Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts skrivelse nr 131 år 1974

Skr. 1974:131

Nr 131

Kungl. Maj:ts skrivelse till riksdagen med redogörelse för verksamhe­ten inom Europarådets ministerkommitté under år 1973, given den 10 maj 1974.

Kungl. Maj:t vUl härmed, under åberopande av bilagda utdrag av stats­rådsprotokollet över utrikesdepartementsärenden, till riksdagen över­lämna redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommit­té under år 1973.

CARL GUSTAF

SVEN[REDACTED_EFTERNAMN]

1    Riksdagen 1974. 1 saml Nr 131

Skr. 1974:131

Utdrag av protokollet över utrikesdepartementsärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 10 maj 1974.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena AN­DERSSON, statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ÄSP­LING,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LÖF­BERG,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], GUSTAFS­SON, ZäCHR1S,SON,[REDACTED_EFTERNAMN].

Ministern för utrikes ärendena anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om redogörelse till riksdagen för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1973 och anför.

1 resolution 319 (1966) om förbindelserna med de nationella parlamen­ten uppmanar Europarådets rådgivande församling regeringarna att år­ligen lägga fram en rapport om verksamheten i Europarådets minister­kommitté inför sina parlament. Kungl. Maj:t har lämnat rik.sdagen så­dana redogörelser för åren 19671972 (skr. 1968: 23, skr. 1969: 27, skr. 1970: 39, skr. 1971: 119, skr. 1972: 107, skr. 1973: 161). En redogö­relse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1973 har utarbetats inom utrikesdepartementet i samråd med övriga berörda departement och torde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga.

Jag hemställer att Kungl. Maj:t tiU riksdagen överlämnar den inom utrikesdepartementet upprättade redogörelsen för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1973.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till riksdagen skall avlåtas skrivelse av den lydelse bilagatill detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

Skr. 1974:131

Bilaga

Redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1973

/. Ministertioinmittémöten

Ministerkommittén sammanträdde den 14 maj 1973 i Strasbourg. Kommitténs sedvanliga möte i december framflyttades till den 24 ja­nuari 1974.

1. Det S2;a ministermötct i Strasbourf;

Den svenska delegationen leddes av utrikesntinisler Krister[REDACTED_EFTERNAMN]. I delegationen ingick också Sveriges ständiga ombud hos Europarådet ambassadören Arne Fältheim, kabinettssekieterarcn Sverker Äslröm, kanslirådet Knut Thyberg, biträdande ombudet hos Europarådet de­partementssekreteraren Sven-Otto Ällard samt departementssekretera­ ren Peter Landelius.

Ordförande vid mötet var den brittiske utrikesministern Sir Alec Douglas-Home och på dagordningen hade följande frågor upptagits:

utvecklingen av det europeiska samarbetet

Europarådets framtida roll

den europeiska säkerhets- och samarbetskonferenscn

förhållandet mellan Europarådet och europeiska ickc-medlemsstalcr

internationell terrorism.

a) Utvecklingen av det europeiska samarbetet

De periodvisa redogörelserna för det europeiska samarbetet inom EG, EFTA och Europarådet har blivit en ständigt återkommande punkt på dagordningen då de 17 medlemsländernas utrikesministrar två gånger om året möts.

Vid 52:a ministermötet lämnades redogörelsen för samarbetet inom EG av belgiske vetenskapsministern Charles Hanin. Han konstaterade alt farhågorna på många håll att EG efter utvidgningen skulle drabbas av passivitet inte hade besaimats. EG:s verksamhet hade i stället präglats av slor aktivitet, bl. a. i fråga om förbindelserna med omvärlden, den ekonomiska och monetära unionen samt den gemensamma jordbrukspo­litiken. Han noterade med tillfredsställelse att Norge från och med den 1 juli 1973 genom sitt avtal med EG skulle komma atl delta i den ut­vidgade europeiska marknaden. Vidare framhöll han att rådet var i färd med förberedelserna för de kommande GÄTT-förhandlingarna.

Ett viktigt steg mot en monetär union hade tagits vid toppmötet i Paris. Detta beslut hade sedermera följts upp genom upprättandet den 6 april av den europeiska monetära fonden, som utgör ett "clearing-house" för finansiering av interventioner och regleringar inom EG:s nya system för fasta växelkurser.

Skr. 1974:131

4

Rörande EG:s jordbrukspolitik framhöll Hanin att man genom upp­görelsen i Luxemburg om jordbrukspriserna lyckats bibehålla den viktiga principen om enhetiiga priser. Överenskommelsen innehöll bl. a. ett prissystem med särskilt stöd åt jordbrukare i missgynnade regioner, samt stimulansåtgärder avsedda att öka nötköttsproduklioncn.

Utrikesminister Krister[REDACTED_EFTERNAMN] lade fram redogörelsen om samarbe­tet inom EFTA och framhöll att organisationens arbete i hög grad kon­centrerats på alt finna lösningar för att bevara frihandeln mellan utträ­dande och kvarvarande EFTÄ-slater saml alt anpassa organisationen och samarbetet lill förhållandet att två medlemmar beslutat utträda ur sammanslutningen. De kvarvarande länderna hade uttalat sin beslutsam-hel alt fortsätta det samarbete som utvecklats sedan sammanslutningen trädde i kraft.[REDACTED_EFTERNAMN] underströk de nära förbindelser som EFTA upp­rätthöll med Europarådet.

Generalsekreterare Lujo Toncic-Sorinj redogjorde för verksamheten inom Europarådet under den period som gått sedan föregående ministermöte och uppehöll sig därvid särskUt vid fackministermötena.

Resultatet av det första miljövårdsministermötet hade varit upp­muntrande och man hade där enats om ansvarsområden för olika europeiska organisationer. Europarådet var involverat på speciellt fyra områden:

information om miljövårdsproblem

utbildning i skolor och annorstädes

rättslig koordination och utarbetandet av konventioner

naturvård.

Ytterligare två fackministermöten skulle komma att äga rum i juni, nämligen ett utbUdningsministermöte och ett justitieministermöte. I sep­tember skulle vidare ett familjeministermöte och elt regionplaneringsmi-nistermöte äga rum.

I>) liuroparädcts framtida roll

MinislerkomiTiittén diskuterade Europarådets framlida roll inom del europeiska samarbetet mot bakgrund av utvidgningen av EG. Enighet rådde inom kommittén om vikten av att organisationerna kompletterade varandra på ett rationellt och effektivt sätt så att dubbelarbete und­veks. Ministrarna underströk vikten av Europarådets roll i samarbetet mellan de 17 medlemsstaterna och var eniga om att detta borde stär­kas. En arbetsgrupp tUlsattes bestående av de fasta representanterna från följande medlemsländer: Danmark, Frankrike, Italien, Schweiz, Sverige och Turkiet. Gruppen fick i uppdrag att göra en utredning otn Europarådets framtida roll och framlägga en rapport, vilken i sin tur skulle ligga till grund för ett resolutionsutkast att godkännas vid mi­nisterkommitténs nästa möte.

Utrikesminister[REDACTED_EFTERNAMN] sade bl. a. i sitt anförande att det fanns en klar politisk vilja bland Europarådets medlemsländer att nu nå fram till en överenskommelse om Europarådets framtida roll och uppgifter. Han föreslog alt Europarådet skulle koncentrera sin verksamhet till vissa områden där rådet redan intar en ledande eller rentav unik posi­tion i europeiskt samarbete. Det gäUde bl. a. skyddet av mänskliga rät­tigheter, sociala och kultureUa frågor och vissa rättsfrågor. Viss annan verksamhet kunde kanske skäras ned och formerna för samarbetet re­videras.

