare kan antas göra sig gällande i lika hög grad under prognosperioden. Exempel på sådana speciella omständigheter är den generella arbetstidsförkortningen från 42,5 till 40 timmars arbetsvecka som infördes i början av 1970-talet samt de reformer som påverkat frånva­ron för studier och för vård av barn m. m.

Den av SCB utförda arbetskraftskalkylen anger den utveckling av den totala arbetsvolymen, mätt i arbetstimmar, som man kan förvänta under

Prop. 1978/79:150

16

förutsättning att den ekonomiska politiken inriktas på att uppnå full syssel­sättning. Fördelningen av denna sysselsättning på de olika produktions­sektorerna har däremot beräknats inom ramen för LU:s ekonometriska modellsystem. Därefter har en avstämning gjorts mellan modellresultaten och arbetskraftskalkylen vad gäller antalet sysselsatta män respektive kvinnor. En sådan avstämning är nödvändig beroende på de stora skill­nader i proportionen sysselsatta män respektive kvinnor som föreligger mellan olika produktionssektorer. Dessa proportioner förändras visserli­gen över tiden, men förändringarna är långsamma. De beror huvudsakligen på de yrkesval som görs av de nytillträdande på arbetsmarknaden, vilka endast utgör en liten del av det totala antalet sysselsatta.

Den befolkningsprognos som ligger till grund för arbetskraftskalkylen utgår från förutsättningen att invandringen även under de närmaste åren kommer att överstiga utvandringen. Nettoinvandringen har i prognosen antagits uppgå till lOOOOper år under perioden 1978-1984. Ide långsiktiga kalkyler som också ingår i LU har invandringen och utvandringen antagits bli lika stora fr. o. m. 1985.

I befolkningsprognosen har vidare antagits att fruktsamheten - dvs. det genomsnittliga antalet födda barn per kvinna i åldern 15-49 år - kommer att öka från den myckel låga nivån 1,65 år 1977 till 1,8 år 1985 och därefter ligga kvar på denna nivå. Antagandet är självfallet mycket osäkert, men dess inverkan på befolkningsprognosen är i perspektivet fram till 1983 begränsat till barn i åldersgruppen 0-6 år. För övriga åldergrupper har befolkningsprognosen en helt annan precision.

Befolkningsutvecklingen kommer under perioden 1977-1983 att medfö­ra en ökning av antalet personer i arbetskraften. Detta sammanhänger dels med invandringen, dels med förskjutningarna i befolkningens åldersstruk­tur. De stora födelsekullarna från 1960-talets början kommer upp i yrkes­verksam ålder samtidigt som de stora födelsekullarna från 1940-talet kom­mer upp i åldersintervallet 35-44 år, med de höga förvärvsfrekvenser som kännetecknar denna åldersgrupp.

Förvärvsfrekvenserna de s. k. relativa AK-talen väntas under pro­gnosperioden fortsätta att öka mycket starkt för kvinnorna och minska svagt för männen. Ökningen för kvinnorna antas bli nästan lika stark som under den tidigare delen av 1970-talet; endast en mindre avböjning av trenden har förutsatts med hänsyn till att kvinnornas relativa AK-tal i vissa regioner var mycket höga redan i utgångsläget.

Arbetskraftskalkylen innehåller även ett antagande om arbetslösheten. Den förutsätts vara lika stor 1983 som 1977, räknat i procent av antalet personer i arbetskraften. Antagandet, som är rent kalkylmässigt, syftar till att markera att en viss öppen arbetslöshet - som är svår att precisera exakt - är ett ofrånkomligt inslag på en föränderlig arbetsmarknad. I sammanhanget kan också nämnas att den utveckling av det totala antalet sysselsatta som hittills ägt rum under 1970-talet har dominerats av föränd-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

17

ringar i förvärvsfrekvenserna. Den förändring i den öppna arbetslösheten som har förekommit under denna period har i jämförelse härmed endast haft en obetydlig inverkan på sysselsättningen.

Arbetskraftskalkylens antaganden om befolkningutveckling, förvärvs­frekvenser och arbetslöshet innebär sammantaget att det totala antalet sysselsatta ökar med totalt 232000 personer under prbgnosperioden, från 4060000 år 1977 till 4 292000 år 1983. Så gott som hela sysselsättningsök­ningen avser kvinnor; antalet sysselsatta män ökar endast obetydligt.

De totala arbetskraftsresurserna, mätta i arbetstimmar, beror inte endast av antalet sysselsatta utan även av arbetstider, frånvaro och semester. De genomsnittliga veckoarbetstiderna antas i arbetskraftskalkylen komma att minska något under prognosperioden, beroende på en fortsatt ökning av andelen deltidsarbetande och en minskning av andelen övertidsarbetande. Någon generell arbetstidsförkortning förutsätts däremot inte ske. De an­tagna förskjutningarna i andelen deltids- och övertidsarbete har beräknats genom trendframskrivning av de senaste årens utveckling.

Den andel av de sysselsatta som av olika orsaker - bl. a. sjukdom, värnplikt och tjänstledighet - är frånvarande från arbetet under mer än en arbetsvecka antas i arbetskraftskalkylen komma att öka under prognosper­ioden. De antagna förändringarna förklaras helt av de reformer som företa­gits under de allra senaste åren rörande föräldraförsäkringen, rätlen till tjänstledighet för studier samt vuxensludiestöd. För kvinnornas del till­kommer dessutom effekten av att en allt större del av kvinnorna befinner sig i arbetskraften vid det tillfälle då de får barn, vilket automatiskt medför en ökning av andelen kvinnor som är frånvarande på grund av havande­skapsledighet.

Semesterfrånvaron ökade under 1978 till följd av införandet av den femte semesterveckan. Sammantaget betyder de beräknade ökningarna av semesterfrånvaron och den övriga frånvaron samt förändringarna i arbets­tidsförhållandena att årsarbetstiden per sysselsatt minskar med i genom­snitt 1% per år under perioden 1977-1983. Var och en av de tre nämnda faktorerna har enligt kalkylen en ungefär lika stor inverkan på denna förändring i årsarbetstiden.

Antalet sysselsatta personer beräknas som nämnts öka med drygt 230000 personer under perioden 1977-1983, vilket motsvarar en ökning med 0,9% per år, samtidigt som den genomsnittliga årsarbetstiden per sysselsatt minskar med I % per år. De totala arbetskraftsresurserna mätta i arbetstimmar kommer därmed enligt kalkylen att minska något. I genom­snitt över perioden 1977-1983 uppgår minskningen till 0,1 % per år.

Arbetskraftsresursernas totala storlek är självfallet av mycket stor bety­delse för utvecklingen av produktionskapaciteten i ekonomin. En annan omständighet som framhålls i LU 78 är att produktivitetsutvecklingen är beroende av rörligheten på arbetsmarknaden. En viss sådan rörlighet krävs för att produktionsökningen i expansiva och högprodukliva företag 

2   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bd. 1.2

Prop. 1978/79:150

18

inte skall hämmas av brist på arbetskraft, och för att underlätta produk­tionsminskningar i tillbakagäende och lågproduktiva företag.

Under senare år synes rörligheten på den svenska arbetsmarknaden ha minskat. Delvis torde detta ha rent konjunkturmässiga skäl - rörligheten avtar då efterfrågan på arbetskraft minskar - men det finns även andra, strukturella skäl, som t. ex. ökad kvinnlig förvärvsfrekvens, ökat egna-hemsboende och ökat psykologiskt motstånd mot flyttning. En förutsätt­ning för att produktiviteten i näringslivet skall kunna öka så kraftigt som anges i LU 78 är, vilket tidigare framhållits i denna bilaga, att rörligheten på arbetsmarknaden blir större än den har varit under de senaste åren. Någon exakt precisering av hur mycket rörligheten skulle behöva öka har dock inte kunnat göras. Det bör framhållas att en generell ökning av efterfrågan på arbetskraft i sig tenderar att medföra en icke obetydlig ökning av den frivilliga rörligheten på arbetsmarknaden.

Remissinstanserna

Den allmänna uppläggningen av LU:s analyser av arbetskraftens och sysselsättningens utveckling kommenteras inte av remissinstanserna. Vad gäller den befolkningsprognos som ligger till grund för arbetskraftskalky­len framhåller statens invandrarverk att man räknar med att invandrings­trycket kommer att förbli stort fram till 1983. Invandringsöverskottet har under de senaste åren varit betydande - 23000 år 1977 och 14000 år 1978 - trots det svåra arbetsmarknadsläget. Invandringens struktur har föränd­rats på så sätt att den tidigare utpräglade arbetskraftsinvandringen har ersatts av en ökad invandring av flyktingar och anhöriga till tidigare in­vandrare från länder utanför Norden. Det finns, enligt invandrarverkets uppfattning, inga skäl att tro på en minskad invandring av flyktingar till Sverige, snarare tvärtom. Den fortsatta invandringen kräver, enligt in­vandrarverkets mening, särskilda insatser inom en rad olika offentliga verksamhetsområden, bl. a. barnomsorg och utbildning.

Även konjunkturinstitutet anser att invandringen kan bli större än vad LU har räknat med, främst därför att lönenivån för ungdomar är hög i Sverige. Arbetsgivarna skulle därför, enligt insfitutets uppfattning, föredra yrkeskunnig eller mera arbetsvan importerad arbetskraft framför svenska ungdomar.

Förvärvsfrekvensernas utveckling berörs endast av SACO/SR. Man ställer sig tveksam till möjligheterna att öka kvinnornas förvärvsfrekvens så som förutsätts i LU:s kalkyler om inte mycket kraftiga insatser görs inom arbetsmarknads-, regional- och socialpolitiken.

LU:s behandling av arbetslösheten kommenteras av flera remissinstan­ser. Konjunkturinstitutet anser att LU inte tillräckligt har uppmärksammat ungdomsarbetslösheten, som kan befaras öka på grund av den kraftiga befolkningsökningen i åldrarna 16-19 år. Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS)

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

19

framhåller att det faktum att arbetslösheten är högre bland kvinnor än bland män inte bör betraktas som en helt naturlig följd av att andelen nytillträdande på arbetsmarknaden är större bland kvinnorna. Man påpe­kar att det bl. a. finns negativa attityder till sysselsättning av kvinnor på en rad arbetsuppgifter och understryker behovet av fortsatta och utvidgade insatser för att befrämja jämställdheten mellan män och kvinnor på arbets­marknaden.

Socialstyrelsen anser att LU:s behandling av arbetslösheten innebär en alltför snäv definition av full sysselsätlningsmålet. Hänsyn borde tas inte endast till den öppna arbetslösheten, utan även till de latent och partiellt arbetslösa, personer i arbetsmarknadsutbildning, i beredskapsarbete eller sysselsatta inom arbetsvärden, samt personer som av arbetsmarknadsskäl har förtidspensionerats. LU borde därför kompletteras med uppgifter om den dolda arbetslösheten. Konsekvenserna av de i LU redovisade alterna­tiven borde också, enligt socialstyrelsens mening, redovisas i termer av antalet personer som önskar men ej kan erhålla arbete på den öppna marknaden.

Socialstyrelsen anser vidare att det är missvisande att rubricera en arbetslöshet på 1977 års nivå som "friktionsarbetslöshet" eftersom man därigenom döljer de allvarliga strukturella problem som präglar dagens arbetsmarknad. Hit hör bl. a. ökningen av arbetslöshetsriskerna för de yngsta åldersgrupperna och förlängningen av arbetslöshetsliderna. Social­styrelsen finner det anmärkningsvärt att LU inte speciellt har analyserat denna typ av strukturella förändringar på arbetsmarknaden.

Utvecklingen av arbetstider och frånvaro kommenteras i allmänhet inte av remissinstanserna. Frågan om en allmän arbetstidsförkortning tas dock upp av SACO/SR, som anser att en sådan reform i och för sig vore berättigad, men att ekonomiska förutsättningar härför inte torde föreligga under prognosperioden.

Behovet av politiska åtgärder för att möjliggöra den sysselsättningsut­veckling som LU skisserar har uppmärksammats av några remissinstan­ser. AMS påpekar att stora krav ställs på anpassningen mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft och därmed på arbetsmarknads- och regionalpo­litiken. Man framhåller att en central arbetsmarknadspolitisk uppgift där­vid blir att söka undvika att de enskilda individerna drabbas av långa arbetslöshetsperioder. Denna enligt AMS:s uppfattning självklara inrikt­ning av de arbetsmarknadspolitiska insatserna kan i vissa situationer kom­ma i motsatsställning till en på andra grunder motiverad rörlighetspolitik.

SACO/SR betonar vikten av att åtgärder sätts in för att LU:s kalkyler rörande kvinnornas förvärvsfrekvenser skall kunna realiseras. Svenska kommunförbundet påpekar att en stor del av den offentliga sektorns ut­byggnad betingas av insatser för atl undanröja olika förvärvshinder. Beho­vet av sådana insatser kan, enligt kommunförbundets mening, antas bli mer omfattande ju högre förvärvsfrekvens som eftersträvas. Möjligheterna

Prop. 1978/79:150

20

att realisera utbudskalkylen blir därmed beroende av om det avsätts till­räckliga resurser för att undanröja olika förvärvshinder.

LU:s förutsättningar beträffande den framtida rörligheten på arbets­marknaden har kommenterats av flera remissinstanser. Såväl Institutet för internationell ekonomi som Sveriges aktiesparares riksförbund och SACO/ SR anser att det finns ett behov av kraftfulla röriighetsstimulerande åtgär­der. Institutet för internationell ekonomi framhåller dock att sådana åtgär­der kan komma i konflikt med olika inkomstfördelningsmål, och SACO/SR efteriyser ett arbetsmarknadspolitiskt handlingsprogram där såväl positiva som negativa effekter av ökad rörlighet belyses. SACO/SR stödjer i prin­cip en röriighetsstimulerande politik som samtidigt tar hänsyn till påtalade negativa konsekvenser. Enligt Aktiespararnas Riksförbund skulle emeller­tid en mera dynamisk arbetsmarknadspolitik även få andra positiva effek­ter utöver en stimulans av produktiviteten, t. ex. tryggare anställning, minskad ungdomsarbetslöshet, etc.

Även Svenska kommunförbundet anser att det är nödvändigt att stimule­ra en viss rörlighet, i första hand inom de enskilda regionerna. Förbundet framhåller dock att det samtidigt är viktigt att skapa förutsättningar för sysselsättning där arbetskraften finns. Grunden måste därför vara fortsatta regionalpolitiska insatser för att trygga sysselsättningen i alla delar av landet.

TCO påpekar att röriigheten har ett starkt samband med det allmänna arbetsmarknadsläget, och att den frivilliga rörlighet som förekommer i stor omfattning främst vid högkonjunkturer ofta får mycket positiva resultat för de flyttande. Det är främst den ofrivilliga rörligheten under lågkonjunk­turer som ger dåligt utbyte både lönemässigt och i andra avseenden för de flyttande. TCO:s uppfattning är att den minskning av den geografiska röriigheten som förklaras av andra orsaker än den minskade efterfrågan på arbetskraft i huvudsak måste kompenseras genom en kraftigt förstärkt regionalpolitik.

Även arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) understryker regionalpolitikens betydelse, bl. a. för att skapa mer differentierade arbetsmarknader. Enligt AMS:s uppfattning hämmas rörligheten mellan olika yrken och sektorer f n. av atl den ofta förutsätter en mellanregional flyttning med dithörande anpassnings- och omställningsproblem.

Ett speciellt hinder för den geografiska rörligheten är enligt AMS bristen på bostäder. Även Svenska kommunförbundet och TCO framhåller bo­stadsbristens roll som rörlighetshinder, i synnerhet för ungdomarna.

Statens invandrarverk påpekar att invandrarna tidigare har varit betyd­ligt mer lättröriiga på arbetsmarknaden än svenskarna. Denna lättrörlighet har emellertid upphört, främst beroende på att andelen unga, ensam­stående invandrare har minskat. Inte heller TCO tror att invandringen kan spela någon mera betydelsefull roll för en ökad rörlighet på arbetsmarkna­den.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

21

Kooperativa förbundet framhåller att det kan bli svårt att i socialt acceptabla former uppnå den ökade rörlighet på arbetsmarknaden som utvecklingen i LU:s huvudalternativ kräver. LRF framhåller alt röriighe­ten på arbetsmarknaden inte får stå i strid med den regionalpolitiska målsättning som regering och riksdag i andra sammanhang enhälligt har uttalat sig för. Enligt socialstyrelsens uppfattning står LU:s synsätt vad gäller arbetskraftens rörlighet inte i överensstämmelse med statsmakternas mål om regional balans. Det är därför, enligt socialstyrelsens mening, nödvändigt med en mer allsidig belysning av för- och nackdelar ur såväl samhällets som den enskildes synvinkel med en politik inriktad på att flytta arbetskraften respektive arbetstillfällena.

Produktionskapacitetens utveckling

Långtidsutredningen

Till skillnad från vad som har varit fallet i tidigare långtidsutredningar görs i LU 78 en klar distinktion mellan produktionskapacitetens trendmäs­siga tillväxt ä ena sidan och den produktionstillväxt som är möjlig att uppnå i ett medelfristigt perspektiv med hänsyn tagen till produktivitetsre­serven i utgångsläget. Denna uppläggning har motiverats av det extrema underutnyttjandet av såväl kapital- som arbetskraftsresurserna i svensk ekonomi under 1977.

Produktionskapacitetens trendmässiga utveckling bestäms tillsammans med arbetskrafts- och realkapitalresursernas utveckling av förändringar i den s. k. teknikfaktorn. I själva verket har teknikfaktorns betydelse ökat under senare år. Under perioden 1960-1965 förklarades ca 70% av tillväx­ten i bruttonationalprodukten av en ökning i teknikfaktorn. Under perio­den 1970-1974 hade denna andel ökat till ca 85%.

Teknikfaktorn fångar upp kvalitativa förändringar i produktionsfakto­rerna. Det rör sig alltså om flera faktorer än de som vi i dagligt tal syftar på när vi talar om teknisk utveckling. Sålunda kommer t. ex. effekterna av en ökad utbildningsstandard att inkluderas i teknikfaklorn tillsammans med de produktivitetseffekler som är att hänföra till arbetskraftsomflyttningar i riktning mot modernare och mera effektiva anläggningar såväl inom enskil­da branscher och regioner som mellan dessa.

1 tabell 2 har teknikfaktorns utveckling för hela ekonomin angivits för perioden 1960-1983. Beroende på det extrema underutnyttjandet av resurserna år 1977 har en korrigering gjorts på såväl kapital- som arbets­kraftssidan för perioden 1977-1983. När det gäller arbetskraften beräknas produktivitetsreserven inom industrin till 14% av den normala produktivi­tetsnivån. Kapacitetsreserven på kapitalsidan beräknas för hela industrin till 18%. Mot bakgrund av den arbetskraftskalkyl som diskuterats ovan

Prop. 1978/79:150

22

betyder detta att man kan räkna med en ökning av den effektiva sysselsätt­ningen inom hela ekonomin med ca 1/2 procent per år under perioden 1977-1983. Denna ökning beräknas därvid huvudsakligen uppkomma ge­nom ett bättre utnyttjande av de arbetskraftsreserver som tillkommit under lågkonjunkturen.

Tabell 2 Kapital- och arbetskraftsinsats, teknikfaktor och BNP-tillväxt från produk­tionssidan 1960-1983

Årlig procentuell förändring

BNP

Kapilal-

Arbetskrafts-       Teknik-

volym

volym

faktor

1960-1965

5,3

4,1

0,2

3,7

1965-1970

3,8

4,2

-0,5

2,7

1970-1974

3,0

4,0

-1,3

2,6

1977-1983

3,7

2,9

»

0,5"

2,3

" Korrigerat för underutnyttjande år 1977.

De anlaganden som LU gjort om produktionstillväxt, ledig kapacitet, arbetskraftsreserv, sysselsättnings- och investeringsutveckling implicerar tillsammantagna att teknikfaktorns tillväxt under perioden 1977-1983 skulle bli något långsammare än under första delen av 1970-talet.

Under perioden 1977-1983 beräknas det totala arbetskraftsutbudet i timmar komma att minska med 0,1 % per år. Detta kan antas leda till en ungefär lika stor minskning i der trendmässiga BNP-tillväxten. Investe­ringstillväxten i huvudalternativet förutsätts uppgå till 2,8% per år för ekonomin som helhet med tyngdpunkten föriagd till industri- och bostads­investeringarna. Dessa antas växa med 4,7% respektive 4,1% per år. Investeringstillväxten inom den offentliga sektorn förutsätts begränsad till ca 1 % per år. Mot denna bakgrund beräknas tillväxten i ny kapacitet till 2,3% per år för ekonomin som helhet. Detta ger ett tillskott till den trendmässiga BNP-tillväxten som uppgår till ca 1 % per år. Den implicita förutsättning om teknikfaktorns tillväxt som följer ur LU:s olika bedöm­ningar, slutligen, har ovan angivits till 2,3 % per är. Tillsammantagna leder dessa faktorer till en trendmässig BNP-tillväxt på ca 3% per år. Detta är något lägre än den trendmässiga åriiga BNP-ökning på 3,5% som uppnåd­des under perioden 1965-1974.

År 1977 befann sig svensk ekonomi i etl läge där såväl kapital- som arbetskraftsresurserna inte utnyttjades fullt ut på grund av en otillräcklig efterfrågan. Man kan uttrycka saken så att ekonomin befann sig i ett läge under den långsiktiga trenden för den möjliga produktionstillväxten. Enligt de bedömningar som gjorts inom LU kommer efterfrågan från speciellt exportmarknaderna att under perioden 1977-1983 medge ett successivt ianspråkstagande av de lediga resurserna. Bruttonationalproduktens till­växt skulle därför under denna period kunna komma att ligga över den långsiktiga trenden. Uppskattningsvis skulle ett ökat utnyttjande av indu-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

23

strins kapitalutrustning kunna bidra med 0,2 % till den årliga BNP-ökningen samtidigt som ett bättre utnyttjande av de arbetskraftsreserver som till­kommit under lågkonjunkturen skulle kunna bidra med 0,5%. En BNP-tillväxt på 3,7% per år skulle således kunna realiseras under perioden 1977-1983 enligt långtidsutredningens bedömning.

Tabell 3 BNP-tillväxten 1977-1983 uppdelad på olika komponenter

Årlig procentuell förändring

Kapitalvolym

0,8

Arbetskraftsvolym

-0,1

Teknikfaktor

2,3

Trendmässig BNP-tillväxt

3,0

Ökat kapacitetsutnyttjande

0,2

Effektivare arbetskraftsutnytljande

0,5

Prognos för BNP-tillväxten

3,7

Remissinstanserna

Flera av de remissinstanser som kommenterat denna del av utredningen ifrågasätter om verkligen en genomsnittlig BNP-tillväxt på 3,7 % per år kan komma att förverkligas under perioden 1977-1983. Vissa remissinstanser anser att utredningen överskattat produktivitetsreserven i utgångsläget och att industriinvesteringarnas utveckling, och därmed tillskottet av ny kapacitet, kan komma att få en mindre gynnsam utveckling än vad LU räknat med i sitt huvudalternativ. Ett annat gemensamt drag i flera remiss­var är att man i likhet med LU efterlyser en bättre kartläggning av teknik-faktorns utveckling.

Konjunkturinstitutet konstaterar i sitt yttrande att en ökning av indu­striinvesteringarna med 4,7% per år under perioden 1977-1983 i sig kan­ske inte verkar vara något uppseendeväckande högt tal. Mot bakgrund av att industriinvesteringarna minskade med 18% under 1977-1978 och en­dast förväntas öka med ca 3% under 1979 pekar konjunkturinstitutet emellertid på att en ökningstakt på närmare 12% per år krävs under resten av prognosperioden för alt LU:s kalkyl skall förverkligas. Detta skulle innebära ökningstakter i nivå med den kraftiga investeringsboomen under åren 1957-1961.

k\en fullmäktige i riksbanken pekar i sitt remissvar på de stora krav på industriinvesteringarna som kommer att ställas mot slutet av prognospe­rioden. Riksbanken understryker i detta sammanhang, liksom långtids­utredningen, att en förutsättning för denna uppgång i industrins investeringsaktivitet utgörs av en markant förbättring av företagens lön­samhet och därmed av en återhållsam löneutveckling. Riksbanken fram­håller att det investerings- och konsumtionsmönster som eftersträvas i LU:s huvudalternativ kan vara svårt att förena med den fördelning av de totala inkomsterna mellan förelag och hushåll som utredningen räknar med.

Prop. 1978/79:150

24

Konjunkturinstitutet framhåller också i sitt yttrande att det finns en risk för att långtidsutredningen kan ha överskattat produktivitetsreserven i utgångsläget. Denna har av utredningen i ett första steg beräknats genom att jämföra den faktiska produktivitetsnivån år 1977 med den hypotetiska produktiviielsnivån enligt en föriängning av den långsiktiga trenden under perioden 1963-1974. I ett andra steg har en schablonmässig nedjustering gjorts. På detta sätt har utrednin.gen sökt ta hänsyn till två faktorer som båda tenderar att minska produktivitetsreserven. För det första uppbroms­ningen i den trendmässiga produktivitetstillväxten förorsakad av bl. a. minskad rörlighet på arbetsmarknaden och en långsammare takt i införan­det av ny teknik till följd av investeringstillväxtens uppbromsning sedan 1965. För det andra att vissa verksamheter och produktionsanläggningar hunnit bli ekonomiskt obsoleta i:ill följd av strukturella efterfråge- och konkurrenskraftsförändringar under de senaste lågkonjunkturåren. Kon­junkturinstitutet finner det inte uteslutet att LU i sina beräkningar under­skattat dessa båda faktorers negativa effekt på produktivitetsgapets stor­lek.

Kapacitetsreservens storlek i utgångsläget tas också upp i statistiska centralbyråns (SCB) remissvar. Något ställningstagande när det gäller LU:s bedömning görs dock inte. SCB inskränker sig i detta sammanhang till att peka på behovet av förbättrade metoder när det gäller investerings-och kapitalstocksberäkningarna.

Bland de remissinstanser som efterlyser en fördjupad analys av teknik­faktorns utveckling och av den process varigenom realkapitalbildning, teknisk utveckling och utbildning påverkar produktivitetsutvecklingen kan nämnas styrelsen för teknisk utveckling, SACO/SR, samt universitets- och högskoleämbetet. En närmare redogörelse för dessa synpunkter lämnas nedan i anslutning till redogörelsen för remissorganens synpunkter på LU:s kalkyler för utvecklingen på längre sikt.

Alternativa utvecklingsvägar

Långtidsutredningen

I LU 78 redovisas fem alternativ för utvecklingen 1977-1983. Ett av utvecklingsalternativen har utsetts till huvudalternativ. Övriga alternativ kan ses som analyser av avvikelser i vissa av huvudalternativets förutsätt­ningar.

1 tabell 4 (se sid. 27) redovisas vissa nyckeltal för utvecklingen i de olika utvecklingsalternativen.

Utredningens huvudalternativ (alt. I). Utredningens huvudalternativ (alt. I) ger ett scenario för den ekonomiska utvecklingen där de uppsatta ekono­misk-politiska målen uppfylls inom ramen för de ekonomiska betingelser som kan väntas råda under perioden 1977-1983. Bland dessa betingelser

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

25

märks bl. a. att världshandelsvolymen antas växa med 6,4% per år under prognosperioden och att den underliggande potentiella produktivitetsut­vecklingen i industrin beräknas uppgå till endast 4,5% per år. Frigörelsen av utgångslägets stora produktivitetsreserv innebar emellertid att den realiserade produktivitetsökningen uppgår till drygt 7% per år, dvs. unge­fär samma storleksordning som under hela 1960-talet. I alternativet nås det uppsatta bytesbalansmålet genom en relativt kraftig exporttillväxt och en dämpad importutveckling. Mot bakgrund av den måttliga världshandelstill­växten och den beräknade höjningen av den inhemska aktivitetsnivån kan denna utveckling inte komma till stånd utan en förskjutning av de svenska relativpriserna. Med de i utredningen förutsatta priselasticileterna för våra export- resp. importvaror beräknas detta kräva en årlig sänkning i rela­tivpriserna på 1,8% - för hela prognosperioden en sammanlagd förändring med 11% från 1977. Det skall ställas mot den relalivprissänkning på bearbetade varor på ca 5% som erhållits mellan 1977 och 1978, främst till följd av genomförda devalveringar. Den ytterligare relativprisförbättring som krävs förutsätts bli genomförd genom en återhållsam kostnadsutveck­ling och genom utnyttjandet av den förbättring i kostnaden per producerad enhet som möjliggörs av att produktivitetsreserven tas i anspråk.

Balans genom låg inhemsk efterfrågan (alt. II). I alternativ 

II

antas den ovan påtalade relativprisförbättringen inte kunna realiseras. Exporttillväx­ten blir härigenom mindre gynnsam vilket bl. a. påverkar den ekonomiska tillväxten. De ekonomisk-politiska ansträngningarna inriktas i alternativet på att uppnå bytesbalansmålet. Härför krävs en stram efterfrågepolitik som begränsar importen. Denna strategi kräver en kraftig begränsning av konsumlionstillväxten. Den möjliga tillväxten i offentlig konsumfion medger inga nya reformer. Samtidigt blir den privata konsumtionstillväx­ten så låg att när väl gjorda utfästelser till pensionärerna infriats blir utrymmet minimalt för privata standardstegringar för den aktiva generatio­nen.

Flera av de uppsatta ekonomisk-politiska målen uppfylls inte. Genom den nödvändiga ekonomisk-politiska stramheten blir de reala standardför­bättringarna i såväl privat som offentlig konsumtion i knappaste laget för att kunna accepteras. Krav på en högre privat standardstegring kan leda till en ökad inflation från kostnadssidan. Det bör också framhållas att bytesbalansproblemet i strukturell mening kvarstår. Det saldo som ges 1983 uppnås utan en återgång till fullt kapacitetsutnyttjande. En därefter kommande uppgång i kapacitetsutnyttjandet kommer automatiskt att leda till att bytesbalansunderskottet åter ökar.

Fullt kapacitetsutnyttjande genom expansiv inhemsk efterfrågan (alt. III). Alternativ III baseras på samma yttre förutsättningar vad avser oförändra­de relativpriser etc. som alt. 

II. 

Skillnaden utgörs av att i detta alternativ studeras effekterna av en ekonomisk-politisk strategi som i första hand tar sikte på att uppnå fullt kapacitetsutnyttjande vid oförändrade internatio-

Prop. 1978/79:150

26

nella marknadsandelar. Det måste då ske genom en kraftig expansion av den inhemska efterfrågan. Alternativ III kan därmed sägas belysa vad som händer om vi i stället för den restriktiva politiken i alt. 

II 

väljer en expansiv inriktning under i övrigt givna förhållanden.

Av tabell 4 framgår att den nödvändiga expansionen av privat och offentlig konsumtion är kraftig. Där framgår också att denna strategi leder till betydande underskott i bytesbalansen, som i sin tur innebär en direkt risk för en press nedåt på kronan med åtföljande inflationsutveckling.

Avvikelser i den internationella utvecklingen (alt. 

IV). 

Alternativen I-III baseras alla på ett antagande om att världshandelsvolymens tillväxt skall uppgå till drygt 6% per år. Detta är en av de för kalkylresultaten mest betydelsefulla förutsättningarna.

I LU 78:s fjärde alternativ studeras effekterna av alternativa antaganden om världshandelsvolymens tillväxt 1977-1983. Alternativet omfattar egentligen två scenarier: ett där världshandelsvolymen växer 1,4% lång­sammare per år än i övriga alternativ, och ett där den växer 1,1% snab­bare. Analysen visar hur starkt beroende den inhemska utvecklingsbildens utseende är av den internationella tillväxthastigheten.

Det står klart att vid den lägre internationella tillväxtnivån skulle det vara utomordentligt svårt att i den svenska ekonomin nå såväl extern som intern balans i ett medelfristigt perspektiv. Extern balans vid fullt kapaci­tetsutnyttjande kan endast nås genom en kraftig exporttillväxt. Vid en svag världshandelstillväxt måste denna i betydande grad nås genom en ökning av våra marknadsandelar för exportvaror, vilket skulle kräva en mycket kraftig sänkning av relativpriserna. Detta skulle i sin tur ställa krav på en utomordentligt återhållsam utveckling av priser och kostnader. Det är mycket som talar för att en sådan utveckling knappast skulle kunna reali­seras.

Vid den högre internationella tillväxtnivån minskar kravet på svensk exportindustri att vinna marknadsandelar. Därmed krävs inte heller en så kraftig nedgång i relativpriserna som i huvudalternativet. Vi kan ta mera betalt för våra exportvaror och betala mindre för importvarorna. Terms-of-trade blir förmånliga och vi kan tillåta oss en högre inhemsk konsumtion och import än i huvudalternativet.

I detta scenario föreligger inga större problem att realisera ett fullt kapacitetsutnyttjande, hålla full sysselsättning, förbättra bytesbalansen och samtidigt tillgodogöra oss en real standardförbättring i såväl privat som offentlig konsumtion. Däremot ökar de utifrån kommande inflations­impulserna betydligt kraftigare vid en gynnsammare internationell utveck­ling, vilket torde kräva en aktiv växelkurspolitik i prisstabiliserande syfte.

Snabb offentlig expansion (alt. V). De totalekonomiska effekterna av en vridning i efterfrågans inriktning mellan privat och offentlig konsumtion fick en utförlig behandling i LU 75. Genom förändringarna i de yttre förutsättningarna och framför allt i utgångslägets problembild har del ändå

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

27

ansetts angeläget att i LU 78:s perspektiv belysa även detta avvägnings­problem.

De yttre betingelserna har därvid förutsatts vara desamma som i huvud­alternativet. Vid fullt kapacitetsutnyttjande måste den privata konsum­tionen dras ner om den offentliga skall öka. Den miskade tillväxten i privat konsumtion reducerar importökningen och därmed kravet på en export­ökning för att nå bytesbalansmålet. Produktions- och investeringssidan i ekonomin berörs direkt härav. Industriproduktionens och industriinveste­ringarnas tillväxt sjunker. I detta alternafiv får vi således en mindre kapi­talutrustning i industrin 1983 än i huvudalternativet.

Neddragningen i den privata konsumtionen och finansieringen av den offentliga expansionen förutsätter att skatterna höjs mycket kraftigt. De avsevärda problem som är förknippade härmed behandlas utförligt i utred­ningen.

Slutsatsen är att det leder till ökad inflation, som tillsammans med den svaga kapitaluppbyggnaden äventyrar den långsiktiga ekonomiska tillväx­ten.

Tabell 4 Vissa nyckeltal för alternativen I-V, 1977-1983

Årlig procentuell förändring, 1975 års priser

I

II

III

IV

V

Hög-tillväxt-scenariot

2,2

1,7

3,1

2,7

3,2

1,8

1,3

2,6

2,3

1,4

4,7

1,8

3,0

3,7

3,7

7,2

6,1

7,2

7,2

7,2

7,9

6,4

6,4

7,5

7,4

4,0

3,5

4,4

4,6

3,8

80000

120000

80000

80000

80000

-5 000

-5 000

-19700

-5 000

-5000

Offentlig konsumtion Privat konsumtion Industriinvesteringar Industriproduktivititet Export - varor och tjänster Import - varor och tjänster Arbetslöshet 1983= Bytesbalansens saldo 1983"

 Antal personer. Friktionsarbetslösheten (den arbetslöshet som är förenlig med full sysselsättning) har i LU 78 uppskattats till 60000-90000 personer. Alla alternativ utom alternativ 

II 

har alltså full sysselsättning. '' Milj. kr., löpande pris.

Remissinstanserna

Huvuddelen av remissynpunkterna koncentreras till utredningens huvudalternativ, vilket torde vara en naturlig följd av utredningens all­männa uppläggning i dessa avseenden. Synpunkterna på utredningens huvudalternativ återges utförligt i de övriga avsnitten i denna remissam­manställning. Åtskilliga remissinstanser refererar emellertid till de alterna­tiva utvecklingsvägarna i bl. a. sin diskussion av de ekonomisk-politiska avvägningsproblemen. Även dessa synpunkter återges på andra ställen i denna bilaga och i det följande skall vi enbart koncentrera intresset till de remissvar som tar upp en särskild diskussion angående de alternativa utvecklingsvägarna.

Prop. 1978/79:150

28

Bland de remissinstanser som mera utförligt yttrat sig om de alternativa utvecklingsvägarna märks Kooperativa förbundet (KF). KF anser att LU:s analys av alternativa utvecklingsvägar är ett mycket viktigt underlag när det gäller att bedöma den svenska ekonomins problem och utvecklingspo­tential framöver. Analysen visar, säger man, mycket tydligt hur beroende vi är av det ekonomiska förloppet i omvärlden och vilken avgörande roll som den konkurrensutsatta delen av näringslivet spelar för vår välstånds­utveckling.

Om den snabba exportledda industriexpansionen enligt LU:s huvudal­ternativ inte kan realiseras, anser KF att ingen av utvecklingsvägarna i alternativ I och III ensamt bör ligga till grund för uppläggningen av den ekonomiska politiken. I alternativ 

II 

blir ökningstakten i privat och offent­lig konsumtion alltför låg. Dessutom blir arbetslösheten oacceptabelt hög. I alternativ III blir inflationsriskerna för stora och en oacceptabel åt­stramning av hemmamarknaden tvingas fram. KF vill därför, för den händelse det skulle bli aktuellt, förorda en ekonomisk politik som ligger mitt emellan de politiska inriktningarna i alternativen 

II 

och III.

KF framhåller vidare att kraven på politiken ytterligare kan komma alt skärpas ifall en internationell utveckling i linje med alternativ IV:s lågtill-växtscenario kommer till stånd. Man menar att ett sätt atl hålla uppe efterfrågan då kan vara atl statsmakterna stimulerar till en importsnål offentlig tjänsteproduktion som syftar till att fillgodose angelägna sociala behov. Sådana satsningar kan exempelvis övervägas inom områdena kol­lektiva Iransporter, energiförsörjning, vårdsektorn och bostadssektorn. KF anser det vara önskvärt med en fortlöpande planering från statsmakter­nas sida för en produktion av denna typ.

SACO/SR framhåller i sitt remissvar att det sätt på vilket långtidsutred­ningen presenterar alternativen 

II 

och III, där utredningen utgår från atl det inte sker något återtagande av marknadsandelar, ger sken av att den svenska ekonomin i dessa båda alternativa kalkyler är utsatt för faktorer som ej kan påverkas. I utredningens presentation innebär detta att den ekonomiska strategin jämfört med huvudalternativet måste ändras för att nå åtminstone ett av målen extern balans eller fullt kapacitetsutnyttjande. Men återtagandet av marknadsandelar är ju i högsta grad beroende av inhemska ekonomisk-politiska beslut, framhåller SACO/SR. Möjligheter­na att sänka de svenska relativpriserna påverkas ju dels av huruvida arbetsmarknadspolitiken respekfive industripolitiken främjar eller hämmar rörligheten på arbetsmarknaden, dels av ekonomisk-politiska åtaganden som skulle underlätta eller försvåra för arbetsmarknadens parter att sluta löneavtal på en nivå som garanterar den svenska industrin en relativ kostnadsförbättring. Detta resonemang implicerar att den ekonomiska po­litikens inriktning inom vissa områden kan göra det svårt eller omöjligt att återvinna marknadsandelar och därmed skulle den svenska ekonomin be­roende på preferenserna för antingen externbalansmålet eller kapacitets-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

29

målet följa utvecklingsvägarna i alternativ 

II 

eller III. SACO/SR menar, mot bakgrund av detta resonemang, atl utredningen explicit borde ange varför man bygger kalkyler under förutsättning att marknadsandelar ej kan återvinnas respektive under vilka omständigheter man kan förmoda att den ändrade förutsättningen är relevant.

Eftersom antagandet om den internationella utvecklingen är den kanske mest påtagliga osäkerhetsfaktorn i LU:s bedömningar, menar SACO/SR, utan att därför ifrågasätta utredningens bedömning, att det hade varit motiverat med en mer systematisk analys av lågtillväxtscenariot i alterna­tiv 

IV. 

Alternativt kunde utredningen ha studerat ett något mindre extremt lågtillväxtscenario mer systematiskt.

SACO/SR instämmer i utredningens bedömning att det offentligexpan­siva alternativet V inte synes vara genomförbart med tanke på konsekven­serna för den aktiva generationens privata konsumtionsutrymme. Av sär­skilt intresse är alternativets skattekonsekvenser och de därmed samman­hängande effekterna på ekonomin i övrigt, framhåller SACO/SR.

SACO/SR vill inför framtida långtidsutredningar föreslå att ytterligare en typ av alternativ redovisas, nämligen ett som analyserar den mest sannolika utvecklingen. Graden av måluppfyllelse i detta "nollalternativ" kunde då bilda underlag för en genomgång av de ekonomisk-politiska beslut som kan tänkas påtagligt förbättra måluppfyllelsen.

Bytesbalans och utrikeshandel

Långtidsutredningen

Med hänsyn till den brist på extern balans som kännetecknade den svenska ekonomin 1977 har bytesbalansens utveckling tillmätts stor bety­delse i långtidsutredningens avvägningsdiskussioner. En viktig utgångs­punkt för LU:s kalkyler är att bytesbalansen skall förbättras påtagligt under prognosperioden. I beräkningarna förutsätts underskottet i bytesba­lansen 1983 uppgå till 5000 milj. kr., vilket skall jämföras med ett under­skott på i det närmaste 13000 milj. kr. 1977 (efter den i LU 78 gjorda korrigeringen för icke registerade transfereringar med 2 000 milj. kr.). Den förutsättning om bytesbalansutvecklingen som lagts in i kalkylerna ger grund för återställande av den externa balansen vid mitten av 1980-talet.

Ett av LU:s huvudresultat är att det ej är möjligt att åstadkomma såväl fullt kapacitetsutnyttjande som en förbättring av bytesbalansen utan en fortgående sänkning av de svenska relativpriserna gentemot uflandet. För att uppnå den i kalkylerna förutsatta förbättringen av bytesbalansen krävs att de svenska exportpriserna gentemot utlandet sänks med i genomsnitt 1,8% per år 1977-1983. En stor del av denna sänkning har redan åstad­kommits genom de effekter på relativpriserna som devalveringarna 1976 och 1977 bedömts få under prognostiden.

Prop. 1978/79:150

30

Enligt de skattningar som gjorts av den inhemska och internationella efterfrågeutvecklingen samt exportens och importens priskänslighet möj­liggör den i LU 78 antagna relativprisutvecklingen en förhållandevis gynn-.sam volymutveckling för exporten samtidigt som importen volymmässigt hålls tillbaka. Varuexporten beräknas öka med i genomsnitt 8,6% per år i volym 1977-1983. Varuimportens volym väntas öka betydligt långsam­mare eller med 4,2% per år under samma period. Den beräknade export-och imporlutvecklingen medför ett överskott på handelsbalansen om 13500 milj. kr. i löpande priser 1983. Enligt de data som ligger till grund för LU:s kalkyler gav handelsbalansen ett underskott på nära 5000 milj. kr. 1977. LU:s kalkyler innebär således en förbättring av handelsbalansen med i genomsnitt ca 3 100 milj. kr. per år 1977-1983.

En fortsatt försämring av tjänstebalansen väntas under prognosperi­oden. Den årliga ökningen av underskottets storlek väntas dock 1977 1983 bli endast hälften så stor som under perioden 1974-1977.

Underskotten på transfereringsbalansen bedöms fortsätta att öka snabbt under prognosperioden, främst som följd av ökande räntebetalningar på grund av utlandsupplåningen och en ökning av u-landsbiståndet. För att motväga försämringen av transfereringsnettot och åstadkomma den minsk­ning av bytesbalansunderskottet till 5 000 milj. kr., som förutsätts i LU:s kalkyler, krävs att varu- och tjänsleutbytel med utlandet ger ett överskott på 5600 milj. kr. i löpande priser 1983.

Tabell 5 Bytesbalansens utveckling 197B-1983

Milj. kr., löpande priser

1970

1974

1977

1983

Genoms

mttlig årlig

förändring

1970-

1974-

1977-

1974

1977

1983

Handelsbalans

-  965

-2 386

- 4987

13 500

-355

-   867

3100

Tjänslenetto

63

348

- 3 823

- 7900

71

-1390

-  700

Summa varor och

tjänster, netto

-  902

-2038

- 8810

5600

-284

-2 257

2400

Transfereringar,

netto

-  655

-2175

- 4 110

-10600

-380

-  645

-1100

Korrigerad

bytesbalans

-1557

-4213

-12920

- 5000

-664

-2900

1300

Bytesbalans enligt

riksbanken

-1557

-4213

-14920

-664

-3 569

Källa: Riksbanken. Prognos enligt ekonomidepartementet.

Remissinstanserna

Fullmäktige i riksgäldskontoret understryker i sitt yttrande att den myc­ket goda kreditvärdighet som Sverige idag har på de internationella kapital­marknaderna endast kan upprätthållas så länge som den förda politiken är uppenbart och framgångsrikt inriktad på att långsiktigt förbättra bytesba-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

31

lansen och dämpa pris- och kostnadsstegringarna. Vidare framhålls att förhållandena på de internationella kapitalmarknaderna lätt kan förändras på ett sådant sätt att svårigheter kan uppstå att klara en omfattande uflandsupplåning på rimliga villkor.

I sin kommentar till LU:s bytesbalansberäkningar understryker riks­banksfullmäktige viklen av att den enligt nu tillgängliga uppgifter betydan­de förbättringen av bytesbalansen 1978 och 1979 inte tas som intäkt för atl obalansen i utrikesbetalningarna är upphävd. Fortfarande råder ett struk­turellt underskott i bytesbalansen som kan komma att framträda vartefter det inhemska efterfrågetrycket och kapacitelsutnyttjandet stiger. Det före­ligger således en risk för underskattning av kraven på fortsatt anpassning under kalkylperioden om man inte korrigerar för den betydande skillnad i kapacitetsutnyttjande som råder mellan start- och slutar.

SACO/SR tolkar bytesbalansutvecklingen under 1978 och 1979 så att den nödvändiga anpassningen sannolikt blir lättare än vad LU har räknat med. Detta betyder också att det ackumulerade bylesbalansunderskottet inte blir så stort som LU:s beräkningar anger. Skulle utredningens bedöm­ning visa sig vara den rätta är SACO/SR benägen att något skjuta på målet om extern balans.

LO framhåller atl en långsiktigt någorlunda balanserad utveckling i betalningsbalansens struktur är en förutsättning för att Sverige skall kunna bibehålla ett ekonomiskt oberoende och förverkliga de sysselsättnings-och fördelningspolitiska målen av produkfionsresultatel. Även om den internationella ekonomiska utvecklingen är viktig för Sverige delar dock inte LO långtidsutredningens ensidiga betoning av bytesbalansmålet och behovet av en exportinriktad ekonomisk politik. Strikt balans i utrikes­betalningarna behöver inte vara ett primärt mål för den ekonomiska politi­ken i Sverige. LU har enligt LO:s mening inte tillräckligt analyserat inne­börden av betalningsbalansens strukturella utveckling och alternativa vä­gar att lösa de växande spänningarna. LU överdriver enligt LO:s uppfatt­ning farorna och den reala bördan av bylesbalansunderskottet. TCO menar alt bl. a. de stora krav på den ekonomiska politiken och pris- och kostnads­utvecklingen, som LU:s förutsättningar beträffande bytesbalansutveck­lingen innebär, medför stor risk för att bytesbalansmålet kommer att framstå som orealistiskt.

Socialstyrelsen anser att existensen av en stor, oförklarad restpost kan innebära att LU 78 utifrån helt felaktiga antaganden om bytesbalansun­derskottets storiek kan komma att förorda en överdrivet restriktiv politik. Styrelsen förordar därför att eventuella beslut avseende olika sektorers resursutrymme baserade på kalkylerna i LU 78 om möjligt ej fattas förrän betalningsbalansdelegationens utredning om orsaker till och omfattning av det oförklarade valutainflödet slutförts. SCB understryker i sitt yttrande alt bytesbalansrestriktionen och därmed sammanhängande nettoskuld­sättning till utlandet rymmer en icke obetydlig felmarginal som manar till

Prop. 1978/79:150

32

extra stor försiktighet vid tolkningen av LU:s prognosresultat. Enligt SCB:s bedömning synes det troligt att LU överskattat bytesbalansunder­skotten och därmed bl. a. även behovet av upplåning i utlandet. Bristerna i det statistiska undertaget till betalningsbalansen har alltmer visat sig så allvariiga att de enligt SCB:s mening snarast måste undanröjas.

Riksbanksfullmäktige tar i sin kommentar till LU:s bytesbalanskalkyler också upp beräkningarna av utrikeshandelns utveckling. Vad man kallar för annonseringseffekten av devalveringarna under 1977 kan medföra att återställandet av externbalansen kan gå snabbare än om motsvarande relativprisändring uppkommer genom en successiv prisanpassning. Full­mäktige ifrågasätter om det är realistiskt att förutsätta fortsatta relativpris­sänkningar av den omfattning som enligt LU:s kalkyler krävs för de kommande åren. Samtidigt finns det skäl som talar för att de i LU förutsat­ta priselasticileterna för exporten och importen är alltför försiktiga. Vidare reser enligt fullmäktige bytesbalansutvecklingen under 1978 frågan om inte den kalkylerade försämringen av räntenettot ligger alltför högt.

Institutet för internationell ekonomi anser att den i LU förutsatta skillna­den i kapacitetsutnyttjande 1983 mellan Sverige och omvärlden innebär stora risker för att den i LU antagna relativprisutvecklingen inte ska komma till stånd, vilket skulle medföra risker för atl den målsatta export­utvecklingen inte kan realiseras.

LO kommenterar i sitt remissyttrande även LU:s antaganden beträffan­de de konkurrensutsatta näringsgrenarnas förmåga att återta förlorade marknadsandelar. De förändringar av relativa priser och olika länders konkurrenskraft som skett i världsekonomin under 1970-talet kommer enligt LO:s mening sannolikt att fortsätta i samma riktning framöver. Frågorna om takten i denna strukturomvandling och om vilka nya områden den kan komma att påverka i vårt eget land blir därför viktiga för vår framtida ekonomiska utveckling och våra möjligheter att vinna ökade marknadsandelar. Till detta kommer att den svenska industrins fortgående internationalisering kan verka dämpande på den svenska exportutveck­lingen och uppdrivande av importen. I flertalet industriländer försöker man nu ta sig ur den rådande internationella krisen genom åtgärder som stimulerar exporten och bromsar importen. Då varje enskilt land genom sådana åtgärder försöker öka sina marknadsandelar - både på utlands-och hemmamarknaden blir slutresultatet i flertalet länder obetydligt. Mot denna bakgrund ifrågasätter LO om de åtgärder som långtidsutredningen rekommenderar för att vinna ökade marknadsandelar kommer att ge avsett resultat.

Sveriges grossistförbund menar att det vore olyckligt om en sämre exportutveckling än den som förui:sätts i LU:s kalkyler togs som intäkt för åtgärder som innebär att man med konstlade medel försöker strypa impor­ten.

Svenska försäkringsbolags riksförbund framhåller i sitt remissyttrande

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

33

att det alltmer ökade omfång som de svenska försäkringsbolagens utlands­verksamhet fått under senare år bör ses som ett positivt bidrag till möjlig­heterna att förbättra bytesbalansen.

Jordbruk och fiske

Långtidsutredningen

En utgångspunkt för LU:s beräkningar för jordbrukssektorn har varit bedömningen av den totala åkerarealen, vilken ger en ram för produktion av såväl vegetabilier som animalier. Åkerarealen antas 1983 uppgå till 2930000 ha, vilket innebär en nedgång med 50000 ha från 1976. Framste­gen inom aveln, utfodringstekniken och växtförädlingen beräknas emeller­tid även i fortsättningen kunna resultera i bättre avkastning. Jordbrukspro­duktionen beräknas därför öka något under prognosperioden. Efterfrågan bestäms främst av den inhemska konsumtionsutvecklingen. Produktionen begränsas därmed av avsättningsmöjligheterna.

LU räknar med att produktivitetsökningen 19771983 skall vara nästan lika snabb som hittills under 1970-talet, eller 5,5% per år. Storleksratio­naliseringar och nedläggningar av mindre jordbruksföretag beräknas fort­gå, men i något lägre takt än hittills under 1970-talet pä grund av de åtgärder som riksdagen beslutat om i syfte att stödja familjejordbruken. En fortsalt sysselsättningsminskning med ca 4% per år har kalkylerats, vilket motsvarar en nedgång med ca 40000 personer 1977-1983.

Möjligheterna till fortsatta rationaliseringar inom jordbruket samman­hänger i hög grad med investeringsverksamheten. Investeringarna beräk­nas öka med 1,8% per år.

Ca 4200 personer hade 1976 sin huvudsakliga sysselsättning inom fisket. Därtill kom drygt 2000 binäringsfiskare. Fångstvolymema har under en längre period minskat och fångstbegränsningar har införts för att förhindra överfiskning. Från 1977 har emellertid tillbakagången hejdats. Sillfiske­stopp i Nordsjön har medfört goda priser på den svenskfångade sillen.

Den nya inriktningen av fiskeripolitiken tillsammans med den utvidgade fiskegränsen från 1978 torde enligt LU innebära en uppbromsning av den snabba sysselsättningsminskningen under efterkrigstiden. En inte oväsent­lig nyrekrytering av fiskare har också skett under de senaste åren.

Remissinstanserna

Lantbruksstyrelsen anser att en viss minskning av den totala åkerarealen är trolig även i fortsättningen. En så stor årlig förbrukning som 2 000 ha för tätorternas expansion synes dock enligt styrelsen inte stå i överensstäm­melse med statsmakternas intentioner för fullföljande av riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen vad gäller hushållning med jordbruksmarken. 

3   Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bd. 1.2

Prop. 1978/79:150

34

Styreisen framhåller att betydande osäkerhet vidlåder beräkningarna av arbetsvolymen och produktiviteten i jordbruket. Styrelsen visar med räk­neexempel att den minskade sysselsättningen i sektorn i LU:s huvudalter­nativ kan ge betydande bortfall av sysselsättning även i län med gles befolkning. Det försämrar möjligheterna för dem som arbetar i de areella näringarna och annat näringsliv att få en god service.

Lantbruksstyrelsen framhåller vidare att viljan att investera, inte minst i byggnader, är stark bland lantbrukare. Den av LU beräknade ökningen av byggnadsinvesteringarna med 0,6% per år förefaller därför vara i under­kant. Produktionsutvecklingen är däremot enligt styrelsens uppfattning överskattad.

Statens jordbruksnämnd har inget att erinra mot sakinnehållet i avsnittet om jordbrukets utveckling.

Lantbrukarnas riksförbund (LRF) framhåller att de starka struktur­förändringarna inom de areella näringarna medfört att mycket stora re­surser i form av arbete och kapital förts över till andra samhällssektorer. LRF reserverar sig mot nyttan i eller sannolikheten av en fortsatt avgång av arbetskraft på del sätt som LU angett. De regionalekonomiska effekter­na av en sådan utveckling kan bli mycket negativa. En fortgående rationa­lisering bör dock som en positiv effekt kunna medföra att arbetstiden kan minska för de lantbrukare som idag har onormalt hög årsarbetsinsats.

LRF vill också fästa uppmärksamheten på att rimlig lönsamhet och tillgång till långfristigt kapital är två fundamentala förutsättningar för en progressiv och balanserad utveckling inom jordbruket. En väsentlig ök­ning av hypoteksorganisationens utlåningskapacitet är därvid ett krav.

Frågan om bättre kreditmöjligheter för alt underlätta jordbrukets inve­steringsverksamhet framhålls också av Sveriges föreningsbankers för­bund. Flera skäl kan enligt förbundet anföras för en utvidgning av Hypo-leksbankens emissionsram. Hypoteksföreningarnas lånekö växer årligen i snabb takt. En särskild utredning bör tillsättas som behandlar lantbrukels kapitalförsörjning i ett längre perspektiv. Förbundet vill vidare framhålla betydelsen av fortsatt rationalisering med hänsyn till ingångna jordbruks­avtal. Rationaliseringsverksamheten inom jordbruket förutsätter såväl in­vesteringar i markanläggningar, maskiner och byggnader som tillköp av mark.

Skogsbruk

Långtidsutredningen

Skogsindustrins förbrukning av virke ökade successivt fram till mitten av 1970-talet. Avverkningarna ökade från ca 60 milj. m sk. (skogskubik­meter) i början av 1960-talet till i genomsnitt ca 76 milj. m' sk. per år i början av 1970-talet. Den löpande tillväxten i skogen beräknas f. n. till ca

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

35

75 milj. m sk. Det innebär att bruttoavverkningarna hittills endast under en kortare period kommit i nivå med tillväxten i skogen.

Skogsindustrins nuvarande kapacitet beräknas - sett över en konjunk­turcykel - kräva en årlig virkestillförsel som svarar mot en bruttoavverk­ning på ca 75 milj. m' sk., dvs. lika mycket som den beräknade tillväxten vid nuvarande intensitet i skogsvården. Skogsindustrins nuvarande kapa­citet sett i relation till virkestillväxten anförs som motiv för en stark restriktivitet gentemot skogsindustrins kapacitetsutbyggnad.

LU har i sina beräkningar beträffande skogsvård, investeringar m.m. inte förutsatt några mer betydande förändringar av hittillsvarande skogs-tillväxlprogram annat än intensivare skogsvårdsåtgärder av konventionellt slag. Inte heller har någon ökad import av virke under perioden förutsatts. Möjligheterna till ökad import i ett medelfristigt perspektiv har bedömts som osäkra. Importen motsvarar f. ö. endast ca 5% av avverkningarna inom landet.

Rationaliseringen i skogsbruket har gått snabbt. Efter 1975 har emeller­tid produktiviteten sjunkit något. Det förklaras till en del av övergången till månadslön för skogsarbetarna, men också av ett lägre kapacitetsutnytt­jande. Förutsatt att den produktivitetsreserv som finns i utgångsläget kan lösgöras räknar LU med en årlig produktivitetsökning på i genomsnitt 5,5% under perioden 1977-1983. Vad beträffar den långsiktiga underlig­gande produktivitetsutvecklingen talar många faktorer enligt utredningen för en uppbromsning. Någon ytterligare snabb mekanisering av arbetsmo­menten torde inte ske fram till mitten av 1980-talet. Skogsvårdsåtgärderna, som är relativt arbetsintensiva, väntas öka. En återgång till ökad gall­ringshuggning blir nödvändig om skogens produktionsförmåga skall kunna utnyttjas bättre.

Den långsiktiga inriktningen av skogspolitiken har inneburit en restriktiv avverkningspolitik. Enligt LU:s bedömning kan dock den restriktiva politi­ken medföra svårigheter att få fram tillräckliga virkesmängder till industrin med risk för att en neddragning i produktion och sysselsättning i skogsnär­ingen måste genomföras de närmaste åren. Därför bör, enligt LU, skogs­politiken utformas så atl ett ökat virkesulbud underlättas.

Med hänsyn dels till skogsnäringens stora betydelse för exporten, dels till dess betydelse för sysselsättningen i befolkningssvaga regioner anser LU att avverkningarna bör tillåtas öka till en nivå som genomsnittligt sett ligger något högre (2-3 milj. m sk.) än den beräknade tillväxten under åren 1978-1983. Av beräkningstekniska skäl räknar LU med att avverk­ningarna ökar successivt under perioden varför avverkningsnivån slutåret 1983 synes bli hög, knappt 90 milj. m sk. Mot bakgrund av att avverkning­arna efter 1974 legat långt under tillväxten motsvarar det genomsnittliga uttaget 1975-1983 ungefär den beräknade tillväxten. De angivna avverk­ningsnivåerna kommer därför enligt utredningen inte att äventyra skogens långsiktiga produktionsförmåga.

Prop. 1978/79:150

36

Remissinstanserna

De remissinstanser som kommenterat skogsbruksavsnittet har fäst sig vid den, enligt deras mening, alltför höga avverkningsnivån 1983 och varnar för de problem som kan uppkomma av minskade avverkningar efter 1983. Man har i några fall också pekat på att det f. n. är många faktorer som verkar återhållande på virkesavverkningen, varför det av det skälet torde bli svårt att realisera det angivna virkesutbudet under perioden.

Enligt skogsstyrelsens uppfattning finns det inte skäl att tro att dessa faktorer ska|l ändras så radikalt under tiden fram till 1983 att det av LU beräknade utbudet kommer till stånd. Man framhåller vidare att LU:s kalkylresultat beträffande avverkningarna ligger väsentligt över den nivå som regeringen anser vara rimlig i sitt förslag till ny skogspolitik. För att inte komma i konflikt med det långsiktiga målet för virkesproduktionen måste avverkningarna minskas efter 1983. Detta leder dock enligt skogs­styrelsen till svårlösta problem på arbetsmarknaden. Man betonar att en sådan ryckighet i näringspolitiken inte är önskvärd från samhällsekono­misk synpunkt och att regional balans inte uppnås genom sådana åtgärder. Skogsstyrelsen menar att osäkerheten i kalkylerna innebär att LU: s resul­tat inte ensamma bör utgöra underlag för beslut om selektiva ekonomisk­politiska åtgärder som berör skogsnäringen.

Domänverket delar LU:s synpunkt att en tillfällig ökning av avverkning­en mycket väl kan vara förenlig med den långsiktiga målsättningen för skogsbeståndets tillväxt förutsatt att ökningen sker i bondeskogsbruket. Domänverket framhåller vidare att kostnaderna i skogsproduktionen har ökat markant under senare år, bl. a. till följd av DDT-förbud och stigande krav på naturvårdshänsyn. Domänverket anser det därför mycket angelä­get att öka produktiviteten och effektiviteten i skogsbruket. För alt hejda kostnadsutvecklingen krävs teknologiska genombrott i såväl avverkning som skogsvård. Detta kräver i sin tur ambitiösa satsningar på forskning och utveckling från samhällets sida. Enligt domänverket kan den fortsatta mekaniseringen av vissa arbetsmoment komma att gä fortare än vad LU har förutsatt.

Konjunkturinstitutet motsätter sig inte att under de närmaste åren tillåta en viss överavverkning för alt utnyttja redan befintlig produktionskapaci­tet inom skogsindustrin, särskilt som avverkningarna de senaste åren legat under tillväxten. I likhet med de övriga remissinstanserna framhålls att problem kan uppstå efter 1983 om avverkningarna då måste minskas.

Svenska skogsarbetareförbundet, som beretts tillfälle att via LO yttra sig över LU, anser att den framtida skogspolitiken skall inriktas så att skogsnäringen på lång sikt kan ge största möjliga tillskott till vår utrikes­handel och en jämn och trygg sysselsättning för dem som arbetar i bran­schen. Förbundet förordar en statlig progressiv styrning för skogsnäringen innebärande att man tar tillvara de tillväxtmöjligheter som finns i bran-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

37

schen. Enligt förbundets mening kan de senaste årens minskade avverk­ningar inte få tas till intäkt för att kortsiktigt öka bruttoavverkningen till 90 milj. m sk. De negativa effekterna av en nedtrappning efter 1983 kan inte accepteras.

Industri

Långtidsutredningen

Från 1974 till 1977 minskade både produktionsvolymen och antalet arbetade timmar i industrin med 2,6% per år. Produktiviteten ökade såle­des inte alls mellan dessa år. Denna för efterkrigstiden unika utveckling innebar att utgångsåret för LU:s bedömningar kom att kännetecknas av ett mycket lågt kapacitetsutnyttjande vad avser såväl arbetskraft som kapital. Genom en ökning av kapacitetsutnyttjandet skulle man således under de närmaste åren kunna öka produktiviteten utöver den underliggande trend­mässiga produktivitetsutvecklingen. LU:s huvudalternativ förutsätter en sådan ökning av kapaciletsutnylljandet.

I de delar av industrin där anläggningarna är moderna och fullt konkur­renskraftiga i jämförelse med dem som finns i andra länder, bör möjlighe­terna vara goda att öka produktiviteten genom ökat kapacitetsutnyttjande. I andra delar av industrin har utvecklingen medfört att anläggningarna i stor utsträckning är ekonomiskt obsoleta och där torde produktivitetsvins­terna vara svåra att uppnå. I de branscher som beräknas kunna återfå normal konkurrenskraft genom den relativprisförskjutning som sker i hu­vudalternativet beräknas också produktivitetsreserven kunna tas i an­språk. För de branscher som befinner sig i strukturell obalans har bedöm­ningen varit att produktivitetsreserven i sin helhet inte kan frigöras.

För flertalet industribranscher torde man med dessa utgångspunkter kunna räkna med att produktivitetsreserven kan frigöras under förutsätt­ning att den prognostiserade efterfrågan realiseras. Det förefaller emeller­tid enligt LU rimligt att anta att en viss produktivitetsförlust redan ägt rum på grund av att aktivitetsnivån varit så låg under en följd av år. Med hänsyn härtill har det realiserbara gapet vad gäller arbetsproduktiviteten för hela industrin beräknats uppgå till 14%.

LU:s branschvisa bedömning av produktivitetsutvecklingen 1977-1983 ger för hela industrin en tillväxt med 7,2 % per år från det faktiska läget 1977. Detta motsvarar en trendmässig ökningslakt på 4,7% per år sedan avräkning skett för produktivitetsgapet i utgångsåret. LU:s bedömning för perioden 1977-1983 förutsätter således att den dämpning av produktivi­tetsutvecklingen som kunnat observeras sedan slutet av 1960-talet kommer att fortsätta. Bakgrunden härtill är bl. a. de tendenser till minskad röriighet som har kunnat iakttagas under senare år. Till en del beror detta på lågkonjunkturen men vissa bakomliggande faktorer är av bestående karak-

Prop. 1978/79:150

38

tär. LU pekar bl. a. på ökad kvinnlig förvärvsfrekvens, ökat egnahemsbyg­gande, barnomsorgsproblem och tillgång till skolutbildning på orten som faktorer vilka sannolikt bidragit till en större bundenhet vid bostadsorten.

Mot dessa tendenser till uppbromsning av strukturomvandlingstakten skall ställas de krav på rörlighet som ställs för att målen för bytesbalans, prisutveckling, sysselsättning och standardutveckling skall kunna uppnås. Det torde dock enligt LU vara realistiskt att räkna med en fortsatt upp­bromsning av strukturomvandlingstakten under de närmaste fem åren, vilket också påverkar produktiviteten.

Investeringsbehovet inom industrin är till stor del beroende av hur stor del av befintligt kapital som kan utnyttjas vid en eflerfrågeökning. Flertalet branscher torde vara tillräckligt konkurrenskraftiga för att vid en relativt snar ökning av efterfrågan även kunna utnyttja merparten av installerat kapital. Detta gäller däremot sannolikt inte för gruvindustri, jord- och stenindustri, järn-, stål- och metallverk, varv samt teko- och gummivaruin-dustri, där kapitalutrustningen bedöms vara i olika grad ekonomiskt obso-let. Sammanvägt för hela industrin gör LU bedömningen att på kapitalsi­dan ett kapacitetsgap om 18% torde kunna slutas vid en eflerfrågeökning.

Svensk industri anskaffade under början av 1970-talet och med kulmen 1975 och 1976 en betydande mängd nytt realkapital. Som ovan påtalats stod företagen i flertalet branscher därför 1977 med ett lågt utnyttjande av en modern kapitalutrustning. Det talar för att betydande produktionsök­ningar skulle kunna bli möjliga utan stora investeringar. Trots det kan betydande investeringsbehov föreligga i vissa branscher, bl. a. till följd av omstruktureringar.

De bedömningar som LU gjort av den nödvändiga investeringsvolymen fram till år 1983 motsvarar en investeringstillväxt från 1977 års nivå på 4,7% per år i genomsnitt. Det innebär en långsammare tillväxttakt än för perioden 1970-1974 men i absoluta tal ligger den beräknade investerings­volymen per år under perioden 19771983 endast 2% under nivån 1975. De tungt vägande branscherna verkstadsindustri samtjärn-, stål- och me­tallverk förväntas t.ex. öka investeringarna i snabb takt medan bl. a. skogsindustrin får en mindre nedgång i investeringarna.

Industriproduktionen har beräknats växa med i genomsnitt 6,6% per år 1977-1983. En snabb tillväxt har bedömts vara möjlig i bl. a. de tungt vägande branscherna skogsindusiri, kemisk industri och verkstadsindu­stri.

