Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:140

Regeringens proposition 1984/85:140

om tjänsteexportfrågor;

beslutad den 14 mars 1985.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade uidrag av regeringsprolokoll för de ålgärder och del ändamål som framgår av föredragandens hemställan.

Pä regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

MATS[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen redovisas en rad åtgärder för atl främja tjänsteexporten. En tjänstehandelsdelegation med representanler för myndigheler och nä­ringslivet m. fl. avses tillsättas av regeringen. Delegationen skall tjäna som etl forum för informalionsutbyte och diskussion i syfte atl främja och utveckla ijänslehandeln. Sveriges exportråd föreslås få en större roll vad avser exportfrågor på tjänsteområdet. Det särskilda konsultstödet, riktal mol u-länder och administrerat av exportrådet, utvidgas till all omfatta samtliga länder. Vidare avses en del av medlen för slöd till svensk projekt-export under en försöksperiod administreras i Singapore av nämnden för svensk projektexport i särskild sammansättning. Försök inleds även med en datoriserad förmedling av informalion kring internationella projekt. Reglerna för exporlkreditgarantigivning ses över så att tjänsleexportområ-det ges en klarare markering. De ändamål för vilka allmänna och särskilda investeringsfonder nu får las i anspråk utsträcks till atl avse även kostna­der för atl främja tjänsteexport. 1 anslulning härtill läggs förslag till änd­ringar i lagstiftningen om investeringsfonder.

1    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 140

Prop. 1984/85:140

2

1    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979:609) om allmän investeringsfond

Härigenom föreskrivs atl 5 § lagen (1979:609) om allmän investerings­fond skall hu nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5§' Allmän investeringsfond får tas i anspråk förföljande ändamål, nämligen för

a)    kostnader lör reparalions- och andra underhållsarbelen på en här i

riket belägen byggnad, som inte utgör omsätiningslillsgång i rörelse eller är

avsedd all användas som boslad, och för avskrivning av ny-, till- eller

ombyggnad av en sådan byggnad,

b)     avskrivning av invenlarier

b) avskrivning av invenlarier

som, om de inte utgör iransporime-

som, om de inle utgör iransportme­

del i inlernationell trafik, är av-

del i inlernationell trafik, är av­

sedda att användas / här i riket be-

sedda atl användas här i riket, saml

driven verksamhel. saml ombygg-

ombyggnad av fartyg eller luftfar-

nad av fartyg eller luftfartyg och

tyg och kostnader för reparation av

kostnader för reparalion av fartyg

fartyg eller luftfartyg,

eller luftfartyg,

c)   kostnader för främjande av skogsbruk eller för reparalions- och andra

underhållsarbeten pä en här i riket belägen markanläggning, som inte ulgör

omsättningstillgång i rörelse, och för avskrivning av den del av en sådan

markanläggnings anskaffningsvärde som får dras av genom årliga värde­

minskningsavdrag,

d)   koslnader för undersökningsarbete, förberedande arbete eller tillred-

ningsarbele i gruva, stenbrott eller annan liknande fyndighet här i rikel,

e)   koslnader för lekniskl och naturvetenskapligt forsknings- och ulveck­

lingsarbete saml kostnader för utbildning av arbetstagare hos förelaget,

f)    koslnader för atl främja avsätt-

f) kostnader för alt främja avsätt­

ningen utomlands av varor som till-     ningen utomlands av tjänster från

verkas här i riket.                                   svenska företag och varor som lill­

verkas här i rikel.

Belopp, som har avsatts lill allmän investeringsfond, får tas i anspråk endast för arbete som utförs, invenlarier som levereras och i övrigt koslna­der som hänför sig lill lid efter bokslutsdagen.

Ianspråktagande av allmän investeringsfond för ändamål som anges i första stycket e) får göras endast av företag som bedriver industriell tillverkning.

Ianspråktagande av allmän inves-

Ianspråktagande av allmän inves­

teringsfond får inte avse begagnade

teringsfond får inte avse begagnade

inventarier. I fråga om inventarier

inventarier. 1 fråga om invenlarier

som företaget har anskaffat från nä-

som företagel har anskaffat från nä­

ringsidkare med vilken företagel är

ringsidkare med vilken företagel är

' Senaste lydelse 1983:668.

Prop. 1984/85:140

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

förbundel i väsenllig ekonomisk förbundet i väsenllig ekonomisk

intressegemenskap får fonden las i intressegemenskap fär fonden tas i

anspråk endasl om inventarierna anspråk endasl om inventarierna

har tillverkats under beskattnings- har tillverkats under beskattnings­

året,

året. Om det finns särskilda skål,

jår regeringen medge undanlag från del i Jörsia slycket b) angivna kravel pä all inventarierna skall vara avsedda att användas här i riket.