Skr. 1974:131

5

Utrikesministern underströk vidare minislerkoinmitténs belydelse som elt organ för meningsutbyte om allmänna politiska frågor. Ministrarna hade där tillfälle alt informera om det samarbete som pågår i andra europeiska organisationer eller i bUaterala sammanhang. 1 kommittén kunde man också diskutera möjligheterna till en utbyggnad av det europeiska samarbetet i olika riktningar, oberoende av om sådant nytt .samarbete skulle förläggas till Europarådet eller någon annan organisa­tion.

Utrikesministern slutade med att betona vikten av diskussionerna i den parlamentariska rådgivande församlingen. De gav nödvändig in­formation om de politiska aspekterna på olika samarbetsfrägor och stimulerade ofta lUl nya initiativ.

c) Utbyte av åsikter om konferensen om säkerliet och samarbete i Ruropa

Ministrarna uttryckte i gemen förhoppningen att konferensen om säkerhet och samarbete skulle kunna sammankallas till sommaren och att det skulle lyckas konferensen att uppnå praktiska resullat av betydel­se för förbindelserna mellan deltagarländerna.

Utrikesminister[REDACTED_EFTERNAMN] sade i sitt anförande bl. a. att Sverige be­traktade konferensen som ett steg i en gradvis förändring av ösl-väst-förhållandena. Han varnade emellertid mot förväntningar om spektaku­lära resultat.

d) Europarådets förhällande till europeiska icke-medlemsländer

Generalsekreteraren Toncic-Sorinj gav ministrarna en redogörelse för den senaste utvecklingen av förbindelserna mellan Europarådet och europeiska icke-medlemsländer. Han betonade speciellt två aspekter av Europarådets verksamhet som icke-medlemsländer kunde göras del­aktiga av, nämligen tillträde till konventioner och deltagande i fack­ministerkonferenser. I det förstnämnda avseendet hade speciellt Spanien visat intresse och hade nu undertecknat fem konventioner. Belräffande fackministerkonferenserna hade ett flertal av icke-medlemsländerna del­tagit.

e) Intemationell terrorism

Miiusterkommittén tog mot bakgrund av den rådgivande försam­lingens rekommendation 684 upp det allt större problem som den in­ternationella terrorismen innebär. Församlingen önskade i sin rekom­mendation en samordnad europeisk aktion för bekämpande av ter­rorismen. Enighet rådde i miiusterkommittén om problemels allvarliga natur och om vikten av att komma fram tUl lösningar på bredast möj­liga internationella basis. Ministerkommittén hemställde, att de länder som ännu inle ratificerat de tre ICÄO-konventionerna måtte påskynda behandlingen av dessa med sikte på snarast möjliga ratifieering. Med­lemsregeringarna anmodades att senast den 30 november 1973 inkom­ma med meddelande till Europarådet om sakens läge i respektive med­lemsland.

Ministerkommittén beslöt på grund av frågans betydelse att den skulle uppsättas på dagordningen också vid kommande möten inom ministerkommittén.

jt    Riksdagen 1974. 1 saml Nr 131

Skr. 1974:131

2. Del 53:e ministermötet i Strasbourg

Ministermötct skulle ha ägt rum i december, men framflyttades till den 24 januari 1974. Den svenska delegationen leddes av utrikesminister Sven[REDACTED_EFTERNAMN]. I övrigl bestod den av Sveriges ständiga ombud hos Europarådet, ambassadören Arne Fältheim, kabinettssekreteraren Sver­ker Äström, ambassadör Kaj[REDACTED_EFTERNAMN], kanslirådet Knut Thyberg, biträdan­de ombudet hos Europarådet, departementssekreteraren Sven-Otto Äl­lard, samt departementssekreteraren Carl-Magnus Hyltenius.

Ordförandeskapet vid mötet sköttes av den österrikiske utrikesmi-nistren Rudolf Kirchschläger. På dagordningen stod följande frågor:

Europarådets framtida roll

konferensen om säkerhet och samarbete i Europa

förbindelserna EuropaFörenta staterna

intemationell terrorism

utvecklingen av del europeiska samarbetet.

a) Europarådets framtida roll

Huvudpunkten på agendan för ministermötet var det resolutionsför­slag om Europarådets framtid [res. (74) 4] som utarbetats av en arbets­grupp bestående av de permanenta representanterna för Danmark, Frankrike, Italien, Schweiz, Sverige och Turkiet med danske ambassa­dören Troels Munk som ordförande. Upprättandet av arbetsgruppen hade flera orsaker. Den viktigaste var den situation som uppstått genom EG:s utvidgning. Man önskade vidare en bättre koordination av arbets­uppgiftema inom det europeiska samarbetet för att i görlig mån undvika dubbelarbete. Dessutom hade den rådgivande församlingen i sin reso­lution nr 704 bett ministerkommittén utarbeta och anta en resolution om Europarådets roll i det europeiska samarbetet. Den av arbetsgrup­pen utarbetade rapporten med resolutionsförslag framlades den 31 ok­tober och behandlades vid ställföreträdarmötena i november och de­cember 1973 samt i januari 1974.

Praktiskt taget alla medlemsländer yttrade sig erkäimsamt om rappor­ten och resolutionstexten och man var enig om att antagandet av reso-lulionstexten innebar ett viktigt bidrag tUl samarbetet mellan de demo­kratiska länderna i Europa. Utrikesministrarna var eniga om att Europa­rådet också i fortsättningen borde utgöra en av hörnstenarna i det euro­peiska samarbetet. Man såg i Europarådets arbete för individens rättig­heter ett speciellt kännemärke för Europarådet. Man var också enig om att Europarådet bättre skulle kunna utföra sina uppgifter om dess möjligheter som politiskt forum för de 17 medlemsländerna fullt ut­nyttjades.

Utrikesministrarna var överens om att Europarådet inom den närmaste framtiden rapporten avser tiden fram tUl 1980 skulle koncentrera sin mellanstatliga verksamhet tiU följande områden:

skyddet av de mänskliga rättigheterna

sociala och socioekonomiska problem, särskUt de utiändska arbetar­nas situation

utbildnings- och kultursamarbete

ungdomssamarbete

Skr. 1974:131

7

hälsovård

naturvård

samarbete mellan lokala myndigheter

juridiskt samarbete; koordination av nationell lagstiftning, brottsbe­kämpning m. m.

Utrikesminister Sven[REDACTED_EFTERNAMN] ansåg i sitt anförande att det sociala samarbetet inom Europarådet borde kunna förstärkas. Han sade bl. a.:

 Medan vi lätt kan finna uppgifter om industriproduktion, handel, inflation m. m. är det svårt att finna jämförande studier över hur olika länder ordnat med tandvårdsförsäkring, sjukförsäkring, pensionssystem etc. På detta område skulle Europarådet kunna göra en betydelsefull in­sats. En konferens med socialministrarna skulle kunna diskutera dessa problem .

b) Konferensen oin säkerhet ocb saraarbete i Europa

Mot bakgrund av den diskussion som förekommit vid det 52:a mini­stermötet samt fyra texter som antagits av den rådgivande församlingen i januari och oktober 1973 ävensom ett memorandum av generalsekretera­ren utbytte utrikesministrarna åsikter om säkerhetskonferensen. Fler­talet utrikesministrar deltog i diskussionen och enighet rådde om att man skulle söka praktiska lösningar på alla de områden som konferen­sen behandlar.