En årlig ökningstakt för arbetsproduktiviteten på 7,2% ger tillsammans med nämnda ökning av produktionsvolymen en minskning av antalet arbe­tade timmar i industrin som helhet med 0,6% per år. Räknat i antal sysselsatta personer innebär det dock en ökning på knappt 30000 personer 1977-1983. Betydande sysselsättningsminskningar kan förutses för teko­industrin, jord- och stenindustrin samt varven. Å andra sidan förutses verkstadsindustrin (exkl. varv) och den kemiska industrin öka sysselsätt­ningen kraftigt.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

39

Tabell 6 Utvecklingen 1977-1983 av Törädlingsvärde (till faktorpris), produktivitet, sysselsättning (tim.), och export inom industrin enligt LU:s huvudalternativ

1975 års priser

Åriig procer

ituell förändring

Förädlings-

Produk-

Syssel-

Export

värde

tivitet

sättning

Extraktiv industri

5,6

7,8

-2,0

3,6

Skyddad livsmedelsindustri

0,9

2,5

-1,5

2,0

Konkurrensutsatt livsmedels-

industri

2,7

4,6

-1,8

8,6

Dryckesvaru- och tobaks-

industri

2,6

5,6

-3,0

2,8

Textil- och beklädnads-

industri

2,2

4,8

-2,5

3,5

Trä-, massa- och pappers-

industri

7,7

9,0

-1,1

7,9

Grafisk industri

3,0

3,5

-0,4

12,0

Gummivaruindustri

9,6

6,4

3,0

10,3

Kemisk industri

10,8

8,9

1,7

15,2

Petroleum- och kolindustri

2,3

3,8

-1,4

2,6

Jord- och stenindustri

4,6

8,0

-3,2

7,5

Järn-, stål- och metallverk

6,6

8,1

-1,4

6,8

Verkstadsindustri exkl. varv

8,3

7,8

0,6

11,3

Varv

-6,1

1,3

-7,3

-5,3

Övrig tillverkningsindustri

9,7

7,1

2,4

13,7

Hela industrin

6,6

7,2

-0,6

8,7

Remissinstanserna

Remissinstanserna uppehåller sig främst vid frågan om industriinveste­ringarnas tillväxt. Tveksamhet uttrycks i flera fall om möjligheterna att uppnå den i LU: s huvudalternativ angivna produktivitetstillväxten.

En central fråga är er\\igt fullmäktige i riksbanken om en årlig investe­ringsökning inom industrin på 4,7% kan realiseras utan kraftfulla ekono­misk-politiska åtgärder. Eftersom kapacitetsutnyttjandet inom industrin fortfarande är lågt och lönsamheten svag finns det enligt fullmäktige knap­past någon grund för en snar återhämtning i investeringsviljan. I en reser­vation av de socialdemokratiska ledamöterna i fullmäktige framhålls där­emot att industriinvesteringarna borde öka snabbare än vad man utgått från i LU. Industriinvesteringarna måste öka på bred front bl. a. för att klara ökade krav på sysselsättningen under 1980-talet. Kraven på ökad kapitalbildning aktualiserar nya former för finansiering. Det hade enligt reservationen varit värdefullt om utredningen diskuterat hur detta skulle kunna ske.

Lantbrukarnas riksförbund vill för sin del inte ifrågasätta det korrekta i LU: s värdering att vår industri väsentligt kan öka produktionsvolymen och därmed exporten genom ett bättre kapacitetsutnyttjande. Men avgö­rande är då att den ekonomiska politiken utformas riktigt.

Handelsanställdas förbund, som beretts tillfälle att via LO inkomma med yttrande, menar att industrins investeringar är mer problematiska än

Prop. 1978/79:150

40

vad LU gör gällande. Industrins strukturkris har i liten utsträckning be­rörts.

Svenska arbetsgivareföreningen (SAF) och Sveriges industriförbund (SI) hänvisar i sitt gemensamma yttrande till den granskning av LU 78 som utförts i den av industriförbundets ekonomisk-politiska avdelning publi­cerade skriften "Önsketänkande eller prognos - kommentarer till långtidsutredningen 1978". Man hänvisar också till att en separat långtids­bedömning för den svenska ekonomin f. n. utarbetas inom Industriens LItredningsinstitut.

En huvudfråga är enligt SAF/SI nödvändigheten av en förbättrad kon­kurrenskraft för den svenska industrin. En sänkning av det relativa kost­nadslägel är angelägen, dels för att förbättra lönsamheten, dels för all möjliggöra en relativ prissänkning på exportprodukterna. Enligt organisa­tionernas uppfattning är den återhämtning av lönsamheten som LU räknar med otillräcklig. Tvärtemot vad LU antyder medför utvecklingen enligt SAF/SI en fortsatt mycket snabb försämring av soliditeten inom industrin. LU: s investeringsantaganden kan därför starkt ifrågasättas.

Det krävs en mycket starkt återhållen svensk lönestegring de närmaste åren enligt de båda organisationerna, om vi under återstoden av perioden skall kunna uppnå den investeringsökning som LU-kalkylen implicerar. SAF/SI anser vidare att de höga värden för produktivitetsförbättringar inom industrin som LU räknat med är orealistiska. LU: s förutsättningar präglas av stor osäkerhet. Produktivitetstalen påverkar starkt såväl de reala som finansiella kalkylerna och får därmed en central roll för kalkylre­sultaten. Organisationerna pekar på att de också i sitt remissvar på LU 75 varnade för att högt ställda produktivitetsförväntningar skulle skapa för­väntningar om en konsumtionstillväxt som sedan inte skulle kunna reali­seras.

SAF/SI framhåller också att det är angeläget att anpassningen av kost­nadsläget kommer så tidigt under prognosperioden att produktion och investeringar stimuleras i god tid före 1983. SAF/SI ser dock pessimistiskt på möjligheterna att uppnå en nödvändig expansion av industriinvestering­arna, bl. a. med hänvisning till alt företagen under senare år uppmärksam­mats på de faror som en svag finansiell position kan medföra.

En kraftig förbättring av industrins internationella konkurrenskraft be­hövs enligt Sveriges aktiesparares riksförbund. Ytterligare åtgärder be­hövs utöver den grund som lagts genom devalveringarna för att de svenska relativpriserna skall sjunka. Enligt aktiespararna har LU visat på det självklara sambandet att låg lönsamhet medför minskad soliditet som i sin tur minskar företagens investeringar. Förbundet vill peka på att investe­ringarnas karaktär också förändras i tider med sänkt lönsamhet.

TCO påpekar atl samhällsekonomins problem i stor utsträckning hänger samman med industrins strukturproblem. Eftersom mycket stora krav måste ställas på industrin om de uppställda målen skall kunna förverkligas

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

41

är det enligt TCO nödvändigt att analyser i LU också förs i mer konkreta industripolitiska termer. Industrins strukturproblem borde ha fått en utför­ligare behandling.

Även om det finns förutsättningar för en god industriell tillväxt fram till 1983, anser Kooperativa förbundet (KF) att de av LU redovisade progno­serna är orealistiskt höga. Med en långsammare produktionstillväxt och strukturomvandling än i LU: s huvudalternativ blir också produktivitets­ökningen lägre. Därmed riskerar man att få ett starkare tryck från kost­nadssidan, vilket utgör etl problem för den ullandskonkurrerande industrin och försvårar möjligheterna att nå balans i de utrikes betalningarna. KF vill för sin del betona riskerna för en långsammare uppgång för industrin än vad LU räknar med i sitt huvudalternativ. I så fall måste det ställas högre krav på industri- och sysselsättningspolitiken.

På grund av den avgörande roll som industrin spelar för den svenska ekonomins utveckling fram till 1983 hade KF gärna sett mer utförliga bedömningar av de olika branscherna. Speciellt gäller detta för verkstads­industrin och skogsindustrin, som tillsammans svarar för nästan två tredje­delar av exporten.

Även konjunkturinstitutet (Kl) uttrycker tveksamhet till tillväxttalen för industrin. Med hänsyn till utfall och prognos för 1978 och 1979 anger Kl att den åriiga produktionstillväxten 1979-1983 skulle behöva uppgå till 8,1 % för hela industrin och 10,7% för verkstadsindustrin för att LU: s huvudal­ternativ skall uppfyllas. Så höga tillväxttal för en fyraårsperiod är osanno­lika enligt institutet.

Beträffande industriinvesteringarna menar Sveriges grossistförbund att LU: s kalkyl inte är en prognos i egentlig mening, utan ett procenttal framräknat så att den samhällsekonomiska ekvationen skall gå ihop. Det hade varit värdefullare om LU närmare hade gått in på vilka åtgärder som skulle behövas för att uppnå den ökade investeringslakten.

Även Institutet för internationell ekonomi bedömer att den av LU beräk­nade tillväxten av industriinvesteringarna är alltför optimistisk med hän­syn till vinstutveckling, soliditet och den osäkerhet om den framtida ut­vecklingen som företagen tycks känna. LU har enligt institutets mening underskattat de räntabilitetskrav som måste uppfyllas.

Institutet för internationell ekonomi understryker också de stora krav som ställs på den ekonomiska politiken för att man skall kunna undvika "flaskhalsproblem" då den industriella expansionen åter skjuter fart. Löneglidningstendensema kan nämligen då bli mycket kraftiga, dels på grund av att rörligheten på arbetsmarknaden under senare år har minskat, dels på grund av den vinstsplittring mellan expanderande och stagnerande branscher som vi kommer att få uppleva under de närmaste åren. En betydande försiktighet i den ekonomiska politiken är enligt institutets mening befogad för att undvika att konjunkturuppgången blir alltför snabb. Härtill krävs kraftfulla röriighetsstimulerande åtgärder.

Prop. 1978/79:150

42

Lönsamhetens betydelse för bl. a. investeringsutvecklingen understryks också av Stockholms handelskammare. En radikal höjning av självfinan­sieringsgraden i det svenska näringslivet krävs för att möjliggöra den beräknade investeringsutvecklingen.

Endast några få remissinstanser har kommenterat enskilda industri­branschers utveckling. Anledningen är då oftast att man anser att LU: s tillväxttal är för höga. Sålunda påpekar Kemikontoret att produktionstill­växten i kemiska industrin framstår som mycket svår att uppnå. Kemikon-lorel delar dock bedömningen atl kemisk industri kommer att kunna ex­pandera men det förutsätter att ett lillväxtbefrämjande klimat skapas.

Skogsstyrelsen pekar på att kapitalstocken i skogsindustrin är relativt ung, vilket medför risk för kapitalförstöring om produktionskapaciteten måste trappas ned från en högre nivå än den som råder idag. Även kon­junkturinstitutet menar att en utbyggnad av kapaciteten i skogsindustrin kan ge avkastningar endast under en kortare period med hänsyn till råvarutillgången, varför produktionskostnaden per enhet kan öka.

Energiförsörjningen Långtidsutredningen

Under så gott som hela efterkrigstiden har användningen av energi vuxit snabbare än BNP i den svenska ekonomin. Från början av 1950-talet fram till oljekrisen 1973 ökade den totala energiförbrukningen i medeltal med ca 5% per år, medan BNP ökade med ca 4% per år. Av den slutliga använd­ningen av energi går för närvarande ungefär 40% till industrin, 20% till samfärdsel och 40% till handel, hushåll och övriga användare.

Statens industriverk har för långtidsutredningens räkning utfört en stu­die över energiförsörjningen under perioden 19771983 baserad på den allmänekomomiska bild för perioden 19771983 som framkommit i mo­dellkalkylerna för huvudalternativet i LU 78. Energiefterfrågans utveck­ling inom industrin, samfärdselsektorn saml övrigsektorn för perioden 1977-1983 redovisas i tabell 7 nedan.

Tabell 7 Slutlig energianvändning inom industri-, samfärdsel- och övrigsektorn 1965-1983

Årlig procentuell förändring

1965-

1970-

1975-

1977-

1970

1975

1977

1983

Industri

3,8

0,7

-2,6

4,1

därav: el

4,3

2,9

-0,5

5,8

Samfärdsel"

5,0

2,0

3,0

2,3

därav: el

2,0

-0,2

0,3

3,2

övrigt

4,7

0,0

3,5

-0,6

därav: el

10,6

8,4

9,5

3,8

Total slutlig

energianvändning

4,4

0,7

0,9

1,8

därav: el

6,4

5,1

4,1

4,8

''Exkl. bunkers för utrikes sjöfart.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

43

Bedömningar av utvecklingen av de specifika energiåtgångstalen har gjorts av industriverket. Dessa åtgångstal utgör ett sammanfattande mått på effekterna av en rad tekniska, strukturella och beteendemässiga fakto­rer. Minskningstaklen för åtgångslalen inom industrin torde till betydande del vara beroende av den takt i vilken maskiner och byggnader förnyas. I den mån möjligheterna att minska energianvändningen är knutna till ny teknik, leder en snabbare ekonomisk tillväxt till en snabbare introduktion av nyare och energisnålare teknologier.

Med den produktionstillväxt för olika industribranscher som förutses i långtidsutredningens huvudalternativ beräknas den totala energiförbruk­ningen inom industrin öka med ca 4% per år 1977-1983. Liksom tidigare väntas industrins elanvändning växa snabbare än bränsleförbrukningen. Bland bränslena väntas kol- och koksanvändningen öka i takt med att kapacitetsutnyttjandel åter blir normalt inom järn- och stålindustrin.

Samfärdselsektorn omfattar i energisammanhang praktiskt laget allt transportarbete i samhället, dvs. biltransporter, flygtrafik, järn- och spår­vägar, busstrafik, inrikes sjöfart inkl. fritidsbåtar samt bunkring i Sverige till utrikes sjöfart (oavsett nationalitet). Även privatbilismen ingår. Indu­striverkets beräkningar för samfärdselsektorn visar på en ökning i energi­förbrukningen med 2,3% per år under perioden 1977-1983.

Inom övrigsektorn utgör hushållens energianvändning ungefär 2/3. Mer­parten av energiförbrukningen hänförs inom denna sektor till permanenta bostäder. Den centrala utgångspunkten för prognoserna för övrigsektorns energianvändning är att bostadsbyggandet i genomsnitt uppgår till 63 000 lägenheter per år under perioden 1978-1983. Den specifika energiförbruk­ningen per lägenhet påverkas bl. a. av vilka besparingsåtgärder som kan antas bli genomförda. Bidrag till energibesparande åtgärder i det befintliga bostads- och lokalbeståndet infördes under 1974 och har successivt ökat i omfattning. Under 1978 har riksdagen tagit ett principbeslut om en tioårig energisparplan för bostads- och lokalbeståndet. Industriverket har förut­satt att energibesparande investeringar till en kostnad av omkring 15 mil­jarder kr. i 1977 års penningvärde kommer att bli genomförda i det befint­liga bostadsbeståndet under en tioårsperiod. Till övrigsektorn räknas även övriga lokaler i handel, servicenäringar och offentlig sektor samt vissa andra förbrukningsslag som t. ex. gatubelysning, fritidshus och energiför­brukning inom jordbruket. Inklusive dessa användarkategorier skulle en­ligt industriverkets kalkyler den totala energiförbrukningen inom övrigsek­torn kunna minska med 0,6% per år 1977-1983.

Den totala slutliga energiförbrukningen skulle därmed öka med 1,8 % per år under prognosperioden. Denna kalkyl över energiefterfrågan fram till 1983 ligger därmed praktiskt taget helt i linje med den referensprognos, som utarbetades som underlag för energikommissionens arbete i samarbe­te mellan industriverket och ekonomidepartementet.

Sammanfattningsvis implicerar LU: s prognos - liksom tidigare progno-

Prop. 1978/79:150

44

ser gjorda efter oljekrisen 1973 - att den totala energianvändningen i ekonomin under perioden 1977-1983 ökar endast hälften så snabbt som bruttonationalprodukten. Detta skall jämföras med en historiskt sett snab­bare ökningstakt för energiförbrukningen än för BNP. Uppbromsningen förklaras av ökade energikostnader, det insatta stödet till besparingsåt­gärder tillsammans med förskjutningar i produktionsstrukturen i riktning mot mindre energiintensiva sektorer.

Sverige är för sin energiförsörjning i mycket hög grad beroende av importerad energi. Importenergins andel av den totalt tillförda energin har ökat från ca 70% i mitten av 1950-talet till ca 80% för närvarande. Avsak­naden av egna kol- och oljetillgångar, klimatförhållandena, näringslivets struktur och transportberoendet iir några faktorer som bidragit härtill.

Enligt industriverkets och LU: s prognos skulle emellertid tillförseln av petroleumprodukter öka i endast måttlig takt från 1977 till 1983. Detta förklaras främst av en övergång från enskild oljeuppvärmning till elvärme och fjärrvärme samt av insatta energisparåtgärder inom det befintliga bostads- och lokalbeståndet. Dessutom förutsätts att de vid ingången av år 1983 färdigbyggda kärnkraftaggregaten är i drift 1983. Detta innebär att oljeförbrukningen för elproduktion minskar. Enligt utbyggnadsplanerna för elförsörjiungssystemet skulle totalt 10 kärnkraftaggregat vara i drift 1983. Endast smärre tillskott av vattenkraftkapacitel förutsätts under pro­gnosperioden.

Remissinstanserna

Lantbrukarnas riksförbund (LRF) konstaterar i sitt remissvar att en av de faktorer som påverkat den ekonomiska utvecklingen i världen under senare år är de drastiska prishöjningarna på olja. Många länder har efter dessa erfarenheter börjat intressera sig för en omläggning av energipoliti­ken. Detta måste, enligt LRF, innebära att ökad vikt i vårt land läggs vid utnyttjandet av biomassa från skog och torvmarker.

Kemikontoret, som utan att vara officiell remissinstans insänt yttrande över LU 78, konstaterar att osäk«;rheten rörande den framtida energipoliti­ken har försvårat långtidsplaneringen inom denna del av näringslivet, som svarar för ca 25% av hela den svenska industrins energiförbrukning. Kemikontoret vill för sin del se en kraftig satsning på kärnenergi, Sverige har i de nord- och mellansvenska skiffrarna en betydande energilillgång. Denna tillgång bör, enligt kemikontorets uppfattning, inte vila outnyttjad i en värld präglad av energiknapphet. En kraftfull satsning på skifferut-nyttjning har, enligt Kemikontoret, också industripolitisk effekt. Insatser för att nyttiggöra skifferns mineral- och energiråvaror kan komma att medföra nya sysselsättningstillfällen redan innan den industriella delen av ett sådant utvecklingsprogram har påbörjats.

I avsnittet om petroleumindustrin i LU 78 framhålles, att något betydan-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

45

de tillskott av raffinaderikapacitet inte väntas ske i Sverige fram till 1983. I detta sammanhang understryker Kemikonloret de betänkligheter som framfördes i Energikommissionens betänkande mot att växande andelar av den svenska oljemarknaden täcks av företag utan eget långsiktigt engage­mang i råolje- och raffineringsleden.

Byggnadsverksamhet

Långtidsutredningen

Byggnadsproduktionen har sjunkit sedan 1970-talets början. Det hänger främst samman med att bosladsinvesteringarna sjönk med nära 20 % mel­lan 1970-1977, vilket i sin tur medförde en nedgång i de kommunala följdinvesleringarna i t. ex. vägar och gator, vatten och avlopp m. m. Inom industrin ökade emellertid byggandet fram till 1975.

Produktivitetstillväxten inom byggnadsverksamheten har varit avsevärt långsammare under 1970-lalet än under 1960-talet. Skillnaden kan till stor del förklaras av att den tidigare förskjutningen mot större objektstorlekar vid byggande av flerfamiljshus bromsades upp, och att andelen mycket små objekt t. o. m. ökade. Ökad objektstorlek medför stordriftsfördelar vid planering och byggande. Liknande tendenser har gällt vid småhusbyg­gande och förvaltningshusbyggande.

Vad beträffar utvecklingen fram till 1983 förutser LU en fortsatt upp­bromsning av produktivitetsökningen för nästan allt slags byggande. Un­dantag är ombyggnader och reparationer där den ökade volymen kan medföra en snabbare produktivitetsökning. Sammantaget för hela sektorn bedöms produktiviteten öka med 4,4 % per år 1977-1983.

Den totala produktionen inom byggnadsverksamheten beräknas i LU:s huvudalternativ öka med 2,7% per år 1977 1983. Den förutsatta produk­tions- och produktivitetsökningen medför en fortsatt stark minskning av sysselsättningen i byggnadsverksamheten om ca 30000 personer. Det bör dock framhållas att sysselsättningsberäkningarna för denna sektor är sär­skilt osäkra.

Remissinstanserna

Svenska byggnadsarbetareförbundet har beretts tillfälle att via LO in­komma med yttrande. Enligt förbundets mening kan den kraftiga syssel­sättningsminskning som LU beräknat för byggnadsverksamheten inte för­enas med de angivna ökningstalen för produktionen. Sysselsättnings­minskningen torde, enligt Svenska byggnadsarbetareförbundet, bli väsent­ligt mindre. Förbundet anser dessutom att LU borde ha tagit större hänsyn till energisparande byggtekniska åtgärder än vad man gjort. Sådana åtgär­der är i regel mycket arbetskraftsintensiva. LU:s produktivitetsantagan­den för sektorn är därför enligt förbundets mening sannolikt överskattade.

Prop. 1978/79:150

46

Varuhandel

Långtidsutredningen

Produktivitetstillväxten inom varuhandeln har sedan mitten av 1960-talet accelererat något. Utvecklingen förklaras till stor del av den ökade omsättningen. Övriga faktorer som varit bidragande är t. ex. struktur­förändringarna och rationaliseringarna inom partihandeln samt butikskon­centrationen och övergången till självbetjäning inom dagligvanihandeln. Vidare söker man även inom fackhandeln införa mindre personalintensiva försäljningsformer. Olika stordriftsfördelar tillvaratas genom samverkan i frivilliga kedjor. Den anpassning av personalstyrkan till den förväntade kundtillströmningen som sker genom ökningen av andelen deltidsarbetan­de har givetvis också verkat produktivitetsfrämjande, liksom den utökade användningen av ADB.

I LU:s huvudalternativ fönjtsätts en fortsatt relativt snabb produktivi­tetsökning på drygt 3% per år. Antagandet baseras på analyser utförda av Handelns utredningsinstitut (HUI). Produktivitetsutvecklingen i detalj-resp. partihandeln är enligt dessa analyser direkt beroende av omsättnings-utvecklingen, vilken i sin tur bestäms av den privata konsumtionens ut­veckling. Den för perioden 1977-1983 förutsatta produktivitetsutveck­lingen är något svagare än den genomsnittliga utvecklingen under perioden 1965-1977.

Sysselsätlningsvolymen mätt i timmar kommer enligt LU:s beräkningar att minska i ungefär samma takt under perioden 19771983 som 1970-1977, dvs. med drygt 1 % per år. Nedgången i antalet sysselsatta kommer däremot att bli relativt sett starkare än tidigare, främst beroende på atl LU inte räknar med någon generell arbetstidsförkortning under prognosperio­den. Antalet sysselsatta har beräknats minska från ca 501 000 år 1977 till ca 488000 år 1983, dvs. med sammanlagt ca 13000 personer.

LU:s bedömning av investeringsutvecklingen inom handeln baseras också på den av HUI utförda sektorstudien. Analysen bygger på det tidsseriesamband som har kunnat konstateras mellan investeringar och omsättning. Omsättningsulvecklingen är, som ovan nämnts, direkt beroen­de av den privata konsumtionens tillväxt. De samlade investeringarna i varuhandelssektorn har sålunda beräknats öka med ca 3% per år 1977-1983. Byggnadsinvesteringarna väntas minska medan investeringarna i ma­skiner och inventarier ökar starkt. Den beräknade investeringsuppgången är snabbare än under perioden 19651974, men väsentligt långsammare än 1974-1977.

Remissinstanserna

Kooperativa förbundet (KF), anser att varuhandelssektorns storlek hade motiverat en mera ingående analys. Bl. a. borde man genomgående göra

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

47

särskilda bedömningar för branschens olika delar, speciellt detalj- resp. partihandeln. KF anser vidare att LU avsevärt har överskattat möjlighe­terna till produktivitetsförbättringar, åtminstone inom dagligvaruhandeln. Bakgrunden härtill är dels att KF förutsätter en mindre ökning av den totala privata konsumtionen än vad LU har i sitt huvudalternativ, dels att KF har funnit att konsumtionen av dagligvaror normalt ökar betydligt långsam­mare än den totala privata konsumtionen. Inte heller varuhandelns inves­teringar kommer enligt KF:s bedömning att öka så snabbt som LU förut­sätter. Vidare framhåller KF att ett ökat utnyttjande av datatekniken på kort sikt kräver en större kapitalinsats, varför den produktivitetshöjande effekten inte direkt slår igenom i förbättrad lönsamhet för handeln.

Även Sveriges grossistförbund anser att produktivitetsutvecklingen inom vanihandeln kan komma att hämmas då ökningstakten i omsättning­en avtar. Detta kan resultera i krav på höjda handelsmarginaler, vilket enligt Grossistförbundet kan komma atl bidra till en inflalionistisk utveck­ling. Med låg tillväxt under en följd av är kan situationen enligt Grossistför­bundet mycket snabbi bli ohållbar för stora delar av varuhandeln. Detta kommer då självfallet även att drabba sysselsättningen.

Den bedömning av antalet nedlagda dagligvarubutiker som presenterats i LU 78 på grundval av uppgifter från HUI anser KF vara alltför optimis­tisk, särskilt med tanke på att LU inte räknar med någon kraftig utbyggnad av det statliga stödet till den kommersiella servicen i glesbygderna.

Sveriges köpmannaförbund påpekar atl även om nedläggningstakten bland dagligvarubutikerna har minskat så är den fortfarande betydande. Den bristande lönsamheten är enligt Köpmannaförbundets mening idag etl stort problem för svensk detaljhandel. Påfrestningarna förklaras bl. a. av statsmakternas åtstramning av den privata konsumfionen och av kostnads­utvecklingen. Även befolkningsutvecklingen ger enligt Köpmannaförbun­det anledning till stor försiktighet i fråga om detaljhandelns framtidsbe­dömningar.

Köpmannaförbundet anser vidare att statsmakterna på ett betydligt mer genomgripande sätt än hittills bör uppmärksamma distributionens betydel­se för samhällsekonomin. Enligt förbundet krävs konsekventa näringspoli­tiska insatser som dels tar sikte på handelns speciella förutsättningar, dels ger en förbättrad jordmån för seriöst nyföretagande. Samhällsinsatser krävs även för att säkerställa god kommersiell service utanför tätorterna.

Samfärdsel

Långtidsutredningen

Till samfärdselsektorn räknas i LU transporter samt post och tele. I stor utsträckning baseras LU:s bedömning av sektorns utveckling på planer och material som insamlats och bearbetats i samarbete med kommunika­tionsdepartementet.

Prop. 1978/79:150

48

Persontransportarbetets tillväxttakt väntas bli lägre 1977-1983 än under 1960- och 1970-talen. Det beror främst på atl personbilarnas transportar­bete beräknas växa avsevärt långsammare än tidigare. Personbilarna sva­rar för ca 80% av persontransportarbetet. Persontrafiken med buss, tåg och flyg, väntas växa i ungefär samma takt som hittills under 1970-talet.

Godstransporterna visar ett starkare beroende av konjunkturen än per­sontransporterna. Sålunda minskade det totala godstransportarbetet 1974-1977 med i genomsnitt 3% per år, vilket medförde en betydande konjunktureli överkapacitet 1977. För perioden 1977-1983 beräknas enligt LU:s huvudalternativ godstransportarbetet öka med ca 4% per år. Ök­ningen beräknas främst gälla lastbils- och järnvägstransporterna. Enligt kalkylerna kommer kapaciteten att öka något fram till 1983.

Inom sjötransporterna kännetecknades situationen 1977 av en struktu­rellt betingad överkapacitet. Det icke utnyttjade tonnaget i väridshandels-flottan beräknades uppgå till ca 15% av det totalt tillgängliga tonnaget. Den svenska handelsflottans konkurrenskraft påverkades dessutom nega­tivt av etl relativt högt kostnadsläge. Enligt LU:s bedömning kommer den svenska handelsflottans storlek uttryckt i bruttoregisterton att i stort sett halveras fram till 1983. Avgången väntas främst gälla tankfartyg och andra masslastfartyg.

De totala investeringarna i samfärdselsektom utgjorde 1977 5 500 milj. kr. uttryckt i 1975 års priser. Fram till 1983 förutses en i stort sett oförändrad årlig investeringsvolym. Ökade investeringar väntas framför allt inom SJ och televerket, medan investeringarna i sjöfarten väntas minska.

I LU:s huvudalternativ beräknas produktionen i samfärd sel sektorn öka med 1,4% per år 1977-1983. Antalet sysselsatta beräknas under samma tid minska med ca 15000 personer.

Remissinstanserna

Sjöfartsverket menar att de framlagda kalkylerna för sjöfarten närmast får ses som ett räkneexempel. Den framtida efterfrågeutvecklingen för fartygstransporter beror av flera var för sig svårbedömbara faktorer. Enligt verkets uppfattning är det motiverat att stämma av LU:s kalkyler då den sjöfartspolitiska utredningen framlägger sitt underlag för mer långsiktiga ställningstaganden från statsmakternas sida.

Den snabba utvecklingen inom telekommunikationsområdet gör att tum­regler som tidigare har kunnat tillämpas på utvecklingen av sysselsättning, produktivitet etc. blir mindre tillförlitliga än de varit tidigare, framhåller televerket, utan att för den skull ifrågasätta LU:s kalkyler.

Televerket framhåller vidare att stora investeringsanspråk uppkommer genom övergången från elektromekanik till elektronik. Det är enligt ver­kets uppfattning lönsamt att påskynda introduktionen av den elektroniska

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

49

tekniken, inte minst på grund av den betydelse televerkets investeringar har för effektiviteten inom näringsliv och förvaltning.

Bostäder

Långtidsutredningen

LU:s bedömningar av bostadsbyggandets utveckling har som utgångs­punkt bostadsstyrelsens beräknade behov av nyproduktion och ombygg­nader av bostäder fram till 1985. Behovet av nyproduktion beror dels på hushållsbildningen, dels på den ersättningsproduktion som krävs för av­gången ur beståndet (genom rivning, hopslagning, ombyggnad, kontorise-ring m. m,).

Antalet hushåll beräknas åriigen öka med 35 000-40000 fram till 1980 och med ca 35 000 därefter. Det kan jämföras med en ökning om drygt 50000 per år under första hälften av 1970-talet.

Ersältningsproduktionen för avgången i bostadsbeståndet bedöms av bostadsstyrelsen till ca 22 000 lägenheter per år fram till 1980 och ca 25 000 därefter. I dessa bedömningar ligger en ambitionshöjning för ombyggnads­verksamheten. Beräkningarna resulterar i ett minsta årligt nyproduktions­behov av 57000-62000 lägenheter 1978-1980 och 60000 lägenheter 1981-1985 förutsatt alt det inte i någon större omfattning uppkommer lokala överskott som måste kompenseras med nybyggnad på annat håll. Statsmakternas planering bör därför inriktas mot en något större nypro­duktion, ca 65 000 lägenheter per år.

LU har kalkylerat med att i genomsnitt 63000 lägenheter byggs per år 1978-1983. Med hänsyn tagen fill utfall för 1978 och prognosen för 1979 fordras ett årligt byggande 1980-1983 om drygt 65000 nya lägenheter för att det angivna genomsnittet skall uppnås. Därvid krävs en drygt 3-procen-tig åriig ökning av nybyggnadsinvesteringarna 1977-1983 vid en fördelning med i genomsnitt 60% av lägenheterna i småhus. Del innebär en ökning av produktionen av flerfamiljshus och en smärre nedgång av småhusbyggan­det jämfört med 1977.

Med de av LU valda förutsättningarna om lägenhetsstorlek m. m. beräk­nas en lägenhet i flerfamiljshus kosta ca 60% av vad småhuset kostar. Inom ett givet investeringsutrymme kan därför totalantalet nyproducerade lägenheter variera något beroende på fördelningen mellan småhus och flerfamiljshus.

Ombyggnadsinvesleringarna väntas öka snabbt, med i genomsnitt 8,5% per år 1977-1983. Det beror främst på en satsning på energibesparande åtgärder i det befintliga beståndet, men också på att saneringar genom ombyggnader bedöms öka. Även reparations- och underhållsarbeten be­räknas öka snabbt.

4    Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bil. 1.2

Prop. 1978/79:150

50

Remissinstanserna

De remissinstanser som haft synpunkter på avsnittet om bostäder har i allmänhet uttryckt farhågor för att LU:s beräknade bostadsbyggnadsbe­hov kan vara för lågt. Främst pekas på att en brist på bostäder utgör ett hinder för röriigheten på arbetsmarknaden.

TCO framhåller att brist f n. råder på mindre lägenheter, vilka i första hand efterfrågas av ungdomar och att denna brist troligen kommer att förstärkas under perioden 1977- 1983.

Kooperativa förbundet (KF) förordar för sin del att statsmakterna bör sträva efter en nybyggnation av i genomsnitt minst 65 000 lägenheter per år 1978-1983. KF räknar med att resursutrymmet medger ett något högre bostadsbyggande på grund av atl investeringarna inom näringslivet sanno­likt blir lägre än vad LU räknat med. Utrikesbalansen äventyras inte heller av stimulanser till bostadsbyggandet eftersom sektoms importinnehåll är lågt, framhåller KF.

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), konjunkturinstitutet (Kl) och Svenska kommunförbundet betonar att fillgången på bostäder är en viktig faktor för arbetskraftens röriighet. Sannolikt krävs därför - med hänsyn till den ökade arbetskraftsrörlighet som huvudalternativet kräver - en icke ovä­sentligt högre bostadsproduktion på många håll i landet än vad som ryms inom de antaganden som gjorts av LU. Tar man också hänsyn till att invandringen kan bli större än vad LU räknat med borde man enligt Kl ha räknat med ett ytteriigare ökat behov av nya bostäder.

Offentliga tjänster

Långtidsutredningen

Produktionssektorn offentliga tjänster omfattar i LU all verksamhet vid statliga och kommunala myndigheter. Däremot ingår inte affärsverken och de offentligt ägda aktiebolagen. Sektorns produktion mäts via kostnaderna eftersom marknadsprisbildning i stort sett saknas för offentliga tjänster. Någon hänsyn till de produktivitetsstegringar som säkerligen förekommer tas inte i den nationalräkenskapsstatistik som analysen bygger på. Detta innebär sannolikt att volymen av den offentliga tjänsteproduktionen -liksom dess tillväxt - systematiskt underskattas.

Den offentliga sektorns utveckling under perioden 19771983 har i LU bestämts dels med hänsyn till utvecklingen i övriga delar av samhällseko­nomin, dels mot bakgrund av kända utvecklingstendenser inom sektorn. Som ett första steg i denna analys har en baskalkyl utarbetats för den offentliga konsumtionen. Syftet med baskalkylen är att ange de förändring­ar i offentlig konsumtion som följer dels av redan fattande politiska beslut

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

51

och åtaganden, dels av förändringar i befolkningens åldersmässiga sam­mansättning i kombinafion med kravet på oförändrad standard på de offentliga tjänsterna. Baskalkylen anger således hur stor del av utrymmet som redan är intecknat genom politiska beslut och kravet att den nuvaran­de standarden i tjänsteutbudet inte sänks.

Bland de politiska besluten märks i första hand utbyggnadsprogrammet för barnomsorgen. Enligt den överenskommelse som under hösten 1975 träffades mellan regeringen och Svenska kommunförbundet skall 100000 nya daghemsplatser och 50000 nya platser i fritidshem byggas under åren 1976-1980, för att kunna tas i bruk under perioden 1977-1981.1 baskalky­len förutsätts att denna utbyggnad kommer till stånd även om kommunerna i sin aktuella planering räknar med en något långsammare utbyggnadstakt. Utbyggnaden förutsätts fortsätta också under 1982 och 1983. Det årliga platstillskottel under dessa år har dock antagits bli halverat till 10000 daghemsplatser och 5000 platser i fritidshem. För familjedaghem utgår baskalkylen från kommunernas egen planering.

Ett annat område där de politiska bindningarna har beaktats i baskalky­len är långtidssjukvården. Stor politisk enighet synes råda om att långtids­sjukvården vid sidan av barnomsorgen hör till de mest angelägna reform­områdena i offentlig konsumtion. I landstingens egna planer enligt LKELP 77 beräknas antalet vårdplatser i den somatiska långfidssjukvården öka med 12 300 från 1977 till 1982. Baskalkylen utgår från denna planerade utbyggnadslakt.

För övriga kommunala områden har baskalkylen beräknats med hjälp av befolkningsförändringarna i de relevanta åldersgrupperna eller med total­befolkningens ökning. Som underlag för baskalkylen avseende den statliga konsumtionen har använts den statliga långtidsbudgeten för perioden 1978/ 79-1982/83.

Den offentliga konsumtionens volymökning har i baskalkylen beräknats till 1,4% per år 19771983. Den statliga konsumtionen skulle därvid öka med 0,5 % per år och den kommunala med 1,8 % per år. Skillnaden förkla­ras av att de prioriterade områdena ligger under kommunalt huvudmanna­skap. Speciellt omfattande är de kommunala resurskrav som följer av barnomsorgens utbyggnad. Av den totala konsumtionsökningen enligt bas­kalkylen svarar ändamålet socialvård (huvudsakligen barnomsorg samt äldreservice) för hela 56%. De beräknade förändringstalen för olika ända­mål anges i tabell 8.

1 LU:s huvudalternativ har utrymmet för den offentliga konsumfionsvo-lymens ökning beräknats till 2,2% per år 1977-1983. Det konsumtions­utrymme som kvarstår efter att baskalkylens tillväxttakter för de enskilda ändamålen uppnåtts kallas i LU för "överutrymme". Även detta har, bl. a. av modelltekniska skäl, fördelats på de olika ändamålen.

Hur det för offentlig konsumtion tillgängliga utrymmet kommer att för­delas på olika ändamål är självfallet en politisk avvägningsfråga. LU:s

Prop. 1978/79:150

52

beräkningar på denna punkt är inte avsedda som prognoser för sådana ställningstaganden och resultaten har inte heller någon politisk förankring. Huvudalternativets konsumtionsökningar inom statlig och kommunal sek­tor samt inom olika ändamålsområden redovisas i tabell 8, där också jämförelsetal för tidigare perioder medtagits.

Tabell 8. Offentlig konsumtion: utvecklingen 1965-1977 samt kalkylerna för 1977-1983

1975 års priser

Milj. kr

Åriig procentuell

förändr

ing

IQ77

ly 11

1965-

1970-

1974-

1977-

1983

1970

1974

1977

Bas-

LU-

kalkyl

kalkyl

Försvar

9200

-4),!

0

-0,6

0,6

0,6

Rättsväsen

4 200

3,3

2,3

2,4

0,5

1,3

Utbildning

16500

7,4

1,2

3,4

0,4

1,1

Hälso- och sjukvård

19000

8,5

3,0

4,9

1,5

2,8

Socialvård

10900

14,4

4,1

5,9

4,9

5,4

Väg- och gatuväsen

2300

2,2

3,4

5,6

0,1

1,5

Övriga tjänster

14 800

36

3,3

6,3

0,3

1,5

Offentlig konsumtion

totalt

76900

 5,9

2,3

4,1

1,4

2,2

därav: staten

24600

1,6

1,2

1,6

0,5

0,9

kommunerna

52 300

8,9

3,0

5,3

1,8

2,8

I ett historiskt perspektiv ter sig den i LU förutsatta ökningen av offent­lig konsumtion som relativt låg. Utvecklingen innebär emellertid enligt kalkylerna en nödvändig anpassning av den offentliga sektorns expansion till de förutsättningar som ges av samhällsekonomin i övrigt. LU betonar dock att redan baskalkylens tillväxttakt möjliggör satsningar på flera bety­delsefulla områden. Med huvudalternativets tillväxt finns del dessutom utrymme för ytterligare förbättringar.

För kommunernas del innebär den beräknade konsumtionsökningen (2,8% per år) en neddragning i jämförelse med planerna i denna sektor (3,5% per år). Emellertid är planerna - såsom de uttrycks i KELP- och LKELP-undersökningarna - i regel ofullständiga avseende periodens sista del och har därmed tenderat att underskatta den faktiska utveckling­en. Mot denna bakgrund konstaterar LU att den anpassning av den kom­munala utvecklingen som förutsätts i huvudalternativet ej kan komma till stånd utan att statsmakterna för en medveten politik för att begränsa den kommunala expansionen. Också för staten ställs stora krav på återhållsam­het med nya utgiftsåtaganden.

Av olika delområden 

\\

sar

försvaret den lägsta ökningen. Detta sam­manhänger med att försvaret antagits ligga kvar på baskalkylens måttliga ökningstakt. Försvarsutgifternas utveckling regleras med långsiktiga för­svarsbeslut och baskalkylen utgår i detta fall från de kostnadsramar som angetts i det senaste försvarsbeslutet.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

53

Inom utbildningen antas antalet elever minska något i grundskolan och öka relativt kraftigt i gymnasieskolan. För den högre utbildningens del har LU räknat med en viss ökning, även om utvecklingen här, liksom för olika former av vuxenutbildning, är svårbedömbar. Totalt beräknas den offent­liga konsumtionen av utbildningstjänster öka med drygt 1 % per år 1977-1983. I baskalkylen beräknades ökningstakten till 0,4% per år.

Inom hälso- och sjukvården har den av huvudmännen planerade utbygg­naden av långtidssjukvården redan berörts. Satsningen på denna vårdgren skall ses mot bakgrund av förändringarna i befolkningens åldersstruktur. En mycket stor del av patienterna i långtidssjukvård är 70 år och äldre och antalet personer i denna åldersgrupp ökar mycket snabbt. Samtidigt för­utses en viss minskning inom akutvården och inom psykiatrisk sjukvård. Denna utveckling förklaras dels av att vissa patienter kommer att kunna överföras till somatisk långvård, dels av en övergång till öppnare vård­former. Förutom den ovan nämnda omstruktureringen av den slutna vår­den kännetecknas planerna av en relativt snabb utbyggnad av den öppna vården. Enligt LU:s huvudalternativ beräknas den offentliga konsum­tionen av hälso- och sjukvård öka med 2,8% per år 1977-1983, vilket kan jämföras med baskalkylens ökningstakt på 1,5% per år.

Som framgår av tabell 8 har socialvården ökat mycket snabbt under tidigare år. Bakom denna utveckling ligger betydande satsningar på främst barnomsorg och äldreservice. LU räknar med att denna utbyggnad fortsät­ter. Sålunda beräknas i baskalkylen barnomsorgens driftskostnader öka i volym med drygt 9% per år 1977-1983. Inom åldringsvården väntas samhällets insatser i ökad omfattning inriktas på den öppna vården. Social­vårdens samlade tjänsteutbud har i LU beräknats öka med 5,4% per år 1977-1983, vilket är en halv procentenhet över baskalkylens tillväxttakt. Socialvården har således fått ett något mera begränsat "överutrymme" än andra offentliga tjänsteområden. Orsaken är den redan i baskalkylen höga utbyggnadstakten, som för barnomsorgens del t. o. m. överstiger kommu­nernas egna planer.

Bland övriga tjänster har speciellt kultur- och rekreationsområdet samt den statliga och kommunala förvaltningen expanderat starkt under de senaste åren. I LU:s huvudalternativ räknas med en årlig ökning på 1,5% 1977- 1983. Baskalkylen, som för delområdet övriga tjänster skrivits fram huvudsakligen i takt med totalbefolkningens ökning, visar en ökningslakt på 0,3 % per år.

Huvudalternativets konsumtionsökning har beräknats medföra att anta­let i offentlig produktion sysselsatta personer ökar med närmare 270000 under perioden 1977-1983. Närmare hälften av denna sysselsättningsök­ning beräknas falla på socialvården. Som jämförelse kan erinras om att den totala sysselsättningsökningen i landet beräknas till drygt 230000 perso­ner.

Den offentliga tjänstesektorns investeringar förutses i LU öka med 1,1%

Prop. 1978/79:150

54

per år 1977-1983. För kommunerna uppvisar kalkylen en något snabbare ökningslakt, 1,6% per år, medan man för de statliga investeringarna räk­nar med en årlig neddragning på 0,4 %.

Remissinstanserna

En stor del av remissinstanserna utgörs av offenfliga myndigheter och organ. För dessa har det tett sig naturligt att mycket utförligt kommentera LU:s kalkyler över utvecklingen inom just deras verksamhetsområde och de resurskrav som därvid ställs. Med anledning härav är den följande redogörelsen tämligen omfattande.

Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över den offentliga sek­torns tillväxt anser att det i LU 78 angivna tillväxtutrymmet inte är tillräck­ligt. För remissinstansemas ställningstaganden till avvägningen mellan offentlig och privat konsumtion har tidigare redogjorts i avsnittet om de centrala avvägningsproblemen. Det erinras här om att både statskontoret och riksrevisionsverket (RRV) anser LU:s cdternaliv V med en snabbare offentlig tillväxt vara mera realistiskt än huvudalternativet. Svenska kom­munförbundet och Landstingsförbundet anför att LU:s kalkyler för kom­munernas del innebär en under:>kattning av utbyggnadsbehoven. Båda förbunden är beredda att verka för att den kommunala sektorns utveckling anpassas till de samhällsekonomiska förutsättningarna, men anser att möj­ligheterna till så stora neddragningar i den kommunala konsumtionens ökningstakt som anges i LU:s huvudalternativ är mycket begränsade. Förbunden understryker också vikten av att staten visar stor återhållsam­het med beslut som medför kostnadsökningar för kommunerna. TCO och SACO/SR anser det varken vara möjligt eller önskvärt med en så stark nedskärning av den offentliga konsumtionens tillväxt som skulle krävas enligt LU.

En motsatt uppfattning framförs av Svenska arbetsgivareföreningen (SAF) och Sveriges industriförbund (SI) som menar att den offentliga sektorns storlek nu har nått en sådan nivå att ytterligare ökningar får närmast orimliga konsekvenser på arbetsinsatsernas fördelning mellan of­fentliga och privata verksamheter. Också med tanke på det stigande skat­tetrycket framstår en omprövning av de offentliga utgiftsprogrammen som närmast ofrånkomlig. Enligt SAF/SI finns det därför anledning att kraft­fullt söka begränsa den offentliga isektorns tillväxt och att inom den befint­liga verksamheten göra de omprioriteringar som en sådan lägre total till­växt motiverar.

Lantbrukarnas riksförbund (LRF) anser liksom flera andra remissin­stanser - att kalkylerna i LU:s huvudaltemativ är alltför optimistiska. Enligt LRF talar detta för att såväl den privata som offentliga konsum­tionen tvingas ligga på en lägre nivå än vad som förutsatts i LU 78.

Efter dessa mera allmänna synpunkter sammanfattas i det följande re-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

55

missinstansernas syn på mera specifika problem som är förbundna med offentlig verksamhet och dess olika delområden.

Ett par remissinstanser framför synpunkter på konstruktionen av LU:s baskalkyl för offentlig konsumtion. Sålunda noterar bMeRRV och Svens­ka kommunförbundet att baskalkylen i LU 78 skiljer sig från motsvarande kalkyl i LU 75 på en väsentlig punkt. Baskalkylen i LU 75 inkluderade nämligen en successiv standardhöjning i det offentliga tjänsteutbudet i takt med standardförbättringar i samhället i övrigt. Denna standardhöjning angavs inte vara av direkt reformkaraktär, men skulle vara svår att påver­ka politiskt på grund av del starka efterfrågetrycket på offentliga tjänster. Den på detta sätt definierade automatiska standardhöjningen uppskattades i LU 75 schablonmässigt till 1 % per år. I baskalkylen i LU 78 ingår inte något sådant "standardtillägg", vilket enligt RRV:s mening är orealistiskt.

Enligt Svenska kommunförbundet har LU 78 underskattat volymökning­en till följd av barnomsorgens utbyggnad. I LU 78 angavs denna utbyggnad motsvara en driftskoslnadsökning på drygt 9% per år 1977-1983. Enligt förbundskansliets aktuella kalkyler innebär emellertid en utbyggnad av barnomsorgen med baskalkylens förutsättningar om platsantalet en volym­ökning med inemot 11 % per år. För primärkommunernas del borde därför baskalkylen uppgå till 2,2% i stället för 1,9% per år enligt LU 78.

Landstingsförbundet påpekar att LU:s baskalkyl inte tar hänsyn till den utbyggnad som skett 1978 och inte heller till den utbyggnad som landsting och primärkommuner beslutat för 1979 och åren därefter. Det finns vidare andra områden än de som ingår i baskalkylen för vilka kraftiga ompröv­ningar av gällande utbyggnadsplaner enligt förbundets mening inte är rea­listiska. För landstingens del nämns som exempel den planerade utbyggna­den av den öppna vården. Till detta kommer de krav på ökade personalre­surser som följer av den utbyggda föräldraledigheten och arbetsmiljölagens arbetstidsregler. Mot denna bakgrund anser Landstingsförbundet att den baskalkyl som redovisas i LU 78 ger för låga ökningstal. För landstingens del kan underskattningen enligt förbundsstyrelsen uppskattas till I ä 2 procentenheter per år.

I LU:s huvudalternativ anges den genomsnittliga ökningen av den kom­munala konsumtionen till 2,8% per år 1977-1983. Med hänsyn till den faktiska och prognosticerade utvecklingen för periodens två första år mås­te enligt Svenska kommunförbundet ökningen av den primärkommunala konsumtionen begränsas till knappt 2 % per år under resten av perioden för att LU:s kalkyler skall hålla. Av detta utrymme anges utbyggnaden av barnomsorgen ta i anspråk ca 1,5 procentenheter. För övriga ändamål skulle således kvarstå ca 0,5 procentenheter per år. Inom delta utrymme skall bl. a. effekterna av ändrad åldersstmklur rymmas liksom de kom­munalekonomiska konsekvenserna av den ökade regionala omflyttning som LU 78 ser som en förutsättning för sina kalkyler.

Inom en sådan ram torde det enligt förbundsstyrelsens bedömning knap-

Prop. 1978/79:150

56

past var möjligt att förverkliga del beslutade barnomsorgsprogrammet, klara behoven inom äldreomsorgen, den nya inriktningen och utbyggnaden av kollektivtrafiken saml de kommunalekonomiska konsekvenserna av befolkningsförändringarna utan alt standarden sänks inom andra områden.

Kommunförbundet påpekar också att kommunerna gjort mycket bety­dande satsningar på beredskapsarbeten under 1978. Dessa skedde helt i enlighet med statsmakternas intentioner och kan enligt förbundsstyrelsens uppfattning rimligtvis inte avräknas det utrymme som under normala för­hållanden kan avsättas för kommunal konsumtion.

Landstingsförbundet noterar alt LU:s fördelning av den offentliga kon­sumtionsökningen på olika ändamål innebär - eftersom landstingens verk­samhet domineras av hälso- och sjukvård - atl landstingen måste göra en betydligt kraftigare nedskärning i planerna än primärkommunerna.

Enligt förbundsstyrelsen har landstingen redan visat att de är beredda alt ta sin del av ansvaret för den samhällsekonomiska utvecklingen. Sålunda var den genomsnittliga årliga volymökningstakten under planperioden 0,6 procentenheter lägre i LKELP 78 än i LKELP 77. Ett annat exempel är resultatet av överenskommelsen mellan regeringen och kommunförbunden 1978 om den kommunala ekonomin 1979 och 1980. I enlighet med denna rekommenderades landsting och primärkommuner att undvika utdebite­ringshöjningar 1979 och att som riktpunkt för volymökningen 1979 och 1980 ha 3% per år - en reducering med en fjärdedel jämfört med volymök­ningen 1978. Landstingens genomsnittliga utdebileringsökning 1979 be­gränsades till 15 öre. Landstingens budgeterade volymökning 1979 innebär en reducering med en fjärdedel jiimfört med volymökningen 1978. Enligt landstingens egna beräkningar uppnås emellertid inte riktpunkten på 3 %.

Också beträffande utvecklingen efter 1980 anser Landstingsförbundet det vara svårt att begränsa konsurntionsökningen till ca 3 % per år. Dels är den volymökning som följer av befolkningsutvecklingen och redan fattade beslut som nämnts större än vad som framgår av LU:s baskalkyl, dels kan landstingens strävan att begränsa volymökningen de närmast liggande åren väntas medföra all beslut om utbyggnader skjuls på framtiden och därmed ökar utbyggnadsbehoven för åren efter den period som den nu gällande överenskommelsen omfattar. Styrelsen anser vidare att den samhällsut­veckling som LU:s huvudalternativ förutsätter med snabb strukturom­vandling, kommer att verka pådrivande bl. a. när det gäller volymökningen inom hälso- och sjukvård.

Statsmakterna bör enligt Landstingsförbundets mening påverka den kommunala utbyggnadstakten främst genom det system för frivilliga över­enskommelser som 1976 års kommunalekonomiska utredning föreslagit. Det krävs dock att överenskommelserna dels beaktar de förutsättningar och behov som föreligger när det gäller den kommunala sektorns utveck­ling i stort, dels ger etl visst utrymme för den enskilda huvudmannens anpassning till lokala och regionala förutsättningar.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

57

RRV diskuterar den kommunala konsumtionens och sysselsättningens utveckling under 1978 och vad detta innebär för de återstående årens tillväxt. Det står enligt RRV helt klart att den nu budgeterade utbyggnaden av den kommunala verksamheten kommer att bli mer omfattande än vad som förutsattes i överenskommelsen mellan regeringen och kommunför­bunden ijuni 1978. Detta talar enligt RRV för att det utrymme som LU 78 anslagit för kommunal konsumtion förefaller vara väl litet.

Också statskontoret anser att LU 78 underskattar den kraft med vilken den offentliga sektorns expansion fortsätter. I ekonomisk prognosverk­samhet är man sedan tidigare van att betrakta den privata konsumtionen som en relativt svårpåverkbar faktor som kan påverkas endast med indi­rekta och trubbiga medel. En liknande syn måste enligt statskontoret allt mer tillämpas även på den offentliga konsumtionen. Decentraliseringen av inflytandet över den offentliga sektorn kommer att förstärka trycket att höja ambitionen i serviceutbudet. Detta måste enligt statskontoret betyda att långt gående nedskärningar och dämpningar blir näst intill omöjliga i jämförelse med ett läge med hårdare central styrning. Statskontoret under­stryker också att en ökning av rationaliseringsansträngningarna bör ske såväl i stat som kommun och att dessa ansträngningar i ökad utsträckning bör ske samordnat.

Några remissinstanser tar upp de offentliga insatsernas betydelse för andra delar av samhällsekonomin. SACO/SR pekar på behovet av ökade insatser för forskning och utbildning och för att främja rörligheten på arbetsmarknaden. Enligt Landstingsförbundets bedömning finns det risk för att sysselsätlningsprognoserna i LU 78 är för optimistiska. Om så är fallet kan en snabbare expansion av den offentliga sektorn, än vad LU 78 räknat med, framstå som ett alternativ för atl upprätthålla sysselsättning­en. Också Svenska kommunförbundet konstaterar att i ett läge med syssel­sättningsproblem visar erfarenheten att åtgärder från kommunernas sida kan komma att aktualiseras.

Remissinstanserna framför även synpunkter på utvecklingen inom olika delområden av offentlig tjänsteproduktion.

Beträffande försvaret påpekar överbefälhavaren att arbetskraftskostna­derna under en lång följd av år har tagit en allt större andel av ramen för försvarskoslnaderna. Orsaken härtill anges vara att lönekostnaderna har stigit snabbare än den priskompensation som den rambundna verksamhe­ten inom försvaret erhåller. Detta framgår inte av LU:s beskrivning. Mot denna bakgrund har särskilda personalminskningsmål ställts upp inom det militära försvaret, medan LU 78 räknar med en viss ökad sysselsättning inom försvarssektorn.

Beträffande utbildningssektorn framför skolöverstyrelsen (SÖ) atl gym­nasieskolans organisation måste utökas mera än vad som tidigare plane­rats. På grund av arbetsmarknadsläget för ungdomar räknar SÖ med att intagningskapaciteten i den direkt grundskoleanknutna delen av gymnasie-

Prop. 1978/79:150

58

skolan fr. o.m. budgetåret 1980/81 skall höjas från nuvarande 97% till 100% av årskullen 16-åringar. Detta innebär jämfört med tidigare beräk­ningar en ökning med drygt 3000-4000 elevplatser per läsår i första årskursen. Enligt SÖ är del vidare troligt alt ökade insatser kommer att behövas även inom den del av gymnasieskolan som avser ej grundsko­leanknutna specialkurser och specialkurser som är kortare än ett år.

SÖ anser att åtgärder för att kunna bereda alla ungdomar i åldern 16- 18 år utbildning eller arbete måste prioriteras vid politiska ställningstaganden till den offentliga sektorns utveckling. Att sådana insatser prioriteras över­ensstämmer med en av utgångspunkterna för LU:s arbete, nämligen den att full sysselsättning är ett högt prioriterat mål.

De ökade ungdomskullarna och behovet av utökning av inlagningskapa-citelen på yrkesinriktade studievägar har gjort att behovet av investeringar i skollokaler för gymnasieskolan är mycket stort. Inom vårdområdet be­hövs ökade lokalresurser för såväl gymnasieskolutbildningar som kommu­nala högskoleutbildningar. Del finns även ett stort behov av skollokaler för grundskolan i första hand beroende på befolkningsinflyttningar främst inom storstadsregionerna.

Sammanfattningsvis finner SÖ att produktionen av utbildningstjänster torde komma att behöva öka mera än vad som anges i LU:s huvudalterna­tiv, framför allt på grund av behovet av ökade insatser inom gymnasiesko­lan.

Också enligt Svenska kommunförbundets bedömning skulle den i LU angivna konsumtionsökningen a\'seende utbildningstjänster om 1,1 % per år vara otillräcklig. Förbundsstyrelsen pekar bl. a. på SIA-reformen och vill understryka att den ökning av driftkostnaderna som blir följden härav kan antas bli betydande.

Beträffande utvecklingen inom högskoleområdet vill universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) betona att den ökning av antalet ungdomar i 20-årsåldern som inträffar i början av 1980-talet sannolikt kommer alt medföra krav på fler nybörjarplatser inom högskolan. Enligt vad som kan utläsas av betänkandet har LU 78 beaktat variationerna i åldersklassernas storlek för skolväsendets del men däremot inte för högskolans del.

Den i baskalkylen beräknade ökningen av utbildningstjänsterna med 0,5 % per år förefaller UHÄ väl låg. Genom redan fattade riksdagsbeslut är detta utrymme närmast förbrukat. När det gäller den i LU:s huvudalterna­tiv beräknade ökningstakten för den högre utbildningen och forskningen med drygt I % per år kan realismen i beräkningarna ifrågasättas, bl. a. mot bakgrund av de krav på utbildning som kan komma att ställas av de stora ungdomskullarna. Till detta bör enligt UHÄ läggas de ökade ambitionerna på forskningens område.

Socialstyrelsen ställer sig mycket tveksam till möjligheterna att genom­föra en så kraftig begränsning av den offentliga konsumtionen av hälso-och sjukvård som LU 78 anger. Vad gäller socialvården finner socialstyrel-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

59

sen det förvånansvärt alt LU 78 anser en halvering av barnomsorgens utbyggnadstakt efter 1981 vara förenlig med de riktlinjer som statsmak­terna angivit. I 1979 års budgetproposition anförs bl. a. att det av riksdagen fastlagda målet för utbyggnaden av barnomsorgen innebär atl - utöver den allmänna förskolan för sexåringar - plats skall beredas inom den kommu­nala barnomsorgen för alla barn i förskoleåldern till förvärvsarbetande eller studerande föräldrar som efterfrågar sådan plats samt för barn med särskilda behov av stöd och stimulans. Avsikten är att detta mål skall uppnås i mitten av 1980-taIet. Det anförs vidare att nya överläggningar kommer att tas upp med Svenska kommunförbundet om ett nytt utbygg-nad.sprogram för barnomsorgen avseende perioden efter 1980.

Enligt socialstyrelsens mening finns det risk att LU 78 även underskattat utbyggnadsbehovet när det gäller äldreomsorgen. De vägledande mål som samhället har på detta område - ekonomisk trygghet, självständighet, bra bostad och god service som är anpassad efter den enskildes behov -kommer att ställa stora krav på primärkommunernas insatser. Socialstyrel­sen vill också erinra om den genomgripande förändring av socialvården som nu förbereds och som enligt socialutredningen inte torde kunna ge­nomföras utan omfattande tillskott av personal och andra resurser.

Svenska kommunförbundet framför alt när överenskommelsen om barn­omsorgens utbyggnad träffades räknade parterna med all den överens­komna utbyggnaden skulle leda till att i genomsnitt 80% av omsorgsbeho­vet skulle täckas i kommunal regi 1981. Med denna utbyggnadstakt och med den sysselsättningsutveckling som LU 78 antagit efter 1981 skulle denna andel enligt förbundskansliets beräkningar 1983 uppgå till ca 66%. Vill man komma upp till 80% krävs det därför en betydligt kraftigare utbyggnad än vad LU 78 antagit. Kommunförbundet anmärker också att behovet av tillsyn för skolbarn inte behandlas i LU 78.

Det finansiella perspektivet

Långtidsutredningen

I långtidsutredningens finansiella analys behandlas utvecklingen av priser, löner och vinster. Vidare presenteras en detaljerad analys av den finansiella utvecklingen inom olika institutionella sektorer av ekonomin. Inom ramen härför diskuteras utvecklingen av vinster, räntabilitet och soliditet i företagssektorn. Beträffande hushållssektorn analyseras bl. a. skatteutvecklingen och sparandets utveckling. För den offentliga sektorn ges en detaljerad bild av utgiftsutvecklingen på konsumtions- och transfe­reringssidan. En viktig fråga i detta sammanhang är också utvecklingen av de skatter och avgifter som flyter in till offentlig sektor. För var och en av sektorerna framkommer ur analysen en utveckling av sektorns finansiella sparande. Dessa resultat har sammanställts i en s. k. sparbalans för ekono-

Prop. 1978/79:150

60

min. Uppbyggnaden av denna gör del möjligt atl diskutera bytesbalansun­derskottet ur ett finansiellt perspektiv. Sparbalansen anger också det erfor­derliga nettoflödet av finansiellt kapital mellan sektorerna och är därmed en viktig utgångspunkt för den kreditmarknadsanalys som avslutar LU:s avsnitt om det finansiella perspektivet.

Prognosperiodens utveckling beräknas i LU medföra en återgång till en mera dämpad inflationsutveckling samt en positiv tillväxt av både real­löner och vinster. Konsumentpriserna beräknas stiga med i genomsnitt 6% per år, medan den genomsnittliga reallönenivån förutsätts växa med ca 2 % per år.

De genomförda priskalkylerna har tagit sin utgångspunkt i världsmark­nadsprisernas prognostiserade tillväxt om 5,6% per år uttryckt i utländsk valuta. För att huvudalternativets exportutveckling skall kunna realiseras krävs enligt utredningen en sänkning av de svenska relativpriserna så att förlorade marknadsandelar kan återvinnas. Beräkningarna visar alt till­växttakten för de svenska exportpriserna då måste vara 1,8% lägre än världsmarknadsprisernas, dvs. 3,8% per år uttryckt i utländsk valuta. För hela prognosperioden innebär detta en sammanlagd sänkning i relativpri­serna med ca 11%. Hälften härav beräknas uppkomma enbart till följd av under 1977 genomförda devalveringar.

Beträffande företagssektorns finansiella utveckling konstaterar LU att situationen för svensk industri sedan 1975 har karakteriserats av kraftigt sjunkande vinster, en låg självfinansieringsgrad, svag soliditet och otill­räcklig räntabilitet. För prognosperioden fömtsätter långtidsutredningen en relativt kraftig tillväxt i förädlingsvärdets kapitalandel samt motsvaran­de uppgång av vinsterna. Den s. k. vinstandelen förutsätts öka från 1977 års bottennivå till en nivå som ligger i närheten av den som uppmättes under 1970-talets början dock klart lägre än under t. ex. 1974.

Självfinansieringsgraden i de svenska industriföretagen beräknas växa från i genomsnitt 28% år 1977 till i genomsnitt 76% år 1983. Det kan jämföras med att självfinansieringsgraden under perioden 1972-1974 låg på över 80%. Räntabiliteten på eget kapital beräknas öka till en nivå som ligger strax över räntabiliteten under 1970-talets första år men klart under 1974 års nivå. Trots vinstuppgången väntas ingen förbättring av företagens soliditet. Det är tvärtom så att prognosen om en oförändrad soliditet på 46% förutsätter en relativt kraftig uppgång i nyemissionsvolymen för att kunna realiseras.

En central fråga i utredningen är huruvida den beräknade soliditets- och räntabilitetsutvecklingen kan anses förenlig med den prognostiserade in­vesteringstillväxten, dvs. om räntabilitetsuppgången är stor nog för att stimulera företagen till den nödvändiga investeringsverksamheten. Den svaga soliditeten kommer att utgöra en hämsko härvidlag och utredningen bedömer den förutsatta räntabilitetsuppgången såsom nätt och jämnt till­räcklig. En kraftigare vinstuppgång skulle säkerställa utvecklingen härvid-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

61

lag. Enligt utredningens bedömningar skulle dock en sådan kunna ge upphov till spänningsförhållanden med risk för en ogynnsammare kost­nads- och prisutveckling.

Beträffande skatternas utveckling visar LU:s beräkningar på en ökning av det samlade skalteuitaget mätt som procentandel av BNP om 1,5% mellan 1977 och 1983. I ett historiskt perspektiv innebär det en minskning av skatteuttagets ökningstakt. Sedan 1970-talets början har skatteuttaget mätt på detta sätt växt med i genomsnitt I procentenhet per år. Den för prognosperioden kalkylerade ökningstakten uppgår till en fjärdedel härav.

Bakom den kalkylerade tillväxten av skatteuttaget ligger dels en kommu­nal utdebiteringshöjning om 1 krona från 1978 års nivå, dels en höjning av det statliga inkomslskatteuttaget uppgående till ca 7 miljarder kr, utöver den automatiska höjning som erhålles på grund av progressiviteten i skat­teskalorna och ökade genomsnittsinkomster. Det bör framhållas att den beräknade kommunala utdebiteringshöjningen är den som krävs för bibe­hållen finansiell balans i kommunerna om utgiflstillväxlen följer den re­striktiva utveckling som förutsätts i LU. Det bör vidare framhållas att den måttliga höjningen av den statliga inkomstskatten förutsätter en fortsatt hög sparbenägenhet i hushållssektorn för att den prognosticerade utveck­lingen av privat konsumtion skall realiseras. Tillsammans med en ytterst restriktiv utveckling av de statliga utgifterna beräknas den förutsatta till­växten av det statliga skatteuttaget leda till etl budgetunderskott om ca 25 miljarder kr. 1983.

I analysen av sparbalansens utveckling konstaleras att svensk ekonomi i prognosperiodens utgångsläge kännetecknades av en finansiell sparbrist som avspeglas i ett bytesbalansundeskoit om ca 13 miljarder kr. Av tabell 9 framgår alt fram till 1983 beräknas detta bli reducerat till 5 miljarder kr.

Bakom förbättringen ligger i första hand en reduktion av företagssek­torns sparunderskotl, som beräknas minska från ca 30 miljarder kr. år 1977 till ca 12 miljarder kr. år 1983. Även om utredningen räknar med att hushållens sparkvot sjunker något under prognosperioden - ehuru spar-benägenhelen fortfarande antas ligga på en hög nivå - förväntas hushål­lens finansiella sparande mätt i nominella belopp öka från ca 18 miljarder kr. år 1977 till ca 21 miljarder kr. år 1983.

Mot den gynnsamma sparutvecklingen i företag och hushåll svarar en mindre nedgång i bostadssektoms och den offentliga sektorns sparande. Statens finansiella sparunderskotl beräknas öka från ca 7 miljarder kr. år 1977 till ca 14 miljarder kr. år 1983. På grund av de kraftigt ökade pensions-utbetalningarna förutses socialsektorns sparande stagnera.

I kreditmarknadsanalysen, som avslutar LU:s belysning av det finan­siella perspektivet, beräknas den totala kreditmarknadsvolymen 1983 upp­gå till 270 miljarder kr., vilket innebär en något långsammare tillväxt 1977- 1983 än under 1970-talets första hälft. Bland de förutsedda struktur­förändringarna på kreditmarknaden märks att socialförsäkringssektorns

Prop. 1978/79:150

62

(AP-fondernas) marknadsandel minskar kraftigt p.g.a. atl sektorns spa­rande slagnerar. Utredningen förutser också ett behov av att den framtida statsskuldspolitiken utformas på ett sådant sätt atl en större andel av statsskuldens finansiering placerades hos allmänheten, bl. a. genom atl staten inför en särskild placeringsform för företagens likviditetsöverskott. En sådan åtgärd skulle minska företagens inlåning i bankerna och motver­ka en alltför snabb och inflationsdrivande tillväxt av penningmängden.

