Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1977/78:1 Regeringens proposition

1977/78:114

om ett centralt organ för informatioosförsörjning, m. m.;

beslutad den 16 mars 1978.

Regeringen föreslår riksdagen atl antaga de förslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

JAN-ERIK[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen konstateras all den snabba utvecklingen på informa­tions- och dokumentalionsområdet kräver åtgärder för all säkerställa en effektiv informations- och dokumentationsverksamhet och ett ändamåls­enligt utnyttjande av resurserna. Det är därvid viktigt all behandla den tra­ditionella biblioteksverksamheten och den tekniska informationen och do­kumentationen som en helhet, vetenskaplig och teknisk informationsför-söijning.

Mot denna bakgmnd föreslås att en särskild delegation för informations­försörjning inrältas. Delegationen skall ha som huvuduppgift att svara för dels övergripande samordning och planering av informationsförsöriningen, dels forsknings- och utvecklingsarbete inom denna.

1 propositionen föreslås också all kungl. biblioteket omorganiseras. Bib­lioteket bör framdeles ha ställning som nationalbibliotek med uppgift bl. a. atl bevara nationalexemplaret av del svenska trycket och atl svara för den nationalbibliografiska verksamheten. Del omorganiserade biblioteket skall enligt förslaget ledas av en styrelse med representation för olika intressen som berörs av bibliotekets verksamhet.

Även frågor om organisation m. m. för mikrofilmning av svensk dags­press behandlas i propositionen.

Förslagen i propositionen föreslås bli genomförda den 1 juli 1979.

1 Riksdagen 1977178. I saml. Nr 114

Prop. 1977/78:114

2

Utdrag

UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-03-16

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Ull­sten,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN], Wik­ström,[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Proposition om ett centralt organ för informationsförsörjning, m. m.

1    Inledning

Med stöd av regeringens bemyndigande den 29 maj 1975 tillkallade dåva­rande chefen för utbildningsdepartementet sakkunniga' för att utreda frå­gan om ett centralt biblioteksorgan m.m. De sakkunniga antog benämning­en biblioteks- och dokumentationssamverkanskommittén (BIDOK; U 1975:06).

Med stöd av regeringens bemyndigande den 26 juni 1975 tillkallade t. f. chefen för industridepartementet en sakkunnig' för att se över organisatio­nen av verksamheten inom området teknisk och vetenskaplig information och dokumentation. Utredningen antog benämningen SINFDOK-utred­ningen (1 1975: 04).

Med stöd av regeringens bemyndigande tillkaUade slutligen dåvarande statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] den 18 maj 1973 sakkunniga med uppgift att svara för planering m. m. av verksamheten med mikrofilmning av den svenska dags­pressen. De sakkunniga antog benämningen tidningsfilmningskommittén (U 1973:07).

BIDOK och SINFDOK-utredningen avgav den 20 oktober 1977 ett ge­mensamt betänkande (SOU 1977:71) Vetenskaplig och teknisk informa­tionsförsörjning. Efter remiss nar yttranden över belänkandet avgivits av datainspektionen, försvarets forskningsanstalt, socialstyrelsen, telever­ket, statens väg- och trafikinslitut, statistiska centralbyrån, statskontoret,

'Generaldirektören Sven[REDACTED_EFTERNAMN] (ordförande), byråchefen Paul Almefelt, t. f. överbibliotekarien Birgitta[REDACTED_EFTERNAMN], länsbibliotekarien Jan[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsledamo­ten Lennart[REDACTED_EFTERNAMN], överbibliotekarien Björn Tell, dåvarande riksbibliotekarien Uno WiUers

' Riksdagsledamoten Lennart[REDACTED_EFTERNAMN], den 1 febmari 1977 efterträdd av civilin­genjören Harry Brynielsson

ä Överdirektören Benkt Konnander, ordförande, förste bibliotekarien Måns Backe­lin, organisationsdirektören Olov[REDACTED_EFTERNAMN], numera kanslichefen Kerstin Sönner­lind, docent[REDACTED_EFTERNAMN] Torbacke

Prop. 1977/78:114

3

byggnadsstyrelsen, riksrevisionsverket, nämnden för samhällsinforma­tion, riksarkivet, kungl. biblioteket, universitets- och högskoleämbetet, som också har överiämnat remissyttranden från ett antal högskolor, skol­överstyrelsen, statens kulturråd, statens naturvårdsverk, patent- och re­gistreringsverket, statens industriverk, styrelsen för teknisk utveckling, statens råd för vetenskaplig information och dokumentation, forsknings­rådsnämnden, humanistisk-samhällsvelenskapliga forskningsrådet, medi­cinska forskningsrådet, naturvetenskapliga forskningsrådet, forskningsbib-lioteksrådet, Sveriges lantbruksuniversitet, statens råd för skogs- och jord­bruksforskning, delegationen för energiforskning, AB Atomenergi, Biblio­tekstjänst AB, Centralorganisationen SACO/SR, Företagarföreningamas förbund, Ingenjörsvetenskapsakademien, Landsorganisationen i Sverige, Landstingsförbundet, länsbiblioteket i Jämtlands län, Nordforsk, Svens­ka arbetsgivareföreningen. Svenska bokförläggareföreningen. Svenska kommunförbundet. Svenska språknämnden, Sveriges allmänna biblioteks­förening, Sveriges författarförbund, Sveriges hantverks- och industriorga­nisalion, Sveriges industriförbund, Sveriges radio AB, Standardiserings­kommissionen i Sverige, Tekniska litteratursäUskapei, Tekniska nomen­klaturcentralen och Tjänstemännens centralorganisation.

Skrivelser har dessutom inkommit från Nordiska museet, Sveriges civil­ingenjörsförbund,,Läkemedelsindustriföreningen, Föreningen Teknisk In­formation saml Plan- och byggterminologikommittén.

Tidningsfilmningskommittén avgav den 14 febmari 1975 en rapport (DsU 1975:4) Dagspress på mikrofilm. Tidningsfilmningens omfattning och organisation m. m. och den 17 november 1976 en andra rapport (DsU 1976:14) Dagspress på mikrofdm. Filmning arkivering - läsning. Efter remiss har yttranden över kommitténs/ö/-jffl rapport avgivits av justitie­kanslern, riksåklagaren, hovrätten över Skåne och Blekinge, statskontoret, byggnadsstyrelsen, riksrevisionsverket, riksarkivet, kungl. biblioteket, universitetskanslersämbetet - som överlämnat yttranden från universite­ten i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg, Stockholm och Umeå - arbetsmarknads­styrelsen, siatens humanistiska forskningsråd, statens råd för samhälls­forskning, forskningsbiblioteksrådet, länsstyrelsen i Kalmar län som överlämnat yttranden bl. a. från länsarbetsnämnden i Kalmar län - organi­sationskommittén för skyddat arbete, Kalmar läns landsting, Kalmar kom­mun, Sveriges allmänna biblioteksförening samt Pressens samarbets­nämnd (Publicistklubben, Svenska Journalistförbundet och Svenska Tid­ningsutgivareföreningen), saml över kommitténs andra rapport av stats­kontoret, byggnadsstyrelsen, riksrevisionsverkel, riksarkivet, kungl. bib­lioteket, universitets- och högskoleämbetet som överlämnat yttranden från universiteten i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg, Stockholm, Umeå och Lin­köping - arbetsmarknadsstyrelsen, statens provningsanstalt, humanis-tisk-samhällsveienskapliga forskningsrådet, forskningsbiblioteksrådet, samarbetsnämnden för LUP-kommiltéema, Kalmar läns landsting, Sveri-

Prop. 1977/78:114

4

ges allmänna biblioteksförening. Svenska kommunförbundet. Landstings­förbundet, Svenska journalistförbundet samt Svenska tidningsutgivare­föreningen.

2    BIDOK :s och SINFDOK-utredningens förslag

2.1 Utredningsförslagen

Biblioteks- och dokumentalionssamverkanskommiltén (U 1975:06, BI­DOK) och SINFDOK-utredningen (I 1975: 04) har lagt fram förslag om in­formations- och dokumentationsverksamhet m. m. i det gemensamma be­tänkandet (SOU 1977:71) Vetenskaplig och teknisk informationsförsörj­ning.

2.1.1 Avgränsnings- och definitionsfrågor

1 kapitel 2 av betänkandet redovisar utredningarna sin uppfattning i centra­la avgränsnings- och definitionsfrågor. Sveriges beroende som industrina­tion av den information som framkommer på olika håll i världen medför allt större krav på en effektiv informationsförsörjning, framhåller de. Sam­tidigt är kostnadsutvecklingen ogynnsam. För att bemästra den krävs ökad samverkan, nationellt och internationellt, mellan de institutioner som för­medlar information och ökad användning av tekniska hjälpmedel.

Den verksamhet de båda utredningarna behandlar faller inom ett område som är svårt att definiera och avgränsa. Utredningarna ser det som nöd­vändigt att samordna å ena sidan traditionell biblioteksservice och å andra sidan vetenskaplig och teknisk information och dokumentation.

Utredningama använder som sammanfattande benämning på detla vida problemområde begreppet vetenskaplig och teknisk informationsförsörj­ning till skillnad från informationsspridning. Den vetenskapliga och teknis­ka informationsförsörjningen betjänar forsknings- och utvecklingsverk­samhet, högskoleutbildning och annan verksamhet som baseras på doku­menterad erfarenhet, såsom utrednings- och planeringsverksamhet inom den offentliga och privata sektom, massmedias verksamhet men även en­skilda människors studier. Den tekniska informationen i strikt bemärkelse är ell problemområde som i första hand berör SINFDOK-utredningen. Med sådan teknisk information avses material av icke-vetenskaplig karak­tär av särskild betydelse för företagen, såsom produktdata, mätvärden, områdesöversikter och information om patent.

Informationsförsörjningen beskrivs mot bakgrund av en indelning i tre typer av system: referenssystem, beståndssyslem och kommunikations-syslem. Till referenssystem hänförs de hjälpmedel som syftar till atl ge kännedom om existerande informationskällor. Beståndssyslem består av biblioteks och andra institutioners gemensamma samlingar av dokument

Prop. 1977/78:114

5

och andra informationsbärare. Referenssystem och beståndssyslem sam­verkar via kommunikationssystem som främst kan ses som förbindelse­länk med användaren eller den som söker information.

2.1.2   Allmänna riktlinjer ior informationsförsörjningen

Utredningama formulerar vissa allmänna riktlinjer för informationsför­sörjningen. De anger att huvudsyftet bör vara att informationsförsöri­ningen skall kunna tillgodose de behov av information som finns eller som kan förutses vid forsknings- och utvecklingsverksamhet och liknande verksamhet oavsett var den bedrivs i samhället.

Informationsförsörjningen skall avse information inom alla ämnesområ­den samt förse användarna med information oavsett medium, form, bear­betningsgrad och oberoende av var den framtagils. Del internationella ut­budet av informationstjänster skall utnyttjas i största möjliga utsträckning och de intemationella kontakterna hanteras med utgångspunkt i en hel­hetssyn på den nationella informationsförsörjningen. De tjänster som byggs upp skall också utnyttja de möjligheter som ges av tillgänglig teknik.

Utredningarna framhåller att Sverige har ett särskilt ansvar för alt del svenska kulturarvet bevaras och tillhandahålles. Detla speciella ansvar medför stora krav på fullständiga bestånd och noggrann bibliografering. Riktlinjer för denna typ av nationaldokumentär verksamhet anges vara att samla, ordna, förteckna, förvara och tillhandahålla yttringar av svenskt språk, liv och kultur.

2.1.3   Informationsförsörjningens nuvarande struktur

Med utgångspunkt i den tidigare indelningen i referenssystem, be­ståndssystem och kommunikationssystem ger utredningama en utförlig beskrivning av informationsförsöriningen i dagsläget. Med anledning av den betydelse frågorna om forskning och utveckling samt utbildning inom informationsförsörjningen har för utredningamas senare överväganden be­handlas dessa verksamheter i ett särskilt avsnitt. Vidare beskrivs folkbib­liotekens roll liksom internationell samverkan inom informationsförsöri­ningen.

I särskilda avsnitt beskriver utredningarna kungl. biblioteket, forsk­ningsbiblioteksrådet (FBR), statens råd för vetenskaplig och teknisk information och dokumentation (SINFDOK), informationscentralerna vid karolinska institutet och tekniska högskolan i Stockholm, Tekniska no­menklaturcentralen samt försöksverksamheten med ett datorbaserat infor­mationssystem för bibliotek (LIBRIS).

2.1.3.1 Den vetenskapUga och tekniska informationsförsörjningen

Vid redogörelsen för den vetenskapliga och tekniska informationsför-

Prop. 1977/78:114

6

sörjningen beskriver utredningama först tillkomsten av vissa samarbetsor­gan. Vissa av dem beskrivs utförligare senare i betänkandet.

Det svenska biblioteksväsendet brukar traditionellt indelas i två skilda bibliotekstyper, vetenskapliga bibliotek (forskningsbibliotek) och folkbib­liotek. Till den första gmppen kan också hänföras vissa specialinriktade informationscentraler för informationssökningstjänster. Inom gruppen ve­tenskapliga bibliotek brukar man skilja mellan allmänbibliotek, specialbib­liotek och förvaltningsbibliotek. Även vissa företagsbibliotek har karaktär av forskningsbibliotek.

Som vetenskapliga allmänbibliotek räknas i första hand kungl. bibliote­ket och universitetsbiblioteken. Kungl. biblioteket intar en särställning ge­nom att såsom nationalbibliotek och självständig myndighet sortera direkt under regeringen. Universitetsbiblioteken och de flesta specialbiblioteken är däremot i organisatoriskt hänseende serviceinrättningar inom högsko­lan.

Betydande specialbibliotek finns vid de tekniska högskolorna, lantbruks­universitetet. Handelshögskolan i Stockholm saml karolinska institutet och vid vissa museer, vetenskapliga institut och akademier. Dessa biblio­tek begränsar i regel förvärv och service till vissa ämnesområden av sär­skilt intresse för bibliotekets huvudman. Flera större förvaltningsbibliotek fungerar också som specialbibliotek, bl.a. riksdagsbiblioteket. De veten­skapliga specialbiblioteken har en påtagligt stark koncentration till stock­holmsområdet.

De större informationscentralerna är förlagda lill högskoleenheter under utbildningsdeparlemenlet. Verksamheten finansieras dock lill stor del ge­nom bidrag från SINFDOK. Myndigheter inom flera andra departements ansvarsområden finansierar och bedriver också informationsförsörjning. Huvuddelen faller dock inom industri- och utbildningsdepartementens an­svarsområden.

1 nformationsförmedUngen till industrin sker på olika sätt. Företagsbib­lioteken svarar för vissa informationsfunktioner, medan en betydande del av den aktuella informationen går direkt till företagsledningar, stabsorgan eller expertis i linjeorganisationen utan all passera biblioteken. Arbets­givarorganisationer och branschorgan liksom branschforskningsinstitut och olika serviceorgan inom näringslivet är betydelsefulla inslag i företa­gens informationsförsörining.

Ett tjugotal större företagsbibliotek finns f. n. i landet. Mindre förelag har i allmänhet inte egna resurser för informationsförsörjning.

Företagsbiblioteken samarbetar inbördes och med allmänt tillgängliga vetenskapliga bibliotek och informationscentraler genom fjärrlån och ut­nyttjande av referenstjänsler. Tekniska högskolans bibliotek i Stockholm förmedlar bl. a. lån av sällsynta tidskrifter från vissa förelagsbibliotek.

Medan staten bär huvudansvaret för de vetenskapliga biblioteken är folkbiblioteken i allt väsendigt en uppgift för kommunema, även om ett mindre statsbidrag ulgår till främst länsbibliotek och lånecentraler.

Prop. 1977/78:114

7

Anslagen till de vetenskapliga biblioteken inom utbildningsdepartemen­tets ansvarsområde (undantaget vissa bibliotek med programbudgetanslag) uppgår innevarande budgetår (1977/78) till ca 90,1 milj. kr. SlNFDOK:s anslag uppgår budgetåret 1977/78 till 7,4 milj. kr.

Referenssystemet

Referenssystemet tillhandahåller uppgifter om informationsbärare som dels gör del möjligt alt entydigt identifiera dokument, dels ger en viss upp­fattning om dess innehåll. I systemet inbegrips även hänvisningar till andra källor än dokument, t. ex. fakta, numeriska data, institutioner och perso­ner.

Dokumenten identifieras med hjälp av bibliografiska beskrivningar. Dessa kan innehålla uppgifter om författarnamn, titel, utgivningsort, tryckår m. m. Till beskrivningarna kan också höra klassifikationsbeteck-ningar, indextermer och innehållsbeskrivningar (referat, abstracls).

Bibliotek och informationscentraler tillhandahåller informationssök­ningsservice, referenstjänster, som innebär atl användaren får tillgång till bibliografisk information. Biblioteken har sedan länge tillhandahållit kata­loger över det egna beståndet och tryckta bibliografier av olika slag, t. ex. nationalbibliografier och ämnesvis ordnade bibliografier. På senare år har slora insatser gjorts, i första hand vid olika informationscentraler men även vid bibliotek, för att erbjuda referenstjänsler med hjälp av datatek­nik.

Nationalbibliografierna ulgör ett centralt inslag i referenssystemet. Hu­vudtanken i det s. k. Universal Bibliographic Control-programmet är att varie land har skyldighet att publicera information om verk som publiceras inom landet. Med datateknikens möjligheter atl snabbi tillhandahålla bib­liografiska data slår det klart atl datorbaserade nationalbibliografier över böcker, tidskrifter, rapporter etc. i framtiden kommer atl kunna spela en väsentlig roll för uppbyggnad av bibliotekens kataloger, framhåller utred­ningama.

Den svenska nationalbibliografieringen syftar till att ge fuUständig över­blick över produktionen av svenska skrifter. Detta sker genom dels löpan­de bibliografier, dels retrospektiva. Äldre svenska skrifter finns redovisa­de i bibliografier, med undanlag för perioden 1700-1829. Vid kungl. bib­lioteket pågår ett arbete med stöd från riksbankens jubileumsfond för att täcka denna lucka. De löpande nationalbibliografiska förteckningarna framställs av bibliografiska institutet (BI), vid kungl. biblioteket.

Central katalogisering av del svenska trycket utförs sedan år 1958 vid BI. Svenska verk skaU härigenom inte behöva katalogiseras mer än en gång för samtliga bibliotek som mottager leveranser av svenska skrifter. Från BI har tidigare distribuerats kalalogkort bl. a. tUl samtliga bibliotek som erhål­ler tryckerileveranser. Denna verksamhet har upphört i och med att biblio­teken nu kan bestäUa önskade kort via LIBRIS. Huvuddelen av den svens-

Prop. 1977/78:114

8

ka litteraturen katalogiseras för folkbiblioteken genom sambindningstjäns-len vid Bibliotekstjänst AB.

Svenskt material inrapporteras till ett flertal intemationella ämnesbib­liografier m. m., både av konventionell typ och i datorläsbar form.

Den traditionella utgivningen av Accessionskalalogen över utiändska böcker i svenska forskningsbibliotek (AK) släpar starkt efler. För mono­grafier finns uppgifter senast i en AK-publikalion som förtecknar inköp år 1974. De flesta där förtecknade verken har publicerats ett eller flera år tidi­gare. De slora biblioteken har en ersättning i LIBRIS.

Beståndskataloger kan i vissa fall innehålla en myckel stor del av den till­gängliga litteraturen av ett visst slag eller inom ett visst område. I kungl. bibliotekets och de äldre universitetsbibliotekens kataloger finns större de­len av den svenska bokproduktionen förtecknad. Riksdagsbibliotekels ny-förvärvslislor som seriepubliceras i Från riksdag och departement tjänst­gör som en svensk bibliografi inom samhälls- och rättsvetenskap.

Nordisk samkatalog över periodica (NOSP) är ell projekt som syftar lill en datorbaserad samkatalog över tidskrifter i nordiska bibliotek. NOSP skall som lokaliseringsregister i framtiden kunna ge svar på frågor om vilka bibliotek i Norden som i sina samlingar har utiändska tidskrifter. Avsikten är att ur en gemensam nordisk databas göra periodiska och kumulerade ut­tag samt att kunna producera olika slag av ämnesförteckningar. Målsätt­ningen är att databasen även skall vara direkt sökbar via terminaler över det allmänna telenätet eller del nordiska datanätet SCANNET.

Katalogiseringsregler som utgivits av kungl. biblioteket har varit norm­givande förden bibliografiska beskrivningen i landets bibliotek. Efler initi­ativ av FBR utgavs år 1974 nya svenska regler, som ansluter till Internatio­nal Standard Bibliographic Descriplion (ISBD). Dessa regler an vänds i LIB­RIS och har därmed successivt införts i de svenska forskningsbiblioteken samt i något förenklad form även vid folkbiblioteken.

Ämnesbibliografiska databaser är tillgängliga för användaren via svens­ka och utländska informationscentraler. Även myndigheter, företag och organisationer tillhandahåller sökningar i databaser.

Beståndssysiemei

Beståndssystemet består av bibliotekens och andra institutioners gemen­samma tillgängliga samlingar av dokument eller andra informationskällor, t. ex. produkt- och faktadatabaser.

Svenska skrifter

Enligt lagen om skyldighet atl avlämna biblioteksexemplar av tryckt skrift i den form den hade då betänkandet avlämnades skulle boktryckare lill kungl. biblioteket och vart och ett av universitetsbiblioteken i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg lämna ett exemplar av vae tryckt skrift som fram-

Prop. 1977/78:114

9

ställs i landet. Umeå universitetsbibliotek har sedan år 1967 erhållit granskningsexemplaret av tryckt skrift. Enligt särskilda bestämmelser le­vereras allt statligt offentligt tryck även till riksdagsbiblioteket. Andra ve­tenskapliga bibliotek är hänvisade till köp.

Alla svenska tryckta skrifter bör i minst ett exemplar finnas tillgängliga för såväl svenska som utländska låntagare enligt internationella rekom­mendationer (Unesco). Kungl. biblioteket skall enligt sin instmktion sam­la, förvara och tillhandahålla i landet framställda och utgivna tryckta skrif­ter samt utomlands utgivna tryckta skrifter på svenska språket, av svenska författare eller om svenska förhållanden. Övriga vetenskapliga bibliotek som erhåller tryckerileveranser har inte motsvarande skyldighet; för dem finns sålunda möjlighet atl i större utsträckning gallra i materialet.

Pliktleveranserna omfattar årligen ca 200000 trycksaker. År 1976 upp­gick leveranserna till kungl. biblioteket till ca 218000 exemplar. Därav ut­gör böcker, broschyrer och fortsättningsverk ca 15000 exemplar, s.k. småtryck, dvs. sädana skrifter m. m. som inte katalogiseras, ca 95000 ex­emplar, tidningsnummer ca 60000 och tidskrifter ca 43000. Det leverans­pliktiga materialet ökar med ca 3 % per år. Av detta material upptas årli­gen ca 10000 i Svensk bokförteckning.

Utöver förvärv genom pliktleveranser och köp erhåller biblioteken ock­så gåvor av svenskt material, särskilt forskningsrapporter, uppsatser, sten-ciler, småtryck etc. Vissa specialbibliotek anskaffar systematiskt sådant material från andra instanser. Folkbiblioteken köper den svenska litteratur de behöver, i allmänhet genom Bibliotekstjänst AB.

Utredningarna konstaterar att den nya tryckfrihetsförordning (TF) som träder i kraft den 1 januari 1978 innebär vissa ändringar med återverkan på pliktleveransordningen och hänvisar till de förslag med anledning härav som har lagts fram av utredningen om skyldighet alt leverera biblioteksex­emplar av tryckt skrift m. m. i betänkandet (DsU 1977:12) Pliktexemplar av skrift.

Vetenskapliga och tekniska rapporter utgör ett speciellt problem till följd av variationerna i utformning och publikationssätt. En av SINFDOK stödd utredning uppskattade antalet i landet framställda vetenskapliga och tekniska rapporter lill 10000-15 000 (fördelade på ca 1 000 serier) i böqan av I970~talet. Detta material ingår som regel i numrerade serier och levere­ras vanligen till och förvaras vid högskolebibliotek, myndighetsbibliotek och företagsbibliotek. I allmänhet söker de vetenskapliga biblioteken in­samla och tillhandahålla rapporter framställda inom den egna högskoleen­heten.

Utländsk litteratur

De svenska forskningsbiblioteken anskaffar en stor mängd utländsk lit­teratur och avsevärda summor tas i anspråk för sådana förvärv. Tillgänglig statistik medger inte någon beräkning av de totala kostnadema för köp av utländsk litteratur till forskningsbiblioteken.

Prop. 1977/78:114

10

En betydande del av den litteratur som inkommer till de statliga svenska forskningsbiblioteken skaffas dock genom byte. Den genom byte erhållna litteraturen utgör kvantitativt sett en mycket slor del, i många fall mer än hälfien, av de större vetenskapliga bibliotekens nyförvärv. Bland betydel­sefull litteratur som förvärvas genom byte kan nämnas doktorsavhandling­ar samt tidskrifter och serier från universitet, akademier och vetenskapliga sällskap m. m. Sådana skrifter är ofta svåra att anskaffa på annal sätt. En annan betydelsefull kategori är skrifter från östslatema. Även sådant ma­terial är svåråtkomligt på annat sätt än genom byte.

De faktadatabaser som utvecklats särskilt under senare år kan anses in­gå i beståndssysiemei. Sådana faktadalabaser innehåller 1. ex. mätvärden, malerialinformation och produktinformation. I Sverige finns f n. ett antal sådana dalabaser i drift. Som exempel kan nämnas databaserna inom kris-tallografi och masspektrografi vid Medicindata i Göteborg.

Kommunikaiionssyslem

Referens- och beståndssyslemen samverkar via kommunikationssy­stem. Kommunikationssystem är dock främst en förbindelselänk från refe­rens- och beståndssystemen till den som söker information, användaren.

Kommunikationen från referenssystemet till beslåndssystemel går of­tast via användaren, efiersom det krävs ett besked från denne om vilken information som skall tas fram ur beståndssystemet på basis av erhållna re­ferenser. I många fall kan det vara överflödigt att föra in begreppet kom­munikationssystem när det gäller användarnas kontakter med referens-och beståndssyslemen. Detta gäller när användaren möter dessa syslem samtidigt, t. ex. i ett bibliotek där litteratur efterforskas i kalaloger och se­dan direkt hämtas. I andra fall föreligger inte denna samtidighet och då har kommunikationssystemet ett speciellt intresse.

Redan under 1950-talel bökade datorer användas för informationsäler-vinning och i börian av 1960-talel började sådana tillämpningar bli mera vanliga. Ett av de första och även största var det syslem som utvecklades av National Library of Medicine (NLM) i USA under benämningen Medi-cal Lilerature Analysis and Retrieval System (MEDLARS).

Flera av de stora informationsålervinningssystem som skapades i början av 1960-talet hade lill primärt syfte atl producera index eller referalpubli-kationer. Nästa steg i utvecklingen blev att göra databaserna tillgängliga för sökningar via terminaler i direktkontakt med datorn och databaserna. Redan tidigt under 1960-talet gjordes experiment med denna sökteknik och i slutet av decenniet utvecklades ett antal stora programpaket för interak­tiv sökning via terminal. Överföringen år 1971 av MEDLARS till terminal­versionen MEDLINE har betytt mycket för utvecklingen av informations­återvinning med terminalteknik.

MEDLINE tillhandahålls för terminalsökning dels hos dalabasprodu-centen NLM på egen datomtrustning, dels hos olika informationscentraler

Prop. 1977/78:114

11

runt om i väriden. Under senare år har särskilda förelag bildats som an­skaffar databaser från olika håll och gör dessa tillgängliga för lerminalsök-ning för en myckel vid krets av kunder. En europeisk organisation som se­dan slutet av 1960-talel arbetar på detla sätt är European Space Agency (ESA) som genom sin Space Documenlalion Service (SDS) har ett antal dalabaser tillgängliga.

Ett flertal olika programpaket avsedda för terminalsökning har konstru­erats och är i kontinueriig användning i Sverige och utomlands. Även då det gäller den maskinella utrustningen har utvecklingen i snabb takt gått mot datorer avsedda för lerminalbearbetningar.

Datanäten har haft en avgörande betydelse för terminalsökningens fram­växt. Främsta anledningen är all kommunikationer med avlägset belägna datacentraler med tillgång till dalabaser förbilligas genom utnyttjande av datanäten. Datanäten kan också ge en snabbare och säkrare överföring av informationen. Tillkomsten av dalanäten har otvivelaktigt varit en av de mest betydelsefulla strukturförändringar som ägt rum inom informations­försöriningen.

Då del gäller kommunikationsmedia för överföring av data mellan dator och terminaler finns del flera alternativ som kan kombineras, t. ex. lokala förbindelser mellan dator och terminaler, uppringda förbindelser över aU­männa telefonnätet, fast uppkopplade Qärrförbindelser i det allmänna tele­fonnätet och datanät. I Sverige har den förhållandevis omfattande MED-LINE-sökningen tidigare sketl genom uppringda förbindelser över allmän­na telenätet. Numera är tjänsten tillgänglig genom en kombination av upp­ringda förbindelser och ett speciellt datanät, SCANNET. SCANNET som tillkommit på initiativ av SINFDOK är ett nordiskt dalanät som drivs av NORDFORSK och är avsett speciellt för informationsförsöriningen.

Del första nät som byggdes upp för svenskt vidkommande var LIBRIS-nätet. Utredningarna redovisar LIBRIS-projektet utförligare i ett särskilt avsnitt i betänkandet.

Det äldsta av näten avsedda för sökning i referensdalabaser är ESA:s nät, via vilket ett anlal databaser vid ESA:s datacentral i Frascati kan nås.

ESA:s dokumentationsservice (Space Documenlalion Service, SDS) startades ursprungligen som en service enbart för den egna organisationen. Det var därför naturligt atl de databaser som anskaffades huvudsakligen täckte området rymdteknik och angränsande vetenskaper. Då tjänstema började erbjudas även utanför den egna organisationen framfördes önske­mål från de nya användarna om tillgång även tUl andra ämnesområden. Detta har medfört att ämnesurvalel inte längre är strängt avgränsat till det ursprungliga.

I Sverige finns en fast ansluten lextskärmsterminal vid IDC i Stockholm. Under år 1976 har en nod för uppringning installerats i Stockholm. IDC i Stockholm är nationellt centrum för ESA/SDS.

Prop. 1977/78:114

12

I ESA/SDS-nätel finns endast en datacentral. Nätet har lill uppgift att förbinda denna med anslutna terminaler, noder och andra nät.

Ett tredje datanät av växande betydelse för svenska användare är TYM-NET som ägs av företaget Tymshare Inc. i USA. TYMNET är ell ameri­kanskt kommersiellt tillgängligt nät som spelar en slor roll för svenska an­vändare genom att ge tillgång till ett större antal databaser än något annat datanät. TYMNET har flera noder i Europa varav den i Nederländerna nås från Sverige. Via noderna överförs samtalen till USA där ett flertal da­tacentraler kan nås.

Ett par datanät som kan komma atl få stor betydelse för informationsför­söriningen i Sverige är under uppbyggnad. Dessa är EURONET, som byggs upp i regi av EG, och det allmänna datanätet i Norden. För uppbygg­naden av del senare har teleförvaltningarna i Danmark, Finland, Norge och Sverige etablerat ett ingående samarbete. Del allmänna datanätet i Norden kommer atl baseras på televerkets nuvarande kabelnät men med särskilda växlar och koncentratorer för datatrafiken. Nätet förväntas kom­ma i bruk under år 1978,

Sverige deltar inte direkt i samarbetet kring EURONET. Sverige har dock en del anknytningspunkter eftersom Sverige är delägare i ESA/SDS och denna verksamhet genom avtal mellan EG och ESA kommer att inför­livas med EURONET. Det finns vidare ett erfarenhetsutbyte mellan del nordiska datanätet SCANNET och EURONET.

Utredningarnas redovisning visar atl del finns ett omfattande utbud av databaser tillgängliga för terminalsökning från Sverige. Utbudet är så stort att det för en enskild informationssökare, en forskare, tekniker eller hand­läggare, torde vara svårt alt med rimlig säkerhet vela var den sökta infor­mationen står all finna. Även om utvecklingen går mot atl de slutliga infor-malionsanvändama själva skaU kunna söka vid terminalen kommer det alt under lång tid finnas behov av specialister som kan ge råd om vilka dalaba­ser som passar bäst för en viss frågeställning.

Enligt utredningens mening är detta ett problem som delvis kommer att kunna lösas med utbildning och erfarenhet. Emellertid kvarstår frågan om kvaliteten på den information som erbjuds i olika dalabaser. Del finns be­hov av att man utvärderar och informerar om olika tUlgängliga informa­tionstjänster. Detla problem kan bli särskilt aktuellt i samband med de in­ternationellt tillgängliga näten.

2.1.3.2 Forskning, utveckling och utbildning

Forskning och utveckling avsedd för eller lillämpbar på informationsför­sörining är av mycket skiftande slag och bedrivs på olika håll i samhället.

Informationsförsörjning är ej från forsknings- och utvecklingssynpunkt ett entydigt och avgränsat område ulan utgör ett typiskt tvärvetenskapligt område Uksom exempelvis miljövård och trafiksäkerhet. Detla ställer stora krav ifråga om planering för att få till stånd forskning och utveckling inom väsentliga delområden för informationsförsöriningen.

Prop. 1977/78:114

13

Merparten av den utvecklingsverksamhet inriktad på informationsför­sörjning som bedrivits i Sverige under senare år har varit av datateknisk karaktär. Med målsättningen att förbättra ekonomi och funktion inom in­formationsförsöriningen har t.ex. SINFDOK koncentrerat sina resurser till datorbaserade informationssystem.

Forskningsaktiviteter brukar vanligtvis indelas i grundforskning, tilläm­pad forskning och utvecklingsarbete. SINFDOK:s program har innehållit relativt begränsade insatser för grundforskning, en något större satsning på tillämpad forskning och en avsevärd satsning på utvecklingsarbete inom informationsförsörjningen.

Huvuddelen av grundforskningen har bedrivits av forskningsslipendia-ter vid olika institutioner både i Sverige och utomlands. Det har gällt äm­nen inom bl.a. informationssociologi, organisationsteori, systemanalys och ekonometri tillämpade på informationsprocessen.

Den tillämpade forskningen har främst bedrivits inom ramen för större utvecklingsprojekt och bl. a. omfattat framtagning av s. k. snabba sökalgo-ritmer och statistiska beskrivningsmodeller för informationssöknings­system.

Utvecklingsarbetet har varit inriktat på alt få fram effektivare program­system för den datorbaserade informationsförsörjningen. Insatserna har koncentrerats på metoder atl kunna utnyttja en och samma frågeteknik oavsett typ av databasuppbyggnad, att förenkla sättet att upprätta frågor och att komprimera den lagrade informationsmängden för att minska sök-kostnaderna vid stora informationsmängder.