Utrikesminister Sven[REDACTED_EFTERNAMN] sade bl. a. att det föreligger ett verk­ligt behov av utökat samarbete på många områden mellan alla Europas stater. Energikrisen hade dragit vår uppmärksamhet tUl ett sådant områ­de. Den svenska regeringen hoppades att konferensen skall klargöra på vilka områden sådant samarbete är möjligt. Samtidigt stod det klart att samarbetsmöjligheterna hade bestämda gränser, detia inte minst be­roende på de deltagande staternas skUda samhällssystem. Detta måste las med i beräkningen. Konferensens syfte kunde inte vara att åstad­komma en konfrontation mellan företrädare för olika samhällssystem utan att undersöka hur man kunde göra framsteg mot stabilare för­hållanden mellan staterna och på vilka områden ett konstruktivt sam­arbete var sannolikt och genomförbart.

Utrikesministern betonade vidare att konferensen borde ses som ell led i en fortlöpande avspänningsprocess i Europa och mellan stormak­terna. Man borde inte vänta sig alltför omfattande resultat vid själva kon­ferensen. Sådana måste snarare komma som resultat av efterföljande ak­tivt samarbete, framhöll utrikesministern.

c) Förbindelserna EuropaFörenta statema

Mot bakgrund av bl. a. nuvarande amerikanske utrikesministern Henry Kissingers tal den 23 aprU 1973 om en restrukturering av förbindelserna mellan Europa och Förenta staterna fick ministerkommittén korta rap­porter om de förhandlingar vissa europeiska stater förde med Förenta statema för att utarbeta gemensamma deklarationer. Utrikesministrarna uttryckte sitt intresse för att hållas informerade om dessa överläggning­ar och man beslöt att förbindelserna EuropaFörenta staterna skulle stå kvar på dagordningen för nästa ministermöte.

Skr. 1974:131

d) Utvecklingen av det europeiska samarbetet

1 sedvanlig ordning framlades redogörelser rörande samarbetet inom EG, EFTA och Europarådet.

Redogörelsen för arbetet inom EG lämnades av den tyske utrikesmi­nistern Walter Scheel i egenskap av ordförande i EG:s ministerråd under första halvåret 1974. Ambassadör Alfred Wacker lämnade i den schweiziske utrikesministern Pierre Grabers ställe en redogörelse för samarbetet inom EFTA och biträdande generalsekreteraren S.-G. Sforza orienterade om samarbetet inom Europarådet och om förhållandet till icke-medlemsländer.

Utrikesminister Scheel uttryckte bl. a. i sin redogörelse optimism om att EG skulle uppnå de mål organisationen hade satt upp. Denna ut­veckling skulle dock inte innebära en minskning av Europarådets bely­delse.

Ambassadör Wacker betonade att 1973 betecknat en ny fas i EFTÄ:s historia genom att flera tidigare medlemmar nu blivit medlemmar av EG och andra ingått handelsavtal med gemenskaperna. Detta betydde dock ej något slut på samarbetet inom EFTA. Handeln mellan de sju länderna fortsatte att vara av stor betydelse och utgjorde 20 procent av deras totala export.

Biträdande generalsekreteraren Sforza underströk att samarbetet mel­lan Europarådets 17 medlemsländer intensifierats tack vare minister­kommitténs, ställföreträdarkommitténs, rådgivande församUngens och sekretariatels ansträngningar. Förslaget att upprätta ett förbindelsekon­tor i Bryssel såg han som ett mycket positivt element, något som skulle kunna bidra till koordineringen av samarbetet i Europa. Han ville ock­så rikta uppmärksamheten på att kontakten med stater utanför Euro­parådet hade ökat och som exempel nämnde han besök av parlamentari­kerdelegationer från Förenta staterna och Canada i samband med den rådgivande församlingens debatt om OECD:s rapport.

e) Intemationell terrorism

Mot bakgrund av tidigare rekommendationer från den rådgivande församlingen och diskussionen vid det 52:a ministermötet diskuterade utrikesministrarna ånyo möjligheterna av en gemensam europeisk håll­ning för bekämpande av internationell terrorism. Efter en grundlig dis­kussion av frågan antog utrikesministrarna en resolution (res. (74) 3) om alt på det nationeUa planet förstärka och effektivisera de rättsliga medlen för att bekämpa internationell terrorism och stärka det internationella samarbetet på detta område.

//. Ställföreträdarkommittén

Under 1973 hölls tio möten av utrikesminstrarnas ställföreträdare (ställföreträdarkommittén). Sveriges ständige representant vid dessa mö­ten var ambassadören Arne Fältheim. Ministerkommittén har i princip delegerat beslutanderätten tUl ställföreträdarkommittén i alla de frågor som ligger inom ministerkommitténs kompetensområde. Ställföreträ­darkommittén beslutar aUtså i ministerkommitténs namn.

Skr. 1974: 131

9

Ställföreträdarkommittén har följande huvuduppgifter:

att förbereda de ärenden som skall behandlas på ministcrkommiticns möten,

att diskutera och eventuellt svara pä beslut som fatlats av den råd­givande församlingen, vilka föreligger antingen som rekommenda­tioner, vilka alllid besvaras, eller som resolutioner,

att organisera Europarådets omfattande tekniska mellanstatliga sam­arbete,

att planlägga de till Europarådet knutna fackministerkonferenserna,

att behandla administrativa och budgetära spörsmål.

En utförlig redogörelse för arbetet i ställföreträdarkommittén vars

mötesagenda vanligtvis omfattar 3040 ärenden skulle föra för långl.

I-ramställningen begränsas därför till ett par punkter.

Nya curoparådsöverenskommeher

Den europeiska konventionen om skadeståndsregler i biltrafik öpp­nades för undertecknande vid ministerkommitténs 52:a möte. Norge, Förbundsrepubliken Tyskland och Schweiz undertecknade konventionen under aret.

En överenskommelse oin transport av lik öppnades vidare för un­dertecknande i oktober. Överenskommelsen ändrar och förenklar den enda hittills utarbetade internationella överenskommelsen på della om­råde, Berlin-avtalet av 1937. Ökade kommunikationer över gränserna sarnt det ökade antalet arbetare, som är verksamma i främmande län­der, har varit upphovet till utarbetandet av den nya överenskommelsen. Under året undertecknades den av Belgien, Cypern och Luxemburg.

///. Expertkommittéer

1. Rättsfrågor

»1 Konventioner ra. ra.

(i) Sverige ratificerade den 25 juni 1973 med vissa förbehåll och förklaringar den europeiska konventionen om brottmålsdoms interna­tionella rättsverkningar (jfr prop. 1972: 98). Konventionen innehåller bl. a. bestämmelser oin verkställighet av broltmålsdom i annat land än där domen meddelats samt regler om europeisk brottmålsdoms interna­tionella rättskraft.

(ii) Under 1973 öppnades endast en konvention för undertecknande, den europeiska konventionen om skadeståndsregler i biltrafik.

Konventionen bygger på principen att fordonels innehavare skall vara strikt ansvarig för skada som orsakas av fordonet när detta an­vänds i trafik. Bilens försäkringsgivare kan enligt nationell lag göras direkt ansvarig i slällel för innehavaren. Har den skadelidande varit medvållande till skadan kan delta leda tUl nedsättning av skadeståndet. I vilken utsträckning skadeståndet skall jämkas får bestämmas med hänsyn till omständigheterna vid olyckan. Konventionen innehåller vi­dare regler om ansvarets fördelning vid olycka, där flera fordon med­verkat till skadans uppkomst, samt om skada som drabbat fordonets innehavare eller dess förare. Konventionen lämnar åt nationell lagstift­ning att reglera bl. a. eventuell begränsning av skadeståndsskyldigheten och möjligheterna att föra regresstalan.