Tabell 9 Finansiellt sparande

Milj. kr., löpande priser

År

Stat

Kommu­ner

Social-

förs.-

sektor

Hushåll

Bostäder

Företag

Summa

1977 1983

- 6912

-I44I5

-1568 0

15197 15739

17938 21380

- 7378 -15660

-30 197 -12044

-12920 - 5 000

Remissinstanserna

Flertalet remissinstanser har yltrat sig angående LU:s finansiella kal­kyler. I.huvudsak har intresset härvid koncentrerats dels till LU:s beräk­ningar av den framtida skalleutvecklingen, dels till analysen av förelagens finansiella utveckling.

Centralorganisationen (SACO/SR) anser i sitt remissyttrande att den vinstnivå i företagssektorn som LU anser nödvändig är realistisk. Man framhåller dock att någon ytteriigare nedgång i löneandelen, utöver vad LU har räknat med, inte kan accepteras av löntagarkollektivet. Med tanke på prisstabiliteten vill SACO/SR peka på nödvändigheten av alt hålla tillbaka företagens prishöjningar uiöver den nivå som krävs för att motive­ra och realisera den nödvändiga investeringsverksamheten.

SACO/SR finner, liksom LU, det troligt atl sparkvoten kommer att minska något. Man konstaterar att detta i så fall kräver kompenserande skattehöjningar. Sådana krävs också på grund av den offentliga sektorns expansion och SACO/SR menar att skatte- och avgiftsökningarna måste bli högre än vad LU räknat med. Man anser att speciellt behovet av ökad kommunal utdebitering underskattals av LU. Mot denna bakgrund menar SACO/SR att det är nödvändigt med en ändring av det statliga skattesyste­met och förordar en övergång till inkomstskatteskalor med en jämnare progression.

Kooperativa förbundet (KF) påpekar i sitt remissyttrande att företagens låga soliditet inte bara verkar dämpande på speciellt riskfyllda satsningar utan även på normala investeringar. KF bedömer att den av LU beräknade räntabilitetsuppgången kan vara svår att uppnå. Det finns därför en risk för att svenska företags soliditet fortsätter att försämras fram till 1983. Den av LU förväntade investeringsuppgången kommer då sannolikt inte heller till

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

63

stånd. KF anser det därför vara en central politisk uppgift att främja näringslivels försörjning med riskkapital under beaktande av målen om rättvis inkomstfördelning och ekonomisk demokrati.

Konjukturlnstltutet (Kl) påpekar i sill remissyttrande att inte endast de företagna devalveringarna, utan även borttagandet av den allmänna arbets­givaravgiften och de betydande subventionerna till industrin har haft stor betydelse för företagens möjligheter att föra en återhållsam prispolilik. Om man tänker sig att successivt trappa ned subvenfionsinsatserna blir det enligt konjunklurinstitulel svårare att uppnå den önskade relativprisut­vecklingen.

Kl anser vidare att den beräknade prisutvecklingen för den konkurrens­utsatta sektorns produkter framstår som utomordentligt återhållsam. Kl tror också att det kan bli mycket svårt att uppnå den målsatta lönekostnadsutvecklingen, speciellt med tanke på att delta skall ske jämsi­des med en snabb återhämtning i företagens vinstandelar. Att säkra en sådan utveckling blir enligt KI:s bedömning en krävande om inte nästan övermäktig uppgift för den ekonomiska politiken.

Sveriges grossistförbund understryker att den avgörande punkten när det gäller utvecklingen av näringslivets investeringar är förelagens förvän­tade avkastning. Man framhåller att staten skulle kunna vända på utveck­lingen genom att mildra belastningen på företagen i form av avgifter och skatter. Vad gäller hushållens direkta skatteinbetalningar anser Grossist-förbundet att målsättningen borde vara att det relativa skattetrycket ligger still eller helst minskar.

Institutet för internationell ekonomi anser att LU:s investeringsprognos är alltför optimistisk med hänsyn till den förutsatta vinstuppgången. Man betonar att vinstnivåerna 1971-1972 i ett historiskt perspektiv måste be­traktas som låga och atl enligt kalkylerna skulle vinstnivån under hela perioden fram till 1983 ligga under dessa nivåer. Vidare framhålls att den av LU angivna vinstuppgången ter sig otillräcklig även av det skälet att soliditeten 1983 kommer att ligga kvar på samma låga nivå som idag. Enligt institutets mening finns det ett behov av att kompensera de senaste årens vinstkris genom alt under en period tillåta övernormala vinster, så att företagen snabbt kan bygga upp sin soliditet igen. Institutet påpekar också atl även kapitalets rörlighet måste underlättas för alt en kontinuerlig till­växt skall bli möjlig. En allmän konjunkturuppgång kan leda till betydande vinster även i branscher som är stagnerande på lång sikt. Dessa vinstmedel bör på en väl fungerande kapitalmarknad allokeras till branscher som har goda tillväxtförutsättningar på sikt.

Svenska arbetsgivareföreningen och Sveriges Industriförbund fram­håller i sitt gemensamma remissvar att den lönsamhetsförbättring för nä­ringslivet som LU fömtsatt är alltför försiktig. Mot bakgrund härav be­dömer man LU:s investeringskalkyl såsom orealisfiskt hög. Dessa syn­punkter delas av Svenska bankföreningen, som framhåller att bristen på

Prop. 1978/79:150

64

räntabla projekt är den viktigaste faktorn bakom företagens ökade benä­genhet alt placera medel i finansiella tillgångar i stället för i en realkapital-utbyggnad.

Sveriges aktiesparares riksförbund understryker att man finner den fi­nansiella analysen i LU särskilt belysande. Man betonar att lönsamheten och soliditeten i industrin måste förbättras samt att beskattningen måste ändras så att möjligheter skapas att tillföra näringslivet riskvilligt kapital.

Sveriges föreningsbankers förbund framhåller att den räntabilitelsupp-gång som ligger i LU:s kalkyler är alltför låg och innebär att riskkapitalet inte får någon real förräntning och än mindre någon riskpremie. Man framhåller att denna ersättning knappast lär framkalla något starkt ökat utbud av riskkapital varför utredningens antaganden om emissionsvoly­men, soliditetsulvecklingen och i sista hand investeringsutvecklingen blir svåra atl förverkliga.

TCO påpekar i sitt remissvar att vinsterna enligt LU växer betydligt snabbare än de investeringar som skall finansieras. Man menar alt efter­som LU inte anger några medel som gör det troligt att vi faktiskt skulle få en så kraftig ökning av investeringarna, som skulle kunna ge löntagarna en tryggad sysselsättning i utbyte mot den förutsatta lönepolitiska återhåll­samheten, är LU:s fördelningspolitiska konsekvenser mycket svåra att acceptera.

Landsorganisationen (LO) framhåller att den förutsatta vinstuppgången innebär en dramatisk privatisering av det finansiella sparandet i samhället. LO kan inte acceptera de fördelningsmässiga konsekvenserna av en sådan utveckling.

Riksrevisionsverket (RRV) betonar att man bl. a. i samband med beräk­ningen av den kommunala beskattningsutvecklingen saknar en diskussion om de för beräkningarna strategiska variablernas utveckling under kalkyl-perioden. Man påpekar vidare att en diskussion borde ha förts för att belysa de skilda förutsättningar och resultat avseende kommunalskatter­nas framtida utveckling som LU resp. KEU (Kommunalekonomiska ut­redningen) arbetat med och kommit fram till. RRV påpekar vidare att LU:s presentation ger intryck av atl det föreligger ett samband mellan hushål­lens sparkvot och det nödvändiga inkomslskatteuttaget. Enligt RRV är så inte fallet.

Svenska kommunförbundet påpekar i sitt remissvar att LU:s kalkyler över den kommunala sektorns inkomst- och utgiftsutveckling bygger på en alltför optimistisk bedömning av såväl skatteunderiagstillväxten som pris­utvecklingen för kommunal konsumtion. Liknande synpunkter framförs från Landstingsförbundet. Landstmgsförbundet menar att LU:s antagan­den om relationen mellan den allmänna prisutvecklingen och prisutveck­lingen för kommunal konsumtion medför en kraftig underskattning av den kommunala sektorns finansieringsanspråk. Man framför vidare att LU borde ha ägnat utrymme ål en känslighelsanalys av kommunernas kost-

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

65

nadsutveckling. I likhet med Svenska kommunförbundet anser man att LU:s antagande om statsbidragsandelens utveckling är orealistisk.

Ett fåtal remissinstanser har berört LU:s kreditmarknadsanalys. Riks­gäldskontoret delar helt utredningens uppfattning att kreditmarknadssce-nariot är långtifrån problemfritt och vill understryka att det både reser frågor och inger allvarliga farhågor för möjigheterna att förverkliga den förutsedda reala ekonomiska utvecklingen. Man finner förslaget att införa en särskild placeringsform för företagens likviditetsöverskott och därmed minska behovet av statsupplåning genom bankerna väl värt att vidareut­veckla. En brist i betänkandets kreditmarknadsavsnitt finner riksgäldskon­toret vara att utredningen inte diskuterar de följder som en fortsatt stor statlig upplåning hos affärsbankerna kan komma att få för dessas förmåga att agera som effektiva intermediärer mellan finansiella överskotts- och underskottssektorer samt för möjligheterna att i framtiden föra en flexibel kreditmarknadspolitik. Man vill i detta sammanhang särskilt peka på ris­ken för att den grå marknadens roll ytterligare förstärks.

Fullmäktige i riksbanken påpekar att frågor beträffande kreditmarkna­dens struktur har behandlats relativt utförligt i bankens remissvar över kapitalmarknadsutredningen. Liksom i detta understryker riksbanksfull­mäktige vikten av att kapitalmarknadsutbudet vidgas, i första hand genom att allmänhetens finansiella placeringar i annan form än bankinlåning ökar. För att en sådan politik skall bli framgångsrik är det enligt riksbanksfull­mäktiges mening bl. a. nödvändigt att nya placeringsinstrument vid sidan om de nuvarande upplåningsformerna erbjuds med villkor som är attrakti­va för såväl företag som hushåll.

Regional utveckling

Långtidsutredningen

Den jämfört med 1960-talet regionalt sett mer balanserade befolknings­utveckling som karakteriserat 1970-talet sammanhänger i hög grad med förändringar i mönstret för den regionala sysselsättningsutvecklingen. Ök­ningen av antalet anställda inom tjänstenäringarna - främst då de offent­liga verksamheterna har under 1970-talet fördelats betydligt jämnare mellan olika delar av landet än tidigare. Den regionala omfördelning av industrisysselsättningen inom landet som ägt rum underdel senaste decen­niet har dessutom inneburit en påtaglig ökad andel för skogslänen. De regionalpolitiska åtgärder som vidtagits har i stor utsträckning bidragit till denna omfördelning.

De allra senaste årens utveckling inom den svenska ekonomin - främst då problemen inom industrin - och därav betingade förändringar på ar­betsmarknaden i olika delar av landet, har dock inneburit att flytlningsbil-5   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bit. 1.2

Prop. 1978/79:150

66

den åter förändrats. Den nettoinvandring som skogslänen uppvisade under 1970-talets första hälft har stannat av och i vissa fall förbytts i flyttningsför­luster.

Beräkningar av den regionala sysselsättningsutvecklingen 1977-1983 har utförts med utgångspunkt i resultaten i LU:s huvudalternativ. Vid den regionala utfördelningen av den sektorvisa sysselsättningsutvecklingen en­ligt LU har en modell av s. k. economic base-typ använts. Härutöver har också fristående kalkyler utförts för arbetskraftsresursernas utveckling i olika regioner. Genom att ställa dessa två kalkyler mot varandra kan spänningar på de regionala arbelsmarknaderna som impliceras av LU:s resultat belysas. Landets län har i de regionala analyserna grupperats i åtta s. k. riksområden.

Enligt beräkningarna uppkommer efterfrågeöverskott på arbetskraft 1983 i samtliga riksområden utom Stockholm, Västsverige och Norra Mellansverige om ingen hänsyn tas till den i LU förutsatta nettoinvand­ringen från utlandet under perioden 1977-1983. Särskilt stora efterfråge­överskott anges för Östra Mellansverige, Småland med öarna samt Syd­sverige. Betydande utbudsöverskotl av arbetskraft 1983 föreligger enligt kalkylerna i Västsverige och Norra Mellansverige. Den differens mellan de två kalkylerna som uppkommer för Stockholm och Mellersta resp. Övre Norrland är däremot av förhållandevis liten storlek. Kalkylerna kan såle­des sägas indikera en i stort sett balanserad arbetsmarknad i dessa tre riksområden 1983. För övriga riksområden gäller atl differensen mellan kalkylerna är av sådan storlek att den kan anses ligga utanför den marginal som ges av osäkerheten i själva beräkningsmetoden. För dessa riksområ­den anger således kalkylerna potentiella obalanser på arbetsmarknaderna vid slutet av prognosperioden.

Remissinstanserna

Flera remissinstanser kommemerar de metoder som använts i de regio­nala beräkningarna i LU. Svenska komtnunförbiindet menar att de kalkyler för den regionala utvecklingen som LU redovisat är mycket osäkra och måste tolkas med försiktighet. Siiväl kommunförbundet som Landstings­förbundet anser det angeläget att man bedriver ett utvecklingsarbete i syfte att förbättra de regionalt nedbrutna kalkylerna. Ett skäl härför är långtids­utredningens betydelse som underlag för både den kommunala och regio­nalpolitiska planeringen. Skolöverstyrelsen anser atl en bättre samordning mellan LU:s riksprognoser och länsplaneringens regionala prognoser är önskvärd. En sådan samordning skulle möjliggöra en bättre utbildningspla­nering. Statskontoret framhåller i sitt yttrande alt del för planeringen inom den offentliga sektorn vore värdefullt om i en kommande långtidsutredning en regional fördelning kunde arbetas in redan i de modellberäkningar som utförs i stället för att som hittills skattas i efterhand. LO menar att LU

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

67

utfört samma ytliga analys av den regionala utvecklingen som tidigare. Landstingsförbundet anser att den nedbrytning på riksområden som ut­förts inte är tillräcklig utan det krävs också en redovisning och analys på läns- och kommunnivå.

Statens Invandrarverk anser att den regionala planeringen bör ta hänsyn till den invandring som konimer att ske som följd av den politik statsmak­terna för på detta område. Däremot får den regionala planeringen inte baseras på enkla framräkningar av hur många nya invandrare som behövs för att få planeringen i övrigt att gå ihop. Socialstyrelsen påpekar att de strukturellt betingade regionala skillnaderna i arbetslöshet inte belyses i långtidsutredningen.

Enligt kommunförbundets uppfattning är det nödvändigt att stimulera en viss rörlighet på arbetsmarknaden, i första hand då inom regionerna. Det är emellertid också viktigt atl skapa förutsättningar för sysselsättning där arbetskraften finns. Grunden måste därför vara fortsatta regionalpolitiska insatser för att trygga sysselsättningen i alla delar av landet. Skolöversty­relsen ifrågasätter om inte en avsevärd befolkningsomflyttning måste ske om LU:s kalkyler skall kunna realiseras. Det måste vara svårt att beräkna i vilken utsträckning obalanserna kan motverkas genom invandring och regionalpolitiska insatser.

TCO anser att den minskning av den geografiska röriigheten som orsa­kats av anställningsskyddet och den ökade förvärvsfrekvensen i huvudsak måste kompenseras genom en kraftigt förstärkt regionalpolitik. Också AMS framhåller betydelsen av kraftfulla regionalpolitiska insatser. För närvarande hämmas rörligheten mellan olika yrken och sektorer av alt den ofta förutsätter en mellanregional flyttning med dithörande anpassnings-och omställningsproblem.

Lantbrukarnas riksförbund (LRF) framhåller att den större rörlighet på arbetsmarknaden som enligt LU krävs för att balansen i ekonomin skall kunna återställas i sin tur kommer att betyda stora balansrubbningar för vissa regioner. LRF framhåller för sin del att en sådan rörlighet inte får stå i strid med den regionalpolitiska målsättning som regering och riksdag i andra sammanhang uttalat sig för. Utvecklingsbefrämjande industriinves­teringar i dessa regioner måste därför vidtas. Jord- och skogsbrukets produktionsförutsätlningar kan också i många av dessa regioner förbättras genom väl planerade investeringar. Liknande synpunkter framförs alant­bruksstyrelsen som menar att den prognos för sysselsättningsutvecklingen inom jordbrukssektorn som redovisas i LU:s huvudalternativ innebär en ytterligare minskning av befolkningstätheten i områden där underlaget för olika former av nödvändig service redan är mycket svagt. Risken för konflikt med målen för regionalpolitiken är därmed stora inom främst de sju skogslänen men också i delar av Småland med öarna och Västsverige.

Prop. 1978/79:150

68

Miljövård

Långtid.sutredningen

Vid beräkningen av erforderiiga investeringar inom industri och kommu­nal verksamhet tar LU hänsyn också till investeringar i miljövårdande syfte. De kostnader som redovisas är främst sådana investeringskostnader som företas i direkt syfte att reducera utsläpp eller att återställa skadad miljö. Dessa kan dock på intet säii las som mått på de totala resursinsat­serna i miljöskyddande syfte. Dels kan sådana kostnader vara integrerade i andra investeringskostnader och (omöjliga att urskilja, dels innebär över­gången till ny teknik ofta i sig förbättringar i miljöskyddet.

Investeringarna i direkta miljöskyddsåtgärder inom industrin och för den kommunala avloppsvattenreningen har under 1970-talet uppgått till om­kring 1 miljard kronor per år, varav drygt hälften beräknas ha gällt det industriella miljöskyddet. En viktig utgångspunkt för LU:s bedömningar av utvecklingen 1977-1983 har varit att miljöskyddsarbetet skall fortsätta i oförminskad takt. Åtgärder inom industrin bedöms kräva investeringar av storleksordningen 3000 milj. kr. totalt under perioden 1977-1983. Detta motsvarar ca 3 % av de beräknade totala industriinvesteringarna. Ungefär hälften avser åtgärder för att begränsa utsläppen av föroreningar i sjöar och vattendrag, medan resten avser åtgärder för att begränsa luftförore­ningar samt dämpa buller. Massa- och pappersindustrin bedöms ensam svara för ungefär hälften av hela industrins miljöskyddsinvesteringar. And­ra tunga branscher är i detta avseende den kemiska industrin samt järn-och stålindustrin, vars miljöskyddsinvesteringar beräknas motsvara 4% resp. 3 % av branschernas totala investeringar.

Miljöskyddet inom kommunerna domineras av avloppsvattenrening och avfallsbehandling. Utbyggnadstakten för avloppsvattenrening, som avtagit något under senare år, väntas minska ytterligare under prognosperioden. Detta beror främst på att allt fler tätorter får anslutning till reningsverk.

De samlade årliga investeringskostnaderna i miljöskyddande åtgärder beräknas 1977-1983 uppgå till ca 900 milj. kr. i hela ekonomin. Det innebär investeringar av ungefär samma storleksordning som under de närmast föregående åren. För hela ekonomin beräknas investeringarna i miljöskydd utgöra knappt 1,5% av de totala investeringarna 1977-1983 enligt LU:s huvudalternativ.

Remissinstanserna

Kemikontoret, som ulan alt vara remissinstans insänt yttrande över LU, betonar resurstillväxtens betydelse för en snabb teknikförnyelse. Det är, enligt Kemikontoret, ett ofta förbisett faktum att teknikförnyelsen varit av avgörande betydelse för framgångarna inom miljöskyddet. Kemikontoret

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

69

talar inte för någon nedrustning av miljöskyddet men vill framhålla svårig­heterna att vidareutveckla de uppnådda vinsterna vid en svagare resurstill­växt. En mer realistisk bedömning krävs vad gäller avvägningar mellan ekonomiska och tekniska fömtsättningar samt ekologiska behov än vad som skett under de senaste åren, anser Kemikontoret.

Kemikontoret framhåller vidare vikten av intemationell samordning av lagstiftningen för hälso- och miljöfarliga varor. Att försöka ligga långt före i utvecklingen på dessa områden kan kosta avsevärda resurser, betonar Kemikontoret. Man påpekar vidare alt frågan om ett produktregister har tilldragit sig stort intresse i EG och EFTA. Risken att deklarationer till registret får en icke avsedd effekt av tekniskt handelshinder är påtaglig, anser Kemikonloret.

Utvecklingen på längre sikt

Långtidsutredningen

Behovet av atl inom långtidsutredningarnas ram göra en utblick utöver det medelsiktiga perspektivet har successivt ökat. Vissa av de beslut som fattas idag får konsekvenser långt in i framtiden. Dessa beslut bör fattas mot bakgrund av en uppfattning om hur den långsiktiga ekonomiska ut­vecklingen kan komma att se ut.

I långtidsutredningens huvudalternativ för den medelsiktiga utveckling­en förutsätts att den svenska ekonomin återigen skall ha nått fullt kapaci­tetsutnyttjande år 1983. Tillväxten i ekonomin under de därefter följande åren blir därför direkt beroende av produktionskapacitetens utveckling.

Jämfört med 1960-lalets förhållanden har utvecklingen under 1970-talet inneburit en väsentlig dämpning av tillväxten i ekonomin, från i genomsnitt 4,5 % per år under 1960-ialet till 2,1 % per år under 1970-talets första hälft. Delvis förklaras denna nedgång av arbetskraftsresursernas utveckling. Den främsta förklaringen är emellertid produktivitetsutvecklingen. Arbets­produktivitetens tillväxttakt för hela ekonomin har minskat från i genom­snitt 4,7% per år under 1960-talet till 3,0% per år under perioden 1970-1975. En faktor bakom nedgången i produktivitetens ökningstakt är den successiva förskjutningen i produktionsstmkluren från de varuproduce­rande sektorerna, vilka har en jämförelsevis hög produktivitetstillväxt, fill tjänstesektorerna, där produktivitetsökningen är relativt sett lägre. En ytterligare faktor som kan ha verkat dämpande på produktivitetstillväxten är den avmattning i arbetskraftsomflyttningen mellan sektorer och regio­ner som inträffat under 1970-talet.

I långtidsutredningens kalkyler för utvecklingen under perioden 1983-1990 förutsätts sysselsättningen uttryckt i timmar minska med 0,6% per år jämfört med 0,1% per år under perioden 1977-1983, Denna väsentligt snabbare nedgång förklaras främst av det antagande om en minskning av 

6   Riksdagen 1978179. 1 saml. Nr 150. Bil. 1.2.

Prop. 1978/79:150

70

den lagstadgade veckoarbetstiden från 40 till 35 timmar år 1990, som lagts in i kalkylerna.

Produktivitetsutvecklingen i ett längre perspektiv kommer alt i hög grad bero på attityderna till fortsatta strukturförändringar. Det huvudalternativ för utvecklingen fram till 1990 som redovisas i LU förutsätter förhållande­vis stora strukturförändringar i ekonomin framöver. I den mån som bransch- eller regionspecifika sysselsätlningsmål lägger restriktioner på en sådan utveckling, innebär detta ökade krav på omställningar inom andra branscher eller regioner och en minskad tillväxt av produktiviteten och därmed av de totala resurser som samhället kan disponera över.

De antaganden beträffande atbetskraflsresurser och produktivitetsut­veckling som görs i LU innebär att den nedgång i BNP:s trendmässiga tillväxttakt som skett under 1970-talet väntas bli bestående framöver. Den irendmässiga produktionstillväxten har i LU beräknats uppgå till i genom­snitt 2,7% per år 1975-1990. Betydande variationer i tillväxttakten för­utses dock under denna 15-årsperiod. Produktionsnedgången 1975-1977 väntas motsvaras av en kraftig återhämtning fram till 1983. Under perioden 1983-1990 har utvecklingen antagits återgå till den trend som beräknats för hela perioden.

Resursernas fördelning på olika användningsområden 19771990 enligt LU:s kalkyler framgår av tabell 10. Den exportvolymökning, som är nöd­vändig för att återställa den externa balansen, kommer att inteckna en betydande del av de växande resurserna fram till 1983. Den förstärkning av del svenska näringslivets konkurrenskraft gentemot utlandet som krävs för att få till stånd en förbättring av exlernbalansen förutsätter dessutom att investeringarnas andel av BNP iikar på sikt. Som en konsekvens av det låga kapacitetsutnyttjandet i utgångsläget kan dock, enligt de bedömningar som görs i den medelfristiga analysen, investeringskvoten tillåtas minska ytteriigare fram till år 1983. Mellanåren 1983 och 1990 förutsätts emellertid en ökning av denna kvot med ca 2 procentenheter, från 19,1 % av BNP år 1983 till 21 % år 1990. Under perioden 1977- 1983 ligger investeringsaktivi­tetens tyngdpunkt på bostadssektorn för att därefter förskjutas mot nä­ringslivet, främst då industrin, i takt med att det i utgångsläget föreliggande kapacitetsgapei successivt reduceras.

Den jämfört med 1960-talets förhållanden klart lägre tillväxt som för­utses och de fram till 1990 betydande krav på resurser för exportökning och investeringar som ställs, innebär att utrymmet för ökning av den privata och offentliga konsumtionen blir ytterligt begränsat. LU:s beräk­ningar anger en ökning av utrymmet för den totala konsumtionen om 1,6 % per år för hela perioden 1977-1990. Fördelperioden 1983-1990 beräknas konsumtionsutrymmet öka med endast 1,3% per år. Motsvarande ökningstal under perioden 1965-1975 uppgick till 3,5% per år. En bety­dande uppbromsning av den offentliga konsumtionens tillväxt väntas där­för behöva ske, från ca 4,7% per år i genomsnitt 1960-1976, till 1,8% per

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

71

år 1977- 1990. Överslagsmässiga kalkyler tyder på att detta skulle ge ett utrymme för nya reformer motsvarande en ökning av den offentliga kon­sumtionen på ca I % per år i genomsnitt över hela perioden. För att fullfölja redan fattade beslut skulle således krävas en årlig ökning av den offentliga konsumtionen med ca 0,8 % per år i perioden fram till år 1990.

De antaganden som gjorts beträffande den offentliga konsumtionen inne­bär alt den privata konsumtionen skulle kunna öka med 1,5 % per år under hela perioden 1977-1990. För åren 1983-1990 har den privata konsum­tionen beräknats kunna öka med endast 1,3 % per år.

Tabell 10 Försörjningsbalansens utveckling 1977-1990

Årlig procentuell förändring

1977-1990

1977-1983

1983-1990

BNP

3,2

3,7

2,8

Import

3,8

4,0

3,7

Konsumtion

1,6

2,0

1,3

Offentlig

1,8

2,2

1,5

Bostader

1,5

1,8

1,3

Privat (inkl.

bostäder)

1,5

1,8

1,3

Bruttoinvesteringar

3,4

2,8

3,9 .

Näringsliv

3.9

2,9

4,8

Offentlig

1,8

1,1

2,4

Bostäder

3,4

4,1

2,8

Export

6,2

7,9

4,8

Källa: 1978 års långtidsutredningen (SOU 1978:78).

För atl möjliggöra en diskussion om konsekvenserna av olika fruklsam-hetsalternaliv har befolknings- och arbetskraflskalkylerna utsträckts till år 2025. I det huvudalternativ för utvecklingen fram till år 1990 som refererats ovan har fruktsamheten förutsatts ligga kvar på i genomsnitt 1,8 födda barn per kvinna i åldrarna 15-49 år från 1985 och framåt, I ett lägre alternativ förutsätts fruktsamheten stabiliseras på 1,5 år 1985 och i ett högre alterna­tiv på 2,1. Det senare alternativet innebär en på lång sikt konstant befolk­ning. I samtliga alternativ förutsätts att nettoinvandringen är noll efter 1984.

Beträffande de makroekonomiska konsekvenserna av dessa båda alter­nativ konstaterar långtidsutredningen att de största påfrestningarna på ekonomin skulle uppstå i det högre fruktsamhetsallernativet. Ett ökat barnantal skulle minska arbetskraftsulbudet samt ställa ökade krav på den offentliga sektorn och på bostadsbyggandet. Detta skulle begränsa utrym­met för alt öka den privata konsumtionen.

Även det lägre fruklsamhetsalternativet kan komma att leda till en lägre tillväxt i den privata konsumtionen än i huvudalternativet. Utredningen pekar här på att åldringsvården i detta fall kommer att ställa större resurs­krav än i huvudalternativet, men också på behovet av produktivitetshö­jande investeringar inom näringslivet för att kompensera för en långsam­mare volymmässig ökning av arbetskraften. Detta alternativ innebär emel-

Prop. 1978/79:150

72

lertid i ett medellångt perspektiv minskat resursbehov inom utbildningsvä­sendet jämfört med huvudalternativet samtidigt som skillnaderna mellan utvecklingen av den aktiva befolkningen respektive av antalet åldringar ligger betydligt längre fram i tiden. I motsats till vad som är fallet i del högre fruktsamhetsalternativet skulle således i detta fall inte ökade resurs­anspråk ställas i förhållande till huvudalternativet under samma period som strävan att nå balans i utrikeshandeln intecknar en betydande del av resurstillväxten. Det är i denna mening som det högre fmktsamhetsalterna-tivet ställer ekonomin inför större påfrestningar.

Remissinstanserna

Flera remissinstanser uttrycker sin tillfredsställelse över alt man i LU gör en utblick i ett längre tidsperspektiv med resonemang om både tek­niska och sociala faktorer.

Styrelsen för teknisk utveckling (STU) menar i sitt yttrande att långtids­utredningen fortsättningsvis bör lägga större tyngd och djup i avsnitt som behandlar utvecklingen i ett längre tidsperspektiv. Man framhåller också att den tekniska utvecklingens ökade betydelse ställer nya krav på framti­da långtidsutredningar. Speciellt pekas på behovet av en fördjupad analys av den process varigenom realkapitalbildning, teknisk utveckling och ut­bildning påverkar produktivitetsutvecklingen. På denna punkt föreslås en ökad samverkan ske mellan långtidsutredningen och STU.

Även SACO/SR framhåller angelägenheten av att resurser avdelas för en snar utredning om totalproduktivitetens långsiktiga bestämningsfaktorer. Man anser framför allt att utbildningens och forskningens betydelse för produktivitetstillväxten ägnats för liten uppmärksamhet i långtidsutred­ningen. SACO/SR såväl som universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) menar att det i ett längre tidsperspektiv är nödvändigt för den svenska ekonomins fortsatta tillväxt och konkurrensförmåga att kunna materiali­sera effekterna av en kraftigt ökad satsning på högre utbildning och forsk­ning.

TCO understryker i sitt remissvar vad långtidsutredningen säger om den ökade betydelse som realkapitalbildningen måste få i tillväxtprocessen när ekonomin åter har nått fullt kapacitetsutnyttjande. TCO framhåller vidare att denna ökning av investeringarna inte kommer att kunna finansieras genom att vinstandelen fortsätter att öka efter 1983. TCO:s uppfattning är därför att den kollektiva kapitalbildningens roll i den totala kapitalförsälj­ningen måste öka.

Lantbrukarnas riksförbund (LRF) och Sveriges föreningsbankers för­bund ifrågasätter i sina remissyttranden det möjliga i att, som långtids­utredningen förutsätter, öka jordbruksproduktionen med ca 1 % per år fram till 1990 samtidigt som jordbrukssysselsättningen i timmar minskar med ca 5 % per år. LRF betonar dock samtidigt betydelsen av effektivitet i

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

73

det svenska lantbruket. LRF anknyter också i sitt yttrande till långtids­utredningens diskussion om fruktsamhetsulvecklingen och obalansen i befolkningens åldersstruktur. Mot bakgrund av bl. a. att vår socialpolitik förutsätter en fortgående stark ekonomisk tillväxt menar LRF atl denna obalans i kombination med en försvagad tillväxt kan komma att skapa motsättningar mellan olika åldersgrupper.

LRF understryker del angelägna i att den framtida socialpolitiken utfor­mas på ett sätt som skapar rimlig balans och rättvisa och inte lägger onödigt tunga bördor på den aktiva generationen. Dessutom betonas vik­ten av att inom familjepolilikens ram underlätta flerbarnsfamiljernas situa­tion.

LRF konstaterar avslutningsvis att för att LU:s långsiktiga tillväxtalter­nativ skall kunna förverkligas krävs en omläggning av skattepolitiken så att företagsamhet och arbetsvilja stimuleras.

Statens invandrarverk ifrågasätter i sitt remissvar den förutsättning som långtidsutredningen gjort beträffande invandringen på lång sikt, Enligt invandrarverket är en fortsatt nettoinvandring till Sverige trolig under överskådlig framtid. Denna invandring kommer framför allt att ske från utomnordiska länder och motiveras av andra skäl än arbelsmarknadsskäl. Invandrarverket menar därför att denna invandring kommer att vara tämli­gen oberoende av den ekonomiska utvecklingen i Sverige.

Prop. 1978/79:150

74

Appendix

Förteckning över avgivna remissyttranden över 1978 års långtidsutredning

SOU 1978:78.

Efter remiss har följande instanser avgett yttranden över långtidsutred­ningen:

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), domänverket, kommerskollegium -som bifogat yttranden från Stockholms handelskammare konjunkturin­stitutet (Kl), lantbruksstyrelsen, riksrevisionsverket (RRV), sjöfartsver­ket, skogsstyrelsen, skolöverstyrelsen (SÖ), socialstyrelsen, statens in­vandrarverk, statens jordbruksnämnd, statistiska centralbyrån (SCB), statskontoret, styrelsen för teknisk utveckling (STU), televerket, universi­tets- och högskoleämbetet (UHÄ) - som bifogat yttranden från Stock­holm, Göteborg och Umeås högskoleregion - överbefälhavaren (ÖB), fullmäktige i riksbanken, fullmäktige i riksgäldskontoret. Centralorganisa­tionen SACO/SR, Institutet för internationell ekonomi. Kooperativa för­bundet (KF). Landsorganisationen i Sverige (LO) - som bifogat yttranden från Handelsanställdas förbund. Svenska byggnadsarbetareförbundet och Svenska skogsarbetareförbundet - Lantbrukarnas riksförbund (LRF), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska bankföreningen. Svenska försäkringsbolags riksförbund, Svenska kommunförbundet. Landstings­förbundet, Sveriges aktiesparares riksförbund, Sveriges föreningsbankers förbund, Sveriges grossistförbund, Sveriges hantverks-och industriorgani­sation, Sveriges industriförbund (SI), Sveriges köpmannaförbund. Tjäns­temännens centralorganisation (TCO), Dessutom har Sveriges kemiska industrikontor (Kemikontoret) inkommit med yttrande.

Bil. 1.2    1978 års långtidsutredning

75

Innehåll

Långtidsutredningens uppläggning, metod och politiska utgångspunk­

ter  ............................................................................... 

I

De centrala avvägningsproblemen i utredningens huvudalternativ

6

Den internationella utvecklingen................................... 

12

Befolkning och arbetskraft ........................................... 

15

Produktionskapacitetens utveckling.............................. 

21

Alternativa utvecklingsvägar ........................................ 

24

Bytesbalans och utrikeshandel..................................... 

29

Jordbruk och fiske ........................................    ............ 

33

Skogsbruk  ................................................................... 

34

Industri......................................................................... 

37

Energiförsörjningen ..................................................... 

42

Byggnadsverksamhet................................................... 

45

Varuhandel................................................................... 

46

Samfärdsel.................................................................... 

47

Bostäder....................................................................... 

49

Offentliga tjänster......................................................... 

50

Det finansiella perspektivet.......................................... 

59

Regional utveckling ...................................................... 

65

Miljövård ...................................................................... 

68

Utvecklingen på längre sikt........................................... 

69

Appendix: Förteckning över avgivna remissyttranden . 74

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

______________________________ BUaga 1.3

Förslag till lag om konto för likyiditetsutjämning jämte specialmotivering

Prop. 1978/79:150

Bilaga 1.3    Förslag till Lag om konto för likviditetsutjämning

1

Bilaga 1.3 Förslag till

Lag om konto för likviditetsutjämning

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar har rätt till

bonusränta och annan ränta på medel som står inne på ett särskilt konto i

riksbanken (konto för likviditelsutjämning). Varje företag får inneha en­

dast ett sådant konto.

Lagen omfattar inte bankaktiebolag, försäkringsföretag, kreditaktiebo­lag och ekonomiska föreningar inom jordbrukskasserörelsen. Den omfat­tar inte heller andra aktiebolag och ekonomiska föreningar som har fill huvudsakligt ändamål att lämna eller förmedla krediter eller att medverka till finansiering genom att förvärva fordringar eller upplåta lös egendom till nyttjande.

2 § Insättning på ett konto för likviditetsutjämning skall göras under

tiden den I juli - den 31 december 1979. Första insättningen skall uppgå

till minst 100000 kronor och behållningen på kontot får därefter inte

understiga detta belopp. Insättning och uttag får i övrigt ske på de villkor

som riksbanken anger.

På medel som står inne på ett konto för likviditetsutjämning skall, förutom bonusränta enligt 3 §, utgå den ränta som riksbanken bestämmer.

3

§ Bonusränta utgår med 2 procent för år på det eller de belopp som står inne på ett konto för likviditetsutjämning från insättningsdagen till och med den 31 december 1979. Bonusränta utgår vidare med 2 procent för år på det minsta belopp som står inne på kontot under tiden den 1 januari 1980 - den 31 mars 1981. Bonusränta får dock inte i något fall beräknas på den del av behållningen på kontot som överstiger två gånger summan av de belopp som företaget i bokslut till ledning för 1979 och 1980 års taxeringar har avsatt till investeringsfond enligt lagen (1955:256) om investeringsfonder för konjunkturuijämning.

4

§ Bonusränta utgör inte skattepliktig inkomst vid taxering enligt kom­munalskattelagen (1928:370) eller lagen (1947:576) om statlig inkomst­skatt.

Denna lag träder i kraft den I juli 1979.

Specialmotivering

Som jag har framhållit i det föregående (avsnitt 3.3) bör företagen ha möjlighet att under förmånliga villkor sätta in likvida medel på särskilda konton hos riksbanken (konton för likviditetsutjämning). Bestämmelserna om dessa konton bör tas in i en särskild lag. När jag i det följande diskuterar de nya reglernas utformning anknyter jag till lagförslagets dispo­sition. 

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.3

Prop. 1978/79:150

2

/ §

Syftet med bestämmelserna om konton för likviditetsutjämning är i första hand atl dra in överlikviditet från företagssektorn. Rätten att placera medel på sådana konton bör bl. a. med hänsyn till delta förbehållas förelag som kan göra avsättning till investeringsfond enligt lagen om investerings­fonder för konjunkturutjämning, dvs. aktiebolag och ekonomiska förening­ar. Med hänsyn till syftet med bestämmelserna bör banker, kreditaktiebo­lag, försäkringsföretag och andra företag som bedriver penningrörelse eller liknande verksamhet inte omfattas av de föreslagna bestämmelserna.

För tydlighets skull bör anges att ett visst företag inte får betala in medel på mer än ett konto för likviditetsutjämning.

2 §

Insättning på konto för likviditetsutjämning kan göras endast under andra halvåret 1979. Medlen bör efter företagets eget val kunna betalas in vid ett eller flera tillfällen. Något hinder mot att uttag sker under såväl själva insättningsperioden som under kontots återstående löptid, dvs. fram till utgången av mars 1981, bör inte uppställas. Riksbanken bör dock ha rätt att kräva att viss uppsägningstid skall iakttas o. dyl. Av praktiska skäl bör vidare föreskrivas att första insättningen skall uppgå till minst 100000 kr. och att behållningen på ett konto för likviditetsutjämning inte vid något tillfälle får understiga 100000 kr. Uttag under kontots löptid får alltså inte ske med så stort belopp att behållningen efter uttaget kommer att under­stiga 100000 kr.

Ett företag som satt in medel på konto för likviditetsutjämning bör ha rätt till dels en grundränta, dels en skattefri bonusränta. Grundräntan bör utgå enligt den räntesats som riksbanken bestämmer och vara anpassad till räntenivån vid insättning av större belopp i bank.

Det åligger riksbanken enligt lagförslaget att utfärda erforderliga tillämp­ningsföreskrifter, vari får anges vad som skall gälla i fråga om grundränta, uppsägningstid och övriga villkor.

3 

§

Bonusräntan uppgår till 2 % för år räknat av det belopp som är inbetalat på kontot för likviditetsutjämning. Denna princip bör dock inte gälla un­dantagslöst i de fall då företaget utnyttjar sin rätt till uttag från kontot. Vid beräkning av bonusräntan är det nämligen enligt min mening lämpligt att skilja mellan insättningsperioden, dvs. andra halvåret 1979, och kontots återstående löptid, dvs. perioden den 1 januari 1980 - den 31 mars 1981. Under insältningsperioden bör bonusräntan grundas på det eller de belopp som faktiskt står inne på kontot. Har förelaget betalat in medel i flera omgångar eller tagit ut medel från kontot bör ränteberäkningen alltså baseras på den verkliga behållningen under de olika tidsperioderna. Denna löpande ränteberäkning bör inte tillämpas i fråga om behållningen efter

Bilaga 1.3   Förslag till Lag om konto för likviditetsutjämning        3

utgången av år 1979. För att förstärka systemets likviditetsindragande effekt bör här gälla att bonusränta skall utgå endast på det lägsta belopp som står inne under tiden den I januari 1980 - den 31 mars 1981. Ett uttag från kontot under denna period medför således att företaget går miste om all bonusränta på beloppet efter 1979 års utgång.

Som jag framhållit i det föregående bör bonusräntans storiek vidare kopplas till de belopp som företagen satt av till investeringsfond i bokslu­ten till ledning för 1979 och 1980 års taxeringar. Mitt förslag innebär närmare bestämt att bonusräntan inte får beräknas på den del av behåll­ningen på kontot som överstiger två gånger summan av de fondavsättning­ar som företaget gjort vid nämnda taxeringar. Förslaget innebär att ett företag, vars räkenskapsår sammanfaller med kalenderår, måste göra en preliminär bedömning under andra halvåret 1979 av hur stor avsättning till investeringsfond som det avser att göra i bokslutet per den 31 december 1979 för att veta hela underlaget för bonusränta. Med hänsyn bl. a. till alt grundränta utgår på innestående belopp är detta knappast någon olägenhet för företagen.

Beräkningen av grundränta och bonusränta kan belysas med följande exempel. Antag att ett företag avsatt 200000 kr. till investeringsfond i sitt bokslut till ledning för 1979 års taxering och 300000 kr. i sitt bokslut till ledning för 1980 års taxering. Företaget betalar in 600000 kr. på konto för likviditelsutjämning den 1 augusti och ytterligare 700000 kr. den 1 novem­ber 1979. Företaget tar ut 500000 kr. från kontot den I maj 1980. Det återstående beloppet, 800000 kr., står inne på kontot till utgången av mars 1981. I detta fall får företagel beräkna grundränta på 600000 kr. under liden augusti - oktober 1979, på 1 300000 kr. under tiden november 1979 - april 1980 och på 800000 kr. under tiden maj 1980 - mars 1981. Bonusränta medges inte på den del av behållningen på kontot som över­stiger dubbla summan av investeringsfondsavsättningarna, dvs. på den del av behållningen som överstiger 2 x (2000004-300000) = 1000000 kr. Vi­dare gäller att bonusränta grundas på den löpande behållningen under insättningsperioden och på minsta innestående belopp under kontots åter­stående löplid. Detta medför att bonusräntan kommer att beräknas på 600000 kr. under tiden augusti-oktober 1979 och på 1000000 kr. under november och december samma år. Under perioden den 1 januari 1980 -den 31 mars 1981 kommer bonusräntan att beräknas på 800000 kr.

Ett företag som gör avsättning till investeringsfond måste betala in en viss del av fondbeloppet - aktiebolag 46% och ekonomiska föreningar 40% - på räntelöst konto hos riksbanken (konto för investering). Riksban­ken har således tillgång till uppgifter om såväl behållningen på kontona för likviditetsutjämning som fondavsättningarnas sloriek. De föreslagna reg­lerna torde bl. a. av denna anledning bli enkla att tillämpa och kontrollera.

Prop. 1978/79:150

4

4 §

Bonusränta bör, som framhållits tidigare, vara skattefri. Grundräntan skall däremot beskattas på vanligt sätt.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

____________________________ Bilaga 2.1

Långtidsbudget för perioden 1979/80-1983/84

Prop. 1978/79:150

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

Bilaga 2.1

LÅNGTIDSBUDGET FÖR PERIODEN

1979/80-1983/84

1   Inledning

Långlidsbudgetarbetets syfte är att kartlägga de statsfinansiella konse­kvenserna på längre sikt av redan fattade beslut och gjorda åtaganden. En sådan kartläggning utgör ett underlag för en analys av de statsfinansiella förutsättningarna under den framförliggande femårsperioden. I syfte att bättre belysa denna fråga kompletteras långtidsbudgeten, som i egentlig mening endast omfattar statsbudgetens inkomster och utgifter, med vissa beräkningar rörande socialförsäkringssektorn. Även den kommunala ut­vecklingen berörs. Avsikten är att långtidsbudgeten på detta sätt skall kunna utgöra ett bättre underlag för bedömningar av den samlade offent­liga sektorns sparandeutveckling på något längre sikt. Långtidsbudgeten har utarbetats inom budgetdepartementets budgetavdelning i samarbete med ekonomidepartemenlet.

Beträffande statsutgifterna är långtidsbudgeten en kalkyl över omfatt­ningen av de resurser som krävs för att av statsmakterna uppställda mål skall kunna uppfyllas och gjorda åtaganden infrias.

Vad gäller statsinkomsterna har förutsatts oförändrade avgifts- och skat­tesatser under perioden, i den mån inte ändringar har aviserats eller beslu­tats. Samma metod har i princip utnyttjats vid beräkningarna avseende socialförsäkringssektorn.

Inga försök görs att förutse vilka nya beslut som kan komma att fattas under perioden eller effekterna härav. Långtidsbudgeten är således varken en plan för den framtida utvecklingen eller en prognos för den mest sannolika utvecklingen. Avsikten med långtidsbudgeten är endast att re­dovisa vilken budgetutveckling som blir följden om nya utgiftsåtaganden flver huvud taget inte görs och om skatte- och avgiftsreglerna inte ändras. Mot denna bakgrund kan förslag om nya aktiviteter och omprövning av redan gällande program bedömas.

2   Samhällsekonomisk bakgrund

2.1 Ekonomiska utvecklingstendenser under den närmaste femårsperioden

Framtidsperspektiven för den svenska ekonomin har utförligt analyse-

1    Riksdagen 1978/79. I samt. Nr 150. Bilaga 2.1

Prop. 1978/79:150

2

råts i 1978 års långfidsutredning, LU 78 (SOU 1978: 78). Denna utredning, som har utarbetats inom ekonomidepartementet, behandlar i första hand den ekonomiska utvecklingen under perioden 1977-1983. Syftet är att analysen skall ge underlag för den långsiktiga ekonomiska politiken.

Utvecklingen under perioden 1974-1977 präglades av ökade balansbris­ter i den svenska ekonomin. Sålunda kännetecknas LU:s utgångsår 1977 av ett mycket lågt kapacitetsutnyltjande, ett betydande underskott i bytes­balansen samt en kraftig inflation. En huvuduppgift för den ekonomiska politiken i ett femårsperspektiv är att lösa dessa balansproblem. Mot denna bakgrund har det varit naturligt att utredningsarbetet har koncen­trerats kring problemet att finna vägar till fullt kapacitetsutnyttjande och extem balans. Bland de övriga ekonomisk-politiska mål som bildar ut­gångspunkterna för LU 78, märks full sysselsättning, rimlig prisstabilitet, ekonomisk tillväxt, rättvis inkomstfördelning samt regional balans.

Genom att utarbeta ett flertal alternativ för tänkbara utvecklingsförlopp analyserar LU 78 olika vägar för att nå dessa mål. Det visade sig därvid att i de flesta alternativen kan de uppsatta målen inte nås samtidigt. Utred­ningen har därför stannat för ett huvudalternativ, vilket under givna be­tingelser beräknas leda till fullt kapacitetsutnyttjande år 1983 och en samti­dig förbättring av den externa balansen.

Huvudalternativet karakteriseras i korta drag av att förbättringen i den externa balansen förutsätts ske genom en historiskt sett kraftig uppgång i exporten, medan importökningar hålls tillbaka. Den nödvändiga exporttill­växten är något snabbare än den beräknade ökningen i världshandeln. De svenska exportföretagen måste således öka sina marknadsandelar. En nödvändig fömtsättning för en sådan utveckling är atl priserna på svenska exportvaror ökar långsammare än de priser som utlandet tar för motsva­rande varor, dvs. att de svenska relativpriserna sänks. En mycket återhåll­sam inhemsk kostnadsutveckling är därför av central betydelse för att de uppsatta målen skall kunna förverkligas.

Den kraftiga ökningen av exporten ställer i sin tur krav på en fortsatt utbyggnad av den svenska produktionsapparaten genom ökade investe­ringar inom framför allt industrin. För att denna ökning av investeringarna skall realiseras krävs bl. a. en förbättrad lönsamhet i näringslivet. Den finansiella situationen för svensk industri har sedan år 1975 karakteriserats av kraftigt sjunkande vinster, en låg självfinansieringsgrad, svag soliditet och otillräcklig räntabilitet. Detta har hämmat företagens investeringsvilja. 1 LU 78 förutsätts att förelagens vinstandel ökar från 1977 års bottennivå till en nivå som ligger i närheten av den som uppmättes under 1970-talets början. Den förutsatta vinstandelen ligger dock klart lägre än under hög­vinståret 1974. Pen ligger också klart under den vinstandel som förutsattes i föregående långtidsutredning, LU 75.

LU:s bedömning av den totala produktionskapaciteten har i första hand grundats på uppskattningar av hur arbetskraften och dess produktivitet -

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

3

dvs. produktion per arbetstimme - kommer atl utvecklas. Den totala sysselsättningen, mätt i antal arbetstimmar, beräknas minska med 0,1% per år under perioden 1977-1983. Beträffande produktiviteten visar kal­kylerna en trendmässig ökning på 3,1 % per år. Härtill måste läggas effek­ten av att den i utgångsläget inte fullt utnyttjade kapaciteten avseende såväl kapital som arbetskraft förutsätts komma att tas i anspråk under kalkylperioden. Detta kapacilelsgap har uppskattats motsvara en årlig produktivitetsstegring på 0,7%. Totalt skulle härigenom den totala pro­duktivitetsstegringen uppgå till 3,8% per år under perioden 1977-1983 och BNP-fillväxten till 3,7% per år.

Ett realiserande av LU:s huvudalternativ innebär att de stagnationsten­denser som präglat den svenska ekonomin under senare år bryts. En stor del av resurstillväxten måste emellertid avdelas för erforderliga investe­ringsökningar och för att avhjälpa de balansbrister som förelåg i utgångslä­get. Utrymmet för ökningar av såväl privat som offentlig konsumtion är därmed relativt begränsat. I huvudalternativet har LU förutsatt att kon­sumtionsökningen fördelas så att privat och offentlig konsumtion växer i ungefär samma takt.

Den privata konsumtionsvolymens ökningstakt beräknas till 1,8% per år. Med tanke på gjorda åtaganden mot pensionärerna blir den årliga ökningen i privat konsumtionsstandard för den aktiva generationen en halv procentenhet lägre.

När den del av utrymmet för total konsumtionsökning avsatts som krävs för att erhålla en viss real ökning i den aktiva befolkningens privata

Tabell 1. Försörjningsbalansen under perioden 1965-1983

Milj. kr.

Åriig procentuell vo

ilymförändring

i löpande

priser

1965-

1970-

1974-

1977-

1977

1970

1974

1977

1983

enligt

LU

Privat konsumtion

189 293

3,0

1,6

2,1

1,8

Offentlig konsumtion

100925

5,9

2,3

4,1

2,2

Statlig

31688

1,6

1,2

1,6

0,9

Kommunal

69237

8,9

3,0

5,3

2,8

Bruttoinvestering

71403

3,6

1,6

-1,7

2,8

Privata inkl. bostäder

59093

2,7

3,1

-2,4

3,1

därav: industri

14790

3,9

6,3

-5,0

4,7

Offentliga myndigheter

12310

7,8

-5,0

1,5

1,1

därav: statliga

3 286

-0,1

2,8

-3,0

-0,4

kommunala

9024

11,0

-7,6

3,5

1,6

Lagerförändring'

-1300

(1300)

(-2 300)

(-6700)

(-5 000)

Export av varor och

tjänster

97516

7,6

7,0

-2,5

7,9

Import av varor och

tjänster

106326

7,6

4,7

0,8

4,0

Bruttonationalprodukt

351511

3,8

2,2

-0,1

3,7

Förändring i milj. kr.

Prop. 1978/79:150

4

konsumtionsstandard medges en ökning av den offentliga konsumtionsvo­lymen på 2,2% per år under perioden 1977-1983. Den statliga konsum­tionen förutses öka med 0,9% och den kommunala konsumtionen med 2,8% per år. Detta innebär en neddragning i jämförelse med perioden 1974-1977, då total offentlig konsumtion ökade med 4,1 % per år. Trots neddragningen finns det emellertid, med de angivna förutsättningarna, etl visst utrymme för fortsatt reformverksamhet utöver redan gjorda åtagan­den.

LU:s huvudalternativ sammanfattas i tabell 1 i form av försörjningsba­lansen för åren 1977-1983.1 tabellen anges också jämförelsetal för tidigare perioder.

2.2 Avvägningsproblem

Förverkligandet av huvudalternativet i LU 78 bygger naturligtvis på att kalkylernas centrala yttre förutsättningar angående världshandelstillväxt m. m. förverkligas. Dessutom ställs vissa bestämda krav på olika delar av den svenska ekonomin. Om huvudalternativets utveckling genomförs blir det en uppgift för den ekonomiska politiken att skapa sådana betingelser atl de olika kraven i möjligaste mån kan uppfyllas. Härvid ställs man inför svårbemästrade avvägningsproblem och vid remissbehandlingen har vissa remissinstanser ställt sig tveksamma till huruvida dessa krav helt och hållet kan infrias. Det är framför allt två av de centrala betingelserna som har väckt viss tveksamhet. För det första anser flera remissinstanser att en så stark begränsning av den kommunala konsumtionens tillväxt som krävs i LU:s huvudalternativ, blir svår att genomföra. För det andra anser de tunga löntagarorganisationerna att den förutsatta förändringen i den funk­tionella inkomstfördelningen inte kan accepteras. På denna punkt är emel­lertid flertalet av de övriga remissinstanserna av motsatt uppfattning. Däremot förefaller remissinstanserna vara tämligen eniga om att den tredje centrala betingelsen för huvudalternativets genomförande, en ökad rörlig­het på arbetsmarknaden, är välmotiverad och nödvändig.

1 det följande återges de tidigare berörda betingelserna för huvudalterna­tivets genomförande såsom de har presenterats i långtidsutredningen. Ett sådant krav är att den förbättring av de svenska relativpriserna som krävs för att realisera den nödvändiga exporttillväxten förverkligas. Ungefär hälften av denna relativprisförbättring har redan åstadkommits genom utförda devalveringar. Resten måste enligt långtidsutredningen komma till stånd genom en återhållsam inhemsk kostnadsutveckling.

Det ställer i sin tur bestämda krav på utvecklingen av löner och vinster. Även andra restriktioner finns för dessa centrala storheters tillväxt. Löne­ökningarna måste uppnå en viss nivå för att en real standardförbättring i den privata konsumtionen skall kunna realiseras. Näringslivets vinstnivåer måste öka för att den under prognosperioden nödvändiga investerings-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

5

verksamheten skall kunna uppnås. Problemet kan således formuleras på följande sätl. Inom ramen för en begränsad ökning av förädlingsvärdet måste fördelningen mellan löner och vinster anpassas så att dels löne­ökningarna tillfredsställer kravet på privata standardförbättringar, dels vinstökningarna blir av den storleken att den nödvändiga investeringsverk­samheten förverkligas. Den lönetillväxt som förutsätts i huvudalternativet medger en viss förbättring av de aktiva löntagarnas privata konsumtions­standard. Härtill skall emellertid också läggas atl utbyggnaden av det offentliga tjänsteutbudet bl. a. kraftigt påverkar barnfamiljernas standard.

Ett annat krav gäller den ovan berörda ökade rörligheten på arbetsmark­naden. Enligt LU 78 väntas efterfrågan på industrivaror bli kraftigast i de områden där graden av outnyttjad kapacitet är relativt låg. Därför kan produktivitetsreserven inte realiseras genom att alla företag behåller sina anställda. I stället krävs ett dynamiskt förlopp där sysselsättningen ökar i de mer expansiva branscherna samtidigt som produktivitetsreserven i sva­gare branscher löses upp genom avgång av anställda. Detta kräver i sin tur att arbetsmarknadspolitiken inriktas på att befrämja röriigheten. Om så inte sker är risken stor för att en efterfrågegenererad uppgång bromsas av flaskhalsproblem på sysselsättningssidan. Den dämpade kostnadsutveck­ling som är en förutsättning för LU:s huvudalternativ äventyras därige­nom. Kravet på ökad rörlighet på arbetsmarknaden accentueras också av de regionala obalanser som kan uppstå. Eftersom nästan hela nettoökning­en av arbetskraften består av kvinnor är det också viktigt atl efterfrågan och utbud av arbete anpassas till detta förhållande.

Ytterligare viktiga avvägningsproblem som måste bemästras gäller pro­duktionsresultatens användning. Som redan har visats måste en betydande del av produktionen avsättas på exportmarknaderna för att täcka bytesbalansunderskottet. Vidare måste näringslivets investeringsbehov prioriteras under den närmaste femårsperioden. Ett högt kapacitetsutnytt­jande är en nödvändig förutsättning för en snabb investeringsulveckling.

Genom reduktionen av bytesbalansunderskottet och de ökade investe­ringarna minskas utrymmet för konsumtion högst avsevärt. Detta förhål­landevis knappa utrymme måste sedan delas på privat och offentlig kon­sumtion. För den privata konsumtionens del måste hänsyn tas till redan gjorda bindningar till pensionärerna och att en alltför låg privat konsum­tionstillväxt för de aktiva med stor sannolikhet kommer att leda till spän­ningar på arbetsmarknaden. Genom att den privata konsumtionen således måste medges en viss standardförbättring blir det återstående utrymmet för offentlig konsumtion begränsat. De allmänna målen för samhällsekono­mins utveckling gör det emellertid helt nödvändigt att den offentliga sek­torn så långt det är möjligt anpassar sig till detta utrymme. I det följande behandlas de krav som härvid ställs.

Prop. 1978/79:150

6

2.3 Den offentliga sektorns roll i samhällsekonomin

Sambanden mellan den offentliga sektorn och övriga delar av ekonomin går i båda riktningarna. Ä ena sidan är möjligheterna att bygga ut den offentliga sektorn beroende av resurstillgången och den ekonomiska ut­vecklingen i övrigt. Å andra sidan är insatser inom den offentliga sektorn av väsenflig betydelse för utvecklingen i andra delar av samhällsekonomin. Som exempel härpå kan nämnas att LU:s kalkyler förutsätter att barnom­sorgen ordnas för att det beräknade arbetskraftsutbudet skall kunna för­verkligas.

Som framgått tidigare är utrymmet för den offentliga konsumtionens ökning under den framförliggande femårsperioden begränsat. Detta utrym­me måste delas mellan statlig och kommunal verksamhet. Denna fördel­ning är en politisk avvägningsfråga som kräver prioriteringar mellan olika konsumtionsändamål. På grund av olika bindningar är emellertid manöver­utrymmet inte särskilt stort. I LU:s baskalkyler preciseras de konsumtionsökningar som följer av olika politiska beslut och åtaganden samt av förändringar i befolkningens åldersstruktur i kombination med kravet på oförändrad standard i det offentliga tjänsteutbudet.

För statens del utgår baskalkylen från långtidsbudgeten för perioden 1978/79-1982/83. Den redan intecknade ökningen av statlig konsumtions­volym anges till 0,5% per år under perioden 1977-1983. För kommunal konsumtion har motsvarande ökning beräknats till 1,8% per år. Den högre ökningstakten för kommunerna betingas huvudsakligen av utbyggnaden av de prioriterade områdena barnomsorg och långtidssjukvård samt av de krav som ställs av bl. a. övrig äldrevård.

LU 78 påpekar att den tillväxt man kalkylerat med för kommunernas del (2,8% per år) innebär en neddragning i jämförelse med planerna i denna sektor (3,5% per år).

Mot bakgrund av detta och de senaste årens erfarenheter av kommunal expansion måste man konstatera att en sådan anpassning av den kommu­nala utvecklingen som förutsätts i LU 78 inte kan komma till stånd utan att både stat och kommun iakttar stark återhållsamhet med beslut om utbygg­nad av de samhällsverksamheter som har kommuner och landstingskom­muner som huvudmän.

Även den fömtsatta statliga konsumtionsutvecklingen (1 % per år) kom­mer att ställa stora krav på återhållsamhet med nya utgiftsåtaganden från statsmakternas sida. En stram återhållsamhet betingas också av utgångslä­gets stora budgetunderskott. På kort sikt kan ett stort budgetunderskott motiveras av slabiliseringspolitiska överväganden. I ett medelfristigt per­spektiv kräver emellertid den samhällsekonomiska balansen alt budgetr underskottet motsvaras av ett lika stort sparande i övriga sektorer i ekono­min. Även om detta villkor är uppfyllt kan en överflyttning av finansiellt sparande från offentlig till privat sektor ställa krav på en anpassning av

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

7

kreditmarknaden och kreditpolitiken för att en likviditetsuppbyggnad inte skall leda till ökad inflation.

Det är mot denna bakgrund som utformningen av den framlida finanspo­litiken skall ses. Dess uppgift är att i samspel med kreditpolitiken bidra till en balanserad utveckling i ekonomin i enlighet med de centrala målen.

3   Beräkningsmetodik och antaganden

3.1 Principerna för utgiftsbedömningarna

De beräkningar av den framtida utgiftsutvecklingen som redovisas i det följande syftar till att endast ange konsekvenserna av beslut som redan har fattats. Beroende på beslutets eller åtagandets karaktär kan dessa beräk­ningar göras på olika sätt. När det gäller utgifterna för närings- och arbets­marknadspolitiken har dessa i beräkningarna kalkylmässigt förutsatts vara konjunkturneutrala. Nedan anges några typfall för hur beräkningarna ge­nomförs för övriga anslag.

1. 1 vissa fall har statsmakterna /' belopp angivit en utgiftsnorm. Detta

gäller i allmänhet transfereringar till hushåll och kommuner. Dessa utgifts­

normer kan vara av olika slag.

a)

I vissa fall föreligger bindningar som är fastställda till belopp, som gäller t. v. och som inte innefattar standardhöjningar. Det gäller t; ex. de allmänna barnbidragen. Här styrs den beräknade utgiftsutvecklingen helt av antagandena om befolkningens utveckling.

b)

För vissa verksamheter innefattas även standardhöjningar. Del kan gälla hela den tid som omfattas av långtidsbudgeten eller en del därav. Vid beräkningarna har hänsyn tagits fill detta genom att utgifterna successivt höjts enligt det beslutade åtagandet. Ett exempel är utgifterna för folkpen­sioner, där kalkylerna omfattar den beslutade standardstegringen i form av pensionstillskott.

c)

I andra fall finns till belopp fastställda utgiftsnormer där den totala utgiftsutvecklingen blir beroende av utvecklingen inom sektorer som stats­makterna inte har direkt inflytande över. T. ex. kan nämnas statsbidragen till barnomsorgen som utgår med fastställt belopp per plats. Anslagen får beräknas med utgångspunkt i prognoser om den kommunala utvecklingen på barnomsorgens område.

2. I andra fall har statsmakterna lagt fast ramar eller regelsystem för

utgifterna i andra termer än rent finansiella. Sådana kvantitativa ramar kan

t. ex. utgöras av antalet intagningsplatser eller totala antalet platser eller

timmar i viss utbildning. Detta förekommer exempelvis när det gäller den

Prop, 1978/79:150

8

grundläggande högskoleutbildningen. I dessa fall har i långtidsbudgeten tagits upp de resurser som beräknats vara nödvändiga för att uppnå de på detta sätt fastställda målen.

När det gäller beräkning av utgifternas storlek utifrån ett beslutat regel­system kan nämnas vissa statsbidrag till kommunerna som t. ex. bidragen till social hemhjälp och färdtjänst, vilka utgår som en procentandel av bruttokostnaden. Ett annat exempel är skatteutjämningsbidraget som på­verkas av det kommunala skatteunderlagets och den kommunala utdebite­ringens utveckling. Prognoser av den kommunala utvecklingen ligger i dessa fall fill grund för beräkningarna.

3. På några områden finns tidsbegränsade program. I dessa fall har i

allmänhet antagits att utgifterna faller bort i och med att programmet

upphör.

I den mån det är orealistiskt att räkna med att anslaget kommer att falla bort efter programperiodens slut underskattas omfattningen av de framtida resursanspråken. I en del fall har statsmakterna låtit förstå att tidsbegrän­sade program avses bli förlängda i en eller annan form ulan atl formella beslut ännu fatlats härom. Likaså har i fråga om vissa avtal, som löper ut under perioden för långtidsbudgeten men som avses bli förnyade, scha­blonmässigt antagits oförändrad anslagsnivå. Som exempel härpå kan nämnas avtal om forskningssamverkan som sluts mellan staten och berör­da näringar för viss tid.

4. För de flesta anslag har statsmakterna inte kvantifterat den beslutade

framtida verksamheten. I dessa fall har bedömningen av de finansiella

konsekvenserna i allmänhet gjorts mer skönsmässigt.

a)

En i vissa fall användbar metod är att utgå från oförändrad kvalitet hos den statliga tjänsteproduktionen. Detta innebär att produktionen får anpassas till förändringar i efterfrågan. Insatsen av resurser påverkas emellertid av produktivitetsutvecklingen. I allmänhet måste förutsättas att produktivitetsutvecklingen medger att en.över riden oförändrad efterfrå­gan kan tillgodoses med successivt minskade resursinsatser. Det bör un­derstrykas att stora svårigheter föreligger att rätt bedöma efterfråge- och produktivitetsutvecklingen. Antagandena måste ofta göras mycket scha­blonartade.

b)

För de statliga investeringarna, bl. a. kommunikationsverken och vägbyggandet, föreligger särskilda svårigheter att avgöra vilken anslagsut­veckling som på längre sikt krävs för att anpassa produkfionen till efterfrå­gan. Detta hänger samman främst med svårigheterna att precisera samban­det mellan investeringar och efterfrågan. I beräkningarna har bedömts vilka investeringar som krävs på grund av efterfrågan sedan hänsyn tagits till en förväntad produktivitetsutveckling. För de närmaste åren domineras dock investeringarna ofta av redan fattade investeringsbeslut.

c)

På vissa områden görs inte större investeringar. Däremot kan punkt­vis vissa större projekt aktualiseras utan att dessa i och för sig innebär höjd

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

9

ambitionsnivå. 1 den mån en utbyggnad inte följer av fastlagda program har en allmän skälighetsbedömning fått göras.

3.2 Beräkningsunderlag

Långtidsbudgeten, utom socialförsäkringssektorn, omfattar endast de utgifter och inkomster som redovisas på statsbudgeten. Detta innebär att affärsverkens driftutgifter och vissa investeringar samt andra utgifter för de statliga bolagen än tillskott av kapital inte ingår i beräkningarna.

Grundvalen för långtidsbudgeten utgörs av långtidsbedömningar som utförts av myndigheterna. Den slutliga bedömningen av anslagsutveckling­en har gjorts inom budgetdepartementets budgetavdelning efter samråd med vederbörande fackdepartement.

Beräkningarna av denframtlda utgiftsutvecklingen utgår från anslagsbe­loppen för budgetåret 1979/80 enligt 1979 års reviderade budgetförslag. Utgångspunkten för påföljande budgetår är en beräkning i samma pris- och lönenivå som tillämpats i 1979 års budgetproposition ("oförändrad pris-och lönenivå"). For sådana anslag som omfattas av åtaganden avseende pris- och löneutvecklingen m. m. har därefter gjorts vissa schablonmässiga beräkningar över effekter av gjorda antaganden om framtida pris- och löneökningar ("löpande prisberäkning"). Detta gäller dels löne- och om­kostnadsökningar i samband med statlig konsumtion, dels kostnadsökning­ar till följd av bl. a. indexkonstruktioner. Som exempel på det senare kan nämnas kostnaderna för folkpensioneringen som är knutna till konsu­mentprisernas utveckling. Anslag som inte faller inom de ovan nämnda kategorierna räknas inte om med hänsyn till pris- och löneutvecklingen. Ett exempel på detta är det allmänna barnbidraget som är räknat i oföränd­rat nominellt belopp under långtidsbudgetperioden och som inte innefattas i den löpande prisberäkningen. Av tabell 20 framgår i vilka fall omräkning­ar till "löpande priser" gjorts.

Vid en diskussion av den statliga utgiftsutvecklingen under de framför­liggande budgetåren är det naturligt att göra jämförelser med utvecklingen under tidigare år. Sådana jämförelser kan visa bl. a. i vilken mån nya tendenser i den totala utgiftsutvecklingen eller i utvecklingen på skilda delområden gör sig gällande.