I och med att datatekniken tidigt kom atl utnyttjas för ändamål inom in­formationsförsörjningen har anpassning och utveckling av sådana hjälpme­del bedrivits i många sammanhang både utomlands och i Sverige. Man kan här dela in den hittillsvarande utvecklingen efter två huvudlinjer, dels da­tasystem avsedda för atl rationalisera traditionell bibliotekshantering, dels dalasystem avsedda för hantering av referensinformation.

Den förstnämnda typen av utveckling böriade tidigt bedrivas i Sverige. LIBRIS-projektet startades av statskontoret i samverkan med forsknings­biblioteksrådet och universitetskanslersämbetet (UKÄ) i början av 1970-talet. År 1972 presenterades BUMS (Bibliotekstjänsts Utlånings- och Me-diaKontrollsyslem), ett för folkbiblioteken speciellt avsett dalasystem. Liknande syslem har utvecklats på många håU i utlandet. Karakteristiskt för denna typ av system är att de i första hand utvecklats för atl motsvara behoven inom en viss organisation och för ett bestämt informationsinne­håll.

Behoven av samverkan mellan användare, bibliotek och informations­centraler inom och utom landet har inneburit atl utveckling av kommuni­kationsteknik blivit ett angeläget område inom informationsförsöriningen. De mest omfattande insatsema har gällt utvecklingen av datanät för olika ändamål. Inom LIBRIS-projektet har sålunda bedrivits viss kommunika­tionsteknisk utveckling för atl knyta samman de olika vetenskapliga biblio-eken i ett datanät.

Prop. 1977/78:114

14

Den mest omfattande insatsen av kommunikationsteknisk natur inom landet har emellertid sketl genom utvecklingen av SCANNET som ell nordiskt försöksdatanäl avsett för informationsförsörjningen.

Utanför det dala- och kommunikationstekniska området bedrivs forsk­ning och utveckling med inriktning på informationsförsörjning på olika håll. Exempelvis forskningsgruppen för kvantitativ lingvistik (KVAL) i Stockholm arbetar med problem rörande dokumentsökning och anlägger därvid främst lingvistiska aspekter på metodiken. Ett annal exempel ger informationsforskningsgruppen vid sociologiska institutionen vid universi­tetet i Umeå, som bl. a. har ägnat sig ål studier av hur olika informations­tjänster används i olika miljöer (t. ex. inom industri, av teknologistuderan­de) saml åt utvärdering av informationssystem och informationstjänster.

Även inom Standardiseringskommissionen i Sverige (SIS) pågår flera projekt bl.a. rörande utformning av publikationer (förkortning av titlar, dokumentdalablad för rapporter m. m.), bibliografisk struktur för informa­tionsutbyte på magnetband och standardisering inom mikrografiområdet.

Vid Tekniska nomenklalurcenlralen (TNC) slutligen finns projektet TERMDOK, som bl.a. syftar lill all skapa ett register över svenska tek­niska termer. Avsikten är att denna termdalabas i framliden skall kunna nås via SCANNET.

Forskning om Utteratur och bibUotek i samhället kan gälla studiet av läs­vanor, läsupplevelser, biblioteksutnyltjande samt bibliotekens administra­tion, ekonomi och roll i samhället m. m. Forskning av detta slag spänner över ett vitt fält och har anknytning till bl. a. samhällsvetenskaper, ekono­miska vetenskaper, litteraturvetenskap och beteendevetenskaper. Verk­samheten bedrivs på olika håll av intresserade personer och utan institutio­nell anknytning även om undantag finns (avdelningen för litteratursociolo­gi vid Uppsala universitet).

Utbildning inom området informationsförsörining kan vara av många olika slag. Den kan dels omfatta den grundutbildning som är nödvändig för bibliotekarier och dokumentalister, dels omfatta information och utbild­ning för användare.

Bibliotekshögskolan inrättades år 1972 med uppgift alt utbilda bibliote­karier för folk- och skolbibliotek samt forsknings- och förelagsbibliotek. Utbildningen är fr. o. m. den 1 juli 1977 en allmän utbildningslinje vid hög­skolan i Borås. Inlagningskapacileten är läsåret 1977/78 300 platser.

Bibliotekarielinjen är tvåårig med tre terminers sammanhållen utbildning och specialisering under den Qärde terminen på folk- och skolbibliotek el­ler forsknings- och företagsbibliotek. En översynsgrupp arbetar f n. med alt revidera studiegången.

Bibliotekshögskolan erbjuder i dag ingen utbildning avsedd för biblio-leksbilräden och assistenter. Den nu arbetande översynsgruppen för ut­bildning vid bibliotekshögskolan behandlar frågan.

För tillträde till kungl. bibliotekets biträdes- och assislenlutbildning om

Prop. 1977/78:114

15

14 veckor krävs f. n. anställning vid forskningsbibliotek i stockholmsregio­nen. Andra statliga forskningsbibliotek, främst universitetsbiblioteken, har tidigare haft och på senare tid ånyo börjat bedriva en liknande utbild­ning.

Undervisning i informatik meddelas sedan börian av 1970-talel vid insti­tutionen för informationsbehandling, som är gemensam för universitetet och tekniska högskolan i Stockholm.

De högre kurserna syftar till fördjupade insikter i ämnesområdet och kännedom om aktueUa frågeställningar jämte förmåga att självständigt och kritiskt ge förslag till problemlösningar. Vidare finns forskarutbildning i ämnet.

Tekniska litteratursällskapet (TLS) ser som sin uppgift att sprida kun­skap om och verka för utveckling av saml stimulera erfarenhetsutbyte inom informations- och dokumentalionsområdet. Dess verksamhet är så­lunda inte begränsad tiU information om teknik. SäUskapel bedriver bl. a. kursverksamhet.

Vidare anordnas kurser av en rad olika organ, bl. a. informationscentra­lerna vid tekniska högskolan i Stockholm (IDC) och karolinska institutet (MIC), FBR, statskontoret och Svenska bibliotekariesamfundel.

Särskild användarundervisning för studerande bedrivs vid många hög­skolebibliotek. De flesta bibliotek ger en introduktion tiU nya studerande. Denna brukar vanligtvis ha formen av en kort visning. Åtskilliga bibliotek ger undervisning för studerande på grundexamensnivå, vanligen vid den tidpunkt då eleverna närmar sig slutet av sina studier inom ett ämne eller en utbildning och för studerande på forskarutbUdningsnivå. Denna under­visning är i allmänhet frivillig, men kan ibland vara schemalagd.

2.1.3.3 Folkbiblioteken i informationsförsörjningen

Frågan om den allmänna målsättningen för folkbiblioteken i Sverige har diskuterats i flera sammanhang under senare decennier. Av gällande mål­formuleringar framgår atl folkbiblioteken strävar efter alt fylla en plats när det gäller alt förmedla vetenskaplig och teknisk information (informations­försörjning) till olika grupper i samhället.

I Unescos manifest om folkbibliotek framhålls bl.a. att folkbiblioteket skall bjuda människorna vederkvickelse genom böcker för förströelse och nöje, men också bistå de studerande genom aktueU teknisk, vetenskaplig och samhällelig information.

Folkbibliotekens verksamhet har utvecklats snabbi. År 1960 var deras totala bokbestånd ca 14,5 milj. band och år 1976 ca 33 milj. band. Den tota­la utiåningen var ca 30 milj. band år 1960 och ca 75 milj. band år 1976. Bland övriga media är grammofonskivor och ljudband i dag reguljära inslag i verksamheten. Utlåning av konst (artotekverksamhet) växer fram i folk­bibliotekens regi och mikrofilmade arkivalier tillhandahålls i alll större ut­sträckning.

Prop. 1977/78:114

16

Kommunemas sammanlagda satsning på folkbiblioteken uppgick år 1976 till ca 520 milj. kr. Vidare tillkommer visst stöd från landstingen saml statliga insatser som syftar lill alt minska standardskillnaden mellan olika kommuner och stimulera utvecklingen av den uppsökande verksamheten. Sådant statligt stöd till lokala folkbibliotek uppgår budgetåret 1977/78 till sammanlagt 17 milj. kr.

En betydande insats när det gäller rationalisering av folkbibliotekens ar­betsformer hargjorts av Bibliotekstjänst AB (Blj) som bildades år 1951 och år 1960 ombildades till aktiebolag. Blj är ett serviceföretag för främst folk­biblioteken men har även anknytning till andra av folkbiblioleksverksam-heten intresserade parter genom alt i styrelsen ingår representanter för sta­tens kulturråd och Svenska kommunförbundet. Aktiemajoriteten i bolaget innehas av Sveriges allmänna biblioteksförening och övrig delägare är Svenska kommunförbundei.

En betydelsefull del i Btj:s verksamhet är sambindningen, som startade i syfte att lösa folkbibliotekens problem all få böcker i specialband avsedda för biblioleksbruk. Genom den centrala katalogiseringen vid Bti erhåller biblioteken erforderljga katalogkort. Blj svarar också för anskaffning och katalogisering av grammofonskivor, talböcker och andra AV-media. Verk­samheten vid förlagsseklionen inom Blj innefattar publicering av olika bib­liografiska hjälpmedel som även utnyttjas av forskningsbiblioteken.

Blj presenterade år 1972 ett för folkbiblioteken speciellt avsett datasy­stem, BUMS. Detla syslem syftar på kort sikt till att förenkla och förbilliga folkbibliotekens rutiner avseende förvärvsregistrering, lånehantering, om­sättning, reservationer, kravkonlroller etc. Det syftar också att tillgodose både bibliotekens och den enskilde låntagarens behov av aktuell och syste­matisk information om folkbibliotekens mediabestånd.

De formella kontakterna mellan folk- och forskningsbibliotek består främst i all folkbiblioteken har representation i forskningsbiblioteksrådet och forskningsbiblioteken representation i Blj:s styrelse. Inom Sveriges allmänna biblioteksförening (SAB) är såväl folkbibliotek som forsknings­bibliotek företrädda, och i bibliotekstidskrifter som Biblioteksbladet disku­teras gemensamma problem och informeras om verksamheten på ömse håll.

Den praktiska samverkan mellan folk- och forskningsbibliotek består bl. a. av den s. k. Qärriåneverksamheten. En undersökning från börian av 1970-talet visar alt av de till vetenskapliga allmänbibliolek inkomna fjärrlå-nebeslällningama kom 30 % från folkbibliotek. Av beställningar utsända från folkbibliotek gick 14 % till vetenskapliga allmänbibliotek och 9 % lill specialbibliotek. Utlåningen från forskningsbiblioteken lill folkbiblioteken är alltså omfattande och ulgör ett betydelsefullt inslag i den svenska infor­mationsförsöriningen.

Prop. 1977/78:114

17

2.1-3.4 Internationell samverkan

Utredningarna presenterar några viktiga organ och program för interna­tionellt samarbete med särskild hänsyn till svensk medverkan. Internatio­nellt samarbete på informationsförsörjningens område bedrivs inom fler organ än de här beskrivna. Det är därvid i aUmänhet fråga om ett operativt samarbete inom ett visst ämnesområde.

International Federation of Library Associations and InstUutions (IFLA) utgjorde från börian en sammanslutning av biblioteksföreningar. Numera kan även institutioner (bibliotek) vara medlemmar. En rad svenska organisationer och institutioner är medlemmar.

IFLA har strävat efter att i sin organisation spegla olika bibliotekslyper och gemensamma funktioner, t. ex. katalogisering och automatisering. Or­ganisationen är även initiativtagare till den biblioteksstalistik som publice­ras av Unesco. För svensk del insamlas denna statistik av FBR. IFLA har även spelat en betydelsefull roll för det intemationella publikationsutbylel och för internationell lånetrafik.

International Federation for DocumentationlFédération Internationale de documenlalion (FID) tilldrog sig under 1950-talet ett ökat intresse från främst USA och Sovjetunionen och statliga insatser bidrog till atl öka bud­geten. I flera stater bildades understödjande nationalkommittéer för att främja FID:s verksamhet. SINFDOK är s. k. nationeU medlem i FID. FID har bl.a. utvecklat det universella decimalklassifikationssystemel, UDK, som översalts till ett tjugotal språk.

Unesco har under sin kvartssekellånga verksamhet aktivt främjat frågor avseende informationsförsörjning. Verksamheten har emellertid varit splittrad, vilket man på senare tid sökt motverka.

Unescos program Intergovernmental Programme for Co-operation in the Field of Scientiftc and Technological Information (UNISIST) antogs av Unescos generalförsamling år 1972 efter rekommendationer från Unescos Intergovernmental Conference for the Establishment of a World Science Information System. Sverige har anslutit sig tUl programmet och utsett SINFDOK lill svenskt kontaktorgan. Sedemera har tillkommit en särskild svensk UNISlST-kommitté, knuten till SINFDOK.

National Information Syslem (NATIS) antogs av Unescos generalkon­ferens år 1974 varvid Sverige anslöt sig till det rekommenderade program­met. Huvudpunkterna i detta gäller stöd till gemensam planering av den nationella infrastmkluren inom dokumentations-, biblioteks- och arkivom­rådet, vilket innebär upprättande av de organ och myndigheter som är nöd­vändiga för att ett land skall kunna fungera i det internationella samarbetet och maximalt kunna utnyttja delta.

OECD inrättade år 1965 en Information Policy Group (IPG). Denna grupp har sökt formulera en generell informationspolitik för medlemslän­derna.

International Standardization Organization (ISO) har till uppgift atl 

2 Riksdagen 1977178. I saml. Nr 114

Prop. 1977/78:114

18

främja standardiseringsarbete. I varie land finns nu ett nationellt organ, i vårt land Standardiseringskommissionen i Sverige (SIS).

De viktigaste nordiska samarbelsorganen är numera dels NORD­FORSK, dels NORDINFO.

Inom området vetenskaplig information och dokumentation har NORD­FORSK varit aktivt sedan början av 1950-talet. NORDFORSK:s nämnd för teknisk information och dokumentation har som uppgift alt vara ett rådgivande och planerande organ. Vidare svarar NORDFORSK för upp­byggnaden av SCANNET och driver i USA informationscentralen SCAN-DOC.

Det år 1976 inrättade Nordiska samarbelsorganet inom området forsk­ningsbiblioteksväsende, vetenskaplig information och dokumentation (NORDINFO) har till uppgift att inom sitt område verka för en utveckling som syftar lill förbättrad eller mer rationell service för forskare och andra nyttjare av vetenskaplig information och dokumentation i de nordiska län­derna. 1 detta syfte skall organet särskilt följa utvecklingen på området så­väl i de nordiska länderna som inlemalionellt. NORDINFO skall även främja och samordna överföring av dokumenlerbar information inom och mellan de nordiska länderna samt på internationell basis. Samarbetsorga­net skall vidare initiera och bedriva utrednings- och projektverksamhet (in­nefattande metod- och systemutveckling samt utbildning på biblioteks-, dokumentations- och informationsområdet) samt lämna råd och upplys­ningar till nationella och nordiska organ.

2.1.3.5 Kungl. biblioteket Uppgifter och inriktning

Kungl. biblioteket (KB) är enligt sin instruktion (1965: 733, ändrad senast 1974: 975) nationalbibliotek med uppgift att:

samla, förvara och tillhandahålla i landet framställda och utgivna tryckta skrifter saml utomlands utgivna tryckta skrifter på svenska språket, av svenska författare eller om svenska förhållanden,

mottaga och förvara handskrifter som tillhör området för bibliotekets verksamhet,

främja utvecklingen av svenskt biblioteksväsen.

Biblioteket skall vidare inom de ämnesområden och i den omfattning re­geringen bestämmer dels vara lokalt forskningsbibliotek, dels svara för biblioteksservice ål universitetet i Stockholm. Den senare uppgiften har fr. o. m. den 1 juli 1977 överförts till universitetet i Stockholm. Enligt prop. 1976/77: 59 (s. 345-346) skall universitetet svara för litteralurförsöriningen lill UtbUdning och forskning vid universitetet. I framliden bör i första hand universitetsbiblioteket förvärva och hålla denna litteratur. Den slutliga överföringen till universitetsbiblioteket bör dock anstå tills kungl. bibliote­kets framlida uppgifter fastställs på grundval av BIDOK:s förslag. Fr. o. m. budgetåret 1977/78 överfördes ansvaret för juridik samt vissa samhällsve-

Prop. 1977/78:114

19

lenskapliga och språkvelenskapliga ämnen, medan KB t. v. bevakar övriga humanistiska ämnesområden. Biblioteket har sedan år 1661 rätt till "biblio­teksexemplar" av alla tryckta svenska skrifter.

Redigering och utgivning av den samlade accessionskalalogen över ut­ländsk vetenskaplig litteratur vid svenska forskningsbibliotek är en central uppgift för KB. De bibliografiska uppgiftema har sammanförts till ett bib­liografiskt institut för redigering och utgivning av accessionskalalogen och nationalbibliografierna samt den s.k. centralkatalogiseringen av len svenska litteraturen. Vidare är forskningsbiblioteksrådets sekretariat ad­ministrativt knutet till KB. Vid KB finns en lånecentral för tidningsfilm och en provisorisk tidningsfilmningsavdelning. KB ärockså huvudman för na­tionalfonoteket.

Slatsbudgelanslagen för KB (inkl. bibliografiska institutet och forsk-ningsbiblioteksrådet) uppgick för budgetåret 1976/77 till sammanlagt 19,1 milj. kr.

Bibliotekets samlingar uppgick år 1975 lill ca 55 000 hyllmeter, vilket tor­de motsvara närmare 2 milj. band och ca 10 milj. småtryck. Tillväxten un­der år 1975 uppgick till ca 1 000 hyllmeter varav ca 485 m svenskt tryck och ca 435 m utländskt tryck samt ca 80 m övrigt. Under de senasie fem åren har en svag ökning skett i tillväxten uttryckt i meter. Ökningen har gällt den svenska litteraturen, medan den utländska något minskat i tillväxttakt.

Antalet utiånade volymer per år uppgår till ca 100000 och antalet foto­reproduktioner lill mellan 300000 och 400000. Variationerna i antalet lån har varit små under den senaste femårsperioden. Av lånen var år 1976 ca 70000 läsesalslån, ca 17000 forskarsalslån och ca 16000 hemlån. De inter-urbana lånen uppgick till ca 11 000 varav ca 9700 utlån.

Organisation

KB intar en särställning bland de vetenskapliga biblioteken genom att som myndighet sortera direkt under regeringen. Ansvaret för planering och ledning av verksamheten ligger hos bibliotekets chef, riksbibliotekari­en.

1 nu gällande organisation sorterar följande enheter under riksbiblioteka­rien:

åtta avdelningar (enligt instruktionen) bibliografiska institutet nationalfonoteket tidningsfilmningsavdelningen biblioteksdepån.

Bibliotekets personal (exkl. personal vid Stockholms universitetsbiblio­tek) uppgick vid budgelårsskiftet 1977/78 till ca 165 befattningshavare ut­tryckt i årsverken.

Med den terminologi som utredningarna använder har KB uppgifter som är nationaldokumentära med inriktning mot kultursektorn men också upp-

Prop. 1977/78:114

20

gifter inom informationsförsörjningen, KB har mer än andra bibliotek en uttalad nationaldokumentär uppgift, nämligen att samla, förvara och till­handahälla i landet framställda och utgivna tryckta skrifter samt utomlands utgivna skrifter på svenska språket, av svenska författare eller om svenska förhållanden, 1 sädana uppgifter ingår också att utge de nationalbibliogra­fiska produkterna, KB:s uppgifter med inriktning på informationsförsörj­ning gäller dels nationell informationsförsörjning, dels uppgifter av lokal och regional karaktär.

Nationella uppgifter

Som framgår av instruktionen fungerar KB som nationalbibliotek med arkivskyldighet för svenska skrifter. Biblioteket erhåller enligt lag pliktle­veranser från landets tryckerier. Genom all bibliografiska institutet dess­utom erhåller frivillig leverans från förlagen för bibliografering får KB i all­mänhet två exemplar av den svenska bokproduktionen. De utomlands ut­givna skrifterna om Sverige (suecana) erhålles genom köp eller genom by­te/gåva.

Funktionen som arkivbibliotek för svenska skrifter är KB:s viktigaste. KB har nu det största och mest fullständiga beståndet av svenska skrifter.

KB kan tillsammans med universitetsbiblioteken karakteriseras som ve­tenskapligt allmänbibliotek, även om dess samlingar av utländsk litteratur är koncentrerade till humanistiska och samhällsvetenskapliga ämnesområ­den. FörKB:sdel torde ca 60 %av bibliotekets ca 55 000 hyllmeter hänföra sig till de utländska samlingarna. Detta bestånd ingår som en viktig del i det svenska sambiblioteket och spelar därmed en viktig roll i den svenska informationsförsörjningen.

Biblioteket har omfattande bytesförbindelser med en rad bibliotek i and­ra länder. Utlåningen till andra länder uppgår till närmare 1 800 volymer per ål".

KB har till uppgift att motta och förvara handskrifter som tillhör området för bibliotekets verksamhet. Liknande arbele bedrivs särskilt vid de äldre universitetsbiblioteken, som ocksä har betydande handskriftssamlingar. Under de senaste decennierna har KB lagt större vikt än tidigare vid natio-nalbiblioteksaspekten på handskriftsområdet. Del får betraktas som en na­tionell uppgift att göra KB:s handskriftssamlingar tillgängliga på bästa sätt.

Kart- och planschavdelningen anskaffar, registrerar och tillhandahåller kartor, planscher, porträtt m. m. Anskaffningen sker huvudsakligen ge­nom gåvor. En del material, som svenska kartor, kartografiska arbeten och vykort, ingår i tryckerileveranserna. Det äldre beståndet kompletteras genom köp.

Kartsamlingen är vid sidan av krigsarkivet landets största. Planschsam­lingen innehåller porträtt, historiska och topografiska bilder, handteck­ningar, gravyrer, vykort, exlibris m. m.

De krav som ställs på KB att för framtiden bevara svenskt tryck ställer

Prop. 1977/78:114

21

också särskilda krav på bibliotekets bokvårdsavdelning för att förhindra atl äldre och nyare material förfars och förslits. Problem vållas av att det inom landet inte finns någon utbildning i bokbinderi och av att det saknas lämplig utbildning av konservatorer. Ett uttalat behov av rådgivning i kon­serveringsfrågor finns också, bl. a. till följd av att kommunala bibliotek er­hållit äldre samlingar.

Skyddsfilmning av tidningar kan också anses vara en nationaldokumen­tär uppgift. Frågan har utretts av tidningsfilmningskommittén (TFK) som har föreslagit att en särskild tidningsfilmningsavdelning inrättas vid KB och att KB utses till att bevara ett nationalexemplar av tidningstrycket. Stats­makterna har bl.a. i avvaktan på BIDOK:s förslag ännu inte tagit slutlig ställning i dessa frågor.

KB administrerar lånecentralen för tidningsfilm, som står under forsk-ningsbiblioieksrådets överinseende. Centralen ställer till bibliotekens för­fogande bmksexemplar av de viktigaste svenska tidningarna och ett antal utländska. KB ger härigenom en service av nationell räckvidd. Vid KB finns en provisorisk tidningsfilmningsavdelning.

Nationalfonoteket har byggts upp genom frivilliga leveranser av olika typer av ljuddokument. Syftet är att bevara hela den kommersiellt saluför­da auditiva produktionen, från fonografrullar till LP-skivor och bandupp­tagningar. Genom insamlingsaktioner i samarbete med framför allt Sveri­ges Radio, har man lyckats i mycket stor utsträckning insamla material producerat före år 1955. Inköp förekommer också ofta av utländska skivor med svensk anknytning eller äldre svenskt material.

Bibliografiska institutet redigerar de nationalbibliografiska publikatio­nerna Svensk bokförteckning. Svensk bokkatalog, Svensk tidskriftsför­teckning och Svensk musikförteckning. Institutet ger ut en periodisk för­teckning över verk om Sverige och svensk litteratur på främmande språk. Vidare katalogiseras svenska skrifter med tryckår t. o. m. år 1975.

Till verksamheten är knutna två nummercenlraler med uppgift atl föra register över internationella standardnummer, dels för böcker (ISBN-sy­stemet, vari ingår numerisk beteckning för förlag/motsvarande), dels för periodiska skrifter och andra seriepublikationer (ISSN-systemet).

Vid KB anordnas årligen en utbildning av en termins längd för assislent-och biträdespersonal vid forskningsbiblioteken.

KB har enligt gällande instmktion uppgiften att vara lokalt forsknings­bibliotek .

Enligt ämbetsberällelsen uppgick år 1976 besöken i låneexpeditionen och läsesalar till 88 588 varav 64950 i låneexpeditionen och 23 638 i fors-karsal och forskarrum. Vissa förskjutningar i besöksfrekvensen har inträtt sedan del provisoriska huvudbiblioteket för universitetet i Stockholm etablerats i Frescati.

Av de ca 17 300 hemlånen år 1976 avsåg ca 12 800 privatpersoner, och av de ca 4 500 hemlånen till myndigheter etc. avsåg ca 1300 universitet och högskolor i Stockholm.

Prop. 1977/78:114

22

Statens biblioteksdepå i Bålsta förvaltas av KB. I depån förvaras sällan utnyttjat material som ej behöver vara omedelbart tillgängligt men bör kunna tas fram med några dagars varsel. Depån betjänar förutom KB ell tjugotal vetenskapliga bibliotek och institutioner i Stockholm samt Uppsa­la universitetsbibliotek.

Roggebibliotekei i Strängnäs är ett bokmuseum för studier och forsk­ning främst i lärdoms- och personhistoria med särskild anknytning till Strängnäs stift. Samlingarna uppgår till mer än 60000 band.

2.1.3.6 Forskningsbiblioteksrådet

Forskningsbiblioleksrådel (FBR), som inrättades år 1965 (jfr prop. 1965:1 bil. 10), skall enligt gällande bestämmelser vara ett organ för sam­råd i frågor av gemensamt intresse för de vetenskapliga biblioteken. FBR består av riksbibliotekarien tillika ordförande och tolv av regeringen för högst tre år förordnade ledamöter med personliga ersättare.

FBR fungerar som remissinstans och har uttalat sig i en rad frågor röran­de svenskt biblioteksväsen. Vidare har FBR ålagts utredningsuppdrag eller självt tagit initiativ till sådana. Rådet har även i särskilda skrivelser till re­gering och centrala myndigheter tagit upp frågor av centralt intresse för biblioteksväsendet. Det utger vissa periodiska publikationer.

FBR redigerar den samstatistik för svenska forskningsbibliotek som årli­gen redovisas i Statistisk årsbok för Sverige och sammanställer sedan slu­tet av 1960-talet prisstatistik i syfte atl mäta prisändringar på den från ut­landet förvärvade periodiska litteraturen.

Samarbetskommittén bibliotek-bokbinderier (SaBB) konstituerades år 1968 främst i syfte att föreslå åigärder för att rationalisera bokbinderiarbe-tel för de vetenskapliga biblioteken. Kommittén består av representanter utsedda för FBR och Sveriges bokbinderiidkareförening.

2.1.3.7 Siatens råd för vetenskaplig information och dokumentation

Uppgifter och organisation

Siatens råd för vetenskaplig information och dokumentation (SINF­DOK) tillkom år 1%8 (prop. 1968:68, SU 1968:131, rskr 1968: 304). SINF­DOK fick administrativ anknytning till styrelsen för teknisk utveckling (STU) som tillkom vid samma tidpunkt.

Enligt instruktionen är SINFDOK centralt organ för frågor rörande ve­tenskaplig och teknisk information och dokumentation. SINFDOK har inom detta område särskilt lill uppgift alt:

följa utvecklingen och dra upp riktlinjer för verksamheten i syfte att ska­pa en samordning av tillgängliga resurser och en i övrigt tillfredsställande ordning

svara för den långsiktiga planeringen av verksamheten, initiera och främja samt fördela slöd till forsknings- och utvecklingsarbete

Prop. 1977/78:114

23

göra de framställningar och avge de utlåtanden som kan anses erforderli­ga med hänsyn till verksamhetens ändamålsenliga bedrivande

tillhandagå myndigheter och organ med råd, upplysningar och biträde

bereda ärenden i frågor rörande internationellt samarbete.

Rådet består av fem ledamöter som utses av regeringen. Till SINFDOK är knuten en särskild rådgivande grupp för industri och teknik. SINF-DOK:s sekretariat hade den 1 juli 1977 åtta tjänster, samtliga uppförda på STU:s personalstat.

SINFDOK:s verksamhet finansieras över STU:s delprogram Informa­tions- och dokumentationsverksamhet. För budgetåret 1977/78 har anvi­sats 7,4 milj. kr. med karaktär av särskilt reservationsanslag.

Verksamhet

SINFDOK har enligl sin instmktion en väsentlig uppgift genom att det bygger upp en kompetens som kan ligga lUl gmnd för inriktningen av fram­tida statliga insatser. Efiersom begreppet teknisk och vetenskaplig infor­mation och dokumentation inle kan entydigt avgränsas och från forsk­nings- och utvecklingssynpunkt utgör ell tvärvetenskapligt område, om­spänner de möjliga insatserna många ämnesområden.

SINFDOK har valt atl koncentrera sina utvecklingsinsatser till framta­gande av metoder och hjälpmedel för datorbaserad informationssökning.

Beträffande kunskapsuppbyggnad har SINFDOK främst koncentrerat insatserna lill utbildning av specialister genom stipendiatverksamhet saml punktvisa satsningar på forskningsprojekt inom olika delområden. Hittills har SINFDOK haft 14 stipendiater.

SINFDOK är svenskt kontaktorgan för internationella och nordiska or­ganisationer som Unesco, OECD, resp. NORDINFO (tillsammans med FBR) och NORDFORSK.

I sin anslagsframställning för budgetåret 1975/76 lade SINFDOK fram enfemårsplan för sin fortsalla verksamhet. SINFDOK angav som övergri­pande mål alt myndigheten skulle bidra lUl ett effektivi utnyttjande av den samlade kunskapen inom vetenskap och teknik. Medan SINFDOK dittUls främst satsat på en utveckling av effektivare syslem för lagring och sök­ning av dalorbaserad information ansåg SINFDOK att utvecklingsarbetet i framliden borde förskjutas mot utarbetande av system med decentralisera­de datorterminaler och kommunikation mellan dessa och de centrala dato­rer i vilka informationen lagras.

2.1.3.8 Informationscentraler

Informations- och dokumentationscentralen vid tekniska högskolans bib­liotek

Informations- och dokumentationscentralen vid tekniska högskolans bibliotek i Stockholm (IDC) tillhandahåller datorbaserade informations-

Prop. 1977/78:114

24

tjänster och bedriver därmed förenad forskning och utveckling. Denna verksamhet syftar till all utveckla syslem för datorbaserad informations­sökning och till all bygga upp informationstjänster baserade på de utveck­lade systemen.

Verksamheten vid IDC finansieras i huvudsak av SINFDOK, universi­tets- och högskoleämbetet (UHÄ) och tekniska högskolan i Stockholm samt genom avgifter. Systemutvecklingen utförs dels av SINFDOK-sti-pendiater, dels inom ramen för särskilda projekt. För driften av de dator­baserade systemen utnyttjas Stockholms dalamaskincentral (QZ).

Utvecklingen av informationstjänster har i huvudsak inriktats mot områ­dena naturvetenskap och teknik. Kraven från användarna har lett tiU atl vissa samhälls- och beteendevetenskaper också har inkluderats i de äm­nesområden som täcks av informationstjänsterna. En medveten avgräns­ning har gjorts mot de s. k. livsvetenskapema, där MIC tillhandahåller in­formationstjänster. Inom kemiområdet förekommer en överlappning mel­lan MIC och IDC eftersom kemiinformation är väsentlig både inom medi­cin och för industrin.

De informationstjänster som IDC har byggt upp och etablerat är selektiv delgivning av information (SDI), dvs. en löpande, individueUt anpassad nyhetsbevakning i en eller flera databaser, samt retrospektiva sökningar. SDI-service och satsvisa retrospektiva sökningar tillhandahåller IDC från ett tjugotal databaser.

Ur organisatorisk synvinkel är IDC jämstäUd med en avdelning vid tek­niska högskolans bibliotek men verksamheten bedrivs i projektform. Un­der första halvåret 1976 fanns 27 tjänster vid IDC, vilka till övervägande del finansierades av SINFDOK.

Budgetåret 1976/77 erhöll projekten vid IDC från SINFDOK ca 1,5 milj. kr. och från UHÄ ca 0,65 milj. kr. Intäkterna genom avgifter uppgick till ca I milj. kr.

Medicinska informationscentralen vid karolinska institutet

Medicinska informationscentralen vid karolinska institutet (MIC) har ut­vecklats ur dåvarande avdelningen för databehandling vid institutionen för medicinsk fysik. Statens medicinska forskningsråd (MFR) anslog medel lill karolinska institutet för biomedicinsk dokumentation första gången budgetåret 1963/64 och inrättade år 1968 en forskargmpp för biomedicinsk informations- och dokumentationsverksamhet. Verksamheten förlades tUl karolinska institutet sedan ur avdelningen för dalabehandling avskUts en självständig enhet för biomedicinsk informations- och dokumentations­verksamhet, kallad biomedicinska dokumentationscentralen (BMDC).

Budgetåret 1975/76 överfördes BMDC från MFR lill karolinska institu­tels stat. Benämningen BMDC har fr. o. m. november 1975 ändrats till MIC. Den biomedicinska dokumentationscentralen inrättades i första hand som en servicefunktion för forskare vid universitet och högskolor samt lä-

Prop. 1977/78:114

25

käre med klinisk forskningsverksamhet, men även större läkemedelsin­dustrier anmälde tidigt sitt intresse för databasen MEDLARS. 1 och med den satsning som gjordes av SINFDOK och som innebar en utökning av dokumentationsverksamheten med tre kemiska databaser vidgades kund­kretsen tUl andra industrier och företag. Naturvetare och samhällsvetare återfanns i ökad utsträckning bland användarna efter introduktionen av Biological Abstracls Previews (nu BlOSlS-Previews) och Psychological Abstracls.

MIC svarar för service till livsvetenskaper (medicin, biologi, biokemi och beteendevelenskap), arbetsmedicin, yrkeshygien och miljövård.

MIC är organiserat på sektioner och projektgrupper samt ell administra­tivt sekretariat. Antalet anställda uppgick i juni 1977 till ca 30 personer. Budgetåret 1976/77 bedrevs verksamheten med anslag till ett belopp av ca 3,3 milj. kr. och inkomster från avgifter ca 1,1 milj. kr.

Andra informationscentraler

Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek (SPPB) är specialbibliotek för psykologi och pedagogik. I samarbete med IDC tillhandahåller SPPB da­torbaserad sökning från dalabasen ERIC. SPPB svarar också på försök för svensk inmatning till ett internationellt datorbaserat informationssystem för utbildningsområdet, EUDISED, som sorterar under Europarådet.

Vid AB Atomenergi finns ett forskningsbibliotek vars verksamhet om­fattar inmatning tUl två intemationella informationssystem, SDl-verksam-hel och litteraturundersökningar (i samarbete med IDC och MIC), system­utveckling inom informalionsförsörjningsområdet, handhavande av en rapportdatabas m. m. Verksamheten vid AB Atomenergis bibliotek finansi­eras budgetåret 1977/78 med medel från induslrideparlementet och nämn­den för energiproduktionsforskning (ca 3,6 milj. kr.) samt egna intäkter (ca 0,4 milj. kr.). Biblioteket har nyligen varit föremål för utredning.