Sverige har inte undertecknat konventionen.

Skr, 1974:131

jO

b) Resolutioner som antagits av ministerkommittén m. m.

(i) Behandling i anstalt

1 resolution (73) 5, som antogs den 19 januari 1973, rekommenderas medlemsstaternas regeringar att i sin lagstittning och administration på kriminalvårdens område tillämpa de principer som anges i till resolutio­nen fogade särskUda regler om minimistandard för behandling av fång­ar.

(ii) Straffrättsliga synpunkter på narkotikamissbruk

I resolution (73) 6, som antogs den 19 januari 1973, rekommenderas medlemsstaternas regeringar att i sin kamp mot narkotikamissbruket tillämpa i resolutionen närmare angivna principer såvitt gäller allmän­na åtgärder, lagstiftning, polis- och milväsendets administration, rätts­liga åtgärder, kriminalvården, information och utbildning, statistik och forskning samt internationellt samarbete.

(iii) Trafikonykterhetsbrott

1 resolution (73) 7, som antogs den 22 mars 1973, rekommenderas medlemsstaternas regeringar att i fråga om beivrandet av trafikbrott som begåtts under inflytande av alkohol tillämpa vissa i resolutionen närmare angivna regler.

(iv) Obligatorisk trafikförsäkring

I resolution (73) 8, som antogs den 22 mars 1973, rekommenderas medlemsstaternas regeringar att vidta erforderliga ålgärder för att den ansvarighet som föreskrivs i 1973 års europeiska konvention om skade­ståndsregler i biltrafik skall täckas av obligatorisk försäkring. Denna skall uppfylla minst de krav som uppställs i 1959 års europeiska konvention om obligatorisk trafikförsäkring av motorfordon.

(v) Kriminalvård av vuxna under kort tid

I resolution (73) 17, som antogs den 13 april 1973, rekommenderas medlemsstaternas regeringar att begränsa användningen av frihetsstraff för mindre brott och i fråga om personer som inte anses särskilt farliga för samhället samt att överväga de möjligheter tUl behandling som övervakning under kortare tid ger.

Vidare innehåller rekommendationen en uppmaning till medlemssta­terna att vidta åtgärder för att göra verkställighet av frihetsberövande påföljder mera flexibel genom införande av påföljder som ligger mel­lan frihetsberövande och kriminalvård i frihet.

(vi) Privatlivets skydd vid automatisk databehandling

1 resolution (73) 22, som antogs den 26 september 1973, rekommen­deras medlemsstaternas regeringar att vidta erforderliga åtgärder för tiUämpningen av vissa till resolutionen fogade principer rörande auto­matisk databehandling av personinformation vid databanker i den en­skilda sektorn. I dessa principer anges vissa riktiinjer som syftar tUl att skydda den enskilde mot att utsättas för otUlbörligt intrång genom sådan databehandling. Bl. a. anges vissa inskränkningar när det gäller vilka slags uppgifter som får lagras genom automatisk databehandling och tUl vem lagrade personuppgifter får utlämnas.

(vU) Databehandling på det rättsliga området

I resolution (73) 23, som antogs den 26 september 1973, rekom­menderas medlemsstaternas regeringar bl. a. att stödja forskning och

Skr. 1974:131

11

utbildning rörande databehandling pä det rättsliga området och därvid beakta behovet av internationellt samarbete.

(viii) Vissa former av kriminalvård

I resolution (73) 24, som antogs den 26 september 1973, rekommen­deras medlemsstaternas regeringar att undersöka möjligheterna att inom kriminalvården införa eller utveckla olika former av behandling i grup­per eller samhällen.

(ix)    Prognoser angående brottsutvecklingen

1 resolution (73) 25, som antogs den 26 september 1973, rekommen­deras medlemstaternas regeringar all bl. a. överväga de metoder för upp­rättandet av prognoser angående brottsutvecklingen som beskrivs i ECCP:s (Europeiska kommittén för brottslighelsfrågor) rapport i detta ämne.

c) Åttonde europeiska justitieministermötet

Det åttonde europeiska justitieministermötet ägde rum på Hotell Förestå, Lidingö, den 1316 juni 1973. I mötet deltog företrädare för samtiiga Europarådets medlemsstater utom Malta samt Finland. Spa­nien deltog i mötet som observatör. Justitieministermötena är såtUlvida knutna till Europarådet att Europarådets sekretariat utgör dessa mö-lens sekretariat.

Föredragningslistan för mötet upptog två ämnen. Europarådets fram­tida roll på det rättsliga området och en debatt rörande aktuella lag­stiftningsfrågor.

Justilieministermötet ägnade huvuddelen av sin tid åt det första av ovannämnda ämnen, som diskuterades särskilt mot bakgrund av den inverkan som utvidgningen av EG kan komma att få på samarbetet mel­lan rådets medlemsstater på det rättsliga området. Till gnmd för dis­kussionerna låg en rapport, som hade utarbetats av Europarådets juri­diska sekretariat på grundval av de överläggningar som ägt rum i en av CCJ (Europeiska kommittén för juridiskt samarbete) och ECCP särskilt tillsatt kommitté. Mot bakgrunden av de resultat som redan uppnåtts konstaterade ministrarna eiUiälUgt Europarådels betydelse för att främja samarbetet mellan rådels medlemsstater på det rättsliga området. Det underströks alt den viktigaste uppgiften även i framliden borde vara att främja medlemsstaternas gemensamma intressen i fråga om respekten för lag och rätt och skyddet för de mänskUga rättig­heterna och gmndläggande friheterna. Vidare uttalades att Europa­rådet i övrigt borde särskilt koncentrera sitt arbete på ämnen såsom kriminalvård och kriminalpolitik, famUjerätl, skadeståndsrält, harmoni­sering av grundläggande juridiska begrepp, vissa handelsrättsliga pro­blem, förvaltningsrätt och folkrätt.

Ministrarna framhöll att informationsutbytet mellan Europarådet och EG rörande verksamheten på det rättsliga området inom resp. organi­sation borde förbättras så att man vid planeringen av Europarådets arbele kunde la hänsyn till verksamheten inom EG. Enligt ministrarna borde dessa organisationer därför upprätthåUa direkta kontakter med varandra. De kom vidare överens om att vid kommande justitiemmister-möten ta upp frågor av gemensamt intresse för de två organisationerna. Ministrarna diskuterade slutiigen lämpliga former för samarbete mellan EG-staterna och de av Europarådets medlemsstater som står utanför

Skr. 1974:131

12

EG för det fall det anses önskvärt att åtgärder som planeras inom EG på det rättsliga området på lämpligt sätt utsträcks att omfatta även and­ra europarådsstater.

Diskussionerna resulterade i att konferensen antog en resolution, i vilken ministrarna rekommenderar Europarådets ministerkommitté att, riär kommittén behandlar frågan om Europarådets framtida roll på det rättsliga området, ta hänsyn till de synpunkter som kommit tUl uttryck under justitieministermötet.

Den andra punkten på föredragningslistan, debatten angående aktueUa lagstiflningsproblem, rörde huvudsakligen två frågor, nämligen ekono­misk brottslighet och reformer på det familjerättsliga området.