Som jämförelsematerial används uppgifter om budgetutfallen för bud­getåren 1973/74-1977/78. För budgetåret 1978/79 föreligger slutredovis­ning först under hösten 1979. Detta budgetår har därför inte tagits med i kalkylerna.

Budgetutfallen för budgetåren 1973/74-1977/78 har deflaterats med pris-och löneindex. För vissa utgiftsgrupper finns direkt användbara indextal. För andra grupper saknas däremot tillämpbara indexserier. Detta gäller t. ex. de anslag som innehåller omkostnader. För dessa anslag har använts konsumentprisindex sedan detta rensats från varugrupper, som inte är relevanta för den statliga konsumtionen.

Prop. 1978/79:150

10

I stort sett innebär den angivna metoden att för de utgiftsgrupper som består av statliga transfereringar (inkomstöverföringar) anges den nytta i reala termer som resursöverföringen representerar. För de utgifter som innebär statlig konsumtion eller investering anger beräkningarna statens efterfrågan på reala resurser. Beräkningarna för den historiska perioden är inte helt jämförbara med beräkningarna i oförändrad pris- och lönenivå för den framförliggande perioden.

3.3      Principerna för inkomstberäkningarna

För budgetåret 1979/80 ansluter inkomstberäkningarna till de bedöm­ningar som görs i 1979 års reviderade budgetförslag. Vid beräkningarna avseende långtidsbudgetperioden i övrigt har beaktats beslutade eller av regeringen föreslagna eller aviserade förändringar. Sålunda har hänsyn tagits bl. a. till den av regeringen föreslagna reformeringen av inkomstbe­skattningen och den kommunala skatteutjämningen samt den förutsedda finansieringen härav. Vidare har beaktats beslutade och av regeringen föreslagna höjningar av socialförsäkringsavgifter.

3.4      Antaganden för långtidsbudgetperioden

Långtidsbudgeten grundas vad gäller år 1979 på samma antaganden om den ekonomiska tillväxten och pris- och löneutvecklingen i samhället som presenteras i den reviderade finansplanen år 1979. Sålunda har bl. a. förut­satts att lönesumman ökar med drygt 8 1/2% från år 1978 fill år 1979, medan den allmänna konsumentprisnivån sfiger med 6%. Volymtillväxten i bruttonationalprodukten för år 1979 förutses uppgå till 5 1/2%. För år 1980 har lönesumman förutsatts öka med 8%, den allmänna prisnivån med 6% och bruttonationalprodukten med 4%. För år 1981 har lönesumman förutsatts öka med 7% och den allmänna prisnivån med 6%. Vidare antas bruttonationalproduktens volymtillväxt uppgå till 3%. För åren 1982-1984 har schablonmässigt antagits att lönesumman, allmänna prisutveck­lingen samt bruttonationalprodukten årligen ökar med 7%, 4% resp. 3%. För den kommunala utdebiteringen har förutsatts oförändrade genomsnitt­liga skattesatser åren 1980 och 1981 samt en genomsnittlig höjning med ca 20 öre per år under perioden 1982-1984. Därmed skulle den kommunala utdebiteringen i genomsnitt höjas från 29:02 kr. år 1979 till 29:60 kr. år 1984.

4   Statens utgifter och inkomster

4.1 Statsutgifter efter ändamål

1 detta avsnitt redovisas statsutgifternas utveckling i oförändrad pris-och lönenivå under perioden t.o.m. budgetåret 1983/84. Redovisningen

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

II

omfattar de totala utgifterna över statsbudgeten. Dessa redovisas gruppe­rade efter ändamål. Fjorton av de största ändamålsgrupperna särredovi-sas. De svarar tillsammans för ca 88 % av utgifterna under budgetåret 1979/ 80. En redovisning av de totala utgifternas utveckling lämnas i tabell 19. Beräkningarna utgår från de anslagsbelopp för budgetåret 1979/80 som redovisas i det reviderade budgetförslaget. För vissa anslag som är direkt knutna till pris- eller löneindex eller som nära följer den allmänna pris- och lönestegringen i samhället redovisas också tillkommande utgifter vid i avsnitt 3.4 angivna antaganden om pris- och lönestegringar (tabell 20).

Beräkningarna i 1979 års långtidsbudget styrs i hög grad av de beslut som fattats av statsmakterna under de senaste åren. De totala stalsutgifterna i oförändrad pris- och lönenivå (exkl. statsskuldräntor) fortsätter att öka svagt under långiidsbudgetperioden. De betydande budgetunderskotten medför stigande utgifter för stalsskuldräntor. Mest märkbara, utöver statsskuldräntorna, är utgiftsökningen för bostadspolitiken. Några områ­den minskar under långtidsbudgetperioden.

Folkpensioner m. m. och sjukförsäkringar

Ändamålsgruppen domineras av utgifterna för folkpensioneringen och statens bidrag till sjukförsäkringen. I ändamålsgmppen ingår även del i prop. 1978/79: 95 föreslagna statsbidraget till kommunala bostadstillägg till folkpension. Med undantag för vissa administrationskostnader utgörs hela ändamålsgruppen av transfereringar till hushållen.

Tabell 2. Folkpensioner m.m.

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell föränd­ring

1973/74-1977/78

Anslag 1979/80

Anslagsförändring till

Procentu­ell för­ändring 1979/80-1980/81

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

1980/81    1981/82   1982/83

1983/84

Totala utgifter

därav folkpensioneringei sjukförsäkringen

+4,5

n-1-5,6 -2,5

30251

26605

3555

-Hl 576     -1-1196    - 34

+  539    -\-  415     -175 -1-   385     +   130    -H140

-169

-320 -t-150

+ 5,2

+ 2,0 -1-10,8

+ 2,0

+ 0,4

+5,2

Under budgetåren 1980/81 och 1981/82 ökar kostnaderna kraftigt för ändamålsgruppen. En bidragande orsak till detta är det nya statsbidrag till kommunala bostadstillägg till folkpension som föreslås gälla fr. o.m. ka­lenderåret 1981 och som därmed ökar kraftigt budgetåren 1980/81 och 1981/82. Det framlagda förslaget innebär att en enhetlig statsbidragsnivå

Prop. 1978/79:150

12

införs för bostadstilläggen till folkpensionärer och de statskommunala bostadsbidragen till övriga hushåll.

Utgifterna för folkpensionerna har under perioden 1973/74- 1977/78 sfi-gil med i genomsnitt 5,6% per år räknat i fasta priser. Ökningen beror dels på atl antalet pensionärer stigit under denna tid bl. a. genom sänkningen av den allmänna pensionsåldern år 1976, dels på att en rad standardförbätt­ringar genomförts.

Fortsatta sådana effekter slår igenom i beräkningarna för den framförlig­gande långtidsbudgetperioden. Det totala antalet pensionärer beräknas bl. a. till följd av förändringar i befolkningens ålderssammansättning årli­gen öka med i genomsnitt 16000, varav 14000 ålderspensionärer. Antalet folkpensionärer beräknas år 1979 uppgå till knappt 1,9 miljoner, varav drygt 1,3 miljoner ålderspensionärer. Över 700000 pensionärer erhåller ålderspension från ATP.

Den beslutade fortsatta standardförbättringen för folkpensionärer som inte får ATP eller har låg ATP innebär att pensionerna för dessa grupper ökar betydligt snabbare än den allmänna prisutvecklingen. Härigenom uppstår betydande årliga kostnadsökningar under början av långtidsbud­getperioden.

Beräkningen av utgifterna för folkpensioneringen i oförändrad prisnivå t.o.m. budgetåret 1983/84 har gjorts med utgångspunkt i anslaget för budgetåret 1979/80. Beräkningarna omfattar därefter endast sådana utgifts-höjningar som följer av ett ökat antal folkpensionärer och de lagstadgade förändringarna av pensionsförmånerna. I fasta priser ökar utgifterna för folkpensioneringen med ca 540 milj. kr. budgetåret 1980/81.

De minskade utgifterna fr. om. budgetåret 1982/83 sammanhänger dels med atl den av riksdagen beslutade utbyggnaden av pensionstillskotten slutförs budgetåret 1981/82, dels med att antalet pensionärer som uppbär detta tillskott minskar till följd av alt allt fler pensionärer får ATP.

Tabell 3. Folkpensioner, utgiftspåverkande faktorer

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Utgiftsförändring till

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

Ökat antal pensionärer Pensionstillskott

Summa

+249 -290

-h539

-h235 -H80

-1-415

-1-170 -345

-175

+ 135 -455

-320

Folkpensionernas nivå är knuten till den allmänna prisutvecklingen. Med de antaganden rörande prisutvecklingen som gjorts skulle utveckling­en av utgifterna för folkpensioneringen i löpande priser bli följande.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

13

Tabell 4. Folkpensioner

(Milj. kr., löpande priser)

Genom­snittlig procen­tuell

förändring 1973/74-

mi/1%

Anslag 1979/80

Anslagsförändring till

1980/81    1981/82   1982/83    1983/84

Procen-

Genom-

tuell för-

snittlig

ändring

procen-

1979/80-

tuell för

1980/81

ändring

1979/80-

1983/84

+ 18,9

26520      +2700     +1720    +990       +  900     +18,1

+ 5,5

Av sjukförsäkringens kostnader finansieras 85 % med arbetsgivaravgif­ter och resterande 15% med statsbidrag. Socialförsäkringsavgiften till sjukförsäkringen höjdes från 9,6% till 10,6% den 1 januari 1979. Anslags­beräkningen för perioden t.o.m. budgetåret 1983/84 utgår från gällande bestämmelser och statsbidragsregler med tillägg av de nya regler för ersätt­ningen till sjukvårdshuvudmännen som har redovisats i prop. 1978/79: 177. Bl. a. den ökande andelen äldre beräknas medföra att utgifterna ökar något under perioden.

Utbildning och forskning

Denna ändamålsgrupp omfattar de statliga utgifterna för utbildningsvä­sendet och för den civila forskning som bedrivs av staten eller med statligt stöd. Ändamålsgruppen omfattar bl. a. grundskolan, gymnasiala skolor, högre utbildning och forskning samt studiesociala ändamål och den del av Vuxenutbildningen som finansieras via statsbudgeten. Till högre utbildning och forskning förs bl. a. anslagen till högskolan inkl. lantbruksuniversite­tet, undervisningssjukhusen och de statliga forskningsråden och styrelsen för teknisk utveckling. I gruppen ingår även de statliga utgifterna för forsknings- och utvecklingsverksamhet på energiområdet. Studiesociala ändamål omfattar del statliga studiestödet till samtliga kategorier av stude­rande.

Utgifterna för grundskolan beräknas för budgetåret 1979/80 till drygt 9,5 miljarder kr. Utgiftsförändringarna styrs i betydande utsträckning av be­folkningsutvecklingen. Elevantalet i grundskolan beräknas läsåret 1979/80 uppgå till ca 1 040000 och väntas läsåret 1983/84 ha minskat till ca 977000. Med oförändrad nettoinvandring kommer denna minskning atl fortsätta under 1980-talet och antalet barn i skolpliktig ålder beräknas till drygt 900000 år 1990. Våren 1976 fattade riksdagen beslut om reformering av skolans inre arbete. Beslutet innebär en utveckling av grundskolans inre arbete samt en utökad omsorg för barn och ungdom under skoldagen och i nära anslutning till denna. Reformen skall genomföras stegvis och i den takt kommunerna själva bestämmer. Fr. o. m. budgetåret 1978/79 infördes också ett nytt statsbidragssystem som innebär att kommunerna friare kan använda tilldelade resurser. Vid beräkningen av utgifterna för grundskolan

Prop. 1978/79:150

14

har hänsyn tagils till regeringens förslag om en reformering av läroplanen i grundskolan.

Läsåret 1979/80 beräknas antalet intagningsplatser i den direkt grund­skoleanknutna delen av gymnasieskolan motsvara ca 97% av årskullen 16-åringar. Andelen elever som omedelbart efter grundskolan fortsätter till gymnasieskolan är dock lägre. Antalet sökanden till de mer utpräglat yrkesinriktade linjerna liksom för de tvååriga teoretiska linjerna har ökat. I långtidsbudgeten har antalet intagningsplatser beräknats till oförändrat 97% av antalet 16-åringar. Detta medför en ökning av antalet platser med ca 8700 under perioden 1979/80-1982/83. Budgetåret 1983/84 minskar antalet 16-åringar och därmed antalet intagningsplatser. Nedgången i plats­antalet beräknas till ca 1 200.

Inom vuxenutbildningen har en kraftig utbyggnad skett av såväl utbild­ningen i studieförbundens regi som de kommunala skolorna för vuxna. Fr. o. m. år 1976 utgår ett särskilt studiestöd till vuxna i form av tim- och dagstudiestöd samt ett särskilt vuxensludiestöd. Del särskilda vuxenstu­diestödet ansluter till stödet för arbetsmarknadsutbildning men består till skillnad från detta till en viss del av återbetalningspliktiga medel. De direkta kostnaderna för det särskilda vuxenstudiestödet finansieras med en särskild vuxenutbildningsavgift som utgår på samma avgiftsunderlag som används för beräkning av sjukförsäkringsavgifter och belastar inte stats­budgeten. Vuxenutbildningsavgiften är fastställd till 0,25% fr. o. m. den 1 januari 1978. De kostnader för vuxenutbildningen - exkl. studiestöd -som belastar statsbudgeten beräknas för budgetåret 1979/80 till ca 1 650 milj. kr. För långtidsbudgetperioden beräknas, kalkylmässigt på grundval av skolöverstyrelsens prognoser, att antalet studiecirklar ökar med 7% per år och att kommunal vuxenutbildning på gymnasieskolenivå har samma omfattning som under budgetåret 1977/78. Undervisning på grundskoleni­vå inom kommunal vuxenutbildning beräknas öka något under perioden. I tabell 5 har utgifterna för vuxenutbildningen fördelats efter skolform och ingår till viss del i de redovisade ändamålsgrupperna.

Tat>ell 5. Utbildning och forskning

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

till

Procentu-

Genom-

snittlig procen-

1979/80

ell för­ändring

snittlig procen-

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

tuell

1979/80-

tuell för-

föränd-

1980/81

ändring

ring

1979/80-

1973/74-

1983/84

1977/78

Totala utgifter

+ 3,0

23 630

+ 174

-193

-  18

+ 42

+0,7

+0,0

därav

grundskolan

+5,4

10056

-172

-278

- 43

-    6

-1,7

-1,3

gymnasieskolan

+ 3,5

3281

+ 222

+ 22

+ 34

+  14

+ 6,8

+ 2,2

högre utbildning

och forskning

+0,7

6402

+ 60

-    3

- 33

+ 22

+0,9

+ 0,2

studiesociala

ändamål

-0,6

2 502

-  14

+  14

- 32

- 45

-0,6

-0,8

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

15

De beslut som statsmakterna har fatlat om ändrade behörighetsregler för tillträde till högskolan har ökat möjligheterna för nya grupper i samhället att få del av högskoleutbildning. Etableringen av högskoleutbildning på nya orter har också ökat tillgängligheten. Antalet studerande ökar under läsåret 1978/79. Någon ytterligare ökning av resurserna beroende på fler studerande beräknas inte. Fr. o. m. läsåret 1979/80 slopas enligt riksdagens beslut den fria sektorn inom högskolan. Resurstillskottet har beräknats för redan beslutade ökningar av antalet intagningsplatser på vissa utbildnings­linjer. Det innebär att kostnaderna sfiger något under perioden.

Utgifterna för studiesociala ändamål omfattar såväl bidrag som återbe­talningspliktiga studiemedel för studerande. Fr. o.m. budgetåret \911>/1A har alla elever över 20 är i gymnasieskolan, den kommunala och statliga vuxenutbildningen samt folkhögskolan överförts till studiemedelssyste­met. Antalet studerande under 20 år som uppbär olika former av studie­hjälp och förlängt barnbidrag beräknas stiga tämligen kraftigt under början av perioden. Budgetåret 1983/84 avtar ökningen av stödet i takt med att antalet 16-åringar minskar.

Antalet studiemedelstagare har bedömts öka något. Samtidigt väntas återbetalningarna av studiemedel och studielån stiga successivt under peri­oden med i genomsnitt drygt 50 milj. kr. per år. Budgetåret 1983/84 beräk­nas återbetalningarna uppgå till totalt ca 660 milj. kr.

En proposition har lämnats till riksdagen med förslag om studiemedel till 18-19-åringar som lämnat föräldraekonomin. Kostnaderna för denna re­form beräknas till ca 82 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

Det statliga stödet t\\\ forskning utgår dels genom de statliga forsknings­råden, styrelsen för teknisk utveckling m. fl., dels genom anslag till univer­siteten och högskolorna.

Stödet till industriellt utvecklingsarbete utgår genom styrelsen för tek­nisk utveckling. Ökningen av anslagen till direkta forsknings- och utveck­lingsändamål har under de senaste åren varit betydande. Riksdagen beslu­tade således under våren 1978 om modernisering av styrelsens för teknisk utveckling organisation och myndigheten fick en mer målinriktad program­struktur. I samband därmed ökades resursavsättningarna med 73 milj. kr. framför allt med inriktning på särskilda målinriktade insatsområden med fleråriga utvecklingsprojekt samt ökat stöd till teknikupphandling. I bud­getpropositionen år 1979 föreslås en ytterligare höjning av resurserna vid styrelsen för teknisk utveckling till utvecklingsstöd med 38,6 milj. kr. Vidare har de regionala utvecklingsfonderna fr.o.m. detta budgetår fått möjlighet att stödja produktutveckling i företagen.

I propositionen om rikflinjer för industripolitiken m. m. som har avläm­nats våren 1979 föreslås ytterligare utbyggnad av stödet till utvecklings­verksamhet inom företagen. Bl. a. föreslås att 300 milj. kr. anvisas som stöd till industriellt utvecklingsarbete. Detta belopp har hänförts till ändamåls­gruppen Näringspolitik. Stödet föreslås bli administrerat av en särskild

Prop. 1978/79:150

16

stiftelse som bildas för ändamålet. I samma proposition föreslås att ett utvecklingsarbete inleds för att bygga ut import av teknologiskt kunnande i de svenska företagen.

1 långtidsbudgeten beräknas en mindre ökning av anslagen till styrelsen för teknisk utveckling.

Till gruppen forskning och utveckling förs också utgifterna för ökad satsning på energiforskning. Riksdagen beslutade våren 1978 om ett nytt treårsprogram för energiforskning m. m. inom en total medelsram av I 000 milj. kr. för perioden 1978/79-1980/81. Programmet omfattar olika forsk­ningsinsatser för effektivare energianvändning, för ökat sparande samt för att öka och säkra tillgången på energi i olika former. En väsentlig del av insatserna avser utnyttjande av olika förnyelsebara energiformer. För bud­getåret 1979/80 har föreslagits anslag av 336 milj. kr. Treårsprogrammet innebär stigande anslagsnivå under programperioden. I långtidsbudgeten har därefter förutsatts insatser på oförändrad nivå. 1 regeringens proposi­tion om riktlinjer för energipolitiken föreslås väsentligt ökade satsningar på användning av solvärme inom den fastställda medelsramen. Till detta kommer kostnader för lån till forskningsinriktat experimentbyggande.

Totalförsvar

1 ändamålsgruppen totalförsvar ingår det militära försvaret, civilförsva­ret, det ekonomiska försvaret samt övriga delar av totalförsvaret.

Riksdagen har våren 1977 mot bakgrund av en säkerhetspolitisk bedöm­ning tagit ställning till inriktningen av det militära försvaret, civilförsvaret, det ekonomiska försvaret samt totalförsvaret i övrigt för perioden 1977/ 78-1981/82 (1977 års försvarsbeslut). Långtidsbudgetberäkningarna utgår från dessa ställningstaganden. För budgetåren 1982/83 och 1983/84 har förutsatts oförändrade ramar i förhållande till försvarsbeslutet.

F. n. arbetar en kommitté med uppdrag att överväga och lämna förslag om säkerhetspolitikens inriktning och totalförsvarets utveckling fr.o.m. budgetåret 1982/83.

Tabell 6. Totalförsvar

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1979/80

tuell för­ändring

snittlig procen-

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

tuell

1979/80-

tuell för-

föränd-

1980/81

ändring

ring

1979/80-

1973/74-

1983/84

\911/n

Totala utgifter

+ 1,0

15918

+ 27

+75

+ 117

-23

+ 0,2

+0,3,

därav

militän försvar

+0,0

14512

-31

-10

- 63

0

- 0,2

-0,2

civilförsvar

+ 3,3

328

+20

+60

+ 38

+ 5

+ 6,1

+8,9

ekonomiskt

försvar

+ 2,1

639

+ 52

+40

+ 136

-34

+ 8,1

+ 6,9

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

17

1 syfte att inom den givna ramen för det militära försvaret skapa ett så stort utrymme som möjligt för sådan materielanskaffning och utbildning, som ger direkt effekt i krigsorganisationen, har överbefälhavaren fått i uppdrag att minska antalet sysselsatta inom försvaret med 3 900 under perioden september 1972 - september 1979. Fram till september 1978 är den genomförda nettominskningen 3 870 anställda. För perioden mars 1978 - juni 1984 är planeringen inriktad mot en personalminskning av ca 3 600 anställda.

För budgetåret 1979/80 har föreslagits militära försvarsulgifter om 14512 milj. kr. Utgiftsförändringarna under långtidsbudgetperioden bortsett från prisreglering beror i allt väsentligt på investeringsutgifter utanför utgiftsra­men till följd av omlokalisering av militär verksamhet samt att de medel som innehölls budgetåret 1977/78 alertas med en tredjedel årligen under perioden 1979/80-1981/82.

För att belysa utvecklingen av de militära försvarsutgifterna även i löpande priser har beräkningar gjorts på grundval av de prisantaganden som tillämpas vid beräkningar i långtidsbudgeten i övrigt (tabell 7). Härvid har förutsatts att värnpliktsförmånerna utvecklas enligt nettoprisindex.

Tabell 7. Militära försvaret

(Milj. kr., löpande priser)

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

Utgifter för det militära

försvaret

14512

15051

15693

16293

16920

varav    priskompensation

(1400)

(1963)

(2 616)

(3 281)

(3905)

Förändring från föregående

budgetår

+539

+642

+600

+627

Planeringsramen medger att betydande belopp årligen kan användas för forskning och materielanskaffning. Till de större planerade anskaffnings­programmen hör artilleri, bandvagnar, terrängbilar och luftvärnsrobotar för armén, patrullbåtar och kustartilleribatterier för marinen samt anskaff­ning av jaktversionen av flygplanet Viggen ochjaktrobolar för flygvapnet.

Beträffande c(vi7/or5vare/ gäller att planeringen liksom hittills inriktas på åtgärder som gör det möjligt att i händelse av krig skydda och hjälpa befolkningen mot verkningarna av stridshandlingar av olika slag. Dessa åtgärder kan avse kollektivt ordnat skydd i form av främst skyddsrum och utrymning eller individuellt skydd, såsom skyddsmasker och anvisningar om vad som är möjligt att själv göra för sitt skydd i olika situationer samt uppbyggnad av en undsättningsorganisation.

Riksdagen beslutade år 1975 om ett nytt system för planering och finan­siering av skyddsrumsbyggandet. Systemet innebär bl. a. atl staten svarar för kostnaderna för skyddsrum som tillkommer fr. o. m. budgetåret 1979/ 80.

I 1979 års budgetproposition har regeringen föreslagit att 262 milj. kr.

2   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.1

Prop. 1978/79:150

18

anvisas för budgetåret 1979/80 för civilförsvar utom skyddsrum. För skyddsrum föreslås utgifter om 67 milj. kr. Utgiftsändringarna under peri­oden beror huvudsakligen på den ändrade finansieringsformen för skydds­rumsbyggande.

Det ekonomiska försvaret omfattar beredskapsåtgärder inom bl. a. in­dustriproduktionen, livsmedelsförsörjningen, energiförsörjningen och kommunikationerna.

Riksdagen har beslutat om inriktningen av verksamheten inom det eko­nomiska försvaret för perioden 1977/78-1981/82, vilket innebär bl. a. ut­ökad beredskapslagring av livsmedel, gödsel- och bekämpningsmedel, pet­rokemiska produkter och legeringsmetaller m. m. Vidare beslutades om ett nytt oljelagringsprogram för perioden 1978-1984. Tvångslagringen i nä­ringslivels regi bibehålls i oförändrad omfattning samtidigt som den statliga beredskapslagringen ökar. Kostnaderna för huvuddelen av oljelag-ringsprogrammet finansieras genom en höjning av den särskilda bered­skapsavgiften för oljeprodukter. Intäkterna från beredskapsavgiften till­förs oljelagringsfonden. Ökningen av kostnaderna på statsbudgeten bud­getåret 1982/83 beslår huvudsakligen av följdkostnader till en ökad bered­skapslagring av olja m. m. budgetåret 1981/82.

Riksdagen har vidare beslutat om åtgärder för försörjningsberedskapen på skoområdet. Regeringen har i mars 1979 lämnat förslag om bl. a. försörj­ningsberedskapsåtgärder inom tekoindustrin.

Kostnaderna för den föreslagna förstärkningen av försörjningsberedska­pen för perioden 1979/80-1983/84 beräknas i 1979 års budgetproposition till uppskattningsvis ca 8,3 miljarder kr. i prisläget juli 1978. Mer än hälften av denna verksamhet finansieras över oljelagringsfonden.

Arbetsmarknads- och regionalpolitik

Denna ändamålsgrupp omfattar statens utgifter för olika arbetsmark­nadspolitiska åtgärder såsom arbetsförmedling, sysselsältningsskapande åtgärder, arbetsmarknadsutbildning, kontant stöd vid arbetslöshet samt arbetsmiljöfrämjande åtgärder. Vidare hör utgifterna för regionalpolitiken till denna ändamålsgrupp.

ArbetsförmedUngen har en strategisk roll inom arbetsmarknadspoliti­ken. Under 1970-lalet har arbetsförmedlingen tillförts ca 1 800 nya tjänster. Modern datateknik har successivt tagits i anspråk för framställning av dagliga platslistor. Denna verksamhet byggdes under budgetåret 1977/78 ut till att omfatta hela landet. Metoder prövas för användning av sådan teknik också i det dagliga förmedlingsarbetet. Regeringen har tidigare under våren lagt förslag om en fortsatt och utökad försöksverksamhet med ADB-leknik i förmedlingsarbetet. En lag om skyldighet för arbetsgivare att anmäla lediga platser till arbetsförmedlingen har antagils av riksdagen. Sådan skyldighet kommer successivt att införas i hela landet.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

19

Budgetåret 1979/80 tillförs arbetsmarknadsverket medel motsvarande ytteriigare 350 tjänster. Under långiidsbudgetperioden förutsätts erfaren­hetsmässigt en viss fortsatt utbyggnad. Inriktningen av förmedlingsarbetet bestäms i hög grad av behovet att hjälpa ungdomar vid övergång från skola till arbetsliv. Ungdomarna skall tillförsäkras erbjudande om arbete, prak­tik eller yrkesinriktad utbildning. Även insatserna till förmån för kvinnor och för dem som på grund av något handikapp har svårt att få anställning på den öppna marknaden förstärks liksom arbetet i anpassningsgrupperna. Riksdagen har den 15 mars 1979 beslutat om väsentligt förstärkta stödåt­gärder för arbetshandikappade, bl. a. genom höjda stödbelopp till arbels-hjälpmedel och företagsutbildning för äldre och handikappade. Samtidigt beslutades om en ny organisation för den yrkesinriktade rehabiliteringen genom inrättande av arbetsmarknadsinstitut inom arbetsmarknadsverket samt om ett särskilt institut för metodutveckling inom området. De nuva­rande stödformerna halvskyddad sysselsättning och arkivarbete ersätts, enligt riksdagens beslut från den 1 juli 1980, av en ny anställningsform, kallad anställning med lönebidrag.

Arbetsmarknadsutbildningen omfattar skolöverstyrelsens AMU-kurser och kurser i det reguljära utbildningsväsendet, där eleverna får utbild­ningsbidrag, samt utbildning i förelag. I enlighet med långtidsbudgetmelo-diken antas bidragsbeloppen förbli oförändrade under perioden.

Utgifterna för arbetsmarknadsutbildning liksom för den nya organisatio­nen för yrkesinriktad rehabilitering finansieras via arbetsmarknadsutbild­ningsfonden. Till fonden inflyter dels medel från en arbetsgivaravgift på 0,4%, dels anslag från statsbudgeten.

Arbetsmarknadsutbildningens omfattning har i nuvarande konjunktur­läge vuxit starkt. För budgetåret 1979/80 och framåt har antagits 145000 elever/år.

De sysselsältningsskapande åtgärderna i form av beredskapsarbeten har beräknats få en i huvudsak oförändrad omfattning under långtidsbudget­perioden jämfört med beräkningen för budgetåret 1979/80. Detta innebär en konjunkturneutral beräkning av anslagen.

Tabell 10. Arbetsmarknads- och regionalpolitik

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell föränd­ring

1973/74-1977/78

Anslag 1979/80

Anslagsförändring

till

Procen­tuell för­ändring 1979/80-1980/81

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

1980/81    1981/82

1982/83

1983/84

Totala utgifter

+ 9,4

11 149

+434       +199

+ 199

+ 200

+3,9

+ 2,2

därav

arbetsmarknads­politik regionalpolitik

+ 10,8 - 0,2

9163 1951

+ 589       +187 -125       +  12

+ 187 +  12

+ 187 +  13

+6,4 -6,4

+ 3,0 -1,1

Prop. 1978/79:150

20

Sedan budgetåret 1972/73 har antalet anställda vid arbetarskyddsstyrel­sen och yrkesinspektionen mer än fördubblats. Ytterligare ca 70 tjänster tillförs organisationen under budgetåret 1979/80. Härigenom uppgår anta­let fasta tjänster till ca 1 100. En viss fortsatt förstärkning förutses under långtidsbudgetperioden.

Riksdagen har beslutat om en ny organisation för skyddat arbete m. m. Denna verksamhet samordnas under en ny stiftelseorganisalion med lands­tingen och staten som stiftelsebildare. Staten tar hela kostnadsansvaret för den skyddade verksamheten. I avtal med kommunförbunden har förutsatts alt motsvarande kostnader avräknas gentemot den kommunala sektorn inom andra områden. I långtidsbudgeten har denna avräkning skett under rubriken Övrigt. Den nya organisationen träder i kraft den 1 januari 1980 och beräknas kosta 1 600 milj. kr./år.

Regeringen har nyligen lagt fram förslag om regionalpolitiken (prop. 1978/79: 112). En ram för regionalpolitiskt stöd till näringslivet om 7 400 milj. kr. föreslås för femårsperioden 1979/80-1983/84. Stöd skall enligt regeringens förslag lämnas i form av lokaliseringslån, avskrivningslån, sysselsättningsstöd, utbildningsstöd och enligt offerlprincipen.

Regeringen har i nämnda proposition föreslagit att insatser för syssel­sättning och service i glesbygd skall samordnas och förstärkas. För bud­getåret 1979/80 har regeringen föreslagit att ca 82 milj. kr. anvisas.

Stöd till barnfamiljer

Utgifterna under denna ändamålsgrupp avser till stor del inkomstöver­föringar till hushållen i form av allmänna barnbidrag, föräldrapenning och bostadsbidrag för barnfamiljer. Den kraftigast växande delen av ändamåls­gruppen utgörs dock av statsbidrag till kommunernas barnomsorg. Vidare ingår statens utgifter för bidragsförskott och den del av statens bidrag till social hemhjälp som avser hjälp till barnfamiljer.

Utgiftsutvecklingen för barnbidragen bestäms av bidragsnivån och be­folkningsutvecklingen. Bidraget utgör fr. o. m. den 1 januari 1979 2 500 kr. per bam och år. Bidragen utgår till omkring 1 miljon barnfamiljer med ca 1,8 miljoner barn. Antalet barn i bidragsberättigad ålder beräknas sjunka något under perioden. I enlighet med den metodik som tillämpas i långtids­budgeten beräknas ingen höjning av bidragsbeloppet under den framförlig­gande perioden.

Föräldraförsäkringen inom sjukförsäkringen trädde i kraft den 1 januari 1974. Ersättning utgår fr. o. m. den 1 januari 1978 med en garantinivå av 32 kr. per dag under sex månader i anslutning till barns födelse eller adoptiv­barns ankomst till familjen. Till försäkrad som har rätt till högre sjukpen­ning än nämnda belopp utgår föräldrapenningen med samma belopp som sjukpenningen, dvs. med 90% av den sjukpenninggrundande inkomsten. För barn födda efter årsskiftet 1977/78 har föräldrarna härutöver rätt till

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

21

s.k. särskild föräldrapenning under sammanlagt tre månader t.o.m. bar­nets första skolår. För barn födda 1971-1977 gäller särskilda övergångs­regler.

Regeringen har i prop. 1978/79:168 föreslagit att vissa ytteriigare för­bättringar av försäkringen införs den I januari 1980. Förbättringarna avser bl. a. ersättningen under den sista månaden av barnledighet med särskild föräldrapenning. De totala kostnaderna härför beräknas uppgå till ca 240 milj. kr. per år. I likhet med övriga delar av sjukförsäkringssystemet bekostas huvuddelen av föräldraförsäkringen med socialförsäkringsavgif­ten till sjukförsäkringen.

Tabell 8. Stöd Ull barnfamiljer

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1979/80

tuell för­ändring

snittlig procen-

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

tuell

1979/80-

tuell för-

föränd-

1980/81

ändring

ring

1979/80-

1973/74-

1983/84

1977/78

Totala utgifter

+ 4,5

10710

+ 285

+ 23

+315

+ 310

+ 2,7

+ 2,1

därav

allmänna barn-

bidrag m. m.

- 0,5

4914

+ 100

- 60

- 60

- 50

+ 2,0

- 0,4

bostadsbidrag

m.m.

+ 6,7

1678

-276

-308

0

0

-16,4

-10,2

bidrag till barn-

omsorg m. m.

+ 20,3

4118

+461

+ 391

+ 375

+ 360

+ 11,2

+ 8,5

De statliga och statskommunala bostadsbidragen till barnfamiljer utgår till ca en halv miljon familjer med omkring en miljon barn. Bidragen är relaterade till inkomsterna. De statskommunala bostadsbidragen (SKBB) är vidare beroende av bostadskostnaden. Regeringen har föreslagit att belop­pen för de statliga bostadsbidragen höjs samt föreslagit höjda inkomst- och hyresgränser.

Ändringarna innebär att bidragen omfördelas till förmån för hushåll med stor försörjningsbörda. Kostnaderna härför har beaktats i medelsberäk­ningarna. Stödet till låginkomsttagare utan barn har i långtidsbudgeten inräknats i ändamålsgruppen bostadspolitik.

Till följd av förslag om minskad statlig bidragsandel till SKBB från 72% till 43% minskar förbrukningen successivt under budgetåren 1980/81 och 1981/82 med ca 580 milj. kr. under denna ändamålsgrupp. Samtidigt införs ett nytt statsbidrag till kommunala bostadstillägg till folkpensionärer. Ut­gifterna för detta är upptagna under ändamålsgruppen folkpensioner m. m.

De barn under 18 år vilkas föräldrar lever åtskilda är genom bidragsför­skotten garanterade ett särskilt ekonomiskt grundskydd. Fr.o.m. den 1 oktober 1977 administreras bidragsförskotten av riksförsäkringsverket och

Prop. 1978/79:150

22

försäkringskassorna och enligt förslag i prop. 1978/79:95 skall fr.o.m. år 1980 staten helt bekosta förskotten. Denna senare omläggning beräknas medföra en merkostnad om ca 200 milj. kr./år.

Vårdbidraget till föräldrar med svårt handikappade barn i hemmet upp­går till samma nivå som förtidspension. Utgifterna för värdbidrag har inräknats i ändamålsgruppen folkpensioner m. m.

En kraftig utbyggnad av samhällets barnomsorg har beslutats av riksda­gen på grundval av en överenskommelse mellan regeringen och Svenska kommunförbundet år 1975. Utbyggnadsprogrammet för åren 1976-1980 omfattar 100000 nya daghemsplatser och 50000 nya platser i fritidshem jämte en ökning av antalet platser i kommunala familjedaghem.

För att ge kommunerna ekonomiska möjligheter att genomföra utbygg­naden av barnomsorgen infördes ett nytt statsbidragssystem med väsent­ligt höjda statsbidrag. Bidragsbeloppen är också knutna till den allmänna löneutvecklingen för anställda i offentlig tjänst. För år 1979 utgår driftbi­drag för daghem med 16 550 kr./plats. Bidraget till platser i fritidshem uppgår till hälften av nämnda belopp. För familjedaghemmen utgår bidrag dels med 35% av bruttokostnaderna, dels med 2950 kr./plats.

Det nya statsbidragssystemet finansieras genom en arbetsgivaravgift. Socialavgiften till barnomsorgen uppgår för år 1979 till 1,6% av avgiftsun­derlaget och för år 1980 till 1,9%. Enligt av riksdagen beslutade riktlinjer skall avgiften höjas till 2,2% år 1981.

Beräkningarna av utgifterna i långtidsbudgeten bygger på kommunernas planer beträffande barnomsorgens utbyggnad fram till år 1982. För peri­oden därefter grundas beräkningen på en schablonmässig framskrivning.

Bostadspolitik

Denna ändamålsgrupp domineras av räntebidrag och långivning till bo­stadsbyggande. För budgetåret 1979/80 föreslås dessa uppgå till samman­taget 9,1 miljarder kr. Bland andra ändamål inom gruppen märks lån till kommunala markförvärv samt bostadsbidrag för låginkomsttagare.

Tabell 9. Bostadspolitik

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

1979/80

tuell för­ändring

snittlig procen-

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

tuell

1979/80

tuell för-

föränd-

1980/81

ändring

ring

1979/80-

1973/74-

1983/84

1977/78

Totala utgifter

+ 10,2

9832

+ 830

+ 1470

+605

+680

+ 8,4

+ 8,1

därav

räntebidrag

-

4025

+661

+ 1 172

+745

+720

+ 16,4

+ 16,1

lånefonden

-

5100

+230

+   385

-100

- 40

+ 4,5

+ 2,3

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

23

Efter att ha minskat successivt tidigare under 1970-lalet har bostadsbyg­gandet ökat under år 1978. Antalet påbörjade I lägenheter ökade således med ca 4000 till ca 58000. Även fördelningen mellan småhus och flerbo­stadshus har förändrats något. År 1978 uppgick småhusens andel till ca 70%. Motsvarande andel år 1977 var 75%. Den genomsnittliga lägenhets-storieken har fortsatt att öka i flerbostadshusen. För småhusen har trenden mot större lägenheter brutits.

En stor del av statens stöd till bostadsbyggandet utgår i form av räntebi­drag och långivning. För statligt belånade hus gäller att räntekostnaden över vissa garanterade nivåer för lån inom låneunderlaget betalas av sta­ten. Nyproducerade hyres- och bostadsrättslägenheter hade tidigare en garanterad låneränta på 3,9% under det första året av lånetiden. I enlighet med regeringens förslag i 1978 års budgetproposition sänktes denna ränta till 3,6% för lägenheter som påbörjades under år 1977 och till 3,4% för sådana lägenheter som påbörjades år 1978. För nyproducerade småhus som bebos av låntagaren var den garanterade räntan 6%. För småhus som påbörjades under år 1978 genomfördes en motsvarande sänkning till 5,5 %.

De garanterade räntenivåerna höjs därefter för varje följande år av lånetiden för att slutligen nå upp till marknadsnivån (vid ingången av år 1979 var denna 10% för bostadslån). 1 1979 års budgetproposition har regeringen föreslagit att de lägsta garanterade räntesatserna för ny- och ombyggnad som påbörjas åren 1979 och 1980 skall vara desamma som för år 1978. Räntebidrag utgår även till stora delar av det befintliga beståndet av fastigheter som har finansierats med stafliga lån. Utgifterna för befint­liga lägenheter påverkas även kraftigt av den omreglering av räntan på bundna bottenlån som företas fortlöpande efter i regel tio år. Denna kon­vertering leder till att räntan på bottenlånen justeras upp. Därmed ökar statens utgifter för räntebidrag. För budgetåret 1980/81 beräknas merutgif-ten för dessa konverteringar av äldre lån uppgå till ca 115 milj. kr. Under budgetåret 1980/81 uppstår en tillfällig ökning i utgifterna till följd av regeringens beslut att räntebidrag avseende hyres- och bostadsrältslägen-heter skall få utgå för liden mellan färdigställande och lånets utbetalning.

I syfte att skapa förutsättningar för ett fortsatt ökat bostadsbyggande har regeringen i 1979 års budgetproposition föreslagit att några ramar för beslut om bostadslån till ny- och ombyggnad inte skall fastställas av riksdagen för år 1979. För vart och ett av åren 1980 och 1981 har regeringen föreslagit en preliminär nybyggnadsram om 7810000 m'' våningsyta. För lån till ombyggnad har för år 1980 föreslagits en ram om 825 milj. kr.

De i långtidsbudgeten angivna anslagsförändringarna har beräknats med utgångspunkt i de bedömningar av bostadsbyggandets omfattning för år 1979 som har redovisats i budgetpropositionen 1979, dvs. totah drygt 60000 påbörjade lägenheter. För åren fr.o.m. 1980 har utgångspunkten varit en bosladsbyggnadsvolym om totalt ca 65 000 lägenheter. I beräk­ningarna har också hänsyn tagits till att hyresförlustlån skall utsträckas till

Prop. 1978/79:150

24

att omfatta hyresförluster t. o. m. år 1980. Utgifterna härför kan antas belasta bostadslånefonden t. o. m. budgetåret 1981/82.

I ändamålsgruppen ingår vidare utgifter för bostadsbidrag till hushåll utan barn. Statskommunala bostadsbidrag kan från den 1 januari 1978 i vissa fall utgå även till sådana pensionärer som dittills har varit berättigade enbart till kommunala bostadstillägg till folkpensionärer.

Allmänna bidrag till den kommunala sektorn

I denna ändamålsgrupp ingår skatteutjämningsbidrag, skattebortfallsbi­drag i anledning av 1970 års skattereform samt kompensation för minskat skatteunderlag i anledning av 1974 års skattereform. Vidare ingår det särskilda statsbidrag till kommuner och landstingskommuner under år 1979 som är ett resultat av överenskommelsen mellan regeringen och kommun­förbunden i juni 1978. Detta senare bidrag avlöses år 1980 av dels en förstärkning av skatteutjämningsbidraget, dels ett särskilt statsbidrag till vissa landstingskommuner och landstingsfria kommuner. Slutligen ingår i denna grupp ett bidrag till Trelleborgs kommun för mistad tolag.

Regeringen har tidigare i vår i en proposition om den kommunala ekono­min lagt fram förslag som berör flertalet av de allmänna statsbidragen. Beräkningarna i långtidsbudgeten beaktar dessa förslag.

Skatteutjämningsbidraget, som utgör merparten av ändamålsgmppen, syftar huvudsakligen till att stödja kommuner, landstingskommuner och kyrkliga kommuner med svag skattekraft. 1 propositionen om den kommu­nala ekonomin föreslås en omfattande reformering av skatteutjämnings­systemet för kommuner och landstingskommuner. Det föreslagna syste­met innebär liksom nu gällande system att bidrag utgår till kommuner och landstingskommuner för att tillförsäkra dessa ett visst skatteunderlag, som relateras till medelskattekraften i landet. 1 det föreslagna systemet görs årliga justeringar av den tillförsäkrade skattekraften med hänsyn till ålders­strukturens inverkan på kostnadsläget i enskilda kommuner och lands­tingskommuner. Reformen föreslås genomförd i två steg åren 1980 och 1981. Jämfört med de bidrag som utgår under år 1979 innebär förslaget en kraftigt ökad överföring av medel från staten till kommuner och landstings­kommuner. Skatteutjämningsbidraget, som under år 1979 uppgår till 4009 milj. kr. ökar sålunda i löpande priser till närmare 6700 milj. kr. år 1980 och ca 8900 milj. kr. år 1981.

Skatleutjämningsbidragen betyder mest för Gotlands kommun och kom­munerna i norrlandslänen. De lägsta bidragen per invånare får storstads­länen.

Skattebortfallsbidraget är avsett att kompensera kommunerna och landsfingskommunerna för det inkomstbortfall som uppstod till följd av 1970 års skattereform. Detta bortfall beräknades till I 250 milj. kr. för år 1971. Bidragsgivningen minskar härefter i takt med att den skattekraft som

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

25

kommunerna och landstingskommunerna förlorade i anledning av 1970 års skattereform successivt återvinns genom att den beskattningsbara inkom­sten per inkomsttagare ökar. För budgetåret 1979/80 beräknas det slutliga skattebortfallsbidraget till ca 340 milj. kr.

Genom den skattereform som trädde i kraft den 1 januari 1975 har kommuner och landstingskommuner m. fl. fått ett minskat skatteunderlag på grund av ändrade avdragsregler m.m. Riksdagen beslutade att kompen­sation skall utgå för detta. Kompensationen utbetalas sedan år 1977. Den slutliga kompensation som utbetalas under budgetåret 1979/80 beräknas uppgå till ca 2200 milj. kr.

I propositionen om den kommunala ekonomin föreslås att de båda skattebortfallsbidragen skall upphöra fr.o.m. år 1982 (1981 års taxering). Som kompensation för bortfallet av dessa bidrag tillförs i stället kommuner och landstingskommuner ökade kommunalskattemedel genom att vissa skattepliktiga förmåner inräknas i det kommunala skatteunderlaget. Vi­dare höjs grundavdraget vid den kommunala beskattningen. Förslaget att slopa skattebortfallsbidraget och kompensationsbidraget medför att de allmänna bidragen till den kommunala sektorn fr. o. m. budgetåret 1981/82 blir avsevärt lägre än om nuvarande regler bibehållits. Detta medför dock inte en förbättring av budgetsaldot. Visserligen minskar utgifterna på bud­getens utgiftssida men till följd av de föreslagna kompenserande justering­arna av det kommunala skatteunderlaget minskar nettoinkomsterna på inkomstskattetiteln med ett lika stort eller på sikt något större belopp.

Som en följd av den överenskommelse som träffades mellan regeringen samt Svenska kommunförbundet och Landstingsförbundet ijuni 1978 be­talar staten under år 1979 ett särskilt statsbidrag till kommuner och lands­tingskommuner. Bidraget uppgår till ca 980 milj. kr. och belastar statsbud­geten 1979/80 med ca 490 milj. kr.

I propositionen om den kommunala ekonomin föreslås att ett särskilt statsbidrag om 45 kr. per invånare införs övergångsvis under år 1980 till de landstingskommuner och landstingsfria kommuner som inte omfattas av skatteutjämningssystemet. Utgifterna för bidraget beräknas uppgå till ca 100 milj. kr.

Tabell 12. Allmänna bidrag till den kommunala sektorn

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell föränd­ring

1973/74-1977/78

Anslag 1979/80

Anslagsförändring till

1980/81    1981/82   1982/83    1983/84

Procen-

Genom-

tuell för-

snittlig

ändring

procen-

1979/80-

tuell för-

1980/81

ändring

1979/80-

1983/84

Totala utgifter

+ 1,0

8386

+ 1844     -369       -1067    +279

+ 22,0

+2,0

Prop. 1978/79:150

26

För att erhålla viss jämförbarhet med andra ändamålsgrupper har de i löpande priser beräknade statsutgifterna för kommunbidragen deflaterats med förväntad prisutveckling för kommunal konsumtion och kommunala investeringar. I beräkningen i löpande priser (tabell 20) anges vilka ytterli­gare utgifter som kan förväntas för de allmänna bidragen till den kommu­nala sektorn.

Kommunikationer

Denna ändamålsgrupp omfattar huvudsakligen utgifterna för vägväsen­det, kommunikationsverken - dvs. postverket, televerket, statens järnvä­gar, luftfartsverket och sjöfartsverket - samt vissa investeringsutgifter för Sveriges Radio AB.

Vid bedömningen av den framtida utvecklingen har hänsyn i första hand tagits till den väntade efterfrågeutvecklingen. Som nämnts i avsnitt 3.1 föreligger vissa svårigheter att avgöra vilken investeringsutveckling som krävs för att anpassa produktionen till efterfrågan. För att få en praktiskt användbar beräkningsmetod har investeringarna, efter minskning med väntad produktivitetsstegring, ändrats i takt med den beräknade efterfrå­geökningen. Vidare har vissa beslutade program och engångsprojekt beak­tats. Variationerna mellan budgetåren beror således huvudsakligen på den beräkningsteknik som tillämpats, inte i första hand på förändringar i verk­samhetens omfattning.

Tal>ell 11. Kommunikationer

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell föränd­ring

1973/74-1977/78

Anslag 1979/80

Anslagsf

örändring till

Procen­tuell för­ändring 1979/80-1980/81

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

1980/81

1981/82   1982/83

1983/84

Totala utgifter därav

-1,2

8192

+ 399

-107       +142

-241

+4,9

+0,6

väganslag, tra­fiksäkerhet m.m. kommunika­tionsverken

-1,3 -1,7

4315 3669

+ 56

+ 334

+21       +55 -152       + 79

+ 35 -296

+ 1,3 +9,1

+0,9 +0,2

Inom vägväsendet beräknas trafikvolymen öka i något långsammare takt än vad som hittills varit fallet under 1970-talet. Vid beräkningen av drift­anslagen har beaktats att vägkapitalet stiger till följd av vägbyggandet.

Televerkets investeringar omfattar dels tele- och datakommunikations­näten, dels rundradioanläggningar för distribution av radio- och TV-pro-grammen. Investeringarna i telenätet har bedömts öka mot bakgrund av

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

27

den väntade leletrafikutvecklingen och telenätets modernisering genom övergång till elektronisk teknik.

Medelsförbrukningen för statens järnvägars investeringar har beräknats med hänsyn till den förväntade trafik- och produktivitetsutvecklingen.

Medelsförbrukningen för luftfartsverkets investeringar har beräknats med hänsyn till den förväntade trafikutvecklingen. Medel har således inte beräknats för åtgärder för inrikesflyget vid antingen Bromma eller Arlanda.

I fråga om sjöfarten förutses under den framförliggande perioden en fortsatt rationalisering av lots- och fyrväsendet.

Näringspolitik

Utgifterna för näringspolitiken omfattar en rad anslag för insatser för jordbruk, fiske, skogsbruk, hantverk, handel och industri. Budgetåret 1979/80 uppgår anslagen för dessa ändamål till 7,0 miljarder kr. Utgifterna inom ändamålsgruppen har till stora delar karaktären av mycket betydande i tiden koncentrerade satsningar. Exempel på detta är tidigare insatser för varvsindustrin. Belastningen inom ändamålsgruppen kommer därför att variera kraftigt.

Tabell 17. Näringspolitik

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell föränd­ring

1973/74-1977/78

Anslag 1979/80

Anslagsförändring till

1980/81    1981/82   1982/83    1983/84

Procen­tuell för­ändring 1979/80-1980/81

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

Totala utgifter

+ 34,1

6955

-1458

1797

-1039

-67

-21,0

-21,9

Utgifterna inom ändamålsgruppen har de senaste åren varit stora till följd av det ekonomiska läget. I enlighet med de principer som ligger till grund för beräkningarna av långtidsbudgeten beräknas dessa särskilda resursavsättningar minska.

Under budgetåret 1979/80 belastas statsbudgeten bl. a. med utgifter för åtgärder som föreslagits i propositionen om riktlinjer för industripolitiken, m.m. för fortsatta investeringar inom SSAB, Svenskt Stål AB, samt för förvärv av aktier i skogsindustriföretag.

För budgetåret 1980/81, och i någon mån för budgetåret 1981/82, har utgifter inlagts för inlösen av värdegarantier ställda till varven.

Stödet till skogsbruket föreslås öka fr. o. m. den 1 januari 1980 enligt de förslag som regeringen lagt fram i prop. 1978/79: 110 om riktlinjer för skogspolitiken, m.m. Helårseffekten av de utgiftsökningar som föreslås uppgår till 76 milj. kr., vilket innebär en ökning med drygt 75% av det

Prop. 1978/79:150

28

nuvarande stödet. Därutöver föreslås en betydande förstärkning av skogs­forskningen.

Hälso-, sjuk- och socialvård

Denna ändamålsgrupp omfattar utgifter för statliga och statsunderstödda vårdområden. Huvudparten av här redovisade utgifter avser statsbidrag till vårdområden under kommunalt huvudmannaskap, varav statsbidrag till den psykiska sjukvården utgör den största posten. Statsbidrag utgår också till viss annan hälso- och sjukvård, social hemhjälp och samhällets åtgärder for handikappade. 1 direkt statlig regi drivs bl. a. vissa .sjukhus samt ung­domsvårdsskolor och vissa vårdanstalter för alkoholmissbrukare. Anslags­beräkningarna påverkas av vissa av förslagen i prop. 1978/79:95 om den kommunala ekonomin, vilket förklarar nedgången i ändamålsgruppens totala utgifter 1980/81.

Genom avtal har staten och landslingen träffat överenskommelse om driftbidragen för den psykiatriska sjukvården m.m. för tiden t.o.m. år 1979. Driftbidragen för långtidsbudgetperioden har därför schablonmässigt beräknats på 1979 års nivå.

Tabell 13. Hälso-, sjuk- och socialvård

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1979/80

tuell för-

snittlig

procen-

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

ändring

procen-

tuell

1979/80-

tuell för-

förändring

1980/81

ändring

1973/74-

1979/80-

1977/78

1983/84

Totala utgifter

+ 3,8

6608

-185

+ 18

-18

+ 4

-2,8

-0,7

därav

psykiatrisk

sjukvård m.m.

+  1,8

3054

- 24

-21

-11

-11

-0,8

-0,6

kroppssjukvård

och allmän

hälsovård

+ 12,2

1090

+  10

+22

-14

+ 5

+0,9

+0,5

åldringsvård

+ 8,6

510

-    3

+ 7

+ 7

+ 7

-0,6

+0,8

hjälp åt handi-

kappade m. m.

- 0,4

920

+    8

+ 18

+ 4

+ 8

+0,9

+ 1,0

De statliga utgifterna för kroppssjukvård och allmän hälsovård avser vissa myndigheter på detta område, statliga sjukhus, statsbidrag till olika former av hälso- och sjukvård samt bidrag till kostnaderna för de kommu­nala undervisningssjukhusen. Beräkningarna av statens utgifter för sjukhus har skett med utgångspunkt i nuvarande grunder för samarbetet med övriga finansiärer.

Inom åldringsvården inriktas samhällets insatser i ökad omfattning på de öppna vårdformerna. Staten täcker 35 % av kommunernas bruttokoslnader

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

29

för den sociala hemhjälpen, varvid statsbidrag lämnas inte bara för hem­vårdare och hemsamariter utan även för att täcka kostnader för vissa andra serviceåtgärder. Ca 350000 åldringar och handikappade beräknas få social hemhjälp år 1979.

Samhällets åtgärder för handikappade spänner över en rad områden. Den större delen av utgifterna - t. ex. förtidspensioner och handikapper­sättningar inom folkpensioneringen - ingår i andra ändamålsgrupper. Un­der ändamålsgruppen hälso-, sjuk- och socialvård ingår utgifterna för bi­drag till särskolor, bidrag till färdtjänst och social hemhjälp för handikap­pade, bidrag till organisationer m. m. Den procentuella minskningen under perioden 1973/74-1977/78 beror på att handikapphjälpmedlen övertogs av landstingen år 1976. Ersättning för dessa lämnas över sjukförsäkringen och redovisas numera under den ändamålsgruppen.

Rätts- och polisväsende

Till ändamålsgruppen hör polisväsendet, åklagarväsendet, domstolsvä­sendet, kriminalvården samt exekutionsväsendet.

Tabell 14. Rätts- och polisväsende

(Milj. kr., oförändrad pris-och lönenivå)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

till

Procen-

Genom-

snittlig

1979/80

tuell för-

snittlig

procen-

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

ändring

procen-

tuell

1979/80-

tuell för-

förändring

1980/81

ändring

1973/74-

1979/80-

1977/78

1983/84

Totala utgifter

+ 5,3

6035

+ 88

+ 33

+36

+24

+ 1,5

+0,7

därav

polisväsende

+ 3,7

3 265

+ 51

+ 25

+ 32

+ 21

+ 1,6

+ 1,0

domstolar m. m.

+6,2

1091

+ 17

+ 6

+ 2

+  2

+ 1,6

+ 0,6

kriminalvård

+2,1

949

+ 17

+ 2

+ 2

+   1

+ 1,8

+0,6

Polisväsendet har förstärkts kraftigt under senare år. Under budgetåren 1973/74- 1978/79 ökade antalet tjänster med ca 2 800, varav ca 2 100 poli­ser. För budgetåret 1979/80 tillförs organisationen ytterligare 280 tjänster, därav 130 poliser. För de närmaste åren räknas med en viss fortsatt resursökning, bl. a. mot bakgrund av situationen pä narkotikaomrädet samt med tanke på de särskilda insatser som vidtas mot den ekonomiska och organiserade brottsligheten.

Inom domstolsväsendet förutses endast begränsade personalökningar.

Kriminalvårdens inriktning styrs av det principbeslut om kriminalvår­dens framtida utformning som fattades av 1973 års riksdag. I enlighet med beslutet räknas med viss fortsatt förnyelse av kriminalvärdens anstaltsbe­stånd. Ett antal äldre anstalter ersätts under långtidsbudgetperioden med nya lokalanstalter.

Prop. 1978/79:150

30

Internationellt utvecklingssamarbete m. m.

Denna ändamålsgrupp innefattar anslagen till internationellt utveck­lingsbistånd (u-hjälp), bidrag till internationella organisationer och anslag till andra intemationella ändamål.

Tabell 15. Internationellt utvecklingssamarbete m.m.

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell

förändring 1973/74-1977/78

Anslag 1979/80

Anslagsförändring till

Procen­tuell för­ändring 1979/80-1980/81

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

1980/81    1981/82    1982/83

1983/84

Totala utgifter

därav

utvecklings­samarbete

+ 14,6 + 15,2

4 588 4 370

+ 202       +142       +142 +203       +142       +142

+ 145 + 142

+4,4 +4,6

+ 3,3 + 3,4

Biståndsanslagen för budgetåret 1979/80 har beräknats så att de något överstiger det av riksdagen fastställda målet om 1 % av bruttonationalpro­dukten till marknadspris. Utgångspunkten för de i långtidsbudgeten an­givna anslagsförändringarna är att biståndsanslagen skall uppgå till samma andel av bruttonationalprodukten som under budgetåret 1979/80, dvs. något över 1 %.

Energiförsörjning

Utgifterna för energiförsörjning omfattar främst investeringsanslaget till statens vattenfallsverk samt anslagen till energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet och näringslivet. Regeringen har nyligen lagt fram för­slag till riktlinjer för energipolitiken fram till omkring år 1990 (prop. 1978/ 79:115).

Omfattande insatser för att ersätta olja med andra energislag föreslås. Trots dessa åtgärder bedöms oljan under hela den aktuella perioden kom­ma att lämna det största bidraget till landets energiförsörjning. Ätgärder i syfte att öka försörjningstryggheten på den svenska oljemarknaden avi­seras. Eventuella utgifter för dessa åtgärder kan f. n. inte beräknas.

1 propositionen framhålls atl ökad kolanvändning erfordras för att mins­ka oljeberoendet. Användningen av torv för energiändamål bör också öka. Vidare beräknas skogsavfall och biomassa få större betydelse för energi­försörjningen. Kärnkraftprogrammet bör enligt propositionen begränsas till tolv reaktorer.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

31

Tabell 16. Energiförsörjning.

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-      Anslag snittlig         1979/80 procen­tuell

förändring 1973/74-1977/78

Anslagsförändring till

Procen-

tii/l| fnr

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

1980/81    1981/82   1982/83

1983/84   ändring 1979/80-1980/81

Totala utgifter

+ 11,1          2648

+ 211        -319       -300

0        +8,0

-4,1

Inom ramen för av riksdagen fastlagda riktlinjer för den fortsatta vat­tenkraftutbyggnaden föresläs ett utbyggnadsmål pä 65 TWh (1 TWh = I miljard kilowattimmar) vattenkraft år 1990. Anslaget till statens vatten­fallsverk beräknas minska under perioden till följd av att stora anläggning­ar för vattenkraft och kärnkraft successivt färdigställs.

Riksdagen behandlade under riksmötet 1977/78 frågan om energispar­plan för befintlig bebyggelse. Enligt riksdagens formulering av sparmålet skall riktpunkten vara att nettoenergiförbrukningen i det nu befintliga byggnadsbeståndet år 1988 är ca 35 TWh lägre än vid tiden för beslutet. Utbyggnaden av energisparprogrammet förutsattes ske stegvis. En om­prövning av programmet skall ske efter tre år, dvs. inför budgetåret 1981/ 82.

I propositionen redovisades olika alternativa ambitionsnivåer för energi­sparandet i befintlig bebyggelse. De totala investeringskostnaderna under en tioårsperiod uppskattades till mellan 31 och 48 miljarder kr. Chefen för bostadsdepartementet förutsåg då därvid att det totala investeringsbehovet uttryckt i 1978/79 års prisläge, skulle uppgå fill ca 1,8 miljarder kr. 1978/79, ca 2,7 miljarder kr. 1979/80 och ca 3,6 miljarder kr. budgetåret 1980/81.

De i prop. 1978/79: 115 bil. 3 redovisade förslagen till ramar och anslags­beräkningar för budgetåret 1979/80 avser en verksamhet som motsvarar en total investeringskostnad om 2,9 miljarder kr.

I långtidsbudgeten redovisas de budgetmässiga effekterna av ett pro­gram som fr. o.m. 1980/81 motsvarar en total investeringskostnad om 3,8 miljarder kr. Medelsberäkningen har gjorts med utgångspunkt i att endast bidrag och subventioner belastar statsbudgeten efter den 1 januari 1980.

Förslag läggs fram om fortsatt stöd till energibesparande åtgärder inom näringslivet m.m. Stödet till prototyper och demonstrationsanläggningar för bättre energihushållning föreslås öka. Effektivisering av stödet till energibesparande åtgärder i bostäder och ökning av stödet till sådana åtgärder i kommunala byggnader föreslås.

Prop. 1978/79:150

32

Övrigt

Under denna rubrik har sammanförts utgifter som inte har hänförts till någon av de tidigare behandlade ändamålsgrupperna. Här återfinns bl. a. anslag för livsmedelssubventioner, miljövård, kyrkliga och kulturella än­damål, idrotts- och fritidsverksamhet, central och regional förvaltning samt oförutsedda utgifter. Vidare har här beaktats förändringar i anslags­behållningar och förändringar i rörliga krediter.

Tabell 18. Övrigt

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell föränd­ring

1973/74-1977/78

Anslag 1979/80

Anslagsförändring till

1980/81    1981/82    1982/83    1983/84

Procen-

Genom-

tuell för-

snittlig

ändring

procen-

1979/80-

tuell för-

1980/81

ändring

1979/80.

1983/84

Totala utgifter

+7,3

20627

-2899

-184

-81

-159

-14,2

-4,3

I ändamålsgruppen ingår vidare utgifterna för livsmedelssubventioner som för budgetåret 1979/80 väntas uppgå till ca 3,8 miljarder kr. I långfids-budgetberäkningarna har förutsatts oförändrade livsmedelssubventioner.

Utgifterna för kyrkliga och kulturella ändamål har beräknats till ca 1,7 miljarder kr. under budgetåret 1979/80.1 enlighet med långtidsbudgetmeto­diken förutses ingen ökning av utgifterna för dessa ändamål under peri­oden.

Även skatteadministrationen ingår i denna ändamålsgrupp. Sammanlagt uppgår kostnaderna under budgetåret 1979/80 för riksskatteverket, läns­styrelsernas skatteavdelningar och de lokala skattemyndigheterna till drygt 1,2 miljarder kr. Under långiidsbudgetperioden förutses inga större förändringar.

I fråga ovn förändringar 1 anslagsbehållningar har förutsatts en kraftigt minskad förbrukning budgetåret 1980/81 jämfört med budgetåret 1979/80. Detta förklarar i allt väsentligt de minskade utgifterna för ändamålsgrup­pen till budgetåret 1980/81. Den förbmkning av anslagsbehållningar som har förutsatts för detta och följande budgetår är dock större än vad som antogs i förra årets långtidsbudget. Detta motiveras av de stora anslagsbe­hållningar som byggts upp under senare år.

Totala utgifter

I tabell 19 sammanfattas utgiftsutvecklingen för samtliga utgiftsgrupper som behandlats i det föregående. Enligt de redovisade beräkningarna skulle utgifterna i oförändrat pris- och löneläge under den framförliggande fyraårsperioden öka med i genomsnitt 0,3% per år att jämföra med en

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

33

realiserad ökning av 5,3% per år under perioden 1973/74-1977/78. Den lägre ökningstakten åren framöver beror framför allt på att beräkningarna har beaktat endast sådana utgiftskrav som följer av redan gjorda åtagan­den. Ökningstalen under den gångna perioden avser däremot verkställda utgifter. Den största ökningen under den framförliggande perioden åter­finns under ändamålsgruppen bostadspolitik.

Tabell 19. Utgiftsutvecklingen 1

i oförändrad

pris- och lönenivå

(Milj. kr.)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1979/80

tuell för-

snittlig

procen-

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

ändring

procen-

tuell

1979/80-

tuell för-

föränd-

1980/81

ändring

ring

1979/80-

1973/74-

1983/84

1977/78

Folkpensioner m. m.

+ 4,5

30251

+ 1576

+ 1 196

-    34

_

169

+ 5,2

+ 2,0

Utbildning och

forskning

+ 3,0

23630

+   174

-   193

-     18

+

42

+ 0,7

+ 0,0

Totalförsvar

+  1,0

15918

+    27

+    75

+   117

23

+ 0,2

+ 0,3

Arbetsmarknads-

och regionalpolitik

+ 9,4

11149

+  434

+   199

+   199

+

200

+ 3,9

+ 2,2

Stöd till barn-

familjer

+ 4,5

10710

+   285

+    23

+   315

+

310

+ 2,7

+ 2,1

Bostadspolitik

+ 10,2

9832

+   830

+ 1470

+  605

+

680

+ 8.4

+ 8,1

Allmänna bidrag

till kommuner

+  1,0

8 386

+ 1844

-  369

-1067

+

279

+ 22,0

+ 2,0

Kommunikationer

-  1,2

8192

+   399

-   107

+   142

-

241

+ 4,9

+ 0,6

Näringspolitik

+ 34,1

6955

-1458

-1797

-1039

-

67

-21,0

-21,9

Hälso-, sjuk- och

socialvård

+ 3,8

6608

-   185

+     18

-     18

+

4

- 2,8

- 0,7

Rätts- och

polisväsende

+ 5,3

6035

+    88

+    33

+    36

+

24

+  1,5

+ 0,7

internationellt

utvecklingssamarbet

e

m. m.

+ 14,6

4 588

+   202

+   142

+   142

+

145

+ 4,4

+ 3,3

Energiförsöriniiig

+ 11.1

2648

+   211

-   319

-   300

0

+ 8,0

- 4,1

Övrigt

+ 7,3

20627

-2899

-   184

-    81

-

159

-14,2

- 4,3

Utgifter i

oförändrat pris-

och löneläge

+ 5,3

165529

+ 1528

+   187

-1001

+ 1025

+ 0,9

+ 0,3

Beloppen i tabell 19 är uttryckta i oförändrad pris- och lönenivå. I tabell 20 redovisas en beräkning av utgiftsutvecklingen 1 löpande priser. Det sätl på vilket dessa begrepp definierats i långtidsbudgeten redovisas i avsnitt 3.2. De pris- och löneantaganden som redovisas i avsnitt 3.4 medför en högre takt för ulgiftsslegringarna i löpande prisalternativet än i alternativet med oförändrad pris- och lönenivå. Detta gäller för anslag som är direkt knutna till något pris- eller löneindex, såsom försvarsutgifterna och folk­pensionerna. Även för en rad andra anslag finns sådana regler som medför utgiftsökningar när priser och löner stiger.

Höjda priser medför också kostnadsökningar i den statliga verksamhe­ten. I alternativet med löpande priser har förutsatts att utgifterna för löner 3   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.1

Prop. 1978/79:150

34

åt statsanställda kommer att utvecklas enligt antagandet om förändringar av den totala lönesumman i samhället. Vid beräkningen av de tillkom­mande utgifterna för löner och omkostnader har förutsatts att en oföränd­rad verksamhetsnivå kan upprätthållas med 2% lägre anslagsökning varje år än vad ren pris- och löneomräkning resulterar i.