Allmänt tillgängliga terminaler för sökning i MEDLARS-dalabasen finns på karolinska sjukhuset och Södersjukhuset i Stockholm. Huddinge sjuk­hus, biomedicinska biblioteket i Göteborg, regionsjukhuset i Linköping, universitetsbiblioteket i[REDACTED_EFTERNAMN], biomedicinskt centrum i Uppsala och uni­versitetsbiblioteket i Umeå.

Institutet för byggdokumentation (BYGGDOK) tillhandahåller ett brett sortiment av tjänster inom informationsförsöijningsområdet inriktade på byggsektorn.

Andra myndigheter som svarar för databaser eller inmatning lill utländs­ka databaser är bl.a. statens väg- och trafikinstitut, miljödatanämnden, lantbruksuniversitetets Ultunabibliotek och försvarets forskningsanstalt. Även vid andra myndigheter används datateknik inom informationsför­sörjningen i allt större utsträckning. Detta är fallet vid bl. a. statens livsme­delsverk, socialstyrelsen (läkemedelsavdelningen) och statskontoret. De åtgärder som vidtas avser dels ökad åtkomst till extern information, dels

Prop. 1977/78:114

26

förbättrad hantering av den interna informationen. I sistnämnda fallet är det ofta diarieföringen som berörts, t. ex. vid justitiedepartementet, konsu­mentverket och datainspektionen.

Databaser av olika omfattning och med varierande tillgänglighet fram­ställs av vissa organ, t.ex. STU, K-konsult, Sveriges Verkstadsförening, Personaladministrativa rådet och Svenska Textilforskningsinstitutel.

2.7.J.9 LIBRIS Inledning

I rapporten Biblioteksarbete och automatisk databehandling (1969) utar­betad av en kommitté tillsall av dåvarande universitetskanslersämbetet (UKÄ) i samråd med riksbibliotekarien, drogs riktlinjer upp för ett natio­nellt datorbaserat bibliotekssystem.

Kommitténs förslag gick ut på all man borde arbeta efter tre eller fyra utvecklingslinjer: 1) man borde framställa AK-publikationerna med data­teknik, 2) man borde utnyttja andra länders bibliografiska beskrivningar (MARC-band), 3) man skulle sikta tUl en integrering av hela det svenska biblioteksväsendets rutiner i ett gemensamt system som även skulle vara kompatibelt med intemationella syslem. Härvid skulle en nationell biblio-tekscentral inrättas med möjlighet alt ansluta terminaler. I rapporten fram­hölls alt dessa tre utvecklingslinjer stod i nära samband med varandra och atl de med tiden skulle kunna förenas. Man tog upp men behandlade inte närmare en fjärde utvecklingslinje, nämligen all med datateknik framställa nationalbibliografiska publikationer. De ovan antydda utvecklingslinjerna återkommer i LIBRIS (LlBRary Information System) där huvudvikten har lagts vid att integrera mtinerna inom och mellan biblioteken.

År 1967 gjordes en översyn av de vetenskapliga bibliotekens inre organi­sation för all bl. a. undersöka möjlighetema att rationalisera verksamheten med tekniska hjälpmedel. Detta utredningsarbete, som utfördes i nära kon­takt med bl. a. FBR och UKÄ, utgjorde inledningen till LIBRIS-projektet.

Försöksverksamheten med LIBRIS påböriades våren 1972 vid dåvaran­de Linköpings högskolas bibliotek. För närvarande är 14 forskningsbiblio­tek anslutna till LIBRIS. Försöksverksamheten har redovisats i ett antal lä­gesrapporter, senast i LIBRIS: En lägesrapport (Statskontoret. Rapport 1976:10). Verksamheten bedrivs av statskontoret i samråd med FBR och UHÄ.

Inom försöksverksamheten har de datorbaserade rutinerna i LIBRIS vidareutvecklats och anpassats till FBR:s nya katalogiseringsregler för svenska forskningsbibliotek (SKR 1974). Dessa regler som också succes­sivt justerats utifrån gjorda erfarenheter ansluter i princip lill internatio­nellt vedertagna principer för bibliografisk beskrivning av olika slags publi­kationer. Den omfattande standardisering som de nya reglema inneburit har bl. a. ställt krav på nya programversioner av LIBRIS. De nyadalorpro-

Prop. 1977/78:114

27

grammen, benämnda LIBRIS II, färdigställdes successivt under år 1975.

En gmndläggande idé i LIBRIS-projektet har varit att integrera fram­ställningen av olika katalogprodukter med löpande bibliografering och re­gistrering vid de vetenskapliga biblioteken. LIBRIS har utformats med sik­te på att även konventionella katalogprodukler såsom katalogkort, nyför­värvsförteckningar och bokkataloger, bl. a. AK, skall kunna framställas ur LIBRIS databas.

Den bibliografiska information som registreras i LIBRIS blir omedelbart tillgänglig för sökning via terminal från samtliga anslutna bibliotek. Katalo­gisering av en publikation sker vid det LlBRIS-bibliolek som först förvär­var publikationen. En huvudprincip är alt denna katalogisering skall kunna utnyttjas även av andra bibliotek som förvärvar samma publikation. Biblio­teken skall då endast behöva komplettera den redan registrerade informa­tionen med i första hand lokala uppgifter.

Kostnadema för LIBRIS utgörs, förutom av vissa personalkostnader, huvudsakligen av engångskostnader för utvecklings- och omläggningsar­bete samt löpande driftkostnader, främst för teknisk utrustning, datortid saml syslem- och programunderhåll. Därtill kommer bl.a. kostnader för utveckling och framställning av katalogprodukler (samkataloger och kata­logkort) med hjälp av LIBRIS.

Förutom rent kvantifierbara intäkter väntas LIBRIS i utbyggt skick, med rutiner för framställning av bibliotekskataloger i bokform och mikroform, även innebära fördelar av mer indirekt natur.

Samarbetsformer inom projektet

Regeringens uppdrag till statskontoret gäller atl "i samråd med universi-tetskanslersämbetet och forskningsbiblioleksrådel bedriva fortsatt för­söksverksamhet med ett datorbaserat informationssystem för bibliotek".

Forskningsbiblioteksrådets medverkan i projektet sker genom en led­ningsgrupp för fortlöpande informella samråd mellan forskningsbiblioteks-rådet, universitets- och högskoleämbetet och statskontoret. 1 denna har diskussioner förts om projektets budget, planering och genomförande.

LlBRIS-gruppen vid statskontoret svarar för samordning av arbetet inom projektet bl. a. i förhållande till olika leverantörer. Statskontoret har till projektet knutit konsulter som utför underhåU av system och program i den försöksdrift som bedrivs vid Öslergötiands läns landstings datacentral i Linköping (ÖLLD). Forskningsbibliotekens medverkan i projektet har huvudsakligen skett genom personal som engagerats i detta arbele vid si­dan av övriga uppgifter. År 1976 inrättades ett provisoriskt LIBRIS-sekre-tariat vid kungl. biblioteket. Statskontoret har f. n. ca tre personår för sin andel i arbetet med LIBRIS.

Försöksdriflen LIBRIS delsystem för sökning har vissa funktioner för sökning via termi-

Prop. 1977/78:114

28

nal. Vid positivt svar erhålles en bibliografisk beskrivning av en publika­tionjämte uppgift om var publikationen finns.

Däremot ger LIBRIS inte möjlighet lill ämnesmässiga sökningar. Sök­ning i andra databaser via de för LIBRIS avsedda terminalerna är möjlig men fordrar särskilda terminalprogram. Sådana sökningar sker dock i mycket ringa uisträckning.

Produktionen av katalogkort med hjälp av LIBRIS sker sedan hösten 1976 från band som framställs vid datacentralen, varefter Bibliotekstjänst AB trycker och distribuerar produkten. Tiden från beställning uppgår f. n. till ca 14 dagar.

Delsystemet för katalogisering tillåter registrering av bibliografiska upp­gifter via terminaler och hålremsstansar vid de LIBRIS-anslutna bibliote­ken samt direkt från magnetband med dalorläsbar bibliografisk informa­tion. LIBRIS databas innehåller nu ca 300000 titlar, huvudsakligen mono­grafier.

Utrustning

Terminaldatorerna i LIBRIS är via ell fast uppkopplat datakommunika-tionsnäl direklanslulna lill en centraldator vid ÖLLD i Linköping. Anslut­ningsmöjligheterna är med befintlig programvara begränsade till högst 28 terminaler. LIBRIS datakommunikationsnät består av fyra fast uppkoppla­de teleförbindelser. Vid de LIBRIS-anslutna biblioteken/motsvarande (f. n. 14) finns sammanlagt 24 terminaldatorer och 10 hålremsstansar.

2.1.3.10 Tekniska nomenklaturcentralen

Tekniska nomenklaturcentralen (TNC) bildades år 1941 på initiativ av IVA som centralorgan för teknisk och vetenskaplig terminologi och har en­ligt sina av Kungl. Maj:t fastställda stadgar lill uppgift all åstadkomma en för svenska förhållanden lämpad teknisk nomenklatur, varmed förstås allt som rör teknikens språkliga uttrycksmedel samt dessas innebörd.

TNC bedriver sin verksamhet i samarbete med drygt 100 anslutna med­lemmar samt fyra stödjande akademier och rådgivare.

Omkring 60 % av kostnadema för TNC:s verksamhet täcks f. n. genom statliga bidrag. År 1976 hade TNC intäkter om ca 1,4 milj. kr., varav drift­bidrag från SINFDOK 227000 kr., anslag för särskilda ändamål 560000 kr. och medlemsavgifter 242000 kr. Försäljning av publikationer gav 233 000 kr. Den största utgiftsposten gällde löner m. m. lill personalen, 707000 kr. SINFDOK har ställt en särskild publiceringsfond om 100000 kr. till TNC:s förfogande.

2.1.4 Internationell översikt

Utredningarna beskriver hur informationsförsörjningen organiserats i vissa andra länder, bl. a. i Norden. Även om organisationslösningarna va-

Prop. 1977/78:114

29

rierar mellan olika länder kan man skönja likartade och växlande krav på rationalisering och samverkan inom informationsförsöriningen. Omfattan­de åtgärder för alt förbättra informationsutbudet inom vetenskap och tek­nik har vidtagits i de flesta industrinationerna. Brister i systemen har analy­serats och motåtgärder har böriat sättas in från det allmännas sida. Sats­ningen på särskilt teknisk och naturvetenskaplig information har i vissa av dessa länder varit betydande.

Utredningarna   har  studerat  organisationslösningar i  bl.a.  Kanada, Frankrike och Storbritannien.

2.1.5 Utvecklingstendenser och förutsättningar

2.1.5.1 Allmänna utvecklingstendenser av betydelse för informationsför­sörjningen

Utredningarna konstaterar att bibliotekens uppgift traditionellt har varit all samla, ordna och tillhandahålla böcker, tidskrifter och andra skrifter. De vetenskapliga bibliotekens verksamhet har sålunda präglats av atl varje bibliotek strävat efter hög självförsörjningsgrad. Verksamheten har emel­lertid alltmer utvecklats i riktning mot atl hänvisa till och förmedla littera­tur ur bibliotekens gemensamma bestånd. Speciella enheter och institutio­ner har dessutom utvecklats för referensservice och bearbetning av infor­mation. Ökningen av informationsutbudet medför emellertid alt fullständig täckning inte kan komma i fråga ens inom ett helt land.

Under senare år har begrepp som informationsexplosionen kommit atl användas om den växande informationsvolymen. Bakom denna informa­tionsexplosion ligger flera faktorer varav en är ökningen av antalet veten­skapsmän och tekniker som producerar forskningsresultat. Utredningama konstaterar atl antalet tekniska och vetenskapliga tidskrifter beräknas växa till ca 100000 år 1980. Varje är publiceras omkring 2 milj. tidskriftsar­tiklar med vetenskapligt och tekniskt innehåll. Informationsförsöriningen knyts också närmare till forskningens resultatredovisning. Allt större vikt läggs därvid vid alt vetenskapliga och tekniska dokument formaliseras.

Dalatekniska hjälpmedel är nu förhållandevis vanliga. Merparten av de datorbaserade systemen är avsedda för registrering, lagring och sökning av information. Datatekniken har emellertid också kommit atl utnyttjas för det löpande arbetet i biblioteken.

Antalet användare av datorbaserade informationstjänster vänlas öka starkt, vilket ställer krav på utbildning både av användare och av personal. Den ökade mängden information tillsammans med alltmer komplicerade tekniska hjälpmedel torde - enligt utredningama - leda liU all förmedlare (mellanhänder) kommer att spela en allt störte roll i informationsproces­sen. Bibliotek och informationscentraler får därvid ett ökat ansvar för att tillgodose de grupper som inte har tillgång lill teknisk utrustning eller vana atl hanlera sådan.

Prop. 1977/78:114

30

2.1.5.2 Förutsättningar för svensk informationsförsörjning

Informationsförsöriningen med vetenskaplig och teknisk information har tidigare i första hand riktat sig till forskning vid universitet och högsko­lor. På senare tid har emellertid nya användargrupper tillkommit. Politi­ker, läkare, lärare, tjänstemän i offentlig förvaltning och industri, arbets­marknadens organisationer, massmedia och allmänheten ställer numera ökade krav på service. Medan forskare många gånger har möjlighet alt själva söka och bearbeta sin information har andra, t. ex. de som är syssel­satta med utvecklingsarbete eller löpande arbele i näringsliv och förvalt­ning, ofta större behov av vägledning och bearbetning för atl informatio­nen skall kunna tillgodogöras. För de vetenskapliga biblioteken innebär de nya kraven stora påfrestningar, framhåller utredningarna.

Ökningen av antalet traditionella användare och tillkomsten av nya an­vändargrupper på nya orter leder till alt de olika institutioner som svarar för informationsförsörjningen i framtiden kommer atl behöva samverka än mera för alt kunna lämna en fullgod service. För användarna är det angelä­gel all på samma ställe få service inte bara i fråga om lån av dokument utan även i fråga om hänvisningar, bibliografisk information och faktainforma­tion. Folkbibliotek och andra lokala bibliotek kan därvid väntas få ökad betydelse som lokala förmedlare i informationsförsöriningen. Bibliotek av olika slag och övriga institutioner inom informationsförsörjningen blir så­lunda i ökad utsträckning beroende av hur samarbetet dem emellan funge­rar. Ansvar och kostnader måste fördelas mellan ett växande antal institu­tioner. Enligt utredningarna är det för närvarande svårt att överblicka för­ändringar i användarstrukturen och informationsbehoven och att vidtaga nödvändiga förändringar i den nuvarande organisationen.

Beskrivningen visar på behovet av en helhetssyn på informationsförsörj­ningen och behovet av balans mellan de tre tidigare nämnda systemen. De tekniska landvinningarna har till stor del utnyttjats för förbättringar i refe­renssystemet. Det är numera tämligen lätt att snabbi få hänvisningar till publikationer från i stort sett hela världen, medan det kan vara svårt att lo­kalisera och få tag i motsvarande dokument. Många av de publikationer som hänvisas lill är inle heller tillgängliga i Sverige utan måste hämtas utomlands. En viss obalans råder sålunda mellan referensservicen och be­ståndsservicen i landet. Inom samhällsvetenskaper och framför allt inom humaniora har dalateknik för bibliografisk service inte utnyitjats i samma uisträckning som inom naturvetenskap, teknik och medicin. Utbudet av datorbaserad information har dock under senare tid ökat inom de först­nämnda områdena och erfarenheterna av den hittillsvarande verksamhe­ten inom naturvetenskapliga och tekniska ämnesområden bör vara tillämp­liga även på andra ämnesområden. Det är också viktigt atl se hur Sverige skall utnyttja den internationellt tillgängliga informationen.

Den svenska informationsförsöriningen är decentraliserad, framhåller utredningama, i det avseendet alt den ombesörjs av institutioner under oli-

Prop. 1977/78:114

31

ka huvudmannaskap (statligt, kommunalt, privat) och atl vage institution oberoende av andra institutioner avgör vilken litteratur som skall inköpas och vilken service som skall ges. En övergång till ändamålsinriklade an­slag (programbudgeteringsprinciper) i den nya högskolan kommer att göra högskoleenheternas bibliotek mera direkt avhängiga av lokal forskning och utbildning, vilket kan förstärka denna decentralisering. För alt uppnå en lämpligt sammansatt referens- och litteraturservice behövs enligt utred­ningarna en övergripande planering och samordning av den nationellt in­riktade servicen.

Särskilt under senare år har olika former av teknisk forskning och ut­veckling nyttiggjorts inom informationsförsörjningen i Sverige. Ny teknik ställer Slora krav på organisationers och enskilda individers förmåga till omställning liksom på systematisering och enhetlighet i verksamheten. För att utnyttja tekniken effektivt och möta de problem som kan uppslå genom den tekniska utvecklingen krävs noggrann planering.

Den intemationella samverkan inom informationsförsörjningen är syn­nerligen omfattande och gäller litteratur, referensinformation och kommu­nikationsnät, konstaterar utredningarna. Det starka intemationella be­roendet innebär då bl. a. all planeringen av landels informationsförsörjning måste ske med hänsyn lill och med beaktande av den intemationella ut­vecklingen.

2.1.6 Aktuella problemområden

En ansvarsfördelning inom bestånds- och referensservicen är nödvän­dig. Utredningarna föreslår atl ett system med ansvarsbibliotek införs. Ett ansvarsbibliotek för ett visst område bör bl. a. svara för referensservice, ämnesbibliografering och nationell medverkan i internationella informa­tionssystem, ta initiativ till uppbyggnad av databaser, ansvara för fjärrlån, kunna ge hänvisning till service på området samt bevaka utbildning och in­formation till användare och personal. Förslaget bygger enligl utredningar­na på atl del inom många områden finns bibliotek och informationscentra­ler som i praktiken fungerar som ansvarsbibliotek. För vissa bibliotek kan de nationellt inriktade uppgifterna medföra merarbete, för vilket särskilda medel kan komma atl behövas.

Utredningarna har funnit att ett inte obetydligt dubbelarbete sker vid bibliograferingen av svenska skrifter mellan bibliografiska institutet. Bib­liotekstjänst AB och riksdagsbiblioteket. Den ämnesbibliografering av svenskt material för databaser och traditionella bibliografier som för när­varande sker på initiativ av myndigheter, organisationer och enskilda per­soner torde väl kunna inordnas i ett system med ansvarsbibliotek. En full­ständigare bibliografering av svenska tidskriftsartiklar och ett klariäggande av luckor och dubbleringar i ämnesbibiiograferingen av svenskt material är andra önskemål liksom atl utarbeta en enhetligare bibliografering i sam-

Prop. 1977/78:114

32

klang med internationella riktlinjer och att fastställa ambitionsnivån vid bibliografering.

Ett huvudsyfte med LIBRIS har varit all minska dubbelarbete vid kata­logisering. Det är en betydelsefull nationell uppgift atl fortsätta detta arbe­te.

Det är även väsentligt att man bevakar och tar initiativ till uppbyggnad av nationell referensservice och därvid tar hänsyn till områden som kan riskera att bli eftersatta. Riktlinjer för en dalabaspolicy bör därvid formu­leras.

I verksamheten vid bibliotek, informationscentraler, branschorganisa­tioner, företagareföreningar m.fl. ingår att svara för viss hänvisningsser­vice, varigenom användare får upplysning om var information finns och hur man skall nå den. På senare tid har förts fram tanken på en gemensam central för sådan service, avsedd för alla användarkategorier. Utredning­ama menar alt behoven på området lill viss del bör kunna tillfredsställas inom ramen för ett system med ansvarsbibliotek.

Efterfrågan på fjärrlåneservice kan väntas öka. Det innebär dock inte, enligt utredningarnas uppfattning, att det skulle vara aktuellt i Sverige med ett särskilt fjärtlånebibliotek. Ett sådant skulle troligen intecknaen stor del av reformutrymmet på informationsförsörjningens område. En förutsätt­ning för att Qärrlånelrafiken skall fungera tillfredsställande är dock, enligt utredningarna, alt lokaliseringsinstmmenten förbättras samt att utlånande bibliotek får sina kostnader täckta på ett tillfredsställande sätt.

En allmän tendens i den datatekniska utvecklingen är atl allt större re­sursinsatser krävs vid utveckling av slora syslem och vid produktutveck­ling. För att motivera de höga kostnaderna måste man vid sådant utveck­lingsarbete sikta på flera tillämpningsområden. Man måste också sträva att anpassa redan befintliga produkter till användning inom informationsför­sörjningen. Behov föreligger därvid av teknisk rådgivning.

Utredningama anser att man bör undersöka möjlighetema att göra infor­mationen i LIBRIS databas tillgänglig i avsevärt bredare skala och via enk­lare och billigare terminaler än de nuvarande. Förändringar i LIBRIS i dess nuvarande utformning bör enligt utredningarnas mening begränsas till nöd­vändiga eller särskilt angelägna modifieringar, framför allt omläggning till ny dator och förändringar i samband därmed. Vidare bör undersökas möj­ligheterna till ämnesmässig sökning av postema i LIBRIS databas. Biblio­grafisk och teknisk samverkan mellan folkbibliotek och forskningsbiblio­tek bör diskuteras.

Utredningarna framhåller sammanfattningsvis atl riktlinjer för ny tek­niks utnyttjande i informationsförsöriningen bör formuleras i en utveck­lingsplan. I en bilaga lill belänkandet redovisar utredningarna ett underlag fören sådan plan.

Prop. 1977/78:114

33

2.1.7 Nationella uppgifter inom informationsförsörjningen

Utredningama har framhållit att informationsförsörjningen i Sverige bygger på en decentraliserad stmktur. Denna behöver enligt utredningarna kompletteras med ett samordningsorgan för nationella uppgifter. Ett sär­skilt organ förutsätts dels ha överblick över och ansvar för all del totala serviceutbudet blir så väl avvägt som möjligt, dels disponera egna medel för forskning och utveckling inom området.

Til) nationella uppgifter hör planering och samordning inkl. internatio­nell samverkan, forskning och utveckling inkl. utbildning och nationell ser­vice. Till nationella uppgifter med anknytning lill informationsförsörj­ningen kan också hänföras den typ av nationaldokumentära uppgifter som kungl. biblioteket av tradition haft ansvar för.

Utredningarna har konstaterat behov av planerings- och samordningsin­satser på nationell nivå bl.a. innefattande långsiktig planering med syfte att skapa beslutsunderlag för åtgärder inom informationsförsörjningen. I ett kortare perspektiv bör planeringsverksamheten resultera i åigärder för att förbättra referens-, bestånds- och kommunikationsservicen i landet. Bland konkreta åtgärder som organet bör verka för nämner utredningama systemet med ansvarsbibliotek, atl bestämma ambitionsnivån för biblio­grafisk verksamhet och referenservice saml atl upprätta service på nya områden och riktad lill nya användarkategorier.

Med forsknings- och utvecklingsuppgifter avses här uppgifter av gemen­sam karaktär som syftar till all inom informationsförsöriningen utnyttja forskningens landvinningar samt planera, initiera och stödja forsknings-och utvecklingsprojekt inom området. Del gäller härvid att skaffa en god överblick över den forskning och utveckling som bedrivs i landet och utomlands samt med egna medel finansiera för landels informationsför­sörining önskvärda projekt. Konsultation och rådgivning i form av teknik-stöd, standardisering och normering är andra angelägna uppgifter. En vik­tig uppgift är alt överblicka utbildningen inom informationsförsörj­ningsområdet och atl planera och initiera fort- och vidareutbildning för personal samt användarutbildning.

Till nationella serviceuppgifter hör referens- och beståndsservice av ge­mensamt intresse för landet. Fjärrlåneverksamhelen mellan olika bibliotek är en sådan service. Vidare ingår i de nationella serviceuppgifterna viss bibliografisk verksamhet.

Informationsförsöriningen syftar främst till att tillgodose användarnas behov i dag och i den närmaste framtiden. De nationaldokumentära uppgif­terna syftar därutöver till att bevara svenska skrifter och göra dem tillgäng­liga för all framlid. Pä detta område har kungl. biblioteket med bibliografis­ka institutet speciellt uttalade uppgifter. Enligt utredningarnas åsikt bör även fortsättningsvis en institution ha det huvudsakliga ansvaret för de na­tionaldokumentära uppgifterna.

3 Riksdagen 1977178. 1 saml. Nr 114

Prop. 1977/78:114

34

2.1.8 Organisatoriska förslag

2.1.8.1 Ahernativa organisationsformer

Den grundläggande principen för en framtida organisation bör enligt ut­redningarnas uppfattning vara att operativ verksamhet skall utföras i ett decentraliserat mönster men förslärkas med ett centralt organ för främst planering och samordning samt forskning och utveckling. För ett sådant centralt organ framlägger utredningarna två tänkbara organisationslös­ningar.

Utredningarna har den gemensamma ståndpunkten att endast en lösning som tillgodoser tidigare redovisade krav på en helhetssyn på informations-försörjningsområdet kan anses ändamålsenlig. Utredningarna förutsätter vidare att det organ som föreslås får en oberoende ställning i förhållande lill de myndigheter som i övrigt är verksamma inom området. Den starka anknytningen till universitet och högskolor gör del naturligt alt organet får ställning som egen myndighet under utbildningsdepartementel.

Del ena alternativet är ett "nationalbibliotek med samordnings- och ut­vecklingsuppgifter. Delta innebär att kungl. biblioteket, forskningsbiblio­teksrådet och SINFDOK upphör och ersätts med ett nationalbibliotek med vida uppgifter inom informationsförsöriningen, däribland ansvar för natio­nella informationsförsöriningsuppgifter samt kungl. bibliotekels nuvaran­de nationaldokumentära uppgifter. En sådan myndighet skulle svara för övergripande planering och samordning samt forskning och utveckling inom hela informationsförsörjningens område.

Det andra alternativet innebär en organisatorisk åtskillnad mellan å ena sidan uppgifterna planering, samordning och utveckling för informations­försöriningen och å andra sidan nuvarande kungl. bibliotekets operativa uppgifter, främst de nationaldokumentära. En särskild delegation för infor­mationsförsörining inrättas för att handlägga förstnämnda uppgifter. Dele­gationen övertar SINFDOK:s och FBR:s nuvarande uppgifter. Delegatio­nen fär på detta sätt ett uttalat ansvar för övergripande planering och sam­ordning samt forskning och utveckling (inkl. utbildning) inom informa­tionsförsörjningens område. En viktig uppgift är att tjänstgöra som svenskt kontaktorgan för den intemationella verksamheten. Kungl. biblioteket ombildas till nationalbibliotek med oförändrad ställning som självständig myndighet.

2.1.8.2 En delegation för informationsförsörjning

Utredningama anser atl övervägande skäl talar för lösningen med dels en delegation för informationsförsörjning, dels ett nationalbibliotek. Ut­redningarnas förord för delegalionsallemativet bygger bl. a. på den grund­läggande förutsättningen atl delegationen får sådan kompelens saml såda­na befogenheter och ekonomiska resurser att den effektivt kan verka som centralt samordnings- och utvecklingsorgan inom informalionsförsörj-ningsområdel.

Prop. 1977/78:114

35

Delegationen föreslås som tidigare nämnts få ställning som myndighet under utbildningsdepartementet med resurser för planering och samord­ning inkl. internationell samverkan, forskning och utveckling inkl. viss ut­bildning samt för viss nationell service. Delegationen skall genom sin sam­mansättning och till myndigheten knutna permanenta nämnder och tillfälli­ga arbetsgrupper kunna verka inom hela informationsförsörjningsområdet. För atl ge myndigheten förutsättningar att effektivt verka inom andra sam­hällssektorers ansvarsområden bör delegationen få en allsidig sammansätt­ning.

Delegationen föreslås få mandat atl föreslå erforderiiga åtgärder för samordning och utveckling inom hela informationsförsörjningsområdet. En viktig uppgift är all i samråd med berörda myndigheter och organisatio­ner hos regeringen föreslå ansvarsbibliotek för olika ämnesområden och serviceformer.

Delegationen bör ha rollen som svenskt kontaktorgan för internationell samverkan och svara för atl svenska intressen bevakas och att svenska synpunkter får vederbörligt inflytande.

Delegationen förutsätts bli centralt remissorgan för frågor inom informa-tionsförsörjningsområdel. Statliga myndigheter bör i alla frågor av större omfattning eller principiell betydelse som gäller informationsförsörining söka samråd med delegationen. Delegationen bör också beredas tillfälle yttra sig över förslag till anslagsframställning från statliga myndigheter och organisationer som har direkt betydelse för informationsförsöriningen.

Utredningarna föreslår all delegationen för informationsförsörjning skall beslå av högst tio ledamöter, som regeringen utser för en period av tre år. Bland ledamöterna utser regeringen ordförande och vice ordförande. An-vändarrepresentanterna föreslås tillsammans med representanter för all­mänintressen bilda majoritet i delegationen. Användarintressena börenligt utredningarnas mening företrädas i delegationen genom representanter för olika sektorer, t.ex. högre utbildning och forskning inom högskolan, tek­nisk forskning och utveckling, annan sektoriell forskning och utveckling saml industri och näringsliv. Utredningarna anser att allmänintressena bör företrädas genom riksdagsledamöter. Representanter för närliggande om­råden, l.ex. folkbiblioleksväsendel, nationaldokumentär verksamhet och datasamordning, bör också enligt förslaget ingå i delegationen. Vidare föreslås i delegationen ingå chefen för delegationens kansli. Utredningarna har inte ansett sig böra ta upp frågan om företrädare för personalorganisa­tionerna.

För all ytterligare bredda inflytandet och därmed underiätta kontakterna med olika intressenter föreslås atl delegationen kompletteras med ett antal permanenta rådgivande nämnder och tUlfälliga arbetsgrupper. Medan dele­gationens sammansättning avser att spegla allmänintresse och användar­behov, skall nämnder och arbetsgrupper i högre grad spegla mer speciell kompetens på området samt serviceorganens och utbudsorganisalionemas

Prop. 1977/78:114

36

intressen. Exempel på nämnder som inledningsvis skulle kunna vara moti­verade är: en nämnd för de vetenskapliga biblioteken, informationscentra­lerna och folkbiblioteken, en nämnd för förvaltningsbiblioiek och förelags­bibliotek, en nämnd för industrifrågor, en nämnd för terminologi och klas-sifikation, en nämnd för forskning och utveckling inom informationsför­sörjningen, en nämnd för kommunikationsfrågor (datanät m.m.) samt en nämnd för utbildningsfrågor.

Utredningarna föreslår vidare att verksamheten vid delegationen skall bedrivas inom tre verksamhetsprogram: forskning och utveckling, plane­ring och samordning samt nationella serviceuppgifter.

Till delegationens förfogande bör stå ett kansli med uppgift atl planera, bereda och i delegationen föredra ärenden. Kapacitet bör även finnas för utrednings- och planeringsverksamhet. Till kansliuppgifterna hör vidare atl initiera, planera och utvärdera forsknings- och utvecklingsprojekt samt insamla, analysera och sammanställa underlagsmaterial för diskussioner i nämnder och i delegationen. Delegationens kansli föreslås bli uppdelat på en planerings- och samordningsenhel och en utvecklingsenhet. Kansliet föreslås inledningsvis omfatta ca 20 tjänster.

Delegationen för informationsförsörjning förutsätts få omfattande ar­betsuppgifter och ett nationellt ansvar som sträcker sig över alla samhälls­sektorer. Mot denna bakgrund och med hänsyn till omfattningen av det planerings-, samordnings- och utvecklingsarbete delegationen bör få före­slår de båda utredningarna att följande medelsramar ställs till delegatio­nens förfogande för det första verksamhetsåret: för forskning och utveck­ling 8,1 milj. kr., för planering och samordning 2,6 milj. kr. samt för natio­nella serviceuppgifter 2,7 milj. kr. eller sammantaget 13,4 milj. kr.

Utredningarna anser det önskvärt att delegationen för informationsför­sörjning börjar sin verksamhet den I juli 1978. Förberedelsearbete kan komma atl erfordra en särskild organisationskommitté. Verksamheterna vid FBR och SINFDOK föreslås upphöra med utgången av budgetåret 1977/78.

2.1.8.3 Informationscentralerna vid karolinska institutet (MIC) och tek­niska högskolan i Stockholm (IDC)

IDC harf. n. en organisatorisk ställning som är jämförbar med en avdel­ning vid tekniska högskolans bibliotek. Verksamheten finansieras dock i särskild ordning. Utredningarna föreslår all tekniska högskolan i Stock­holm övertar ansvaret för finansieringen av den informationsservice, med undantag av forsknings- och utvecklingsverksamheten, som nu bedrivs vid IDC med medel från SINFDOK. Kostnaderna har preliminärt uppskattats till 0,9 milj. kr. Den organisatoriska inordningen i biblioteket och överfö­ringen av finansieringsansvaret till högskolan av den operativa verksamhet som nu drivs med medel från SINFDOK bör ske snarast. Samtidigt bör uppdras åt delegationen att i samråd med tekniska högskolans bibliotek

Prop. 1977/78:114

37

och övriga berörda intressenter utreda vissa frågor beträffande den framti­da verksamheten vid biblioteket mot bakgrund av övergången från för­söksverksamhet till reguljär drift.

Den nu gällande ordningen med huvudmannaskapet för MIC hos karo­linska institutet bör enligt utredningarnas uppfattning kvarstå. En närmare institutionell samordning mellan informationscentralen och karolinska in­stitutets bibliotek bör övervägas.

Det är, enligt utredningarnas uppfattning, önskvärt att karolinska insti­tutet även övertar det finansiella ansvaret för den del av indexeringsverk-samhelen som hittills bekostats av medicinska forskningsrådet. Större forsknings- och utvecklingsprojekt bör som regel finansieras ur delegatio­nens ulvecklingsanslag.

Vidare bör karolinska institutet överta ansvaret för finansieringen av den informationsservice som nu bedrivs vid MIC med medel från SINF­DOK. Kostnadema härför har preliminärt beräknats till 0,4 milj. kr. An­svaret för fördelning av datortidsmedlen från UHÄ till de två centralerna föreslås samtidigt bli överfört till delegationen. Sådant utvecklingsarbete vid informationscentralerna som inle är alt hänföra till systemunderhåll bör enligt utredningama finansieras över delegationens anslag.

Frågor enbart för BIDOK

2.1.8.4 Nationalbiblioteket

De båda utredningarnas förslag till organisatorisk lösning innebär atl kungl. biblioteket ombildas till nationalbibliotek med främst nationeUa uppgifter.

BIDOK lägger fram närmare förslag om nationalbibliolekets uppgifter och organisation. Nationalbiblioteket föreslås under ledning av en styrelse med företrädare för olika intressen överta kungl. bibliotekets uppgifter, som även fortsättningsvis bör hållas samlade.