Diskussionerna rörande den ekonomiska brottsligheten ägde mm på grundval av två rapporter som utarbetats av Frankrikes och Sveriges justitieministrar. Ministrarna var allmänt av den uppfattningen att eko­nomisk brottslighet kan orsaka allvarliga skador för samhället och för enskilda individer samt att denna frågas intemationella aspekter nödvän­diggör en samordning när det gäller sanktioner och förebyggande åtgär­der. Ministrarna uttalade vidare att en ingående studie borde göras av möjligheterna att utsträcka den europeiska utlämningskonventionen till att omfatta allvarligare skattebrott. Mot bakgmnd av diskussionerna beslöt justitieministermötet att rekommendera Europarådets minister­kommitté att uppdra åt ECCP att vidta en detaljerad undersökning rö­rande ekonomisk brottslighet. Denna studie borde enligt justitieministrar­na bl. a. behandla vissa speciella aspekter på denna typ av brottslighet, .såsom skattebrott och de problem som uppkommer genom existensen av multinationella företag. Frågan om utiämning för ekonomiska brott borde också studeras.

Frågan om en reform av den familjerättsliga lagstiftningen diskutera­des mot bakgrund av rapporter som utarbetats av statsrådet Carl Lid­bom och den västtyske justitieministern, vilka redogjorde för de ändring­ar i lagstiftningen som nyligen föreslagits i deras resp. länder och de om­ständigheter som föranlett dessa reformförslag. Justiteministrarna beslöt att rekommendera Europarådels ministerkommitté att uppdra åt CCJ att på sitt arbetsprogram ta upp en undersökning av de problem som uppkommer vid reformer på familjelagstiftningens område.

I samband med justitieministermötet anordnades ett gemensamt möte med Europarådets rådgivande församlings juridiska kommitté, varvid frågor av gemensamt intresse diskuterades.

d) F,uropeiska kommittén for juridiskt samarbete (CC.1)

Den europeiska kommittén för juridiskt samarbete höU under år 1973 Ivå möten. Kommitténs 19:e möte ägde rum den 2125 maj och det 20 :e mötet den 37 december.

I syfte att uppnå ökad rättslikhet mellan Europarådets medlemslän­der pågår utredningsarbete på en rad områden inom olika kommittéer under CCJ. Bland de ämnen som är under utredning bÖr främst nämnas produktansvar, vårdnad om barn, konsumentskydd, den enskildes skydd i administrativa förfaranden samt privatiivets skydd vid automatisk databehandling av personinformation. Arbetet på en handledning rö­rande erkännande och verkställighet av utländska avgöranden på det civilrättsliga området kommer att avslutas under våren 1974.

Under år 1974 kommer nytiUsatta kommittéer att påbörja studier an-

Skr. 1974:131

13

gående fordringspieskription, avtalsviten och frågor som har samband med förvärv av medborgarskap i fråga om makar med olika nationali­tet och deras barn.

c) Furopciska kommKtcn för brottslighelsfrågor (bCCP)

ECCP höll under år 1973 sitt 22:a möte. Vid mötet som hölls den 2830 maj, behandlades bl. a. förslag till resolution om behand­ling i grupper och samhällen inom fångvården och förslag till resolution om metoder för prognoser om brott. ECCP antog de föreslagna texterna, såvitt gäller det förstnämnda förslaget med vissa ändringar, och beslöt hänskjuta dem till ministerkommittén.

Bland de frågor som under år 1973 behandlades av ECCP:s under-kommittéer märks påföljder för trafikbrott, straffprocessuella frihets-bcrövandcn, tillämpningen av den europeiska utlämningskonventionen, försäljning och innehav av skjulvapen, brottmålsdom i den tilltalades frånvaro, avkriminalisering, behandling av intagna med långa frihets­straff samt andra alternativ till fängelse än villkorlig dom och liknande påföljder.

På ECCP:s arbetsprogram för 1974 står bl. a. frågan om straffrätts­liga möjligheter att bidra lill miljöskyddet och en undersökning av åter-fallsbrottslighcten.

Vid en kriminologisk konferens den 2330 november 1973 behandla­des frågan om metoder för beräkningar och planering inom det krimi­nologiska området.

f) ICxpcrtkommittén för de mänskliga rättigheterna

Arbetet inom expertkommittén för de mänskliga rätlighctcma be­drevs under är 1973, förutom i plenum, inom två underkommitléer. Sve­rige var representerat i den underkommitté, nr 1, som av plenum fått sig anförtrodd bl. a. massmediafrågor med anknytning till mänskliga rättig­heter.

Under året slutförde expertkommittén arbetet med den av underkom-niitté nr 2 förberedda frägan om utvidgat skydd avseende nationel­la minoriteter. Expertkommittén kom fram till atl det ej före­ligger något behov att f. n. tillskapa något ytterligare tilläggsprotokoll till den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter avseende nationella minoriteters ställning.

Expertkommittén fortsatte inom undcrkommilté nr 1 under 1973 ett studium av förutsättningarna för en harmonisering av natio­nell  massmcdialagstiftning.

Expertkommittén behandlade vidare under 1973 förslag lill ett nytt program för Europarådet inom mänskliga rättighelsom-rädcl.

Behandlingen av följande frågor, som tidigare uppförts på kommit­téns dagordning, fortsattes under 1973:

(i) Fråga om skydd för privatlivets helgd med hänsyn till press och andra massmedia samt den tekniska utvecklingen.

(ii) Fråga om utvidgning av rätten till information ge­nom ett tilläggsprotokoll till den europeiska konventionen om de mänsk­liga rättigheterna eller på annal sätt.

(iii) Förberedande av ett fjärde kollokvium beträffande den europeiska konventionen för mänskliga rättigheter i Rom.

Skr. 1974:131

14

2. Utbildnings- och kulturfrågor

u) Resolutioner som antagits av ministerkommittén

Ministerkommittén antog under året en resolution om ett multi­lateralt stipendieprogram inom högre utbUdning.

Sju länder, däribland Sverige, har anslutit sig tUl stipendieprogram­met, som erbjuder forskare från aUa kulturstyrelsens (Commitlee for Cullural Cooperation) medlemsländer stipendier för studier och/eller forskning i något av dessa sju länder.

b) Åttonde europeiska ulbildniDgsministermötct

Utbildningsministrarna höll sitt åttonde möte i Bern i juni 1973. Hu­vudtema för diskussionerna var utbUdning av åldersgrupperna 1619 år. Diskussionerna utmynnade i en resolution som anger ministrarnas syn på denna fas i utbUdningen.

Ministrarna enades också om sex huvudområden för internationellt samarbete

återkommande utbUdning

förskoleulbildning

utveckling av riktiinjer för utbildning av 1619-åringar

utbildning och fortbildning av lärare

utbildning av invandrare och deras familjer

kompensatorisk utbildning för handikappade.

Ministrarna accepterade en inbjudan från den svenske utbildnings­ministern att hålla sin nästa session i Sverige 1975 om återkommande utbildning.

c) luiropeiska ungdomsfonden

Den nystartade ungdomsfonden bidrog under 1973 med 781 000 FF till skilda ungdomssammankomster i medlemsländerna och med 724 000 FF till ett 15-tal internationella ungdomsorganisationers administrativa kostnader.

Ansökningarna om finansiellt bidrag från fonden uppgick totalt till 3,5 mUj. FF.

d) Kulturstyrclsen

Kulturstyrelsen (Committee for Cullural Cooperation; CCC) sam­manträdde såsom bmkligt två gånger under året i Strasbourg, en gång under våren och en gång under hösten.