Efter omräkning till löpande priser enligt ovan nämnda principer fås för långtidsbudgetperioden en genomsnittlig ökning av de totala stalsutgif­terna om 4,3% per år att jämföra med drygt 17,6% per år för perioden 1973/74-1977/78. Till budgetåret 1980/81 beräknas utgifterna stiga med 5,4%. Att den förutsedda utgiftsökningen under de kommande budgetåren ligger på en påtagligt lägre nivå än under jämförelseperioden förklaras dels av själva långtidsbudgeltekniken, dels av den gjorda förutsättningen om den framtida pris- och lönestegringen, vilken är väsentligt lägre än den faktiska under senare år. Till detta kommer att inte alla anslag räknas om till löpande priser.

Tabell 20. Utgiftsutvecklingen i löpande priser

(Milj. kr.)

Genom-       Anslag        Anslagsförändring till

snittlig procen­tuell föränd­ring

1973/74-1977/78

1979/80

1980/81    1981/82    1982/83    1983/84

Procen-

Genom-

tuell för-

snittlig

ändring

procen-

1979/80-

tuell för-

1980/81

ändring

1979/80-

1983/84

165 529

+5,4

Summa utgifter i

oförändrad pris-

och lönenivå

+ 5,3

Tillkommande utgifter i löpande 

priser

Utvecklingsbistånd Försvaret Folkpensioner Sjukförsäkringen Sjukvård, social hemhjälp m. m. Barnomsorg Grundskole­bidraget

Studiemedelsfonden Allmänna bidrag till kommuner Räntebidrag till bostäder

Bostadslånefonden Löner

Omkostnader m. m. Summa löne- och priseffekter

Utgifter i

löpande priser

+17,6

Absolutnivä

+ 1528     +   187    -1001     +1025     +0,9

+   380

+

250

+

230

+   260

+  580

+

680

+

690

+  650

+ 2 160

+ 1300

+ 1 170

+ 1220

+    90

+

110

+

130

+   320

+   300

+

240

+

260

+   270

+   260

+

250

+

420

+   510

+  580

+

750

+

800

+   700

+    80

+

110

+

140

+    80

+  650

+

640

+

460

+   680

+     10

+

90

+

50

+    60

+   240

+

350

+

280

+   280

+ 1360

+ 1440

+ 1530

+ 1620

+   720

+

750

+

590

+   61Ö

-i-7410     +6960    +6750     +7260

165529        +8938     +7147     +5749    +8285 174467    181614    187363    195648

+0,3

+4,3

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

35

I beräkningarna ovan ingår inte kostnaderna för statsskulden.

Statsskulden ökade under år 1978 med 33 194 milj. kr. och uppgick vid slutet av år 1978 fill 131 175 milj. kr. Bl. a. var 75 601 milj. kr. placerade i räntelöpande obligationslån, 13 950 milj. kr. i premieobligationslån och 6741 milj. kr. i sparobligationer. Upplåningen i utlandet uppgick vid slutet av år 1978 till 11233 milj. kr. Vid slutet av budgetåret 1978/79 beräknas statsskulden uppgå till ca 150 miljarder kr. F. n. beräknas den statliga nyupplåningen ha en genomsnittlig ränta av ca 9,5%. Eventuella föränd­ringar av diskontot påverkar givetvis denna. Även med en oförändrad räntenivå för nyupplåningen kommer emellertid den genomsnittliga ränte­satsen för den totala upplåningen att stiga allt eftersom äldre lån med lägre räntesatser förfaller till betalning och ersätts av nya lån.

Ökningen av ränteutgifterna ett visst budgetår beror i huvudsak på statens upplåning under föregående budgetår. Ränteutgifterna under bud­getåret 1979/80 väntas uppgå till ca 12 300 milj. kr. På längre sikt har endast ungefärliga framskrivningar av ränteutgifterna kunnat göras. Till grund för dessa framskrivningar ligger den förväntade saidoutvecklingen för stats­budgeten under långtidsbudgetperioden. En redogörelse för saidoutveck­lingen ges i avsnitt 4.4. Utgiftsökningarna för statsskuldräntorna beräknas bli betydande nämligen drygt 23% årligen under perioden. Statsskuldrän­torna svarar således för en snabbt stigande andel av statens totala utgifter.

Sammanfattningsvis beräknas sålunda de totala statsutgifterna under långtidsbudgetperioden enligt tabell 21. Av denna framgår att utgifterna beräknas öka med 5,9% per år under den framföriiggande perioden. Detta skall jämföras med den faktiskt erhållna årliga ökningen om 18% för perioden 1973/74-1977/78.

Tabell 21. Totala statsutgifter

(Milj. kr., löpande priser, avrundat)

Genom-

Anslag

Procen-

Genom-

snittlig

tuell för-

snittlig

procen-

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

ändring

procen-

tuell

1979/80-

tuell för-

föränd-

1980/81

ändring

ring

1979/80-

1973/74-

1983/84

1977/78

Summa stats-

utgifter (exkl.

statsskuldrän-

tor)

+ 17,6

165529

174500

181600

187400

195 600

+ 5,4

+ 4,3

Statsskuld-

räntor

+ 26,6

12300

16300

20500

24700

28300

+ 32,5

+ 23,2

Totala stats-

utgifter i

löpande priser

+ 18,0

177829

190800

202100

212100

223900

+ 7,3

+ 5,9

Prop. 1978/79:150

36

Ett alternativt sätt att göra en beräkning i löpande priser av budgetutgif­terna vore att schablonmässigt räkna upp utgifterna i fasta priser med ett implicitprisindex för bruttonationalprodukten. En överslagsmässig beräk­ning av detta slag leder till en ännu snabbare utgiftsutveckling än vad som redovisas i tabell 21.

4.2 Statsutgifternas realekonomiska utveckling Inledning

Tidigare har redovisats en bedömning av statsutgifternas utveckling fördelade på olika ändamål. För att ytterligare belysa utgiftsutvecklingen i ett samhällsekonomiskt perspektiv krävs en uppdelning av statsutgifterna i realekonomiska termer. Härmed avses en uppdelning i konsumtion, inves­teringar, transfereringar och finansiella transaktioner.

Vid en analys av den statliga utgiftsutvecklingen i dessa termer är det i första hand av intresse att skilja mellan å ena sidan sådana utgifter som innebär att staten direkt efterfrågar produktionsresurser i form av varor och tjänster och å andra sidan sådana utgifter som påverkar den samhälls­ekonomiska utvecklingen indirekt genom sina effekter på de disponibla inkomsterna och likviditeten i andra sektorer av ekonomin.

Den redovisning av anslagsbeloppens utveckling i realekonomiska kate­gorier som lämnas i det följande bygger i huvudsak på inom nationalrä­kenskaperna tillämpade internationella SNA-systemet (Syslem of National Accounts).

De statliga konsumtions- och investeringsutgifterna anger statens direk­ta efterfrågan på reala resurser. Som konsumtionsutgifter betraktas ut­gifter för statliga myndigheters produktion av tjänster inom t. ex. undervis­ningssektorn, rättsväsendet och försvaret. Av konsumtionsutgifterna be­står över 50 % av lönekostnader. Äterstoden är omkostnader i den löpande verksamheten, hyror, försvarets materielinköp samt reparationer och un­derhåll.

I princip skiljer sig inte det investeringsbegrepp som används i beräk­ningarna för den statliga sektorn från det som används för den privata sektorn. Som statliga investeringar betraktas här utgifter för byggnader och anläggningar samt materielinköp för civila ändamål. Till skillnad mot vad som följer vid en strikt tillämpning av SNA-systemet räknas dock även affärsverkens investeringar som direkta statliga investeringar.

I tidigare års långtidsbudgetar har statliga bidrag till kommunernas och landstingskommunernas konsumtion och investeringar sammanräknats med de statliga utgifterna av dessa slag. Det är emellertid svårt att enbart utifrån statsbidragen till den kommunala sektorn göra en bedömning av konsumtions- och investeringsutvecklingen i kommuner och landstings­kommuner. I årets långtidsbudget har därför samtliga statliga bidrag till

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

37

kommunernas konsumtion och investeringar hänförts till kategorin trans­fereringar.

Det bör understrykas att avgränsningen mellan konsumtion och investe­ring från vissa synpunkter kan te sig missvisande. Det kan sålunda hävdas att delar av de som konsumtion betraktade utgifterna för t. ex. utbildning och forskning utgör produktiva investeringar i lika hög grad som exempel­vis inköp av maskiner. Det bör också erinras om att utgifterna för försvars­materiel och militära befästningar i nationalräkenskapssystemet och även i denna redovisning betraktas som konsumtion och inte som investeringar.

Den del av statens utgifter som endast indirekt påverkar samhällsekono­min indelas i transfereringar och finansiella transaktioner.

Transfereringarna indelas i undergrupper med utgångspunkt i olika mot­tagare av inkomstöverföringen. Den dominerande gruppen är transfere­ringar till hushållen. I denna grupp ingår de från fördelningssynpunkt viktiga utgifterna för folkpensioner, bostadstillägg, barnbidrag, m. m. Som transfereringar räknas också statens bidrag till företag och organisationer, utgifter för utvecklingsbistånd samt ränteutgifter för statsskulden.' Som påpekats ovan ingår fr.o.m. årets långfidsbudget även statliga bidrag till kommunerna i kategorin transfereringar.

Till gruppen finansiella transaktioner hänförs utgifter för utlåning, aktie­teckning, markinköp, m. m. Denna utgiftskategori kan närmast uppfattas som en del av kreditmarknaden.

Konsumtions- och investeringsutgifter

I tabellen redovisas statens utgifter för konsumtion och investeringar.

Tabell 22. Konsumtions- och investeringsutgifternas utveckling

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom­snittlig procen­tuell för-

Anslag 1979/80

Genom­snittlig procen­tuell för-

Avrundat nominellt

Andel av totala

ändring

1973/74-

1977/78

belopp

statsut­gifterna

ändring

1979/80-

1983/84

Statliga konsumtionsutgifter varav försvar

+ 3,9

45400 14300

25,5 8,0

+0,3

utbildning och forskning vägunderhåll förvahning m. m. Statliga investeringsutgifter

+0,5

4700

3100

23 300

9100

2,6

1,7

13,1

5,1.

-2,5

Summa statliga konsumtions-och investeringsutgifter

+3,1

54500

30,6

0,0

Dessa utgifter för konsumtion och investeringar, vilka representerar statens direkta efterfrågan på varor och tjänster, beräknas budgetåret 1979/80 utgöra knappt 31 % av de totala statsutgifterna. Utgifterna beräk-

Prop. 1978/79:150

38

nas vara oförändrade under den framförliggande femårsperioden. Under jämförelseperioden ökade motsvarande utgifter med 3,1 %. Detta beror framför allt på att utgifterna under den förflutna perioden inbegriper re­former medan beräkningarna för perioden framåt enbart avser konsekven­serna av redan fattade beslut.

Som framgår utgörs närmare hälften av statens konsumtionsutgifter av kostnader för försvar, utbildning och forskning samt vägunderhåll. Åter­stoden - förvaltning m. m. - innehåller stora utgiftsposter som inte avser myndighetsutövning i traditionell mening t. ex. utgifter för de statliga sjuk­husen. De samlade statliga konsumtionsutgifterna stiger årligen med i genomsnitt 0,3 % under den framförliggande perioden.

De statliga investeringarna visar en genomsnittlig årlig nedgång om 2,5%. Detta sammanhänger främst med att bedömningen av investerings­utvecklingen än mer än konsumtionsutvecklingen påverkas av långtids­budgetens karaktär. Nu beslutade investeringar kommer under långtids­budgetperioden att avslutas, medan kommande investeringsbeslut endast i begränsad utsträckning är inlagda i beräkningarna. Investeringarna avser främst kraftstationer, teleanläggningar, vägar och byggnader.

Transfereringar

Transfereringarna beräknas budgetåret 1979/80 svara för närmare 63% av statsutgifterna. Utvecklingen av transfereringarna framgår av tabell 23. Transfereringarna beräknas visa en betydligt snabbare tillväxt än konsum­tions- och investeringsulgifterna, något som har varit ett genomgående drag även under den historiska jämförelseperioden. Sammantaget beräk­nas transfereringarna öka med i genomsnitt 3,6% per år.

Tabell 23. Transfereringarnas utveckling

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag 1979/80

Genom-

sniulig

snittlig

procen-

Avrundat

Andel av

procen-

tuell för-

nominellt

totala

tuell för-

ändring

belopp

statsut-

ändring

1973/74-

gifterna

1979/80-

1977/78

1983/84

Till hushåll

+ 3,2

40400

22,7

+ 0,7

Till kommuner

+ 5,0

34400

19,3

+  1,8

Till företag m. m.

+ 33,1

21 100

11,9

+  1,2

Statsskuldräntor'

+ 14,3

12 300

6,9

+ 17,9

Internationella

+ 6,0

3 200

1,8

+ 4,0

Summa transfereringar

+ 7,8

111400

62,6

+ 3,6

' Deflaterade med konsumentprisindex.

Transfereringarna till hushållen beräknas växa med i genomsnitt 0,7% per år. Folkpensionerna dominerar denna grupp beloppsmässigt. Utöver

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

39

folkpensionerna ingår i denna utgiftsgrupp bl. a. bidragen till sjukförsäk­ringen och det kontanta stödet vid arbetslöshet. Vissa transfereringar som direkt påverkar hushållens konsumtionsstandard redovisas i enlighet med SNA-systemet under andra rubriker. Detta gäller exempelvis räntebidrag för bostäder, livsmedelssubventioner och statens kostnader för kommuna­la bostadsbidrag.

De statliga bidragen till kommunernas konsumtion och investeringar innefattar dels bidrag avsedda för särskilda ändamål som exempelvis lärar-löner för gmndskolan och utbyggnad av barnomsorgen, dels allmänna bidrag till kommunerna. Transfereringarna till kommunsektorn beräknas öka med 1,8 % under den framförliggande perioden. Förslagen i propositio­nen om den kommunala ekonomin innebär att vissa statliga bidrag till kommunala sektorn slopas under långtidsbudgetperioden samtidigt som överföringarna från budgetens inkomstsida till denna sektor ökar. Denna konstruktion medför att ovan angivna ökningstal för transfereringarna till kommunsektorn underskattar de totala statsfinansiella konsekvenserna av de statliga överföringarna till denna sektor.

Transfereringar till företag m.m. inkluderar såväl privata som statliga företag. Även transfereringar till organisationer och ideella föreningar ingår i denna grupp, liksom livsmedelssubventioner och räntebidrag för bostäder. De senare ökar kraftigt under långtidsbudgetperioden medan övriga transfereringar till företag m. m. sammantaget minskar under peri­oden.

Finansiella transaktioner

I posten finansiella transaktioner, se tabell 24, ingår fömtom den statliga utlåningen till bostadsbyggande, studiesociala ändamål m. m. även föränd­ringarna i dispositionen av rörliga krediter. De minskade finansiella trans­aktionerna i oförändrad pris- och lönenivå sammanhänger med att kostna­der för industripolitiska satsningar bortfaller under perioden.

Tabell 24. Finansiella transaktioners utveckling

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

Genom-

Anslag 1979/80

Genom-

snitdig

snittlig

procen-

Avrundat     Andel av

procen-

tuell för-

nominellt     totala

tuell för-

ändring

belopp         statsut-

ändring

1973/74-

gifterna

1979/80-

1977/78

1983/84

Finansiella transaktioner

-0,1

12000

6,7

-7,2

Prop. 1978/79:150

40

4.3 Statsinkomsternas utveckling

Vid beräkningen av statsinkomsternas utveckling beaktas för långtids­budgetperioden beslutade och av regeringen föreslagna eller aviserade förändringar av skatte- och avgiftsregler. Sålunda har regeringens förslag i prop. 1978/79: 160 om sänkt statlig inkomstskatt fillämpats. Hänsyn las också till de föreslagna förändringarna av det kommunala skatteunderlaget som avses gälla fr.o.m. 1981 års taxering. Vidare har beaktats beslutade och föreslagna förändringar av arbetsgivaravgifterna. Sålunda fömtsätts att socialförsäkringsavgiften till barnomsorgen höjs med 0,3 procentenhe­ter under vart och ett av åren 1980 och 1981, så att den det sistnämnda året kommer att uppgå till 2,2%. Vidare beaktas den föreslagna höjningen av arbetsskadeavgiften med 0,35 procentenheter fr. o. m. år 1980. Vid beräk­ningen av statsinkomsternas utveckling har vidare förutsatts att de före­slagna reformerna som berör den stafiiga inkomstbeskattningen och den kommunala ekonomin totalfinansieras genom åtgärder som berör budge­tens inkomstsida vart och ett av åren under långtidsbudgetperioden. Till en del har finansieringskällor redan anvisats av regeringen. Detta gäller bl. a. höjningarna av stämpelskatten och energiskatten. Återstående finansier­ingsbehov har beräknats uppgå till 1000, 2600, 3700, 4500 resp. 5 300 miljoner kr. budgetåren 1979/80 - 1983/84.

Till grund för beräkningarna av den statliga inkomstskatten ligger bl. a. antaganden om lönesummans och pensionsinkomsternas utveckling. Med hänsyn till att löner svarar för den övervägande delen av de samlade inkomsterna i samhället blir lönesummans utveckling av stor betydelse för skatteunderlagets tillväxt. Mervärdeskatten beror av den privata konsum­tionen i samhället som i sin tur bl. a. sammanhänger med lönesummans storlek.

Tabell 25. Totala statsinkomster

(Milj. kr., löpande priser, avrundat)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

tuell för­ändring

snittlig procen-

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

tuell för-

1979/80-

tuell för-

ändring

1980/81

ändring

1973/74-

1979/80-

1977/78

1983/84

Direkt inkomst- \

skatt                    1

32800

+ 2200

+ 2700

+ 3 500

+

3 500

+ 6,7

+8,0

Socialförsäk-       J

+ 21,8"

ringsavgifter       )

22900

+ 2 100

+ 2 200

+  1 100

+

1400

+ 9,2

+6,7

Mervärdeskatt

+ 17,5

32600

+ 3 100

+ 2500

+ 2500

+

2800

+ 9,5

+7,5

Övriga inkomster

+ 10,3

40326

+ 3974

+ 2100

+ 2100

+

2000

+ 9,9

+ 5,8

Återstående finan-

siering av skatte-

och kommunalekonc

1-

miska reformerna

-

1000

+  1600

+  1 100

+    800

+

800

-

-

Totala statsinkomster +16,2

129626

+ 12974

+ 10600

+ 10000

+ 10500

+ 10,0

+7,6

Absolutnivå

142600

153200

163 200

173 700

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

41

De beräknade förändringarna i statsinkomsterna under angivna förut­sättningar framgår av tabell 25. Enligt kalkylen kommer statsinkomsternas tillväxt att minska från 16,2% per år under perioden 1973/74 - 1977/78 till 7,6% per år under perioden 1979/80 - 1983/84. Delta beror bl. a. på att de faktiska ökningarna av lönesumman varit större under den historiska peri­oden än vad som antas för långtidsbudgetperioden.

Av stor betydelse för statsinkomsternas utveckling är förändringarna Under inkomstskattetiteln. Denna inkomsttitel utgör ett samlingskonto för redovisningen av den allmänna skatteuppbörden och av vissa socialförsäk­ringsavgifter. På inkomsttiteln redovisas både inkomster och utgifter. Skillnaden mellan dessa utgör den nettoinkomst som redovisas på stats­budgeten. Vad gäller den statliga och kommunala inkomstskatten redovi­sas på titelns inkomstsida, främst statens brultouppbörd av preliminär A-skatt och B-skatt, fyllnadsinbetalningar och kvarskatt och på titelns utgifts­sida främst utbetalningar av kommunalskattemedel och överskjutande skatt. De mest betydande socialförsäkringsavgifterna som redovisas under inkomstskattetiteln är folkpensionsavgifien, barnomsorgsavgiften och sjukförsäkringsavgiften. För den sistnämnda avgiften gäller att 85% av försäkringens utgifter finansieras direkt över inkomstskattetiteln och såle­des utgör en avdragspost från statens inkomster. Sjukförsäkringen påver­kar med andra ord inte inkomstskattetitelns netto.

Som framgår av tabell 25 beräknas nettot på inkomstskattetiteln öka i betydligt långsammare takt under perioden 1979/80 - 1983/84 än under perioden 1973/74 - 1977/78. En orsak till den långsammare ökningstakten, utöver vad som förklaras av lönesummeulvecklingen, är de föreslagna förändringarna av det kommunala skatteunderlaget som leder till ökade kommunalskatteutbetalningar fr.o.m. kalenderåret 1982. De ökade kom­munalskatteutbetalningarna under budgetåren fr. o. m. 1981/82 motsvaras dock i stort sett av minskade utgifter för vissa allmänna statliga bidrag till den kommunala sektorn.

Mervärdeskatten är beroende av ökningen av konsumtionen av mervär­deskattepliktiga varor. Mervärdeskatteinkomsterna beräknas under lång­tidsbudgetperioden stiga i ungefär samma takt som den totala lönesum­man.

Övriga inkomster bl. a. automobilskattemedel, skatt på energi, sprit och tobak samt inkomster av statens kapitalfonder förutses öka med 5,8% per år.

Det samlade uttaget av skatter och obligatoriska avgifter till stat och kommun har under senare år stadigt ökat som andel av bruttonationalpro­dukten. År 1977 uppgick de debiterade skatterna och avgifterna till 53,2% av bruttonationalprodukten.

1973

1974

1975

1976

1977

Debiterade skatter och

avgifter i % av BNP

42,4

44,3

46,9

50,5

53,2

Prop. 1978/79:150

42

Med de antaganden och förutsättningar som gäller för beräkningarna i långtidsbudgeten blir det samlade skatte- och avgiftsuttaget som andel av BNP i stort sett oförändrat under långtidsbudgetperioden. Beräkningen för långiidsbudgetperioden avser infiutna skatter och avgifter.

1978/79     1979/80     1980/81     1981/82     1982/83     1983/84

Influtna skatter och avgifter i % av BNP

52

52

52

52

52

53

Eftersom viss eftersläpning normalt förekommer i uppbörden är beräk­ningen av skatte- och avgiftsuttaget under budgetåren 1978/79-1983/84 inte helt jämförbar med uppgifterna för åren 1973-1977.

4.4 Statens budgetsaido och finansiella sparande

De tidigare presenterade beräkningarna av inkomst- och utgiftsutveck­lingen under långiidsbudgetperioden har sammanställts i tabell 26, som visar budgetutfallet budgetåren 1973/74 - 1977/78 samt vilket budgetsaido som beräknas för vart och ett av budgetåren 1978/79 - 1983/84. Under­skotten för budgetåren 1978/79 och 1979/80 beräknas nu uppgå till 42,3 resp. 48,2 miljarder kr.

Tabell 26. Budgetsaldots utveckling 1973/74 - 1983/84

(Milj. kr., löpande priser, avrundat för budgetåren 1980/81 - 1983/84)

1973/74 Utfall

1974/75 Utfall

1975/76 Utfall

1976/77 Utfall

1977/78 Utfall

1978/79 Ber. utfall

Inkomster Utgifter

Saldo

61489 70881

-9393

72490 83 187

-10698

93 934 97658

-3724

104360 114 845

-104S4

112113 137292

-25179

117686 159978

-42292

1979/80 Enl. rev. budget­förslaget

1980/81

LB-

kalkyl

1981/82

LB-

kalkyl

1982/83

LB-

kalkyl

1983/84

LB-

kalkyl

Inkomster Utgifter

Saldo

129626 177829

-48203

142600 190800

-48200

153200 202100

-48900

163 200 212 100

-48900

173700 223900

-50200

Tendensen under långtidsbudgetperioden är att budgetunderskottet ökar, vilket även var fallet i förra årets långtidsbudget.

Som framgår av avsnitt 4.2 innehåller statsbudgetens utgiftssida såväl utgifter som innebär en direkt efterfrågan på produktionsresurser som utgifter som snarare påverkar likviditetssituationen inom andra delar av ekonomin. Genom att från budgetsaldot dra dessa finansiella transaktio­ner, som enligt gängse definitioner omfattar bl. a. statlig långivning, aktie­teckning samt köp och försäljning av mark, framkommer statens finan-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

43

siella sparande. Vid en analys av sparandeutvecklingen i samhället är detta ett mera relevant begrepp än det traditionella budgetsaldot. Beräkningarna av statens finansiella sparande under långtidsbudgetperioden redovisas i tabell 27.

Tabell 27. Statens Hnansiella sparande 1973/74 - 1983/84 (Milj. kr., löpande priser, avrundat)

1973/74 Utfall

1974/75 Utfall

1975/76 Utfall

1976/77 Utfall

1977/78 Utfall

1978/79 Ber. utfall

Budgetsaido

Finansiella

transaktioner

Statens finan­siella sparande

-9400 3900

-5500

-10700 4800

- 5900

-3 700 4900

+ 1200

-10500 5 600

- 4900

-25200 8000

-17200

-42 300 9300

-33000

1979/80 Enl. rev. budget­förslaget

1980/81 LB-

kalkyl

1981/82

LB-

kalkyl

1982/83

LB-

kalkyl

1983/84

LB-

kalkyl

Budgetsaido Finansiella transak­tioner

Statens finansiella sparande

-48200 12000

-36200

-48200 9100

-39100

-48900 9700

-39200

-48900 9700

-39200

-50200 9900

-40300

Utvecklingen av det finansiella sparandel är i huvudsak parallell med budgetsaldots förändring under långtidsbudgetperioden. Att de finansiella transaktionerna, räknade i löpande priser, ökar under långtidsbudgetperio­den förklaras främst av atl utgifterna under bostadslånefonden beräknas stiga kraftigt i löpande priser.

5    Socialförsäkringssektorn

Delar av del sociala trygghetssystemet finansieras i sin helhet över statsbudgeten. Så är fallet med folkpensionerna. Andra delar, som all­männa tilläggspensioner (ATP), ligger helt vid sidan av statsbudgeten. Ytterligare andra delar av socialförsäkringssystemet, t. ex. sjukförsäkring­en, berör delvis budgetens utgifts- och/eller inkomstsida och därmed, i vissa fall, budgetsaldot. Gränsdragningen mellan statsbudgeten och social­försäkringssektorn utanför budgeten är med andra ord i viss mån godtyck-

lig-

Gemensamt för hela socialförsäkringssektorn och den verksamhet som finansieras över statsbudgeten är att de helt regleras av beslut som fattas av statsmakterna. Vid en analys av den offentliga verksamhetens reala och finansiella utveckling är det därför motiverat att behandla såväl statsbud­geten som socialförsäkringssektorn.

Prop. 1978/79:150

44

I den till finansplanen fogade nationalbudgeten presenteras för detta ändamål prognoser inte bara för staten och kommunerna utan även för socialförsäkringssektorn. Den använda definitionen, som är i enlighet med internationell praxis, omfattar försäkringsformer såväl inom som helt eller delvis utanför statsbudgeten. Vid sammanställningen i nationalbudgeten av den totala offentliga sektorn får därför transaktionerna mellan statsbud­geten och socialförsäkringssektorn elimineras.

I långtidsbudgeten har socialförsäkringssektorn utanför statsbudgeten definierats på sådant sätt att den endast omfattar de transaktioner inom socialförsäkringssektorn vilkas netto inte påverkar statsbudgetens saldo. Därmed kan denna sektors och statsbudgetens finansiella sparande direkt adderas så att man får fram ett samlat finansiellt sparande för dessa två områden. Därmed erhålls i princip samma resultat som vid en samman­ställning enligt den definition som tillämpas i nationalbudgeten. Den i långtidsbudgeten tillämpade socialförsäkringssektorn utanför statsbudge­ten omfattar allmän tilläggspensionering (ATP), del av arbetslöshetsför­säkringen, delpensionsförsäkringen, arbetsskadeförsäkringen och den fri­villiga pensionsförsäkringen.

Den helt dominerande delen av socialförsäkringssektorn utanför stats­budgeten utgörs av den allmänna tilläggspensioneringen (ATP). ATP-av-gifterna tillförs AP-fonden och ligger, frånsett egenföretagares avgifter, helt vid sidan av statsbudgeten. AP-fonden har ökat kraftigt under 1960-och början av 1970-talet. Denna tillväxt har emellertid stagnerat under de senaste åren. De främsta orsakerna till detta är att det procentuella avgifts­uttaget som tidigare stegrades snabbt, hållits på oförändrad nivå samtidigt som pensionsutbetalningarna stigil. 1 tabell 28 redovisas beräkningar av AP-fondens utveckling under långtidsbudgetperioden. Därvid har beaktats regeringens förslag att öka avgiftsuttaget med 0,25 procentenheter per år fr. o. m. år 1980 så att avgiften år 1984 blir 13 %.

Tabell 28. AP-fondens utveckling 1979/80-1983/84

(Milj. kr., löpande priser, avrundat)

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83        1983/84

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

Inkomster Utgifter

Saldo

32400 16400

1-16000

35900 19100

+ 16800

39400 21900

+ 17500

43100 24800

+ 18300

47200 27900

+ 9,9 +  14,2

+ 19300        + 4,8

Det positiva saldot av AP-fondens inkomster och utgifter beräknas som framgår av tabell 28 stiga med närmare 5% per år. Utvecklingen under långtidsbudgetperioden innebär dock, trots det ökade avgiftsuttaget, att inkomsterna ökar i betydligt långsammare takt än utgifterna.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

45

Vid beräkningen av sparandet inom övriga fonder utanför statsbudgeten härden beslutade höjningen av delpensionsavgiften med 0,25 procentenhe­ter fr. o. m. år 1980 beaktats. Vidare tas hänsyn till den föreslagna höjning­en av arbetsskadeavgiften med 0,35 procentenheter fr.o.m. år 1980. För övriga fonder förutses sparandeöverskott under samtliga år. Saldot ligger dock nära noll samtliga år. I tabell 29 redovisas saldot av inkomster och utgifter för den samlade socialförsäkringssektorn utanför statsbudgeten.

Tabell 29. Saldo for socialförsäkringssektorn utanför statsbudgeten 1979/80-1983/84

(Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå)

1979/80        1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1979/80-1983/84

AP-fonden Övriga fonder

Saldo

+ 16000        +16800 +    400        +    400

+ 16400

+ 17200

+ 17500        +18300        +19300 +    400        +    600        +    600

+ 17900        +18900        +19900

+5,0

Som framgår av tabell 29 överensstämmer de framräknade saldona för socialförsäkringssektorn utanför budgeten i stort sett. med AP-fondens beräknade saldon.

6   Den kommunala sektorn

Den kommunala sektorns framtida utveckling är i flera avseenden av betydelse förde bedömningar som görs i anslutning till långtidsbudgetarbe­tet. Dels påverkas olika poster på statsbudgetens utgifts- och inkomstsida av kommunernas och landstingskommunernas ekonomiska förhållanden, dels måste den kommunala sektorn tas med i bilden vid de mer övergri­pande ekonomisk-politiska bedömningarna av det totala skattetrycket i samhället, den offentliga sektorns reala resursutnyttjande samt utveckling­en av det finansiella sparandet i den samlade offentliga sektorn. Förutsätt­ningarna för den statliga budgetpolitiken är således i betydande utsträck­ning beroende av den kommunala utvecklingen.

Statsbidragen till kommuner och landstingskommuner utgör en tung post bland utgifterna på statsbudgeten. Skatleutjämningsbidragen påver­kas av det kommunala skatteunderlagets och den kommunala utdebite­ringens utveckling. Många av de särskilda statsbidragen är också som har framgått av tidigare avsnitt direkt kopplade till den kommunala utveckling­en. Detta gäller t. ex. bidragen till barnomsorgen som utgår per plats, skolbidragen som täcker lärarlönekostnaderna, samt de bidrag som utgår som en fastställd andel av de kommunala bruttokostnaderna för en viss

Prop. 1978/79:150

46

verksamhet. För andra speciella bidrag prövas bidragsgivningens omfatt­ning från år till år.

Staten svarar för uppbörden av den preliminära inkomstskatten, även den del som avser kommunal inkomstskatt. För varje kalenderår betalar staten ut ett förskott av kommunalskattemedel till kommuner och lands­tingskommuner. Förskottet grundas på senast kända taxering och den utdebitering som har bestämls för kalenderåret. Slutavräkning sker när taxeringsutfallet föreligger. Uppbörden och utbetalningen av kommunal­skattemedel påverkar således statsbudgetens inkomstsida. Det kommuna­la skatteunderiagels och utdebiteringens utveckling är även av detta skäl av betydelse för långtidsbudgetbedömningarna.

Långtidsutredningen som publicerades i slutet av år 1978 täcker peri­oden fram t.o.m. år 1983. Utredningens huvudaltemativ anger de krav som ställs på olika delar av ekonomin för att återställa inre och yttre balans. Därmed ger kalkylerna också ett underlag för att bedöma det samhällsekonomiska utrymmet för den kommunala sektorns framtida ut­veckling.

Utrymmet för den kommunala konsumtionens ökning beräknas i långtidsutredningens huvudalternativ till 2,8 % per år. Enligt långtidsutred­ningens baskalkyl, som är en beräkning av den utveckling av den kommu­nala konsumtionen som är intecknad av redan fattade politiska beslut och av förskjutningen i befolkningens åldersmässiga sammansättning, krävs en årlig ökning med 1,8%.

I baskalkylen förutsätts atl utbyggnaden av barnomsorgen kommer att fortsätta också under åren 1981-1983, dock i en långsammare takt än hittills. Ett annat område där de politiska bindningarna har beaktats är långtidssjukvården. I baskalkylen ingår samma utbyggnad som anges i landstingskommunernas planer.

I juni 1978 träffades en överenskommelse mellan regeringen å ena sidan och Svenska kommunförbundet och Landstingsförbundet å andra sidan. I överenskommelsen anges riktpunkten för den kommunala konsumtionens volymökning till 3% per år under åren 1979 och 1980. I den reviderade nationalbudgeten beräknas den kommunala konsumtionens volymökning uppgå fill inemot 4% år 1979, vilket innebär att utbyggnaden av den kommunala verksamheten förutses bli mer omfattande än vad som förut­sattes i överenskommelsen med kommunförbunden. Volymökningen lig­ger vidare högre än vad långtidsutredningen anger som förenligt med förutsättningarna för att nå samhällsekonomisk balans i mitten av 1980-talet. För att utvecklingen inom den kommunala sektom skall anpassas till det samhällsekonomiska utrymmet är det nödvändigt med ytterligare dämpning av den kommunala konsumfionsutvecklingen under de första åren av 1980-talet i förhållande till den beräknade ökningen under år 1979. Det bör påpekas att en snabbare kommunal konsumtionsökning via stats­bidragen får återverkningar även på statens utgifter.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

47

Regeringen har tidigare i vår lagt fram förslag om en reformering av skatteutjämningssystemet. Reformen föreslås genomförd i två etapper un­der åren 1980 och 1981. Den ökning av skatleutjämningsbidragen som blir en följd av förslaget motsvarar, då reformen är helt genomförd, fr. o. m. år 1981, ett minskat kommunalt utdebiteringsbehov på ca 1: 15 kr./skr. Vi­dare har regeringen föreslagit vissa justeringar av det kommunala skat­teunderlaget fr. o. m. 1981 års taxering, bl. a. tillförs kommuner och lands­tingskommuner ökade medel jämfört med nu gällande regler. Den ökade statliga resursöverföringen lättar finansieringsbördan för kommuner och landstingskommuner. Även om förhållandena naturligtvis kan variera mel­lan olika kommuner och landstingskommuner bör behovet av kommunal-skaltehöjningar totalt sett bli begränsat under långtidsbudgetperioden. Un­der förutsättning att den kommunala volymexpansionen kan hållas inom de angivna ramarna samt att pris- och löneutvecklingen fortsätter i den lugnare takt som nu har uppnåtts bör skattesatserna kunna sänkas i de kommuner och landstingskommuner som får stora inkomsttillskott. Å andra sidan innebär de framlagda förslagen att staten påtar sig en större finansieringsbörda.

Vid bedömningen av hur den samlade offentliga sektorns finansiella sparande kommer att utvecklas är även kommunernas och landstingskom­munernas sparande av intresse. Någon bestående underbalansering av de kommunala finanserna är knappast tänkbar bl. a. av det skälet att den kommunala budgeten skall vara formellt balanserad i den meningen att samtliga utgifter skall motsvaras av inkomster. Enligt kommunallagens bestämmelser skall det överskott eller underskott som har uppstått i före­gående års avslutade räkenskaper upptas i budgeten. Det innebär exempel­vis att ett underskott på driftbudgeten för år 1978 skall täckas i 1980 års budget. Dessa budgetbestämmelser leder till att de samlade över- resp. underskotten i kommunernas och landstingskommunernas finansiella spa­rande blir relativt begränsade.

För perioden 1963-1977 har det finansiella sparandet totalt för den kommunala sektorn enligt nationalräkenskaperna varierat från överskott på ca 500 milj. kr. till underskott av i storieksordningen 3 000 milj. kr. För år 1978 uppvisade den kommunala sektorn ett sparandeöverskott på ca 3,5 miljarder kr. För år 1979 förutses enligt 1979 års reviderade nationalbudget ett sparandeöverskott på inemot 2 miljarder kr. Det finns emellertid inte anledning att räkna med att kommunernas och landstingskommunernas finansiella sparande på sikt på något för samhällsekonomin avgörande sätt kommer att avvika från de nivåer som uppnåtts under senare år.

Prop. 1978/79:150

48

7    Sammanfattande analys

7.1 Inledning

Långtidsbudgetens syfte är att kartlägga de statsfinansiella konsekven­serna på fem års sikt av redan fattade beslut och gjorda åtaganden. På grundval av bl. a. långtidsbudgeten kan bedömningar göras av finanspoliti­kens förutsättningar på längre sikt. Långtidsbudgeten behandlar i första hand statsbudgetens inkomster och utgifter. Utvecklingen inom andra delar av den offentliga sektorn är emellertid också av intresse i detta sammanhang. I syfte att ge en mer allsidig bild av den offentliga sektorns finansiella situation kompletteras därför långtidsbudgeten med ett avsnitt om socialförsäkringssektorns utveckling och med ett mer allmänt hållet avsnitt om den framtida utvecklingen inom kommunerna.

Långtidsbudgeten är varken en plan eller en prognos över statsutgifter­nas och statsinkomsternas utveckling.

På utgiftssidan omfattar långtidsbudgeten endast en på visst sätt genom- förd kalkyl av de resurser som krävs för att verksamhet skall kunna bedrivas i enlighet med de beslut som statsmakterna redan har fattat och de åtaganden som gjorts för framtiden. Vad gäller statsinkomsterna grun­das beräkningarna på oförändrade skatteregler och avgiftssatser i den mån inte förändringar beslutats eller förutsatts. Detta innebär bl. a. att den av regeringen föreslagna reformeringen av inkomstbeskattningen har beaktats liksom beslutade och av regeringen föreslagna höjningar av socialförsäk­ringsavgifter. Vidare har en fullständig finansiering av den kommunaleko­nomiska reformen och reformeringen av inkomstbeskattningen förutsatts.

Det görs alltså inga försök att förutse eller rekommendera vilka beslut avseende budgetens inkomster och utgifter, som statsmakterna kan kom­ma atl fatta under perioden.

Kalkylen utgår från anslagsbeloppen och de beräknade inkomsterna i 1979 års reviderade budgetförslag för budgetåret 1979/80 och omfattar perioden t. o. m. budgetåret 1983/84.

Långtidsbudgetens grundmaterial utgörs av underlag som myndigheter­na lämnat i samband med anslagsframställningar och material från departe­menten. De slutliga bedömningarna och utarbetandet av själva långtids­budgeten har skett inom budgetdepartementets budgetavdelning och eko­nomidepartementet.

Långtidsbudgeten grundas vad gäller åren 1979 till 1981 på samma anta­ganden rörande pris- och löneutveckling i samhället samt ekonomisk till­växt som presenteras i 1979 års reviderade finansplan. Vad gäller perioden därefter fram t. o. m. budgetåret 1983/84 har lönesumman schablonmässigt förutsatts öka med 7% per år och den allmänna prisnivån 4% per år. Bruttonationalprodukten beräknas på samma sätt årligen växa realt med 3%.

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

49

7,2 Inkomstutvecklingen

Såväl inkomsterna från statlig inkomstskatt som från socialförsäkrings­avgifter är i allt väsentligt beroende av den antagna utvecklingen av de samlade löneinkomsterna i samhället, lönesumman. Detta gäller även för inkomsterna från mervärdeskallen. Inkomsterna av denna skall påverkas av den privata konsumtionen, som i sin tur sammanhänger med lönesum­mans förändringar. Lönesumman har för den framförliggande femårsperi­oden antagits komma atl stiga med 8 1/2% år 1979, 8% år 1980, och för åren därefter med 7% årligen. Statens inkomster uppvisar i kalkylen med dessa utgångspunkter en årlig genomsnittlig ökningstakt om 7,6%.

Inkomstsidan i den långtidsbudget som presenterades i förra årets komp­letteringsproposition och som omfattade perioden fram t. o. m. budgetåret 1982/83 var baserad på ett antagande om en något lägre tillväxt av löne­summan. Statsinkomsterna beräknades då öka med 7,9% årligen.

De framtida inkomsternas tillväxt i löpande priser har alltså bedömts vara något lägre i årets långtidsbudget trots snabbare tillväxt i lönesumma, vilket förklaras av den budgetteknik som tillämpas vid genomförandet av den föreslagna kommunalekonomiska reformen. Vissa utgifter som tidi­gare har redovisats på budgetens utgiftssida redovisas nu direkt på in­komstskattetiteln. Inkomsternas årliga nivå ligger emellertid i årets lång­tidsbudget drygt 4 miljarder kr. högre än i förra årets långtidsbudget, vilket till övervägande del beror på att den faktiska lönesumman 1979/80 beräk­nas bli högre än vad som antogs i 1978 års långtidsbudget och att den kommunalekonomiska reformen förutsätts bli totalfinansierad.

Långtidsbudgetmetodiken innebär en kalkyl med utgångspunkt i beslu­tade eller aviserade skatte- och avgiftssatser samt beslutad indexreglering av inkomstskatteskalan. Indexregleringen innebär atl progressiviteten inte drabbar rent nominella inkomsthöjningar men däremot fortfarande verkar fullt ut på reala inkomsthöjningar. Eftersom en viss åriig realinkomsthöj-ning har antagits under den framföriiggande perioden innebär detta ett något stigande inkomstskattetryck. I motsatt riktning verkar det förhållan­det att oförändrade skattesatser beräkningsmässigt förutsatts beträffande vissa punktskatter, t. ex. skatt på vin, sprit och tobak, samtidigt som prisnivån förutsatts stiga.

Det samlade uttaget av skatter och avgifter till stat, kommuner och socialförsäkringssektor, mätt som andel av bruttonationalprodukten, har under de senaste åren ökat snabbt och uppgick år 1977 till drygt 53 %. Skatteandelen för budgetåret 1978/79 kan beräknas uppgå till 52%. Sänk­ningen är väsentligen ett uttryck för att BNP åren 1978 och 1979 visar en relativt snabb tillväxt samtidigt som skatteuttaget totalt sett växer lång­samt. Långtidsbudgetkalkylen för staten och socialförsäkringssektorn in­nebär inte någon nämnvärd förändring av denna andel. Kommunernas finansiella problematik har berörts i avsnitt 6. Varje ökning av den kommu­nala utdebiteringen skulle medföra en ytterligare höjning av det totala skattetrycket och av marginalskattesatserna. 

4   Riksdagen 1978/79. I samt. Nr 150. Bilaga 2.1

Prop. 1978/79:150

50

7.3 Utgiftsutvecklingen

De totala statsutgifterna exklusive statsskuldräntorna ökade med i ge­nomsnitt 5,3% om året i oförändrat pris- och-löneläge under perioden 1973/74-1977/78. Långtidsbudgetkalkylen resulterar i en stegringstakt med 0,3% årligen mätt på samma sätt under den framförliggande femårs­perioden. Enligt vad som gäller för långlidsbudgetberäkningarna har där­vid utgiftsutvecklingen begränsats till att omfatta vad som krävs för atl infria och vidmakthålla gjorda åtaganden. Av skillnaden i ökningstakt mellan den faktiskt realiserade utvecklingen och årets långtidsbudgetkal­kyl framgår att etl förverkligande av långtidsbudgetens utgiftspolitik skulle innebära en starkt dämpad utgiftsutveckling jämfört med den hittills ge­nomförda. Takten i de framtida utgiftsökningarna exklusive statsskuldrän­torna ligger nära vad som presenterades i förra årets långtidsbudget.

De relativt sett mest expansiva utgiftsområdena under den förflutna perioden utgörs av näringspolitik, internationellt utvecklingsbistånd, ener­giförsörjning och bostadspolitik. Långtidsbudgetens beräkningar för peri­oden fram t. o. m. budgetåret 1983/84 visar att bl. a. bostadspolitiken och utvecklingsbiståndet reser betydande krav på framtida statliga utgiftsök­ningar.

Den årliga genomsnittliga ökningen av statsutgifterna exkl. statsskuld-räntorna under långtidsbudgetperioden beräknas i löpande priser uppgå till 4,3%, vilket är samma ökningslakt som förra årets långtidsbudget uppvi­sade. Den absoluta utgiftsnivån i utgångslägel är emellertid väsentligt högre än vad som framkom vid förra årets beräkningar. Utgiftsnivån för budgetåret 1979/80 beräknas nu ligga drygt 14 miljarder kr. över den nivå i löpande priser som beräknades i 1978 års långtidsbudget, och utgifterna ligger enligt långtidsbudgeten kvar på denna högre nivå.

Denna väsentligt högre utgiftsnivå under långiidsbudgetperioden jämfört med beräkningarna för ett år sedan förklaras till den större delen av själva långtidsbudgetmetodiken. I 1978 års långtidsbudget fömtsattes i enlighet med de principer som tillämpas vid beräkningarna t. ex. att krontalsbes­tämda transfereringar inte skulle höjas under långtidsbudgetperioden och att de industripolitiska satsningarna skulle trappas ned till budgetåret 1980/ 81. Sedan 1978 års långtidsbudget utarbetades har emellertid beslut fattats och förslag lagts fram som på ett flertal punkter medför att tidigare lång­tidsbudgetsiffror överskrids. Som exempel kan nämnas barnbidrag och allmänna bidrag till kommunerna, liksom fortsatta industripolitiska och regionalpolitiska satsningar. Trots att vissa tidsbegränsade utgiftsåtagan­den successivt faller bort ligger utgiftsnivån i fasta priser kvar under långiidsbudgetperioden. Till den mindre; delen förklaras nivålyftet av att antagandet om lönenivån i årets långtidsbudget ligger över föregående års.

För den framförliggande perioden förutses statsutgifterna i löpande priser exkl. statsskuldräntorna genom budgetens inbyggda utgiftsautoma-

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

51

tik öka med i genomsnitt knappt 8 miljarder kr. årligen. Statsskuldräntorna förväntas stiga något snabbare än övriga statsutgifter. Den årliga genom­snittliga ökningen för de totala statsutgifterna blir därigenom 5,9 % eller ca 12 miljarder kr. per år.

För att belysa på vilka olika sätt de statliga utgifterna kommer att ställa anspråk på samhällets reala resurser direkt eller indirekt bör även utveck­lingen av de statliga konsumtions- och investeringsutgifterna samt trans­fereringar och finansiella transaktioner belysas.

Konsumtions- och investeringsutgifterna uppgår budgetåret 1979/80 till ca 55 miljarder kr. och utgör ungefär 31% av budgetens utgifter. Transfereringar och finansiella transaktioner kan beräknas till ca 123 mil­jarder kr. och utgör 69% av budgetens utgifter. Enligt årets långtidsbudget skulle utgifterna för statlig konsumtion komma att öka med endast 0,3% årligen i oförändrat pris- och löneläge under perioden fram t. o. m. budget­året 1983/84. Detta är en lika låg ökningstakt som i förra årets långtidsbud­getkalkyl. De statliga investeringsutgifterna skulle enligt långtidsbudgeten komma att minska i oförändrat pris- och löneläge. Detta är naturiigt med hänsyn till att långtidsbudgetens beräkningsteknik innebär att beslutade investeringsutgifter succesivi faller bort utan att ersättas av nya.

Transfereringarna beräknas öka med 3,6% per år i oförändrat pris- och löneläge. Det bör påpekas att transfereringarnas ökningstakt systematiskt underskattas genom långtidsbudgettekniken. De finansiella transaktioner­na väntas minska under långtidsbudgetperioden mätta på motsvarande sätt.

Årets långtidsbudget bekräftar den i tidigare långtidsbudgetar tecknade bilden att transfereringarna utgör det expansiva elementet i utgiftsutveck­lingen. Statsskuldräntornas ökning och folkpensionsutgifterna spelar här en betydande roll.

I syfte att ytterligare belysa budgetens inbyggda utgiftsautomatik redovi­sas nedan budgetens utgiftsstmktur. Den statliga konsumtionen beräknas för budgetåret 1979/80 till ca 45 miljarder kr. Härav svarar försvar, utbild­ning och forskning, vägväsendet, lokala polisorganisationen och de statliga sjukhusen för uppskattningsvis närmare två tredjedelar. Myndighetsverk­samhet i traditionell mening belastar alltså budgetåret 1979/80 budgeten med utgifterom 15-20 miljarder kr., i huvudsak lönekostnader. Vid beräk­ningen av myndighetsanslagen har en åriig rafionalisering om 2 % förut­satts.

Prop. 1978/79:150

52

Tabell 30   Transfereringarna och de finansiella transaktionerna budgetåret 1979/80

(miljarder kr.)

Anslag 1979/80

(avrundat)

Till hushåll

40

därav          Folkpensioner

27

Barnbidrag

4

Sjukförsäkring

4

Övrigt

5

Till kommuner

34

därav          Lärarlöner

13

Allmänna bidrag

8

Barnomsorg

4

Sjukvård

4

Övrigt

5

Till företag m.fl.

21

därav          Räntebidrag till

bostäder

4

Livsmedelssub-

ventioner

4

Övrigt

13

Övriga transfereringar och lån

28

därav          Statsskuldräntor

12

Bostads- och

studielån

7

U-hjälp

3

Företagslån och

aktieteckning

4

Övrigt

2

Av långtidsbudgetens genomsnittliga årliga utgiftsökningar om ungefär 12 miljarder kr. svarar transfereringarnas automatik för ungefär 10 mil­jarder kr. Härav utgör statsskuldränlornas ökning 4 miljarder kr.

En betydelsefull slutsats av årets långtidsbudgetkalkyl vad gäller utgifts­utvecklingen torde vara att den utgiftsnivå som uppnåtts under budgetåret 1978/79 och som nu förväntas för budgetåret 1979/80 inte är resultatet av någon temporär uppgång av utgiftsnivån utan är en i allt väsentligt perma­nent inteckning för framtiden.

Vid en bedömning av den inteckning i resursutrymmet som långtidsbud­getens utgiftssida indikerar måste betonas att långtidsbudgeten endast innebär en snävt beräknad framskrivning av fattade beslut. Detta innebär bl. a. att alla krontalsbestämda inkomstöverföringar, t. ex. barnbidrag, be­räknas ligga stilla trots att priser och löner stiger. För en mängd utgiftsom­råden där åriiga uppjusteringar regelmässigt har gjorts utan att någon direkt plan fastställts innebär beräkningstekniken att inga ytterligare utgiftshöjningar har räknats in. Som exempel kan nämnas kulturpolitiken och stödet till de handikappade. Även i övrigt ligger gällande eller av regeringen föreslagna bidragskonstruktioner fast.

Bilaga 2.1   Långtidsbudget

53

7.4 Budgetsaido

Utvecklingen av statsbudgetens saldo sedan budgetåret 1974/75 och under långtidsbudgetperioden fram t. o. m. budgetåret 1983/84 framgår av nedanstående tabell.

Tabell 31.

(Milj. kr.,

Budgetsaldots utveckling 1974/75-löpande priser)

-1983/84

1974/75 Utfall

1975/76 Utfall

1976/77 Utfall

1977/78 Utfall

1978/79 Ber. utfall

-10698

- 3724

-10484

-25 179

-42292

1979/80 Ber. utfai;

1980/81 1         LB-kalkyl

1981/82 LB-kalkyl

1982/83 LB-kalkyl

1983/84 LB-kalkyl

-48 203

-48200

-48900

-48900

-50200

Av tabellen framgår att den förda budgetpolitiken medfört en betydande uppgång av budgetunderskottet under budgetåren 1977/78 och 1978/79. Det låga utfallet för budgetåret 1975/76 förklaras främst av vissa inkomst­förskjutningar mellan budgetåren. Nivåhöjningen till budgetåret 1979/80 blir beslående under långtidsbudgetperioden.

Att budgetunderskottet inte minskar trots att inkomsterna växer relativt sett snabbare än utgifterna och att de närings- och industripolitiska sats­ningarna förutsätts minska beror på följande. Inkomsterna växer från en så mycket lägre nivå än utgifterna att de absoluta inkomstökningarna inte är tillräckliga för att tillsammans med de nämnda anslagsminskningarna kom­pensera framförallt transfereringarnas och statsskuldräntornas expansion.

Tidigare har berörts de förändringar beträffande statsbudgetens in­komst- och utgiftssida som har inträffat sedan förra årets långtidsbudget lades fram. Utvecklingen av budgetunderskottet återspeglar dessa föränd­ringar. Såväl inkomster som utgifter har ökat. Utgifterna har emellertid ökat mer än inkomsterna till följd av främst satsningarna på bostadspoliti­ken, närings- och regionalpolitiken samt stödet till barnfamiljerna. Dessa medför starkt ökade åtaganden på utgiftssidan som inte kompenseras av en motsvarande utveckling på inkomstsidan. Den höga underskottsnivån medför i sin tur stora utgiftsåtaganden för alt betala ränta på statsskulden.

De antaganden rörande den framtida pris- och löneutvecklingen m. m. som utnyttjats vid långtidsbudgetkalkylen är givetvis inte de enda tänk­bara. Det bör emellerfid framhållas att variationer i dessa antaganden inte i avgörande grad påverkar saidoutvecklingen. Enligt de antaganden som legat till grund för beräkningarna skulle ökningen av lönesumman komma att överstiga prisökningarna. Om antagandena beträffande ökningen av lönesumman och inflationen varieras med bibehållen differens påverkas såväl statsbudgetens inkomstsida som dess utgiftssida med i stort sett oförändrade budgetunderskott som resultat. Om skillnaden mellan löne­summeökning och inflation antas bli mindre och reallönestegringen följakt­ligen lägre blir följden något ökade budgetunderskott.

Prop. 1978/79:150

54

De betydande budgetunderskott som nu förutses för budgetåren 1978/79 och 1979/80 har givetvis sin bakgrund i rådande ekonomiska läge och den därav påkallade ekonomiska politiken. Vid en högre aktivitetsnivå i ekono­min skulle vissa utgifter för sysselsättnings- och industripolitiken kunna hållas på en lägre nivå och statsinkomsterna skulle vara något högre. Det bör dock påpekas alt de antaganden som utnyttjats vid långtidsbudgetkal­kylen förutsätter en snabb återgång till stabil tillväxt i samhällsekonomin och stigande reallöner vid en i jämförelse med de senaste åren måttlig inflationstakt.

7.5 Finansiellt sparande

Sverige har ett underskott i sin bytesbalans med utlandet. Detta innebär att ekonomin som helhet har ett sparandeunderskott som måste finansieras genom upplåning i utlandet. Om bytesbalansens underskott skall kunna minskas måste sparandet inom landet därför öka i motsvarande grad. Detta kan ske såväl genom att statens sparandeunderskott minskas som genom att sparandet ökar i någon av de andra sektorerna i samhället, dvs. hus­hållssektorn, företagssektorn, socialförsäkringssektorn samt den kommu­nala sektorn.

I detta perspektiv kan en belysning av den konsoliderade offentliga sektorns sparandeutveckling vara av intresse. Detta innebär att förutom staten även kommunerna och socialförsäkringssektorn vägs in. Enligt vad som har framgått av avsnitt 6 väntas inte några nämnvärda förändringar i sparandet inom den kommunala sektorn. Under den framförliggande peri­oden beräknas överskottet i socialförsäkringssektorn, som helt domineras av AP-fonden, öka. Statens och socialförsäkringssektorns sammanlagda sparandeutveckling under perioden 1973/74 Ull 1983/84 enligt långtidsbud­getkalkylen framgår av följande tabell.

Tabell 32.   Statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparande 1973/74 1983/84

(Milj. kr., löpande priser)

1973/74

1974/75

1975/76

1976/77

1977/78

1978/79

Staten

Socialförsäk­ringssektorn Summa

-5500

+ 10500 +5000

-5900

+ 11300 +5400

+ 1200

+ 13 100 + 14300

-4900

+ 14700 +9800

-17200

+ 15600 -1600

-33000

+ 15400 -17600

1979/80

1980/81

1981/82

1982/83

1983/84

Staten

Socialförsäk­ringssektorn Summa

-36200

+ 16400 -19800

-39100

+ 17200 -21900

-39200

+ 17900 -21300

-39200

+ 18900 -20300

-40300

+ 19900 -20400

Bilaga 2.1    Långtidsbudget

55

Av tabellen framgår all den omsvängning av statens och socialförsäk­ringssektorns finansiella sparande som inträffade under budgetåren 1977/ 78 och 1978/79 kvarstår under långtidsbudgetperioden. Som andel av BNP minskar dock den konsoliderade offentliga sektorns sparandeunderskott något under långiidsbudgetperioden.

Den utveckling av statens finansiella sparande som nu redovisas måste bl. a. ses i ljuset av den framtida utveckling för samhällsekonomin i sin helhet som förutses och vilka mål som ställs upp. Dessa frågor har behand­lats av långtidsutredningen (LU).

För att uppnå de centrala målen om fullt kapacitetsutnyttjande och extern balans förutsätter långtidsutredningen ett positivt finansiellt sparan­de i den konsoliderade offentliga sektorn kalenderåret 1983 om I miljard kr., att jämföras med långtidsbudgetens kalkyl om ett negativt sparande om drygt 20 miljarder kr.

Skillnaden beror väsentligen på tre faktorer. För det första har LU antagit vissa skatteökningar. Sålunda förutsätts vissa indirekta skatter utgå med oförändrad andel av produktionsvärdet i löpande priser för produk­terna i fråga. Denna förutsättning innebär höjningar av vissa av nu gällande skattesatser. För det andra skiljer sig LU:s antaganden, främst beträffande lönesummans utveckling, från långtidsbudgetens mera schablonmässiga utgångspunkter. För det tredje bygger LU på en ett år äldre utgiftsbedöm­ning än den som ligger till grund för årets långtidsbudget. Dessa tre fakto­rer ger en skillnad i finansiellt sparande om ca 25 miljarder kr. Att differen­sen mellan LU och långtidsbudgeten endast blir drygt 20 miljarder kr. beror på att LU inte kunde beakta den höjning av ATP-avgiften som regeringen föreslagit och som verkar i motsatt riktning.

Sammanfattningsvis kan konstateras, atl den högre utgiftsnivån i årets långtidsbudget jämfört med föregående års endast i begränsad utsträckning är att hänföra till temporära insatser. Den är i allt väsentligt uttryck för permanenta åtaganden. Till följd av den beräkningsmetodik som används i långtidsbudgeten skulle man i och för sig kunnat vänta att budgetunder­skotten successivt skulle minska. Denna metodik innebär bl. a. att utgif­terna för näringspolitiska satsningar förutsatts minska kraftigt. Härtill kommer att inkomsterna växer relativt sett snabbare än utgifterna. Den saidoförbättring som följer av dessa omständigheter är emellertid inte tillräcklig för atl väga upp transfereringarnas utgiftsautomatik och de väx­ande statsskuldräntorna. Långtidsbudgetkalkylen leder alltså till slutsatsen att någon automatisk förbättring av budgetunderskottet inte är att räkna med. En sådan förbättring kräver därför budgetpolitiska åtgärder.

Prop. 1978/79:150

56

Innehållsförteckning

1

Inledning

I

2

Samhällsekonomisk bakgrund

4

3

Beräkningsmetodik och antaganden

7

4

Statens utgifter och inkomster

10

4.1

Statsutgifterna efter ändamål

10

4.2

Statsutgifternas realekonomiska utveckling

36

4.3

Statsinkomsternas utveckling

40

4.4

Statens budgetsaido och finansiella sparande

42

5

Socialförsäkringssektorn

43

6

Kommunerna

45

7

Sammanfattande analys

48

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

Bilaga 2.2

Riksrevisionsverkets beräkning av budgetutfallet för budgetåret 1978/79

Prop. 1978/79:150

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket:

Budgetutfallet 1978/79

RIKSREVISIONSVERKET 1979-04-03

TILL REGERINGEN

Bilaga 2.2

Beräkning över utfallet av statens budget för budgetåret 1978/79

Riksrevisionsverket (RRV) lämnar härmed beräkning över utfallet av statens budget för budgetåret 1978/79.

1 beräkningarna ingår de av riksdagen beviljade anslagen på tilläggsbud­get I (FiU 1978/79: 16, rskr 1978/79: 125) till statsbudgeten för budgetåret 1978/79 samt begärda anslag på tilläggsbudget II och III (prop 1978/79: 83, 87, 101, 104, 106 och 125). Sammanlagt uppgår de medräknade anslagen på tilläggsbudgetar till 14701 milj. kr.

' Statens inkomster beräknas uppgå till 117686 milj. kr. för budgetåret 1978/79 vilket är 2906 milj. kr. mer än beräkningen i statsbudgeten. Utgif­terna beräknas bli 159978 milj. kr. dvs. 4 301 milj. kr. mer än beräkningen i statsbudgeten. I denna anvisades 7000 milj. kr. för oförutsedda utgifter. Budgetunderskottet beräknas därmed bli 42292 milj. kr. I statsbudgeten beräknades underskottet uppgå till 40897 milj. kr. 1 bilaga 1 redovisas statsbudgetens inkomster och utgifter fördelade på huvudtitlar.

Statsbudgeten för budgetåret 1978/79 (miU. kr.)

Statsbudget (inkl tilläggs­budgetar)

Beräknat utfall

Differens beräknat utfall och statsbudget

INKOMSTER

A   Skatter, avgifter m. m.

B    Inkomster av statens kapitalfonder

C   Beräknad övrig finansiering

104341 7336 3 103

106926

7373 3 387

+ 2 585 +    37 +   284

Summa 114780

117686

+2906

UTGIFTER

Förslags- och obetecknade anslag

Reservationsanslag

Investeringsanslag

Röriiga krediter (+ = ökad disposition)

- = minskad disposition)

115485' 30322'' I727P

+    300

118220 25424 16029

+    305

+ 2735 -4898 -1242

+      5

Summa 163378

159978

-3400

STATSBUDGETENS SALDO

(inkomster-utgifter)

-48598

-42292

+ 6306

' 1 budgetförslaget ingick 7000 milj. kr. för oförutsedda utgifter. Detta belopp har

sedermera tagits i anspråk för tilläggsbudgetar och har därför frånräknats här. ' Inkl beräknad minskning av anslagsbehållningarna med 2000 milj. kr.  Inkl beräknad minskning av anslagsbehållningarna med 1000 milj. kr.

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.2

Prop. 1978/79:150

2

Inkomster

Det beräknade utfallet för statsbudgetens inkomster framgår av bilaga 2. Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter beräknas uppgå till 49 200 milj. kr. under budgetåret 1978/79 vilket är 2 100 milj. kr. mer än beräkningen i statsbudgeten. Höjningen beror främst på atl löne­summan och aktiebolagens inkomster nu beräknas öka i snabbare takt än för ett år sedan.

Mervärdeskatten beräknas uppgå till 29500 milj. kr. Det är 400 milj. kr. mindre än beräkningen i statsbudgeten. De minskade inkomsterna beror på alt den privata konsumtionen och importvärdet beräknas bli lägre än vad som tidigare antagits.

Inkomsterna vid karolinska sjukhuset beräknas uppgå till 621 milj. kr. Det är 202 milj. kr. mer än vad som beräknades i statsbudgeten. Ökningen beror främst på förslaget till överenskommelse med Stockholms läns landsting angående bidrag till investeringar och drift för 1979.

Inkomsterna på titeln pensionsmedel m.m. beräknas bli 1766 milj. kr. Det är 566 milj. kr. mer än vad som beräknades i statsbudgeten. Ökningen beror på nya antaganden om utvecklingen av lönesumman.

Beräknad övrig finansiering beräknas uppgå till 3 387 milj. kr. vilket är en ökning med 284 milj. kr. jämfört med statsbudgeten. Denna ökning beror bl. a. på att avskrivningar inom statens järnvägars fond i statsbudgeten för 1978/79 togs upp med formellt 1000 kr. Avskrivningarna beräknas nu uppgå till 436 milj. kr.

Förslags- och obetecknade anslag

Utgifterna på förslags- och obetecknade anslag beräknas uppgå till 118220 milj. kr. under 1978/79 (bilaga 3). Det är 2415 milj. kr. mindre än vad som beräknades i statsbudgeten. I denna anvisades 7000 milj. kr. för oförutsedda utgifter. Dessa medel var avsedda för att täcka utgifter på tilläggsbudgetar. I den här prognosen har hänsyn tagits till tilläggsbudget III (prop 1978/79: 125). Något belopp för ofömtsedda utgifter tas inte upp i den här beräkningen.

I statsbudgeten för 1978/79 anvisades 1 000 milj. kr. på anslaget täckning av merkostnader för löner och pensioner m. m. I prognoserna för förslags­anslagen har hänsyn tagits till löneavtalet för år 1978 och år 1979. Progno­sen för anslaget är nu 300 milj. kr. Dessa medel är avsedda för täckning av merkostnader för löner och pensioner på reservationsanslagen bl. a. inom universitets- och högskoleområdet. Förslagsanslaget lokala polisorganisa­tionen: Förvaltningskostnaderna har till följd av löneavtalen för år 1978 och år 1979 räknats upp med 106 milj. kr. till 2 673 milj. kr.

För reglering av prisstegringar inom det militära försvaret anvisades i statsbudgeten 2 030 milj. kr. Priskompensationen beräknas nu uppgå till

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfailet 1978/79

3

2 188 milj. kr. Den ingår i denna beräkning i prognoserna för resp anslag.

Utgifterna för folkpensioner beräknas bli 24 340 milj. kr. vilket är 260

milj. kr. mindre än beräkningen i statsbudgeten. Det är basbeloppet som beräknas öka mindre än vad som antogs i statsbudgeten. Utbetalningarna av bidrag till social hemhjälp och färdtjänst har till följd av kostnadsök­ningar räknats upp med 245 milj. kr. till I 100 milj. kr.

Bidrag till driften av kliniker för psykiskt sjuka har räknats upp med 885 milj. kr. jämfört med statsbudgeten. Utbetalningarna på anslaget beräknas nu uppgå till 3 008 milj. kr. Uppräkningen är en följd av ett nytt avtal mellan staten och sjukvårdshuvudmännen.

Bidrag till driften av grundskolor resp. gymnasieskolor beräknas uppgå till 9376 milj. kr. resp. 2 440 milj. kr. Det är en ökning med 688 milj. kr. resp. 170 milj. kr. jämfört med statsbudgeten. I statsbudgeten anvisades

3         345 milj. kr. för räntebidrag vid statliga bostadslån. Utfallet beräknas nu

bli 215 milj. kr. mindre än vad som anvisades i statsbudgeten.

Reservationsanslag

I bilaga 4 redovisas förändringar av medelsbehållningar på reservations­anslag. Medelsbehållningarna beräknas uppgå till 13802 milj. kr. vid bud­getårets slut vilket är en ökning med 2 898 milj. kr.

Reservalionsmedelsbehållningarna inom industridepartementets områ­de beräknas uppgå till 4 176 milj. kr. vid budgetårets slut. Det är en ökning med 790 milj. kr. De största förändringarna i behållningarna framgår av sammanställningen nedan.

Förändringar i anslagsbehållningar inom industridepartementet (milj. kr.)

Anslag

Reservation

Reservation

Ökning (+)

1978-07-01

1979-06-30

Minskning(-)

B   6 Medelstillskott till

Svenska Varv AB

700

+ 700

B 26 Avskrivningslån till

beställare av fartyg

675

+ 675

C   5 Bidrag till syssel-

sättningsåtgärder

inom varvsregionerna

265

+ 265

G   7 Bidrag till Svenska

Varv AB för alterna-

tiv produktion

200

+ 200

Tillskott av medel

till Statsföretag AB

200

+ 200

1977/78

B 16 Avskrivningslån till

beställare av fartyg

1444

640

- 804

1977/78

B 27 Medelslillskott till

Svenska Varv AB

950

194

- 756

Övriga

992

1302

+ 310

3386

4176

+ 790

Prop. 1978/79:150

4

De största minskningarna av behållningarna hänför sig till anslag som anvisades under budgetåret 1977/78.