Om allmän investeringsfond enligt beslut enligt 4 § får las i anspråk för arbete som avses i försia stycket a) eller c), får företaget, såvida arbetet hänför sig till flera beskattningsår och avdrag på grund av arbetet inte redan har skell, under del sisla året la investeringsfonden i anspråk för avskrivning av lillgångarna eller för täckande av kostnaderna med högst ett belopp som svarar mol uppkomna kostnader under de ifrågavarande åren. Vad nu sagts gäller också i fräga om ny- eller ombyggnad av farlyg eller luftfartyg eller i fråga om byggnadsinventarier och markinvenlarier enligt kommunalskattelagen (1928: 370).

Med byggnader, inventarier och markanläggningar förstås vid lillämp­ning av försia stycket tillgångar som vid inkomsttaxeringen behandlas enligt de beslämmelser som gäller för byggnader, maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier respeklive markanläggningar. Som invenlarier anses inle lillgångar som avses i punkl 6 av anvisningarna lill 29 § kommunalskalielagen.

Denna lag Iräder i krafl den I juli 1985.

Prop. 1984/85:140

4

2    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1982:1185) om inbetalning på särskilt investeringskonto

Härigenom föreskrivs all 7 § lagen (1982: 1185) om inbetalning på sär­skilt investeringskonlo skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7S' Särskild investeringsfond får tas i anspråk för följande ändamål, nämli­gen för

a)   koslnader för reparalions- och andra underhållsarbelen på hår i riket

belägen byggnad, som inte ulgör lagertillgäng eller är avsedd att användas

som boslad, och för avskrivning av ny-, lill- eller ombyggnad av sådan

byggnad,

b)     avskrivning av inventarier

b) avskrivning av invenlarier

som, om de inte ulgör iransporime-

som, om de inle ulgör transportme­

del i internationell trafik, är av-

del i inlernationell trafik, är av­

sedda all användas / här i riket be-

sedda atl användas här i riket, saml

driven verksamhet, saml ombygg-

ombyggnad av fartyg eller luftfar-

nad av fartyg eller luftfartyg och

tyg och kostnader för reparation av

kostnader för reparation av fartyg

farlyg eller luftfartyg,

eller luftfartyg,

c)   kostnader för främjande av skogsbruk eller underhäll av markanlägg­

ning här i riket och för avskrivning av sädan del av anskaffningsvärdet av

markanläggning som får dras av genom årliga värdeminskningsavdrag,

d)   koslnader för undersökningsarbele, förberedande arbele eller tillred­

ningsarbete i gruva, stenbrott eller annan liknande fyndighet här i riket,

e)   koslnader för tekniskt och naturvetenskapligt forsknings- och utveck­

lingsarbele saml koslnader för utbildning av arbetstagare hos företaget,

O kostnader för atl främja avsätt-

O kostnader för atl främja avsätt-

ningen utomlands av varor som lill-      ningen utomlands av tjänsler från

verkas här i rikel.

svenska JÖreiag och varor som till-

verkas här i riket.

Belopp, som har avsatts till särskild investeringsfond, fär las i anspråk endast för arbete som utförs, invenlarier som levereras och i övrigl koslna­der som hänför sig till tid efter bokslutsdagen.

Ianspråktagande av särskild investeringsfond för ändamål som anges i första slycket e) får göras endast av förelag som bedriver industriell Ullverkning.

Ianspråktagande av särskild in-

Ianspråktagande av särskild in­

vesteringsfond får inte avse begag-

vesteringsfond får inte avse begag­

nade inventarier. 1 fräga om inven-

nade inventarier. I fråga om inven­

tarier som företaget har anskaffat

tarier som företaget har anskaffat

från näringsidkare med vilken före-

frän näringsidkare med vilken före­

taget är förbundet i väsentlig eko-

tagel är förbundet i väsenllig eko-

' Senaste lydelse 1983:671.

Prop. 1984/85:140

5

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

nomisk intressegemenskap får fon-      nomisk intressegemenskap får fon­

den tas i anspråk endast om inven-     den tas i anspråk endasl om inven­

tarierna har tillverkals under be-      tarierna har tillverkats under be­

skattningsåret,

skattningsåret. Om det finns sär­

skilda skäl, får regeringen medge

iindanliig från del ijiirsla slyckel b)

angivna kravet på all inventarierna

skall  vara  avsedda  all användas

här i rikel.

Om särskild investeringsfond enligt beslut enligt 6 S får tas i anspråk för arbele som avses i första stycket a) eller c), får förelaget, såvida arbetet hänför sig lill flera beskattningsår och avdrag på grund av arbelel inle redan har skett, under det sista året ta fonden i anspråk för avskrivning av tillgångarna eller för läckande av kostnaderna med högst etl belopp som svarar mot uppkomna koslnader under de ifrågavarande åren. Vad nu sagls gäller också i fräga om ny- eller ombyggnad av fartyg eller luftfartyg och i fråga om byggnadsinventarier och markinventarier.