Nationalbiblioteket bör främst inriktas mot nationella uppgifter. Detta innebär en viss förändring i förhållande till kungl. bibliotekets hittillsvaran­de inriktning. Man måste dock räkna med en omställningsprocess innan denna riktningsförändring får fullt genomslag. Bland annal behöver univer­sitetsbiblioteket i Stockholm enligt BIDOK:s mening viss tid för planering, uppbyggnad av samlingar och andra förberedelser innan universitetet helt övertar ansvaret för biblioteksservicen vad avser utländsk litteratur till forskning och högre utbildning vid universitetet. Även sedan universitets­biblioteket övertagit denna uppgift kommer nationalbibliolekets betydan­de samlingar att vara en värdefull källa för forskning. Inom del nya natio­nalbiblioteket skall enligt BlDOK:s förslag finnas två grupper av uppgifter med skilda inriktningar och krav. För att åstadkomma en lämplig resurs­fördelning mellan dessa olika arbetsuppgifter föreslår BIDOK en uppdel-

Prop. 1977/78:114

38

ning av nationalbibliolekets verksamheter som återspeglar denna skiljelin­je, nämligen på ett verksamhetsprogram för nationaldokumentära uppgif­ter och ett verksamhetsprogram för nationella serviceuppgifter.

Till de nationaldokumentära uppgifterna bör bl.a. hänföras verksamhe­ten som arkivbibliotek för svenska skrifter, verksamheten vid nationalfo­noteket samt framställning av de nationalbibliografiska produkterna. Den i kungl. bibliotekels instruktion fastställda skyldigheten atl samla, förvara och tillhandahålla svenska tryckta skrifter (arkivbiblioteksfunktionen) bör enligt BIDOK:s förslag bli en central uppgift för det nya nationalbibliote­ket. BIDOK föreslår att nationalbiblioteket får ansvaret att vårda och till­handahålla det nationalexemplar av svenska skrifter som har föreslagits i betänkandet (DsU 1977:12) Pliktexemplar av skrift.

Inom det nationaldokumentära området föreslås nationalbiblioteket där­utöver också få till uppgift att vårda och förkovra kungl. bibliotekets äldre samlingar av böcker och annal tryck, handskrifter, kartor och planscher, samt svara för skyddsfilmning av dagstidningar och i övrigt att hålla en representativ samling utiändsk litteratur. Enligt BIDOK:s uppfattning kan vidare nationalfonotekets samlingar av fonogram och den därmed förena­de verksamheten med fördel knytas till del nya nationalbiblioteket.

De nationella serviceuppgifterna är främst att framställa accessionskala­logen samt atl tillhandahålla utländsk bibliografisk information i datorläs­bar form (MARC-informalion) från bibliografiska centraler i andra länder och därvid lämna svensk bibliografisk information i utbyte framhåller BI­DOK. Upprättande av specialbibliografier eller ämnesbibliografier kan också bidraga till den nationella servicen.

Insatser från nationalbiblioteket för alt upprätta specialbibliogrjdier eller ämnesbibliografier med utgångspunkt i dess omfattande specialsamlingar bör betraktas som bidrag till informationsförsörjningen inom ramen för ett system med ansvarsbibliotek. Förmedling av informationssökningsservice från databaser med vetenskaplig information inom vissa ämnesområden kan också vara uppgifter av sådan karaktär.

Nationalbiblioteket föreslås få utförandeansvaret för LIBRIS och där­med förenad verksamhet medan vidareutvecklingen av systemet ligger un­der delegationens ansvar. Denna lösning bedömer kommittén i dagens läge vara mest ändamålsenlig med hänsyn lill nationalbibliolekets ansvar för framställning av accessionskalalogen och nationalbibliografiska produkter saml tillhandahållande av svensk och utländsk bibliografisk information. Vid nationalbiblioteket bör inrättas en samrådsnämnd för bibliografiska frågor.

BIDOK anser det angeläget att nationalbiblioteket får en styrelse vars sammansättning speglar bibliotekets olika kontaktytor mot samhället. Forskning och utbildning inom och utom högskolan, författare, bok- och musikförläggare, boktryckerier och bokbinderier, informationsförsörj­ningen i landet, särskilt de vetenskapliga biblioteken, samt kultursektorn

Prop. 1977/78:114

39

bör sålunda vara företrädda. Nationalbibliolekets chef bör också ingå som ledamot. Antalet ledamöter, bland vilka regeringen utser ordförande, bör vara högst tio. BIDOK har inte ansett sig böra la upp frågan om företrädare för personalorganisalionema.

BIDOK tänker sig nationalbiblioteket organiserat på tre huvudenheter; en enhet för arkivbiblioteksfunktioner, en enhet för fonogramfunktioner och en enhet för bibliografiska funktioner (inkl. LIBRIS).

En organisationskommitté bör tillsättas med uppgift att företa en över­syn av nationalbibliolekets inlema organisation utifrån dels de ställnings­taganden BIDOK:s förslag ger anledning till, dels kommande beslut på ba­sis av förslagen från tidningsfilmnings- och dataarkiveringskommittéerna samt förslagen i belänkandet Pliktleveranser av skrift. BIDOK föreslår att kungl. bibliotekets omorganisation sker den 1 juli 1979.

2.1.8.5 Samverkan medan folkbibliotek och forskningsbibliotek

BIDOK förutser att folkbibliotekens roll i försörjningen med vetenskap­lig och teknisk information kommer atl öka bl. a. genom uppkomsten av nya användargmpper. Folkbiblioteken kan utgöra en bas i en utbyggd ser­vice till mindre och medelstor industri och lokal förvaltning. Sedan gam­malt spelar de en viktig roll i Qärrlånesamarbetet, vilket kan förbättras ge­nom bättre och aktuellare lokaliseringsinstmment. Åtskilligt dubbelarbete utförs vid behandling av svensk och utländsk litteratur som förvärvas vid folkbibliotek och fprskningsbibliotek.

En annan viktig fråga är vilken service de kommunala folkbiblioteken skall ge till den statliga högskoleutbildningen. BIDOK hänvisar här bl. a. lill att statens kulturråd i en skrivelse har föreslagit atl denna fråga snarast utreds.

BIDOK anser all den föreslagna delegationen särskilt bör uppmärksam­ma, ta initiativ till och stödja samarbetet mellan folk- och forskningsbiblio­tek. En högt prioriterad uppgift är därvid all underlätta fjärrlånesamarbe­tet samt gemensamt utveckla och utnyttja datatekniska hjälpmedel för bib­liografisk samverkan.

Frågor enbart för SINFDOK-utredningen

2.1.9 För SINFDOK-utredningen särskilda frågor

Med utgångspunkt i den av utredningarna föreslagna organisationen be­handlar SINFDOK-utredningen vissa för utredningen särskilda frågor.

Företagarföreningarnas roll vid förmedling av teknisk information till mindre och medelstora företag har bl.a. berörts i en skrivelse från SINF­DOK-utredningen till industridepartementet, vilken fogas som bilaga tiU betänkandet. Utredningsarbetet har enligl SINFDOK-utredningens me-

Prop. 1977/78:114

40

ning bekräftat alt utnyttjandet av tillgänglig kunskap har särskild betydelse för ett industriland som Sverige, med dess totalt sett ringa del av världens totala forsknings- och utvecklingsarbete. Betydelsen av en rationellt ord­nad informationsförsörjning har understrukits vid kontakter med represen­tanter för såväl större som mindre företag.

I en delrapport till utredningen lämnar statens industriverk en beskriv­ning av patent- och registreringsverkets tekniska information. Industriver­ket bedömer det vara angeläget att den kvalificerade tekniska fackkunskap som finns tillgänglig vid patentverket i ökad utsträckning kan komma in­dustrin till godo. Patentverkel redovisar i en PM från augusti 1977 ett för­slag till utveckling och effektivering av sin informationsservice. SINF­DOK-utredningen är positiv till detta under förutsättning atl systemet ut­formas så att förtroendet för verkels myndighetsutövning inte rubbas.

Vidare betonar utredningen värdet av ett organiserat nomenklaturarbete inom det tekniska fältet och därtill hörande vetenskapsområden. Utred­ningen föreslår att delegationen från SINFDOK övertar ansvaret för del ekonomiska slöd som utgår till Tekniska nomenklaturcentralen (TNC). TNC bör mot bakgrund av en genomarbetad och av delegationen i princip godkänd flerårsplan årligen hos delegationen ansöka om medel.

Ell flertal statliga myndigheter med informationsförsöriningsuppgifler har utvecklat eller på annal sätt anskaffat programvara för datorbaserad informationssökning. För tillämpningar anlitas i allmänhet Stockholms da­lamaskincentral (QZ). SINFDOK-utredningen berör bl.a. sådana frågor som drift, underhåU och utveckUng av programvara. Den föreslagna dele­gationen bör, enligl utredningens mening, tilldelas en aktiv roll vid utvär­dering, anskaffning och utveckling av programvara inom informationsför­sörjningen. Samarbete bör etableras mellan de berörda dalacentralerna och delegationen.

Utredningen finner det även vara angelägel alt delegationen följer ut­vecklingen inom faktadatabasområdet med uppmärksamhet. Ur nationell synpunkt anser utredningen det vara av intresse att söka utröna inom vilka områden det finns behov av nya faktadatabaser. Med tanke pä att området är relativt nytt kan del finnas utrymme för svenska insatser med bytesvär­de på den internationella marknaden.

SINFDOK-utredningen tar slutiigen upp frågor om utbildning och sti­pendiatverksamhet. Utredningen vill betona behoven av utbildningsinsat­ser såväl när det gäller specialister vid bibliotek och informationscentraler som när det gäller användare, bl. a. inom industrin. Enligt utredningens mening bör den föreslagna delegationen som en inledande åtgärd inventera tillgänglig utbildning inom informationsförsöriningen och utreda behovet av olika typer av utbildning för de kategorier som berörs. I syfte att höja den allmänna kompetensen i landet på informationsförsöriningens område bör det finnas möjligheter att bedriva viss stipendiatverksamhet. Stipen­dier bör kunna utgå för olika nivåer av specialutbildning med teknisk in­riktning vilket innebär en breddning av det nuvarande stipendiatsystemet.

Prop. 1977/78:114

41

2.2 Remissyttrandena 2.2.1 Allmänna synpunkter

Flertalet remissinstanser är avgjort positivt inställda såväl till utredning­arnas allmänna syn pä problemområdet som till deras konkreta förslag till lösningar pu informationsförsörjningsproblemen.

Sålunda hälsar bl. a. universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), ett antal högskolor, Sveriges lantbruksuniversitet, Sveriges allmänna biblioteksför­ening (SAB), skolöverstyrelsen (SÖ) och statskontoret med tillfredsställel­se de båda utredningamas helhetssyn som ger goda förutsättningar för all lösa problem som rör vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning i ett större och samlat perspektiv. Bl. a. medicinska forskningsrådet (MFR), naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), försvarets forskningsanstalt (FOA) och Tekniska litteratursällskapet (TLS) anger dock redan i sin all­männa översikt att en förutsättning för att utredningarnas förslag skall ha framgång är att en kraftig resursförstärkning kommer till stånd. Forsk­ningsrädsnämnden (FRN) fömtsätter att de resurser som skall tillföras den föreslagna delegationen för informationsförsörjning blir så omfattande atl en successiv uppbyggnad av delegationen och dess verksamhet bör över­vägas. Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemännens centralorga­nisation (TCO) samt Centralorganisationen SACOISR anser att utredning­arna gjort en värdefull genomgång av området vetenskaplig och teknisk in­formationsförsörjning och kan i huvudsak tiUstyrka de förslag som fram­läggs.

Svenska Bokförläggareföreningen och Bibliotekstjänst AB tillstyrker den allmänna uppläggningen i betänkandet. Bokförläggareföreningen fin­ner dock för sin del att vikten av att även i framtiden ha tillgång till infor­mationsbärare i form av tryckt material i stort sett har förbigåtts av utred­ningama. Bibliotekstjänst AB kan inte frigöra sig från intrycket att utred­ningen i sin huvuddel vall atl bortse från folkbiblioteken som informations­förmedlare.

En hög teknologisk nivå inom industri och näringsliv ställer stora krav på en god informationsförsörjning. Detla har varit en av utredningarnas gmndtankar, vilket också vitsordas av Svenska arbetsgivarföreningen (SAF). SAF finner det dock önskvärt atl utredningarna i högre grad beto­nat att de flesta svenska företag till övervägande del hämtar sin informa­tion från den egna interna dokumentationen, alltså från det material som utredningarna valt atl kalla icke-vetenskapligt. Sveriges civilingenjörsför­bund (SCF) anser att utredningarna har förbisett de stora användargrup­perna tekniker och ingenjörer inom industri och förvaltning. Förbundet finner alt utredningarna på ett otillräckligt sätt har behandlat frågor som rör industrins behov av information och dokumentation och alltför hårt koncentrerat sig till biblioteks- och forskningsområdena. Utredningarna har inte heller föreslagit några kraftfulla åtgärder för all underlätta indu­strins informationssökning.

Prop. 1977/78:114

42

Styrelsen för teknisk utveckling (STU) anser att ett huvudtema för en in­formations- och dokumeniaiionsutredning borde vara hur teknisk informa­tion skall utnyttjas inom företagen som en dynamisk faktor vid utveckling och innovationsskapande. Det är STU:s uppfattning alt utredningarnas ge­mensamma utarbetande av ett betänkande inte varit till gagn för teknisk in­formation och dokumentation. En självständig utredning av teknisk infor­mation och dokumentation hade kunnat koncentrera sig på aspekter som hör samman med denna som ett instmment i näringspolitiken, hävdar STU.

Nämnden för samhällsinformation (NSl) menar att utredningarnas övergripande principresonemang inte står i överensstämmelse med de åt­gärder som föreslås.

Datainspekiionen påpekar att det i samband med att informationsför­sörjningen samordnas är lämpligt med en översyn av eventuellt förekom­mande datalagfrågor t. ex. vad avser registeransvar, registemtdrag enligt datalagen och utlämnande av personuppgifter till utlandet.

2.2.2 Betänkandets deskriptiva del

En del remissinstanser har kommenterat de avsnitt av utredningarnas betänkande som kan sägas vara huvudsakligen deskriptiva.

Beträffande utredningarnas definitioner och avgränsningar finner bl.a. stålens våg- och irafikiiisliiui (VTI) atl en integrerad syn på informations­verksamheten är nödvändig som en förutsättning för en framtida förbätt­ring av informationsförsörjningen i Sverige. Betänkandets helhetssyn med sin grunduppdelning i referenssystem, beståndssystem och kommunika­tionssystem är ändamålsenlig och bör gälla alla slag av bibliotek och infor­mationscentraler och i princip omfatta såväl vetenskaplig som teknisk in­formation på alla ämnesområden, oberoende av medium, form, bearbet­ningsgrad och källa. .SÖ anser att utredningarnas definition och precisering av begreppet informationsförsörjning underlättar en problembeskrivning och ett analysarbete som i sin tur kan leda till åtgärder och förbättringar inom respektive delsystem. Synsättet har stora förtjänster och stämmer väl överens med folkbibliotekens och även museernas metoder i informa­tionsverksamheten, konstaterar i/ä/e/;* kulturråd.

Utredningarna betonar starkt vikten av balans mellan de tre delsystem som ingår i deras informationsförsörjningssystem. FOA, Sveriges Industri­förbund och 7X5 delar denna uppfattning och hävdar att den alltför ofta förekommande obalansen mellan referens- och beståndssystemen, dvs. dokumentations- och biblioteksarbete, måste arbetas bort.

Lantbruksuniversitetet och FOA anser att utredningarnas deskriptiva delar utgör en värdefull översikt över informationsväsendet i Sverige och i utlandet. SÖ å sin sida äriserdock atl den beskrivna informationsförsörj­ningens stmktur i själva verket är betydligt mer komplicerad än som den beskrivs i betänkandet. TLS reagerar inför uppgiften att del f. n. finns ett

Prop. 1977/78:114

43

tjugotal större företagsbibliotek i landet. TLS jämför siffran 20 med de 220 företagsbibliotek, vars tidskriftbeständ förtecknas i List Tech och de över 400 företagsbibliotek som ingår i TLS handbok 8, Svenska specialbiblio­tek.

2.2.3 Förutsättningar för svensk informationsförsörjning och aktuella pro­blemområden

Beträffande utredningarnas redogörelse för förutsättningar för svensk in­formationsförsörjning har nägra remissinstanser kommenterat utredning­arnas uppfattning om folkbibliotekens framtida roll i informa­tionsförsörjningen. SACOISR vill understryka folkbibliotekens speciella möjligheter att nå nya användargrupper inte minst mot bakgrund av den ökande decentraliseringen av högskoleutbildningen.

Även kulturrådet vill vitsorda folkbibliotekens speciella fömtsättningar att på lokal nivå svara för att det samarbete som utredningarna föreslår etableras och fungerar. STU finner däremot att tanken att folkbiblioteken skulle utgöra bas i en utbyggd service till mindre och medelstor industri in­le tar hänsyn till vare sig företagens kontaktmönster, kompetensen hos folkbiblioteken eller de krav på snabbhet, åtkomlighet och resursinriktning som en industriell service ställer. Företagen måste för att få förtroende för en service få en samtalspartner insatt i industriella frågeställningar.

En lokal bearbetningsservice kan fungera också som hänvisningsservi­ce. För att kunna hänvisa rätt måste man få den insikt i problemet som en bearbetning ger. Det behövs emellertid en central bearbetningsservice med slora resurser för de uppgifter som inte går all lösa lokalt och där an­nat etablerat organ att hänvisa till saknas, hävdar STU. STU föreslår atl en teknisk bearbetningsservice inrättas för områden som inte läcks av In­stitutet för byggdokumentation, exempelvis i anslutning lill men fristående från ett tekniskt högskolebibliotek.

I avsnittet om aktuella problemområden tar utredningarna upp frågan om ansvarsfördelningen inom informationsförsörjningen. Flertalet remissinstanser behandlar förslaget om ett syslem med ansvars­bibliotek och tillstyrker därvid utredningarnas förslag. Många ifrågasätter dock humvida ett genomförande av förslaget är möjligt inom ramen för nu­varande anslagstilldelning. Bl. a. UHÄ, statistiska centralbyrån (SCB) och lantbruksuniversUet vUl understryka att de ekonomiska och budgetmässi­ga konsekvenserna av förslaget torde kräva en mera ingående undersök­ning. Rektorsämbetet vid universitetet i Uppsala anser förslaget helt orea­listiskt om det inte kombineras med en plan om hur de svenska biblioteken skall uppmstas på ett kraftfullt sätt.

Alt lösa problemen med finansieringen av ansvarsbibliotekens verksam­het blir en viktig uppgift för den föreslagna delegationen, anser FOA. En­ligt FOA:s mening är del i princip rimligt att de som utnyttjar ansvarsbib­liotekets tjänster står för åtminstone en del av kostnaderna. Resterande

Prop. 1977/78:114

44

merkostnader kan täckas av delegationen i form av fjärrlånebidrag e.d., föreslår FOA.

VTI anser att ett decentraliserat system med ansvarsbibliotek f. n. syns vara den enda länkbara lösningen för att åstadkomma den avsedda sam­ordningen av informationsförsörjningen. VTI rekommenderar att systemet genomförs samtidigt som de ekonomiska problemen löses så snart som möjligt och i full skala. Någon försöksverksamhet bör ej bedrivas, anser VTI.

UHÄ framhåller att försöksverksamheten med ansvarsbibliotek bör kunna omfatta informationscentralerna vid tekniska högskolan i Stock­holm (IDC) och karolinska institutet (MIC). Delegationen för energiforsk­ning (DFE) anser alt det vore olyckligt om studier av energiområdets infor­mationsförsörjning blev fördröjda i avvaktan på statsmakternas beslut om informationsförsörjningens organisation. Informationsbehoven på ener­giområdet uppfattas som stora och växande och DFE ser det som en möj­lighet att de föreslagna inledande studierna och försöksverksamheten star­tar med energiområdet.

Kulturrådet och TLS avvisar i enlighet med utredningarna tanken på ett speciellt fjärrlånebibliotek enbart för svenska behov, särskilt mot bak­grund av förslaget om inrättande av ansvarsbibliotek. TLS finner dock frå­gan viktig för företagsbiblioteken och undrar om inte utredningarna avfär­dat frågan väl lättvindigt. Att lösa problemet med ansvarsbibliotek eller lån från British Library Lending Division (BLLD) bör kompletteras med andra alternativ, vilka inte behöver följa BLLD:s konstruktion anser TLS. Be­ståndet kan fördelas på olika bibliotek, men del vore värdefullt, anser TLS, om låntagarna kunde vända sig till en bestämd upplysningscentral, som snabbi hänvisade till det bibliotek som är i besittning av det önskade materialet. Biblioteksnämnden vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] tillstyrker förslaget om ansvarsbibliotek men anser att frågan om inrättande av ett fjärrlånebib-lioiek inle bör upphöra förrän kostnaderna härför i en statistiskt väl under­byggd utredning ställs i relation till kostnaderna för ett system med an­svarsbibliotek.

Även om det ligger förtjänster i utredningarnas sätt att koncentrera upp­märksamheten på utbildningens och institutionsforskningens tillgång till information via de vetenskapliga biblioteken bör enligt siatens råd för ve­tenskaplig information och dokumentation (SINFDOK) ell större intresse visas industrins informationsproblem. Belänkandet förutsätts avhandla ve­tenskaplig och teknisk informationsförsörjning, där ordet teknisk bör ges vid tolkning. Frågan om industrins och näringslivels behov av kvalificerad information intar dock en undanskjuten plats i framställningen hävdar SINFDOK.

Det är SINFDOK:s uppfattning att stmkturen för informationsförsörj­ning även måste anpassas till industrins, näringslivets och förvaltningens behov. De vetenskapliga biblioteken - liksom andra befintliga institutio-

Prop. 1977/78:114

45

ner, BYGGDOK, patentverket, miljödalanämnden etc. - bör härvid ges rollen som aktiva förmedlare av vetenskaplig och teknisk information till alla användare. Detla innebär en delvis ändrad målinriktning och förutsät­ter i konsekvens en omgruppering av de vetenskapliga bibliotekens resur­ser. Det som i fortsättningen behövs är således enligt SINFDOK:s mening ett väl integrerat och samordnat nät av informationscentraler, där ingåen­de enheter aktivt marknadsför såväl egna som andras tjänster.

De tjänster som mot bakgmnd av informationsförsörjningsidén i stort och på gmnd av tanken på ansvarsbibliotek skall erbjudas en vid krets av användare även utanför högskolemiljön måste åtminstone inledningsvis till Slor del bekostas av allmänna medel, hävdar SINFDOK. Resurser härför bör då tillförsäkras de nationalansvariga biblioteken och institutionerna genom speciella anvisningar så märkta att de inte kan användas vid lokala läroanstalternas fördelning av programbudgetmedlen. Om så ej sker är det risk för att kraven från industrin och andra utomstående användare blir ef­tersatta till förmän för kraven inom den egna organisationen. Tillgången till informationsservice inom rimlig tid, till skäliga kostnader och i lämplig form är väsentlig för industrin. Informationens form och lättillgänglighet spelar också en stor roll för hur mycket den blir utnyttjad. Industrin är vil­lig att betala för väl fungerande, användaranpassade tjänster. För att an­svarsbibliotekens tjänster ska kunna anpassas till industrins och andra in­tressenters önskemål måste dessas inflytande vid styrning av ansvarsbib­lioteken tillgodoses, anser SINFDOK.

STU anser att utredningarna själva lägger fram ett tungt vägande argu­ment mot förslaget om ansvarsbibliotek då de konstaterar att när högskole­reformen är fullt genomförd anslagen till vetenskaplig biblioteksservice kommer att avsättas ur den lokala högskoleenhetens anslag till forskning och utbildning. En genomförd programbudgetering i den nya högskolan skulle därvid innebära att medelsbehoven för lokal informationsförsörj­ning mer direkt kommer att avvägas mot andra behov inom forskning och utbildning vid den egna högskoleenheten. Detta kan komma att förstärka tendenserna till decentralisering av den svenska informationsförsörj­ningen. Detla innebär enligt STU att från industrin framförda önskemål om biblioteksservice kommer att vägas mot exempelvis inslilulionsönske-mål om apparatinköp. STU anser atl de olika bibliotekens ansvarsområ­den måste vara mycket noga definierade och särskilda medel avsatta för litteraturinköp, samkataloger och annan service om detta skall fungera. Utredningarna är helt otillfredsställande härvidlag, hävdar STU.

Då det är av ett betydande och från näringslivet ofta framfört intresse atl få tillgång till ett svenskt fjärrlånebibliotek föreslår STU att ett svenskt fjärrlånebibliotek för periodisk litteratur och rapportlitteratur inrältas efter mönster av BLLD.

Bland de remissinstanser som har tagit upp utredningarnas förslag angå­ende taxor och avgifter för informationsförsörjningen anser Ingen-

Prop. 1977/78:114

46

jörsvetenskapsakadeinieu (IVA) atl användarna bör betala för den tjänst som utförts för honom. IVA finner att detta synsätt också bör vara an­vändbart för andra typer av service pä info-försöriningsomrädel, exempel­vis bör man ej skilja mellan manuella och ADB-rutiner för informations-framtagning. Det kvalitetskrav på utfört arbete som denna princip mäste medföra bör vara lill nytta för både utföraren och nyttjaren, hävdar IVA.

Även SCF finner det rimligt att införa avgiftssystem för datorbaserade servicetjänster för externa användare t. ex. företag.

Bl.a. riksrevisionsverkel (RRV), SCB, VTI, TLS och Induslriförbundel säger sig kunna gå med på utredningarnas förslag atl använda rörliga kost­nader för informationsservice som grund för avgifissäitningen. Den nuva­rande taxesäitningen på området är oenhetlig hävdar ovannämnda remiss­instanser. Det är därför angeläget att principerna för taxesäitningen inom hela informationsområdet ses över. SCB anser alt dessa frågor på grund av sin komplicerade natur fortlöpande måste uppmärksammas från centralt håll.

Traditionellt är utnyttjandet av beståndssysiemei gratis framhåller SINFDOK. Däremot är det förenat med kostnader atl utnyttja de datorba­serade referenssystemen. Inom denna verksamhet råder således för närva­rande det ovanliga förhällandet, att kunden mäste betala för att få god in­sikt i vad som finns under det att varan (dokumentet) är tillgänglig gratis. En fömtsättning enligt SINFDOK för atl delegationen skall kunna fullgöra sina samordningsuppgifter är att den får befogenhet och medel att pröva avgiftsbeläggning och subventioner för all åstadkomma en totaloptimering av ekonomin för hela informationsförsörjningsområdet anpassat till sam­hällets intresse av att existerande information effektivi utnyttjas.

En annan gmpp remissinstanser är negativ till utredningamas förslag. SACOISR, kuUurrådet och forskningsbiblioleksrådel (FBR) anser all frå­gan om avgiftsbeläggning av delar av informationsförsöriningen är ett vik­tigt kulturpolitiskt ställningstagande. Avgiftsläckning av dalorbaserad re­ferensservice strider mot allmänt vedertagna principer för folkbibliotekens verksamhet. Remissinstanserna avstyrker direkt utredningarnas förslag om att avgiftsbelägga mer omfattande literatursökningar i tryckta biblio­grafier och på längre sikt även annan service vid forskningsbiblioteken. En avgiftsbeläggning på detta område skulle få negativa effekter för folkbiblio­tekens verksamhet, hävdar remissinstanserna.

Svenska Kommunförbundei och TCO anmäler sin tveksamhet inför ut­redningarnas förslag. TCO befarar all avgiftsbeläggningen kan motverka ambitionen att göra vetenskaplig och teknisk information tillgänglig för en allt vidare krets intressenter. Kommunförbundet påpekar att en avgiftsbe­läggning av viss informationsförsörjning inte får innebära att kostnader flyttas över från staten till kommunerna.

Lantbruksuniversitetet anser alt utredningarna inte i tillfredsställande utsträckning visat varför de rörliga kostnaderna bör täckas genom avgifter.

Prop. 1977/78:114

47

Enligt gammal tradition är svensk biblioteksservice fri för envar som vill utnyttja den. Skälet därtill är att information bör stå alla medborgare till buds oberoende av vilka möjligheter man har att betala för den. Samma re­sonemang bör tillämpas även på den datorbaserade informationsförmed­lingen. Skall dalorbaserad informationsservice avgiftsbeläggas måste det bedömas i sitt sammanhang. 1 så fall bör formema fören avgiftsbeläggning av annan biblioteksservice också utredas varvid olika användargruppers varierande betalningsförmåga bör beaktas, hävdar lantbruksuniversitetet.

En rad instanser menar att samarbetet om bibliografering av svenskt material bör byggas ut mellan de organ som i dag sysslar med bibliografering. Biblioieksijäitsi AB konstaterar dock all anpassningen av den svenska bibliograferingsverksamheten till internationell praxis bl. a. medför att kraven på fullständighet skärpts i flera avseenden. Detta inne­bär enligt bolaget atl betydande skillnader finns mellan den för folkbiblio­teken rimliga ambitionsnivån och den som tillämpas vid nationalbibliogra-fisk registrering. Bolaget menar därför att det krävs en noggrannare analys av kostnaderna m. m.

VTI anför atl det för institutet är självklart alt tekniska och vetenskapli­ga rapporter ulgör litteratur av samma värde som annan registrerad littera­tur och därför rimligen måste behandlas i likhet med exempelvis monogra­fier. Att upprätta en central enbart för rapporter förefaller vara en onödig och ekonomiskt betungande splittring av de totala resurserna för informa­tionsförsörjningen. En komplettering av resurserna för bibliografering och beståndshållning vid befintliga bibliotek ärenligt institutet mera rationell.

Utredningarna har starkt strukit under vikten av utbildningsåtgär­der, konstaterar UHÄ och flera högskolor, såväl vad beträffar biblioteks­personal och dokumenlalisler som teknisk personal och olika användar­gmpper. Rektorsämbetet vid Chalmers tekniska högskola anser alt utred­ningarna ägnat alltför lite utrymme ål användamndervisning. Högskolesty­relsen vid högskolan i Borås poängterar särskilt behovet av forskningsan­knytning. Vad gäller fort- och vidareutbildning på informationsförsörj­ningens område är det så alt det operativa organet här i helt övervägande grad är högskolan i Borås. Högskolestyrelsen ser med viss oro på inrät­tandet av ett organ utanför högskoleorganisationen med de tunga upp­gifter inom utbildningsplaneringen som utredningarna föreslår att delega­tionen ska ges. Högskolestyrelsen erinrar om att det är en viktig uppgift för högskolemyndigheterna att initiera och planera utbildning.

Bl. a. FBR, FRN och SINFDOK anser däremot att den föreslagna dele­gationen bör få uppgifter motsvarande forskningsrådens, således med an­svar för övergripande och långsiktig planering i likhet med vad utredning­arna har föreslagit. SINFDOK framhåller att den stipendiatverksamhet som rådet bedrivit varit en givande metod alt höja landets kompetens i frå­ga om systemutveckling och informationsutgivande. Enligt SINFDOK:s mening bör stipendiatverksamhelen fortsätta och vidareutvecklas efter

Prop. 1977/78:114

48

hand i enlighet med aktuella behov av kompetensuppbyggnad och pro­blemlösning. Delegationen bör också ha möjlighet atl liksom forskningsrå­den inrätta särskilda forskartjänster, som kan placeras vid högskoleanslut­na institutioner.

Utredningama förefaller enligl SACOjSR vara väl medvetna om vikten av UtbUdning. SACO/SR anser dock inte alt av betänkandet framgår del angelägna i att den mera traditionella delen av biblioteksverksamheten tUl-försäkras resurser för forskning och utveckling, t.ex. vid högskolan i Borås, där forskamtbildning bör komma till stånd. SACO/SR vill gärna se all fasta forskartjänster inrättas vid något eller några bibliotek.

Många remissinstanser har kommenterat frågan om utbildning, utveck­ling och forskning på delta område och samtliga är eniga om att en stark satsning här är av största betydelse.

2.2.4 Informationsförsörjningens organisation

2.2,4.1 Synpunkter på ansvarsfördelning m.m.

Den grundläggande principen för informationsförsörjningen bör enligt utredningarna även i fortsättningen vara ett decentraliserat system men med ett centralt organ för planering och samordning samt slöd till forsk­ning och utveckling. Flertalet remissinstanser biträder utredningarnas för­slag till principiell organisationslösning med en delegation med tillhö­rande nämnder och kansli å ena sidan samtett nationalbibliotek å den andra. Kungl. bibUoteket (KB) har noterat utredningamas uttalande att del kan bli aktuellt att ånyo pröva ansvarsfördelningen inom informationsför­sörjningen sedan närmare erfarenheter vunnits av den nya organisationen.

Några remissinstanser anmäler viss tveksamhet när det gäller delegatio­nens kompetensområde. Enligl SACOISR:s mening inger det viss oro att ett organ utanför högskoleorganisationen får de tunga uppgifter inom ut­bildningsplaneringen som utredningarna föreslår att delegationen skall ha. Delegationens kompetensområde i förhållande till högskoleväsendets or­gan mäste noga definieras, anser SACO/SR. Riksarkivet tar upp samma spörsmål och önskar i klarhetens intresse få fastslaget att delegationens mandat inte berör arkivområdet.

Utredningarna tar avstånd från alt ett nationellt planeringsorgan skall ha ansvar för nationell service i operativ drift, vilket skulle göra planeringsor­ganet tungrott. Lantbruksuniversitetet kan instämma i att planeringsorga­net inte i onödan skall belastas med ett direkt utförandeansvar. Att därmed frånhända sig styrningen av operativ nationell service, vilket skulle bli resul­tatet om utredningens förslag förverkligades, förefaller lantbruksuniversite­tet olämpligt. Detta är anledningen lill att lantbruksuniversitetet anser att bl.a. de delar av MIC och IDC som har nationell servicekaraktär, liksom nationalbiblioteket i sin helhet bör finansieras och därmed styras av det na­tionella planeringsorganet. Endast därigenom kan tillräckliga garantier

Prop. 1977/78:114

49

skapas föratt den fördel svenska informationsväsendet nödvändiga natio­nella servicen kan ges utan att ett centralt organ behöver söka vinna infly­tande över andra myndigheters interna anslagsprioriieringar. Skulle det av utredningen förordade alternativet komma att genomföras anser lantbruks­universitetet atl nationalbibliolekets nationaldokumentära uppgifter och nationella serviceuppgifter bör föras in under delegationen.

Bihlioieksijånsi AB uttrycker samma tveksamhet inför den föreslagna uppdelningen av ansvaret och hävdar utifrån egna erfarenheter att en myc­ket nära samverkan mellan operativa och utvecklande instanser är en för­utsättning för framgångsrik verksamhet. Rekiorsåmbeiet vid universiteiei i Uppsala tillstyrker i och för sig utredningarnas förslag men framhåller att det föreligger en klar risk för att den föreslagna delegationen får mycket små möjligheter all påverka del operativa av de centrala uppgifter som skall vila på nationalbiblioteket och andra organ i ett decentraliserat möns-ler. Rektorsämbetet anser att det varit lyckligare om utredningarna föror­dat ett ämbetsverk med dels planerande och samordnande fiinktion. dels en operativ avdelning med uppgift att fullgöra de funktioner som enligt för­slaget skall utföras av nationalbiblioteket. Universiieisbiblioiekei vid uni­versitetet i Umeå förordar också att ett tungt centralförvaltningsorgan en­ligt utredningamas alternativ ell skapas.