Av de tre permanenta underkommittéerna har kommittén för allmän­na skolfrågor och kommittén för vuxenutbildning och kulturell utveck­ling sammanträtt vardera en gång, medan den tredje, som behandlar högre utbildning och forskning, sammanträtt två gånger. Ad hoc kom­mittén för pedagogisk forskning har sammanträtt en gång.

Kulturstyrelsen och dess underkommittéer har bl. a. behandlat föl­jande frågor:

(i) Intensifiering av samarbetet

Även om inte en s. k. utbUdnuigsbyrå (Office of Education), vars in­rättande utgjorde rådgivande församlingens önskemål i rekommenda­tionerna 567 och 649, har upprättats i full skala, kan detta önskemål

Skr. 1974:131

15

delvis sägas ha uppfyllts genom beslut om ett intensifierat och kon­centrerat samarbete och motsvarande förstärkning av resurserna under 1973.

Som ett led i den intensifiering av samarbetet på utbildningens om­råde som tog sin början 1972, vidtogs åtgärder för att starta dels ett specialprojekt, dels sju s. k. intensivprojekt. Specialprojektet "Mo-bility of Post-Graduate Students and of Staff in Higher Education and Research", i vilket tretton länder, däribland Sverige, anmält intresse att på egen bekostnad delta, beräknades börja under 1974.

På följande sju områden hoppades man kunna starla intensivprojekt under 1974 och 1975:

återkommande utbildning

dokumentationssystem på utbildningsområdet

förskoleutbildning

yrkesutbildning och teknisk utbUdning

ekvivalens av kvalifikationer

läroplansreformering och -utveckling

vuxenutbildning.

(ii) Allmänna skolfrågor

Förutom förberedelse av inlensivprojekten för förskoleulbUdning respektive yrkesutbUdning och teknisk utbildning behandlade kommit­tén för allmänna skolfrågor bl. a. de frågor som rör utbUdning av lärare för invandrarbarn.

(iii) Högre utbildning och forskning

Kommittén för högre utbUdning och forskning gjorde förberedelser för specialprojektet "Mobility of Post-Graduate Students and of Staff in Higher Education and Research" samt för de två inlensivprojekten om ekvivalens ifråga om kvalifikationer och läroplansreformering och -ut­veckling.

Kommittén fuUbordade vidare under 1973 den första fasen av sitt arbete rörande differentiering av tertiär utbildning, vUken omfattar all­män planering, relationen meUan sekundär och tertiär utbUdning, tUl­träde till högre utbildning och studenternas medbestämmanderätt.

En särskUd arbetsgrupp tUlsattes för alt studera tolkningsproblem gällande konventionen om ekvivalens av diplom.

(iv) Kultur

Fjorton europeiska städer, bland dessa Örebro, deltog under 1973 i ett projekt där städernas kulturpolitik systematiskt studerades i rationalise­ringssyfte.

Då första fasen av arbetet på en ny kulturpolitik därmed hade av­slutals, ansåg kommittén del viktigt att en kulturministerkonfcrens så småningom sammankallas.

Ett expertmöte diskuterade frågor rörande socio-kulturell animation, dvs. kulturförmedling enUgt nya metoder, för alt dels förbättra sprid­ningen av ii\formation härom, dels förbereda ett symposium om status och utbildning av kulturförmedlare.

Ett kollokvium om utgifter för kulturella ändamål diskuterade i de­cember 1973 specialstudier gjorda bl. a. i Sverige och Norge. I en rap­port kommer man att summera dessa nationella studier, inklusive tidi­gare arbete om kulturstatistik, och föreslå en metodologi för kulturför­valtning.

Skr. 1974: 131

K,

(v) Vuxeiiulbildning

Ett antal expertmöten under året diskuterade vuxenutbildningens or­ganisation, innehåll och metoder, etl område för ett av de s. k. intensiv­projekten.

Ett modulkompetenssystem för vuxnas inlärning av moderna spiäk bearbetades inom en expertgrupp.

(vi) Sport

Den belgiska regeringen erbjöd sig atl sta som värd för en sport­ministerkonferens.

(vii) Pedagogisk forskning

Vid det årliga mötet med kommittén för pedagogisk forskning pre­senterades en studie över utvecklingstendenser för de närmaste 10 åren rörande forskning på de olika utbildningsstadierna.

Ett femte symposium i regi av kommittén för pedagogisk forskning hölls i Geni i september 1973 och behandlade kompensatorisk utbild­ning för socio-kuUurellt handikappade, företrädesvis på förskolenivån och grundskolans lågstadium.

3. Sociala frågor .1) Sociala kommittén

Under 1973 höll sociala kommittén två sammanträden, ett i mars och ett i oktober.

(i) I ett svar pä rekommendation 685 från rådgivande församlingen rö­rande upprättande av sociala rapporter inom Europarådets medlems­stater föreslog sociala kommittén att ministerkommittén med anledning av rekommendationen skulle uttala att frågan om fastställande av en en­hetlig procedur för utarbetande av regelbundna rapporter inom Europa­rådet var för tidigt väckt. Det erinrades vidare om att flera internatio­nella organisationer, särskilt OECD, arbetade mot samma mål -som kom till uttryck i rekommendation 685. Ministerkommittén borde ock­så betona de svårigheter som oundgängligen är förenade UAed Ivam-lagandet av statistiska uppgifler som är internationellt jämförbara. Ministerkommittén borde emellertid uppmana sekretariatet att hålla kontakt med OECD:s arbete, särskilt i fråga om sociala indikatorer, och att vid lämplig tidpunkt rapportera härom till sociala kommittén, sä att denna kunde ta upp frägan om social rapportering med minister­kommittén.

(ii) Ett förslag till curopei.ik konvention om sociaU skydd för jord-hriikare antogs slutligt av sociala kommittén och skulle underställas ministerkommittén i januari 1974. Konventionen är tillämplig på själv­ständiga företagare, deras familjemedlemmar samt eventuella anställda. Nämnda personkategorier skulle åtnjuta samma sociala trygghet som enligt vederbörande lands lagstiftning tiUkommer andra medborgare. Från svensk sida begagnade man sig av den reservationsrätt, som kon­ventionen öppnade såvitt avsåg vissa bestämmelser om vederlag till jordbrukare som av strukturella skäl lämnar sitt jordbruk.

(iii) Kommittén behandlade preliminärt en av ett underulskott ut­arbetad rapport med förslag till resolution om den sociala situationen för zigenare och andra flyttande befolkningsgrupper. Tillika förelåg

Skr. 1974:131

17

ett från brittisk sida framlagt resolutionsförslag. Kommittén beslöt att lägga rapporten tUl grund för sina diskussioner. I likhet med underul-skottet ansåg kommittén att den blivande resolutionen inte skulle ta sikte på någon särskild etnisk grupp ulan hänföra sig tUl alla vandrande be­folkningsgrupper. Efter diskussion uppdrog kommittén åt sekretariatet att utarbeta elt reviderat resolutionsförslag med beaktande av diskussio­nen i kommittén och av det brUliska förslaget.

(iv) Behandlingen av en rekommendation om arbetslöshet bland ung­dom uppsköts efter en kort debatt till år 1974.

(v) I fråga om Europarådets sociala stipendier beslöts atl till ämne för 1975 års program för forskningsstipendier välja ämnet "Åtgärder lör att underlätta installering av arbetslösa som tvingas flytta från en plats till en annan för att finna arbete".