Med byggnader, inventarier och markanläggningar förstås vid tillämp­ning av denna lag lillgångar som vid inkomsttaxeringen behandlas enligt de bestämmelser som gäller för byggnader, maskiner och andra för stadigva­rande bruk avsedda invenlarier respeklive markanläggningar. Molsvaran­de gäller i fråga om byggnadsinventarier och markinventarier. Som inven­larier anses dock inte tillgångar som avses i punkl 6 av anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen (1928:370).

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985.

Prop. 1984/85:140

6

3    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv

Härigenom föreskrivs alt 8 § lagen (1979:610) om allmän investeringsre­serv skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §' Allmän investeringsreserv får tas i anspråk för följande ändamål, nämli­gen för

a)    kostnader för reparations- och andra underhållsarbeten på en här i

riket belägen byggnad, som inte utgör omsättningstillgång i rörelse eller är

avsedd alt användas som boslad, och för avskrivning av ny-, till- eller

ombyggnad av en sådan byggnad,

b)     avskrivning av inventarier

b) avskrivning av invenlarier

som, om de inte ulgör Iransporime-

som, om de inte ulgör transportme­

del i internationell trafik, är av-

del i internationell trafik, är av­

sedda alt användas / här i rikel be-

sedda atl användas här i rikel, saml

driven verksamhet, samt ombygg-

ombyggnad av fartyg eller luflfar-

nad av fartyg eller luftfartyg och

tyg och kostnader för reparalion av

koslnader för reparation av fartyg

fartyg eller luftfartyg,

eller luftfartyg,

c)    kostnader för främjande av skogsbruk eller för reparations- och andra

underhållsarbeten på en här i riket belägen markanläggning, som inte ulgör

omsättningstillgång i rörelse, och för avskrivning av den del av en sådan

markanläggnings anskaffningsvärde som får dras av genom ärliga värde­

minskningsavdrag.

d)   kostnader för undersökningsarbete, förberedande arbele eller tillred-

ningsarbete i gruva, stenbrott eller annan liknande fyndighet här i rikel,

e)   kostnader för tekniskt och naturvetenskapligt forsknings- och utveck­

lingsarbete saml kostnader för utbildning av arbetstagare hos den skalt­

skyldige,

f)    kostnader för atl främja avsättningen utomlands av varor som här i

riket lillverkas.

Belopp, som har avsatts lill allmän investeringsreserv, får tas i anspråk endast för arbele som utförs, invenlarier som levereras och i övrigt kostna­der som hänför sig till tid efter bokslutsdagen.

Ianspråktagande av allmän invesleringsreserv för ändamål som anges i första slycket e) fär göras endast av skattskyldig som bedriver industriell fillverkning. Ianspråktagande enligt första styckel dl-O får göras endast efter särskilt medgivande av regeringen eller, efter regeringens bemyndi­gande, statens induslriverk.

Ianspråktagande av allmän investeringsreserv får inte avse begagnade inventarier och föremål avsedda för utsmyckning av kontorslokaler. 1 fråga om inventarier som den skattskyldige har förvärvat från näringsidka­re med vilken han är förbunden i väsenllig ekonomisk intressegemenskap fär allmän invesleringsreserv tas i anspråk endast om inventarierna har tillverkats under beskattningsåret.

' Senaste lydelse 1983:669.

Prop. 1984/85:140

7

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 fråga om anskaffning av personbil som avses i vägtrafikkungörelsen (1972:603) får allmän investeringsreserv tas i anspråk endasl om bilen är avsedd för yrkesmässig trafik eller ulhyrningsrörelse.

1 fräga om anskaffning av bål som avses i 2 § sjölagen (1891:35 s.l) får allmän invesleringsreserv tas i anspråk endast om bålen är avsedd för yrkesmässigt bedrivet fiske.

Med byggnader, invenlarier och markanläggningar förstås vid tillämp­ning av försia slycket tillgångar som vid inkomsttaxeringen behandlas enligt de bestämmelser som gäller för byggnader, maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier respektive markanläggningar.

Som inventarier anses inle tillgångar som avses i punkt 6 av anvisningar­na till 29 § kommunalskalielagen (1928: 370).

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985.