SINFDOK som tillstyrker utredningarnas förslag om en delegation, har beträffande förslaget om att integrera ansvaret för forsknings- och utveck­lingsarbete (FoU) i delegationen kommit till den slutsatsen att denna lös­ning endast kan komma i fråga på vissa villkor. Det första är att organisato­riska eller budgettekniska föreskrifter förebygger en utarmning av delega­tionens FoU-resurser. Ytterligare förutsättning är att delegationen ges så­dana befogenheter och medel atl den får möjligheter att samordna informa­tionsförsörjningen i landet. Uppfylls emellertid ej dessa förutsättningar an­ser SINFDOK att FoU-ansvaret på området skall anförtros ett jämsides med delegationen inrättat forskningsråd.

Fakultetsnämnderna vid medicinska fakulteterna vid universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg samt Företagarföreningarnas förbund är de enda re­missinstanser som avstyrker inrättandet av den föreslagna delegationen. Medicinska fakultetsnämnden i[REDACTED_EFTERNAMN] anser del viktigare att skapa en adekvat litteraturservice för medicinska forskare medan medicinska fakul­tetsnämnden i Göteborg anser att de frågor som en delegation skulle ha kan handläggas inom UHÄ.

Förelagsföreningamas förbund avvisar tanken på en särskild organisa­tion för statsfinansierad informationsbearbetning med hänvisning till att befintliga informationskanaler i stället bör ytterligare utvärderas och even­tuellt förbättras. Förbundet anser att den tekniska informationsförsörj­ningen pä det centrala planet hör hemma hos STU med vilket organ dagens företagarföreningar redan har ett väl utvecklat samarbete.

Föreningen teknisk information framhåller att en viktig typ av teknisk 4 Riksdagen 1977178. 1 saml. Nr 114

Prop. 1977/78:114

50

information är den som krävs för användning, drift och underhåll av tek­niska produkter. Föreningen föreslår att den blivande delegationens in­struktion utformas så, att även denna form av informationsverksamhet ges möjlighet att hos delegationen söka stöd för utvecklings-, försöks- och ut­bildningsinsatser.

SCB ställer sig positiv till utredningarnas förslag men anser att delegatio­nens uppgifter inte bör omfatta system av typ faktadatabaser. SCB finner vidare benämningen "delegation för informationsförsörining" olämplig. Den är enligt verkets uppfattning alltför generell och blir därigenom miss­ledande. Med hänsyn till den betydelse utredningarna tillmäter en ända­målsenligare statistik föreslår SCB att verket så snart fömtsättningar finns ges i uppdrag atl göra en översyn av statistiken rörande de vetenskapliga biblioteken och den till dessa knutna informations- och dokumentations­verksamheten samt att medel härför tilldelas verket.

2.2.4.2 En delegation för informationsförsörjning

Delegationen skall enligt utredningarnas förslag bestå av tio ledamöter representerande allmänintressen, användarinlressen och näriiggande om­råden. Många remissinstanser anser sammansättningen av delega­tionen inte fullt tillfredsställande.

Inte bara LO, TCO och SACOISR reagerar mot att frågan om personal-företrädare i delegationen lämnats öppen utan också åtskilliga andra re­missorgan påtalar att representanter för löntagarorganisationerna bör vara med i delegationen. Däribland är lantbruksuniversUetet, FOA, KB, SAB samt bibliolekskollegiet vid universitetet i Göteborg.

UHÄ framhåller att det är av betydelse att såväl högskolan i allmänhet som de kunskaper och erfarenheter som finns vid de vetenskapliga biblio­teken blir företrädda i delegationen och i de expertorgan som kan komma att knytas till den. Även FBR och Sveriges författarförbund talar för att de vetenskapliga biblioteken representeras i delegationen. Statens råd för skogs- och jordbruksforskning finner det välmotiverat att en representant för lantbmksuniversitetet ingår i delegationen. SACOISR föreslår också att högskolan i Borås med en representant deltar i den föreslagna organisa­tionskommitténs arbete, samt atl en representant för högskolan i Borås in­går i delegationen.

Fakulietsnämnden vid humanistiska fakulteten vid universiteiei i Umeå anser att chefen för det föreslagna nationalbiblioteket bör ingå som leda­mot i delegationen. Även KB förespråkar alt nationalbiblioteket blir repre­senterat i delegationen. Kulturrådet, som i sitt remissvar hävdat att delega­tionens ansvarsområde även skulle omfatta museifrågor, föreslår att delta även bör återspeglas i sammansättningen av delegationen och utformning av nämndema. Kommunförbundei å sin sida förutsätter att en företrädare för kommunema kommer att ingå i delegationen antingen som represen­tant för allmänintressena eller för användarintressena.

Prop. 1977/78:114

51

SAB delar utredningarnas uppfattning att avnämarrepresentanter och representanter för allmänintressena bör bilda majoritet inom delegationen. Föreningen ifrågasätter dock om inte företrädare för yrkesutövare och per­sonalorganisationer även bör ingå i delegationen och om inle denna i så fall bör utökas något utöver de föreslagna tio ledamöterna. Även KB finner det svårt att begränsa antalet ledamöter lill tio.

5AF påpekar att delegationen, om den skall fylla de uppgiflersom utred­ningen fömtser, bör spegla både expert- och avnämar/allmäninlresse. Som en lösning vill SAF föreslå att de föreslagna nämndernas och arbetetsgrup-pernas ordförande eller annan utsedd representant ingår i delegationen ef­tersom delegationen är den instans som inom det föreslagna systemet skall fatta beslut på samtligas vägnar. Även KB kan tänka sig en sådan lösning för att få till stånd en koppling mellan nämnderna och delegationen.

Förespråkarna för den tekniska informationsförsörjningen intar en något annan hållning än de hittills redovisade remissinstanserna när det gäller förslagen om delegationens sammansättning. STU delar utredningarnas uppfattning alt användar- och allmänintressen bör få en stark ställning i de­legationen. Däremot anser inte STU atl representanter för närliggande om­råden eller kanslichefen bör ingå i delegationen. STU föreslår att delega­tionen får högst sju representanter med majoritet för användar- och all­mänintressen. Industrin bör ha minst två representanter varav en från mindre och medelstor industri och en från större och forskningsintensiv.

Även SINFDOK, SCF, TLS och Industriförbundet föreslår samma star­ka representation från industrins sida som STU. Stark representation för industrin i delegationen och dess rådgivande organ framstår för SINFDOK som särskilt befogad med härisyn till att delegationen föreslås sortera un­der utbildnings- och inle under industridepartementet.

Som representant för den forskningsinlensiva svenska läkemedelsindu­strin vill Läkemedelsindustriföreningen att det vid val av representanter till delegationen skall tillses att minst en av ledamötema kan företräda lä­kemedelsindustrins speciella problem.

Remissinstanserna ställer sig i princip positiva till utredningarnas förslag om nämnder och arbetsgrupper knutna lill delegationen. LO, TCO och SACOISR påtalar även här liksom bl. a. KB och kulturrådet vikten av att personalinflytandet i nämnder och grupper säkerställs.

Delegationen bör, menar RRV, kunna inrätta nämnder och andra arbets­grupper av den typ som fömtses i förslaget, men dessa bör inte bilda en permanent organisation utan inrättas och avvecklas på initiativ av delega­tionen. DFE är inne på samma linje och menar att ett anlal berednings­grupper eller arbetsgrupper skall kunna knytas till delegationen på det sätt delegationen finner lämpligt.

Statens råd för skogs- och jordbruksforskning tillstyrker också utred­ningens förslag om atl permanenta ämnes- eller branschvisa arbetsenheter inrättas och förutsätter att representation från lanlbmkssektorn kommer att finnas i relevanta nämnder och arbetsgmpper.

Prop. 1977/78:114

52

FOA konstaterar att utredningens förslag beträffande olika nämnder knutna lill delegationen är preliminärt och finner ej anledning att gå närmare in pä denna fråga. FOA vill dock understryka viklen av atl frågor beträffande dels myndighetsbibliotek, dels utbildning tillmäts stor betydel­se vid utformningen av nämndorganisationen.

VTI och KB anser all indelningen i nämnder bör ske efter rent funktio­nella gmnder och atl berörda parter bör få möjlighet att påverka nämndor­ganisationens utseende, innan slutiigt beslut fattas om dem.

Nordiska museet anser alt museerna har en sä vital betydelse som infor­mationscentraler i utredningens anda alt museerna bör vara representera­de i vissa av de föreslagna nämnderna. Museet undrar i likhet med kultur­rådet om del inle finns skäl att överväga alt knyta en särskild nämnd för museiområdet till delegationen.

De remissinstanser som företräder industri och näringsliv såsom STU, SINFDOK och Industriförbundet förespråkar kraftfullt att industri och nä­ringsliv bör vara väl representerade i nämnder och arbetsgrupper. Kon­takt- och forskningssekretariatet vid högskolan i Luleå fäster stor vikt vid att industrin får en stark representation, såväl för slor- som småindustri. Nämnden för induslrifrågor bör tillföras resurser så atl man kan tillfreds­ställa de mindre och medelstora företagens behov, hävdar sekretariatet.

Standardiseringskommissionen i Sverige (SIS) stöder förslaget med per­manenta nämnder med speciell kompetens på olika områden. SIS har ett starkt intresse att vara representerad i flera av dessa nämnder för att inom respektive verksamhetsområde främja standardisering.

TLS och Induslriförbundel förordar nämnder som företräder användar­intressena framför alternativet med nämnder för bestånds-, referens- och kommunikationssystem, vilket enligt TLS strider moi den helhetssyn på informationsförsörjningen, som i övrigt markerats i betänkandet.

Med tanke på atl de olika nämndernas verksamhet i många avseenden kommer atl överlappa varandra vill TLS kraftigt understryka vikten av att nämndemas arbele samordnas, lämpligen av kansliet, på ett rationellt sätt.

Statens industriverk pekar i detta sammanhang på den roll som bl. a. de regionala utvecklingsfonderna kan spela för atl förbättra och systematisera spridningen av information lill mindre och medelstora företag. Viss sam­ordning av sådan verksamhet bör enligt verket kunna ske via den föreslag­na delegationen.

Med hänsyn till den byråkratiskt tungrodda organisationen med åtta experlnämnder och arbetsgmpper som föreslås under delegationen vill Landstingsförbundet anmäla tveksamhet. Av samma skäl ställer sig/luma-nistiska sektionsnämnderna vid universitetet i Göteborg frågande till för­slaget med rådgivande nämnder. Synpunkter och informationer kan enligt nämndema inhämtas på ett mindre formaliserat sätt, t.ex. genom redan befintliga organ eller särskild expertis.

Endast en remissinstans. Svenska språknämnden, anser att förslaget om

Prop. 1977/78:114

53

ell anlal rådgivande nämnder inte bör förverkligas. Den föreslagna delega­tionen bör enligt nämndens mening, i stället för att byggas ut med ett om­fattande nät av särskilda nämnder, på lämpligt sätt söka hålla kontakt med redan existerande organ och med andra experter. För särskilda behov tor­de tillfälliga arbetsgmpper eller kommittéer vara en lämpligare - och mindre byråkratiserad - metod att lösa delegationens arbetsuppgifter an­ser språknämnden.

Utredningarnas förslag om medelsramar som skall ställas till delega­tionens förfogande det första verksamhetsåret (sammanlagt 13,4 milj. kr.) samt resurserna i allmänhet på informationsförsörjningens område kom­menteras direkt eller indirekt av ett stort antal remissinstanser, som samt­liga förordar kraftiga resursförstärkningar. Flertalet menar också alt fram­gången av den föreslagna reformen på informationsförsörjningens område helt är beroende av om ytteriigare medel kan ställas till verksamhetens för­fogande.

IVA vill framhäva att det är viktigt att den föreslagna delegationens självständighet gentemot andra myndigheter kan hävdas. 1 förhållande till utredningarnas förslag vill IVA förorda atl delegationen tilldelas en vidare beslutsfunktion. Enligt IVA kan detta endast ske genom en förstärkt me­delstilldelning, vilket stärker delegationens status.

Enligl SlNFDOK:s bedömning kommer de föreslagna medlen till FoU och försöksverksamhet ej att vara tillräckliga för att genomföra ens mer­parten av det av utredningarna föreslagna programmet. Detta finner SINF­DOK allvarligt eftersom den framtida utvecklingen av en effektiv informa­tionsförsörjning i Sverige i hög grad är beroende av ett stabilt faktaunder­lag. Ett sådant faktaunderlag kan endast erhållas genom kvalificerade och samordnade studier av brukarbehov och möjligheter att tillfredsställa dessa, hävdar SINFDOK.

Det viktigaste kravet på informationsförsörjningens område är enligt TLS i dagens läge en kraftig förstärkning av de ekonomiska resurserna. Svenskt biblioteksväsen har enligt TLS under lång tid, med hänvisning lill framtida vinster med LlBRIS-systemet, fått vidkännas en kraftig reell nedskärning av resurser genom att bokinköpsanslagen inte ens höjts i takt med inflationen, än mindre med priserna, och genom att antalet nya tjäns­ter kraftigt begränsats. TSL hävdar att kunskap utgör en produktionsfak­tor som kommer att bli allt väsentiigare för svensk industris utveckling. De resurser som satsas på informationsförsörjning bör alltså ses i ett övergri­pande näringspolitiskt sammanhang. Den föreslagna statiiga satsningen på metoder att nå kunskap om ny teknik förefaller helt marginell jämfört t. ex. med motsvarande statliga satsningar för att rädda sysselsättning vid före­tag med passerad teknik. TLS hemställer att en översyn snarast görs av ekonomin för hela den framtida dokumentförsörjningen.

VTI förordar att den i belänkandet gjorda fördelningen av insatser mel­lan å ena sidan FoU och å andra sidan övrig verksamhet torde få omprövas till förmån för de senare.

Prop. 1977/78:114

54

Humanistisk-samhällsveienskapliga forskningsrådet (HSFR) påtalar forskningsbibliotekens vanskliga ekonomiska läge. Den vetenskapliga in­formationsförsörjningen kan ej främjas bättre, anser HSFR, än genom en kraftig uppräkning av inköpsanslagen till biblioteken.

AB Atomenergi menar atl medelsbehovet för delegationen förefaller av­sevärt underdimensionerat och ej står i överensstämmelse med utredning­arnas uttalade målsättning att vidta kraftfulla åtgärder för att samordna och förbättra informationsförsörjningen.

Enligt FBR:s mening är de föreslagna medelsramarna alltför snävt till­tagna och innebär i realiteten ingen nämndvärd resursförstärkning för in-formationsförsörjningsområdet. FBR anser att en omorganisering av den stora omfattning som föreslås, för att bli meningsfull måste följas upp med avsevärda ekonomiska insatser.

2.2.4.3 Informationscentralerna   vid karolinska  institutet  och  tekniska högskolan i Stockholm

Samtliga instanser som yttrar sig om utredningamas förslag om ansvars­fördelning och finansiering av de olika uppgifter som i dag ingår i informa­tionscentralerna vid karolinska institutet (MIC vid Kl) och tekniska hög­skolan (IDC vid KTH) tillstyrker utredningarnas förslag.

Vad gäller informationscentralernas operativa verksamheter föreslår ut­redningarna att dessa finansieras via den ordinarie budgeten eller genom avgifter i stället för som nu via medel avsedda för forskning och utveck­ling.

Statskontoret och RRV delar utredningarnas uppfattning i denna fråga. Statskontoret vill i detta sammanhang hänvisa också lill RRV:s förvall-ningsrevisionella studie om SINFDOK (1977), där del bl. a. konstaleras att det finns anledning att se över relationen mellan taxeinkomslerna och bi­dragen för att inte SlNFDOK:s medel till forsknings- och utvecklingsstöd fortlöpande skall bli bundet till viss verksamhet.

SINFDOK tillstyrker finansieringsförslaget under fömtsättning att adekvata resurser ställs till förfogande. SINFDOK anser i likhet med ut­redningarna all informationscentralerna måste bli en resurs för hela landet men då mäste informationscentralerna ges organisatoriska och ekonomis­ka möjligheter att fylla de nationella uppgifterna. Även TLS yrkar på atl IDC och MIC får resurser som motsvarar de uppgifter de båda centralerna förväntas fylla.

MFR svarade från början för tillkomsten av den medicinska dokumenta­tionscentralen. Huvuddelen av dess verksamhet har nu lämnat forsknings-och utvecklingsstadiet. Det är helt i linje med rådets uppfattning att huvud­ansvaret för verksamheten bör åvila karolinska institutet. I detta samman­hang önskar rådet framhålla att rådets anslag till medicinska informations­centralen för projektet "Biomedicinsk dokumentation" budgetåret 1977/78 är ett slulanslag innebärande alt rådet ej är berett bevilja ytterligare medel

Prop. 1977/78:114

55

för projektet i dess nuvarande utformning. Rådet vill dock understryka den utomordentliga vikt det fäster vid medicinska informationscentralens fort­satta verksamhet och utveckling.

Miljödatanämnden vill i sammanhanget poängtera att båda dessa infor­mationscentraler spelar en roll när det gäller toxikologisk informationsser­vice med inriktning pä miljöområdet och hälsoaspekter.

Fakulieisnäinnden vid KTH tillstyrker att kostnaderna för IDC vid KTH förs över till KTH pä dess ordinarie anslag och förordar liksom rekiorsåm­beiet vid KTH att en särskild anslagspost las upp för den externa verksam­heten. Vad gäller avgifter för olika tjänster hävdar överbibliotekarien vid KTH att företagsekonomiska synpunkter inte utan vidare kan läggas pä biblioteks- och dokumentationsverksamhet och anser del överhuvudtaget svårt all värdera effekterna av förbättrad tillgäng pä vetenskaplig informa­tion.

Alt sammanföra MIC och karolinska institutets bibliotek anser MIC kan ha vissa fördelar men tycker att landet borde ha råd att hålla sig med en specialenhet av MIC:s typ. MIC liksom rektorsämbetet och överbibliote­karien vid Kl påtalar vikten av alt Kl erhåller resurser för MIC i erforder­lig utsträckning vid en övergång till ett nytt finansieringssystem. Överbib­liotekarien vid Kl delar utredningens uppfattning att en närmare institutio­nell samordning mellan KIB och MIC börövervägas. En utredning i denna fråga pågår för närvarande inom Kl.

2.2.4.4 Nationalbiblioteket

Flertalet instanser tillstyrker förslaget om att KB omorganiseras till ett nationalbibliotek med de uppgifter som utredningarna anger, så bl. a. siais-kontorel, RRV, KB, UHÄ, kuUurrådet, MFR, LO, TCO och SAB. KB till­styrker även utredningarnas förslag om att biblioteket bör ha benämningen nationalbiblioteket, med hänvisning till att detta bättre anger bibliotekets uppgifter och även ansluter till internationell praxis.

UHÄ erinrar om statsmakternas beslut att universitetsbiblioteket i Stockholm i fortsättningen skall svara för informationsförsörjningen till ut­bildning och forskning vid universitetet. BIDOK:s förslag innebär, menar UHÄ, att en klar åtskillnad nu kan göras mellan nationalbibliolekets och universitetsbibliotekels uppgifter. En överföring av uppgifter och resurser från KB till universitetsbiblioteket bör sålunda nu komma till stånd i enlig­het med den fastställda gränsdragningen.

Sveriges författarförbund anser, mot bakgmnd av de ställningstaganden som tagits om att biblioteket vid universitetet i Stockholm skall överta ser­vicen till utbildning och forskning vid universitetet, att BIDOK undvikit att behandla kärnfrågan i avgränsningen mellan KB och universitetsbibliote­ket, och att förslaget behöver omarbetas. Förbundet hävdaratt KB:s nuva­rande samlingar under överskådlig framtid kommer att vara absolut ound­gängliga för humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning i stock-

Prop. 1977/78:114

56

holmsregionen. Det ärenligt förbundet av yttersta vikt att nationalbibliote­ket ges möjlighet all även i fortsättningen fungera som forskningsbibliotek för kulturliv, forskning och massmedia i stockholmsregionen. Förbundet förordar att KB och universitetsbiblioteket förs samman lokalmässigl även om de organisatoriskt är uppdelade i en nationalbiblioteksdel och en uni-versiietsbiblioieksdel.

Rekiorsämheiei vid universitetet i Uppsala finner del naturligt att natio­nalbiblioteket och biblioteket vid universitetet i Stockholm organisatoriskt förs samman till en enhet under högskolestyrelsen.

KB pekar på att nationalbiblioteket även framdeles kommer att ha en roll som forskningsbibliotek för de områden som anknyter till bibliotekets samlingar. Därutöver bör nationalbiblioteket ha ansvaret för bl.a. den ganska stora sektor som nu bevakas av KB men knappast med samma bredd av något av universitetsbiblioteken, som t.ex. bok- och biblioteks­väsen och flera andra humanistiska områden som har anknytning lill de stora centrala kulturinstitutionernas, massmedias och bokbranschens be­hov. SAB anför, med hänvisning till samma intressen, att det bör vara möj­ligt atl infoga KB i systemet med ansvarsbibliotek. Sveriges Radio menar att del är viktigt att KB fortsätter förvärva utländsk litteratur eftersom bl. a. massmediernas behov inte torde komma all kunna tillfredsställas av universitetsbiblioteket. Inom nationalbiblioteket bör därför finnas en sär­skild enhet för utländsk litteratur.

Vad gälller nationalbibliolekets uppgifter i övrigt önskar riksarkivet en klargöring av gränsdragningen gentemot arkivinstitutioner.

Byggnadsstyrelsen erinrar om att en översyn pågår av KB:s lokalbehov. Styrelsen kommer i samband med översynen att beakta de förändringar i lokalbehovet som kan bli aktuella vid ett genomförande av utredningens förslag.

Statskontoret och RRV erinrar om dataarkiveringskommitténs förslag all nationalfonoteket bör föras till en ny institution för ljud-och bild­medier. Riksarkivet och Sveriges Radio förordar en lösning i enlighet med dataarkiveringskommitténs förslag, medan KB pekar på att en sådan lös­ning kan leda till vissa gränsdragningsproblem.

Skyddsfilmning av tidningar ingår, anför KB, som ett viktigt moment i de centrala nationaldokumentära uppgifterna. KB finner det vä­sentligt att tidningsfilmningskommitténs förslag genomförs. Det är också enligt KB oundgängligt atl filmningen lokalt blir förlagd i så nära anslutning till biblioteket som möjligt.

Flera instanser, bl.a. KB självt, framhåller atl resurstillskott krävs för atl nationalbiblioteket skall kunna fylla de uppgifter det skall ha enligl ut­redningarnas förslag. Bl. a. KB, kuUurrådet, HSFR, flera högskolor, kom­munförbundet och SACOISR betonar atl accessionskalalogen över ut­ländsk litteratur i svenska forskningsbibliotek måste ajourföras.

Även förslaget om en styrelse för nationalbiblioteket tillstyrks. Flera

Prop. 1977/78:114

57

instanser har synpunkter på sammansättningen. Så anser bl. a. kulturrådet och SACOISR att folkbiblioteken bör representeras i den. Universitetssty­relsen för universitetet i Stockholm noterar med tillfredsställelse att uni­versitetet föreslås få en representant i styrelsen för nationalbiblioteket. TCO och SACOISR finner del självklart alt personalen är representerad. Sveriges författarförbund framhåller, med anledning av att förbundet före­släs vara representerat i styrelsen, att även övriga kulturarbetarorganisa­lioner och massmedier hör lill KB:s/nationalbibliotekets viktigaste intres­senter.

Flera instanser, bl. a. kulturrådet och kommunförbundet, menaratt folk­biblioteken bör företrädas, l.ex. av en av SAB utsedd representant, i nämnden för bibliografiska frågor.

KB pekar pä en rad detaljfrågor som bör tas upp av den föreslagna orga­nisationskommittén.

2.2.4.5 LIBRIS

En rad instanser tar upp försöksverksamheten med LIBRIS. Förslaget om ansvarsfördelning för LIBRIS tillstyrks i allmänhet. Universitetsstyrel­sen vid universitetet i Linköping vill dock fästa uppmärksamheten på att delegationens möjligheter att förändra och påverka driften av LIBRIS blir mycket små om budgetansvaret för LIBRIS förs till nationalbiblioteket. SACOISR framhåller att i del kommande utvecklingsarbetet synpunkter från de LIBRIS-anslutna biblioteken måste inhämtas. TCO anser att en för­utsättning för att nationalbiblioteket skall svara för driften av LIBRIS är att den föreslagna nämnden för bibliografiska frågor kommer lill stånd så att användarna tillförsäkras inflytande.

En rad instanser för fram önskemål och förslag om vidareutveckling av LIBRIS, så bl. a. FOA, UHÄ och ett antal högskolor, SO, FBR och TCO. Flera av dessa, bl. a. SÖ, FBR och flera högskolor, anser att fler bibliotek bör anslutas lill LIBRIS-nätet med egna terminaler.

Några instanser tar upp möjligheterna till samverkan mellan LIBRIS och det datanät som byggs upp för folkbiblioteken, BUMS. En sammankopp­ling mellan dem ter sig enligt SÖ rationell. Bibliotekstjänst AB anger atl man fortfarande har en positiv syn på samverkan mellan bibliografiska ADB-system i Sverige. Det förefaller emellertid, anför bolaget, som om LIBRIS i sin nuvarande utformning skulle vara olämpligt som bas för en gemensam utveckling och starkare skäl skulle tala för att en fortsatt ut­veckling skulle ske med tillvaralagande av det stora kunnande inom de ak­tuella områdena som genom åren ackumulerats på Bibliotekstjänst. UHÄ noterar att möjligheterna till dataleknisk samverkan mellan LIBRIS och BUMS är begränsade och tillstyrker att en utvecklingsplan för datatekni­kens utnyttjande inom hela informationsförsörjningens område utarbetas.

Siatskoniorei anför att svårigheterna att vidareutveckla LIBRIS under­skattats. I dagsläget bör därför, anser statskontoret, förändringarna i LIB-

Prop. 1977/78:114

58

RIS begränsas till vissa förbättringar medan en fortsatl systemutveckling ställs på framliden. HSFR finner att de stora förväntningar om rationalise­ringsvinster som knutils till LIBRIS-projektet hittills inte infriats utan alt projektet blivit dyrbart för svenskt biblioteksväsen. Projektet bör därför enligt rådels mening tills vidare begränsas lill alt utveckla funktionen för katalogproduktion och lokalisering av vetenskaplig litteratur.

STU menar atl LlBRIS-syslemet bör ersättas av eti modernt, billigt och användarvänligt system som bl.a. medger ämnesmässiga sökningar. SA­COISR menar atl man i det fortsatta arbetet med utveckling av LIBRIS bör satsa på ett nytt system med mer modern teknik och med åtkomstmöjlighe­ter för ell stort antal bibliotek.

2.2.5 Samverkan mellan folkbibliotek och forskningsbibliotek

En rad instanser instämmer i alt folkbiblioteken har en ökande roll i in­formationsförsörjningen och atl det är viktigt all samarbetet byggs ut mel­lan folkbibliotek och forskningsbibliotek, så bl.a. KB, UHÄ, kulturrådet, FBR, HSFR, LO, SACOISR, TCO, Landstingsförbundet, Kommunför­bundet och Sveriges författarförbund. Flera av dessa pekar också pä alt det bör bli en uppgift för den föreslagna delegationen att arbeta med dessa frågor.

Bl. a. KB, FBR och SACOISR anför att det, pä grund av det primärkom­munala huvudmannaskapet för folkbiblioteken, inte är möjligt att fastställa några allmänna riktlinjer för en samverkan.

Flera instanser påpekar att vissa uppgifter för folkbiblioteken inte upp­märksammats av utredningarna. KB menar att de kulturpolitiska målen i flertalet kommuner torde ha inneburit en klar prioritering av bibliotekens insatser för att nå nya grupper. I rådande resursknappa läge torde detta ha medfört minskade eller i vart fall inte ökade möjligheter att tillhandahålla kurs- och vetenskaplig litteratur.

KuUurrådet och SACOISR visar pä atl folkbibliotekens roll inom den samhälleliga informationen har ökal. Sveriges författarförbund menar att delegationen för informationsförsörjning bör ta initiativ till försöksverk­samhet med informations- och utredningstjänster vid folkbiblioteken. De­ras uppgift skall vara atl ställa sådan utredningskapacitei lill löntagarnas och medborgarnas förfogande som i dagens samhälle bara näringslivet, förvaltningen och de stora organisationerna besitter. Riksdagens upplys­ningstjänst kan tjäna som förebild.

Förbundet föreslår vidare atl folkbiblioteken bör ges resurser att stödja amatörforskning på olika områden och atl delegationen för informations­försörjning tar initiativet till försöksverksamhet med forskningshandle-dartjänsler vid folkbiblioteken.

SAB beklagar att utredningarna inle mer berört sådana frågor som den ojämna utbyggnaden av informationsresurserna, svårigheterna för folkbib­lioteken att prioritera vissa låntagargrupper före andra och den besvärande

Prop. 1977/78:114

59

ekonomiska situationen i kommunerna och dess konsekvenser för t. ex. in­formationsförsörjningen.

BIblioieksijänst AB beklagar att utredningarna inte lagt fram konkreta förslag om hur samverkan skulle kunna utformas. Del skulle enligt bolaget sannolikt vara av värde med en diskussion om ambitionsnivå och finansie­ring av projekt som har gemensamt intresse för alla bibliotekstyper och för forskningen i stort.

Flera instanser tar upp folkbibliotekens roll för högskolan i samband med den nyligen genomförda högskolereformen. UHÄ anför att folkbiblio­teken har stor betydelse för informationsförsörjningen lill högskolan på ut­byggnadsorterna. Den fortsatta spridningen av den statiiga högskoleutbild­ningen liksom utvecklingen inom den kommunala högskoleutbildningen kommer att ställa ökade krav pa folkbiblioteken. En ökad samverkan mel­lan de vetenskapliga biblioteken och folkbiblioteken är därför angelägen. UHÄ anser atl det bör bli en uppgift för den föreslagna delegationen att i samråd med siatens kulturråd och UHÄ närmare överväga och finna lös­ningen pä frågan om ansvarsfördelning och samverkan. Samma uppfatt­ning har5AÖ.

Kulturrådet upprepar sitt förslag i skrivelse till utbildningsdepartemen­tet i juni 1977 om en utredning av litteraturförsörjningen till högskoleut­bildningen och distansundervisningen. Kommunförbundet stöder kulturrå­dets förslag och framhåller att informationsförsörjningen till vuxenutbild­ning och gmndläggande högskoleutbildning bör tillgodoses inom ramarna för respektive ulbildningsform. Det är viktigt att kontakten mellan folkbib­liotek och forskningsbibliotek på högskoleorterna är god. På en del sådana orter - som i Örebro finns ett särskilt samrådsorgan för utbyte av tjäns­ter och erfarenheter mellan högskolebibliotek, folkbibliotek och gymnasie-biblioiek. Samrådsorgan av denna typ bör, anför förbundet, efter hand in­rättas på alla högskoleorter. KB menar ocksä att några generella förpliktel­ser för de kommunala biblioteken att lämna litteraturservice till högskolor­na inte föreligger. Några lokala avtal med berörda kommuner har enligt KB inte träffats vid tillkomsten av de nya högskoleenheterna. SACOISR menar att en tillfredsställande lösning av kostnadsansvaret för de kommu­nala bibliotekens ansvar för högskoleväsendets informationsförsörjning måste åstadkommas. Jämtlands läns bibUotek redogör för svårigheterna all i Östersund från bibliotekets sida ge biblioteksservice till högskolan och anför atl ökade statliga bidrag krävs.

Fjärrlåneverksamheten berörs av några instanser. Kommunför­bundet anför alt fjärrlåneservicen är en personalintensiv och kostnadskrä­vande uppgift, och att del är väsentligt att den inte drabbas av inskränk­ningar på gmnd av bristande ekonomiska resurser. Resurstillskott härför kommer därför att krävas. Förbundet vill i sammanhanget aktualisera litte-raturuiredningens förslag om alt de kommunala biblioteken skulle få tjäns­tebrevsrätt och s. k. rikstillstånd för svarsförsändelser. Regionstyrelsen

Prop. 1977/78:114

60

för LundlMalmö högskoleregion menar alt en översyn av bestämmelserna för fjärriåneverksamheten bör göras. KuUurrådet och SACOISR betonar länsbibliotekens och lånecentralernas roll för Ijärriåneverksamheten. Ett ökat statligt stöd till dessa är enligt båda instanserna angeläget. De pekar bl. a. på de tyngande porlokostnadema.

Siatskoitiorei menar att en utbyggd samverkan mellan forskningsbiblio­tek och folkbibliotek i allt väsentligt blir beroende av hur frågan om ett närmare bibliografiskt samarbete mellan KB, Bibliotekstjänst AB och bokförlagen kan komma att lösas. Viklen av ett bibliografiskt samar­bete understryks också av bl.a. KB, kommunförbundet, SAB och Biblio­tekstjänst AB. Likaså är del enligl KB, kulturrådet, kommunförbundei, SACOISR och SAB angeläget att möjlighetema till samverkan mellan LIB­RIS och BUMS beaktas.

Bibliotekstjänst AB menar också all en samordnad inköpsorganisation skuUe erbjuda intressanta möjligheter.

2.2.6 För SINFDOK-utredningen särskilda frågor

1 utredningens bedömning av de frågor som tas upp under detla avsnilt instämmer SINFDOK. SINFDOK betonar samtidigt att flera av dessa in­formationsbehov ej kan tillgodoses utan avsevärda ekonomiska insatser. Detta gäller särskilt de mindre företagens behov och upprättandet av fakta­dalabaser.

Statskontoret tiUstyrker alt uppgifter av den art som utredningen anger hålles under delegationen. Särskilt angeläget finner statskontoret det vara alt datorbaserade informationssökningssystem blir mera lättillgängliga för användarna genom ökade krav på samordning gentemot de systemansvari­ga. Statskontoret vill även peka pä möjligheterna atl i större utsträckning än hittills förbehålla staten upphovsrätten till bl.a. datorprogram som ut­vecklas inom statligt finansierade projekt. Även RRV anser alt den före­slagna delegationen noggrant bör pröva möjligheterna att förbehålla staten utnyttjanderätten lill bl.a. datorprogram som utvecklas med statliga me­del. Om del skulle visa sig att det inte är möjligt för staten att få utnyltjan-derätt, bör detta föranleda åtgärder i form av omprioriteringar till förmån för projekt som kan utnyttjas av staten för en förbättrad informationsför­sörjning.