(vi) Ministerkommittén hade anmodat kommittén alt avge utlåtande över elt förslag tUl resolution om de unga och arbetslivet, antagen av den europeiska arbetsministerkonferensen. Kommittén fann atl le.soki-tionen innehåUer värdefulla och intressanta förslag men ansåg sig behöva informationer om det arbete som inom andra organisationer bedrivs på detta område. Utarbetandet av en eventuell konvention rörande en europeisk stadga för unga arbetstagare ansåg kommittén inle kunna påbörjas lidigare än 1977, sedan man kunnat klart de­finiera vUka delar av resolutionen som skulle omfattas av programmet för 1975/76.

(vii) Sekretariatet hade lagt fram ett dokument, vari man sökt an­lägga ett brett perspektiv på frågan rörande omhänderiagande av hem­lösa. Kommittén fann att man från fortsatta studier på området borde utesluta bostads- och levnadsförhållanden för gamla och hellre söka ut­röna vilka orsaker som ledde lill social missanpassning av hemlösa saml beslöt att år 1975 tillsälta en arbetsgrupp med uppgift att göra en lämplig avgränsning av ämnet.

(viii) Med hänsyn till del stora antal personer som årligen försvinner i Europa samt den bristande samordningen rörande efterforskningar hade rekommendation nr 646 (1971) om åtgärder för att uppspåra sak­nade personer tagils upp på sociala kommitténs arbetpsrogram.

Man var i kommittén allmänt tveksam huruvida kommittén var rält fomm för detta utredningsarbete. Det framhölls alt i de flesta länder justitie- eller inrikesministerierna, vilka inle var representerade i kommittén, hade ansvar för denna verksamhet. Med anledning härav ifrågasattes om inle Europarådets juridiska kommitté borde överta ut­redningen, medan sociala kommittén endast borde konsulteras beträf­fande de sociala aspekterna. Med anledning härav beslöts atl sekretaria­tet efter kontakter med juridiska kommittén och andra kommittéer, sUi-skilt expertkommittén rörande gränsformaliteter, skulle återkomma i ärendet.

(ix) På förfrågan från ministerkommittén beslöt sociala kommittén uttala sig för att rekommendation nr 695 (1973) rörande förberedelse för pensionsåldern borde innefattas i arbetsprogrammet för 1975/76.

(x) Med anledning av en uppkommen fråga om kompetensfördel­ningen mellan sociala kommittén och rådgivande kommittén till Euro­parådets särskilde representant för flykting- och överbefolkningsfrågor hemställde kommittén att ministerkommittén måtte fatta ett generellt beslut i kompetensfrågor samt särskUt faststäUa hur uppgifterna i verk­samhetsprogrammet skulle fördelas på olika kommittéer.

Skr. 1974:131

18

h) Expertkommittén fur social trygghet

Kommitténs arbete ägnades under året företrädesvis åt olika studier med sikte på harmonisering av socialförsäkringssystemen i medlemslän­derna. En sådan studie gällde utformningen av socialförsäkringen för icke förvärvsarbetande kvinnor. En annan gällde frågan om flexibilitet inom ålderspensioneringen. Bägge dessa studier bedrevs med sikte på att få till stånd rekommendationer till medlemsländerna. Vidare var en studie under utarbetande angående återverkningarna på socialförsäk­ringens ekonomi av de förekommande sänkningarna av den allmänna pensionsåldern i olika länder och den samlidigt stigande medellivs­längden hos befolkningen.

Kommitténs arbete i frågor rörande samordningen av socialförsäk­ringssystemen vad gäller tiUämpningen på migrerande arbetstagare gällde under året admmisttativa följdfrågor till den likställighelskonvention som i slutet av 1972 öppnades för undertecknande.

1 likhet med tidigare år har kommittén slutligen deltagit i den årliga granskningen av rapporterna om tillämpningen av den europeiska so-cialförsäkringsbalken.

4. Hälsovårdsfrågor

Europeiska hälsovårdskommittén

Under år 1973 höll hälsovårdskommittén två sammanträden, ett i juni och ett i november.

(i) Det omfattande arbetet rörande frågor sammanhängande med blodtransfusion fortsatte under arbetsåret. Bland annat beslöt kom­mittén rekommendera fortsalt ekonomiskt stöd till den europeiska ban­ken för fruset blod från sällsynta blodgrupper. Kommittén framhöll alt de europeiska kurserna beträffande olika aspekter på blodtransfu­sion varit betydelsefulla instmment för att förmedla kunskap mellan rådets medlemsstater om problem och framsteg inom detta område.

(ii) Europarådets stipendieprogram utgör fortfarande en viktig del av rådets verksamhet och det kunde med tillfredsställelse konstaleras alt programmets budget åter börjar närma sig 1971 års nivå efter den tidigare minskningen. Som ämne för 1974 års "Coordinated Research Programme" beslöt kommittén upptaga "Barnmorskornas nuvarande utbildning och roll i Europarådets stater och Finland".

(iii) Ett förslag till rekommendation rörande idrottsmedicinens ut­formning och utveckling i Europarådets stater utarbetades inom kom­mittén.

(iv) Vidare utformade kommittén ett förslag tUl resolution om åt­gärder mot veneriska sjukdomar (numera inom Europarådet benämnda sexuellt överförda sjukdomar).

(v) Frågan om överförbrukning av läkemedel var föremål för studier inom en arbetsgmpp som utformade ett förslag till rekommendation jämte ett mera detaljerat bihang med noggrant definierade åtgärder. Detla förslag avsågs efter behandling i medlemsländerna komma att slutbehandlas under 1974.

(vi) Kommittén undersökte frågan om utfärdande av ett europeiskt hälsokort, men fann att ett sådant kort knappast skulle kunna bli av väsentligt värde för praktisk hälso- och sjukvård. Ä andra sidan under­strök kommittén betydelsen av specifika medicinska identitetskort och

Skr. 1974:131

19

liknande handlingar för särskill sårbara grupper, t. ex. diabetiker, epi-leptiker och bärare av s. k. pace-makers.

(vii) Kommhtén godkände ett förslag lUI resolution om dentalhygien, vari bl. a. uttalas att icke-tandläkarutbildad personal, t. ex. tandsköters­kor och tandhygienister, borde användas i den förebyggande verksam­heten.

(viii) Kommittén beslöt att hos ministerkommittén hemställa om be­myndigande alt företa en studie över utvecklingen, inkl. rollfördelning och ansvar, inom olika paramedicinska yrkeskategorier. Vidare hem­ställde kommittén hos ministerkommittén att om möjligt följande äm­nen skulle bli föremål för ett fördjupat studium inom hälsovurdskom-mitlén, nämligen

a)

barnolycksfall som ett hälsovårdsproblem (en uppföljning av lidigare verksamhet),

b)

organisation av förebyggande mentalhälsovård,

c)

den interna strukturen på sjukhus,

d) olika typer av sjukhus och sjukhusgrupper.

(ix) Ett inom kommittén utformat förslag till avtal rörande transport av lik öppnades för undertecknande i oktober.

5. Arbetsmarknadsfrågor

Ministerkommittén behandlar sedan 1971 ett förslag iHl konvention för alt reglera migrerande arbetares förhållanden. Framsteg har gjorts men arbetet har gått långsamt på grund av vissa motsättningar mellan utvandrar- och invandrarländerna. Vid den rådgivande församlingens session i september 1973 antog församlingen rekommendation 711 (1973), vari ministerkommittén uppmanas att skyndsamt slutbehandla frågan om nämnda konvention, samt rekommendation 712 (1973) och resolution 551 (1973) om migrerande arbetares integrering i motta­garländerna.