Behållningen på anslaget sysselsältningsskapande åtgärder beräknas bli 2090 milj. kr. vilket är en ökning med 914 milj. kr.

Investeringsanslag

Anslagsbehållningen på investeringsanslag beräknas bli 5 901 milj. kr. vid budgetårets slut (bilaga 5). Det är en ökning med 242 milj. kr.

Behållningen på lånefonden för bostadsbyggande beräknas bli 440 milj. kr. vilket är en ökning med 440 milj. kr. Inom fonden för låneunderstöd beräknas behållningen öka med 121 milj. kr. De största förändringarna under fonden för låneunderstöd framgår av sammanställningen nedan.

Förändring i anslagsbehållningar inom fonden for läneunderstöd (milj. kr.)

Anslag

Behållning

Behållning

Ökning (+)

1978-07-01

1979-06-30

Minskning(-)

3aa Lån till Saléninvest AB

200

+ 200

14   Regionalpolitiskt stöd:

Lokaliseringslån

378

528

+  150

)8   Lån till ett nytt handels-

stålbolag för rekonstruktions-

ändamål

700

- 700

19   Lån till ett nytt handels-

stålbolag för investerings-

ändamål

200

500

+ 300

20   Lån till AB Statens

Skogsindustrier

275

+ 275

23    Regionalpolitiskt stöd:

Lokaliseringslån inom

varvsregionerna

280

+ 280

1977/78

20   Lån för att underiätta

strukturomvandlingen inom

specialstålindustrin m m

700

450

- 250

1977/78

27   Lån till Norrlands

Skogsägares Cellulosa AB

140

-  140

Övriga

1447

1453

+     6

3565

3686

+ 121

Rörliga krediter

Beräknad disposition av rörliga krediter redovisas i bilaga 6. Del ute­stående beloppet den 30 juni 1979 beräknas uppgå till 2476 milj. kr. Det är en ökning under budgetåret med 305 milj. kr. Av denna ökning svarar televerket för 200 milj. kr.

Underlaget för beräkningama har samlats in från olika myndigheter. Detta har bearbetats och sammanställts inom RRVs prognosavdelning. Beräkningarna grundar sig på det preliminära utfallet för juli-febmari samt

Bilaga 2.2   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1978/79

en prognos för budgetårets återstående månader. Inkomsttitlarna har be­räknats i samband med RRVs reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1979/80.

Beslut i detta ärende har fattats av generaldirektören[REDACTED_EFTERNAMN] i närvaro av avdelningschefen Sanell, revisionsdirektören[REDACTED_EFTERNAMN] och revisorn[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande.

G Rune[REDACTED_EFTERNAMN]

Ewa[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1978/79:150

Bilaga I

Statsbudgeten för budgetåret 1978/79 (milj. kr.)

Inkomster

Statsbudget        Beräknat

(inkl. till-

utfall

läggsbudgetar)

Differens be­räknat utfall och stats­budget

A Skatter, avgifter m. m.

I

Skatter

II

Uppbörd i statens verksamhet

III

Diverse inkomster

100 314 2811 I 215

Summa    104 340

102 137 3 581 I 208

106 926

+ 1 823 +   770

7

+ 2 585

B Inkomster av statens kapitalfonder

I

11

111

IV

V

VI

VII

Statens affärsverksfonder

Riksbanksfonden

Statens allmänna fastighetsfond

Försvarets fastighetsfond

Statens utlåningsfonder

Fonden för låneunderstöd

Fonden för statens aktier

VIII

Fonden för beredskapslagring

IX

Statens pensionsfonder

X

Diverse kapitalfonder

1 510

1 535

+

25

650

650

740

740

-

153

153

3 552

3 591

+

39

21S

235

+

20

85

92

+

7

196

133

-

63

107

109

+

2

129

135

+

6

Summa

7 337

7 373

36

C Beräknad övrig fmansiering

I     Avskrivningar och övriga kapitalmedel

inom kapitalfonderna

Statens affärsverksfonder Övriga kapitalfonder

II    

Övrig kapitalåterbetalning

Underskott

3 084

3 367

+ 283

2 469

2 729

+ 260

615

638

+  23

19

20

+   1

Summa

3 103

3 387

+ 284

Summa

114 780

117 686

+ 2 905

48 598

42 292

-6 306

Summa

163 378

159 978

-3 400

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1978/79

Utgifter

A Utgiftssiag

1

11

111

IV

V

VI

VII

Vill

IX

X

XI

XII

XIII

VIV

XV

XVI

XVI

Kungl. hov.- och slottsstaterna

Justitiedepartementet

Utrikesdepartementet

Försvarsdepartementet

Socialdepartementet

Kommunikationsdepartementet

Ekonomidepartementel

Budgetdepartementet

Utbildningsdepartementet

Jordbruksdepartementet

Handelsdepartementet

Arbetsmarknadsdepartementet

Bostadsdepartementet

Industridepartementet

Kommundepartementet

Oförutsedda utgifter'

Riksdagen och dess verk m. m.

XVIII  Underskott på riksgäldsfonden

Statsbudget

Beräknat

Differens be-

(inkl. till-

utfall

räknat utfall

läggsbudgetar)

och stats­budget

18

18

5 740

5 742

+       2

4 393

4 277

-    116

14 097

14 323

+    226

41 857

43 133

+ 1 276

9 633

9 204

-   429

402

418

+      16

9 944

9 473

-   471

20 424

21 459

+ 1 035

5 757

6 062

+    305

1 216

1 219

+       3

11 541

10 243

-1 298

11 749

10 655

-1 094

12 286

12 279

7

2 073

2 150

+     77

(7 000)

250

218

-     32

8 700

8 800

+    100

Summa    160 078

159 670

405

B Beräknad övrig medelsförbrukning

I

Minskning av anslagsbehållningar

II

Ökad disposition av rörliga krediter

3 000

-3 000

300

305

+       5

Summa

3 300

305

-2 995

Summa

163 378

159 978

-3 400

Detta belopp har tagits i anspråk för tilläggsbudgetar och har därför frånräknats här.

Prop. 1978/79:150

Bilaga 2

Beräkning av statsbudgetens inkomster under budgetåret 1978/79 (milj. kr.)

Statsbudget

Beräknat utfall

Mer-

inkomsl

( + )

Brist

(-)

A Skatter, avgifter, m. m.

I     Skatter:

1 Skatt på inkomst, förmögenhet och

rörelse samt socialförsäkringsavgifter:

a Skatt på inkomst och förmögenhet

samt socialförsäkringsavgifter m. m. b Kupongskatt

c Utskiftningsskatl och ersättningsskatt d Skogsvårdsavgifter e Bevillningsavgifter för särskilda förmåner

och rättigheter f Arvsskatt och gåvoskatt g Lotterivinstskatt h Stämpelskatt och stämpelavgift

2

Automobilskattemedel: a Bensinskatt b Vägtrafikskatt

3

Allmän arbetsgivaravgift

4

Tullar och acciser: a Tullmedel b Mervärdeskatt c Särskilda varuskatter d Försäljningsskatt på motorfordon e Tobaksskatt f Rusdrycksförsäljningsmedel av

partihandelsbolag g Rusdrycksförsäljningsmedel av

detaljhandelsbolag h Skatt på sprit i   Skatt på vin

j  Skatt på malt- och läskedrycker k Energiskatt I   Särskild beredskapsavgift för

oljeprodukter m Skatt på annonser och reklam n Skatt på spel

o Särskild avgift på svavelhaltigt bränsle p Reseskatt

Summa skatter

II    

Uppbörd i statens verksamhet:

1

Expeditionsavgifter

2

Bidrag till kostnader för polis, domstols-och uppbörds väsendet m. m.

3  Inkomster vid karolinska sjukhuset

13 Inkomster av arbetsgivaravgifter till

arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspek­tionens verksamhet 15 Inkomster vid statens irafiksäkerhetsverk 17 Avgifter för registrering av motorfordon

19

Fyravgifter, fariedsvaruavgifler

20

Lotsavgifter

25

Pensionsmedel m. m.

26

Inkomst av myntning

43 Inkomster vid patent- och registreringsväsendet

47 100

49 200

+ 2

100

38

34

-

4

3

3

18

18

3

3

_

500

460

-

40

320

350

+

30

639

692

+

53

3 290

3 300

+

10

3 160

3 190

+

30

600

608

+

8

1 020

882

_

138

29 900

29 500

-

400

490

502

+

12

610

573

-

37

2 500

2 500

35

120

+

85

50

50

_

3 900

4 000

+

100

860

800

-

60

802

796

-

6

4 146

4 209

+

63

0

0

_

169

166

-

3

63

67

+

4

4

10

+

6

95

103

+

8

100 315

+ 1 821

102 136

131

21

152

73

73

419

621

+

202

50

50

44

48

+

4

76

82

+

6

232

194

-

38

30

29

-

1

1 200

1 766

+

566

88

85

-

>,

75

70

-

5

Bilaga 2.2   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1978/79

46 Restavgifter

48 Ersättning för vissa komplementkostnader

vid vissa myndigheter m. m.

Övriga

Summa uppbörd i statens verksamhet

III     Diverse inkomster:

1

Bötesmedel

2

Totalisatormedel

3

Tipsmedel

4

Lotterimedel

5

Räntor och amorteringar på energispariån

6

Övriga diverse inkomster

Summa diverse inkomster Summa skatter, avgifter m. m.

B Inkomster av statens kapitalfonder

I     Statens affärsverksfonder:

1

Postverket

2

Televerket

3

Luftfartsverket

4

Förenade fabriksverken

5 Statens vattenfallsverk

6 Domänverket

Summa statens affärsverksfonder

II

Riksbanksfonden

III

Statens allmänna fastighetsfond

IV

Försvarets fastighetsfond

V

.Statens utlåningsfonder

VI

Fonden för låneunderstöd

VII

Fonden för statens aktier

VIII

Fonden för beredskapslagring

IX

Statens pensionsfonder

X

Diverse kapitalfonder

Summa inkomster av statens kapitalfonder Summa driftbudgetens inkomster

C Beräknad övrig finansiering

Summa statsbudgetens inkomster

Statsbudget

Ber

ä

knat

Mer-

utfall

inkomst

(+)

Brist

(-)

76

94

+

18

51

50

_

1

266

267

+

1

2811

3 581

+

770

92

93

+

1

175

170

-

5

414

380

-

34

313

282

-

31

119

102

-

17

102

181

+

79

1 215

1 208

-

7

104 341

106 925

+ 2 584

38

38

127

145

+

18

22

25

+

3

33

61

+

28

1 255

1 231

-

24

35

35

I 510

1 535

+

25

650

650

_

740

740

153

153

_

3 552

3 591

+

39

215

235

+

20

85

92

+

7

196

133

-

63

107

109

+

2

129

135

+

6

7 337

7 373

+

36

111 678

114 298

+ 2 620

3 103

3 387

+

284

114 780

117 686

+ 2 906

Prop. 1978/79:150

10

Bilaga 3 Beräknade merutgifter och besparingar på förslags- och obetecknade anslag under budgetåret 1978/79 (milj. kr.)

II        

B   6 Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnader D   2 Allmänna domstolarna E    1  Rätlshjälpskostnader F   2 Kriminalvårdsanstalterna F   7 Kriminalvårdsenheter med särskild budget

IV      

A   5 Reglering av prisstegringar för det militära försvaret A   6 Reglering av prisstegringar för

civilförsvaret B    I  Arméförband: Ledning och förbands­verksamhet B   2 Arniéförband: Materielanskaffning B   4 Arméförband; Forskning och utveckling C    I  Marinförband: Ledning och förbands­verksamhet C   2 Marinförband: Materielanskaffning D    I  Flygförband: Ledning och förbands­verksamhet D   2 Flygförband; Materielanskaffning D   4 Flygförband: Forskning och utveckling E    I  Försvarsstaben E   5 Militärområdesstaber m. m. F   4 Försvarets materielverk F   5 Gemensam försvarsforskning F    6 Försvarets radioanstalt F   7 Värnpliktsverket G    1 Civilförsvar

B B C

C D

D G G

5 Folkpensioner 7 Bidrag till sjukförsäkringen 3 Bidrag till sjukförsiikringen för föräldraförsäkringen Bidragsförskott Bidrag till social hemhjälp och färdtjänst

Bidrag till kommunala familjedaghem Karolinska sjukhuset: Driftkostnader Bidrag till kommunala undervisnings­sjukhus

H   4 Bidrag till driften av kliniker för psykiskt sjuka m. m.

I    5 Ersättning till kommuner enligt social­hjälps- och barnavårdslagarna

K   3 Bidrag till driften av särskolor m. m.

VI

D   2 Isbrytning

E 14 Transportstöd för Norriand m.

1  Ersättning till statens järnvägar för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. F   2 Ersättning till postverket för befordran av tjänsteförsändelser

VII     B    I Statistiska centralbyrån:

Statistik, register och prognoser

Statsbudget

Ber

ä

knat

Differens be-

(inkl. till-

utfall

r

ä

knat utfall

l

ä

ggsbudgetar)

och stats­budget

2 567

2 673

+ 106

574

631

+  57

135

164

+  29

653

639

-  14

66

-2 030

44

3 415

948

105

1 195

665

I 931

2 460

476

83

267

492

247

125

67

238

24 340

3 350

370

470

1 100

625

656

450

3 008

135

288

127

115

715

494

+

522

+

188

4-

16

+

223

+

111

+   217

+   572

+

84

+

15

+

39

+

61

+

35

+

20

+

10

+

38

-

260

+

65

+

10

-

30

+

245

+

110

+

63

+

60

+

885

+

30

+

11

+

17

-

12

-

18

+

92

66

2 030

44

2 893

760

89

972 554

1 714

1 888

392

68

228

431

212

105

57

200

24 600 3 285

360 500

855 515 593

390

2 123

105

277

110

127

733

402

210

14

196

Bilaga 2.2    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1978/79

11

Statsbudget        Beräknat

(inkl. till-

utfall

läggsbudgetar)

Differens be­räknat utfall och stats­budget

VIII  D   3 Skaltebortfallsbidragtill kommunerna

m. ti. D   6 Kompensation till kommuner m. fl. i

anledning av 1974 års skattereform E   6 Stöd till organisationstidskrifter E   9 Bidrag till vissa investeringar E 16 Täckning av merkostnader för löner

och pensioner m. m.

IX    

B 15 Bidrag till regionala och lokala teater-,

dans-och musikinstitutioner C 11  Bidrag till driften av grundskolor C 14 Specialskolan m. m.:

Utbildningskostnader C 18 Bidrag till driften av gymnasieskolor C 32 Bidrag till byggnadsarbeten inom

skolväsendet m. m. E   5 Bidrag till kommunal vuxenutbildning

m. m. E   8 Bidrag till driften av folkhögskolor m. m. F   2 Studiebidrag m. m.

X      

B   2 Lantbruksnämnderna

C 3 Prisreglerande ätgärder på jordbrukets område

H 13 Bidrag till kommunala avloppsrenings­verk m. m.

XI

G

XII

B

B

D

XIII

B

B

I Tullverket: Förvaltningskostnader

1

Arbetsmarknadsservice 5 Kontant stöd vid arbetslöshet

2

Åtgärder för flyktingar

2

Länsbostadsnämnderna

3

Bostadsbidrag m. m. B   4 Räntebidrag m. m.

B   5  Eftergift av hyresföriustlån B   6 Viss bostadsförbättringsverksamhet m. m.

XIV  C    1  Regionalpolitiskt stöd:

Bidragsverksamhet G   2 Täckande av förluster på grund av

garantier till den statliga varvskoncernen

XV

B   2 Lokala skattemyndigheterna

XVI

Oförutsedda utgifter'

XVII

Underskot! på riksgäldsfonden Övriga

Summa

520

20

500

1 670

1 685

+

15

40

51

+

11

100

203

+

103

1 000

300

-

700

112

130

+

18

8 688

9 376

+

688

84

102

+

18

2 270

2 440

+

170

57

261

318

365

457

+

92

272

315

+

43

809

750

-

59

155

166

+

11

3 666

3 819

+

153

120

145

+

25

471

488

+

17

769

823

+

54

1 082

920

-

162

70

106

+

36

38

49

+

11

1 785

1 732

-

53

3 345

3 130

-

215

75

40

-

35

145

45

190

273

40

233

0

500

+ 500

382

410

+  28

(7 000)

8 700

8 800

+ 100

26 456

26 727

+ 271

115 485

118 220

+ 2 735

Detta belopp har tagits i anspråk för tilläggsbudgetar och har därför frånräknats här.

Prop. 1978/79:150

12

Bilaga 4

Beräknade förändringar av reservationsmedelsbehåilningar på reservationsanslag under budgetåret 1978/79 (milj. kr.)

Reservation 1978-07-01

Reservation 1979-06-30

Ökning          ( + ) Minskning    (-)

Ill

c c

1    Bidrag till internationella

 biståndsprogram

2    Bilateralt utvecklingssamarbete

1 178

738

1 328 703

+

150

35

v

D H

2a Bidrag till anordnande av förskolor

och fritidshem 3    Bidrag till anordnande av kliniker för

psykiskt sjuka m. m.

121 160

90 120

-

31 40

VI

B B

2    Drift av statliga vägar

3    Byggande av statliga vägar

872 710

927 1 074

+ +

55 364

1977/78

B 10    Byggande av mellanriksvägen

KirunaNarvik E 21    Investeringsbidrag till Rederi AB Gotland

276

225 56

+

51 56

X

H

14    Stöd till avfallsbehandling m. m.

182

125

-

57

XII

B B

3    Sysselsältningsskapande åtgärder 12   Tillfälligt sysselsättningsstöd

1 176

2 090 150

+ +

914 150

I 444

45

146

44

1977/78

Särskilda sysselsältningsskapande åtgärder i Vindelälvsområdet

B 13    Särskilt bidrag till BillerudUdde­holms AB

C   5    Särskilda åtgärder.för arbetsanpassning

B B

7 11

B   6

B 25

B 26 C   5

XIII

B   7    Bidrag till förbättring av boendemiljön Vissa energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m.

XIV

B   6    Medelstillskott till Svenska Varv AB Bidrag till fartygsexport till utvecklings­länder

Avskrivningslån till beställare av fartyg Bidrag till sysselsättningsåtgärder

inom varvsregionerna

XIV   E   5    Energibesparande åtgärder inom närings­livet m. m.

F    I    Teknisk forskning och utveckling

F 13    Energiforskning

G   3    Betalning av ränta och amortering pä statens skulder till Statsföretag AB och ett nytt handelsstålbolag

G   4    Kapitaltillskott till Statsföretag AB

G   7    Bidrag till Svenska Varv AB för alternativ produktion

G 11    Medelstillskott till AB Eiser

Tillskott av medel till Statsföretag AB Sysselsättningsfrämjande åtgärder vid LKAB

1977/78

B 16    Avskrivningslån till beställare av fartyg B 20    Bidrag till AB Götaverken B 23    Medelstillskott till Loussavaara-Kiirunavaara AB B 25    Bidrag till Statsföretag AB

100

+    100

20

+     20

256

310

+     54

80

96

+      16

831

1 241

+   410

700

+   700

125

+    125

675

+   675

265

265

342

452

+    110

136

159

+     23

39

85

+     46

54

+     54

80

+     80

200

+   200

12

+      12

200

+   200

67

+

67

640

-   804

-    45

-   146

13

-    31

Bilaga 2.2   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1978/79

13

Reservation 1978-07-01

Reservation 1979-06-30

Ökning

( + )

Minskning     (-)

B 27 Medelstillskott till Svenska Varv AB C 3 Bidrag till kommunala industrilokaler E   9   Oljeprospektering

XV     

D   5    Anskaffning av miljöskyddsfartyg

1977/78

E   1    Ersättning i samband med natur­katastrofen i Tuve

XVII RIKSDAGEN OCH DESS VERK

Övriga

Summa

950

22

194 15

5

16

-   756

+

15

-      17

+

16

34

4

-     30

31

63

+     32

1 091

1 123

+     32

0 904

13 802

+ 2 898

Bilaga 5

Beräknade förändringar av reservationsmedelsbehållningar på investeringsanslag under budgetåret 1978/79 (milj. kr.)

Statens affärsverksfonder Statens allmänna fastighetsfond Försvarets fastighelsfond Statens utlåningsfonder Därav:

Lånefonden för bostadsbyggande Fonden för låneunderstöd Fonden för statens aktier Fonden för föHag till statsverket Fonden för beredskapslagring Diverse kapitalfonder

Summa

Reservation

Reservation

Ökning          ( + )

1978-07-01

1979-06-30

Minskning     (-)

863

672

-191

412

423

+   11

100

53

- 47

274

699

+425

_

440

+440

3 565

3 686

+ 121

180

180

51

1

- 50

19

27

+    8

195

161

- 34

5 659

5 901

+ 242

Bilaga 6

Beräknad disposition av rörliga krediter

Myndighet/aktiebolag

Utestående

Beräknat

Beräknad

belopp

utestående

förändring

1978-06-30

belopp 1979-06-30

1978/79

Televerket

970

1 170

+ 200

Statens järnvägar

'     57

57

Statens vatlenfallsverk

410

465

+ 55

Domänverket

220

207

-   13

Förenade fabriksverken

107

107

____ 

Statens jordbruksnämnd:

Prisreglering på jordbrukels område

Kammarkollegiet

150

200

+ 50

Svenskt Stål AB

-- 

Statliga myndigheter med uppdragsverksamhet

57

57

Regeringen:

Försvarsberedskap (FÖU 1974: 8)

200

150

- 50

Övriga

63

+ 63

Summa

2 171

2 476

+ 305

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

Bilaga 2.3

Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1979/80

Prop. 1978/79:150

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

Bilaga 2.3

TILL REGERINGEN

Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1979/80

Enligt riksrevisionsverkets (RRV) instruktion skall RRV varje år till regeringen lämna en reviderad beräkning av statens inkomster för det kommande budgetåret, avsedd som underlag för inkomstberäkningen i kompletteringspropositionen.

RRV redovisar i denna skrivelse nya beräkningar av inkomsterna under budgetåret 1979/80 på de större inkomsttitlarna samt vissa speciellt kon­junkturkänsliga inkomsttitlar. I anslutning till beräkningarna har bedöm­ningar även gjorts av utfallet för budgetåret 1978/79. Underlag för beräk­ningarna har inhämtats från berörda myndigheter. För beräkningarna av inkomstskatterna har dessutom uppgifter från RRVs taxeringsstatistiska undersökning och förnyade akliebolagsenkät utnyttjats.

I denna beräkning avrapporterar RRV även ett uppdrag från regeringen (beslut 1979-02-22) att utreda vissa frågor rörande inkomsttiteln Pensions­medel m. m.

Inledningsvis presenteras en sammanfattning av beräkningsresultaten. En jämförelse görs mellan den reviderade beräkningen och de belopp som upptogs i budgetpropositionen.

Därefter redovisas de förutsättningar och antaganden beträffande skat­teunderlagets framlida utveckling som ligger till grund för beräkningarna. Bl. a. redovisas i denna del resultaten av RRVs förnyade aktiebolagsenkät som ligger till grund för antagandet om bolagens inkomstutveckling.

För de titlar avseende budgetåret 1979/80 där RRV nu förordar föränd­ringar lämnas i det följande kommentarer till dessa. Avslutningsvis lämnas ett förslag till förnyad beräkning av kapitalbudgetens inkomster.

I en tabellbilaga redovisas resultaten av RRVs reviderade beräkningar titel för titel för budgetåren 1978/79 och 1979/80. För att underlätta jämfö­relse med prognoserna i den reviderade nationalbudgeten presenteras i tabellbilagan också beräkningsresultaten kalenderårsvis för åren 197880.

Den av RRV utgivna Inkomstliggaren för budgetåret 1978/79 kan tillsam­mans med RRVs inkomstberäkning i december 1978 (se bilaga 1 i Budget­förslaget 1979/80) användas som ett komplement till den nu presenterade reviderade inkomstberäkningen. Inkomstliggaren innehåller utförliga be-

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1978/79:150

2

skrivningar av vad de olika inkomsttitlarna avser och vilka bestämmelser som gäller för dessa.

Beslut i ärendet har faltals av generaldirektören[REDACTED_EFTERNAMN] i närvaro av avdelningschefen Sanell, revisionsdirektörerna[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande, och Olhans, byrådirektörerna Apelblat, Dalmo, Gutfelt och Svahlstedt, förste revisorerna[REDACTED_EFTERNAMN], Karlson och Rahmn samt revisorn[REDACTED_EFTERNAMN].

Stockholm den 3 april 1979

G Rune[REDACTED_EFTERNAMN]

Ove[REDACTED_EFTERNAMN]

Bilaga 2.3   Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning

Innehåll

Sid.

I.  Sammanfattning ............................................................ 

5

Förutsättningar ................................................................. 

.... 

5

Utveckling av inkomsterna budgetåren 1978/79 och 1979/80 

5

Jämförelse mellan budgetpropositionen och RRVs marsberäkning ...

7

II.  Allmänna förutsättningar...............................................        

11

Utveckling av skatteunderlaget för fysiska personer......... 

11

Utveckling av skatteunderlaget för svenska aktiebolag m. fl     

12

III.  Beräkning av de olika inkomsttitlarna ......................... 

.. 

13

Skatter............................................................................... 

.. 

13

Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter

m.m................................................................................. 

.. 

14

Skogsvårdsavgifter............................................................ 

.. 

25

Arvsskatt och gåvoskatt.................................................... 

.. 

25

Stämpelskatt och stämpelavgift ........................................ 

25

Tullmedel ........................................................................... 

26

Mervärdeskatt................................................................... 

.. 

27

Särskilda varuskatter......................................................... 

28

Försäljningsskatt på motorfordon  .................................... 

29

Skatt på malt- och läskedrycker......................................... 

29

Energiskatt........................................................................ 

29

Skatt på annonser och reklam........................................... 

30

Reseskatt  ......................................................................... 

31

Uppbörd 1 statens verksamhet ........................................ 

31

E.xpeditionsavgifter........................................................... 

.. 

31

Inkomster vid den statliga läkemedelskontrollen  ............. 

.. 

31

Inkomster vid karolinska sjukhuset................................... 

.. 

31

Inkomster vid statens trafiksäkerhetsverk, atl tillföras

automobilskattemedlen  ................................................ 

.. 

32

Avgifter för registrering av motorfordon............................. 

.. 

32

Fyravgifter, fariedsvaruavgifler.......................................... 

.. 

32

Inkomster vid Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut ....

33

Pensionsmedel m.m........................................................... 

.. 

33

Inkomst av myntning......................................................... 

.. 

37

Inkomster vid patent- och registreringsväsendet.............. 

.. 

37

Diverse inkomster.............................................................. 

... 

38

Bötesmedel........................................................................ 

38

Tipsmedel........................................................................... 

.. 

38

Lotterimedel....................................................................... 

.. 

38

Räntor och amorteringar på energispariån........................ 

38

Statens affärsverksfonder.................................................. 

39

Postverket..............................................................    ........ 

.. 

39

Televerket.......................................................................... 

.. 

40

Prop. 1978/79:150

4

Statens järnvägar.............................................................. 

.. 

40

Luftfartsverket................................................................... 

.. 

41

Förenade fabriksverken..................................................... 

.. 

41

Statens vattenfallsverk...................................................... 

.. 

42

Domänverket...................................................................... 

.. 

44

Statens utlåningsfonder..................................................... 

.. 

44

Fonden för låneunderstöd.................................................. 

.. 

45

Statens pensionsfonder .................................................... 

45

Diverse kapitalfonder......................................................... 

.. 

45

Beräknad övrig finansiering ............................................... 

.. 

45

Tabellförteckning  .............................................................. 

.. 

46

Tabellbilaga........................................................................ 

47

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning       5

I    Sammanfattning

Förutsättningar

RRVs förslag till reviderad beräkning av statsbudgetens inkomster un­der budgetåret 1979/80 och den nu gjorda uppskattningen av inkomsterna under budgetåret 1978/79 har utförts under antagande om oförändrad eko­nomisk politik. Förändringar av ekonomisk - politisk karaktär har beak­tats i de fall då det föreligger beslut av statsmakterna eller förslag därom har lagts fram av regeringen i propositioner offentliggjorda före den 21 mars 1979.

Förutom dessa institutionella förutsättningar är bedömningen av kon­junkturutvecklingen betydelsefull för beräkningen av statsbudgetens in­komster. Den bedömning som regeringen presenterade i den preliminära nationalbudgeten har utgjort det huvudsakliga underlaget för antagandena om den samhällsekonomiska utvecklingen. Under konjunkturinstitutets pågående arbete med den reviderade nationalbudgeten har RRV också haft kontakt med institutet och ekonomidepartemenlet. Med anledning av vad som har framkommit vid dessa kontakter har vissa revideringar gjorts av antagandena i den preliminära nationalbudgeten.

Antagandena om löneutvecklingen har central betydelse för RRVs be­räkningar. Enligt nu tillgänglig statistik beräknas den totala lönesumman ha ökat med 8,1 % från år 1977 till år 1978. Inkomstökningen mellan åren 1978 och 1979 har uppjusterats med en halv procentenhet efter beräkning­en i december. Lönerna antas nu öka med 8,6% 1978-1979. Det är främst löneglidningen, dvs. förtjänstökningen utöver avtalsökningen, som anta­gits bli större. För första halvåret 1980 har ökningen schablonmässigt satts till 8%.

De svenska aktiebolagens statligt laxerade inkomster förutses öka med 12% mellan åren 1977 och 1978. Underlaget för denna prognos har hämtats från den enkät till svenska aktiebolag som RRV utfört under februari­mars 1979. Mellan åren 1978 och 1979 antas att aktiebolagens inkomster ökar med 5%.

En specifikation av RRVs beräkningar av statsbudgetens inkomster under budgetåren 1978/79 och 1979/80 samt under kalenderåren 1978-1980 framgår av en särskild tabellbilaga. En sammanfattning av beräk­ningsresultaten framgår av tabell 1. 1 tabell 2 redovisas de inkomsttitlar för vilka RRV nu föreslår ändringar av beräkningen i budgetpropositionen.

Utveckling av inkomsterna budgetåren 1978/79 och 1979/80

Enligt de reviderade beräkningarna skulle tolalbudgetens inkomster un­der budgetåret 1978/79 uppgå till 117686 milj. kr. Det innebär en ökning

Prop. 1978/79:150

från budgetåret 1977/78 med 5 573 milj. kr. eller 5,0%. Det är en något mindre ökning än under det närmaste föregående budgetåret. Mellan bud­getåren 1976/77 och 1977/78 ökade inkomsterna med 7,4%.

Av tabell 1 framgår att till ökning av statsinkomsterna mellan budgetåren 1977/78 och 1978/79 bidrar arbetsgivaravgifterna (exkl. allmän arbetsgivar­avgift) med 2818 milj. kr., mervärdeskatten med 2916 milj. kr. och bilskat­terna med 1 601 milj. kr. 1 minskande riktning verkar den allmänna arbets­givaravgiften som sjunker med 5 341 milj. kr.

Inkomstskatterna minskade under budgetåren 1976/77 och 1977/78 och beräknas vara i stort sett oförändrade mellan budgetåren 1977/78 och 1978/ 79. Den ökning av skatterna som löneutvecklingen har bidragit till har motverkats av inflationsskyddet och justeringen av inkomstskatteskalan.

Tabell 1. Utveckling av totalbudgetens inkomster budgetåren 1977/78, 1978/79 och 1979/80, milj. kr.

1977/78

1978/79

1979/80

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Föränd-

Utfall

RRVs

RRVs

ring från

ring i

ring frän

ring i

marsbe-

marsbe-

1977/78

procent

1978/79

pro-

räkning

räkning

till

1978/79

till 1979/80

cent

Skall på inkomst och för-

mögenhet (exkl. arbetsgivar-

avgifter)'

29264

29500

32800

236

0,8

3 300

11.2

.Arbetsgivaravgifter (exkl. allm.

arbetsgivaravgift)'

16 882

19700

24400

2818

16,7

4700

23,9

Övriga skatter på inkomst.

förmögenhet och rörelse samt

socialförsäkringsavgifter

1354

1561

2025

207

15,3

464

29,7

Automobilskattemedel

4889

6490

6670

1601

32,7

180

2,8

Allmän arbetsgivaravgift

5949

608

72

-5 341

-89,8

-   536

-88,2

Mervärdeskatt

26584

29 500

32 600

2916

11,0

3 100

10,5

Skatt på sprit

3 442

4000

4100

558

16,2

100

2,5

Energiskatt

4020

4210

4450

190

4.7

240

5,7

Övriga tullar och acciser

6431

6 568

6858

137

2,1

290

4,4

Uppbörd exkl. pensionsmedel

1459

1814

1754

355

24,3

-    60

- 3,3

Pensionsmedel

1213

1766

1

553

45,6

-1765

-99,9

Diverse inkomster

1222

1209

1389

-     13

-   1,1

180

14,9

Affärsverk

1394

1534

1642

140

10,0

108

7,0

Övriga kapitalfonder

5 185

5839

6 395

654

12,6

556

9,5

Driftbudgetens inkomster

109286

114 298

125 156

5012

4,6

10858

9,5

Övrig finansiering

2827

3 387

3 593

560

19,8

206

6,1

Totalbudgetens inkomster

112113

117686

128749

5573

5,0

11063

9,4

' Inkomsterna av Skatt på inkomst och förmögenhet (exkl. arbetsgivaravgifter) och Arbetsgivaravgifter (exkl. allmän arbetsgivaravgift) utgör tillsammans de inkomster som i statsbudgeten redovisas under titeln Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m. m.

Arbetsgivaravgifterna (exkl. allmän arbetsgivaravgift) är en av de in­komstposter i statsbudgeten som ökar snabbast under budgetåret 1978/79. De beräknas nu öka med 2818 milj. kr. eller 16,7 %. Denna ökningstakt är emellertid endast ungefär hälften av ökningen mellan de två närmast före­gående budgetåren. Sjukförsäkringsavgiften och barnomsorgsavgiften höjdes den 1 januari 1979 med 1,0 resp. 0,3 procentenheter. För sjukför­säkringen förutses en förbättring av nettot, som redovisas i statsinkoms­terna, med I 248 milj. kr. Barnomsorgsavgiften och folkpensionsavgifierna beräknas öka med 766 milj. kr. resp. 1 323 milj. kr.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning       7

RRV har sett över beräkningarna av bilskatten, allmän arbetsgivarav­gift, mervärdeskatt och skatt på sprit men inte funnit anledning att ändra på prognoserna från december 1978. Energiskatten har räknats upp bl. a. med hänsyn till ökad energiförbrukning för uppvärmning under den kalla vintern. Den beräknas nu öka med 190 milj. kr. eller 4,7%.

För budgetåret 1979/80 beräknas inkomsterna på totalbudgeten enligt den reviderade beräkningen uppgå till 128749 milj. kr. Det skulle innebära en uppgång med 11063 milj. kr. eller 9,4% jämfört med budgetåret 1978/ 79. Ökningstakten accelererar således jämfört med under innevarande år.

I beräkningarna har beaktats regeringens förslag om bl. a. marginalskat­lesänkningar och förändringar i beräkningen av det kommunala beskatt-ningsunderiaget (prop. 1978/79:160 och 1978/79: 95). Dessa förslag innebär vissa ändringar som verkar i neddragande riktning på inkomstskatterna fr. o.m. år 1980. Sänkningarna har endast delvis finansierats, med bl. a. höjda expeditionsavgifter och höjd energiskatt.

Av den totala ökningen i statsinkomsterna på 11060 milj. kr. svarar inkomstskatterna för 3 300 milj. kr., mervärdeskatten för 3 100 milj. kr. och arbetsgivaravgiften (exkl. allmän arbetsgivaravgift) för 4700 milj. kr. Den kraftiga ökningen av arbetsgivaravgifterna hänger bl. a. samman med en uppbördsteknisk omläggning av inkomsttiteln pensionsmedel m. m. Under budgetåret 1979/80 beräknas överskottet på titeln därmed sjunka med 1 765 milj. kr. Huvuddelen av dessa inkomster flyter i stället in på titeln arbetsgi­varavgifter.

Del netto för sjukförsäkringen, som redovisas bland arbetsgivaravgifter­na, förutses förbättras med ytterligare I 365 milj. kr. budgetåret 1979/80. Barnomsorgsavgiften har förutsatts öka med 0,3 procentenheter även år 1980 till 1,90%. Inkomsterna av barnomsorgsavgifien beräknas därmed öka med I 021 milj. kr. eller med 36,2 %. Folkpensioneringsavgiften beräk­nas öka med 2 137 milj. kr. eller med 12,3%.

Bilskatterna förutses öka i betydligt långsammare takt budgetåret 1979/ 80 än under de närmaste föregående åren vilket bl. a. beror på atl några skaltehöjningar inte har förutsatts ske under beräkningsperioden.

Mervärdeskatten väntas fortsätta att öka i snabbare takt än totala in­komsterna. Inkomsterna av skatten förutses öka med 10,5 % nästa budget­år. Delar av energiskatten föreslås av regeringen bli höjd den I januari 1980. Energiskatten beräknas därmed öka med 240 milj. kr. eller med 5,7% budgetåret 1979/80.

Jämförelse mellan budgetpropositionen och RRVs marsberäkning

Totalbudgetens inkomster under budgetåret 1978/79 beräknas nu bli 1 477 milj. kr. högre än enligt beräkningen i budgetpropositionen. I tabell 2 redovisas de titlar där RRV nu föreslår en ändrad beräkning jämfört med beräkningen i budgetpropositionen.

Prop. 1978/79:150

Tabell 2.    Jämförelse mellan inkomster för budgetåren 1978/79 och 1979/80 enligt budgetpropositionen och RRVs marsberäkning (tkr).

Inkomsttitel

1978/79 Enligt

Enligt

Ökning

1979/80

Enligt

Enligt

Ökning

budgetpro-

RRVs

(+:

)

budgetpro-

RRVs

( + )

positionen

marsbe-

Minskning

positionen

marsbe-

Minskning

räkning

(-;

»

räkning

(-

)

Skatt på inkomst.

förmögenhet och

rörelse saml social-

försäkringsa v gifter

49575 500

50 760600

+ 1 185 100

56243 600

59224600

+ 2981000

därav

Skatt på inkomst

och förmögenhet

samt socialförsäk-

ringsavgifter m. m.

48000000

49200000

+ 1200000

54 500000

57 200000

+ 2 700000

Stämpelskatt och

stämpelavgift

706900

692000

-

14900

799000

1080000

+

281000

Automobilskattemedel

6490000

6490000

+

0

6670000

6 670000

+

0

Allmän arbetsgivar-

avgift

611000

608000

-

3 000

74000

72000

-

2 000

Tullar och acciser

44157 201

44 278244

+

121043

47 774 201

48008201

+

234000

därav

Tullmedel

880000

881746

+

1746

1025000

1025 000

+

0

Mervärdeskatt

29500000

29500000

+

0

32600000

32600000

+

0

Särskilda varu-

skatter

501 300

501589

+

289

528500

521000

-

7 500

Försäljningsskatt

på motorfordon

559000

573 000

+

14000

609500

640000

+

30500

Skatt på malt- och

läskedrycker

802000

796000

-

6000

804000

786000

-

18000

Energiskatt

4094000

4 209500

+

115 500

4 212000

4450000

+

238000

Skatt pä annonser

och reklam

174000

166 008

-

7 992

195 000

186000

-

9 000

Skatt pä spel

67 000

67500

+

500

60000

60000

+

0

Reseskatt

100000

103000

+

3 000

110000

110000

+

0

Uppbörd i statens

verksamhet

3 398959

3 580259

+

181300

3419719

1754 895

-1664 824

därav

Expeditionsavgifter

157 750

152050

-

5 700

163 050

157050

-

6 000

Bidrag till riksför-

säkringsverket och

försäkringsrådet

29600

29600

±

0

32200

32500

+

300

Inkomster vid karo-

linska sjukhuset

528970

621300

+

92 330

428700

536200

+

107 500

Inkomster vid sta-

tens Irafiksäker-

hetsverk

46168

47 502

+

1334

46168

47600

+

1432

Körkortsavgifter

18300

18979

+

679

21600

21900

+

300

Avgifter för regi-

strering av

motorfordon

81075

82 257

+

1182

87150

87550

+

400

Fyravgifter, farieds-

varuavgifler

207 810

194400

-

13410

212075

200800

11275

Inkomster vid

Sveriges meteoro-

logiska och hydro-

logiska institut

38221

41627

+

3 406

41491

43 550

+

2059

Pensionsmedel

1657000

1766000

+

109000

1714000

1000

-1

1713 000

Inkomst av mynt-

ning

88000

85 000

-

3 000

139000

92000

-

47000

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning       9

Tabell 2.    Jämförelse mellan inkomster for budgetåren 1978/79 och 1979/80 enligt budgetpropositionen och RRVs marsberäkning (tkr).

Inkomsttitel

1978/79

1979/80

Enligt

Enligt

Ökr

ing

Enligt

Enligt

Ökning

budgetpro-

RRVs

( + )

budgetpro-

RRVs

( +

)

positionen

marsbe-

Minskning

positionen

marsbe-

Minskning

räkning

(-)

räkning

(-

Inkomster vid

patent- och re-

gistreringsväsendet

74 355

69834

-

4521

80690

81150

+

460

Diverse inkomster

1213 490

1208613

-

4 877

1381305

1389471

+

8166

därav

Bötesmedel

93 170

93 170

±

0

94 170

96170

+

2 000

Totalisatormedel

170000

170300

+

300

195000

195 000

+

0

Tipsmedel

392284

380242

-

12 042

419135

424939

+

5 804

Lotterimedel

275336

282059

+

6723

288000

296 162

+

8162

Räntor och amor-

teringar på energi-

spariån

102200

102 342

+

142

178000

170200

-

7 800

Inkomster av statens

kapitalfonder

7378811

7372 556

-

6255

7868519

8036546

+

168027

därav

Postverket

38000

38000

+

0

48000

50000

+

2000

Televerket

145000

145000

+

0

148 100

155000

+

6900

Statens järnvägar

1

-

-

1

1

1

+

0

Luftfartsverket

24 700

24 700

+

0

32600

32900

+

300

Förenade fabriks-

verken

60700

60500

-

200

42800

43900

+

1 100

Statens vattenfalls-

verk

1230600

1230600

+

0

1268000

1325 000

+

57 000

Statens utlånings-

fonder

3608058

3 591654

-

16404

3 964 844

4066844

+

102000

Fonden för låne-

understöd

222 872

234 872

+

12000

241 809

241 809

+

0

Statens pensions-

fonder

111087

109 187

-

1900

128031

128031

+

0

Diverse kapital-

fonder

135099

135 349

+

250

153050

151777

-

1273

Summa för drift-

budgetens inkomster

112824961

114 298272

+ 1473311

123431344

125155713

+ 1724369

Kapitalbudgetens

inkomster

3 384047

3 387346

+

3 299

3 387385

3 593 185

+

205 800

Summa totalbudgeten

116209008

117 685618

+ 1476610

126818729

128748898

+ 1930169

Inflödet av preliminärskatter under år 1978 blev ca 200 milj. kr. större än som beräknades i december. Vidare har höjningen av lönesummeutveck­lingen åren 1978-1979 bidragit till alt preliminärskalteinflödet under år 1979 väntas bli större än enligt tidigare beräkningar.

Den ökning av aktiebolagens inkomster år 1978 som RRVs aktiebolags­enkät utvisat har bidragit till att de juridiska personernas fyllnadsbetalning­ar av skatt våren 1979 har justerats upp med drygt 300 milj. kr. Totalt har inkomsterna på inkomslskattetiteln (exkl. arbetsgivaravgifter) räknats upp med 1 000 milj. kr. budgetåret 1978/79.

Prop. 1978/79:150

10

Arbetsgivaravgifterna har justerats upp med 200 milj. kr. jämfört med höstens beräkning. Höjningen hänger samman med att sjukförsäkringens utgifter blivit lägre än som beräknades i december. Del har gjort att nettot mellan å ena sidan sjukförsäkringens inkomster och å andra sidan utgifter i form av förskottsutbetalningar till försäkringskassorna har justerats upp med 260 milj. kr. De inkomster som redovisas på stalsbudgettiteln skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m. m. har revide­rats upp med tillsammans 1200 milj. kr. för budgetåret 1978/79 jämfört med beräkningen i budgetpropositionen.

Inkomsterna på titeln energiskatt har räknats upp med 115 milj. kr. budgetåret 1978/79 jämfört med budgetpropositionen. Höjningen beror bl. a. på den ökade energiförbrukningen under den kalla vintern 1979.

Av titlarna under uppbörd i statens verksamhet har inkomster av pen­sionsmedel m.m. räknats upp med 109 milj. kr och inkomster vid karolins­ka sjukhuset höjts med 92 milj. kr. budgetåret 1978/79. De ökade inkoms­terna vid karolinska sjukhuset beror på del nya drift- och investeringsavta­let för år 1979 med Stockholms läns landsting.

Totalbudgetens inkomster under budgetåret 1979/80 beräknas bli 1 930 milj. kr. större än det belopp som uppfördes i budgetpropositionen. In­komstskatterna har räknats upp med 1 400 milj. kr. Det är den preliminära A- och B-skatlen och fyllnadsbetalningarna som till följd av nivåjuslering-arna budgetåret 1978/79 har räknats upp för budgetåret 1979/80. Prelimi­närskatterna har ökat med 1 000 milj. kr. Sänkningen av marginalskatterna som föreslagits ske år 1980 påverkar skatteuppbörden under endast två uppbördsterminer budgetåret 1979/80.

Arbetsgivaravgifterna (exkl. allmän arbetsgivaravgift) har justerats upp med 1 300 milj. kr. budgetåret 1979/80 jämfört med i höstens beräkningar. Huvuddelen av denna höjning är en överflyttning av inkomster från titeln pensionsmedel m.m. För denna har i beräkningarna gjorts en uppbörds-teknisk omläggning som innebär att uppbörden av statliga arbetsgivarav­gifter påskyndas. Det ger en särskilt kraftig engångseffekt budgetåret 1979/ 80.

Inkomsterna av stämpelskatt och stämpelavgift har höjts med 281 milj. kr. jämfört med budgetpropositionen. Höjningen beror på regeringens förslag till avgiftshöjningar. Likaså har energiskatten höjts med 238 milj. kr. till följd av höjda skatter.

Inkomsterna av försäljningsskatt på motorfordon har höjts med 30 milj. kr. eftersom bilförsäljningen nu har antagits bli större än som beräknades tidigare.

Inkomsterna vid karolinska sjukhuset har räknats upp även för budget­året 1979/80 till följd av det nya landstingsavtalet. Inkomsterna vid låne­fonden för bostadsbyggande har räknats upp med 102 milj. kr. med anled­ning av atl bostadslåneräntan har höjts till 10%.

Bilaga 2.3   Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     11

II   

Allmänna förutsättningar

Utveckling av skatteunderlaget för fysiska personer

1 RRVs beräkningar i december 1978 antogs lönesumman öka med 8,1 % mellan åren 1977 och 1978. Det vara samma ökningstal som användes i den preliminära nationalbudgeten 1979. Den totala ökningen fördelade sig på följande komponenter. Avtalskomponenten beräknades till 8 % och löne­glidningen till drygt 2%. Sysselsättningskomponenten antogs ge ett nega­tivt bidrag till lönesummeutvecklingen på ca 1,8 procentenheter.

RRV har i sin reviderade beräkning utgått från att lönesumman ökade i samma takt mellan åren 1977 och 1978 som antogs i december. Löneglid­ningen har visserligen antagits bli något högre, men detta kompenseras i lönesummeberäkningen av ett större negativt bidrag från sysselsättnings­komponenten.

Sedan beräkningarna presenterades i december 1978 har förtjänstut-vecklingsgarantierna i avtalen för åren 1978 och 1979 kunnat beräknas med större grad av tillförlitlighet. Det innebär att den totala lönesumman nu förutses öka med 8,6% mellan åren 1978 och 1979. Den avtalsmässiga löneökningen har nu antagits bli 5,7% och löneglidningen beräknas uppgå till 2,5 procentenheter. Sysselsättningskomponenten förutses liksom i pre­liminära nationalbudgeten ge ett positivt bidrag till lönesummeutveckling­en på 0,4 procentenheter. För totala lönesummans utveckling innebär detta en upprevidering med 0,5 procentenheter jämfört med decemberbe­räkningen. 1 dessa kalkyler förutsätts att några löner enligt nya avtal efter det att avtalsperioden löper ut hösten 1979 inte kommer att utbetalas år 1979. Eventuella relroaklivutbetalningar förutsätts sålunda ske först år 1980.

För år 1980 har RRV valt att schablonmässigt skriva fram lönerna med 8%.

De utbetalade pensionerna ökade enligt preliminära siffror med 17,9% mellan åren 1977 och 1978. Den kraftiga ökningen hänger samman med prisutvecklingen och en kraftig tillväxt av antalet pensionärer. Mellan åren 1978 och 1979 förutses ökningstakten avta något. Den beräknas till 13,1 %. Det är något mer än vad som antogs i beräkningen i december 1978. Av de olika pensionsutbetalningarna är det den allmänna tilläggspensionen och delpensionen som ökar mest. För år 1980 har RRV valt att skriva fram pensionerna med drygt 9%.

Av inkomsterna från andra förvärvskällor än tjänst har utvecklingen av inkomst av kapital mellan åren 1977 och 1978 ändrats från en antagen ökning på 1,7% till en ökning på 3,3%. Kapitalinkomsterna förutses öka med 6 % mellan åren 1978 och 1979 jämfört med en antagen ökning på 2 % i december. Förändringarna baseras på nya antaganden om räntenivån, in-och utlåning samt sparande.

Prop. 1978/79:150

12

Inkomsterna av jordbruksfastighet förutsågs i december ligga på ungefär oförändrad nivå år 1978 jämfört med år 1977 och öka med 4% år 1979. RRV uppskattar nu med ledning av uppgifter från statens jordbruksnämnd att inkomsterna ökade med knappt 9% är 1978 och att ökningen beräknas uppgå till drygt 5 % år 1979.

Inkomst av rörelse förutsågs i december öka med 8% under år 1978. RRV bedömer nu att rörelseinkomsterna ökade med 7 % år 1978. För åren 1979 och 1980 förutses inkomsten öka med 9% vartdera året.

För övriga inkomstslag har endast smärre korrigeringar gjorts av utveck­lingstakten mellan åren 1977 och 1979 jämfört med decemberberäkningen.

Utveckling av skatteunderlaget för svenska aktiebolag m. fl.

Under februari-mars upprepade RRV sin enkät till ett urval om drygt 2000 svenska företag, sparbanker och försäkringsinstitut. De tillfrågades om den till stalig och kommunal skatt taxerade inkomsten under verksam­hetsåren 1977 och 1978. Dessutom tillfrågades företagen om beräknade fyllnadsbetalningar under våren 1979, avdrag för forsknings- och utveck­lingskostnader, det särskilda investeringsavdraget och det statliga inves­teringsbidraget för maskininvesteringar. Avdraget och bidraget har för­längts att gälla t.o.m. år 1979 (SFS 1978:948, 949). Investeringsavdraget och bidraget är oförändrade 25% resp. 10%. Under perioden den 1 okto­ber 1978-den 31 mars 1980 medges etl särskilt investeringsavdrag för vissa byggnadsarbeten och ett statligt investeringsbidrag för vissa bygg­nadsarbeten (SFS 1978:950, 951). Konstruktionen för detta avdrag och bidrag liknar den som gäller för investeringsavdraget och bidraget för maskininvesteringar. Avdraget och bidraget för vissa byggnadsarbeten utgår för en investeringskostnad som uppgår minst till 10000 kr. Bidraget får inte beräknas på högre investeringskostnad än 1 milj. kr. Avdraget är 10% och bidraget är 4%.

Resultatet av enkäten har fördelats på företagsstorlek och redovisas i tabell 3.

Enligt enkäten beräknas den statligt taxerade inkomsten öka med 12% från år 1977 till år 1978. Enligt höstens enkät var ökningen 6%. Den kommunalt taxerade inkomsten beräknas i vårenkäten öka med 7% mellan åren 1977 och 1978. 1 höstenkäten beräknades den kommunalt taxerade inkomsten bli oförändrad.

Det särskilda investeringsavdragel för maskininvesteringar beräknas uppgå till 2 154 milj. kr. för verksamhetsåret 1978. Förelag med mer än 500 anställda svarar för 52% av del totala avdraget. Som en följd av investe­ringsavdragel minskar den statliga bolagsskatten med 860 milj. kr. De företag som inte kan utnyttja avdraget kan i stället ansöka om investerings­bidrag. Dessa ansökningar beräknas totalt komma att motsvara etl belopp på 132 milj .kr. för verksamhetsåret 1978. Drygt 40% av detta kommer att betalas ut till företag med högst 19 anställda.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning      13

Tabell 3. Statligt och kommunalt taxerad inkomst, fyllnadsinbetalningar, forsknings- och utvecklingsavdrag, investeringsavdrag samt investeringsbidrag fördelat på företagsstorlek verksamhetsåren 1977 och 1978, milj. kr.

Antal anställda

Statligt

Föränd-

Kommu-

Föränd-

Fyllnads-

Forsk-

Investe-

Investe-

taxerad

ring i

nalt

ring i kom-betalning

nings-

ringsav-

ringsbi-

inkomst

statligt

taxerad

munalt

för verk-

och ut-

drag för

drag för

för verk-

taxerad

inkomst

taxerad

samhets-

veck-

verksam-

verksam-

samhets-

inkomst

för verk-

inkomst

året 1978

lings-

hetsåret

hetsåret

året

mellan

samhets-

mellan

avdrag

1978

1978

1977

verksam­hetsåren 1977-1978

året 1977

verksam­hetsåren 1977-1978

för verk­samhets­året 1978

Aktiebolag

0-    19

1234

- 89

2310

+ 84

476

3

415

55

20-    99

799

- 44

1609

-  13

345

3

315

51

100-  499

449

+ 77

1 106

+ 74

150

57

266

18

500-1999

550

+ 131

1640

+ 99

274

146

400

4

2000-

761

+439

2468

+372

328

190

718

1

Bank- och försäk-

ringsverksamhet,

fastighetsför-

valtning

405

-    6

652

+ 41

101

0

35

1

Uppgift saknas

115

+    3

144

+  12

36

0

5

2

Totalt

4313

+511

9929

+669

1710

399

2154

132

Därav företag

med mer än 500

anställda

1311

+ 570

4108

+471

602

336

1 118

5

Det särskilda forsknings- och utvecklingsavdraget beräknas uppgå till totall 399 milj. kr. Förelag med mer än 500 anställda svarar för drygt 80% av avdraget.

Fyllnadsbetalningar under våren 1979 beräknas enligt enkäten utgöra ca 34% av den totala bolagsskatten.

Vid bedömning av 1979 års statligt taxerade inkomster har RRV utgått från en trendmässig ökning på 10%. Företagens möjlighet att göra avdrag ökar genom det nya investeringsavdraget för byggnadsinvesteringar. Med hänsyn till delta räknar RRV med en ökning av den statligt taxerade inkomsten pä 5% från år 1978 till år 1979.

III    Beräkning av de olika inkomsttitlarna

Skatter

För all revidera beräkningarna under denna rubrik har RRV fordrat in nya beräkningar av inkomsterna på vissa titlar från generaltullstyrelsen, riksskatteverket, riksförsäkringsverket, sjöfartsverket och arbetsmark­nadsstyrelsen.

Skatt på Inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m. m. Liksom i decemberberäkningen har RRV valt att redovisa titelns inkoms­ter resp. utgifter uppdelade på å ena sidan skatt på inkomst och förmögen-

Prop. 1978/79:150

14

het, å andra sidan arbetsgivaravgifter. Arbetsgivaravgifterna har i sin tur delals in i fem olika deltitlar, som belyser den budgetmässiga behandlingen av arbetsgivaravgifterna. Inkomsttiteln kan således delas i olika delar. Dessa är:

Skatt på inkomst och förmögenhet m. m. (exkl. arbetsgivaravgift)

Arbetsgivaravgifter m. m. (exkl. allm. arbetsgivaravgift)

A Socialförsäkringsavgift till folkpensioneringen

B Socialavgift till barnomsorgen

C Socialförsäkringsavgifl till sjukförsäkringen och förskott till de all­männa försäkringskassorna m. m.

D Socialförsäkringsavgift till arbetslöshetsförsäkringen och utbetalning­ar till försäkringskassor samt arbetslöshetskassor

E Övriga arbetsgivaravgifter

Beräkningen över titelns delar sammanfattas i tabell 4. Som framgår av tabellen beräknas nu titeln Skatt på inkomst och förmögenhet samt social-försäkringsavgifler m. m. till 49200 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och till 57200 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

Tabell 4. Skatt på inkomst och rörmögenhet samt sociairörsäkringsavgifter m.m., milj. kr.

1977/78

1978/79

1979/80

Ulfall

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

jämfört med

marsbe-

jämfört med

räkning

RRVs de­cemberbe­räkning

räkning

RRVs de­cemberbe­räkning

Skatt på inkomst och förmögenhet

m. m. (exkl. arbetsgivaravgifter.

avrundat)

29264

29500

+ 1000

32 800

+ 1400

Arbetsgivaravgifter, (exkl. allmän

arbetsgivaravgift, avrundat)

16882

19700

+   200

24400

+ 1300

A Socialförsäkringsavgift till

folkpensioneringen

16024

17 347

-    71

19484

+   778

B  Socialavgift till barnomsorgen

2058

2824

3

3 845

+   139

C  Socialförsäkringsavgift till sjuk-

försäkringen och förskott till de

allmänna försäkringskassorna

-1 157

91

+  260

1456

+  313

D Arbetsgivaravgift till arbetslös-

hetsförsäkringen och utbetalningar

till de allmänna försäkringskas-

sorna saml de erkända arbetslös-

hetskassorna

-    75

-238

+    52

-217

+    38

E Övriga arbetsgivaravgifter

32

-289

+      7

-140

+    26

Netto avrundat

46146

49200

+ 1200

57200

+2 700

Skatt på inkomst och förmögenhet m. m. (exkl. arbetsgivaravgifter)

Samtidigt med beräkningen av inkomstskatterna för nästa budgetår har RRV bedömt utfallet för innevarande budgetår. Beräkningarna sammanfat-

Bilaga 2.3   Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     15

tas i tabell 5 i vilken också framgår skillnaden gentemot RRVs beräkningar i december år 1978.

De olika posternas innebörd förklaras närmare i RRVs decemberberäk­ning.

RRV har i sin förnyade beräkning liksom i decemberberäkningen utnytt­jat resultat av RRVs urvalsundersökning av taxeringsstatistiskt material. En sammanfattning av resultaten av 1978 års undersökning avseende det årets taxering finns i RRVs decemberberäkning. En närmare redogörelse för undersökningen och dess resultat kommer att lämnas i ett statistiskt meddelande (SM) serie N från SCB.

Utgångspunkten för beräkningarna av inkomstskatterna är bl. a. de in­komstfördelningar som antas gälla för åren 1978, 1979 och 1980. Den taxeringsslalistiska undersökningen har använts för atl beräkna dessa. De fysiska personernas inkomster och avdrag år 1977 har därvid räknats upp till resp. års nivå med tidigare nämnda inkomstantaganden. I beräkningar­na har samma inkomstantaganden och kommunala utdebiteringshöjning applicerats på alla personer.

De förändringar i skattesystemet som infördes för inkomståret 1979 har beskrivits i RRVs decemberberäkning. Där redovisas även effekterna av olika ändringar i skattereglerna. RRV har gjort nya beräkningar av effek­terna med de nya inkomstantagandena men inte funnit anledning att revi­dera de tidigare redovisade beräkningarna för år 1979. Förändringarna i skattereglerna år 1979 var:

-

statliga skatteskalan indexreglerad, basenheten 5 400 kr. år 1979

-

statliga skatteskalan sänktes i inkomstlägena 43 200 kr. till 64 800 kr. (statlig beskattningsbar inkomst)

-

den särskilda skattereduktionen indexreglerades. Utgårår 1979med 560 kr. för samtliga inkomsttagare

-

höjning av extra avdraget för pensionärer

-

höjning av avdraget för underhåll till icke hemmavarande barn

-

skattereduktion genom det nya skattesparandet (SFS 1978:423)

-

automatisk uppräkning av jämkningsbelopp för höjningen av schablon­intäkt för en- och tvåfamiljsfastigheter

-

höjning av den kommande kommunala medeldebiteringen med 31 öre per skattekrona.

För inkomståret 1980 föreligger två propositioner som påverkar in­komstskatternas utveckling nämligen prop. 1978/79: 160 och prop. 1978/ 79:95 om den kommunala ekonomin.

I den sistnämnda propositionen föreslås att kommuner och landstings­kommuner fr. o. m. 1981 års taxering tillförs skatteunderlag från beskatta­de förmåner, där skatten i dag i sin helhet tillfaller staten. Samtidigt höjs grundavdraget vid den kommunala inkomsttaxeringen från 4500 kr. till 6000 kr., och skatlebortfallsbidraget för 1970 års skattereform och kom­pensationsbidraget för 1974 års skattereform slopas.

Prop. 1978/79:150

16

1 prop. 1978/79:160 förslås att den statliga skattereduktionen minskas med 400 kr. Detta motsvarar beloppsmässigt höjningen av det kommunala grundavdraget. Samtidigt föreslås att det statliga grundavdraget slopas och att en teknisk anpassning görs av skatteskalan med anledning av detta.

Tabell 5. Skatt på inkomst och förmögenhet m. m.

1977/78 Utfall

1979/80

1978/79

Enl RRVs     Förändring

Enl RRVs     Förändring

marsbe-        jämfört

marsbe-        jämfört

räkning

med RRVs

räkning

med RRVs

december-

december-

beräkning

beräkning

Inkomster

Prel A-skatt

75 694

85 165

+

544

93 695

+   743

Prel B-skatt

10687

11 180

+

124

11994

+   293

Fyllnadsbetalningar

av preliminärskatt

5 794

6085

+

334

6674

+   580

Kvarstående skatt

2946

3 490

+

0

3313

+    36

Tillkommande skatt

sjömansskatt res-

tantier

1058

1000

+

0

1000

±      0

Slutlig kompensation

till kommuner 1974

års skallereform

1398

1694

-

5

2 199

+      4

Summa

97 577

108613

+

997

118875

+1 656

Utgifter

Kommunalskattemedel

59865

69 396

-

10

75 884

+   252

Överskjutande skatt

5 708

6 862

+

0

7114

-    53

Övriga restitutioner

790

500

+

0

500

±      0

Utbetalningar till

allm pensionsfonden

604

742

+

0

803

±      0

Omföringar till andra

inkomsttitlar

213

167

±

0

61

±      0

Omföringar av skalte-

deb avg och egenavgif-

ter till folkpensione-

ringen sjukförsäkringen

och arbetsskadeförsäk-

ringen

1133

1441

+

0

1696

+    32

Summa utgifter

68313

79108

-

10

86058

+   231

Netto på deltiteln

29264

29505

+ 1007

32817

+ 1425

Avrundat

29500

+ 1000

32 800

+ 1400

I prop. 1978/79:160 lämnas också ett förslag till marginalskattesänkning för 1980 års inkomster. Inkomstintervallen i skatteskalan är uttryckta i basenheten. År 1980 skall den statliga skatteskalan inflationsskyddas med ett prisindex baserat på prisutvecklingen rensad från effekter av mervär­deskatten mellan augusti 1978 och augusti 1979. RRV har liksom i decem­ber beräknat uppgången enligt detta prisindex till drygt 5,5%. Det innebär att skatteskalans skiktgränser förskjuts uppåt med 5,5% år 1980 jämfört med år 1979. Basenheten blir då 5 700 kr. Det innebär att marginalskatte-

Bilaga 2.3   Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     17

sänkningar kommer alt ske år 1980 för inkomster mellan 34 000 kr. och 114000 kr. Den största sänkningen på 5 procentenheter genomförs i skik­ten mellan 57000 kr. och 74000 kr. Vidare föreslås att en marginalskatte­spärr införs, enligt vilken den sammanlagda statliga och kommunala margi­nalskatten inte får överstiga en viss gräns. Denna föreslås utgöra 80% i inkomstskikt upp till 171000 kr. och 85% för inkomster därutöver. Den gällande regeln om begränsning av det totala skatteuttaget, den s. k. 80/85-procentsregeln, föreslås anpassad till marginalskattetaket.

Resultaten av de förändringar i skatteregler som föreslås gälla för år 1980 jämfört med de regler som gäller för år 1979 presenteras i tabell 6. I tabellen redovisas även hur inflationsskyddet i skattesystemet påverkar statsskatten och den statliga skattereduktionen.

I prop. 1978/79: 160 föreslås även att skattereduktion skall medges för gåvor till organisationer som antingen utövar internationell biståndsverk-

Tabell 6. Effekter av ändrade skatteregler inkomståret 1980. Medelvärden

Statlig

Antal

Effekt av

Effekt av

Effekt av

Sänkt

Effekt av

Neno-

beskatt-

inkomst-

inflations-

marginal-

inflations-

skatte- .

höjt kom-

effekt.

ningsbar

tagare.

skyddad

skatte-

skyddad

re-

munalt grund-

kr

inkomst

I OOO-tal

skatte-

sär

ikning.

skatte-

duktion,

avdrag, kr

skala, kr

kr

reduktion, kr

kr

-  15'

1326

(0)

( +

33)

(-120)

(+

400)

(-  435)

(-     122)

15- 20

310

0

+

33

-120

+

400

-  435

-     122

20- 25

323

-     18

+

12

-120

+

400

-  435

-     161

25- 30

319

-     18

+

9

-120

+

400

-   435

-     164

30- 35

313

-    57

+

49

-120

+

400

-   435

-     163

35- 40

332

-   110

+

18

-120

+

400

-  435

-    247

40- 45

392

-   176

-

69

-120

+

400

-  435

-    400

45- 50

410

-  231

-

155

-120

+

400

-  435

-    541

50- 55

430

-   327

-

252

-120

+

400

-   435

-    734

55- 60

386

-   462

377

-120

+

400

-  435

-    994

60- 65

292

-  582

-

618

-120

+

400

-  435

-  1335

65- 70

235

-  714

-

832

-120

+

400

-  435

-  1701

70- 80

275

-   786

-

1173

-120

+

400

-  435

- 2114

80- 90

155

-1 191

-

1442

-120

+

400

-  435

- 2788

90-100

84

-1346

-

1623

-120

+

400

-  435

- 3 124

100-125

108

-1383

-

1803

-120

+

400

-   435

- 3 341

125-150

41

-1623

-

2 091

-120

+

400

-  435

- 3 869

150-200

31

-1806

-

2 786

-120

+

400

-  435

- 4747

200-500

16

-2073

-

4 253

-120

+

400

-  435

- 6481

500-

1

-2073

-

12483

-120

+

400

-  435

-14711

Totalt

5779

-2348

-

2 658

-670

+2310

-2510

- 5876

' Alla erhåller inte hela effekten i detta inkomstintervall. '' De totaler som avser belopp är angivna i milj. kr.

Anm: I tabellen är inte effekterna av nya regler för extra avdrag samt höjd kommunal utdebitering medtagna. Vid prognoseringen av inkomstfördelningen för år 1980 har hänsyn tagits till förslaget om slopandet av det statliga grundavdraget. Den tekniska anpassningen av den statliga skatteskalan till detta förslag innebär totalt sett en skattehöjning på ca 200 milj. kr. Beräkningen av effekten av en marginalskatlesänkning beaktar denna förändring och inkluderar den föreslagna marginalskattespärren för inkomster överstigande 20 basenheter (=114000 kr.). Skattebortfallet till följd av marginalskattespärren har beräknats till 140 milj. kr. under antagande om en genomsnittlig utdebitering på 29 kr. år 1980. Denna effekt reduceras till ca 80 milj. kr. om hänsyn tas till den nuvarande 80/85 %-regeln och att personer med högre inkomster i större utsträckning är bosatta i kommuner med relativt låg kommunal utdebitering. Samma genomsnittliga utdebitering har använts för att beräkna effekten av en höjning av del kommunala grundavdraget.

2   Riksdagen 1978/79. 1 samt. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1978/79:150

18

samhet eller som verkar för internationellt samförstånd eller för respekt för de mänskliga rättigheterna. För atl skattereduktion för gåvor skall förelig­ga måste den skaltskyldige styrka såväl gåvans storlek som den mottagan­de organisationens identitet. Skattereduktionen föreslås utgöra 50% av det belopp som under beskattningsåret har givits som gåva. Gåvoreduklionen får dock inte beräknas på högre belopp än 2000 kr. Är gåvobeloppet under 200 kr. utgår ingen skattelättnad. Förslaget avses träda i kraft den 1 januari 1980 och tillämpas på gåvor som har lämnats efter detta datum. Effekten har i prop. 1978/79: 160 beräknats till ca 20 milj. kr. i skattelättnad år 1980.