Flera instanser betonar atl standardisering, normering och terminologi­frågor är angelägna utvecklingsuppgifter och att bl.a. Tekniska no­menklaturcentralen (TNC) här har en viktig roll. Så gör bl.a. tele­verket, DFE, Standardiseringskommissionen i Sverige (SIS) och plan- och byggterminologikommittén. Televerket förutsätter atl den delegation som föreslås ersätta SINFDOK kommer alt verka för atl målsättningarna för TNC:s verksamhet fullföljs. SINFDOK finner utredningens förslag om TNC:s finansiering ändamålsenlig. Det är angeläget att dialogen mellan TNC och delegationen förs på gmndval av en rullande flerårsplan och kon-

Prop. 1977/78:114

61

centreras kring frågor om verksamhetens mal, inriktning och ekonomiska ramar. Prioriteringen mellan enstaka projekt, andra verksamheter och ad­ministrativa kostnader får sedan göras av TNC inom de givna ramarna. Härigenom kommer högre krav att ställas pä l'NC:s långsiktiga planering, samlidigt som den dagliga verksamheten underlättas genom att den blir mindre beroende av enstaka beslut av andra organ.

5/5 framhåller alt samarbetet mellan TNC och SIS med fackorgan bör organiseras sä alt bada parters resurser utnyttjas optimalt. SIS anför i del­ta sammanhang ocksä att de anslag kommissionen sedan ar 1970 har erhål­lit frän SINFDOK har varit helt avgörande för möjlighetema att bedriva ett meningsfullt arbete. SIS anser det väsentligt atl detta slöd upprätthalls även i forlsällningen.

3    Mikrofilmning av svensk dagspress

3.1 Tidningsfilmningskommittén

I proposition 1973:1 (bil. 10 s. 392) förordade föredragande statsrådet att en mikrofilmning av den svenska dagspressen skulle komma till stånd i hu­vudsak efter de riktlinjer som statskontoret hade föreslagit i rapporten Mikrofilmning av den svenska dagspressen (Stencil 1971). Föredraganden förordade också att vissa detaljundersökningar samt planerings- och sam­ordningsuppgifter vid ett genomförande av statskontorets förslag borde ut­föras av en speciellt tillkallad organisationskommitté. Riksdagen biföll för­slagen (UbU 1973: 8, rskr 1973:105).

Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 18 maj 1973 tillkallades en organisationskommitté bestående av fem ledamöter med uppgift all svara för planeringen m. m. av verksamheten med mikrofilmning av den svenska dagspressen. De sakkunniga som antog namnet tidningsfilmnings­kommittén (TFK) (U 1973:07) har kommit med två rapporter: Dagspress på mikrofilm (Ds U 1975:4 och Ds U 1976:14). Den första rapporten be­handlar lidningsfilmningens omfattning och organisation m. m. och den andra filmning, arkivering och läsning av mikrofilm.

I det följande redovisas kortfattat kommitténs förslag.

3.1.1 Bakgrund

Enligt lagen (1949:166) angående skyldighet atl avlämna för bibliotek av­sedda exemplar av tryckt skrift (ändrad senast 1977:1022) skall ett exem­plar av varie tryckt skrift levereras till vart och ett av kungl. biblioteket (KB) samt universitetsbiblioteken i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg. En bety­dande del av del leveranspliktiga svenska trycket utgörs av dagstidningar. Av samtUga dagstidningar bevarar vart och ett av nämnda bibliotek minst en edition.

Förvaringen av dagstidningsmaterialel ställer stora krav på utrymmen.

Prop. 1977/78:114

62

Uppskattningsvis 25-30% av totala antalet hyllmeter - motsvarande en yta av nära 8000 m - vid nämnda bibliotek utgörs av tidningar. Lokalbe­hovet för dagstidningar växer med uppskattningsvis 150 m'' per år.

Arbetet med att ta emot, förvara och tillhandahälla dagstidningar i origi­nal är förenat med betydande kostnader och olägenheter från servicesyn­punkt. Tidningarna binds vanligen i tunga och skrymmande lägg. Genom bindningen fördröjs tillgängligheten av tidningarna avsevärt. Till detta kommer den överhängande risken av att det äldre tidningsmaterialet går föriorat för eftervärlden genom att papperet förmullnar eller slits ned.

Såväl skyddssynpunkter som ekonomiska aspekter har drivit fram mik­rofilmning av dagspressen. Genom sådan mikrofUmning kan nedslitningen av läggen reduceras och centralt belägna bibliotekslokaler disponeras för andra ändamål. Vidare blir tidningsmalerialet genom mikrofilmning rela­tivt snabbt tillgängligt samt lätt atl distribuera och att i enskilda delar över­föra till papperskopia.

I Sverige har viss mikrofilmning av tidningar förekommit sedan slutet av 1940-talet. Mikrofilmningen har till övervägande del utförts av privata fö­retag.

3.1.2 Nuvarande tidningshantering och tidningsfilmning

Organisationskommittén beskriver de rutiner som förekommer vid tid­ningshantering vid ett av de fyra biblioteken, nämligen KB. Tidningslryc-kerierna levererar tidningsmalerialet ungefär en gång varannan månad. Ef­ter kontroll och registrering transporteras materialet till magasin, i första hand statens biblioteksdepå i Bålsta.

Tidningsfilmning i Sverige omfattar både äldre årgångar, retrospektiv filmning, och löpande årgångar, kontinuerlig filmning. Del totala antalet utförda exponeringar uppskattas, enligt kommittén, lill ca 20 milj. Tid-ningslägg som hotar att bli förstörda har genom kommitténs försorg skyddsfilmals.

För retrospektiv filmning - liksom kontinueriig filmning av tidningar med ringa efterfrågan vid biblioteken - krävs i regel att en utomstående beställare helt eller delvis svarar för grundkostnaderna i samband med filmningen. Delta system för igångsättning av mikrofilmning har medfört alt retrospektiv mikrofilmning endast undanlagsvis kommit ifråga för ned­lagda tidningar eller tidningar med svag ekonomi annat än i den mån biblio­tek eller andra institutioner finansierat sådan filmning.

År 1974 utgavs i Sverige 148 tidningar av dagspresskaraktär. Enligt kom-mUlén filmades 80 (54%) av dessa kontinuerligt, vilket motsvarar ungefär 60% av antalet framställda tidningssidor. Företrädesvis är det storstads­tidningar och större landsortstidningar som mikrofilmas kontinuerligt.

Mer än hälften av de exponeringar som hittills utförts har förvärvats av kungl. biblioteket och/eller universiteten i form av en eller flera positiva kopior.

Prop. 1977/78:114

63

3.1.3   Rättsliga frågor

Organisationskommittén redogör i kapitel 3 av rapporten för de rättsliga frågor som uppkommer i samband med mikrofilmning av svensk dags­press.

De rättigheter som är knutna till tidningsfilm är av två slag, dels ägande­rätt, dels upphovsrätt till de alster som är upptagna på filmen. Beträffande upphovsrätten finns bestämmelser härom i lagen (1960: 729) om upphovs­rätt till litterära och konstnärliga verk (ändrad senast 1976:192, upphovs-rättslägen). TUI denna lag ansluter sig lagen (1960:730) om rätl tUl fotogra­fisk bild (ändrad senast 1973: 362), som handlar om fotografens rätt tUl sina bilder.

Upphovsmännens principiella ensamrätt är inskränkt i vissa hänseenden av hänsyn lill privata och allmänna intressen (11-26 §§ upphovsrältsla­gen). De viktigaste av de inskränkningar som kan vara aktuella i delta sam­manhang är följande. För det första får enstaka exemplar framställas för enskilt bruk. Dessa exemplar får inle användas för annat ändamål (11 § upphovsrättslagen). För det andra får arkiv och bibliotek med regeringens tillstånd och på de villkor, som anges däri, för sin verksamhet framställa exemplar av verk genom fotografi (12 § upphovsrältslagen). De närmare bestämmelserna härom finns i kungörelsen (1961:348) med tillämpnings-bestämmelser till lagarna den 30 december 1960 om upphovsrätt lill litterä­ra och konstnärliga verk och om rätt till fotografisk bild.

Kommittén framhåller att de upphovsrättsliga förhåUandena kring ma­terial som publiceras i tidningarna ofta är svåra att utreda, bl. a. därför att de är grundade på oklara avtal. I många fall har dock upphovsrätten över­gått på tidningsföretaget, vilket särskih gäller material som de anställda framställer i sin tjänst. Detta innebär alltså att tidningen, såvitt det är av in­tresse i samband med mikrofllmning, i princip har "all rätt" till materialet. Det bör emellertid enligt kommittén tilläggas, att ätskUligt material som pu­bliceras i tidningar inte har skydd, eftersom det utgörs av meddelanden m. m. av enklare karaktär som inte uppnår tillräcklig grad av självständig­het.

3.1.4   Tidningsfilmningens omfattning

Kommittén föreslår atl tidningsfilmningen omfattar både kontinuerlig filmning, dvs. löpande mikrofllmning av varie dagstidning som utkommer i Sverige, och retrospektiv filmning, dvs. mikrofllmning av sådana serier av svenska dagstidningar som finns vid de vetenskapliga biblioteken och som tidigare inle filmats.

Den kontinuerliga filmningen bör enligl kommittén prioriteras. Kom­mittén har sökt uppskatta antalet unika sidor i ett års tidningsproduktion samt antalet exponeringar vid filmning av alla unika sidor. Kommittén har därvid delat upp tidningarna i tre grupper, nämligen storstadspress (tid­ningar utkommande i Stockholm, Göteborg och Malmö), landsortspress samt s. k. smärre enheter i Stockholm. Tidningsgrupperna bör enligt kom-

Prop. 1977/78:114

64

mitten filmas i tre olika sviter. Svit A bör innehålla resp. tidnings huvud­edition, dvs. i allmänhet den senast utkommande editionen. Svit B bör om­fatta de ändrade sidorna, i förekommande fall föregångna av första editio­nen, om denna skiljer sig från huvudeditionen. Detla gäller f n. beträffan­de storstadspress. Svit C avses för löpsedlar.

Svit A väntas bli den av forskarna mest utnyttjade och föreslås bli filmad med 16 gångers förminskning. Av besparingsskäl bör för sviterna B och C tillämpas 24 gångers förminskning. Del av kommittén uppskattade antalet unika tidningssidor m. m. och exponeringar per år framgår av följande ta­bell.

Som framgår av tabellen kommer en årgång dagstidningar vid kontinuer­lig filmning av unika sidor jämte första editionen av storstadspress att motsvara ca 780000 exponeringar. Den årliga kostnaden för själva film­ningen har av kommittén beräknats till ca 370000 kr. i 1975 års prisläge.

Tidningar i det mindre formatet (tabloid) sidor         exp

Tidningar det större formatet

sidor

i exp

Summa sidor

exp

Storstad

Svit A

Huvuded

16X

56

28

76

76

132

104

Svit B

Första ed

24 

X

101

51

51

25

152

76

Ändr, sidor

24 

X

77

39

40

20

117

59

Svit C

Löpsedlar

(3 st/exp) 24 

X

18

6

5

2

23

8

Summa

252

124

172

123

424

247

Landsort-i-SES

Svit A

Huvuded 16x

103

52

437

437

540

489

Svit B

Ändr. sidor

24 

X

12

6

44

22

56

28

Svit C

Löpsedlar (3 st/exp)

24 

X

4

1

36

12

40

13

Summa

119

59

517

471

636

530

SUMMA (storstad, lands­ort + SES)

371

183

689

594

1060

777

Siffrorna anger 1000-tal sidor resp. exponeringar.

Anmärkning: ed = edition; SES = små(tidnings-)enheter i Stockholm; exp = ex­poneringar. Tidningar i det mindre formatet filmas med två sidor per exponering och tidningar i det större formatet filmas med en sida per exponering.

Prop. 1977/78:114

65

Kommittén har undersökt möjligheten av att unika sidor skall kunna sor­leras ul på resp. lidningslryckeri. Av en enkät som Svenska tidningsutgiva­reföreningen på initiativ av kommittén har genomfört hos sina medlemsfö­retag framgår, atl ett nittiotal tidningar, som representerar ca 80% av antalet sidor enligt den i det föregående redovisade tabellen, är villiga att, ifall tanken på filmning av unika sidor realiseras, varie dag plocka ul de unika sidorna och markera dessa sidors kronologiska förhållande lill första editionen eller huvudeditionen.

Under förutsättning alt de unika tidningssidorna - jämte första editio­nen av storstadspress och löpsedlar - kan tas fram för filmning utan andra kostnader för staten än dem som hänger samman med exponeringarna bör, enligt kommittén, den kontinuerliga tidningsfilmningen omfatta detta material.

Den retrospektiva filmningen bör enligt kommittén kunna genomföras under en femtonårsperiod. Kommittén uppskattar antalet ofilmade tid­ningssidor till mellan 11 och 14 milj. Kostnadema för den återstående fUm­ningen härav kommittén beräknats lUl ca 300000 kr./år i 1975 års prisläge.

3.1.5   Organisation

Bevarandet av svensk dagspress åvilar av tradition vissa vetenskapliga bibliotek. Kommittén finner det därför naturligt, att den med lidningsfilm-ningen förenade verksamheten knyts till det statliga biblioteksväsendet. Kommittén anser att starka skäl talar för att en särskild organisatorisk en-hel - av kommittén benämnd Svenska tidningsavdelningen (STA) - för denna verksamhet inrättas vid KB. Tidningstryckeriema bör sända in ma­terialet till denna enhet, som kontrollerar del innan det skickas vidare till filmning. Det bör enligt kommittén ankomma på KB att för utlåning förvara en fullständig omgång positiva kopior av svensk tidningsfilm. Själva fdm-ningen av tidningsmalerialet bör, enligt kommitténs mening, förläggas ex­ternt, dvs. hos förelag (motsv.) som redan bedriver likartad verksamhet.

Den föreslagna tidningsenheten vid KB bör enligt kommittén ha en per­sonalorganisation motsvarande 

II 

årsverken. Eftersom KB f n. har vissa resurser för tidningshanlering erfordras ett netlotillskolt som motsvarar sex årsverken.

För att KB skall kunna skaffa kopior av filmade tidningar erfordras enligl kommittén dels ca 800 000 kr. för engångsanskaffning av redan utförda ex­poneringar, dels ca 100000 kr. per år för inköp av positiva kopior av den årliga produktionen av lidningsfilm. För inredning och utmstning behövs en engångsanvisning av ca 100000 kr. Detta belopp inkluderar inte foto-utmstning och dylikt.

3.1.6   Lokalisering av filmningsarbetet

Som nämnts i det föregående har kommittén föreslagit att själva film­ningsarbetet sker externt. Enligt kommitténs uppfattning bör biblioleks-S Riksdagen 1977/78. i saml. Nr 114

Prop. 1977/78:114

66

tekniska, produktionstekniska och ekonomiska faktorer bilda utgångs­punkt för överväganden om lokalisering av filmningsarbelet.

Kommittén pekar på att sysselsättningseffekterna blir relativt små men självfallet positiva var än lidningsfilmningen förläggs. En landsortsför­läggning innebär att svårigheter uppstår för den personal i Stockholm som f n. är sysselsatt med tidningsfilmning. Kommittén anser alt den retro­spektiva filmningen kan ge sysselsättning motsvarande tre årsverken un­der en 15-årsperiod. Den kontinueriiga filmningen kan. enligt kommittén, ge permanenta arbetstillfällen motsvarande ca fyra årsverken.

Kommittén har varit i kontakt med företag (motsv.) som här i landet kan tänkas framställa tidningsmikrofilm och därvid funnit, att de bästa produk­tionstekniska förutsättningarna för lidningsfilmning föreligger i Stockholm och Kalmar.

Kommittén har därför närmare granskat dessa lokaliseringsalternativ, varvid särskild hänsyn tagits till bibliolekslekniska och ekonomiska fakto­rer. Vid sin bedömning av dessa faktorer har kommittén först behandlat den retrospektiva filmningen. Denna kommer att baseras på tidningssam­lingar i vissa vetenskapliga bibliotek och i statens biblioteksdepå i Bålsta. Med hänsyn till att tidningarna vanligen binds i tunga och skrymmande lägg, som dessutom vad beträffar del äldre materialet är myckel ömtåligt, kommer transportkostnaderna - vid en föriäggning av den retrospektiva filmningen till Kalmar - att bli avsevärt högre än om filmningen föriäggs till stockholmsområdet. Vid retrospektiv filmning ärdet vidare, framhåller kommittén, särskilt angelägel, att den personal som filmar materialet och de som inom KB förberett materialet för filmning kan hålla nära kontakt med varandra. Vid förläggning av den retrospektiva filmningen lill Kalmar kan del, enligt kommittén, bli nödvändigt alt förstärka KB med biblioteks-skolad arbetskraft, motsvarande en årsarbetskraft, placerad i Kalmar som rådgivare åt det företag (motsv.) som svarar för fUmningen. Enligt kom­mitténs mening talar såväl bibliolekslekniska som ekonomiska skäl för alt den retrospektiva tidningsfilmningen förläggs lill storstockholmsområdel.

Den kontinueriiga filmningen kan, enligt kommittén, med beaktande av transportkostnader före filmningen, lika gärna föriäggas lill Kalmar som till stockholmsområdet. Avgörande för kommitténs bedömning av värden kontinuerliga filmningen bör föriäggas har varit att en splittring av verk­samheten mellan skilda orter leder till kommunikationsproblem av biblio­teksteknisk art samt orationella lösningar, som får merkostnader till följd. Efter ingående överväganden har kommittén funnit att även den kontinu­eriiga filmningen bör förläggas till storstockholmsområdel.

3.1.7 Leveransskyldighet, upphovsrätt och tryckfrihetsrätt

Kommittén föreslår att av vaoe tidning som ulgör tryckt skrift och som har framställts och utgivits i Sverige skall den som trycker tidningen lämna

Prop. 1977/78:114

67

ett exemplar (filmningsexemplar) till KB. Detla exemplar ska bilda under­lag för filmning och därefter utgöra nationalexemplar.

Den tidigare skyldigheten att leverera tidningar lill bibliotek skulle ersät­tas av skyldigheten atl lämna filmningsexemplar till KB. På grund av vissa speciella svårigheter, såsom önskemål om tätare leveranser av tidningsex­emplar och behovet att den leveransskyldige viss tid bevarar och ev, läm­nar nytt exemplar av tidning, bör enligt kommittén bestämmelserna om av­lämnande av tidningar till KB brytas ut från lagen om skyldighet att avläm­na biblioteksexemplar. Dessa bestämmelser måste med hänsyn till grund­lagsföreskrifter intas i en lag. Denna lag föreslås få samma uppbyggnad som lagen om biblioteksexemplar.

Kommittén har funnit att nuvarande lagstiftning inle behöver ändras för att mikrofilmningen av dagspress ska bli möjlig. Kommittén anser vidare att nuvarande bestämmelser om möjligheten att utnyttja upphovsrättsligt skyddat material är tillräckliga även för det mikrofilmade tidningsmateria­let.

Kommittén har kommit fram till att upptagningen pä mikrofilm är att an­se som handlingar i tryckfrihetsförordningens mening och att alltså offent­lighetsprincipen skall tillämpas i den mån de upprättats av eller getts in till myndighet. Från tryckfrihetsförordningens regler om allmänna handlingars offentlighet görs emellertid undantag för bl.a. material som överlämnats till arkiv eller bibliotek. Kommittén finner det uppenbart att filmningsex­emplaren bör behandlas lika med biblioteksexemplaren och således inte omfattas av bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet. Här­igenom kan enligt kommittén utlämnandet av nationalexemplaret och mik­rofilmade exemplar styras av administrativa föreskrifter.

3.1.8 Filmningarkiveringläsning

Med utgångspunkt i sin första rapport tar TFK i sin andra rapport upp frågor rörande filmning, arkivering och läsning av den mikrofilmade dags­pressen.

Beträffande filmningen och behandlingen av film hänvisar TFK till de förslag och rekommendationer som dataarkiveringskommittén (U 1968: 48 DAK) lägger fram i sitt tredje betänkande.

Kommittén, som samrått med DAK i dessa frågor, finner det vara en uppgift för den föreslagna svenska tidningsavdelningen (STA) vid KB att bevaka pågående standardarbete avseende mikrofilm. Kommittén utgår dessutom ifrån att STA beaktar de beslut och rekommendationer som blir följden av DAK:s förslag rörande behandling av mikrofilm.

Sedan nationalexemplaret efter filmning arkiverats, bör enligl kom­mittén dubblettmaterial i de fyra berörda biblioteken så snart som möjligt gallras, ut. Biblioteken bör erhålla fullständiga kopieringar av det kontinu­eriigt och retrospektivt filmade materialet med hänsyn bl.a. till gallrings-förfarandet. TFK föreslår alt det centrala ledningsorganet vid KB - STA

Prop. 1977/78:114

68

- erhåller två fullständiga omgångar positiva kopior, av vilka en för fort­satt kopiering och en för utlåning, främst intemrbant till bibliotek och and­ra institutioner. Kommittén föreslår vidare att universitetsbiblioteken i Stockholm, Umeå och Linköping bör ges tillgång till kopieomgångar av den kontinuerliga filmningen.

Det filmade materialet av löpande tidningsutgåvor börenligt kommittén arkiveras som nationalexemplar. Som tidigare nämnts levereras för närva­rande exemplar av svenska dagstidningar till vart och ett av KB samt uni­versitetsbiblioteken i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN] och Göteborg, Om endast en fullstän­dig omgång dagstidningar skall bevaras i original för framtiden bör det en­ligl kommittén prövas om befintligt tidningsbestånd vid något av nämnda bibliotek kan utpekas som nationalexemplar. Frågan har därför prövats mot bakgrund av organisatoriska och lokalmässiga förhållanden. Därvid har kommittén funnit atl KB bör utses till det bibliotek som skall förvara nationalexemplaret och att detta bör arkiveras i statens biblioteksdepå i Bålsta. Det tidningsbestånd som hör lill KB bör utgöra grund för national­exemplaret. I samband med detta förslag anger kommittén hur komplette­ring av nämnda exemplar bör ske.

Den retrospektiva filmningen av ännu ofilmade tidningsbestånd kan en­ligt kommittén väntas la åtskilliga år i anspråk. Detla påverkar takten i gallringen och därmed friställandet av magasinslokaler vid berörda biblio­tek. Kommittén lämnar vissa rekommendationer och förslag om hur utgall­ringen bör ske. Tidningsmaterialet fram till 1900 är därvid dock av så ringa omfattning, att det icke bör innefattas i gallringsförslagel, anser kom­mittén. Den förutsätter vidare att närmare föreskrifter i fråga om gallringen meddelas av den myndighet som regeringen bestämmer.

Filmoriginalet bör enligt kommittén förvaras i riksarkivets underjordis­ka magasin. Beträffande förvaringsförhållanden för såväl filmoriginal som nationalexemplar av tidningar hänvisar kommittén till dataarkiverings­kommitténs undersökningar.

I fråga om läsmiljö och läsutrustning redovisar kommittén en rad önske­mål. En handdriven läsapparat tillverkad i Finland har anpassats till kom­mitténs krav och senare levererats lill en rad bibliotek och institutioner.

De löpande kostnaderna för genomförande av kommitténs förslag i de båda rapporterna kan för den närmaste 15-årsperioden uppskattas till sam­manlagt ca 3,8 milj. kr. per år enligt 1976 års löne- och prisläge. Härtill kommer vissa engångskostnader.

Kommittén lägger även fram förslag till författningsreglering rörande filmningens genomförande, urval av nationalexemplar och utgallring.

3.2 Remissyttrandena

Organisationskommitténs förslag, som framlagts i den första rapporten, har fåll ett positivt mottagande i remissytlrandena. Man konstaterar med

Prop. 1977/78:114

69

tillfredsställelsf att mikrofllmning av hela den svenska dagspressen synes förestående. Flertalet remissinstanser biträder kommitténs förslag att den kontinueriiga filmningen ges prioritet. Statskontoret, riksrevisionsverket (RRV) och Pressens saniarbelsnåmnd finner det ändamålsenligt att resp, tidningstryckeri skall handha den dagliga utsorteringen av det material som skall filmas. Denna uppfattning framförs även av riksarkivet, som dock anser att kontrollmöjligheten inte är helt tillfredsställande från forsk­ningssynpunkt. Forskningsbihlioteksrådei (FBR) anser att garantier sak­nas för att lidningsfilmningen kommer att omfatta samtliga unika sidor. Flera remissinstanser understryker vikten av att yttersta omsorg ägnas åt problemet med framtagning av tidningssidor.

Den av kommittén föreslagna omfattningen av den kontinuerliga film­ningen - samtliga unika sidor jämte första editionen av slorstadspress -tillstyrks av dem som yttrat sig i denna fråga, bl. a. RRV och FBR. Stats­kontoret tillstyrker en filmning av nämnd omfattning under fömtsättning av att tidningsföretagen svarar för framtagning av de unika sidorna.

Med hänsyn till del äldre lidningsmaterialets sprödhet och starka förslit­ning framhålles bl.a. från riksarkivet, FBR och universitetsbiblioteken i Uppsala och[REDACTED_EFTERNAMN] att den retrospektiva filmningen bör fullföljas så snabbt som resursema medger.

Kommitténs förslag att en särskild enhet för mikrofilmning av tidningar inrättas vid kungl. biblioteket tillstyrkes av statskontoret, RRV, riksarki­vet, kungl. biblioteket (KB), Sveriges aUmänna biblioteksförening (SAB) och Pressens samarbetsnämnd. Förslaget avslyrkes av FBR och universi­ieisbiblioiekei I[REDACTED_EFTERNAMN], vilka anser att det administrativa och organisatoris­ka ansvaret för tidningsfilmningen bör tillkomma det planerade centrala ledningsorganet för de vetenskapliga biblioteken, bl. a. med hänsyn till atl tidningsfilmningen är en fråga som berör samtliga vetenskapliga bibliotek.

Flera remissinstanser tar upp frågan om fortsatt förvaring av tidningar i original. Enligt direktiven till organisationskommittén bör normalt ett ex­emplar av varie tidning bevaras. FBR framhåller att om endast ett exem­plar bevaras i original för framtiden, detta måste förvaras under så betryg­gande omständigheter alt det endast i undantagsfall blir åtkomligt för forsk­ningen. Rådet förordar därför alt två kompletta sviter originaltidningar be­varas, varav den ena under högt ställda arkiveringskrav. Den andra sviten bör ställas lill forskningens förfogande i de fall då mikrofilm ej är tillräcklig för uppgiftens genomförande. 1 sak likartade synpunkter förs fram av sia­tens humanistiska forskningsråd, universitetsbiblioteken i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå, historisk-filosofiska sektionen vid universiteiei i[REDACTED_EFTERNAMN] och SAB.

Statskontoret tillstyrker kommitténs förslag att föriägga själva filmning­en externt. Därvid bör, enligt statskontoret, filmningen beställas hos före­tag (motsv.) som redan bedriver likartad verksamhet och som kan förutsät­tas ha erfarenhetsmässig bakgrund för denna verksamhet. Riksarkivet,

Prop. 1977/78:114

70

FBR och universheisbihlioiekei i[REDACTED_EFTERNAMN] anser att kommittén redovisat övertygande skäl för en föriäggning av filmningsverksamheten lill stor­stockholmsområdet. Organisationskommittén för skyddat arbete framhål­ler i sitt yttrande, att oavsett till vilken ort filmningsarbetet lokaliseras, i första hand arbetsvården bör tillfrågas om sina möjligheter att åtaga sig filmningsarbetet. RRV anser alt hänsyn bör tas till transportkostnader vid prövning av anbud.

Med hänsyn till att Kalmarregionen under senare tid fått vidkännas vissa sysselsättningsproblem förordar länsstyrelsen och länsarbetsnämnden i Kalmar län, Kalmar läns landsting samt Kalmar kommun att hela den med tidningsfilmningen förenade verksamheten - administration, filmning, ar­kivering, m. m. - förläggs till Kalmar. Själva filmningen bör därvid, fram­hålls det, bedrivas i landstingets regi i anslutning till dess arbetsvårdande verksam\\tt. Arbetsmarknadsstyrelsen anser att objektet lokaliseringsmäs­sigt kan bli av största värde för regionen och förordar därför en förläggning till Kalmar.

Kommitténs förslag angående filmning, arkivering och läsning av dags­pressen har också fått ett positivt mottagande av flertalet remissinstanser.

Statskontoret tillstyrker kommitténs förslag till genomförande av den kontinuerliga och retrospektiva filmningen. Däremot ifrågasätter statskon­toret kommitléns förslag om komplettering med kopior av det befintliga filmbeståndet. Kommittén föreslår här en kostnadsram på ca 10 milj. kr., motsvarande ca 0,7 milj. kr. per år under en femtonårsperiod. Före ett be­slut om ell så omfattande kompletteringsprogram bör enligt statskontoret utredningen fördjupas pä några punkter. Enligt statskontorets mening måste vissa delar av redan filmade tidningar under alla omständigheter fil­mas om och omfilmning i större skala än kommittén förutsatt kan vara ett alternativ lill komplettering av kopiebeståndet. Omfilmning förefaller, till ungefär samma kostnad som kompletteringen, kunna ge fler bruksko­pior, högre arkivkvalitet och en enklare administrativ hantering, hävdar statskontoret. Till dess en plan för omfilmning framlagts bör ytterligare ko­pior anskaffas endast då det är oundgängligen nödvändigt med hänsyn till biblioteksservicen, anser statskontoret, som tills vidare kan se som en tänkbar åtgärd all endast komplettera tidningsavdelningens kopiebeslånd.

Även RRV tillstyrker i huvudsak kommitléns förslag. RRV vänder sig dock mot förslaget att den föreslagna tidningsavdelningen vid KB skulle få disponera två fullständiga kopieomgångar av redan filmat material. Enligt RRV torde det av ekonomiska skäl vara tillräckligt med en omgång positi­va kopior av befintligt lidningsmaterial med hänsyn till att fyra fullständiga sviter kommer att därutöver finnas tillgängliga.

Även universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) tillstyrker för sin del i alll väsendigt tidningsfilmningskommitténs förslag. UHÄ anser i likhet med FBR dock alt även universitetsbiblioteken i Linköping och Umeå bör få kopior av det retrospektivt filmade materialet. Därigenom får samtliga

Prop. 1977/78:114

71

sex högskoleregioner kopior av mikrofilmen. Universiteten i Stockholm, Umeå och Linköping samt SAB hävdar att resp. bibliotek bör få kopior även av det retrospektivt filmade materialet. UHÄ delar även universite­tets i[REDACTED_EFTERNAMN] uppfattning att uppgiften att utfärda föreskrifter om utgallring med fördel kan åvila det blivande centrala ledningsorganet för de veten­skapliga biblioteken.

Riksarkivet ansluter sig allmänt sett till kommitléns förslag och finner det riktigt att nationalexemplaret på papper och det vilande filmnegativet av säkerhetsskäl förvaras på olika håll.

Vid den filmning som kontinuerligt bedrivs i dag förstörs det uppskurna och filmade exemplaret sedan filmen kontrollerals och nödvändig omfilm­ning skett. Riksarkivet ifrågasätter om inte så bör ske också i fortsättning­en. Enligt riksarkivet borde två exemplar kunna tagas ut och granskas utan större extrakostnader. Det ena skares och filmas, det andra - komplette­rat med ändringsblad m. m. - bevaras som nationalexemplar. Detta borde enligt riksarkivet genom ett sådant förfarande få ökad hållbarhet.

KB vill också i likhet med humanistisk-samhällsvelenskapliga forsk­ningsrådet och SAB att två exemplar i original bör kunna tagas ut, dock för att båda bevaras - efter det alt det ena mikrofilmats. KB föreslår detta med hänsyn till dels säkerheten, dels önskvärdheten av att servicen under­lättas för de nyttjare som av skilda skäl inte kan använda mikrofilm.

Byggnadsstyrelsen konstaterar att realiserande av kommitténs förslag förutsätter en ytterligare utbyggnad i Bålsta, Del finns goda utbyggnads­möjligheter i anslutning till de befintliga lokalerna, konstaterar byggnads­styrelsen. Byggnadsstyrelsen bedömer att en ytterligare etapp kan färdig­ställas 4-5 år efter beslut.

Vad gäller omfattningen av de lokaler som kan friställas i samband med att en gallring genomförs ulgår byggnadsstyrelsen ifrån all denna är be­roende av takten i gallringen i förhållande lill ackvisitionen av annan litte­ratur och av de befintliga lokalernas kvalitet.

Vad avser förvaringen av filmoriginalet har byggnadsstyrelsen i sitt yt­trande över betänkandet (SOU 1976: 68) Moderna arkivmedier bl. a. anfört att riksarkivets nuvarande resurser för atl förvara ADB-malerial är begrän­sade, men atl planering pågår i samråd mellan riksarkivet och byggnadssty­relsen för en utbyggnad av bergrum, där även band och filmmaterial kan förvaras.

Byggnadsstyrelsen bedömer det slutligen sannolikt atl förvaring av full­ständiga kopieomgångar av det filmade materialet i universitetsbiblioteken i Uppsala och[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl. kan komma att ställa krav på lokalmässiga om­dispositioner och ombyggnader i befintliga lokaler, vars omfattning får prövas från fall till fall.

LUP-nämnden för universitet och högskolor kommenterar endast de de­lar av kommitténs förslag som berör nämndens verksamhet och ansluter sig härvid till kommitléns förslag.

Prop. 1977/78:114

'-

Nämnden kan konstatera att förslaget om Bålstadepån som förva­ringsplats för nationalexemplaret av tidningar väl låter sig kombineras med förslaget - som är under utredning inom nämnden atl successivt bygga ut biblioteksdepån i Bålsta till en riksdepå för litteratur. En mera allsidig depåservice kommer därigenom att kunna lämnas bibliotekskunderna och förutsättningarna för att uppnå en tillfredsställande servicegrad och be­manning vid depån ökar, konstaterar nämnden.

Nämnden tillstyrker även kommitténs förslag att förvara originalexem­plaret av negalivfilmer av tidningarna i riksarkivets arkivlokaler i Stock­holm. Det härigenom uppkomna lokalbehovet bör sålunda beaktas vid den framtida utbyggnaden av de underjordiska magasinslokalerna vid riksarki­vet.

Nämnden har heller inget att erinra mot kommitténs synpunkter och för­slag beträffande läsmiljö och läsutrustning m. m. vid studium av mikrofil­made tidningar. Det bör ankomma på LUP-kommittéerna all i del löpande lokal- och utrustningsprogramarbetet beakta behovet av lokaler och ut­rustning - bl.a. läsapparater - för lidningsfilmsludier vid universilels-och högskolebiblioteken, hävdar nämnden. Det underlag för denna plane­ring som tidningsfilmningskommittén givit i rapporten bör kunna tjäna som vägledning för kommittéerna i detta arbete, anser nämnden.

4    Internationellt system för tidskriftsregistrering (ISOS)

Unesco antog år 1972 det s. k. UNISlST-programmet, som numera är en del av Unescos s.k. General Information Programme. Sverige har utsett siatens råd för vetenskaplig information och dokumentation till svenskt kontaktorgan med programmet.

Inom ramen för programmet har upprättats ett internationellt system för registrering av periodiska skrifter och serier, International Serials Dala System (ISDS). Syftet med systemet är att skapa ett pålitligt och heltäc­kande register för samtliga seriepublikationer. En central för systemet har upprättats i Paris. Förslag till statuter för centret har diskuterats vid inter­nationella konferenser där även svenska observatörer har deltagit.