Ministerkommittén påbörjade under år 1973 behandlingen av fyra resolutionsutkast rörande migration och arbetsmarknad, nämligen om lika behandling av migrerande arbetare och mottagarlandets egna med­borgare, om återförening av migrerande arbetares familjer, om enhet­liga krav på yrkeskvalifikationer för bUmekaniker samt om en skolgångs­journal för migrerande arbetares barn. Läsåret 197273 inleddes Euro­parådets stöd åt försök med specialklasser i bl. a. Sverige för att meto­diskt studera och förbättra integrationen av migrerande arbetares barn i nya skolsystem.

En särskild studie påbörjades som avser invandrares likabehand­ling med mottagarlandets medborgare inom områdena yrkesvägledning och yrkesutbildning, omskolning och återanställning.

På arbetsmUjöområdet antogs en rekommendation om tillverkning av detektorer för mätning av luftens egenskaper på arbetsplatserna. Studier ägnades nedbringandet av antalet arbetsolycksfall och fall av yrkessjukdomar.

Skr. 1974:131

20

6. MJljövårdsfrågor

u) Resolutioner som antagits av ministerkommittén

i) Reglerna för European Diploma

Resolution (73) 4, som antogs den 19 januari 1973, ändrar de tidigare reglerna för tilldelning av European Diploma och inför bl. a. en ny kategori av landskap som kan tilldelas diplomet. Diplomet kan nu till­delas ett landskap på grund av dess sociala och rekreationsmässiga funk­tion.

ii) Skydd av kustområden

1 resolution (73) 29, som antogs den 26 oktober 1973, rekommende­ras medlemsstaterna att vidta förebyggande åtgärder för att förhindra all kustområden viltrar sönder och förstörs. Resolutionen framhåller vidare bl. a. atl allmänheten bör garanteras tillgång till kusterna.

iii) Landsskapsskydd

1 resolution (73) 30, som antogs den 26 oktober 1973, föreslås bl. a. att åtgärder för att skydda landskap skall harmoniseras på europeisk nivå.

i v) Fåglar i behov av särskilt skydd i Europa

I resolution (73) 31, som också antogs den 26 oktober 1973, rekom­menderas medlemsregeringarna att förstärka sina legala och administra­tiva åtgärder för att fåglar och deras boplatser skall tillförsäkras ett ökat skydd. Det konstateras att det finns 58 fågelarter i Europa som är i behov av särskilt skydd och att speciell uppmärksamhet bör ägnas vissa flytt­fågelarter.

Il) 1973 ärs miljöministerkonferens

Europarådets första miljöministerkonferens hölls i Wien den 2830 mars 1973 på inbjudan av den österrikiska regeringen. Konferensen be­handlade följande frågor:

planläggning och användning av den naturliga miljön, inklusive fri­luftsområden

bevarande av vilt och områden av vetenskapligt värde

utbildning och information rörande mUjövård

Konferensen antog tre resolutioner på nämnda områden och en fjärde resolution rörande inbjudan till en andra mUjöministerkonferens i Brys­sel.

c) Naturvårdskommittén

Under året genomförde kommittén en studie över de lagstiftningsåtgär­der som medlemsstater vidtagit eller planerar i syfte att skydda kust­områdena. Kommittén slutförde även en studie rörande fåglar i behov av speciellt skydd i Europa. I december hölls en konferens i Paris på franska regeringens initiativ för alt diskutera en europeisk organisation för naturparker och -reservat.

Den expertkommitté som tillsatts för att utarbeta en konvention rö­rande skydd mot förorening av internationella sötvatten beräknades vara klar med sitt arbele under våren 1974.

Skr. 1974:131

21

d) Luftvårdskommittén

Luftvårdskommittén slutförde under året fyra jämförande studier över åtgärder för att reducera föroreningar från olika typer av indu­strier.

e) Informationscentralen för naturvårdsfrågor

Informationsverksamheten bedrevs under året i sedvanliga former. Vidare upptogs frågan om en omorganisation av informationscentralen och klarare riktlinjer för dess verksamhet. För ändamålet anlitades en organisationskonsult, som utarbetat ett förslag till omorganisation och förändringar av centralens arbetsuppgifter.

7. Kommun-, region- ocb planfrågor

a) Kommittén för samarbete i kommunala och regionala frågor

Kommittén handlägger frågor som rör lokala och regionala organ eller hänger samman med regionalpolitiken, särskUt vad gäller förhål­landet mellan statiiga och kommunala organ.

Kommittén bistår ministerkommittén och Europarådets övriga organ i frågor av lokalt och regionalt intresse. Kommittén fungerar även som elt samarbetsorgan mellan medlemsländernas regeringar för utbyte av information och erfarenhet kring den lokala självstyrelsen.

Kommittén har tre arbetsgrupper, en för frågor rörande den lokala och regionala strukturen, en för kommunemas ekonomi samt en för frågor kring glesbygdskommunemas problem. Sverige var under 1973 representerat i såväl kommittén som de tre arbetsgmpperna.

Arbetsgmppen för frågor rörande den regionala och kommunala strukturen sammanträdde i Palermo den 46 juni 1973.

Arbetsgruppen för kommunernas ekonomi sammanträdde i Strasbourg den 2021 mars och den 1718 december 1973.

Arbetsgmppen för frågor om glesbygdskommunernas ekonomiska och sociala utveckling sammanträdde i Strasbourg den 2022 juni 1973.

Kommittén höll sitt sjunde plenarmöte i Strasbourg den 2225 ok­tober 1973. Vid mötet diskuterades bl. a. kommunal samverkan i gräns­områden, regionala obalansproblem samt kommunalekonomiska frå­gor. Dessutom behandlades jämförande studier i fråga om förändringar i kommunindelnmgen, samarbete mellan kommuner samt kommunal demokrati. Sverige svarar för utformningen av den enkät som Europa­rådet gör rörande den kommunala demokratin.

b) Andra europeiska planministermötet

Andra europeiska planministermötet ägde rum i La Grande Mötte, Frankrike, den 2527 september 1973. 1 mötet deltog företrädare för 15 av Europarådets 17 medlemsstater.

Vid mötet diskuterades bl. a. transporter ooh regional planering, fram­tidsbedömningar och regional planering samt kartografi och regional planering.

En allmän resolution om det europeiska samarbetet i planfrågor antogs

Skr. 1974:131

22

samt särskilda resolutioner rörande de ämnen som behandlades vid mötet.

Beslut fattades om att nästa europeiska planministermöte skall hållas år 1975 eller 1976 i Italien. Kommittén för förberedande av planmi­nistermötet fick i uppdrag att förbereda det tredje planministermötet samt att fortsätta arbetet med de frågor som behandlats i resolutionerna.

8. Övrigt

a) Expertkommittén för djurskydd

Kommittén fortsatte under året sitt arbete med utformningen av elt förslag till en konvention för skydd av djur inom animalieproduktionen.

b) Europarådets budget

Europarådets totala driftsbudget för år 1973 belöpte sig till FF 81302 000. Det svenska bidraget utgjorde FF 1 931400 (omkr. 1 900 500 kr.).

I november 1973 faststäUdes budgeten för 1974 till totalt FF 91 694 400 och Sveriges bidrag till FF 4 143 000 (omkr. 4 101 000 kr.).

HAItCUSBOKTR.STOCKHOU11174    740413