Preliminära skatteinflödet är i huvudsak känt t. o. m. januari-terminen. Utfallet under november och januari avseende skatten på inkomster under september-december 1978 blev ca 200 milj. kr. större än som förutsågs i beräkningarna i december. Den totala uppbörden av preliminär A-skatt år 1978 skulle därmed uppgå till ca 82 700 milj. kr. vilket är en uppgång med nästan 16% från år 1977.

Uppjusteringen av preliminärskalteinflödet, dvs. både A- och B-skatt, motsvaras av lika stora ökningar av den statliga skatten. Detta medför att de fysiska personernas fyllnadsbetalningar våren 1979 och deras kvarstående skatter våren 1980 kan antas bli av ungefär samma omfattning som antogs vid beräkningen i december.

De totala fyllnadsbetalningarna våren 1979 beräknas emellertid öka med ca 330 milj. kr. Orsaken till uppjusteringen är den information RRV fått i den tidigare nämnda enkäten över dejuridiska personernas in­komstutveckling. Eftersom en uppjustering har gjorts såväl av de statligt som de kommunalt taxerade inkomsterna för år 1978 och inte motsvarande ökning av uppbörden av den preliminära B-skatten har skett, ökar det s. k. underuttaget. Erfarenhetsmässigt betalar aktiebolagen en stor del av sina skatter i form av fyllnadsbetalningar och dessa väntas därför öka våren 1979. En konsekvens av uppjusteringen av den statliga skatten blir också att den överskjutande skatten hösten 1979 väntas minska något för de juridiska personerna, jämfört med beräkningen i december. Som nämnts tidigare har också en uppjustering gjorts av antagandet om aktiebolagens inkomslutveckling år 1979 jämfört med decemberberäkningen. Företagens benägenhet att göra fyllnadsbetalningar väntas bli beslående även år 1980. De totala fyllnadsbetalningarna har därför reviderats upp med ca 580 milj. kr. budgetåret 1979/80 jämfört med decemberberäkningen.

Den preliminära A-skatten har sålunda reviderats upp med drygt 500 milj. kr. för budgetåret 1978/79 vilket bl. a. beror på utfallet av uppbörden år 1978. En annan bidragande förklaring är antagandet om lönesummans utveckling år 1979. Uppjusteringen av lönesumman med 0,5 procentenhe­ter påverkar uppbörden budgetåret 1978/79 endast under två av de sex uppbördsterminerna.

I preliminärskatleberäkningarna förutsätts att några retroaktiva löneut­betalningar inte sker förrän tidigast år 1980.

Bilaga 2.3   Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     19

Utfallet för år 1978 samt uppjusteringen av lönesummeantagandet år 1979 och år 1980 beräknas tillsammans bidra till en ökning av den prelimi­nära A-skatten jämfört med beräkningen i december, trots att nya skatte­lättnader föreslagits för år 1980. Effekterna av de ändrade skattereglerna påverkar budgetåret 1979/80 i mindre omfattning. Den preliminära A-skatten har således beräknats till ca 93 700 milj. kr. budgetåret 1979/80 vilket är en uppjustering med ca 740 milj. kr. sedan december 1978.

Den preliminära B-skatten, som i huvudsak eriäggs av egna företagare, har justerats upp från december bl. a. med hänsyn till att inkomsterna från jordbruk och rörelse nu beräknas ha ökat under inkomståret 1978. Detta medför att den totala B-skatten justeras upp med drygt 100 milj. kr. budget­året 1978/79 och med ca 300 milj. kr. budgetåret 1979/80 jämfört med decemberberäkningen.

I decemberberäkningen antogs att den kommunala utdebiteringen skulle höjas med 0,30 kr. per skattekrona från år 1978 till är 1979. Utfallet blev 0,31 kr. per skattekrona vilket innebär alt den kommunala utdebiteringen uppgår till 29,02 kr. per skattekrona under är 1979. För år 1980 har RRV liksom i december räknat med en schablonmässig höjning på 0,25 kr. per skattekrona. Utbetalningarna av kommunalskattemedel under år 1980 på­verkas också av upprevideringen av bolagens inkomstutveckling år 1978. Såväl förskotten för år 1980 som slutavräkningen år 1980 avseende år 1978 påverkas. För budgetåret 1979/80 räknar RRV således med en uppjustering på ca 250 milj. kr.

RRVs kalkyler över inkomstskatterna innebär sammantaget en uppjus­tering med I 000 milj. kr. jämfört med beräkningen i december. Inkomst­skatterna beräknas således nu till 29500 milj. kr. för innevarande budgetår. För budgetåret 1979/80 beräknas inkomsterna till 32 800 milj. kr. vilket är en uppdragning med 1 400 milj. kr. Revideringarna hänger till stor del samman med bedömningen av dejuridiska personernas skatteinbetalning­ar och uppjusteringen av lönesummeanlagandet för år 1979.

Arbetsgivaravgifter m. m.

Arbetsgivaravgifterna betalas under året in i form av preliminära av­gifter, fyllnadsinbetalningar av preliminära avgifter och kvarstående av­gifter. För en närmare redovisning av uppbördsförfarandet för arbetsgivar­avgifter hänvisas till RRVs decemberberäkning.

Fr. o. m. budgetåret 1979/80 har i beräkningarna vissa ändringar genom­förts vad gäller uppbörden av arbetsgivaravgifter från statliga myndighe­ter. Dessa ändringar har gjorts på uppdrag av regeringen. Uppdraget redovisas närmare under inkomsttiteln pensionsmedel m. m. Statliga myn­digheter betalar varje månad ett lönekostnadspålägg, f. n. 39 % av utbetald lönesumma. Det inbetalda lönekostnadspålägget, som avser att täcka lag­stadgade arbetsgivaravgifter m.m., personalpensionsförmåner saml av-

Prop. 1978/79:150

20

sättningar till framlida kompletteringspensioner, bokförs på inkomsttiteln pensionsmedel m. m. Från titeln pensionsmedel överförs arbetsgivaravgif­ter till dels inkomslskattetiteln, dels fonder utanför budgeten. Denna över­föring har hittills skett först när de slutliga avgifterna för ett kalenderår kan fastställas, dock senast ijuni månad året efter avgiftsåret. Undantagen från denna regel har ATP-avgiften varit. Här har tillämpats ett syslem med löpande preliminära överföringar till AP-fonden. Slutregleringen har ägt rum senast ijuni månad året efter avgiftsåret.

Det nuvarande systemet medför således ett periodiseringsfel på titeln pensionsmedel, eftersom inkomsterna på titeln avser det under budgetåret influtna lönekostnadspålägget, medan utgifterna avser arbetsgivaravgifter för det kalenderår som avslutas under budgetåret. För att komma till rätta med detta förutsätts här att alla arbetsgivaravgifter från statliga myndighe­ter fr. o.m. budgetåret 1979/80 kommer atl överföras från inkomsttiteln pensionsmedel med ett preliminärt belopp varannan månad. Slulreglering-en för kalenderåret i fråga skall ske senast juni månad efter avgiftsårel. De preliminära avgifterna för kalenderåret beräknas på så sätt att lönesumman två år före avgiftsåret räknas upp med den uppräkningsfaktor som rege­ringen fastställer dvs. samma förfarande som gäller för näringslivet och kommunerna.

Arbetsgivaravgifter (exkl. ATP-avgiften) inbetalade av statliga affärs­verk, riksbanken och riksgäldskontoret berörs inte av omläggningen. Des­sa avgifter betalas in till riksförsäkringsverket när den slutliga avgiften för kalenderåret kan fastställas, dock senast ijuni månad året efter avgiftsåret.

Under budgetåret 1979/80 kommer således preliminära arbetsgivaravgif­ter inbetalade av statliga myndigheter avseende socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen, socialförsäkringsavgiften till sjukförsäkringen, so­cialförsäkringsavgiften till barnomsorgen, arbetsgivaravgiften till arbets­löshetsförsäkring samt den särskilda vuxenutbildningsavgiften att löpande överföras till inkomstskattetiteln. Dessutom skall avgifterna för kalender­året 1979 slulregleras före juni 1980. Eftersom avgifterna för första halv­året inte har överförts löpande kommer slutregleringen för kalenderåret även att omfatta dessa avgifter. Detta betyder att avgifter avseende tre halvår kommer alt påföras inkomstskattetiteln budgetåret 1979/80.

1979

1980

1979/80

andra

första

budget-

halvåret

halvåret

året

1753

3 393

1738

1738

1640

1640

5131

Preliminära avgifter

1 640

Slutreglering avseende

kalenderåret 1979

varav:

första halvåret

Summa

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     21

Inkomsterna på inkomslskattetiteln blir till följd härav drygt I 600 milj. kr. högre (se tablå). Fr. o.m. budgetåret 1980/81 kommer överföringarna att avse preliminära avgifter för två halvår saml slutregleringen för det kalenderår som avslutas under budgetåret.

Arbetsgivaravgifterna har i det följande delats in i olika grupper med avseende på olikheter i den kassamässiga redovisningen över inkomstskat­tetiteln.

Socialförsäkringsavgifter till folkpensioneringen samt socialavgift till barn­omsorgen

Dessa avgifter redovisas som inkomster på titeln. Utgifterna för såväl folkpensioneringen som barnomsorgen sker via anslag på statsbudgeten.

Tabell 7. Socialförsäkringsavgift till folkpensioneringen milj. kr.

Inkomster

1977/78 Utfall

1978/79

1979/80

Enl RRVs marsbe­räkning

Förändring jämfört med RRVs december­beräkning

Enl RRVs marsbe­räkning

Förändring jämfört med RRVs december­beräkning

Inkomster

Direktdebilerade avgifter

Egenavgifter och övriga skatte-

debiterade avgifter

Avgifter från statliga myndigheter

och affärsverk

Summa inkomster Netto på titeln

13 623

542

1859 16024

+ 16024

14545

796

2006 17347

+ 17 347

-69

- 4

+ 2 -71

-71

15 765

852

2867 19484

+ 19484

+ 60

+    6

+ 712 +778

+778

Tabell 8. Socialavgift till barnomsorgen, milj. kr.

Inkomster

1977/78 Utfall

1978/79

1979/80

Enl RRVs marsbe­räkning

Förändring jämfört med RRVs december­beräkning

Enl RRVs marsbe­räkning

Förändring jämfört med RRVs december­beräkning

Inkomster

Direktdebilerade avgifter Avgifter från statliga myndigheter och affärsverk

Summa inkomster

Netto på titeln

1834

224

2058

+ 2058

2510

314

2 824

+ 2 824

-3

0 -3 -3

3 292

553

3 845

+ 3 845

+    1

+ 138 + 139 + 139

Prop. 1978/79:150

22

Socialförsäkringsavgifter till sjukförsäkringen och förskott till de allmänna försäkringskassorna m. m.

Som framgår av tabell 9 beräknas förskotten till de allmänna försäkrings­kassorna uppgå till 20539 milj. kr. budgetåret 1978/79. Jämfört med de­cemberberäkningen är detta en nedjustering med 336 milj. kr. Neddragningen förklaras huvudsakligen av atl de faktiska kostnaderna under andra halvåret 1978 blev lägre än vad som beräknades i november.

Tabell 9. Beräkning av de allmänna försäkringskassornas förskott från inkomstskaltetiteln för sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen (milj. kr.)

1977/78

1978/79

1979/80

Utfall

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

jämfört

marsbe-

jämfört

räkning

med RRVs december­beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

Sjukpenning

11414

12351

- 87

13561

-    5

Sjukvårdsförmåner inkl. läkemedels-

ersättning

6711

7657

-237

9134

+766

Föräldrapenning

2009

2 506

-   17

2 821

+ 97

Frivillig försäkring

12

11

-    1

12

0

Förvaltningskostnader

1453

1665

- 39

1785

- 48

Summa utgifter

21599

24190

-381

27313

+810

Statsbidrag

3 233

3641

- 45

4096

+ 119

Frivillig försäkring

8

10

0

10

0

Förskott från inkomstskattetiteln

(utgifter-bidrag)

18358

20539

-336

23 207

+691

Den 1 mars 1979 träffades en överenskommelse mellan landstingsför­bundet och regeringen om vissa ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen åren 1980 och 198). Överenskommelsen innebär bl. a., atl ersättningen för offentlig öppen läkarvård höjs från 93 kr. till 127 kr. för varje besök, att ersättningen för sjukvårdande behandling höjs från 40 kr. till 55 kr. per besök, att ersättning för hjälpmedel åt handikappade höjs från 43 kr. till 62 kr. per invånare, att ersättning för sjukhusvård höjs från 30 kr. till 40 kr. per vårddag. Dessutom införs en ny ersättning för att underlätta utbyggnaden av långtidssjukvården. För budgetåret 1979/80 beräknas kostnaderna för sjukförsäkringen öka med 650 milj. kr. som en följd av överenskommelsen.

Föräldraförsäkringens kostnader budgetåret 1979/80 beräknas till 2 821 milj. kr. vilket är 97 milj. kr. mer än vad som beräknades i decemberberäk­ningen. Orsaken härtill är att hänsyn tagits till den i budgetpropositionen aviserade ändringen av ersättningsreglerna för föräldraförsäkringens nionde månad. Fr.o.m. den 1 januari 1980 skall ersättning utgå för in­komstbortfall enligt samma regler som gäller för försäkringen i övrigt. Enligt de nuvarande reglerna utgår ersättning för den nionde månaden med 32 kr. per dag.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     23

De totala kostnaderna för sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen beräknas till 27 313 milj. kr. budgetåret 1979/80, dvs. en ökning med 810 milj. kr. jämfört med decemberberäkningen. Förskotten från inkomslskat­tetiteln till de allmänna försäkringskassorna, som utgör 85% av de totala kostnaderna, skulle därmed uppgå till 23 207 milj. kr.

Tabell 10. Socialförsäkringsavgift till sjukförsäkringen och förskott till de allmänna försäkringskassorna m. m., milj. kr.

Inkomster Utgifter

1979/80

1977/78        1978/79

Utfall

Enl RRVs    Förändring

Enl RRVs    Förändring

marsbe-       jämfört

marsbe-       jämfört

räkning        med RRVs

räkning        med RRVs

december-

december-

beräkning

beräkning

A. Inkomster

Direktdebilerade avgifter

14 523

17572

Egenavgifter och övriga skatte-

debiterade avgifter

591

634

Avgifter från statliga myndigheter

och affärsverk

1792

2 321

Återföring av medel från allmänna

sjukförsäkringsfonden

205

Övriga inkomster

90

103

Summa inkomster

17201

20630

B. Utgifter

Förskott till de allmänna

försäkringskassorna

18358

20539

Avsättning av medel till allmänna

sjukförsäkringsfonden

-

-

Summa utgifter

18358

20539

Netto på titeln (A-B)

-1157

+91

-  82

20081

+    67

O

819

+    26

+    3

3 663

+911

+    3

100

O

-  76

24663

+1004

-336

691

23 207

-336

23207

+   691

+ 260

+1456        +   313

Alltsedan sjukförsäkringssystemet lades om året 1974 har utgifterna väsentligt överstigit inkomsterna. Det har därvid uppkommit ett kassamäs­sigt underskott. För budgetåret 1978/79 beräknas detta underskott förbytas i ett kassamässigt överskott på 91 milj. kr. Beräkningen för budgetåret 1979/80 anger ett överskott på 1456 milj. kr. Ca 900 milj. kr. av detta överskott förklaras dock av att avgifter från statliga myndigheter avseende tre halvår kommer atl överföras från inkomsttiteln pensionsmedel till inkomstskaltetiteln budgetåret 1979/80.

Arbetsgivaravgift till arbetslöshetsförsäkringen och utbetalningar till de all­männa försäkringskassorna samt de erkända arbetslöshetskassorna

På titeln redovisas den del av arbetslöshetsförsäkringen som finansieras med arbetsgivaravgifter. Till de allmänna försäkringskassorna utbetalas förskott och slutavräkningsbelopp avseende kostnaderna för kontant ar­betsmarknadsstöd (KAS). Vidare utbetalas två tredjedelar av kostnaderna för grundbidrag och viss del av kostnaderna för progressivbidrag. Jämfört med decemberberäkningen har endast smärre korrigeringar gjorts.

Prop. 1978/79:150

24

Tabell 11. Avgift till arbetslöshetsförsäkringen och utbetalningar till de allmänna försäkringskassorna och de erkända arbetslöshetskassorna.

Inkomster Utgifter

1979/80

1977/78

1978/79

Utfall

Enl RRVs    Förändring

Enl RRVs    Förändring

marsbe-       jämfört

marsbe-       jämfört

räkning        med RRVs

räkning        med RRVs

december-

december-

beräkning

beräkning

701 97

798

760 138

898

666

A. Inkomster

Direktdebilerade avgifter

Avgifter frän statliga myndigheter

och affärsverk

Återföring av medel från arbets­löshetsfonden

Summa inkomster

B. Utgifter

Kontant arbetsmarknadsstöd Utbetalningar till erkända arbetslöshetskassor Avsättning av medel till arbetslöshetsfonden

Summa uigifter

Netto pä titeln (A-B)

+ 6

89

+ 34

+40

755

144

184

-17

199

-  3

355

493

-41

570

+ 2

331

359

+ 4

346

+ 3

830

1036

-54

1115

+ 2

-75

-238

+ 52

-217

+ 38

Övriga arbetsgivaravgifter

De avgifter som redovisas i tabellen nedan flyter in på titeln för att därefter under samma budgetår överföras till olika myndigheter eller fon­der.

Tabell 12. Övriga arbetsgivaravgifter, milj. kr.

Inkomster

1977/78

1978/79

1979/80

Utgifter

Utfall

Enl RRVs

Förändring

Enl RRVs

Förändring

marsbe-

jämfört

marsbe-

jämfört

räkning

med RRVs december-beräkning

räkning

med RRVs december­beräkning

A. Inkomster

1.  Arbetsskadeförsäkringsavgift

415

449

-  1

498

+    1

2.   Byggnadsforskningsavgift

86

92

+ 2

95

+    1

3.   Lönegarantiavgift

168

 303

+  1

444

+  19

4.  Arbetarskyddsavgift

214

219

- 7

249

- 27

5.  Avgift för sjöfolks pensionering

11

9

+  1

10

-    1

6.  Arbetsmarknadsutbildningsavgift

754

798

- 2

898

+ 38

7.   Delpensionsavgift

463

500

-  1

808

+ 272

8.  Särskild vuxenutbildningsavgift

362

494

+  1

561

+ 24

Summa inkomster

2473

2864

- 6

3 563

+327

B. Utgifter

Summa 1-7 enl ovan

2111

2 370

- 7

3002

+ 303

8.  Särskild vuxenutbildningsavgift

330

546

0

561

+ 24

Merkostnader för delpensions-

försäkringen

-

237

- 6

140

- 26

Summa utgifter

2441

3153

-13

3 703

+301

Netto på titeln (A-B)

+ 32

-289

+ 7

-140

+ 26

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     25

Avsättningar till/återföringar från budgetutjämningsfonden av kommunal­skattemedel

De avsättningar till resp. återföringar från budgetutjämningsfonden av kommunalskattemedel, som enligt den nu framlagda beräkningen bör verk­ställas under budgetåren 1978/79 och 1979/80, framgår av följande sam­manställning, i vilken som jämförelse medtagits motsvarande belopp vid RRVs decemberberäkning (milj. kr.).

1978/79

1979/80

Enligt RRVs

Enligt

Enligt RRVs

Enligt

december-

RRVs mars-

december-

RRVs mars­

beräkning

beräkning

beräkning

beräkning

Avsättning

11700

11700

12 100

14400

Återföring

12 250

12 150

11700

11550

Netloavsättning

-550

-450

400

2 850

Med understrykande av de osäkerhetsmoment som föreligger i frågor om inkomstantaganden, kommunal utdebitering m.m. uppskattar RRV nettoinkomsterna på titeln skatt på inkomst och förmögenhet samt social­försäkringsavgifter m. m. till 49200000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 57200000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Skogsvårdsavgifter. Enligt prop. 1978/79: 110 om riktlinjer för skogspoli­tiken, m. m. föreslås en höjning av skogsvårdsavgiften från 0,9 promille av skogsbruksvärdet till 3 promille. Höjningen föreslås träda i kraft vid 1981 års allmänna fastighetstaxering, varför budgetåren 1978/79 och 1979/80 inte berörs av förslaget. För båda budgetåren beräknas inkomsterna på titeln skogsvärdsavgifter till oförändrat 18,1 milj. kr.

Arvskatt och gåvoskatt. I prop. 1978/79: 160 om fortsatt reformering av inkomstskatten, m.m. föreslås befrielse från arvskatt för trossamfund m.fl. De nya reglerna, vilka föreslås träda i kraft den 1 januari 1980, har dock inte föranlett någon justering av den tidigare beräkningen av inkoms­terna på titeln för budgetåret 1979/80.

Stämpelskatt och stämpelavgift. Inkomsterna på titeln redovisas av riks­skatteverket, domstolsverket och centralnämnden för fastighetsdata. I decemberberäkningen beräknades inkomsterna till sammanlagt 706,9 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 799 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Därav hänförde sig 110 resp. 125 milj. kr. till riksskatteverkets uppbörd av fram­för allt skatt på aktier och obligationer. 1 skrivelse till RRV den 28 februari 1979 motiverar riksskatteverket en sänkning av dessa belopp med 15 resp. 20 milj. kr.:

Prop. 1978/79:150

26

Under budgetåret 1977/78 inflöt 93,4 milj. kr. jämfört med 145,5 milj. kr. under budgetåret 1976/77. Denna nedgång, som bedömts ha sin förklaring i den långdragna lågkonjunkturen och den av statsmakterna förda åtstram­ningspolitiken, har i motsats till vad som antagits i samband med RSVs inkomstberäkning i februari 1978 fortsatt även under första halvåret 1978. Först under hösten 1978 har en viss ökning av uppbörden kunnat förmär­kas. Uppbörden har dock ännu inte nått upp till det i och för sig låga beloppet från hösten 1977.

Domstolsverkets och centralnämndens uppbörd påverkas av förslag till skattehöjningar i prop. 1978/79: 160 om fortsatt reformering av inkomst­skatten, m.m. Stämpelskatten vid förvärv av fast egendom och tomträtt föreslås höjas från 1 % till 1,5 för fysiska personer och från 2% till 3% för juridiska personer. Vidare föreslås att stämpelskatten vid inteckning för fordran höjs från 0,4% till 1%. Höjningarna avses träda i kraft den 1 januari 1980.1 propositionen beräknas förslagen öka statsinkomsterna med 550 milj. kr. under år 1980.

Med ledning av uppgifter från domstolsverket om uppbördens fördelning på stämpelskatt för lagfart resp. inteckning beräknar RRV att inkomstök­ningen till följd av förslagen kommer att uppgå till 600 milj. kr. under år 1980. För budgetåret 1979/80 beräknas ökningen på titeln uppgå till 280 milj. kr. med hänsyn tagen också till riksskatteverkets nedjustering.

RRV beräknar inkomsterna på titeln stämpelskatt och stämpelavgift lill 692 000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 1 080000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Tullmedel. Inkomsterna på titeln lullmedel beräknades i budgetproposi­tionen till 880 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och till 1025 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

I skrivelse till RRV den 27 februari 1979 anför generaltullstyrelsen följande:

Styrelsens inkomstberäkning 1978.11.02 grundades på konjunkturinsti­tutets bedömning av konjunkturläget hösten 1978. Enligt denna väntades värdet av importen under 1979 öka med 11,5% till 104 110 milj. kr.

I den preliminära nationalbudgeten för 1979 beräknas importvärdel för 1979 till 105 303 milj.kr., en ökning med 13,7% i förhållande lill det i nationalbudgeten upptagna importvärdet för 1978, 92596 milj. kr. På grundval av prognosen för importen under 1979 har styrelsen i samråd med konjunkturinstitutet beräknat importvärdel för budgetåret 1978/79 lill (47500 + 50500 =) 98000 milj. kr.

Importvärdet för 1980 har beräknats stiga med ca 14,5% (volym 8%, pris 6%) lill 120500 milj.kr. För 1981 har importvärdet beräknats stiga med ca 13 % till 136000 milj. kr. Samråd under hand har även beträffande dessa beräkningar skett med konjunkturinstitutet.

På grundval av ovanstående bedömningar har importvärdet för 1979/80 beräknats till (54 800 + 58000=) 112 800 milj. kr. och för 1980/81 till (62500 + 65 500=) 128000 milj. kr.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     27

Tullmedel, milj. kr. .

Utfall

1977/78 juli-dec

jan-juni

summa

1978/79 1           juli-dec

Debiterad uppbörd           581 Influten nettouppbörd     540

473 401

1054 941

507 432

Prognos

1978/79

juli-dec   jan-juni (Ulfall)

1979/80 juli-dec

jan-juni

1980/81

juli-dec   jan-juni

Neltouppbörd Summa

432            450 880

495

1025

530

565            600 1 165

Såsom framgår av nedanstående tabell har under innevarande budgetår en viss omfördelning ägt rum i fråga om importandelarna för de olika handelsområdena. Genom att importen från "Övriga länder", för vilken tullpreferenser gäller endast i begränsad omfattning, har lägre andel av importvärdet än tidigare, torde uppbörden av tull komma att ligga på samma nivå som beräknades hösten 1978, trots uppjusteringen av import­värdena.

Handelsområde

Andel av

det totala importvärdet (%)

1976/77

1977/78

1977/78 juli-dec

1978/79 juli-nov

EFTA-länder inkl Danmark och Storbritannien EG-länder exkl Danmark och Storbritannien Övriga länder

33,7     .

33,4 32,9

34,4

32,2 32,4

33,9

33,2 32,9

35,6

32,7 31,7

RRV ansluter sig lill generaltullstyrelsens beräkning. Inkomsterna på titeln tullmedel beräknas till 881746000 kr. för budgetåret 1978/79 och 1 025000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Mervärdeskatt. Inkomsterna på denna titel uppbärs av länsstyrelserna och tullverket.

Utfallssiffror för inbetald skatt till länsstyrelserna är kända t.o.m. feb­ruari månad 1979 och för återbetald skatt t. o. m. januari månad. Till grund för beräkningen av länsstyrelsernas uppbörd av mervärdeskatt ligger en bedömning av den privata konsumtionens utveckling. Mellan åren 1978 och 1979 beräknas den privata konsumtionen öka med 9,2%. Detta är 0,3 procentenheter högre än enligt decemberberäkningen. För år 1980 har ökningen beräknats till ca 8%. Länsstyrelsernas nettouppbörd av mervär­deskatt under budgetåret 1978/79 beräknas uppgå till 11 500 milj. kr., vilket

Prop. 1978/79:150

28

är 600 milj. kr. högre än i decemberberäkningen. Uppbörden under budget­året 1979/80 beräknas uppgå lill 11 800 milj. kr. Det är en ökning med 300 milj. kr. jämfört med decemberberäkningen.

Tabell 13. Mervärdeskatt budgetåret 1978/79, milj. kr.

Uppbördsmånad

Tull­verket

Länsstyrel

Inbetald skatt

Iserna

Återbetald skatt

Summa

Juli-aug

2930'

4317'

2394'

4 853'

Sept-okt

2531'

3 953'

2458'

4026'

Nov-dec

3020'

4261-

2525'

4 756'

Jan-'febr

3137

5698'

2547

6288

Mars-april

3 235

4043

2699

4579

Maj-juni

3147

4 528

2677

4998

Summa

18000

26800

15300

29500

Utfall

Generaltullstyrelsen har reviderat sin prognos för mervärdeskatt på importerade varor. Importvärdet för budgetåret 1978/79 beräknas uppgå till 98000 milj. kr., vilket är 200 milj. kr. högre än enligt decemberberäk­ningen. För budgetåret 1979/80 beräknas importvärdel uppgå till 112800 milj. kr. Detta är en ökning i förhållande lill decemberberäkningen med 1 800 milj. kr. Med dessa importvärden beräknar generaltullstyrelsen upp­börden av mervärdeskatt under budgetåret 1978/79 till 18000 milj. kr. I förhållande till decemberberäkningen är detta en minskning med 600 milj. kr. För budgetåret 1979/80 beräknas mervärdeskatten på importerade varor uppgå till 20800 milj. kr., vilket är en minskning med 300 milj. kr. jämfört med decemberberäkningen.

RRV beräknar inkomsterna på titeln mervärdeskatt till 29500000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 32 600000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Särskilda varuskatter. De särskilda varuskatterna redovisas av riksskat­teverket och generaltullstyrelsen. I budgetpropositionen uppfördes titeln med 501,3 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 528,5 milj. kr. för budgetåret 1979/80. I sin nya beräkning har generaltullstyrelsen reviderat ned sin prognos av uppbörden med 4,3 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 7,5 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Generaltullstyrelsens prognos för budget­åren 1978/79 och 1979/80 skulle därmed bli 37 milj. kr. och 36 milj. kr. Minskningen av uppbörden förklaras framför allt av att dryckesförpack­ningsavgiften beräknas bli mer än halverad mellan första och andra halv­åren 1978/79 till följd av den kraftiga imporlminskningen av läskedrycker och starköl. Därefter räknar styrelsen med en viss volymökning. I budget­propositionen beräknades höjningen av utjämningsskatten med 20 öre den 1 januari 1979 medföra en ökning av titeln med 5 milj. kr. budgetåret 1978/ 79. Riksskatteverket har nu beräknat ökningen till 10 milj. kr.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     29

RRV ansluter sig till generaltullstyrelsens och riksskatteverkets beräk­ning. Inkomsterna på titeln särskilda varuskatter beräknas till 501 589000 kr. för budgetåret 1978/79 och 521 000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Försäljningsskatt pä motorfordon. Nyregistreringen av personbilar upp­gick till drygt 200000 år 1978. Riksskatteverket har uppskattat nyregistre­ringen till 230000 personbilar år 1979 och 250000 personbilar år 1980. Jämfört med beräkningarna i december har prognoserna på nyregistre­ringen justerats upp med 10000 bilar för resp. år. Riksskatteverket har beräknat inkomsterna lill 565 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 630 milj. kr. för budgetåret 1979/80. I förhållande till budgetpropositionen inne­bär detta en ökning med 15 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 30 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

Generaltullstyrelsen har beräknat inkomsterna av försäljningsskatt på enskilt importerade bilar till 8 milj. kr. för vart och ett av budgetåren 1978/ 79 och 1979/80.

RRV ansluter sig till riksskatteverkets och generaltullstyrelsens beräk­ningar. Inkomsterna på titeln försäljningsskatt på motorfordon beräknas till 573 000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 640000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Skatt pä malt- och läskedrycker. I skrivelse till RRV den 27 februari 1979 har generaltullstyrelsen justerat ned sin beräkning av skatt på importerade malt- och läskedrycker. Importen av starköl och läskedrycker har under år 1978 lill stor del ersatts av tillverkning inom landet. Uppbörden beräknas därför halveras mellan första och andra halvåren av budgetåret 1978/79. Generaltullstyrelsen beräknar uppbörden till 26,2 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 16 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Riksskatteverket har inte reviderat sin tidigare beräkning.

RRV ansluter sig till riksskatteverkets och generallullslyrelsens beräk­ningar. Inkomsterna på titeln skatt på malt- och läskedrycker beräknas till 796000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 786000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Energiskatt. I budgetpropositionen beräknades inkomsterna av energi­skatt till 4094 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 4212 milj. kr. för budget­året 1979/80. I beräkningen hade hänsyn tagits till all regeringen även för år 1979 medgivit nedsättningar av energiskatten för vissa företag med industriell tillverkning.

I skrivelse lill RRV den 28 februari 1979 har riksskatteverket anfört följande:

Prop. 1978/79:150

30

Energiskatt

Enligt RRVs beräkningar skulle inkomsterna av allmän energiskatt bli 35 milj. kr. lägre för budgetåret 1978/79 och 105 milj. kr. lägre för budgetåret 1979/80 än som angetts i RSVs inkomstberäkning hösten 1978. Anledning­en härtill var att regeringen medgetl fortsatt nedsättning av skatten för 1979. Nedsättningen antas fördelas lika mellan skatt på elkraft och skatt på bränsle.

a) Energiskatt på elkraft

Under tiden juli 1978-januari 1979 har influtit 862,7 milj. kr. i energi­skatt på elkraft. Bl. a. på grund av den kalla vintern kan inkomsten under den återstående delen av budgetåret beräknas bli 5% större än under motsvarande lid etl år tidigare. Under liden februari-juni 1978 inflöt 873,1 milj. kr. Inkomsten under samma tid 1979 beräknas till (873,1 x 1,05=) 916,8 milj. kr. Inkomsten för budgetåret 1978/79 beräknas sålunda till (862,7 + 916,8 =) 1 779,5 milj. kr. Detta är 6,8% mer än enligt RRVs prog­nos (efter avdrag för nedsättningen).

Inkomsten för de två följande budgetåren torde behöva räknas upp med 5% jämfört med RRVs prognos.

För energiskatt på bensin och gasol samt energiskatt på andra bränslen än bensin och gasol beräknar riksskatteverket inte någon förändring jäm­fört med höstens prognos.

I prop. 1978/79: 115, bil. 4 har regeringen föreslagit att skatten på mi­neraloljor skall fördubblas den 1 januari 1980. Vidare har regeringen avi­serat att man inte i fortsättningen kommer att medge lika långtgående nedsättningar av företagens energiskattekostnad som hittills. Denna kost­nad begränsas f. n. enligt regeringens beslut till högst 1,3% av produktio­nens värde fritt fabrik, men denna gräns föreslås bli höjd till 1,8%. In­komsterna av energiskatt beräknas mot bakgrund av dessa två förslag öka med ca 600 milj. kr. för år 1980. Skatten på olja redovisas kvartalsvis. Deklaration och skatt sänds in en månad efter kvartalets utgång. Den ökade försäljningen av mineraloljor under vinterhalvåret kommer förmod­ligen alt motverkas av en större lagerhållning vid ingången till 1980 på grund av den aviserade prishöjningen. För budgetåret 1979/80 beräknas därför energiskatteinkomsterna öka med en fjärdedel av 600 milj. kr. mer än i riksskatteverkets beräkning.

RRV beräknar inkomsterna på titeln energiskatt till [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. för budgetåret 1978/79 och [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. för budgetåret 1979/80.

Skatt på annonser och reklam. 1 budgetpropositionen uppfördes titeln till 174 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 195 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Riksskatteverket har justerat ned inkomsterna med 10 milj. kr. för budget­året 1978/79 mot bakgrund av att inkomsterna under budgetårets första hälft var lägre än beräknat. För budgetåret 1979/80 räknar riksskatteverket med ungefär samma prisstegring och volymförändring som tidigare. In-

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     31

komsterna på titeln skulle därmed öka med 20 milj. kr. jämfört med budget­året 1978/79.

Generaltullstyrelsen har justerat upp sin beräkning med 2 resp. 1 milj. kr. för budgetåren 1978/79 och 1979/80.

RRV ansluter sig till riksskatteverkets och generaltullstyrelsens beräk­ningar. Inkomsterna på titeln skatt på annonser och reklam beräknas till 166008000 kr. för budgetåret 1978/79 och 186000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Reseskatt. 1 budgetpropositionen uppfördes titeln med 100 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 110 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Med hänsyn till uppbörden under andra halvåret 1978 har riksskatteverket justerat upp beräkningen för budgetåret 1978/79 med 3 milj. kr.

RRV ansluter sig till rikskatteverkels beräkning. Inkomsterna på titeln reseskatt beräknas till 103 000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 110000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Uppbörd i statens verksamhet

Expeditionsavgifter. 1 budgetpropositionen uppfördes denna titel till 157,8 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och till 163,1 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Med hänsyn till utfallet t. o. m. janiJari 1978 har domstolsverket nu räknat ned inkomsterna på titeln med 6 milj .kr.

RRV beräknar inkomsterna på titeln expeditionsavgifter till 152050000 kr. för budgetåret 1978/79 och 157 050000 kr. för budgetåret 1979/80.

Inkomster vid den statliga läkemedelskontrollen. I budgetpropositionen beräknades inkomsterna på denna titel till 27,3 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 29,1 milj. kr. för budgetåret 1979/80. De avgiftshöjningar som förordning om avgifter för den statliga kontrollen av läkemedel m. m. (SFS 1979:28) innehåller inkluderades i socialstyrelsens beräkning till budget­propositionen. Någon uppräkning av inkomsterna på titeln är därför inte aktuell.

RRV beräknar inkomsterna på titeln inkomster vid den statliga läkeme-delskonlrollen lill 27262000 kr. för budgetåret 1978/79 och 29055000 kr. för budgetåret 1979/80.

Inkomster vid karolinska sjukhuset. 1 budgetpropositionen beräknades inkomsterna på denna titel till 529,0 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 428,7 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Direktionen för karolinska sjukhuset beräknar nu inkomsterna till 621,3 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 536,2 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Beräkningarna av de olika inkoms­terna som redovisas på denna titel framgår nedan:

Prop. 1978/79:150

32

1978/79

1979/80

Driftbidrag från Stockholms läns landsting Landstingets bidrag till investeringar Inkomster för öppen och sluten värd i övrigt Övriga ersättningar

Summa

483,7

428,2

31,0

-

101,5

102,7

5,1

5,3

621,3

536,2

Förslaget till överenskommelse med Stockholms läns landsting an­gående bidrag till investeringar och drift för år 1979 har beaktats.

RRV ansluter sig till karolinska sjukhusets beräkning. Inkomsterna på titeln inkomster vid karolinska sjukhuset beräknas till 621300000 kr. för budgetåret 1978/79 och 536200000 kr. för budgetåret 1979/80.

Inkomster vid statens traflksäkerhetsverk, att tillföras automobilskatte­medlen. I budgetpropositionen beräknades inkomsterna på denna titel till 46.2 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 46,2 milj. kr. för budgetåret 1979/ 80. Trafiksäkerhetsverket beräknar nu inkomsterna till 47,5 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 47,6 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Ökningen av de beräknade inkomsterna på titeln härrör främst från den ökande nybils­försäljningen som konstaterats under hösten 1978.

RRV ansluter sig till trafiksäkerhetsverkets beräkning. Inkomsterna på titeln inkomster vid statens trafiksäkerhetsverk, att tillföras automobil­skattemedlen beräknas till 47 502000 kr. för budgetåret 1978/79 och 47600000 kr. för budgetåret 1979/80.

Avgifter för registrering av motorfordon. 1 budgetpropositionen beräkna­des inkomsterna på denna titel till 81,1 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 87,2 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Trafiksäkerhetsverket beräknar nu inkomsterna till 81,1 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 86,4 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Därtill tillkommer länsstyrelsernas uppbörd av in­komster för körtillstånd. Ökningen av de beräknade inkomsterna vid tra­fiksäkerhetsverket härrör främst från den ökande nybilsförsäljningen.

RRV beräknar inkomsterna på titeln avgifter för registrering av motor­fordon till 82 257000 kr. för budgetåret 1978/79 och 87550000 kr. för budgetåret 1979/80.

Fyravgifter, fariedsvaruavgifler. I budgetpropositionen beräknades in­komsterna på denna titel till 207,8 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 212,1 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Sjöfartsverket och generaltullstyrel­sen beräknar nu inkomsterna enligt nedanstående sammanställning i milj. kr.:

Bilaga 2.3   Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     33

1978/79

1979/80

Fariedsvaruavgift Fyravgift

127,0 96,0

136,6 101,0

Summa

223,0

237,6

Avgår till:

Handelsflottans kultur- och fritidsfond

Trollhätte kanalverk

Vänerns seglationsstyrelse

Rabatter m.m.

9,0

13,7

1,9

4,0

9,5

19,8

4,0

3,5

Summa netto

194,4

200,8

Minskningen i de beräknade inkomsterna på titeln i förhållande till höstens beräkning motiveras av att varutrafiken under budgetåret 1978/79 hittills inte nått den nivå som sjöfartsverket räknat med.

RRV ansluter sig till myndigheternas beräkning. Inkomsterna på titeln fyravgifter, fariedsvaruavgifler beräknas till 194400 000 kr. för budgetåret 1978/79 och 200 800000 kr. för budgetåret 1979/80.

Inkomster vid Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. 1 budget­propositionen beräknades inkomsterna på denna titel till 38,2 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 41,5 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut beräknar nu inkomsterna till 41,6 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 43,6 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Förändringen i förhållande till höstens beräkning beror på att avgifterna för SMHIs tjänster har höjts med anledning av de ökade lönekostnaderna fr.o.m.år 1979.

RRV ansluter sig till Sveriges meteorologiska och hydrologiska instituts beräkning. Inkomsterna på titeln inkomster vid Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut beräknas till 41 627000 kr. för budgetåret 1978/79 och 43 550000 kr. för budgetåret 1979/80.

Pensionsmedel m.m. I budgetpropositionen beräknades inkomsterna på titeln pensionsmedel m.m. till 1657 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 1 714 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

Mot bakgrund av det stora överskott som redovisades i budgetproposi­tionen fick RRV i slutet av februari 1979 i uppdrag av regeringen atl i samråd med riksförsäkringsverket utreda vissa frågor rörande inkomstti­teln pensionsmedel m. m: (regeringsbeslut 1979-02-22). Resultatet av riks­försäkringsverkets och RRVs beräkningar skall enligt uppdraget, som är specificerat i tre punkter, beaktas i RRVs reviderade inkomstberäkning.

Den första punkten behandlar personalsjukpenningar m.m. Under in­komstposten personalsjukpenningar redovisas ersättningar från de all­männa försäkringskassorna till riksförsäkringsverket på grund av arbetsgi­varinträde enligt lagen om allmän försäkring. Förutom statliga myndig­heters personal omfattar inbetalningarna även vissa lärarkategorier för 

3   Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1978/79:150

34

vilkas avlöning utgår statsbidrag. Eftersom arbetsgivaravgiften till sjukför­säkringen för dessa, i huvudsak fr. o. m. den 1 juli 1977 tillkomna, lärarka­tegorier ej belastar inkomsttiteln pensionsmedel borde inte heller inkoms­terna redovisas över titeln pensionsmedel. Enligt uppdraget bör det över­vägas att föra dessa medel lill någon annan inkomsttitel än pensionsmedel m. m. I RRVs inkomstberäkningar bör medlen tills vidare särredovisas.

Redovisning av personalsjukpenningar på annan inkomsttitel förutsät­ter, enligt riksförsäkringsverket, att regeringen meddelar föreskrifter här­om. För att en särredovisning skall kunna ske fr. o. m. budgetåret 1979/80 måste vissa rutiner vid de allmänna försäkringskassorna läggas om. Någon särredovisning för budgetåren 1977/78 och 1978/79 kan därför inte ske.

RRV har, i avvaktan på att en ny uppbördstitel införs, vall att särre-dovisa dessa lärarkategoriers personalsjukpenningar under uppbördsti­telns program 1. I avsaknad av underlag har beloppet uppskattats utifrån ett antagande om att sjukfrånvaron hos dessa lärare inte märkbart skiljer sig från sjukfrånvaron hos myndighetsanställda.

Under punkt 2 efterfrågas en förklaring till varför utgiftsposten för ATP-avgiften minskar från 8,52 % av lönesumman budgetåret 1977/78 till 8,38 % av lönesumman budgetåret 1979/80.

Förskjutningen i den inlevererade ATP-avgiften som andel av lönesum­man hänger samman med uppbördsförfarandet. Till skillnad från övriga arbetsgivaravgifter överförs, under det kalenderår som avgiften avser, preliminär ATP-avgift till AP-fonden. Överföringen sker varannan månad med sex lika stora belopp. Som underlag för att beräkna den preliminära avgiften för kalenderåret i fråga används samma uppräkningsfaktor som regeringen fastställt för preliminärdebitering utanför den statliga sektorn. Före utgången av juni månad året efter avgiftsåret fastställs den slutliga avgiften och skillnaden regleras. Under budgetåret 1977/78 reglerades sålunda avgiften för kalenderåret 1977. Preliminäravgiften för år 1977 hade baserats på ett avgiftsunderlag överstigande motsvarande för år 1975 med 19%. Den faktiska lönesummeökningen för perioden 1975-1977 uppgick emellertid till 28% varför regleringsavgiften ijuni 1978 blev betydande.

De preliminära avgifterna för kalenderåret 1979 har bestämts utifrån en uppräkning av avgiftsunderlaget för år 1977 med 14%. Den slutliga avgif­ten för år 1979, som alltjämt är en prognos, har beräknats utifrån en lönesummeökning för perioden 1977-1979 på ca 18%. Skillnaden mellan den faktiska lönesummeökningen och uppräkningsfaktorn förväntas sålun­da bli mindre för kalenderåret 1979 än för kalenderåret 1977. Vid en mera jämn preliminärdebitering skulle en del av ATP-överföringarna under bud­getåret 1977/78 ha skett redan under 1976/77. Överföringarnas andel av lönesumman skulle samtidigt ha stannat på ungefär samma nivå som 1979/ 80.

Under punkt 3 efterfrågas en övergång till löpande uppbörd av samtliga arbetsgivaravgifter som betalas av statliga myndigheter på samma sätt som gäller för övriga sektorer.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     35

Enligt gällande ordning överförs från inkomsttiteln pensionsmedel m. m. under budgetårets sista månad arbetsgivaravgifter för det kalenderår som avslutats under budgetåret. Under budgetåret 1979/80 överförs således avgifterna för kalenderåret 1979. Detta gäller alla avgifter utom ATP-avgiften. Merparten av avgifterna överförs till inkomsttiteln skatt på in­komst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m.m. medan en mindre del överförs lill olika fonder utanför budgeten. En omläggning till löpande uppbörd skulle betyda att en preliminär avgift betalas ut varannan månad från titeln. Före utgången av juni månad året efter avgiftsåret skall regleringen för kalenderåret ifråga äga rum, dvs. samma förfarande som gäller för ATP-avgiften. Den preliminära avgiften för kalenderåret kan beräknas på så sätl alt avgiftsunderlaget två år före avgiftsårel räknas upp med den uppräkningsfaktor som regeringen fastställer. Övergång till lö­pande uppbörd förutsätter enligt riksförsäkringsverket, som har att fast­ställa avgifterna, ändring i kungörelse 1969:412.

Enligt det nuvarande systemet skulle 3 532 milj. kr. avseende kalender­året 1979 överföras från titeln pensionsmedel under budgetåret 1979/80. Om det systemet som gäller för ATP-avgiften även gällt övriga avgifter skulle i stället 3669 milj. kr. överföras löpande under budgetåret. Dessa avser preliminära avgifter för andra halvåret 1979, första halvåret 1980 samt slutreglering för kalenderåret 1979. Den löpande överföringen skulle sålunda medföra en ökning av utgifterna med 137 milj. kr. Av kostnadsök­ningen är ca 120 milj. kr. att hänföra till lönesummeuppgången 1979-1980 och återstoden till högre avgiftsuttag för delpensionsförsäkring. Preliminä­ra avgifter för första halvåret 1979 har ej överförts löpande. Tillämpningen av det nya systemet fr. o. m. den I juli 1979 innebär därför att inkomsttiteln belastas med ytterligare 1715 milj. kr. För budgetåret 1979/80 kommer således avgifter avseende tre halvår att belasta titeln (se tabell 14). Fr. o.m. budgetåret 1980/81 kommer däremot belastningen att avse två halvår saml slutregleringen för det kalenderår som avslutas under budget­året.

Tabell 14. Belastning av arbetsgivaravgifter exkl. ATP-avgiften

1979

1980

Budgetåret

andra

första

1979/80

halvåret

halvåret

Enligt nuvarande system

Slutliga avgifter för kalender-

året 1979

3 532

3 532

Enligt ett system med löpande uppbörd

fr. om. den I juli 1979

Preliminära avgifter

1715

1852

3 567

Slutreglering avseende kalender-

året 1979

1817

1817

varav extra för första halvåret

1979

1715

1715

Summa utgifter

1715

3669

5384

Prop. 1978/79:150

36

Tabell 15. Pensionsmedel m.m.

1977/78

1978/79

1979/80

Utfall

Enl. RRVs

Enl. RRVs

marsbe-

marsbe-

räkning

räkning

Program 1

Inkomster'

1  Lönekoslnadspålägg

6174

6703

7200

2 Personalsjukpenningar m.m.

653

880

920

därav:

Vissa lärarkategorier

310

Summa

6 827

7 583

8 120

Utgifter'

1 Socialförsäkringsavgifl till

försäkringen för tilläggspension

1349

1419

1538

2 Socialförsäkringsavgift till

den allmänna sjukförsäkringen

1088

1413

2 572

3 Allmiin arbetsgivaravgift

535

145

4 Socialförsäkringsavgift till

folkpensioneringen

1 129

1221

2013

5 Arbetslöshetsförsäkringsavgift

54

59

97

6 Lönegarantiavgift

9

17

48

7 Delpensionsavgift

34

37

81

8 Arbetsmarknadsutbildningsavgift

54

59

97

9 Vissa yrkesskadeersättningar

m. m.

23

21

21

10 Ersättning från grupplivförsäkring

42

58

63

11 Vuxenutbildningsavgift

20

37

61

12 Arbetarskyddsavgift

17

15

28

13 Barnomsorgsavgift

136

191

388

14 Avsättningar till framtida

kompletteringspensioner

2 337

2 891

1 113

Summa

6827

7 583

8120

Program 2 Inkomster'

Lönekostnadspålägg m.m. Utgifter'

1

Ersättning frän gruppliv­försäkring

2

Avsättningar till framtida kompletteringspensioner

Summa

1278

11

1267 1278

1426

15

1411 1426

1540

16

1524 1540

Program 3 Inkomster' 1 Avsättningar till framlida

kompletteringspensioner 2 Vissa pensionsavgifter

3 604 20

4302 22

2637 9

Summa

3 624

4324

2646

Utgifter'

1  Personalpensionsförmäner

2  Överskott

2411 1213

2 558 1766

2645

1

Summa

3 624

4 324

2 646

' Utöver angivna belopp redovisas över denna titel vissa personalpensionsförmåner med samma belopp på både inkomst- och utgiftstitlar.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     37

RRV vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten på att uppbörden av arbetsgivaravgifter (exkl. ATP-avgiften) från statliga affärsverk, riks­banken och riksgäldskontoret inte sker löpande. Uppdraget från regering­en inkluderade inte en omläggning lill löpande uppbörd av dessa avgifter. För dessa gäller även i fortsättningen att avgifterna betalas in till riksför­säkringsverket först sedan de slutliga avgifterna för kalenderåret ifråga kan beräknas, dock senast ijuni månad året efter avgiftsårel.

Förutom ovan redovisade ändringar har lönekostnadspåläggets belopp korrigerats upp något beroende på ändrade lönesummeantaganden.

Överskottet på titeln pensionsmedel m. m. beräknas till I 766 milj. kr. för budgetåret 1978/79. För budgetåret 1979/80 beräknas överskottet till I milj. kr. Denna kraftiga minskning är att jämföra med den extra regleringsavgif­ten på ca 1 700 milj. kr. och med den allmänna kostnadsuppgången pä ca 140 milj. kr. i samband med övergång till löpande debitering.

RRV beräknar inkomsterna på titeln pensionsmedel m.m. till [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. för budgetåret 1978/79 och 1000 000 kr. för budgetåret 1979/80.

Inkomst av myntning. 1 budgetpropositionen beräknades inkomsterna på denna titel till 88 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 139 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Myntverket beräknar nu inkomsterna till 85 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 92 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Vid höstens beräkning antog myntverket alt ett beslut om indragning av 5-kronorsse-deln skulle fattas av riksbanksfullmäktige. Ett sådant beslut skulle nödvän­diggöra en ökad produktion av 5-kronorsmynt. Myntverket räknar nu med en lägre produktion av 5-kronorsmynt på grund av att något beslut om indragning av 5-kronorssedeln inte föreligger.

RRV ansluter sig till myntverkels beräkning. Inkomsterna på titeln inkomst av myntning beräknas till 85 000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 92000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Inkomster vid patent- och registreringsväsendet. I budgetpropositionen beräknas inkomsterna till 74,4 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 80,7 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Patent- och registreringsverket beräknar nu inkomsterna till 69,8 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 81,2 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Minskningen av de beräknade inkomsterna för budgetåret 1978/79 motiveras av att kapitalbildningen under hösten 1978 hade en mindre omfattning än vad som antogs vid höstens beräkning. Ökningen av de beräknade inkomsterna för budgetåret 1979/80 motive­rades av de nyligen beslutade avgiftshöjningarna i aktiebolagsförordningen (SFS 1979:62).

RRV ansluter sig till patent- och registreringsverkets beräkning.  In­komsterna beräknas till 69834 000 kr. för budgetåret 1978/79 och 81 150000 kr. för budgetåret 1979/80. 

4   Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bilaga 2.3

Prop. 1978/79:150

38

Diverse inkomster

Bötesmedel. I prop. 1978/79:40 med förslag till lag om bötesverkstäl-lighet föreslås bl. a. att det uppbördssystem som tillkommit inom ramen för ordningsbots- och strafföreläggandesyslemen utvidgas lill att omfatta även böter som utdömts av allmän domstol. Förslaget innebär att den bötfällde ges tillfälle att frivilligt betala böterna redan i samband med att tingsrättens dom meddelas.

I skrivelse till RRV den 23 februari 1979 skriver rikspolisstyrelsen atl det inte torde vara möjligt att nu göra någon inkomstberäkning beträffande dessa böter eftersom man inte vet när det nya systemet kommer atl börja fungera praktiskt.

Uppbörden pä titeln bötesmedel beräknas för budgetåret 1978/79 till 93,2 milj. kr. och för budgetåret 1979/80 till 96,2 milj. kr. Det är en ökning jämfört med höstens beräkning på 2,0 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

RRV beräknar titeln bötesmedel till 93 170000 kr. för budgetåret 1978/79 och 96 170000 kr för budgetåret 1979/80.

Tipsmedel. I skrivelse till RRV den 2 mars 1979 har AB Tipstjänst beräknat inkomsten lill 380,2 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 424,9 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Det är en minskning på 12,0 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och en ökning på 5,8 milj. kr. för budgetåret 1979/80 jämfört med budgetpropositionen.

RRV ansluter sig till AB Tipstjänsts beräkning. Inkomsterna på titeln tipsmedel beräknas till 380242000 kr. för budgetåret 1978/79 och 424939000 kr. för budgetåret 1979/80.

Lotterimedel. Svenska Penninglotteriet AB beräknar inkomsterna på ti­teln lotterimedel till 282,1 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 296,2 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Det är en ökning med 6,7 milj. kr. och 8,2 milj. kr. för budgetåret 1978/79 resp. 1979/80 jämfört med budgetpropositionen.

RRV ansluter sig till Svenska Penninglotteriet ABs beräkning. Inkoms­terna på titeln lotterimedel beräknas till 282 059000 kr. för budgetåret 1978/ 79 och 296 162000 kr. för budgetåret 1979/80.

Räntor och amorteringar på energispariån. Bostadsstyrelsen beräknar inkomsterna på titeln till 102,3 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 170,2 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Inkomsterna fördelar sig enligt följande uttryckta i tusental kr.:

Räntor

Amorteringar

Summa

1978/79

58182

44 160

102 342

1979/80

114 800

55400

170200

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     39

Ränteinkomsterna för innevarande budgetår har beräknats efter den för kalenderåret 1978 fastställda räntan om 9,75% (SFS 1977:993). För bud­getåret 1979/80 har beräkningen grundats på motsvarande för år 1979 fastställda ränta om 10% (SFS 1978: 833).

RRV ansluter sig till bostadsstyrelsens beräkning. Inkomsterna på titeln räntor och amorteringar på energispariån beräknas till 102 342 000 kr. för budgetåret 1978/79 och 170200000 kr. för budgetåret 1979/80.

B.    Inkomster av statens kapitalfonder

Statens affärsverksfonder

De statliga affärsverken redovisar i skrivelser till RRV de beräknade inkomsterna för statens affärsverksfonder. Enligt en av RRV upprättad promemoria som skickats till samtliga affärsverk har RRV anmodat dem att följa enhetlig linje i sina prognoser. I promemorian anges bl. a. att den bedömning av den ekonomiska utvecklingen som redovisas i den prelimi­nära nationalbudgeten bör tjäna som vägledning för beräkningarna.

Postverket. I sin inkomstberäkning i november 1978 beräknade postver­ket inleverera 38 milj. kr. budgetåret 1978/79 och 48 milj. kr. budgetåret 1979/80. I skrivelse till RRV beräknar postverket att inleverera 38 milj. kr. budgetåret 1978/79 och 50 milj. kr. budgetåret 1979/80. I skrivelsen räknar postverket nu med ett överskott på 40 milj. kr. resp. 53 milj. kr. för budgetåren 1978/79 och 1979/80. Detta motsvarar normal förräntning av det disponerade statskapitalet. I skrivelsen anförs vidare:

Beräkningen grundar sig på de förutsättningar för den allmänna ekono­miska utvecklingen som lämnats i bilaga lill Er skrivelse.

Postverket räknar nu med en volymökning för de totala portointäkterna inkl. tidningsavgifter med omkring 1,5% under båda åren.

Personalkostnaderna beräknas öka volymmässigt med drygt I % under innevarande budgetår, bl. a. beroende på fortlöpande utbyggnad av servi­cenätet genom tillkomsten av nya hushåll. Under 1979/80 beräknas perso­nalkostnaderna kunna hållas på en i det närmaste oförändrad nivå, främst på grund av den ändrade lördagsservicen. Den genomsnittliga prisökning­en på personalkostnaderna under resp. budgetår beräknas till 6,5% 1978/ 79 och 10,8% 1979/80. Hänsyn har tagits till utfallet av 1978 års avtalsrö­relse och till beslutade ökningar av sociala avgifter. Ökningen jämfört med föregående beräkning beror främst på de nyligen avslutade kontrollsta­tionsförhandlingarna för 1978. Fr.o.m. 1980 beräknas personalkostna­derna öka med ca 9% per år, vilket p. g. a. Postverkets speciella personal­struktur är något mer än enligt Riksrevisionsverkets prognos.

Sakkostnaderna beräknas öka med i genomsnitt 11 % per år. Diskontoni­vån förutsätts ligga kvar på 6,5%.

Beräkningen bygger också på atl Postverkets förslag lill höjningar av porton och lidningsavgifter beviljas samt att konsolideringsfonden får ut­nyttjas enligt Postverkets förslag.

Prop. 1978/79:150

40

RRV ansluter sig lill postverkets beräkning. Inkomsterna på titeln post­verkels fond beräknas till 38000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 50000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Televerket. Denna titel uppfördes i budgetpropositionen med 145 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 148,1 milj. kr. för budgetåret 1979/80. I skrivelse lill RRV beräknar televerket atl inleverera 145,3 milj. kr. budget­året 1978/79 och 158 milj. kr. budgetåret 1979/80. I skrivelsen anförs följande:

Beräkningarna bygger på de intäkter och kostnader som teleområdena tagit upp i den s. k. "grovbudgeten". Dessa beräkningar har under februari månad reviderats, varvid hänsyn bl. a. tagits till de nedskärningar som gjorts i samband med budgetdialogerna.

Vid intäktsberäkningen har förutsetls atl vissa generella taxehöjningar måste vidtagas under budgetåret 1979/80.

De vid inkomstberäkningen förutsatta generella taxehöjningarna beräk­nas ge televerket ett nettotillskott på ca 130 milj. kr. under budgetåret 1979/80.

RRV ansluter sig till televerkels beräkningar. Inkomsterna på titeln televerkets fond beräknas till 145 000000 kr. för budgetåret 1978/79 och 155000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Statens järnvägar. I budgetpropositionen uppfördes denna titel formellt med 1 000 kr. för budgetåret 1978/79 och 1 000 kr. för budgetåret 1979/80. I skrivelse till RRV anger statens järnvägar att någon inleverans inte kom­mer att ske vare sig för budgetåret 1978/79 eller 1979/80. I skrivelsen anförs följande:

Revideringen innebär bl. a. att trafikintäkterna räknats upp till följd av alt vissa taxor höjdes 1979-02-01. Den nya taxenivån har antagits gälla även under budgetåret 1979/80. Vissa volymjusteringar har dessutom gjorts på grundval av utvecklingen under loppet av innevarande budgetår samt bedömningar av konjunkturutsikterna enligt den preliminära natio­nalbudgeten m. m.

Ersättningen för drift av olönsamma järnvägslinjer m. m. har för budget­åren 1978/79 och 1979/80 upptagits lill 733 resp. 746 milj. kr. Det senare beloppet motsvarar i budgetpropositionen angivet belopp ökat med ett av SJ 1979-02-13 begärt tilläggsanslag om 26 milj. kr.

Beräkningen av personalkostnaderna har baserats på en reviderad be­dömning av personalbehovet. Personalkostnaderna samt vissa kostnads­beroende intäkter har härvid räknats upp med beaktande av löneutveck­lingsgarantins utlösning fr. o. m. januari 1979 saml höjning av vissa sociala avgifter 1979-01-01. Beräkningarna bygger i övrigt på samma antaganden om löne- och sakkostnadsnivåns utveckling som i novemberprognosen.

Den beräknade räntan på statskapitalet under 1978/79 och 1979/80 upp­går till 193 resp. 223 milj. kr.

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     41

RRV beräknar inte några inkomster på titeln statens järnvägars fond för budgetåret 1978/79. För budgetåret 1979/80 beräknas inkomsterna på titeln till formellt 1 000 kr.

Luftfartsverket. Denna titel uppfördes i budgetpropositionen med 24,7 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och med 32,6 milj. kr. för budgetåret 1979/ 80. 1 skrivelse till RRV har luftfartsverket beräknat inleveranserna till 24,7 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 32,9 milj. kr. för budgetåret 1979/80. I skrivelsen anförs följande:

Intäkterna för 1978/79 har beräknats till 511,3 milj. kr. Detta är 4,9 milj. kr. högre än i verkets driftbudgetbeslut.

Kosinaderna för 1978/79 beräknas nu till 490,3 milj. kr. vilket är 4,5 milj. kr. högre än i driftbudgetbeslut. Ränteersätlningen för kommunala finan­sieringsbidrag har därvid reducerats med 40,3 till 9,9 milj. kr. vilket lik­ställer kommunalt och statligt finansieringskapital från förräntningssyn-punkt. Underdessaförutsättningar beräknas överskottet uppgå till 21 milj. kr., vilket är 0,3 milj. kr högre än i driftbudgetbeslutet. Förräntningen av statligt och kommunalt finansieringskapital skulle därmed uppgå till ca 20% av full förräntning.

Som grund för intäktsberäkningen 1979/80 har trafikvolymen uttryckt i antalet landningar beräknats öka med 4% och i antalet passagerare med 7,5%. Därvid har ej effekterna av det s. k. lågprisflyget beaktats.

Som grund för kostnadsberäkningen 1979/80 gäller att kostnaderna totalt antas öka med ca 10% i jämförelse med budgetbeslutet 1978/79. Beräkning­en av resultatet för 1979/80 grundas på samma förutsättningar som verkels 10-årsprognos. Personalkostnaderna beräknas således öka med totalt 9%, varav 2% till följd av löneklassuppflyttningar. Sociala kostnader har be­räknats efter 34% av lönekostnaden. Vidare har sakkostnaderna beräknats öka med 8%, varav 1% till följd av volymökning. Avskrivningskostna­derna bedöms ligga på i stort sett oförändrad nivå.

Under angivna förutsättningar beräknas överskottet för 1979/80 uppgå till 36,5 milj. kr. Förräntningskravet på statskapitalet, beräknat efter 9,25% uppgår till 120,3 milj. kr. Det beräknade överskottet uppgår således lill drygt 30% av full förräntning.

Räntekostnader för kommunala finansieringsbidrag har liksom under budgetåret 1978/79 reducerats i proportion till beräknad förräntning av statskapitalet eller från 46,4 till 14,1 milj. kr.

Verkets beräkningar förutsätter en genomsnittlig taxehöjning på ca 10 % för budgetåret 1979/80.

RRV ansluter sig till luftfartsverkets beräkning. Inkomsterna pä titeln luftfartsverkets fond beräknas till 24 700000 kr. för budgetåret 1978/79 och 32900000 kr. för budgetåret 1979/80.

Förenade fabriksverken. 1 budgetpropositionen uppfördes denna titeln med 60,7 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 42,8 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Förenade fabriksverken har i skrivelse till RRV beräknat inleve­ranserna till 40,2 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 23,2 milj. kr. för budgetåret 1979/80. 1 skrivelsen anförs följande:

Prop. 1978/79:150

42

I den nya beräkningen för 1978/79 har kvarvarande tvätteriverksamhet (Ödeshög, Hagfors) medräknats till 3/4. Del avtal som upprättats beträf­fande utarrendering av tvätterierna Hagfors och Ödeshög löper från 1979-04-01.

Den nedgång av rörelseintäkterna som framgår av den nya beräkningen är hänförbar till sektorerna Försvarsmateriel och Underhåll. Jämfört med den lämnade driftstaten förväntas ändå resultatet för 1978/79 att bli något bättre bl. a. beroende på alt aktiva sparåtgärder beslutats och är under genomförande.

Som tidigare meddelats kommer FFV att få en lägre beställningsvolym från svenska försvaret än tidigare. Detta ställer krav på att FFV anpassar verksamheten. En sådan anpassning har redan påbörjats. FFV har inlett förhandlingar om varsel av personal inom Grovkaliberenheten i Karlstad. I beräkningarna för 1979/80 ingår i omsältningssiffrorna sektorerna Allmate-riel och Industriprodukter. Hänsyn har också tagits till det koncernbidrag som FFV beräknas få lämna till av FFV förvaltade bolag. Ovanstående innebär att FFV för 1979/80 inte kommer att nå den avkastning på stats­kapitalet som normalräntan innebär.

För 1978/79 har avskrivningarna beräknats kalkylmässigt i enlighet med FFV instruktion. Antal heltidsanställda per 30 juni 1979 beräknas uppgå till ca 6200.

Investeringarna för 1978/79 uppgår till 88,0 Mkr. varav 4,0 Mkr. utgör medel för tidigarelagda investeringar från 1979/80 års investeringsram. För 1979/80 har FFV fått en investeringsram på 83,4 Mkr varav 4,0 Mkr redan tidigarelagts.

RRV ansluter sig till förenade fabriksverkens beräkning av inleveransen avseende budgetåret 1978/79. Till den beräknade inleveransen kommer dock ett belopp om 20,3 milj. kr. vilket utgör den av regeringen beslutade korrigeringen av inleveransen avseende budgetåret 1977/78. Resultatet för budgetåret 1979/80 har av förenade fabriksverken beräknats med utgångs­punkten att koncernbidrag lämnas till av förenade fabriksverken förvaltade dotterbolag. För alt avkastningskravet på 9,25% skall uppnås skulle resul­tatet behöva uppjusteras med (46,3-15,0) 31,3 milj. kr. Regeringen härden 15 mars i år beslutat föreslå riksdagen (prop. 1978/79: 125, bilaga 11) att förenade fabriksverken medges rätt att lämna ägartillskott till av förenade fabriksverken förvaltade aktiebolag. Sådana tillskott förutsätts emellertid enligt förslaget kunna påverka förenade fabriksverkens avkastningskrav på sätt som förenade fabriksverken förutsatt i verkets inkomstberäkning först efter särskilt medgivande från regeringen. Sådant medgivande har ännu inte lämnats.

RRV beräknar därmed inkomsterna på titeln förenade fabriksverkens fond till 60 500000 kr. för budgetåret 1978/79 och 43 900000 kr. för budget­året 1979/80.

Statens vattenfallsverk. 1 budgetpropositionen uppfördes denna titel med 1230,6 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 1268 milj. kr. för budgetåret 1979/80. I skrivelse till RRV har statens vattenfallsverk räknat med att

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     43

inleverera 1230,6 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 1325 milj. kr. för budgetåret 1979/80. I skrivelsen anförs följande:

Kraftverksrörelsen

Budgetåret 1978/79

I Vattenfalls förslag lill driftstat för innevarande budgetår anmäldes att de redovisade intäkts- och kostnadsberäkningarna innefattade vissa osä­kerhetsfaktorer. Bl. a. angavs atl rådande konjunkturförhållanden försvå­rade en säkrare bedömning av kraftförsäljningsutvecklingen. De förutsätt­ningar som driftstaten byggde på har också förändrats i vissa delar, vilket påverkar verksamhetsulfallet.

Totalt beräknas rörelseintäkterna öka med 118 milj. kr., huvudsakligen beroende på uppräkning av intäkterna från delaljdistributionen och från försäljningen av tillfällig kraft.

Bränslekostnaderna för kärnkraftproduktionen har uppräknats med 23 milj. kr.