Sverige deltar redan i det praktiska arbetet. I oktober 1974 anvisade re­geringen första gången medel lill kungl. biblioteket för introduktion och drift i Sverige av systemet.

Sverige har senare erbjudits att ansluta sig formellt till centret. Med anledning härav remitterades hösten 1976 förslag lill statuter för centret till berörda instanser. Samtiiga instanser tillstyrkte att Sverige ansluter sig. Några av instanserna hade dock förslag till ändringar i statuterna. Ändring­ar i den riktning förslagen gick har sedermera gjorts.

Prop. 1977/78:114

73

5    Föredraganden

5.1 Inledning

Mot bakgrund av utvecklingen inom informations- och dokumentations­området tillkallades år 1975 två utredningar med uppgift att se över pro­blem inom informationsområdet. Dessa utredningar var dels utredningen rörande ett centralt biblioleksorgan m.m., som antog namnet bihlioleks-och dokumentationssamverkanskommittén, BIDOK (U 1975:06), dels ut­redningen om organisation av verksamheten inom området teknisk och ve­tenskaplig information och dokumentation, som antog namnet SINF­DOK-utredningen (I 1975:04). I direktiven för de två utredningarna före­skrevs att de skulle samråda.

Utredningarna lade hösten 1977 fram ett gemensamt betänkande (SOU 1977:71) Vetenskaplig och teknisk informationsförsörining. 1 betänkandet beskriver utredningarna bl. a. nuvarande struktur inom informationsområ­det och redogör för sina överväganden om förutsättningarna för och pro­blemen inom informationsförsörjningen. Vidare lägger de fram ett gemen­samt förslag om en delegation för informationsförsörining med planerings-och samordningsuppgifter.

1 betänkandet ingår också särskilda förslag från var och en av utredning­arna. BIDOK lägger fram förslag om kungl. bibliotekets (KB) framtida upp­gifter och organisation samt redogör för sina överväganden om möjlig­heterna till samverkan mellan folkbiliotek och forskningsbiliotek. SINFDOK-utredningen tar upp vissa frågor rörande bl. a. industrins infor­mationsbehov.

Med tanke på vikten av att bedöma informations- och dokumentations­frågorna samlat finner jag det värdefullt alt utredningarna kunnat enas om ett gemensamt underiag för regeringens och riksdagens ställningstagan­den. Jag kommer i det följande att redogöra för utredningarnas förslag och mina ställningstaganden till dem. Jag vill från början betona att jag, i likhet med utredningarna, främst behandlar den vetenskapliga och tekniska in­formations- och dokumentationsverksamheten. Jag har i dessa delar sam­rått med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

I anslutning till BlDOK:s förslag om KB:s uppgifter och organisation kommer jag även att ta upp de förslag om mikrofllmning av svensk dags­press som tidningsfilmningskommittén (U 1973: 07) har lagt fram i sina två rapporter (DsU 1975: 4 och 1976: 14) Dagspress på mikrofilm.

Jag vill redan nu ange atl jag avser att i huvudsak följa utredningarnas förslag om organisation för informations- och dokumentationsområdet. Detta innebär bl. a. att jag vad gäller övergripande uppgifter kommer atl föreslå en ansvarsfördelning mellan å ena sidan en delegation för informa­tionsförsörining och å andra sidan ett nationalbibliotek.

Utredningarna tar upp en rad frågor som i första hand bör bedömas av

Prop. 1977/78:114

74

de organ som har eller kommer att få ansvar för informationsförsörjningen. Jag kommer därför inte alt lägga fram förslag i dessa frågor utan överiäm­nar till vederbörande organ att ta ställning till förslagen och använda dem som underlag för sin planering.

För sammanhangets skull kommer jag atl beröra vissa frågor där det an­kommer på regeringen alt besluta.

5.2 Informationsförsörjning 5.2.1  Utgångspunkter

Utvecklingen under senare år har medfört att samhället blivit alltmer be­roende av information och dokumentation. Forsknings-och utvecklingsar­bete inom universiteten och högskolorna har ökat snabbt. Samtidigt och i samspel med tillväxten inom högskolan har forsknings- och utvecklingsar­bete fått ökad betydelse inom skilda sektorer av samhället. En förutsätt­ning för att bedriva forsknings- och utvecklingsarbete är att man får känne­dom om vad som görs och tidigare har gjorts inom det aktuella området och att man får tillgång till och kan utnyttja resultat och idéer från andra håll. Även inom annan samhällsverksamhet ökar behovet av information och dokumentation.

Främst den växande forskningsverksamheten har i sig inneburit atl ock­så mängden av information ökat explosionsartat. Enligt olika beräkningar fördubblas informationsmängden vart tionde till femtonde år. Detta skulle innebära att det sedan mitten av 1960-talet fram till i dag har publicerats li­ka mycket vetenskaplig och teknisk information som under all tid dessför­innan.

Denna utveckling leder också till krav på att information skall kunna för­medlas allt snabbare. Ofta riktas intresset mot arbete som fortfarande på­går. De traditionella formerna för informationsförmedling är inte längre tillräckliga. Så har t. ex. rapporter och tidskrifter till en del ersatt böcker. Tekniska hjälpmedel av olika art måste tillgripas och utnyttjas i allt större omfattning. Dalatekniken har här fått stor betydelse för lagring och sök­ning av information. Utvecklingen har också medfört ett ökande behov av samarbete mellan olika organ med verksamhet inom dessa områden såväl nationellt som internationellt.

Informations- och dokumentationsverksamhet har behandlats i olika sammanhang under senare år. Behovet av samordning och övergripande planering har man sökt tillgodose bl. a. genom att inrätta särskilda organ. År 1965 inrättades forskningsbiblioteksrådet (FBR) som ett samrådsorgan för främst de vetenskapliga biblioteken. År 1968 inrättades statens råd för vetenskaplig information och dokumentation (SINFDOK) med uppgift bl.a. alt inom området vetenskaplig information och dokumentation följa utvecklingen och dra upp riktlinjer för verksamheten, alt svara för långsik-

Prop. 1977/78:114

75

lig planering och att fördela stöd till forsknings- och utvecklingsarbete. Klara liktlinjer för hela området information och dokumentation har dock saknats.

Det är mot bakgrund bl. a. av denna utveckling som utredningarna gör sina överväganden. De anser det nödvändigt att förena å ena sidan traditio­nell biblioteksservice och å andra sidan vetenskaplig och teknisk informa­tion och dokumentation. Utredningarna utgår från att i princip alla veten­skaper och ämnen bör rymmas inom begreppet vetenskaplig information. De anför atl det av organisatoriska, personella och ekonomiska skäl är mo­tiverat att behandla området som en helhet, vilket också är grunden för att de har kunnat lägga fram gemensamma förslag.

Utredningarna anför vidare alt det är väsentligt att definiera och avgrän­sa problemområdet på ett sådant sätt alt framtida tekniska landvinningar kan inkluderas. De anser det därför vara befogat med en viss återhållsam­het med att entydigt och exakt söka staka ut det område utredningarna har haft att behandla. De definitioner och avgränsningar som redovisas i be­länkandet anges vara av snarast operationell karaktär och gör därför inte anspråk på exakthet.

Utredningarna definierar information och dokumentation som systema­tisk anskaffning, lagring, urval och förmedling av fakta eller begrepp obe­roende av hur detta görs. Ett viktigt inslag i denna verksamhet är enligt ut­redningarna en aktiv vägledning och undervisning av den som söker infor­mation. En avgränsning görs gentemot informationsspridning, varmed ut­redningarna avser verksamhet där någon själv väljer ut informationen och sprider den.

Som sammanfattande benämning på informations- och dokumentations­verksamhet inför utredningarna begreppet informationsförsörining. Syftet med denna skall vara att underlätta för informationssökare alt nå den in­formation som är relevant för dem. Begreppet omfattar bl. a. verksamheten vid olika typer av bibliotek, informationscentraler och vissa arkiv. Utred­ningarna anger dock, i anslutning till sina direktiv, att deras uppgift är att behandla den vetenskapliga och tekniska informationsförsörjningen. Detta område definierar utredningarna som den verksamhet som betjänar främst forskning, högskoleutbildning, industriell utveckling och annan samhälle­lig verksamhet som grundar sig på tillämpning av dokumenterad erfaren­het.

Jag kan i huvudsak ansluta mig till de avgränsningar som utredningarna gör. Utredningarnas sammanfattande benämning informationsförsörjning bör kunna användas som praktisk benämning. Enligt min mening är det vä­sentliga att informations- och dokumentationsverksamhet ses som en hel­het. Endast med den utgångspunkten kan man på sikt bygga upp en ända­målsenlig organisation för informationsförsörjning som underlättar och möjliggör en långsiktig planering och ett rationellt utnyttjande av resurser­na. Man kan i sammanhanget peka på att en sådan enhetlig syn allmänt

Prop. 1977/78:114

76

vinner insteg i många andra länder. Bl. a. i övriga nordiskn länder har man börjat bygga upp en organisation för informationsförsörjningen enligt ett sådant mönster.

Samtidigt vill jag, i likhet med utredningarna, framhålla att begreppsbe­stämningar inte har ett värde i sig. Deras värde ligger i att de kan användas praktiskt och utgöra grund för en ändamålsenlig organisation. Därmed bortfaller också till en del behovet av att göra exakta definitioner. 1 stället bör man låta avgränsningarna göras efter hand och i anslutning till utveck­lingen.

Utredningarna delar in informationsförsörjningen i tre system: referens­systemet, beståndssystemet och kommunikationssystemet. Referenssy­stemet består av de hjälpmedel som används för att orientera sig bland och leta sig fram till fakta och dokument av olika slag. 1 referenssystemet ingår därför främst olika bibliografiska hjälpmedel som tryckta och stencilerade bibliografier och litteraturlistor, bibliotekens kortkataloger och datorbase­rade söksystem.

I beståndssystemet ingår de dokument och andra informationskällor som referenssystemet hänvisar till. Det består främst av bibliotekens och andra institutioners gemensamma, tillgängliga samlingar av dokument eller andra informationskällor såsom produkt- och faktadatabaser.

Kommunikationssystemet slutligen utgörs av förbindelserna mellan an­vändarna och referens- och beståndssystemen liksom mellan systemen in­bördes. I det ingår bl, a. post, telefon, direkta personkontakter, telex och datakommunikationsnät.

Utredningarna påpekar att denna indelning i tre system tjänar det prak­tiska syftet att ge en grund för att beskriva och diskutera åtgärder inom in­formationsförsörjningen. 1 praktiken hänger givetvis systemen nära sam­man och kan inte alltid klart skiljas åt.

5.2.2 Riktlinjer för informationsförsörjningen

Utredningarna anför atl informationsförsöriningen inte är en isolerad fö­reteelse utan ett av flera medel för att uppnå vetenskapliga, ekonomiska, sociala och kulturella mål i samhället. Mot denna bakgrund ställer utred­ningarna upp vissa riktlinjer för informationsförsöriningen.

Huvudsyftet för informationsförsöriningen är enligt utredningarna alt den skall tillgodose de behov av information som finns eller kan förutses vid forsknings- och utvecklingsverksamhet eller liknande verksamhet oav­sett var den bedrivs i samhället.

Utredningarna framhåller vidare vissa krav som bör uppfyllas. Bl.a. skall informationsförsörjningen avse information inom alla discipliner och områden som kan bidra till samhällsutvecklingen och syfta till att tillför­säkra användarna information oavsett medium, form och bearbelningsgrad och oberoende av värden har framtagils. Det internationella utbudet av in-

Prop. 1977/78:114

77

formationstjänsier skall utnyttjas i största möjliga utsträckning och de in­formationstjänster som byggs upp skall utnyttja tillgänglig teknik.

Dessa riktlinjer kan enligl min uppfattning utgöra en god utgångspunkt för planeringen av informationsförsörjningen. Det bör ankomma på de or­gan som får det övergripande ansvaret för informationsförsörjningen atl i sin planering vidareutveckla och tillämpa dessa riktlinjer.

Utredningarna behandlar vidare i ett särskilt avsnitt nationella uppgifter inom informationsförsörjningen. Som utgångspunkt fastslår utredningarna att den decentraliserade struktur som i dag gäller för informationsförsörj­ningen i Sverige bör gälla även framdeles. Detta innebär alt service ges av lokala organ och att beslut om service i stor utsträckning fattas lokalt. Denna struktur behöver dock enligt utredningarna kompletteras med ett samordningsorgan för nationella uppgifter.

Som nationella funktioner anger utredningarna planering och samord­ning, forskning och utveckling, samt nationella serviceuppgifter. Till detta kommer också nationaldokumentära uppgifter. Jag har i det föregående kortfattat redovisat vilka uppgifter utredningarna anger under de olika funktionerna.

Jag tillstyrker för egen del denna principskiss för informationsförsörj­ningens uppbyggnad. Några av de viktigaste delarna av den vetenskapliga informationsverksamheten utgörs av de vetenskapliga biblioteken inom högskolan. Dessa ingår i en decentraliserad högskoleorganisation, där be­sluten om deras verksamhet inkl. anslagstilldelning fallas lokalt av resp. högskolestyrelse. Någon ändring av denna struktur bör inte ske.

Jag kan också tillstyrka utredningarnas förslag att vissa uppgifter av övergripande karaktär läggs pä ett centralt organ. I detta sammanhang vill jag erinra om att utgångspunkten för BlDOK:s uppdrag var vad min före­trädare anförde i prop. 1975: 9 om reformering av högskoleutbildningen (s. 545), nämligen att ett centralt ledningsorgan på de vetenskapliga bibliote­kens område var väl motiverat, ett uttalande som riksdagen inte hade nå­gon erinran mot (UbU 1975:17, rskr 1975:179). Mot bakgrund av mitt till­styrkande i det föregående av en enhetlig syn på informationsförsörj­ningsområdet bör ett sådant centralt ledningsorgan få ansvar inte enbart för biblioteksområdet utan också för den verksamhet med inriktning på den tekniska informationen för vilken hittills SINFDOK har ansvarat. Jag återkommer i det följande till uppgifter och organisation för ett sådant or­gan.

5.2.3 Vissa särskilda frågor

Utredningarna redogör för ett antal problemområden som helt eller del­vis bör ingå i ett kommande centralt ledningsorgans ansvarsområde. I en särskild bilaga ger utredningarna ett underlag för en utvecklingsplan inom informationsförsörjningens område. I det avsnitt som innehåller särskilda

Prop. 1977/78:114

78

överväganden för SINFDOK-utredningens del tas också vissa sådana upp­gifter upp.

Som jag har angivit i det föregående är en rad av dessa uppgifter av den arten att de i första hand bör bedömas av de organ som i framtiden kommer att vara ansvariga för informationsförsörjningen. Jag finner därför inte an­ledning att här närmare gå in på dem. På ett par punkter av principiell ka­raktär vill jag dock ange vilka utgångspunkter som enligt min mening bör gälla för den fortsatta planeringen av informationsförsörjningen.

Utredningarna anför att fördelningsplaner för litteraturköp har prövats för de vetenskapliga biblioteken och att en viss ansvarsfördelning före­kommer bland såväl vetenskapliga bibliotek som folkbibliotek för servicen till användarna. De nya krav som kommer atl ställas på informationsför­sörjningen behöver, anser utredningarna, mötas med en ansvarsfördelning som omfattar såväl bestånds- som referensservice. Därför bör, förordar ut­redningarna, ell system med ansvarsbibliotek prövas. Ett sådant syslem innebär att vissa bibliotek eller informationscentraler får ett nationellt an­svar för referens- och beståndsservicen inom ett visst ämnes- eller pro­blemområde.

Flertalet remissinstanser tillstyrker principen om ett syslem med an­svarsbibliotek. Samtidigt ifrågasätter flera instanser om systemet är möj­ligt atl genomföra inom ramen för nuvarande resurser. Andra instanser an­för att ekonomiska och budgetmässiga konsekvenser av ett sådant system måste utredas närmare innan en försöksverksamhet sätts igång. Bl. a. pe­kar man på att anslagssystemet för högskolan, där kostnader för biblio­teksservice kommer att ingå som icke särmarkerade delar av anslagen för utbildning och forskning, reser vissa tekniska fiågor.

Jag är för egen del beredd att i princip tillstyrka att ett system med an­svarsbibliotek prövas närmare. 1 likhet med en rad remissinstanser anser jag emellertid också atl de närmare formerna för och omfattningen av systemet m.m. bör utredas innan en konkret försöksverksamhet startas. Bl.a. bör, som flera instanser påpekar, frågan om hur ett sådant system skall kunna anpassas till högskolans anslagssystem undersökas. Jag vill här erinra om att jag i årets budgetproposition (prop. 1977/78:100 bil. 12 s. 393), i enlighet med riksdagens uttalande våren 1977 (prop. 1976/77:59 s. 243, UbU 1976/77: 20 s. 81, rskr 1976/77: 246), förordat att kostnaderna för bl. a. biblioteksservice inom högskolan bestrids inom ramen för anslag till utbildning och forskning inom högskolan. Detta medför att det i sista hand är styrelsen för resp. högskoleenhet som fastställer medelstilldelningen lill enhetens bibliotek. Efiersom de vetenskapliga biblioteken inom högskolan tillhör de viktigaste beståndsdelarna i informationsförsörjningen, är det nödvändigt att noggrant överväga hur ett system med ansvarsbibliotek skall anpassas lill högskolans anslagssystem.

För att genomföra ett ansvarsbibliotekssystem krävs vidare god översikt över bestånd m.m. vid berörda bibliotek och informationscentraler, lik-

Prop. 1977/78:114

79

som en inventering av behovet av särskild bevakning av olika ämnesområ­den. Därvid torde man kunna konstatera att vissa bibliotek redan i dag i huvudsak fyller de krav som kan ställas på ett ansvarsbibliotek enligt ut­redningamas modell. Vissa ämnesområden torde ä andra sidan vara av den arten alt en ansvarsfördelning inte kommer ifråga eftersom dessa områden bör bevakas i full utsträckning av flera bibliotek.

Det bör ankomma på i första hand det centrala organ som jag kommer att förorda att närmare utreda de frågor jag har angivit. Ett genomförande av systemet får givetvis förutsättas ske successivt, allteftersom förutsätt­ningarna för bevakning av de ämnesområden som väljs ut föreligger.

I anslutning till ansvarsbibliotekssystemet har utredningarna även tagit upp några frågor av delvis liknande karaktär. Så avvisar de tanken på ett svenskt bibliotek särskilt avsett för fjärrlåneservice. Motiveringen härför är att den tekniska utvecklingen liksom ett genomfört system med ansvars­bibliotek till stor del bör kunna ersätta ett sådant bibliotek. Uppbyggnaden av ett fjärrlånebiblioiek skulle dessutom kräva jämförelsevis stora basin­vesteringar som inte skulle vara nödvändiga vid utvecklandet av ett an­svarsbibliotekssystem.

Några remissinstanser anser att tanken på ett fjärriånebibliotek inte bör avskrivas definitivt utan all den kan prövas vidare, eventuellt också med andra konstruktioner än ett sammanhållet bibliotek.

För egen del ansluter jag mig till utredningarnas bedömning alt ett sär­skilt fjärrlånebiblioiek inte bör byggas upp. En stor del av de behov ett så­dant skulle möta tillgodoses redan genom den omfattande Ijärrlåneverk-samhel som i dag bedrivs mellan biblioteken i landet. Ett system med an­svarsbibliotek kan ytteriigare bidra till att täcka sådana behov.

Utredningarna harockså diskuterat tanken på en central för registrering och insamling av tekniska och vetenskapliga/Y/p/o/Ve/-, Dessa utgör i dag ett särskilt problem, eftersom de ofta inte registreras på samma sätt som övrig litteratur och inte behandlas enhetligt i biblioteken. Frågan om en särskild rapportcentral bör enligt utredningarna övervägas närmare i sam­band med frågan om ett ansvarsbibliotekssystem.

Några remissinstanser har kommenterat denna fråga. Statens väg- och irafikinslitui har anfört all sådana rapporter bör behandlas, registreras och förvaras på samma sätt som övrig litteratur. Styrelsen för teknisk utveck­ling föreslår att man inrättar ett fjärrlånebibliotek för periodisk litteratur och rapportlitteratur.

Dokumentation av den typ som de tekniska rapporterna representerar är en del av den samlade dokumentationen. För vissa behov, bl. a. inom in­dustrin, torde de tekniska rapporterna tillhöra den väsentligaste delen av dokumentationen. Det är därför viktigt att denna dokumentation behand­las så långt möjligt på samma sätt som övrig dokumentation. Detta uteslu­ter givetvis inte att man väljer särskilda metoder för att göra en särskild ka­tegori av dokument tillgänglig. Jag är emellertid inte f. n. beredd att föror-

Prop. 1977/78:114

80

da att en särskild rapportcentral inrättas. Denna fråga bör övervägas vida­re av de organ som får ansvar för informationsförsörjningen, bl.a. i sam­band med frågan om ett system med ansvarsbibliotek.

Jag vill i detta sammanhang erinra om att jag i 1977 års budgetproposi­tion (prop. 1976/77:100 bil. 12 s, 377) tog upp frågan om framlida ställning för AB Atomenergis bibliotek i Studsvik, Frågan har utretts vidare av uni­versitets- och högskoleämbetet (UHÄ) som i en skrivelse den 19 septem­ber 1977 har redovisat sina slutsatser,

1 prop, 1977/78:110 om energiforskning m. m. har statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] efler samråd med mig bl.a. förordat att AB Atomenergis biblioteks ställ­ning inte ändras f n. 1 anslutning härtill vill jag konstatera att jag förutsät­ter att bibliotekets möjligheter beaktas i samband med frågan om ett sy­stem med ansvarsbibliotek.

Utredningarna har också tagit upp frågan om avgiftsbeläggning av bib­lioteksservice. Sådan förekommer i dag i begränsad utsträckning. Utred­ningarna förordar att rörliga kostnader för dalorbaserad referensservice i största möjliga uisträckning täcks genom uttag av avgifter frän användar­na. Övriga resurser för verksamheten bör tillföras över ordinarie budget. På längre sikt bör den organisation som utredningarna föreslår la initiativ till en översyn av nuvarande taxesättning och diskutera mer genomgripan­de förändringar av gällande principer. Utredningarna anser att man särskilt bör undersöka förutsättningarna för att låta omfattande litteratursökningar i tryckta bibliografier och på sikt även annan service vid forskningsbiblio­tek betalas av användarna.

Flera remissinstanser instämmer i huvudsak med utredningarnas reso­nemang. SINFDOK menar att det är en förutsättning för att den föreslagna delegationen skall kunna fullgöra sina samordningsuppgifter att den får be­fogenhet och möjligheter atl pröva avgiftsbeläggning och subventioner för att åstadkomma en riklig avvägning av ekonomin för hela informationsför­sörjningsområdet, anpassad till samhällets intresse av att existerande in­formation effektivi utnyttias.

Andra instanser är negativa till utredningarnas förslag. Statens kultur­råd. FBR och Centralorganisationen SACO/SR anser att beslut om avgifts­beläggning av delar av informationsförsörjningsområdet är ett viktigt kul­turpolitiskt ställningstagande. Avgiftsbeläggning av biblioteksservice stri­der mot vedertagna principer för folkbibliotekens verksamhet. Tjänste­männens centralorganisation (TCO) pekar på alt avgiftsbeläggning kan motverka att en allt vidare krets av intressenter får tillgång till information. Svenska kommunförbundet anför att en avgiftsbeläggning inte får innebära att kostnader flyttas över från staten lill kommunerna.

Avgiftsbeläggning förekommer redan i dag inom vissa delar av informa-tionsförsörjningsområdet, främst för viss datorbaserad informationsför­medling. Den traditionella biblioteksservicen är däremot sedan gammalt avgiftsfri.

Prop. 1977/78:114

81

Utvecklingen innebär emellertid att allt större grupper efterfrågar infor­mation av olika slag. Den information de söker är också ofta av mer kvali­ficerad karaktär än tidigare och fordrar inte sällan att kostnadskrävande teknisk utrustning utnyttjas. Enligt min uppfattning är det mot den bak­grunden inte rimligt atl lägga fast en princip att informationsservice i alla lägen skall vara kostnadsfri för användaren.

1 dag saknas dock underlag för alt fastställa nya principer för avgiftsbe­läggning av informationsservice. Tills vidare bör avgiftsbeläggning före­komma i vart fall i nuvarande omfattning. På längre sikt bör de organ som får ansvaret för informationsförsörjningen i framtiden ta initiativ, i enlighet med utredningarnas förslag, till en allsidig undersökning av förutsättningar för avgiftsbeläggning av informationsservice. Utgångspunkten bör därvid vara att en rimlig avgiftsbeläggning för användarna skall gälla, utan att den förhindrar informationsförmedling i samhället. Detta innebär givetvis inte atl alla bibliotekstjänster bör avgiftsbeläggas. Särskilt bör beaktas att en­skildas tillgång till information inte skall försvåras.

5.3 Informationsförsörjningens organisation

5.3.1   Nuvarande struktur

Som framgår av uiredningamas redogörelse - som jag i det föregående har redovisat förhållandevis fylligt - företer den nuvarande organisationen för förvarande och förmedling av information och dokumentation en mångsi­dig uppbyggnad. Ansvaret för det löpande, operativa arbetet ligger på en lång rad organ av växlande karaktär. Bland sådana organ märks t. ex. ve­tenskapliga bibliotek, såväl s. k. allmänbibliotek som specialbibliotek. Vidare ingår i nätet bl. a. en rad myndigheter med särskilt ansvar för sitt ansvarsområde, eller informationscentraler med såväl bevarande som för­medlande uppgifter.

Ansvar för sådana uppgifter som utredningarna betecknar som nationel­la och som avser både övergripande planerings- och samordningsuppgifter och serviceuppgifter ligger hos några organ. Dessa har dock i allmänhet ett avgränsat ansvarsområde och inte ansvar över hela fältet. Bland dessa or­gan bör främst nämnas kungl. biblioteket (KB) och FBR samt vad gäller forskning och utveckling SINFDOK.

5.3.2   Framtida struktur och ansvarsfördelning

Utredningarna ulgår från att den grundläggande principen för en framli­da organisation skall vara att operativ verksamhet utförs i ett decentralise­rat mönster. Utredningarna föreslår att denna struktur kompletteras med ett centralt organ för främst planering och samordning saml forskning och utveckling. Jag har i del föregående tillstyrkt denna principstmktur.

f>Riksdagen 1977!78. I saml. Nr 111

Prop. 1977/78:114

82

Med denna utgångspunkt presenterar utredningarna två organisationsal­ternativ.

Det ena alternativet är ett nationalbibliotek med planerings-, samord­nings- och utvecklingsuppgifter jämte de operativa uppgifter, främst natio­naldokumentära, som f. n. åvilar KB. Det andra alternativet innebär atl en särskild delegation för informationsförsörjning inrättas för planerings-, samordnings- och utvecklingsuppgifter. Vid sidan av delegationen får KB ställning som nationalbibliotek med ansvar i huvudsak för KB:s nuvarande uppgifter.

Utredningarna förordar det senare av dessa två alternativ. Flertalet re­missinstanser tillstyrker också utredningarnas förslag.

Sveriges lantbruksuniversitet och biblioteket vid universitetet i Umeå menar alt de två föreslagna organen bör höra samman organisatoriskt. Mo­tiveringen härför är bl.a. alt det samordnande och planerande organet även bör ha direkt inflytande på den operativa nationella servicen, samt all del torde krävas en stark central myndighet för att få det inflytande på in­formationsförsörjningsområdet som delegationen förutsätts få.

Som jag redan har angivit förordar jag all utredningarnas förslag följs. Jag delar således utredningarnas bedömning att man bör skilja de två funk­tionerna ål. Delegationen bör alltså i sin myndighetsutövning vara friståen­de från nationalbiblioteket. En fristående delegation får en neutral ställ­ning gentemot nationalbiblioteket och andra vetenskapliga bibliotek och institutioner som svarar för informationsförsörining. Delegationen kom­mer också att ha ett ansvar gentemot ett vidare fält än del som direkt be­rörs av det föreslagna nationalbibliolekets verksamhet. 1 delegationen bör finnas en stark representation för användarintressena, bl. a. inom industri och näringsliv. Den får därför en annan sammansättning än den styrelse som jag kommer atl föreslå inrättas för biblioteket.

Denna uppdelning av ansvarsområden innebär inle i sig alt delegationen inte kan ha vissa verkställande uppgifter. Ställning lill detta bör emellertid inte tas nu, utan man bör avvakta en närmare precisering av uppgifterna i organisationsarbetet samt utvecklingen efter hand.

Ett antal remissinstanser har tagit upp vissa synpunkter på ansvarsför­delningen inom informationsförsörjningens område och på de uppgifter som de nämnda organen föreslås få. Dessa frågor och andra av liknande art bör granskas närmare i del organisations- och förberedelsearbete som jag förutsätter kommer atl utföras fram till dess att den nya organisationen börjar arbeta. Jag återkommer i det följande lill formerna för detta organi­sationsarbete. Några av de frågor som remissinstanserna har berört vill jag dock ta upp redan nu.

I sitt yttrande anför SINFDOK att en förutsättning för att den föreslagna lösningen bör genomföras är att garantier skapas för atl delegationen får tillräckliga resurser för forsknings- och utvecklingsarbete. Om detta inte blir fallel bör enligl SINFDOK forsknings- och utvecklingsansvaret läggas på ett vid sidan av delegationen inrättat forskningsråd.

Prop. 1977/78:114

83

Enligt min uppfattning vore det en klar nackdel om delegationen inte jämte sina övriga övergripande uppgifter för informationsförsörjningen även hade ansvaret för utveckling och forskning på detta område. En ut­gångspunkt för förslaget är att man hos ell organ skall få en samlad över­blick och ett samlat ansvar för informationsförsörjningen. Forsknings- och utvecklingsarbetet är en mycket väsentlig del av detla, varför ansvaret bör ligga hos delegationen som en central uppgift.

Detsamma kan i princip sägas om den oro som några instanser har fram­fört med anledning av atl delegationen föreslås få ett övergripande plane­ringsansvar för utbildning inom informalionsförsörjningsomrädet. Detta har bl. a. framförts av högskolan i Borås, där utbildning för bibliotekarier bedrivs, och av SACO/SR. Det är min uppfattning att delegationen bör ha en övergripande, samordnande uppgift när det gäller att ta initiativ till och främja utbildning inom detta område. Detta innebär inte något intrång på högskolans ansvar för planering och utveckling av sådan utbildning som naturiigen hör till högskolans ansvarsområde. Delegationen bör givetvis samarbeta nära med alla berörda organ. Dess övergripande ansvar innebär i första hand att den skaffar sig överblick över befintliga utbildningar och tar initiativ, i samråd med övriga berörda organ, där brister finns.

Riksarkivet anför att en gränsdragning bör göras så att delegationens mandat inte berör arkivområdet. Jag delar riksarkivets uppfattning atl en så klar ansvarsfördelning som möjligt bör göras mellan delegationen och statens arkivstyrelse. Frågan om avgränsning mellan arkivstyrelsens an­svarsområde och delegationens bör därför behandlas i organisationsarbe­tet.

5.3.3 En delegation för informationsförsörjning

Jag tillstyrker således att en delegation för informationsförsörjning inrät­tas. Delegationen skall ansvara för övergripande planering och samordning inom informationsförsörjningsområdet. Den skall vidare svara för forsk­nings- och utvecklingsverksamhet och ha vissa serviceuppgifter. I delega­tionens uppgifter bör ingå att svara för internationell bevakning och sam­verkan.

Delegationen bör i enlighet med utredningarnas förslag få ställning som självständig myndighet under utbildningsdepartementet. Till frågan om ad­ministrativ ställning för delegationen återkommer jag i det följande. Samti­digt med atl delegationen inrättas bör SINFDOK och FBR upphöra.

Enligt utredningarnas förslag skall delegationen ha högst tio ledamöter representerande allmänintressen, användarinlressen och närliggande om­råden. AUmän- och användarintressena förutsätts få majoritet i delegatio­nen. Utredningarna har inte tagit ställning lill frågan om i delegationen bör ingå personalförelrädare.

Prop. 1977/78:114

84

En rad remissinstanser har anfört synpunkter på sammansättningen. Jag utgår för egen del från att sammansättningen bör övervägas ytterligare, bl.a. i anslutning till organisationsarbete, och med hänsynstagande till framförda synpunkter. Utgångspunkten för sådana överväganden bör vara att delegationen, för att fullgöra sina uppgifter, måste vara ell organ där allmän- och användarintressena har en stark representation. Samtidigt måste delegationen ha tillgång till bred sakkunskap. När den slutliga sam­mansättningen fastställs måste dessa olika faktorer beaktas. Enligt min mening bör dock inle någon bindning göras i instruktion eller liknande till att bestämda organ eller sammanslutningar skall representeras i delegatio­nen.

Remissinstanserna har i allmänhet varit positiva till utredningarnas för­slag om atl ell anlal nämnder knyts till delegationen. En rad synpunkter haremellertid förts fram på såväl vilka nämnder som bör inrättas som sam­mansättningen av nämndema. Några instanser, bl. a. riksrevisionsverkel (RRV) och Landstingsförbundet, är tveksamma till en fast nämndorganisa­tion. RRV förespråkar i stället en mer flexibel organisation med arbets­grupper där delegationen själv beslutar såväl om inrättande som om av­vecklande.

Med tanke på informationsförsörjningens mångsidighet torde del kom­ma alt krävas olika beredande organ under delegationen. Det torde också bli nödvändigt alt i olika sammanhang anlita ytterligare expertis utöver den som ingår i själva delegationen. Ett syslem med nämnder så som utred­ningarna har föreslagit anser jag därför vara befogat. Givelvis bör vid sidan av permanenta nämnder olika arbetsgrupper m. m. kunna tillsättas för till­fälliga uppgifter.

Remissbehandlingen har visat all ytterligare överväganden krävs om vil­ka nämnder som bör inrättas. Detta bör ske under organisationsarbetet. Därvid bör givetvis beaktas säväl utredningarnas förslag som dessa själva har angett som exempel - som synpunkter framförda i remissbe­handlingen.

Vid utformningen av nämndorganisationen bör givetvis en avstämning göras av hur olika intressegrupper kan representeras i olika nämnder. Det är möjligt alt man härvidlag från börian kan ange vilka sakområden som bör företrädas i resp. nämnd. Någon definitiv bindning till organ och sam­manslutningar bör emellertid inle heller här göras.

Delegationen kommer i vart fall inledningsvis att ha ett jämförelsevis li­tet kansli. Det kan därför vara ändamålsenligt om den administrativt kan knytas till något befintligt organ, i första hand nationalbiblioteket. Delta bör prövas som ett första alternativ i organisationsarbetet.

Flera remissinstanser har tagit upp de förslag lill medelsberäkningar som utredningama har gjort för delegationens verksamhet. Detta måste givet­vis bedömas i budgetberedningen för resp. budgetår. Som utgångspunkt för den första budgetbedömningen bör då ligga ell inom organisalionsarbe-

Prop. 1977/78:114

85

let utarbetat detaljförslag lill organisation för delegationen och till anslags-struktur. Jag återkommer i det följande till frågorom förberedande organi­sationsarbete inför inrättandet av delegationen.

5.3.4 Nationalbiblioteket

Som jag har anfört i det föregående förordar jag atl vid sidan av en dele­gation för informationsförsörjning det nuvarande KB ombildas till ett natio­nalbibliotek med vissa uppgifter av nationell karaktär. Dessutom skulle na­tionalbiblioteket överta övriga uppgifter som f n. åvilar KB och som inte förs lill något annat organ.

Förslagen om nationalbibliolekets uppgifter och organisation läggs som jag har nämnt fram av BIDOK ensam.

Enligt BIDOK:s förslag skall det nya nationalbibliolekets verksamhet försiggå inom två program, ett för nationaldokumentära uppgifter och ett för nationella serviceuppgifter.

Till de nationaldokumentära uppgiftema bör enligt utredningen hänföras bl. a. verksamheten som arkivbibliotek för svenska skrifter, verksamheten vid nationalfonoteket samt framställning av de nationalbibliografiska pro­dukterna. Därutöver skall i det nationaldokumentära programmet också ingå att vårda och förkovra KB:s äldre samlingar av böcker och annal tryck, handskrifter, kartor och planscher samt att svara för skyddsfilmning av dagstidningar och i övrigt hålla en representativ samling utiändsk litte­ratur.

De nationella serviceuppgifterna avses främst bestå i alt framställa ac­cessionskalalogen över förvärv av utländsk litteratur till landets veten­skapliga bibliotek samt tillhandahålla utländsk bibliografisk information i datorläsbar form frän bibliografiska centraler i andra länder och lämna svensk bibliografisk information till utländska centraler m. m. I detta pro­gram skall enligt BIDOK också kunna ingå att upprätta specialbibliografier eller ämnesbibliografier.

Flertalet remissinstanser har tillstyrkt BlDOK:s förslag om det nya na-lionalbibliotekets uppgifter. Även jag kan i huvudsak ansluta mig till den inriktning som utredningen har angivit.

Pä några punkter torde dock en närmare precisering behöva göras. Vad gäller uppgiften att svara för bevarandet av nationalexemplaren av svens­ka skrifter har denna fråga behandlats av en särskild utredning, utredning­en om skyldighet att leverera biblioteksexemplar av tryckt svensk skrift, som i augusti 1977 lade fram sina förslag i betänkandet (DsU 1977:12) Pliktexemplar av skrift. Mina ställningstaganden lill dessa förslag harjag redovisat i den proposition (1977/78: 97) som tidigare under riksmötet har förelagts riksdagen med förslag om åtgärder för atl bevara skrifter och ljud- och bildupplagningar. Ställningstagandena innebär för KB:s del bl. a. att del får pliktexemplar av allt svenskt tryck och har skyldighet all bevara

1 Riksdagen 1977178. I saml. Nr 114

Prop. 1977/78:114

86

detla som nationalexemplar för framtiden. Detta ställningstagande över­ensstämmer i huvudsak med BlDOK:s förslag.

I den nämnda propositionen harjag även förordat, med avvikelse från BIDOK:s förslag men i anslutning till dataarkiveringskommitténs (U 1968:48) förslag, all nationalfonoteket förs till det arkiv för ljud och bild som föreslås bli inrättat den I januari 1979.

Organisationen av mikrofilmningen av dagstidningar har övervägts av en särskild kommitté, tidningsfilmningskommittén. Jag avser att ta upp denna fråga särskilt i det följande och kommer därvid att förorda att denna verksamhet knyts till nationalbiblioteket.

Några remissinstanser har tagit upp avgränsningen mellan nationalbib­lioteket och biblioteket vid universitetet i Stockholm.

Jag vill i denna fråga först erinra om vad jag anförde härom i prop. 1976/77: 59 om utbildning och forskning inom högskolan (s. 345, jfr. UbU 1976/77:20, rskr 1976/77:246). Jag erinrade därvid om uttalandet i prop. 1975:9 alt den del av KB som avsåg service lill utbildning och forskning så långt möjligt borde inordnas i högskolans biblioleksorganisation. Mot bak­grund av det utredningsarbete som därefter hade fullgjorts av organisa­tionskommittén för högskolereformen i stockholmsregionen förordade jag att universitetet i Stockholm i princip skulle svara för litteraturförsörjning­en till utbildning och forskning vid universitetet. Det skulle alltså i första hand ankomma på universitetsbiblioteket att förvärva och hålla den Uttera­tur det därvid var fråga om. 1 avvaktan på all KB:s framtida uppgifter fast­ställdes utgick jag från att den slutliga överföringen av uppgifter lill univer­sitetsbiblioteket borde anstå. En viss resursomfördelning ägde dock rum med anledning av att universitetsbiblioteket från KB övertog bevakningen av jordiska samt vissa samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnesom­råden. Riksdagen anslöt sig till dessa förslag.

1 sitt yttrande över BlDOK:s förslag menar universitets- och högskole­ämbetet (UHÄ) att en klar åtskillnad mellan nationalbibliolekets och uni­versitetsbibliotekets uppgifter nu kan göras, och att en överföring av upp­gifter och resurser till universitetsbiblioteket bör komma till stånd i enlig­het med den fastställda gränsdragningen. Sveriges författarförbund hävdar för sin del atl KB:s nuvarande samlingar under överskådlig framlid kom­mer atl vara absolut oundgängliga för humanistisk och samhällsvetenskap­lig forskning i stockholmsregionen. Nationalbiblioteket måste ges möjlig­het att även i fortsättningen fungera som forskningsbibliotek för kulturliv, forskning och massmedia i regionen. KB och universitetsbiblioteket bör därför, anför förbundet, föras samman lokalmässigt. KB självt, liksom Sveriges allmänna biblioteksförening och Sveriges Radio, menar all vissa ämnesområden, bl. a. sådana som anknyter till de centrala kulturinstitutio­nernas, massmedias och bokbranschens behov, inte kommer atl bevakas med tillräcklig bredd av något av universitetsbiblioteken, och att därför na­tionalbiblioteket även i fortsättningen bör bevaka dessa.

Prop. 1977/78:114

87

Särskilt i dag med den snabba utvecklingen och ökningen av kostnader­na för informationsförsörjningen måste ett rationellt utnyttjande av de ge­mensamma resurserna vara utgångspunkten för fördelningen av uppgifter mellan berörda enheter. För egen del anser jag att den huvudprincip som jag förordade förra året skall vara utgångspunkten för ansvarsfördelningen mellan de två biblioteken. Universitetsbiblioteket bör alltså i första hand ansvara för litteraturförsörjningen lill den forskning och utbildning som bedrivs vid universitetet. Som bl. a. KB självt påpekar finns det vissa äm­nesområden som i första hand utnyttjas av grupper utanför universitetet. Dessa bör kunna bevakas av nationalbiblioteket. Detta har vidare en själv­klar skyldighet att specialbevaka sådana områden som direkt anknyter till bibliotekets övriga uppgifter. Slutligen är det givetvis sä att KB:s nuvaran­de samlingar delvis täcker områden som i fortsättningen kommer att beva­kas av universitetsbiblioteket. Dessa delar kommer självklart atl behöva utnyttjas även av dem som studerar eller forskar vid universitetet, vilket förutsätter en nära samverkan mellan biblioteken.

En skarp gränslinje kan inte dras mellan de två bibliotekens ansvarsom­råden. Ett rationellt framtida utnyttjande av de två bibliotekens resurser förutsätter ett nära samarbete mellan dem. Det bör ankomma på de tvä bibliotekens ledningar att närmare lägga fast ansvarsfördelningen och lämpliga samarbetsrutiner mellan biblioteken,

Sveriges författarförbund har anfört att de två biblioteken bör föras sam­man lokalmässigl. Delta är givetvis en fråga som får prövas i ljuset av övri­ga beslut om lokaler m, m. för de två enheterna. Förutsättningar för en lo­kalsamordning torde inte föreligga f n. Universitetsbiblioteket är nu för­lagt till Frescati. Jag vill här anmäla att regeringen den 30 juni 1977 gav byggnadsstyrelsen i uppdrag att projektera en ny biblioteksbyggnad i an­slutning till de nuvarande lokalerna. För att fylla sina uppgifter bör univer­sitetsbiblioteket enligt min mening också vara förlagt till det område där huvuddelen av universitetets institutioner m. m. är lokaliserade.

En viktig uppgift för det nya nationalbiblioteket kommer alt vara att sva­ra för nationalbibliografiska uppgifter och för accessionskalalogen för för­värv av utländsk litteratur i vetenskapliga bibliotek. F. n. släpar produktio­nen av bibliografierna kraftigt efter. För att bibliografierna rätt skall fylla sin uppgift krävs emellertid alt eftersläpningar i framställningen undviks. Det bör ankomma på nationalbiblioteket att göra en sådan planering att detla kan ske. Frågan bör övervägas redan under arbetet inför omorganise­ringen av biblioteket. Delegationen bör i samråd med nationalbiblioteket lägga fram förslag om hur det bibliografiska arbetet skall utformas i framti­den. Delta sammanhänger givetvis också på sikt med utvecklingen av det datorbaserade informationssystemet för de vetenskapliga biblioteken, LIBRIS.

F. n. leds biblioteket av riksbibliotekarien. Enligt BlDOK:s förslag skall det omorganiserade biblioteket ledas av en styrelse vars sammansättning

Prop. 1977/78:114

88

är representativ för olika grupper m, m, som är intressenter i bibliotekets verksamhet. Remissinstanserna har genomgående tillstyrkt detta förslag. Även jag ansluter mig till förslaget. En sådan ordning är i dag den normala för bl.a, centrala ämbetsverk och bör gälla även nationalbiblioteket. Det bör vidare betonas att biblioteket har en mycket bred inriktning mot stora grupper i samhället, och att det därför bör vara ett klart intresse för biblio­teket att i en styrelse få in synpunkter och önskemål på verksamhetens ut­formning från dessa olika grupper.

Vissa synpunkter har framförts på styrelsens sammansättning. Den slut­liga sammansättningen bör övervägas vidare mot bakgrund av förslagen och dessa synpunkter, I likhet medvad jag anförde i det föregående om de­legationen för informationsförsörjning bör inte heller för nationalbibliole­kets del i instruktionen skrivas in att bestämda organ eller sammanslut­ningar skall representeras i styrelsen.

BIDOK har också föreslagit att nationalbiblioteket organiseras på tre hu­vudenheter, en enhet för arkivbiblioteksfunktioner, en enhet för fono­gramfunktioner och en enhet för bibliografiska funktioner. Jag är inte be­redd att f n. ta ställning till detta förslag utan utgår från att bibliotekets in­terna organisation prövas under organisationsarbetet.

Jag återkommer i det följande till frågor om förberedande organisations­arbete inför omorganisationen.

5.3.5 Mikrofilmning av svensk dagspress

I prop, 1973:1 (bil. 10 s. 393) förordade föredragande statsrådet att mik­rofilmning av den svenska dagspressen skulle ske i huvudsak efter riktlin­jer som statskontoret hade föreslagit i en särskild rapport. Riksdagen an­slöt sig till förslaget (UbU 1973: 8, rskr 1973:105). Förslag om organisation m. m. för tidningsfilmningen har sedermera utarbetats av en särskild kom­mitté, tidningsfilmningskommittén (U 1973:07, TFK) och lagts fram i två rapporter (Ds U 1975:4, 1976:14) Dagspress på mikrofilm. Eftersom lid­ningsfilmningen har anknytning till vissa av de frågor jag har berört i del föregående, främst KB:s framtida organisation och uppgiften att bevara na­tionalexemplaret av svenskt tryck, tar jag upp denna fråga nu.

Papperet i dagstidningar är av sådan kvalitet atl det fortgående bryts ner och förstörs. Om materialet också används, t.ex. för forskningsändamål, förslits det snabbi. För att bevara tidningsmalerialet pä sikt fordras därför att det filmas. Filmen kan nämligen i flertalet fall utnyttjas i stället för origi­nalet. Ett ytterligare skäl för filmning är att därigenom avsevärda lokal-utrymmen kan frigöras eftersom originaltidningarna inte behöver sparas i så många exemplar.

Utgångspunkten för mina överväganden i det följande är riksdagens ställningstagande år 1973. Jag erinrar om alt jag i proposition 1977/78: 97 om åtgärder för att bevara skrifter och ljud- och bildupplagningar vad gäl-

Prop. 1977/78:114

89

ler pliktleveranser av dagstidningar har utgått från detta. Mina förslag i nämnda proposition innebär att dagstidningar, lill skillnad från annat svenskt tryck, skall lämnas i tre exemplar. Två exemplar skall gå till KB och ett exemplar till biblioteket vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]. Ett av KB:s ex­emplar skall vara nationalexemplar och sparas för framtiden, medan det andra exemplaret är avsett atl användas vid filmningen och därefter gall­ras. Det exemplar som lämnas till universitetsbiblioteket i[REDACTED_EFTERNAMN] förutsätts sparas och vid behov nyttjas på samma sätt som det nationella reserv­exemplaret av svenskt tryck i övrigt.

I nämnda proposition harjag också redogjort för min bedömning av vis­sa rättsliga frågor kring filmning av tidningsexemplaren. De rättsliga frågor i övrigt som kan bli aktuella bör övervägas i samband med del kommande organisationsarbetet mot bakgrund av förslagen i prop. 1977/78:97 och TFK:s bedömningar.

TFK föreslår att lidningsfilmningen omfattar såväl kontinueriig film­ning, dvs, löpande filmning av varje dagstidning som kommer ul i Sverige, och retrospektiv filmning, dvs, filmning av sådana serier av svenska dags­tidningar som finns vid de vetenskapliga biblioteken och som inte har fil­mats tidigare.

Kommittén förordar att filmningen omfattar samtliga unika sidor av tid­ningarna samt löpsedlar. Filmningen föreslås vara uppdelad i tre sviter, nämligen svit A omfattande resp. tidnings huvudedition, svit B omfattande ändrade sidor jämte tidningens första edition ifall denna skiljer sig från hu­vudeditionen, och svit C omfattande löpsedlar. Kommittén beräknade an­talet exponeringar per år lill 780000.

Enligl förslagen i prop. 1977/78:97 skall pliktexemplar lämnas av den första editionen av dagstidning och, om minst tre editioner ges ut, även av den sista editionen. Vidare skall bl. a. varje ändrad sida lämnas.

Jag ansluter mig till kommitténs förslag. En förutsättning för en filmning av denna omfattning bör vara att de unika sidorna sorleras ul på resp. tid­ningstryckeri. Såväl vid en enkät som Svenska tidningsutgivareföreningen gjorde för TFK:s räkning som av remissvar från Pressens samarbets­nämnd framgår att förutsättningar härför föreligger. Jag utgår från att sam­råd äger rum mellan tidningarna och det organ som får ansvar för tidnings­filmningen om närmare regler för framlagningen av materialet.

Vad gäller den retrospektiva filmningen bör denna enligt kommitténs be­dömning kunna genomföras under en femlonårsperiod. Jag anser inle att det finns anledning att f.n. fixera någon tidsgräns för den retrospektiva filmningen. 1 likhet med kommittén menar jag alt den kontinuerliga film­ningen bör prioriteras. Vid den retrospektiva filmningen bör givetvis med förtur tas sådana tidningar som löper störst risk att förstöras.

Kommittén lägger också fram beräkningar av kostnader och behov av arbetskraft för såväl den kontinuerliga som den retrospektiva filmningen. Jag återkommer till detta i del följande.

Prop. 1977/78:114

90

TFK finner det naturligt atl uppgiften att svara för mikrofilmning av svensk dagspress knyts till KB. En särskild enhet, svenska tidningsavdel­ningen, föreslås bli inrättad.

Ansvaret för nationalexemplaret av det svenska trycket ligger i dag hos KB och skall enligt mina förslag i del föregående göra det även i fortsätt­ningen. Uppgiften att svara för mikrofilmning av den svenska dagspressen är enligt min mening en del av detta ansvar. Förslaget till lag om plikt­exemplar i prop. 1977/78: 97 ulgår ocksä från att så är fallel. Jag förordar därför att KB skall ansvara för tidningsfilmningen.

Vad gäller själva filmningen förutsätter jag i likhet med kommittén att den utförs externt. Det bör ankomma på KB atl infordra anbud och ta ställ­ning till var och hur filmningsverksamheten i detalj skall bedrivas. Därvid får möjligheterna alt förlägga själva filmningen såväl lill stockholmsområ­det som utanför detta undersökas. Avgörande för ställningstagandet bör vara dels de biblioieksmässiga krav som bör ställas, dels en ekonomisk be­dömning av olika alternativ. Enligt förslagen i prop. 1977/78:97 skall de nya bestämmelserna om pliktleveranser av bl. a. dagstidningar träda i kraft den I januari 1979. Planeringen för mikrofilmning av dagstidningarna bör inriktas på start den 1 juli 1979. Tidningsfilmningen bör alltså beaktas i för­slagen till anslagsframställning för budgetåret 1979/80,

TFK har vidare förordat atl allteftersom den retrospektiva filmningen utförs, äldre tidningslägg i biblioteken bör gallras ut, 1 anslutning till mina tidigare förslag om nationalexemplar och nationellt reservexemplar av svenskt tryck utgår jag ifrån att även de äldre tidningsläggen sparas av KB och av universitetsbiblioteket i[REDACTED_EFTERNAMN]. Övriga exemplar bör, med hänsyn till de stora magasinutrymmen som tas i anspråk, efter hand kunna gallras ut,

TFK tar också upp en rad tekniska fiågor i samband med lidningsfilm­ningen. Jag bedömer att dessa inte behöver tas upp i detta sammanhang utan bör ligga till grund för resp. myndigheters arbete med dessa frågor.

5.3.6 Informationscentralerna vid karolinska institutet och vid tekniska högskolan i Stockholm

Utredningarna har även diskuterat medicinska informationscentralen vid karohnska institutet (MIC) och informations- och dokumentationscen­tralen vid tekniska högskolan i Stockholm (IDC) och deras framlida ställ­ning.

Jag har i det föregående redovisat vilka förslag utredningarna lägger fram för centralemas verksamhet. Remissinstanserna har i stort sett till­styrkt förslagen.

För egen del ansluter jag mig till utredningarnas bedömning att verksam­heten vid centralerna nu har kommit över försöksstadiet. Huvudansvaret för centralernas verksamhet bör framdeles åvila karolinska institutet resp.

Prop. 1977/78:114

91

tekniska högskolan. Det bör ankomma på berörda myndigheter att i sam­band med sina förslag till anslagsframställning för budgetåret 1979/80 lägga fram förslag om finansiering m, m. av centralernas verksamhet.

5.3.7 LIBRIS

Försöksverksamhet med ett datorbaserat informationssystem för biblio­tek, LIBRIS, bedrivs sedan år 1973. Sammanhållande ansvar för verksam­heten har åvilat statskontoret. Enligl beslut av regeringen den 15 decem­ber 1977 skall, i avvaktan på ställningstagandena till BIDOK:s förslag, an­svaret förden löpande driften av LIBRIS ligga hos KB, medan utvecklings­ansvaret fortsatt ligger hos statskontoret.

Enligt BIDOKis förslag skall ansvaret för den löpande driften ligga hos det nya nationalbiblioteket, som en del av dess nationalbibliografiska upp­gifter. Utvecklingsansvaret skall ligga hos delegationen för informations­försörjning. Remissinstanserna har i allmänhet tillstyrkt denna uppdelning. Några instanser har framhållit angelägenheten av att bl. a. de LIBRIS-an­slutna biblioteken och användarna tillförsäkras inflytande på såväl driften som utvecklingen av systemet. Några instanser har också önskemål om ut­byggnad av LIBRIS i olika avseenden. Statskontoret å sin sida förordar att i dagslägel förändringarna i LIBRIS begränsas till vissa förbättringar me­dan en fortsatt systemutveckling bör ställas på framtiden.

Riksdagens revisorer har i skrivelse den 28 februari 1978, med utgångs­punkt i en på initiativ av revisorerna företagen granskning (Gransknings­promemoria nr. 10/1977) hemställt alt erforderliga åigärder vidtas för att uppnå en tillfredsställande organisatorisk förankring av LIBRlS-systemet, att såväl kortsiktiga som långsiktiga mål för systemets utveckling fast­ställs, alt systemels tekniska funktioner ses över och alt tillfredsställande utbildning ges den personal som är engagerad i LlBRIS-verksamhelen.

För egen del anser jag att förslaget om ansvarsfördelning för LIBRIS na­turligt följer den uppdelning av de nationella informalionsförsörj-ningsuppgiflerna som utredningarna har föreslagit. Jag tillstyrker därför förslaget. Den exakta inplaceringen organisatoriskt hos resp. organ bör övervägas under det organisationsarbete som förutsätts komma till stånd inför budgetåret 1979/80.

Del bör ankomma på delegationen och nationalbiblioteket att överväga den fortsatta utvecklingen av LIBRIS och lägga fram förslag lill verksam­hetsplaner på längre sikt. Det material och de synpunkter som har förts fram av riksdagens revisorer bör därvid kunna nyttiggöras. Jag avser att senare föreslå regeringen atl revisoremas skrivelse överlämnas till berörda organ för beaktande.

Prop. 1977/78:114

92

5.3.8 Genomförande

BIDOK och SINFDOK-utredningen har föreslagit att delegationen för informationsförsörjning inrättas den Ijuli 1978. BIDOK har vidare förordat att omorganisationen av KB genomförs den 1 juli 1979,

Med hänsyn bl. a. till den tid som krävs för förberedelser förordar jag att såväl delegationens inrättande som KB:s omorganisation sker den 1 juli 1979. Ytteriigare skäl härför är att gränsdragningsfrågor kan komma upp som lättare kan lösas i ett parallellt organisationsarbete.

Detta senare förhållande är också enligt min mening anledning att låta organisationsarbetet för båda myndigheterna ledas av en gemensam orga­nisationskommitté. För detta talar också vad jag anförde i det föregående att man i organisationsarbetet borde pröva möjligheterna att administrativt knyta delegationen lill något befintligt organ, i första hand nationalbibliote­ket.

5.4 Övriga frågor

5.4.1 Samverkan mellan vetenskapliga bibliotek och folkbibliotek

Enligt BlDOK:s bedömning kommer folkbiblioteken atl få en allt större roll inom informationsförsörjningen, bl.a. lill följd av att nya användar­grupper tillkommer samtidigt som kraven på informationsförsörjningens bredd ökar. Detla är enligl min uppfattning en riktig bedömning. Till följd av att en helhetssyn på informationsförsörjningen tränger igenom allt mer kommer kraven på informationsservice vid varie enskilt bibliotek, såväl vetenskapligt bibliotek som folkbibliotek, att öka och i många fall avse så­dana områden där biblioteket inte i dag ger service. Även detta kommer att öka folkbibliotekens roll för informationsförsörjningen.

Mot den bakgrunden är det av yttersta vikt att samverkan mellan veten­skapliga bibliotek och folkbibliotek kan byggas ul, och alt möjligheterna till direkt samarbete och gemensamt utnyttjande av resurser tas till vara. 1 det sammanhanget måste beaktas att, med hänsyn till att bestämmandet över bibliotekens förpliktelser ligger inom resp. kommun, några generella regler inte kan fastställas. Det bör vara en angelägen uppgift bl. a. för den föreslagna delegationen för informationsförsörjning att kontinuerligt se över samarbetsmöjligheler och på annat sätt främja samverkan.

Några områden där samarbete bedöms möjligt har tagits upp i BIDOK:s förslag. Så understryker flera remissinstanser vikten av bibliografiskt sam­arbete. F.n. utförs bibliografering av svenskt tryck dels av bibliografiska insiilutel vid KB, dels av Bibliolekstiänsl AB för folkbibliotekens bruk. Jag anser, i likhet med instanser som tagit upp denna fråga, att möjligheterna atl samverka, och därmed att undvika dubbelarbete, bör tillvaratas. De närmare formerna härför måste emellertid diskuteras mellan ansvariga or­gan. Bl. a. berörs här de två datorsystem för biblioteksservice som finns i

Prop. 1977/78:114

93

landet, LIBRIS for de vetenskapliga biblioteken och BUMS för folkbiblio­teken. Inget av dessa två system har fått sin slutliga utformning i dag. Det är dessutom, som Bibliotekstjänst påpekar, sä all bibliograferingen för de vetenskapliga biblioteken kräver en högre grad av utförlighet än vad som krävs för folkbiblioteken, varför en samordning inte utan vidare kan ses som ändamålsenlig.

Flera instanser tar upp folkbibliotekens roll för högskolan, bl.a. i an­knytning till den nyligen genomförda högskolereformen. Allmänt anförs att folkbiblioteken särskilt pä orter där högskoleutbildningen byggs ut får betydelse för informationsförsörjning för bl. a. denna utbildning, UHÄ an­ser att det bör bli en uppgift för den föreslagna delegationen atl i samråd med statens kulturråd och UHÄ närmare överväga och finna lösningar på frågan om ansvarsfördelning och samverkan.

Kulturrådet har i en särskild skrivelse i juni 1977 föreslagit att en utred­ning görs om litteraturförsörjningen till högskoleutbildningen och distans­undervisningen, 1 sitt yttrande över BlDOK:s förslag upprepar rådet sitt förslag. Svenska kommunförbundet ansluter sig till förslaget. Förbundet anser att informationsförsörjningen till vuxenutbildning och grundläggan­de högskoleutbildning bör tillgodoses inom ramarna för resp. utbildnings-form. Samrådsorgan för utbyte av tiänster och erfarenheter mellan olika bibliotek på orten bör vidare enligt förbundet inrättas på alla högskoleor­ter.

Det är enligl min mening angeläget att högskoleutbildningen på de nya högskoleorterna får en tillfredsställande informationsförsörjning. De cen­trala organ som har ansvar för informationsförsörjning resp. högskoleut­bildning bör kontinuerligt följa dessa frågor. Huvudansvaret för att lösa dem måste dock ligga på lokal nivå. Skälen härför är följande. Förutsätt­ningarna är i utgångsläget olika på olika orter. Vidare är det med hänsyn till dels den kommunala självbestämmanderätten, dels högskolans anslags­system m. m. som bl. a. innebär alt beslutanderätten över fördelning av anslag är en fråga för resp. högskolestyrelse - inte lämpligt att utfärda ge­nerella bestämmelser, Samarbetsruliner måste därför överenskommas lo­kalt. En möjlighet därvidlag är alt formella avtal ingås som reglerar hur in­formationsförsörjningen till högskoleutbildningen på orten skall tillgodo­ses, och hur kostnaderna för berörda folkbibliotek skall täckas. En sådan avtalsmässig reglering tillämpas på flera andra områden där folkbibliotek svarar för biblioteksservice till organ och institutioner under annat än pri­märkommunalt huvudmannaskap.

Flera instanser har berört fjärrlåneverksamheten. Så anför bl. a. Svens­ka kommunförbundet atl fjärrlåneverksamhelen är en personalintensiv och kostnadskrävande uppgift. Regionslyrelsen i Lund/Malmö högskole­region menar att en översyn av bestämmelsema för fjärrlåneverksamhelen bör göras.

Fjärrlåneverksamheten är av myckel slor betydelse för informationsför-

Prop. 1977/78:114

94

sörjningen. Särskilt under en utveckling mot att fler grupper kräver infor­mationsförsörjning är det av vikt att fjärrlåneservicen fungerar. Denna in­nebär att krav ställs pä bl. a. folk- och andra bibliotek på orter där stora ve­tenskapliga bibliotek inte finns att skaffa fram den litteratur och annan do­kumentation som krävs. Samtidigt ställs krav på de stora biblioteken att genom utlåning av litteratur bistå bl.a. folkbiblioteken. Att stor generosi­tet vid utlåningen därvid visas är en förutsättning för en fungerande Qärrlå-neverksamhet. Jag vill i detla sammanhang erinra om vad jag har anfört i prop. 1977/78: 97 om åtgärder för att bevara skrifter och ljud- och bildupp­tagningar om atl det är naturligt att universitetsbiblioteken i den nya hög­skoleorganisationen har en uppgift också gentemot andra högskoleenheter i regionen än den till vilken resp. bibliotek hör. Ett sådant ansvar kan de i viss mån sägas ha gentemot regionen i sin helhet. Givetvis utesluts därmed inle samverkan över regiongränserna.

5.4.2 Internationellt system för tidskriftsregistrering

Inom ramen för Unescos UNlSlST-program har initiativ tagits till ett in­ternationellt system för registrering av periodiska skrifter och serier, Inter­national Serials Data System (ISDS). Målet för detta syslem är att skapa ett heltäckande register för samtliga dylika publikationer. Sverige har in­bjudits att formellt ansluta sig till det centrum för systemet som har upprät­tats i Paris.

Sverige medverkar i UNlSIST-programmet, och deltar redan i dag i ISDS-arbetet. En formell anslutning har tillstyrkts av berörda myndighe­ter. Exakta uppgifter om kostnaderna för en anslutning föreligger inte. En preliminär beräkning har angett en åriig kostnad om ca 15000 franska francs.

För egen del anser jag att Sverige bör ansluta sig till det internationella centret för ISDS. En formell anslutning torde ge bällre möjligheter atl medverka i och påverka utformningen av systemet än det informella sam­arbete som Sverige i dag har med centret. De kostnader som anslutningen kan medföra bör kunna bestridas inom ramen för de medel som f. n. beräk­nas för samarbetet inom ISDS.

Jag förordar därför att regeringen bemyndigas att besluta om anslutning till International Serials Data Syslem.

6    Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag alt regeringen före­slår riksdagen atl

1.

godkänna de riktlinjer för informationsförsörjningen som jag har förordat,

2.

bemyndiga regeringen alt besluta om anslutning till International Serials Data Syslem.

Prop. 1977/78:114

95

7    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1977/78:114

96

Innehåll

Propositionen....................................................................... 

..... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll.................................. 

1

1

Inledning........................................................................... 

2

2

BIDOK:s och SINFDOK-utredningens förslag...................... 

4

2.1  Utredningsförslagen   ................................................ 

4

2.1.1

Avgränsnings- och definitionsfrågor ................... 

4

2.1.2

Allmänna riktlinjer för informationsförsörjningen. 

..... 

5

2.1.3

Informationsförsörjningens nuvarande struktur  ....... 

5

2.1.3.1

Den vetenskapliga och tekniska informations­försörjningen              

5

2.1.3.2

Forskning, utveckling och utbildning  ....... 

... 

12

2.1.3.3

Folkbiblioteken i informationsförsörjningen   ,,.,

15

2.1.3.4

Internationell samverkan........................... 

17

2.1.3.5

Kungl. biblioteket...................................... 

18

2.1.3.6

Forskningsbiblioteksrådet......................... 

22

2.1.3.7

Statens råd för vetenskaplig information och dokumentation           

22

2.1.3.8

Informationscentraler............................... 

... 

23

2.1.3.9

LIBRIS....................................................... 

... 

26

2.1.3.10............................................................... Tekniska nomenklaturcenlralen  

28

2.1.4

Internationell översikt ........................................ 

... 

28

2.1.5

Utvecklingstendenser och förutsättningar .......... 

29

2.1.5.1

Allmänna utvecklingstendenser av betydelse för informationsförsörjningen 

29

2.1.5.2

Förutsättningar för svensk informations­försörining  

30

2.1.6

Aktuella problemområden.................................... 

... 

31

2.1.7

Nationella uppgifter inom informationsförsörjningen ....

33

2.1.8

Organisatoriska förslag....................................... 

34

2.1.8.1

Alternativa organisationsformer................ 

... 

34

2.1.8.2

En delegation för informationsförsörjning 

... 

34

2.1.8.3

Informationscentralerna vid karolinska institutet

och tekniska högskolan i Stockholm.......... 

36

Frågor enbart för BIDOK

2.1.8.4

Nationalbiblioteket.................................... 

37

2.1.8.5

Samverkan mellan folkbibliotek

och forskningsbibliotek  ........................... 

39

Frågor enbart för SINFDOK-utredningen

2.1.9 För SINFDOK-utredningen särskilda frågor.......... 

.. 

39

2.2 Remissyttrandena  ..................................................... 

.. 

41

2.2.1

Allmänna synpunkter........................................... 

.. 

41

2.2.2

Betänkandets deskriptiva del  ............................ 

42

2.2.3

Förutsättningar för svensk informationsförsörjning

och aktuella problemområden............................. 

43

2.2.4 Informationsförsörjningens organisation............ 

.. 

48

2.2.4.1

Synpunkter på ansvarsfördelning m, m..... 

.. 

48

2.2.4.2

En delegation för informationsförsörining 

50

2.2.4.3

Informationscentralerna vid karolinska institutet

och tekniska högskolan i Stockholm ......... 

54

2.2.4.4

Nationalbiblioteket.................................... 

55

2.2.4.5

LIBRIS....................................................... 

57

Prop. 1977/78:114

97

2.2.5

Samverkan mellan folkbibliotek och forskningsbibliotek ,

58

2.2.6

För SINFDOK-utredningen särskilda frågor......... 

60

3 Mikrofilmning av svensk dagspress.................................. 

61

3.1                                                                                    Tidningsfilmningskommittén         

61

3.1.1

Bakgrund   ......................................................... 

.. 

61

3.1.2

Nuvarande tidningshanlering och tidningsfilmning 

62

3.1.3

Rättsliga frågor  ................................................. 

.. 

63

3.1.4

Tidningsfilmningens omfattning.......................... 

.. 

63

3.1.5

Organisation....................................................... 

.. 

65

3.1.6

Lokalisering av filmningsarbetet  ....................... 

.. 

65

3.1.7

Leveransskyldighet, upphovsrätt och tryckfrihetsrält ...

66

3.1.8

Filmning - arkivering - läsning  ........................... 

67

3.2                                                                                    Remissyttrandena           

68

4

Internationellt system för tidskriftsregistrering................ 

72

5

Föredraganden................................................................ 

73

5.1

Inledning.................................................................... 

73

5.2

Informationsförsörjning ............................................. 

74

5.2.1

Utgångspunkter.................................................. 

. 

74

5.2.2

Riktlinjer för informationsförsörjningen .............. 

76

5.2.3

Vissa särskilda frågor.......................................... 

77

5.3 Informationsförsörjningens organisation.................... 

81

5.3.1

Nuvarande struktur............................................. 

81

5.3.2

Framtida struktur och ansvarsfördelning............ 

81

5.3.3

En delegation för informationsförsörjning .......... 

83

5.3.4

Nationalbiblioteket.............................................. 

85

5.3.5

Mikrofilmning av svensk dagspress..................... 

88

5.3.6

Informationscentralerna vid karolinska institutet

och vid tekniska högskolan i Stockholm.............. 

90

5.3.7

LIBRIS................................................................. 

. 

91

5.3.8

Genomförande.................................................... 

. 

92

5.4 Övriga frågor............................................................... 

92

5.4.1

Samverkan mellan vetenskapliga bibliotek och folkbibliotek   

92

5.4.2

Internationellt system för tidskriflsregislrering.... 

94

6

Hemställan........................................................................ 

94

7

Beslut............................................................................... 

95

Innehåll.............................................................. 

96

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1978