I verkets förslag till driftstat beräknades avsättningen för förnyelse av anläggningar lill 1094 milj. kr. Den av regeringen fastställda driflstaten upptar emellertid förnyelseavsättningar med 1 129 milj. kr., en ökning med 35 milj. kr. Ökningen beror på att förräntningskravet fastställdes till 8,75% mot i verkets förslag antagna 9,0%. Den minskning av erforderiigt netto­överskott som blev följden härav användes således till att öka avsättningen för förnyelse av anläggningar.

En översyn av beräknat behov av avsättning för förnyelse av anlägg­ningar med utgångspunkt från justerade förutsättningar om prisnivån har genomförts. Det bedömda behovet av förnyelse av anläggningar har därvid beräknats till 999 milj. kr., en minskning med 95 milj. kr. jämfört med verkets förslag till driflstat.

Finansiella intäkter beräknas minska med 7 milj. kr. jämfört med beräk­ningarna i driftstaten, beroende på lägre ränteintäkter från dotterbolagen. De finansiella kostnaderna beräknas minska med 10 milj. kr. p.g.a. lägre räntekostnader för den rörliga krediten.

Kommunalskatter har i driftstaten beräknats till 48 milj. kr. motsvarande garanliskatt för fastigheter. Enligt förnyade beräkningar har skatterna uppräknats med 98 milj. kr. Ökningen motsvaras dels av fyllnadsinbetal­ning för budgetåret 1977/78 avseende såväl garanliskatt som kommunal inkomstskatt, dels av beräknad kommunal inkomstskatt för budgetåret 1978/79.

Sammantaget innebär de nu redovisade beräkningarna högre intäkter med 111 milj. kr. samt högre kostnader med 16 milj. kr. Årets nettoöver­skott skulle därmed uppgå till 1 320 milj. kr.

För att uppnå förräntningskravet om 8,75 % erfordras etl nettoöverskott om 1225 milj. kr. Överskjutande belopp om 95 milj. kr. härjämte ovan nämnda extraavsättning på 35 milj. kr. upptagits under bokslulsdisposi-tioner som skillnad mellan verklig avsättning för förnyelse och bedömt behov. Den sammanlagda avsättningen för förnyelse utöver bedömt behov uppgår därmed till 130 milj. kr. Detta belopp kompenserar en del av under tidigare budgetår gjorda reduceringar av avskrivningarna.

Avskrivningar totalt för budgetåret blir då 1 129 milj. kr. vilket överens­stämmer med godkänd avsättning i driftstaten.

Verkets investeringar beräknas för innevarande budgetår uppgå till 2 553 milj. kr. och för nästkommande till ca 1 770 milj. kr.

Prop. 1978/79:150

44

Budgetåret 1979/80

Beräkningarna bygger på en i dagarna upprättad preliminär driftstat. Bland förutsättningarna ingår medelårstillrinning till de vattenkraftprodu-cerande älvarna, ca 3% ökad försäljning av fast kraft och 6% årlig ökning av prisnivån. Vidare förutsattes att block 3 i Ringhals samt block 1 i Forsmark tas i kommersiell drift under budgetåret.

Med angivna förutsättningar medför beräkningarna etl nettoöverskott om 1 369 milj. kr., vilket motsvarar förräntningskravet om 9,25% på det beräknade i medeltal disponerade statskapitalet.

Kanalrörelsen

Budgetåret 1978/79

Kanalrörelsen beräknas för innevarande budgetår uppvisa ett under­skott om 1,6 milj. kr., vilket aren försämring med 1,7 milj. kr. jämfört med driftstaten. Det försämrade resultatet beror på en svagare trafikutveckling än beräknat som en följd av onormalt svåra vinterförhållanden.

Som även nämndes i novemberberäkningen gäller fr. o. m. den 1 januari 1978 särskilda bestämmelser för driften vid Trollhätte kanalverk.

Bl. a. skall vissa för driften erforderliga medel ställas till verkets förfo­gande via anslag. Verket kommer att begära särskilda medel för att täcka ett ev. underskott för innevarande budgetår.

Det bör framhållas att bränsleprisernas utveckling, kärnkraftblockens drifttillgänglighet och idrifttagningstidpunkter, valtentillrinning och be­lastningsutveckling är faktorer som starkt påverkar det ekonomiska resul­tatet och som gör beräkningarna osäkra.

RRV ansluter sig till statens vattenfallsverks beräkningar. Inkomsterna på titeln statens vattenfallsverksfond beräknas till [REDACTED_PERSONNUMMER] kr. för budgetåret 1978/79 och 1 325 000000 kr. för budgetåret 1979/80.

Domänverket. Denna titel uppfördes i budgetpropositionen med 35 milj. kr. för vart och ett av budgetåren 1978/79 och 1979/80. I skrivelse till RRV beräknar domänverket i likhet med decemberberäkningen att inleverera 35 milj. kr. för vart och ett av budgetåren 1978/79 och 1979/80.

RRV ansluter sig till domänverkets beräkningar. Inkomsterna på titeln domänverkets fond beräknas till 35 000000 kr. för budgetåret 1978/79. I avvaktan på atl statsmakterna fastställer ett avkastningskrav för budget­året 1979/80 har domänverket tagit upp ett belopp på 35000000 kr.

Statens utlåningsfonder. Beräkningen av inkomsterna från två av utlå­ningsfonderna har justerats jämfört med decemberberäkningen.

Bosladsstyrelsen har i skrivelse lill RRV den 22 februari 1979 beräknat inkomsterna från lånefonden för bostadsbyggande till 3421,8 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 3 917 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Detta innebär en sänkning med 18,2 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och en ökning med 102 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Beräkningen för budgetåret 1979/80 grundar sig på den för år 1979 fastställda räntan på bostadslån om 10% (SFS 1978: 833).

Bilaga 2.3   Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     45

Beräkningen av inkomsterna från lånefonden för kommunala markför­värv har med hänsyn till utfallet justerats upp med 1,8 milj. kr. till 64 milj. kr. för budgetåret 1978/79.

RRV beräknar inkomsterna på titeln statens utläningsfonder till 3 591 654000 kr. för budgetåret 1978/79 och 4066 844000 kr. för budgetåret 1979/80.

Fonden för låneunderstöd. Med hänsyn till utfallet hittills har beräkning­en av inkomsterna från arbetsmarknadsstyrelsens delfond justerats upp med 12 milj. kr. till 175 milj. kr. för budgetåret 1978/79.

RRV beräknar inkomsterna på titeln fonden för låneunderstöd till 234872000 kr. för budgetåret 1978/79 och 241809000 kr. för budgetåret 1979/80.

Statens pensionsfonder. 1 decemberberäkningen beräknades inkomsterna från folkpensioneringsfonden till 79 milj. kr. för budgetåret 1978/79. Riks­försäkringsverket beräknar nu inkomsterna till 77,1 milj. kr.

RRV beräknar inkomsterna på titeln statens pensionsfonder till 109187000 kr. för budgetåret 1978/79 och 128031000 kr. för budgetåret 1979/80.

Diverse kapitalfonder. Inkomsterna från statens vägverks förrådsfond har justerats något jämfört med den tidigare beräkningen. Statens vägverk beräknar nu inkomsterna från fonden till 31 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och 33,5 milj. kr. för budgetåret 1979/80. Detta innebär en ökning med 0,3 milj. kr. för budgetåret 1978/79 och en sänkning med 1,3 milj. kr. för budgetåret 1979/80.

RRV beräknar inkomsterna på titeln diverse kapitalfonder till 135 349000 kr. för budgetåret 1978/79 och 151777000 kr. för budgetåret 1979/80.

Beräknad övrig finansiering

Avskrivningsmedel inom fonden. Avskrivningsmedel inom fonden (års-avskrivningar) används för finansiering av investeringar på kapitalbudge­ten. RRV har hämtat in nya uppgifter om avskrivningsmedlens utveckling för de större fonderna. 1 tabell 16 redovisas beräkningarna för budgetåren 1978/79 och 1979/80.

RRV har från luftfartsverket inhämtat uppgifter om de avskrivningar som inom fonden avser statens del. En nedjustering av avskrivningarna på 2,2 milj. kr. har gjorts jämfört med budgetpropositionen.

RRV beräknar kapilalbudgetens inkomster för budgetåret 1978/79 till 3 387 346 000 kr. och 3 593 185 000 kr. för budgetåret 1979/80.

Prop. 1978/79:150

46

Tabell 16. Avskrivningsmedel och övriga kapitalmedel inom de större fonderna budgetåren 1978/79 och 1979/ 80, tusental kr.

1977/78

1978/79

1979/80

Utfall

Enligt

Ökning ( + )

Enligt

Ökning ( + )

RRVs

minsk-

RRVs

minsk-

marsbe-

ning (-)

marsbe-

ning (-)

räkning

jämfört med budget­prop.

räkning

jämfört med budget­prop.

Statens affärsverksfonder

Postverket

23 276

25000

0

27000

0

Televerket

782518

I 023 300

0

1 195 000

+    6600

Statens järnvägar

262 104

436000

+31000

371000

+ 50700

Luftfartsverket

45 549

64400

- 2 200

66 700

0

Förenade fabriksverken

33 521

29300

0

35 000

-      500

Statens vattenfallsverk

968658

1 129300

-18700

1 183 000

+ 149000

Summa

2115626

2 707300

+ 10100

2 877 700

+205800

Diverse kapitalfonder

Statens vägverks förrådsfond

90 169

108 500

-10300

110 300

0

Övriga kapitalmedel

Fabriksverkens fond

44020

3 500

+ 3 499

1

0

Tabellförteckning

Sid.

1.

Utveckling av tolalbudgetens inkomster budgetåret 1977/78, 1978/79 och 1979/80

6

2.

Jämförelse mellan inkomster för budgetåren 1978/79 och 1979/80 enligt budgetpropositionen och RRVs marsberäkning

8

3.

Statligt och kommunalt taxerad inkomst, fyllnadsinbetalningar, forsknings- och utvecklingsavdrag, investeringsavdrag samt in­vesteringsbidrag fördelat på företagsstorlek verksamhetsåren 1977 och 1978

13

4.

Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m.m.

14

5.

Skatt på inkomst och förmögenhet m. m.

16

6.

Effekter av ändrade skatteregler inkomståret 1980

17

7.

Socialförsäkringsavgift till folkpensioneringen

21

8.

Socialavgift till barnomsorgen

21

9.

Beräkning av de allmänna försäkringskassornas förskott från in­komstskattetiteln för sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen      22

10.

Socialförsäkringsavgifl till sjukförsäkringen och förskott till de allmänna försäkringskassorna m. m.

23

11.

Avgift till arbetslöshetsförsäkringen och utbetalningar till de all­männa försäkringskassorna och de erkända arbetslöshetskassor­na

24

12.

Övriga arbetsgivaravgifter

24

13.

Mervärdeskatt budgetåret 1978/79

28

14.

Belastning av arbetsgivaravgifter exkl. ATP-avgifter

35

15.

Pensionsmedel m. m.

36

16.

Avskrivningsmedel och övriga kapilalmedel inom de större fon­derna budgetåren 1978/79 och 1979/80

46

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     47

Inkomster på driftbudgeten 1978/79 och 1979/80 resp. kalenderåren 1978-1980

Tusental kronor

Bilaga

Budgetår

Kalenderår

1978/79 Prognos

1979/80 Prognos

1978

Preliminärt

utfall

1979 Prognos

1980 Prognos

Skatter, avgifter, m.m.

SKATTER:

Skatt på inkomst, förmögenhet och rörelse samt socialförsäkrings­avgifter

Skatt på inkomst och förmögenhet

samt socialförsäkringsavgifter:

49200000

57200000

46200000

52800000

58500000

Kupongskatt

34000

35 000

32264

36000

35000

Utskiftningsskatl och ersättnings­

skatt

4000

4000

4488

4000

4000

Skogsvärdsavgifter

18100

18100

18 120

18100

18100

Bevillningsavgifter för särskilda

förmåner och rättigheter

2 500

2500

2 547

2500

2 500

Arvsskatt och gåvoskatt

460000

490000

443 340

475000

505000

Lotterivinstskatt

350000

395000

312745

377000

416000

Stämpelskatt och stämpelavgift

692000

1080000

637157

738000

1430000

Automobilskattemedel:

Bensinskatt

3300000

3400000

2656897

3439000

3455000

Vägtrafikskatt

3 190000

3270000

2939492

3409000

3295000

Allmän arbetsgivaravgift

608000

72000

3 188000

592000

72 000

Tullar och acciser:

Tullmedel

881746

1025000

863 639

945000

1095000

Mervärdeskatt

29500000

32600000

27688753

31200000

34 300000

Särskilda varuskatter

501589

521000

488075

510500

527000

FörsäljningsskaU på motorfordon

573000

640000

542636

612000

668000

Tobaksskatt

2500000

2500000

2570570

2500000

2500000

Rusdrycksförsäljningsmedel av

partihandelsbolag

120000

110000

67042

110000

110000

Rusdrycksförsäljningsmedel av

detaljhandelsbolag

50000

50000

53 530

50000

50000

Skatt på sprit

4000000

4 100000

3569582

4033000

4 150000

Skatt pä vin

800000

870000

702628

830000

905000

Skatt på malt-och läskedrycker

796000

786000

779544

783 500

786500

Energiskatt

4209500

4450000

4 107264

4268000

5029000

Särskild beredskapsavgift för

oljeprodukter

1

1

-

-

-

Skatt på annonser och reklam

166008

186000

153996

174500

191500

Skatt på spel

67 500

60000

77037

58000

63000

Särskild avgift på svavelhaltigt

bränsle

9900

200

4568

5 500

100

Reseskatt

103000

110000

52778

109000

115000

Summaskatter

102 136844

113974801

98156692

108079600

118222700

152050

Uppbörd i statens verksamhet:

Expeditionsavgifter

Bidrag till kostnader för polis,

domstols- och uppbördsväsendet

m. m.

Vattendomslolsavgifter

Inkomster vid kriminalvården

157050

154550

158875

147930

72780

69218

72 514

70999

67 487

1000

1000

1420

1000

1000

1000

1000

7192

1000

1000

Prop. 1978/79:150

48

Budgetår

Kalenderår

1978/79

1979/80

1978

1979

1980

Prognos

Prognos

Preliminärt

Prognos

Prognos

utfall

400

32500

29055

1800 536200

200

30

28756

6937

1514 444099

472

350

30300

48069

1800 613 790

200

450

33 100

30 594

1800 548 300

200

Avgifter för utrikesförvaltningens exportfrämjande åtgärder Bidrag till riksförsäkringsverket och försäkringsrådet Inkomster vid den statliga läkemedelskontrollen Inkomster vid statens rättskemiska laboratorium

Inkomster vid karolinska sjukhuset Inkomster vid statens vårdanstal­ter för alkoholmissbrukare Inkomster under anslaget kostna­der för viss utbildning av handikappade

Inkomster vid arbetarskydds­styrelsen

Inkomster av arbetsgivaravgifter till arbetarskyddsslyrelsen och yrkesinspektionens verksamhet Inkomster vid statens vägverk Inkomster vid statens traflk­säkerhetsverk Körkortsavgifter Avgifter för registrering av motorfordon Försäljning av sjökort Fyravgifter, fariedsvaruavgifler Lotsavgifter Skeppsmätningsavgifter Fartygsinspektionsavgifler Inkomster vid Sveriges meteoro­logiska och hydrologiska institut Ersättning för visst värderings­förfarande

Pensionsmedel m. m. Inkomst av myntning Bidrag till bankinspektionen Bidrag för revision av sparbankerna

Bidrag till försäkringsinspektionen Avgifter för granskning av biograffilm

Inkomster vid riksantikvarie­ämbetet

Avgifter för särskild prövning och fyllnadsprövning inom skolväsendet

Inkomster vid lantbruksnämnderna Inkomster vid statens jordbruks­nämnd

Inkomster vid statens utsädes­kontroll

Avgifter för växtskydds-inspeklion m. m. Avgifter vid köttbesiklning Inkomster vid statens livsmedels­verk

Inkomster vid statens veterinär­medicinska anstalt

300 29600

27262

1600 621300

201

45

45

82

45

45

3 820

3 320

1890

2 560

3 500

49600

53 200

48925

50800

54700

350

-

704

-

-

47502

47600

44990

49210

47600

18979

21900

17343

21900

21900

82 257

87550

75647

86350

86350

4450

4450

3 808

4450

4 450

194400

200800

137 487

208000

218000

28500

30000

27471

29500

31000

1700

1700

2134

1700

1700

4660

5 340

4526

5 000

5 975

41627

43 550

39618

41627

43 550

40

_

16

40

_

1766000

1000

1440000

243 000

105 000

85 000

92000

114657

73000

103 000

9664

-

9245

5 664

-

2041

_

2 041

_

_

6394

-

8160

-

-

440

506

419

473

506

8863

8444

4496

8591

8444

572

599

650

583

608

6500

6800

6697

6700

7000

1535

1504

1691

1492

1597

12300

-

15271

8024

-

5080

5 150

4 195

5115

5 225

17700

18600

18439

17950

19000

2000

2 100

1517

2 000

2 200

8100

9400

8 320

8300

9500

Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning     49

Budgetår

Kalenderår

1978/79

1979/80

1978

1979

1980

Prognos

Prognos

Preliminärt utfall

Prognos

Prognos

Avgifter för statskontroll av

krigsmaterieltillverkningen

378

404

270

379

404

Inkomster vid statens gruv-

egendom

11000

12000

11931

11000

12 000

Inkomster vid bergsstaten m. m.

3900

4300

2742

4200

4 000

Inkomster vid patent- och

registreringsväsendet

69834

81 150

72867

75 825

86975

Avgifter för registrering i

förenings-m.fl. register

5 983

6489

5463

6239

6657

Exekutionsavgifter

27452

28566

22678

28121

29086

Restavgifter

94215

87840

99365

92005

89715

Inkomster vid statens planverk

200

250

1033

250

250

Ersättning för vissa komplement-

kostnader vid vissa myndigheter

m. m.

50085

59915

50950

53818

61633

Summa uppbörd i statens

verksamhet

3 580259

1754895

3018602

2 075969

1914376

Diverse inkomster:

Bötesmedel

93 170

96170

94436

93 775

96630

Totalisatormedel

170300

195 000

156020

182000

205 000

Tipsmedel

380242

424939

553 349

398 142

418267

Lotterimedel

282059

296162

283705

288113

302519

Räntor och amorteringar på

energispariån

102342

170200

78041

133200

206800

Övriga diverse inkomster

180500

207000

273064

191 000

212000

Summa diverse inkomster

1208613

1389471

1438615

1286230

1441216

Summa skatter, avgifter m. m.

106925716

117119167

102613909

111441799

121578292

Inkomster av statens kaptialfonder

Statens affärsverksfonder:

Postverket

38000

50000

30156

40000

53 000

Televerket

145 000

155 000

127000

145000

158000

Statens järnvägar

-

1

-

-

-

Luftfartsverket

24700

32 900

52611

20900

36500

Förenade fabriksverken

60500

43 900

27689

60500

43 900

Statens vattenfallsverk

1230600

1325000

1315 303

1250000

1413000

Domänverket

35 000

35000

43636

35000

35 000

Summa statens affärsverksfonder

1 533 800

1641801

1596395

1551400

1739400

Riksbanksfonden

650000

650000

650000

650000

650000

Statens allmänna fastighetsfond

739510

774 108

493510

739510

774 108

Försvarets fastighetsfond

152 942

151444

136034

152942

151444

Statens utlåningsfonder

3 591654

4066 844

3 468586

3 841490

4315559

Fonden för låneunderstöd

234872

241 809

215911

232341

247283

Fonden för statens aktier

92142

91432

81967

92142

91432

Fonden för beredskapslagring

133100

139300

114287

195817

139300

Statens pensionsfonder:

Folkpensioneringsfonden

77100

95 000

76275

94000

96000

Civila tjänstepensionsfonden

2900

3 000

2 873

2900

3 000

Militära tjänstepensionsfonden

369

376

363

369

376

Allmänna familjepensionsfonden

8980

9380

8761

8980

9380

Statens pensionsanstalts

pensionsfond

19778

20210

18 727

19780

20210

Pensionsfonden för vissa

riksdagens verk

60

65

56

60

65

Summa statens pensionsfonder

109187

128031

107055

126089

129031

Prop. 1978/79:150

50

Budgetår

Kalenderår

1978/79 Prognos

1979/80 Prognos

1978

Preliminärt

utfall

1979 Prognos

1980 Prognos

Diverse kapitalfonder:

Fonden för kreditgivning till

utlandet

Naturvårdsfonden

Övriga diverse kapitalfonder

Summa diverse kapitalfonder

Summa inkomster av statens

kapitalfonder

1228

4 277

129844

135 349

7 372556

828

4 741

146208

151777 8036546

1424

3600

123098

128122 6991867

1030

4277

147481

152788 7734519

676

4 741

155964

161381 8 398938

Ber

ä

knad 

ö

vrig finansiering

Avskrivningar och 

ö

vriga kapital­medel inom kapitalfonderna:

Statens affärsverksfonder Övriga kapitalfonder

2729803 637 669

2 896704 680010

Summa avskrivningar och

övriga kapitalmedel inom

kapitalfonderna

3 367 472

3576714

Övrig kapitalåterbetalning

19874

16471

Summa beräknad övrig finansiering

3 387 346

3 593 185

3 114498

3 250000

3 400000

Summa totalbudgeten

117685618

128748898

112720274

122426318

133 377 230

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

Bilaga 2.4

Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budgetåret 1979/80

Prop. 1978/79:150

Bilaga 2.4    Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten

Bilaga 2.4

Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budgetåret 1979/80

A Skatter, avgifter, m. m.

I      Skatter:

1  Skatt på inkomst, förmögenhet och

rörelse samt socialförsäkringsavgifter:

a Skatt på inkomst och förmögenhet

samt socialförsäkringsavgifter m. m.

56 700 000 000

b Kupongskatt

35 000 000

c Utskiftningsskatl och ersättningsskatt

4 000 000

d Skogsvårdsavgifter

18 100 000

e Bevillningsavgifter för särskilda

förmåner och rättigheter

2 500 000

f Arvsskatt och gåvoskatt

490 000 000

g Lotterivinstskatt

395 000 000

h Stämpelskatt och stämpelavgift

1 080 000 000    58 724 600 000

2  Automobilskattemedel:

a Bensinskatt

3 400 000 000

b Vägtrafikskatt

3 273 000 000      6 673 000 000

3

Allmän arbetsgivaravgift

72 000 000

4

Tullar och acciser:

a Tullmedel

1 025 000 000

b Mervärdeskatt

32 600 000 000

c Särskilda varuskatter

521 000 000

d Försäljningsskatt pä motorfordon

640 000 000

e Tobaksskatt

2 500 000 000

f Rusdrycksförsäljningsmedel av

partihandelsbolag

110 000 000

g Rusdrycksförsäljningsmedel av

detaljhandelsbolag

50 000 000

h Skatt på sprit

4 100 000 000

i  Skatt på vin

870 000 000

j  Skatt på malt- och läskedrycker

786 000 000

k Energiskatt

4 450 000 000

1   Särskild beredskapsavgift för oljeprodukter

1 000

m Skatt på annonser och reklam

186 000 000

n Skatt på spel

60 000 000

o Särskild avgift på svavelhaltigt bränsle

200 000

p Reseskatt

110 000 000    48 008 201000  113 477 801 000

II     

Uppbörd i statens verksamhet:

1

Expeditionsavgifter

157 050 000

2

Bidrag till kostnader för polis-, domstols- och

uppbördsväsendet m. m.

69 218 000

3

Vattendomstolsavgifter

1 000 000

4

Inkomster vid kriminalvården

1 000 000

5

Avgifter för utrikesförvaltningens exportfrämjande åtgärder

400 000

6

Bidrag till riksförsäkringsverket och försäkringsrådet

32 500 000

7

Inkomster vid den statliga läkemedelskontrollen

29 055 000

8

Inkomster vid statens rättskemiska laboratorium

1 800 000

9

Inkomster vid karolinska sjukhuset

536 200 000

10

Inkomster vid statens värdanstalter för alkohol­missbrukare

200 000

11

Inkomster under anslaget kostnader för viss

utbildning av handikappade

45 000

12  Inkomster vid arbetarskyddsstyrelsen

3 320 000

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.4

Prop. 1978/79:150

13

Inkomster av arbetsgivaravgifter till arbetarskydds­styrelsens och yrkesinspektionens verksamhet

53 200 000

14

Inkomster vid statens trafiksäkerhetsverk, att

tillföras automobilskattemedlen

47 600 000

15

Körkortsavgifter

21900 000

16

Avgifter för registrering av motorfordon

87 550 000

17

Försäljning av sjökort

4 450 000

18

Fyravgifter, fariedsvaruavgifler

200 800 000

19

Lotsavgifter

30 000 000

20

Skeppsmätningsavgifter

1 700 000

21

Fartygsinspektionsavgifler

5 340 000

22

Inkomster vid Sveriges meteorologiska och

hydrologiska institut

43 550 000

23

Pensionsmedel m. m.

1 715 000 000

24

Inkomst av myntning

92 000 000

25

Avgifter för granskning av biograffilm

506 000

26

Inkomster vid riksantikvarieämbetet

8 444 000

27

Avgifter för särskild prövning och fyllnadsprövning

inom skolväsendet

599 000

28

Inkomster vid lantbruksnämnderna

6 800 000

29

Inkomster vid statens jordbruksnämnd

1 504 000

30

Avgifter för växtskyddsinspektion m. m.

5 150 000

31

Avgifter vid köttbesiklning

18 600 000

32

Inkomster vid statens livsmedelsverk

2 100 000

33

Inkomster vid statens veterinärmedicinska anstalt

9 400 000

34

Avgifter för statskontroll av krigsmaterieltillverkningen

404 000

35

Inkomster av statens gruvegendom

12 000 000

36

Inkomster vid bergsstaten m. m.

4 300 000

37

Inkomster vid patent- och registreringsväsendet

81 150 000

38

Avgifter för registrering i förenings- m. fl. register

6 489 000

39

Exekutionsavgifter

28 566 000

40

Restavgifter

87 840 000

41

Inkomster vid statens planverk

250 000

42

Ersättning för vissa komplementkostnader vid

vissa myndigheter m. m.

59 915 000

3 468 895 000

ill     Diverse inkomster:

1

Bötesmedel

2

Totalisatormedel

3

Tipsmedel

4

Lotterimedel

5

Räntor och amorteringar pä energispariån

6

Övriga diverse inkomster

96 170 000 195 000 000 424 939 000 296 162 000 170 200 000 207 000 000

1 389 471 000

118 336 167 000

B Inkomster av statens kapitalfonder

I        Statens affärsverksfonder:

1

Postverket

2

Televerket

3

Statens järnvägar

4

Luftfartsverket

5

Förenade fabriksverken

6

Statens vattenfallsverk

7

Domänverket

50 000 000

155 000 000

1000

32 900 000

43 900 000

1 125 000 000

45 000 000

1 451 801 000

II

Riksbanksfonden

650 000 000

Bilaga 2.4    Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten

III    Statens allmänna fastighetsfond:

1

Slottsbyggnadernas

delfond

2

Kriminalvårdsstyrelsens

3

Beskickningsfastigheternas

4

Karolinska sjukhusets

5

Akademiska sjukhusets

6

Byggnadsstyrelsens

7

Generaltullstyrelsens

IV

Försvarets fastighetsfond

V

Statens utläningsfonder:

1

Utrikesförvaltningens länefond

2

Biståndsförvaltningens lånefond

3

Statens bosättningslånefond

4

Vattenkraftslånefonden

5

Luftfartslånefonden

6

Statens länefond för den mindre skeppsfarten

7

Statens lånefond för universitetsstudier

8

Studiemedelsfonden

9

Lånefonden för studentkärlokaler

10

Jordbrukets lagerhusfond

11

Kraftledningslänefonden

12

Egnahemslånefonden

13

Statens avdikningslånefond

14

Fiskerilånefonden

15

Lånefonden till främjande av beredning och avsättning av fisk m. m.

16

Skogsväglånefonden

17

Lånefonden för bostadsförsörjning för mindre bemedlade, barnrika familjer

18

Lånefonden för bostadsbyggande

19

Lånefonden för inventarier i vissa specialbostäder

20

Länefonden för kommunala markförvärv

21

Lånefonden för allmänna samlingslokaler

22

övriga utlåningsfonder

VI    

Fonden för läneunderstöd:

1

Kammarkollegiets

delfond

2

Arbetsmarknadsstyrelsens

3

Bostadsstyrelsens

"

4

Riksbankens

"

5

Riksgäldskontorets

"

VII

Fonden för statens aktier

VIII

Fonden för beredskapslagring

IX

Statens pensionsfonder:

1

Folkpensioneringsfonden

2

Civila tjänstepensionsfonden

3

MiHtära tjänstepensionsfonden

4

Allmänna familjepensionsfonden

5

Statens pensionsanstalts pensionsfond

6

Pensionsfonden för vissa riksdagens verk

X     

Diverse kapitalfonder:

1

Fonden för kreditgivning till utlandet

2

Naturvårdsfonden

3

Övriga diverse kapitalfonder

1000

1 329 000

23 981 000

45 442 000

14 241 000

689 006 000

108 000

774 108 000

151444 000

360 000

110 000

14 000 000

208 000

2 333 000

7 757 000

50 000

40 000 000

160 000

8 000

7 000

210 000

1 150 000

1 900 000

246 000

50 000

420 000

3 917 000 000

900 000

75 000 000

4 675 000

300 000

4 066 844 000

75 000 000

166 000 000

264 000

5 000

540 000

241 809 000

91 432 000

139 300 000

95 000 000

3 000 000

376 000

9 380 000

20 210 000

65 000

128 031 000

828 000

4 741 000

151 777 000

146 208 000

NORSTEDTS THYCKERI   STOCKHOLM   1979

7 846 546 000

Summa kr. 126 182 713 000

BUaga 2.5

Specifikation av anslags­förändringar i förhållande till budgetpropositionen för budgetåret 1979/80

Prop. 1978/79: 150

Bilaga 2.5   Anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen

Bilaga 2.5

Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen för budgetåret 1979/80

OOO-tal kr.

Ö

kning      ( + )

 Minsk­

 ning       (-)

Anslags rubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut     Förändring

Propositio-     Anslags-nens eller        belopp skrivelsens nummer

21 860

rskr 147

26 950

+

5 090

21 160

rskr 147

21 440

+

280

7 780

rskr 147

7 980

-1-

200

7 030

rskr 243

7 430

+

400

57 830

63 800

+

5 970

33 378

DRIFTBUDGETEN

A. Egentliga statsutgifter

///. Utrikesdepartementet

Svenska institutet, reservationsanslag

Sveriges Radios programverksamhet

för utlandet Övrig information om Sverige i utlandet,

reservationsanslag Bidrag till Stockholms internationella freds-forskningsinstitut, reservationsanslag

Summa

V. Socialdepartementet

Extra utgifter, reservationsanslag

Statens miljömedicinska laboratorium,

förslagsanslag Sky ddsympningar, förslagsanslag Bidrag lill anordnande av vissa institutioner för psykiskt utvecklingsstörda, reserva­tionsanslag Bidrag lill anordnande av vårdanstalter och inackorderingshem m. m., reserva­tionsanslag

Summa

V/. Kommunikationsdepartementet

Bidrag till vissa resor av sjöfo\k, förslagsanslag

Transportnämnden, förslagsanslag

Bidrag till statens väg- och trafikinstitut,

reservationsanslag Statens väg- och Irafikinstitut:

Utrustning, reservationsanslag Fraklb\dTagsnäTr\nden, förslagsanslag Transportforskningsdelegalionen, reserva­tionsanslag B[issb\dr?igsn?imr\den, förslagsanslag Transporträdet, förslagsanslag Kostnader för försök med riksfärdtjänst, reservationsanslag

Summa

880

rskr 214

9 923

120

30 400

95

11 000

95

1 760

rskr 218

53 963

100

116

3 200

99

18518

99

825

9 589 1 145

99 99

99 99 99

99

I 180

12 859 14 100

+       300

-I-       2 936 -     16 300

5 000

6 000

2 640

+

880

35 779

-

18 184

18 000

+

17 900

1 620

-

1 580

21 118

+

2 600

400

+

399

413

-

412

13 589

+

4 000

573

-

572

3 387

+

3 387

20 000

+

20 000

79 100

+

45 722

1    Riksdagen 1978179. I saml. Nr 150. Bilaga 2.5

Prop. 1978/79: 150

1 OOO-tal kr.

ö

kning      (+)

 Minsk­

 ning       (-)

Anslagsrubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut     Förändring

Propositio-     Anslags-nens eller        belopp skrivelsens nummer

VII. Ekonomidepartementet

Statistiska centralbyrån: Folk- och bostads­

räkning \915/\9S(), förslagsanslag

Folk-och bostadsräkning \980, förslagsanslag Folk- och bostadsräkning 1980: Uppdragsverksamhel, förslagsanslag

Summa

VIII.     Budgetdepartementet

Personalutbildning och personaladministration:

För\a\ti\ingskoiilnader, förslagsanslag

[Jppdragsverksamhel, förslagsanslag Statens personalutbildningsnämnd:

Uppdragsverksamhet,/öri/ag.sani/ag Statens arbetsmarknadsnämnd,/öri/aia«j/ag Skatteutjämningsbidrag till kommunerna

m. m.,förslagsanslag Särskilt statsbidrag till landstingskommuner

m. fl. under år \9S0, förslagsanslag E\por\kredilbidrag, förslagsanslag Information till statsmyndigheterna m. fl. om användningen av automatisk databe­handling i statsförvaltningen,/örs/agxa«i/ag

IX. 

Utbildningsdepartementet

Stöd till dagspressei\. förslagsanslag

Stöd till organisationstidskrifter,/öri/agiani/ög

Stöd till tidningar på andra språk än svenska, förslagsanslag

Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet m. m., förslagsanslag

Bidrag till Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning, reservationsanslag

Bidrag till kulturverksamhet bland barn, reserva­tionsanslag

Bidrag till internationellt kulturutbyte, reservationsanslag

Lokala och individuella linjer och enstaka kurser, reservationsanslag

Vetenskapliga bibliotek m. m.

Kungl. biblioteket, reservationsanslag

Inredning och utrustning av lokaler vid högskole­enheterna m.m., reservationsanslag

Delegationen för vetenskaplig och teknisk in­formationsförsörjning, reservationsanslag

Extra medel för dimensioneringsåtgärder i högskolan

Vissa kostnader i samband med forsknings/ forskarutbildningsreform, reservationsanslag

Bidrag till studiecirkelverksamhet,/öri/agia/tj/ag

Bidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet, förslagsanslag

Nordisk kulturbudget m. m., förslagsanslag

200

128 128

-I-      Il 100

11 300 I

1

+

1

200

11 301

+     

II 

101

133 133

1 1

-1-

+

I 

1

1

133 133

I

+

1 1

3 925 000

95

5 325 000

+1 400 000

95 106

50 000

I

-1--1-

50 000

I

__ 

121

200

+

200

3 925 001

5 375 204

+ 

1 450 203

304 500 50 000

rskr 203 rskr 203

308 500 57 500

-1--1-

4 000 7 500

3 500

rskr 203

4 025

-1-

525

45 105

rskr219

43 500

-

1 605

I 491

rskr219

I 741

-1-

250

143

7 485

-1-

7 485

147

4 020

+

4 020

261 276 24 689

rskr 271 122

255 276 26 871 /

+

6 000

2 182

76 000

82

100 000

+

24 000

122

8 000

+

8 000

rskr271

6 000

+

6 000

713 319

119 rskr 174

18 953 732 319

+ +

18     953

19     000

24 253 24 188

162 203

26  253

27  317

-1--1-

2     000

3     129

Summa    1528 321

1 627 760

99 439

Bilaga 2.5   Anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen

1 OOO-tal kr.

Anslagsrubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut

Förändring

Propositio-     Anslags-nens eller        belopp skrivelsens nummer

Ökning      (-I-) Minsk­ning           (-)

150

3 000 10 000

3 808 000 18 433 86 384 12 000

45 000

XI. 

Handelsdepartementet

Nordiska ministerrådets allmänna budget,

förslagsanslag Bidrag till kommersiell serv\ce, förslagsanslag Stöd till svensk projeklexport, reservationsanslag

Summa        30 957

X.

Jordbruksdepartementet

Bidrag till trädgårdsnäringens rationalisering m. m., reservationsanslag

Bidrag till trädgårdsnäringens rationalisering m. m.,förslagsanslag

Stöd till skårgårdsföretag, förslagsanslag

Särskilt stöd till lantbruksföretag m. m. i vissa g,\esbygder, förslagsanslag

Särskilt stöd till jordbruk och skogsbruk, m. m. i Norrbottens län, reservationsanslag

Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område, förslagsanslag

Skogsstyrelsen, förslagsanslag

Bidrag till skogiv& font-family:Verdana'>Bidrag till skogsförhältringar, förslagsanslag

Ätgärder för intensifierad skogsvård i norra Sverige, m. m., förslagsanslag

Bidrag till skogsvård m. m., förslagsanslag

Vägbyggnader på skogar i enskild ägo, förslags­anslag

Stöd till byggande av skogsvägar,/ö/-x/ag5-(inslag

Kursverksamhet för skogsbrukets rationalisering m. m.,förslagsanslag

Främjande av skogsvård m. m., reservations­anslag

Prisreglerande åtgärder på fiskets område, förslagsanslag

Sveriges lantbruksuniversitet: Lantbruksvelenskapliga fakultetens driftkost­nader, reservationsanslag Skogsvetenskapliga fakultetens driftkostnader, reservationsanslag

Bidrag till Sveriges utsädesförening,/örj/ugx-anslag

Bidrag lill viss praktiskt vetenskaplig växtför­ädling

Skoglig forskning, reservationsanslag

Stöd till kollektiv forskning rörande skogsträds­förädling och skogsgödsling m. m., reserva­tionsanslag

Stöd till kollekliv skogsleknisk forskning, reservationsanslag

Bidrag till växtförädling, reservationsanslag

Miljövårdsforskning, reservationsanslag

Bidrag till kommunala avloppsreningsverk,/ör-slagsanslag

Summa

-1-

1 8.50

136

2000/

112

'

-

3 000

112

'

-

10 000

127

30 000

+

30 000

208

3 837 000

-t-

29 000

110

19 989

-1-

, 1 556

110

87 284

+

900

28 000

110

85 000 J

20 000

-1-

10 000

110

30 000

2515

. 110

3 385

+

870

7 500

110

4 250

-

3 250

25 000

146

20 000

-

5 000

69 102

130

71 672

+

2 570

27 457

110

28 757

+

1 300

13 831

130

7 750

-

6 081

460

130

230

-

230

7 057

110

8 039

+

982

2 743

110

3 350

+

607

5 040

110

7 800

+

2 760

-- 

130

10 850

+

10 850

28 200

115

30 200

+

2 000

120 000

95

100 000

-

20 000

4 311 872

4 387 556

+

75 684

28 457

206

31775

+

3 318

2 500

112

--- 

2 500

123

47 000

-1-

47 000

78 775

47 818

Anslagen överförda till XIV ht

Prop. 1978/79: 150

1 OOO-tal kr.

Anslagsrubrik

XII. Arbetsmarknadsdepartementet

Abetsmarkriadsservice, förslagsanslag

Bidrag lill arbetsmarknadsutbildning

Sysselsältningsskapande åtgärder, reserva­

tionsanslag

Kontant stöd vid arbeXs\öshe\., förslagsanslag Bidrag till Stiftelsen Samhällsföretag,/ö«/agi-anslag

Summa

XIII. Bostadsdepartementet

Bosladsstyrelsen,/örx/agiani/ag

Vissa energibesparande åtgärder i bostadsbe­ståndet m. m., reservationsanslag

Summa

XIV. Industridepartementet

Åtgärder i elableringsfrämjande syfte i vissa län, reservationsanslag

Branschfrämjande åtgärder, reservationsanslag

Kostnader för räntebefrielse vid särskilda slrukturgarantier för textil- och konfek-tionsinduslrierna,/ör5/agifl/ii/ag

Kostnader för avskrivning av lån mot särskilda strukturgarantier för textil- och konfek­tionsindustrierna, reservationsanslag

Medelslillskott till regionala utvecklingsfonder, reservationsanslag

Främjande av hemslöjden, reservationsanslag

Medelslillskott till Norrlandsfonden, reserva­tionsanslag

Medelslillskott lill Kopparbergs läns utveck­lingsfond, reservationsanslag

Vissa elableringsfrämjande åtgärder, reserva­tionsanslag

Regionalpolitiskt stöd:

Bidragsverksamhet,/öri/agiöAii/ag

Åtgärder i glesbygder, reservationsanslag

Täckande av förluster på grund av kredit­garantier till företag i glesbygder m. m.

Åtgärder m. m. i anslutning till länsplaneringen, reservationsanslag

Bidrag till sysselsättningsfrämjande åtgärder i Norrbollens län. reservationsanslag

Prospektering i Jokkmokks kommun, reserva­tionsanslag

Forskningsstalion i gruvbrytning, reserva­tionsanslag

Energibesparande åtgärder inom näringslivet m. n\., reservationsanslag

Medelstillskott till Svenska Petroleum Explora-tion AB, reservationsanslag

Europeiskt rymdsamarbete m. m.. förslags­anslag

Stöd till industriellt utvecklingssamarbete, reservationsanslag

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut

Föl

Ök Mi nin

ränd ring

Propositio­nens eller skrivelsens

Anslags­belopp

ning      (-I-)

nsk-

g           (-)

nummer

885 961 I 988 668

131 135

909 061 2 138 668

-1--t-

23 100 150 000

1 533 000 985 229

127 135

1 708 000 1 033 829

-1--1-

175 000 48 600

191 550

139

1 000 000

-t-

808 450

5 584 408

6 789 558

-i-l 205 150

31 657

rskr 181

31 331

-

326

1 010 000

115

498 500

-

511 500

1 041 657

529 831

511 826

45 985

112 145

12 600 53 985

-1-

+

12 600 8000

27 000

145

22 000

_

5 000

25 000

145

25 000

100 000

123

300 000

-1-

200 000

2 362

rskr 207

2 596

+

234

30 000

127

39 000

+

9 000

126

7 500

+

7 500

123

4000

+

4 000

273 300

112

423 300

+

150 000

112

74 000

+

74 000

112

1

+

1

112

35 000

+

35 000

127

160 000

+

160 000

127

40 000

+

40 000

127

35 000

+

35 000

310 000

115

300 000

-

10 000

115

7 000

+

7 000

65 870

142

80 000

+

14 130

__ 

123

300 000

+

300 000

Bilaga 2.5    Anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen

I OOO-tal kr.

Anslagsrubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut

Förändring

Propositio-      Anslags-nens eller        belopp skrivelsens nummer

Ökning      (-I-) Minsk­ning           (-)

12 800 000 2 289 038

Försöksverksamhet med teknikimport. reserva­

tionsanslag

Medelslillskott till Statsföretag AB för finansie­

ring av Regioninvesl i Norr AB, reservations­

anslag

Medelstillskott till Statsföretag AB för vissa

marknadsföringsåtgärder, reservationsanslag

Bidrag till Svenska Varv AB. reservationsanslag

Medelslillskott till Luxor Industri AB, reserva­

tionsanslag

Avskrivningslån till beställare av fartyg,

reservationsanslag

Summa      879 517

XV. 

Kommundepartementet

Länsstyre\ierr\a, förslagsanslag

1 276 959

Bidrag till kostnader för kommunal beredskap,

reservationsanslag

1 300

Summa    1 278 259

XVI. Oförutsedda utgifter

Oförutsedda utg\(ter, förslagsanslag

7 000 000

Summa   7 000 000 Summa förändringar av egentliga statsutgifter

B. Utgifter for statens kapitalfonder

I. Riksgäldsfonden

II. Avskrivningar av nya kapitalinvesteringar

Summa förändringar av utgifter för statens kapitalfonder

Summa förändringar på driftbudgeten

123

127

127 124

192

211

2HI 95

150

150 150

10 000

75 000

20 000 235 000

75 000

160 000

2 470 982

1 277 561

900 1 278 461

4 000 000 4 000 000

12 300 000 2 949 095

+     10 000

+

75 000

+

20 000

+

235 000

-I-

75 000

-I-

160 000

+ 1

591 465

-I-

602

400

+          202

-3 000 000 -3 000 000 -1 1 002 744

- 500 000 +   660 057

-I-    160 057

+ 1 162 801

1 830 000

KAPITALBUDGETEN

1. Statens affärsverksfonder

Kommunikationsdepartementet: Statens järnvägar

Järnvägar m. m. Industridepartementet: Statens vattenfallsverk

Kraftstationer m. m.

Summa utgiflsförändringar under statens affärsverksfonder

761 700 2 310 000

99

115

870 700

+    109 000

480 000 371 000

II.

Statens allmänna fastighetsfond

Socialdepartementet: Utbyggande av karolinska sjukhuset

Utbildningsdepartementet: Radio- och televisionshus Byggnadsarbeten inom utbildningsdeparte­mentets verksamhetsområde

Summa utgiflsförändringar under statens allmänna fastighelsfond

55 000

107

58 000

+

3 000

3600

82

2 416

-

1 184

130 000

82

135 000

+

5 000

6 816

Prop. 1978/79: 150

1 OOO-tal kr.

Ökning      ( + )

 Minsk­

 ning

(-)

Anslagsrubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut     Förändring

Propositio-     Anslags-nens eller        belopp skrivelsens nummer

IV.

Statens utlåningsfonder

Kommunikationsdepartementet:

Statens lånefond för den mindre skeppsfarten Utbildningsdepartementet:

Studiemedeisfonden Jordbruksdepartementet:

Statens fiskredskapslånefond

Summa utgiftsförändringar under statens utlåningsfonder

I 429 500

116

15 000

-1-

14 999

153

1 511 500

-t-

82 000

146

500

+

499

97 498

167

V. Fonden för låneunderstöd

Jordbruksdeparlemeniei:

Lån till Äreprojektet Handelsdepartementet:

Lån till investeringar för kommersiell service

Försörjningsberedskapslån Industridepartementet:

Regionalpolitiskt stöd:

Lokaliseringslån

Län till investeringar för kommersiell service

Lån lill SSAB Svenskt Stål AB för struktur-ändamål

Lån lill SSAB Svenskt Stål AB för rekonstruk-

lionsändamål

Summa ulgiftsförändringar under fonden för låneunderstöd

6 000 64 100

600 000

30 300

+     30 300

112

______ 

-

6 000

145

85 400

-1-

21 300

112

1 050 000

+

450 000

112

8 000

-1-

8 000

126

815 000

+

815 000

126

203 500

+

203 500

+ 

1 522 100

VI. 

Fonden för statens aktier

Jordbruksdeparlemeniei: Teckning av aktier i Allmänna svenska ul-sädesakliebolagel

Industridepartementet:

Förvärv av aktier i Luxor Industri AB Förvärv av aktier i Södra Skogsägarna AB Föivärv av aktier i Norriands Skogsägares Cellulosa AB

Summa utgiflsförändringar under fonden för stålens aktier

Summa förändringar på kapitalbudgeten

130

192

207

207

2 000

100 000 500 000

600 000

+       2 000

-I-    100 000 -I-   500 000

+   600 000

+1 202 000

+ 2 457 414

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

____________________________ Bilaga 2.6

Förslag till investeringsplan och investeringsstater för budgetåret 1979/80

Prop.1978/79:150

Bilaga 2.6 Förslag till investeringsplan och investeringsstater

Bilaga 2.6

Förslag till investeringsplan för budgetåret 1979/80

I   Statens affärsverksfonder:

A. Postverkets fond

82 698 000

B. Televerkets fond

79 500000

C. Statens järnvägars fond

575 400000

D. Luftfartsverkets fond

98 000

E. Fabriksverkens fond

47 998 000

F. Statens vattenfallsverks fond

632000000               1417 694000

II   

Statens allmänna fastighetsfond

444207 000

III

Försvarets fastighetsfond

170 782000

IV

Statens utlåningsfonder

5 319 759000 V   Fonden för låneunderstöd

2 762 675 000

VI   

Fonden för statens aktier

680 800 000

VII   Fonden för förtag till statsverket

16 300 000

VIII   Fonden för beredskapslagring

98 324 000

IX   

Diverse kapitalfonder:

Statens vägverks förrådsfond

21 201 000.

Sjöfartsverkets fond

16 229 000

Statens datamaskinfond

31400000

Jordfonden

25 000 000

Naturvårdsfonden

11 000 000

Förrådsfonden för ekonomiskt försvar

 I 062 000

28 908 000

10939 449 000

Avgår kapitalåterbetalning:

Avsättning till fonden för oreglerade kapitalmedels­

föriuster

1 000 000

Övrig kapitalåterbetalning                                                        16 471000

17 471000

10 921978 000

1    Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2.6

Prop. 1978/79:150

FÖRSLAG TILL

EWESTERINGSSTATER FÖR BUDGETÅRET 1979/80

L Statens affärsverksfonder

A. Postverkets fond

Avskrivningsmedel

1000 27 000 000

Investeringsanslag

109 700 000

1000

82 698 000

109 700 000

109 700 000

7 000 000

Investeringsanslag:

Teleanläggningar m. m. Televisions- och

1 198 100 000

1 110 600 000

radioanläggningar

84 400 000

84 400 000

1 000 000

79 500 000

1 282 500 000

1 282 500 000

66 300 000

Investeringsanslag

870 700 000

221 000 000

8 000 000

575 400 000

870 700 000

870 700 000

1000

Investeringsanslag

66 800 000

66 700 000

1000

98 000

66 800 000

66 800 000

1000

Investeringsanslag

83 000 000

35 000 000

1000

47 998 000

83 000 000

83 000 000

från statsbudgeten

inom fonden övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

B. Televerkets fond

Avskrivningsmedel: Tele­anläggningar m. m.

från statsbudgeten

inom fonden Avskrivningsmedel: Tele­visions- och radioanläggningar

inom fonden övriga kapitalmedel: Teleanläggningar m. m. Investeringsbemyndigande: Teleanläggningar m. m.

C. Statens järnvägars fond

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

D. Luftfartsverkets fond

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

inom fonden Övriga kapital medel Investeringsbemyndigande

E. Fabriksverkens fond

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

Bilaga 2.6 Förslag till investeringsplan och investeringsstater

F. Statens vattenfallsverks fond

Avskri vn ingsmedel

från statsbudgeten

inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

5 000 000

1 183 000 000

10 000 000

632 000 000

1 830 000 000

Investeringsanslag

1 830 000 000

1 830 000 000

G. Domänverkets fond

Övriga kapitalmedel

Summa investeringsbemyndi-ganden för statens affärs­verksfonder

1000

1417 694 000

Summa investeringsanslag

1000

n. Statens allmänna fastighetsfond

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

298 776 000

inom fonden

95 738 000

Övriga kapitalmedel

553 000

Investeringsbemyndigande

444 207 000

839 274 000

Summa investeringsanslag

839 274 000

839 274 000

III. Försvarets fastighetsfond

Avskrivningsmedel från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

341018 000 42 800 000 22 000 000

170 782 000

576 600 000

Summa investeringsanslag

576 600 000

576 600 000

IV. 

Statens utläningsfonder

Utrikesförvaltningens lånefond

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

Biståndsförvaltningens lånefond

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

statens bosättningslånefond

Investeringsbemyndigande

40 000 000

Investeringsanslag

40 000 000

Prop.1978/79:150

Statens lånefond för den mindre skeppsfarten

Investeringsbemyndigande

15 000 000

Investeringsanslag

15 000 000

Studiemedelsfonden

Avskrivningsmedel från statsbudgeten

1 511 500 000

Investeringsanslag

1511500 000

Lånefonden för studentkårlokaler

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

Lånefonden för byggnadsarbeten vid folkhög­skolor

Investeringsbemyndigande

12 000 000

Investeringsanslag

12 000 000

Fiskerilånefonden

Avskri vn ingsmedel

från statsbudgeten Investeringsbemyndigande

8 743 000 8 257 000

17 000 000

Investeringsanslag

17 000 000

17 000 000

Lånefonden till främjande av avsättning av fisk m. m.

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten Investeringsbemyndigande

beredning och

3 446 000 3 254 000

6 700 000

Investeringsanslag

6 700 000

6 700 000

Statens fiskredskapslänefond

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten Investeringsbemyndigande

257 000 243 000

500 000

Investeringsanslag

500 000

500 000

Lånefonden för lån med uppskjuten ränta

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1 000

Lånefonden för bostadsbyggande

Investeringsbemyndigande

5 100 000 000

Investeringsanslag

5 100 000 000

Lånefonden för inventarier i i der

Investeringsbemyndigande

i'i$sa specialbostä-

1000

Investeringsanslag

1000

Lånefonden för kommunala markförvärv

Investeringsbemyndigande

133 000 000

Investeringsanslag

133 000 000

Lånefonden för allmänna samlingslokaler

Investeringsbemyndigande

8 000 000

Investeringsanslag

8 000 000

Summa in vesteringsbemyndi- ganden för statens utlåningsfonder

5 319 759 000

Bilaga 2.6 Förslag till invesleringsplan och invesferingssfafer V. Fonden för läneunderstöd

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

184 900 000

190 029 000

2 762 675 000

Summa investeringsanslag

3 137 604 000

3137604 000

3137604 000

521 200 000 680 800 000

1 202 000 000

VL Fonden för statens aktier

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten Investeringsbemyndigande

Investeringsanslag

1 202 000 000

1 202 000 000

vn. Fonden för förlag till statsverket

övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

58 700 000 16 300 000

75 000 000

Investeringsanslag

75 000 000

75 000 000

Vni. Fonden för beredskapslagring

Investeringsbemyndigande

98 324 000

IX. 

Diverse kapitalfonder A. Statens vägverks förrådsfond

1000

110 300 000

1 500 000

-21 201 000

90 600 000

Avskrivningsmedel från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

B. Sjöfartsverkets fond

1000

58 878 000

50 000

-16 229 000

42 700 000

Avskrivningsmedel från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

Investeringsanslag

Investeringsanslag

Investeringsanslag

98 324 000

90 600 000

90 600 000

42 700 000

42 700 000

Prop. 1978/79:150

C. Statens datamaskinfoiid

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

129 800 000

inom fonden

98 000 000

Övriga kapitalmedel

400 000

Investeringsbemyndigande

31400 000 129 800 000

129 800 000

D. Jordfonden

Investeringsbemyndigande

25 000 000

Investeringsanslag

25 000 OOO

E. Natuirvårdsfonden

Investeringsbemyndigande

11 000 000

Investeringsanslag

11 000 000

F. Förrådsfonden för ekonomiskt försvar

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

950 000

från statsbudgeten

950 000

inom fonden

1062000

Investeringsbemyndigande

-1062 000 950 000

950 000

Summa investeringsbe-

myndiganden för

diverse kapitalfonder

28 908 000

SUMMA INVESTERINGSSTATER

Avskrivningsmedel från statsbudgeten inom fonden övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

2

949 095 000

3

134 478 000 292 236 000

10 939 449 000

17 315 258 000

Summa investeringsanslag       17 315 258 000

17 315 258 00»

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1979     790301

BUaga 2.7

Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetåret 1979/80 sedan budgetpropositionen

Prop. 1978/79: 150

Bilaga 2.7    Förändringar i förslaget till statsbudget

Bilaga 2.7

FÖRÄNDRINGAR I FÖRSLAGET TILL STATS­BUDGET FÖR BUDGETÅRET 1979/80 SEDAN BUDGETPROPOSITIONEN

I    Riksdagen 1978/79. I saml. Nr 150. Bilaga 2.7

Prop. 1978/79: 150

Totalbudgeten f

ö

r

Inkomster

Budget-           Senare         Summa

propositionen  

ä

ndringar       I OOO-tal I OOO-tal kr.       I OOO-tal kr.  kr.

A.  Skatter, avgifter, m. nu: 

I.  

Skatlei-

II.  

Uppb

ö

rd i st

å

lens verksamhet 111.  Diverse inkomster

Summa

II. 

111.

IV.

VII.

vill.

B.  Inkomster av statens kapitalfonder: i.  Stillens iitTiirsverksfonder Kikstxinksfonden Statens allm

ä

nna fastighetsfond F

ö

isvaiels fastighelsfond V. St

å

lens till

å

ningsfonder 

VI.  

Fonden f

ö

r l

å

neunderst

ö

d Fonden f

ö

r statens aktier Fonden f

ö

r beredskapslagring

IX.  

Statens pensionsfonder 

X.  

Diverse kapitalfonder

Summa

110 761 801

+ 2

716 000

113 477 801

3 419719

+

49 176

3 468 895

1 381 

M)5

+

8 166

1 389 471

\\5 

562 825

+ 2

773 342

118 336 167

1 574 .501

_

122 700

1 451 801

650 000

650 000

774 108

774 108

151 444

151 444

3 964 844

+

102 000

4 066 844

241 809

241 809

91 432

91 432

139 300

139 300

128 031

128 031

153 050

-

1 273

151 777

7 868 519

-

2 1 973

7 846 546

C. Ber

ä

knad 

ö

vrig finansiering:

1.  Avskrivningar oeh 

ö

vriga kapi­talmedel inom kapitalfonderna: St

å

lens aff

ä

rsverksfonder 

Ö

vriga kapitalfonder 11. 

Ö

vrig kapital

å

lerbelalning

Summa Summa

2 690 904

-1-

55 800

2 746 704

680 010

680 010

16 471

16 471

3 387 385

+

55 800

3 443 185

126 818 729

+ 1

807 169

129 625 898

Underskott

45 049 965 Summa     171868 694

+ 3 152 989     48 202 9.54 + 5 960 158    177 828 852

Bilaga 2.7    Förändringar i förslaget till statsbudget

3

budgetåret 1979/80

Litgifter

Budget-

Senare

Summa

propositionen   ändringar       I OOO-tal I OOO-tal kr.       I OOO-tal kr.  kr.

A. Uigiftsanslag:

I.  

Kungl. hov-oeh slottsstaterna

19011                                   19011

11. Juslitiedepartemenlel

5 801296                            5 801296

III. Utrikesdeparlemenlet

4 973.593       +       5 970       4 979 563

IV.                                                 

Försvarsdepartementet

14 988 921                            14 988 921

v. Socialdepartementet

46 504 243       ~      15 184     46 489 059

VI.  

Kommunikationsdepartementel

8 666 042       +    169 721       8 835 763

VII.  Ekonomidepartementet

349 542       -I-      

II 

101           360 643

Vill.  Budgetdepartementet

9 962 334       +14.50 203      11412 537

IX. 

Utbildningsdepartementet

22 966 653       +    185 255     23 151908

X.

Jordbruksdepartementet

5 981964      +    108 483      6 090 447

XI. 

Handelsdepartementet

1289 202       -I-     63 118        1352 320

XII.  Arbetsmarknadsdepartementet

7 860 018       -I-1 205 150       9 065 168

XIII. Bostadsdepartementet

12 730 576       -   511826      12 218 7.50

XIV,                                                  Industridepartementet

6 061683       +3 787 965       9 849 648

XV.  

Kommundepaitementet

2 144 063       +          202       2 144 265

XVI. Oförutsedda utgifter

7 000 000       -3 000 000       4 000 000

XVII. Riksdagen och dess verk

269 553                                269 553

XVIII.  Riksgäldsfonden

12 800 000       -   500 000      12 300 000

Summa

170 368 694       +2 960 158    173 328 852

B. Beräknad övrig medelsförbrukning:

1 000 000

+ 3 000 000

4 000 000

500 000

500 000

1 500 000

+ 3 000 000

4 500 000

I.  

Minskning av anslagsbehåll­ningar 11. Ökad disposition av rörliga krediter

Summa

Summa     171868 694       +5 960 158    177 828 852

Prop. 1978/79: 150

Driftbudgeten för

Inkumster

Budget-

Senare

Summa

propositionen   ändringar       I OOO-tal 1 OOO-tal kr.       1 OOO-tal kr.  kr.

A. Skatter, avgifter, m. m.: 

I. 

Skatter

11.  Uppbörd i statens verksamhet 111.  Diverse inkomster

Summa

B.

II. 

111. 

IV.

V.

VI.

VII.

Inkomster av statens kapitalfonder: 1. Statens affärsverksfonder Riksbanksfonden Statens allmänna fastighetsfond Försvarets fastighelsfond Statens utlåningsfonder Fonden för låneunderstöd Fonden för statens aktier Vill.  Fonden för beredskapslagring 

IX. 

Statens pensionsfonder 

X. 

Diverse kapitalfonder

Summa

110 761 801

+ 2

716 000

113 477 801

3 419 719

+

49 176

3 468 895

1 381 305

+

8 166

1 389 471

115 562 825

+ 2

773 342

118 336 167

1 574-SOI

122 700

1 451 801

650 000

650 000

774 108

774 108

151 444

151 444

3 964 844

+

102 000

4 066 844

241 809

241 809

91 432

91 432

139 300

139 300

128 031

128 031

153 050

-

1 273

151 777

7 868 519

-

21 973

7 846 546

Summa inkomstei på driftbudgeten        123 431344       +2 751369    126 182 713

Beräknat underskoll på budgelregleringcn: Beräknat underskott på

budgelregleringen

34 769 544

Avsättning till hudgelutjämnings-

fonden av kommunalskatlemedel

400 000

Summa     34 369 544 Summa     157 800 888

+   861 432     35 630 976

2 

850 000 

32 780 976

2 450 000 -

1 588 568

+ 1 162 801 158 963 689

Bilaga 2.7    Förändringar i förslaget till statsbudget

budgetåret 1979/80

Uigifter

Budget-

Senare

Summa

propositionen   ändringar       1 OOO-tal I OOO-tal kr,       1 OOO-tal kr.  kr.

A. Egentliga statsutgifter:

I.

Kungl. hov- och slottsstaterna

11.

Justitiedepartementet

III. Utrikesdepartementet

IV,    

Försvarsdepartementet

V,

Socialdepartementet

VI.

Kommunikationsdeparlemenlet

VII.

Ekonomidepartemenlet

VIII.

Budgetdeparlemenlel

IX.

Ulbildningsdepartementet

X,

Jordbruksdepartementet

XI,

Handelsdepartemenlet

XII,

Arbetsmarknadsdepartemenlet

XIII. Bostadsdepartementet

XIV.    Industridepartemenlet

XV.

Kommundeparlementet

XVI.

Oförutsedda uigifter

XVII,

Riksdagen och dess verk

19011

19011

5 765 895

5 765 895

4 963 591

+

5 970

4 969.561

14 296 820

14 296 820

46 353 426

-

18 184

46 335 242

6 366 441

+

45 722

6 412 163

349 542

+

11 101

360 643

9 392 334

+ 1 450 203

10 842 537

21 304 751

+

99 439

21 404 190

5 808 261

+

75 684

5 883 945

1 126 387

+

47 818

1 174 205

7 860 018

+ 1

205 150

9 065 168

7 466 074

-

5 11 826

6 954 248

2 224 683

+ 1

591 465

3 816 148

2 144 063

+

202

2 144 265

7 000 000

-3 000 000

4 000 000

269 553

269 553

Summa    142 710 8.50      +1002 744    143 713 594

Utgifter för statens kapitalfonder: 1. Riksgäldsfonden 11. Avskrivningar av nya kapital­investeringar 111. Avskrivningar av oreglerade kapitalmedelsföriuster

Summa Summa utgifter på driftbudgeten

12 800 000

-

500 000

12 300 000

2 289 038

+

660 057

2 949 095

1 000

1 000

15 090 038

+

160 057

15 250 095

157 800 888

+ 1

162 801

158 963 689

Summa     157 800 888       +1162 801    158 963 689

Prop. 1978/79: 150

Kapitalbudgeten för

Inkomster

Budget-

Senare

Summa

propositionen   ändringar       1 OOO-tal I OOO-tal kr.       1 OOO-tal kr.  kr.

Lånemedel

9 180 421

+ 1 741 .557    10 921 978

Summa    9 180 421

+ 1741557    10 921978

Bilaga 2.7    Förändringar i förslaget till statsbudget

budgetåret 1979/80 

Litgifter

Budget-

Senare

Summa

propositionen

ä

ndringar

1 OOO-tal

1 OOO-tal kr.

1 OOO-tal kr.

kr.

1,

Statens aff

ä

rsverksfonder:

Postverkets fond

82 698

82 698

Televerkets fond

86 100

-

6 600

79 500

Statens j

ä

rnv

ä

gars fond

367 100

+

208 300

575 400

Luftfartsverkets fond

98

98

Fabriksverkens fond

47 498

+

500

47 998

Statens vattenfallsverks

fond

1 261 000

-

629 000

632 000

II,

Statens allm

ä

nna fastighetsfond

441 391

+

2 816

444 207

III.

F

ö

rsvarets fastighetsfond

170 782

170 782

IV.

Statens utl

å

ningsfonder

5 304 518

+

15 241

5 319 7.59

V.

Fonden f

ö

r l

å

neunderst

ö

d

1 293 175

+

1 469 500

2 762 675

VI.

Fonden f

ö

r statens aktier

+

680 800

680 800

VII.

Fonden f

ö

r f

ö

rlag till stalsv

erket

16 300

16 300

VIII,

Fonden f

ö

r beredskapslagring

98 324

98 324

IX,

Diverse kapitalfonder;

Statens v

ä

gverks f

ö

rr

å

dsfond

-21 201

-21 201

Sj

ö

fartsverkets fond

- 16 229

- 16 229

Statens dalainaskinfond

31 400

31 400

Jordfonden

25 000

25 000

Naturv

å

rdsfonden

11 000

11 000

F

ö

rr

å

dsfonden f

ö

r ekonomiskt

f

ö

rsvar

-   1 062

-   1 062

Summa

9 197 892

+ 1 741 557

10 939 449

Avg

å

i

r kapital

å

lerbelalning:

Avs

ä

ttning till fonden f

ö

roregli

siade

k

apitalmedelsf

ö

rluster

1 000

1 000

Ö

vi

lig kapital

å

terbetalning

16 471

16 471

Summa

17 471

17 471

Summa

9 180 421

+

1 741 557

10 921 978

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979

Lagförslag

Bilaga 2.8

Prop. 1978/79:150 Bilaga 2.8   Lagförslag

Bilaga 2.8

Förslag till

Lag om storleken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1979/801

Härigenom föreskrivs att statlig inkomstskatt för skattskyldig, som avses i 10 § 1 mom. lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt, skall för budgetåret 1979/80 ingå i preliminär skatt med 100 procent av grundbeloppet.

Uämför 1978:431.

1   Riksdagen 1978/79.1 saml. Nr 150. Bilaga 2.8

NORSTEDTS TRrCKERI   STOCKHOLM 1979

'ilbtårtecknb.g

Prop. 1978/79:150   BUagorna 1 och 2

1

Innehållsförteckning

Reviderade finansplanen

Sid

1

Den internationella utvecklingen

I

2

Konjunkturer och ekonomisk politik under 1978 och början av 1979      6

3

Den ekonomiska politiken 1979

10

3.1

Målen för och inriktningen av den ekonomiska politiken

10

3.2

Finanspolitiken

19

3.3

Kreditpolitiken

25

3.4

Sysselsättningspolitiken

30

3.5

Industripolitiken

32

4

Den ekonomiska utvecklingen 1979

35

5

Utblick mot 1980 och 1981

39

6

Utvecklingen på längre sikt

43

7

Avslutning

54

Reviderade budgetförslaget

1 Det reviderade budgetförslaget för budgetåret 1979/80

59

1.1

Inledning

59

1.2

Statsutgifterna

60

1.3

Statsinkomsterna

61

1.4

Saidoutvecklingen

62

2

1979 års långtidsbudget

63

3

De statsfinansiella perspektiven på längre sikt

69

4

Särskilda frågor

71

4.1

Konsolideringsfond för televerket

71

4.2

Avskrivning av lån

73

4.3

Utnyttjande av finansfullmakten, m. m.

73

4.4

Totalbudget budgetåren 1978/79 och 1979/80

75

4.5

Totalbudgetens saldo budgetåren 1978/79 och 1979/80

91

5 Hemställan

93

Bilaga l.l    Reviderad nationalbudget 1979

Bilaga 1.2    1978 års långtidsutredning och remissyttrandena

Bilaga 1.3    Förslag till lag om konto för likviditetsutjämning jämte

specialmotivering Bilaga 2.1    Långtidsbudget för perioden 1979/80-1983/84 Bilaga 2.2   Riksrevisionsverkets beräkning över budgetutfallet för

budgetåret 1978/79 Bilaga 2.3    Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för

budgetåret 1979/80 Bilaga 2.4   Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för bud­getåret 1979/80 Bilaga 2.5   Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till

budgetpropositionen för budgetåret 1979/80 Bilaga 2.6   Förslag till investeringsplan och investeringsstater för

budgetåret 1979/80 Bilaga 2.7   Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetåret

1979/80 sedan budgetpropositionen Bilaga 2.8    Lagförslag

I   Riksdagen 1978179. I saml. Nr 150. Bilaga I o. 2. Innehåll

Norstedts Tryckeri, Stockholm 

'979