Prop. 1984/85:140

8

4    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1980:456) om insättning på tillfälligt vinst­konto

Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1980:456) om insättning på tillfälligt vinstkonto skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7§' Vinslfond får tas i anspråk för följande ändamål, nämligen för

a)   koslnader för reparations- och andra underhållsarbeten på här i riket

belägen byggnad, som inle ulgör lagertillgäng eller är avsedd att användas

som bostad, och för avskrivning av ny-, lill- eller ombyggnad av sådan

byggnad,

b)     avskrivning av invenlarier

b) avskrivning av invenlarier

som, om de inle ulgör Iransporime-

som, om de inle utgör transportme­

del i internationell trafik, är av-

del i internationell trafik, är av­

sedda att användas / här i riket be-

sedda alt användas här i rikel, samt

driven verksamhet, saml ombygg-

ombyggnad av fartyg eller luftfar-

nad av fartyg eller luftfartyg och

tyg och kostnader för reparation av

kostnader för reparalion av fartyg

fartyg eller luftfartyg,

eller luftfartyg,

c)   koslnader för främjande av skogsbruk eller underhåll av markanlägg­

ning här i riket och för avskrivning av sådan del av anskaffningsvärdet av

markanläggning som får dras av genom årliga värdeminskningsavdrag,

d)   kostnader för undersökningsarbete, förberedande arbele eller tillred-

ningsarbele i gruva, stenbrott eller annan liknande fyndighel här i rikel,

e)   koslnader för lekniskl och naturvetenskapligt forsknings- och utveck­

lingsarbele samt koslnader för ulbildning av arbelslagare hos företagel,

f)    koslnader för atl främja avsättningen utomlands av varor som lillver­

kas häri riket.

Belopp, som har avsatts till vinstfond, får tas i anspråk endast för arbete som utförs, invenlarier som levereras och i övrigl kostnader som hänför sig till tid efter bokslutsdagen.

Ianspråktagande av vinslfond för ändamål som anges i första slyckel e) får göras endast av företag som bedriver industriell tillverkning.

Ianspråktagande av vinstfond fär inle avse begagnade invenlarier. 1 fräga om inventarier som företaget har anskaffat frän näringsidkare med vilken företagel är förbundel i väsentlig ekonomisk intressegemenskap får fonden las i anspråk endasl om inventarierna har tillverkats under beskatt­ningsåret.

Om vinstfond enligt beslut enligt 6 § får las i anspråk för arbete som avses i första styckel a) eller c), får förelaget, såvida arbelel hänför sig lill flera beskaltningsår och avdrag på grund av arbetet inte redan har skett, under det sisla året ta fonden i anspråk för avskrivning av lillgångarna eller för läckande av kostnaderna med högsl ell belopp som svarar mot upp­komna koslnader under de ifrågavarande åren. Vad nu sagls gäller också i fråga om ny- eller ombyggnad av farlyg eller luftfartyg eller i fråga om

' Senaste lydelse 1983:670.

Prop. 1984/85:140

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

tillgångar som avses i punkt 3 tredje stycket och punkt 4 tredje slyckel av anvisningarna lill 22 § samt i punkt 7 andra och tredje styckena och punkt 16 Iredje och fjärde styckena av anvisningarna lill 29 § kommunalskattela­gen (1928:370).

Med byggnader, invenlarier och markanläggningar förslås vid fillämpning av första stycket lill­gångar som vid inkomstlaxeringen behandlas enligt de bestämmelser som gäller för byggnader, maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda invenlarier respeklive markanläggningar. Som invenlarier anses dock inte tillgångar som avses i punkt 5 av anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen.

Med byggnader, invenlarier och markanläggningar förstås vid lillämpning av försia stycket till­gångar som vid inkomstlaxeringen behandlas enligt de bestämmelser som gäller för byggnader, maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier respeklive markanläggningar. Som inventarier anses dock inte lillgångar som avses i punkt 6 av anvisningarna till 29 § kommunalskalielagen.

Denna lag träder i kraft den I juli 1985.

Prop. 1984/85:140

10

Utdrag

UTRIKESDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1985-03-14

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Lundkvisl,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Bodsiröm,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wick­bom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] Proposition om tjänsteexportfrågor

1    Inledning

Mol bakgmnd av den växande betydelsen av den internationella tjänste­handeln har en särskild utredare' haft i uppdrag att studera möjligheterna att stimulera och utveckla den svenska tjänsteexporten inom den privata sektorn. Utredaren har presenterat sina förslag i belänkandel (SOU 1984:33) Handla med Ijänster. En sammanfattning av belänkandet bör fogas lill protokollet i detla ärende som bilaga 1. Belänkandel har remissbehandlats. En sammanslällning över remissinstanserna och en sammanfattning av remissyttrandena bör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 2.

Olika former av främjande av export av tjänster har förekommit lidigare. Den exportfrämjande verksamhet som redan nu bedrivs av Sveriges ex­portråd har visserligen haft sin tyngdpunkt på varuområdet men säväl tjänster som olika kombinalioner mellan varor och ijänsler har även tidi­gare fåll slöd. De medel som slår lill exportrådets förfogande har därvid använts för såväl varu- som tjänsteexport. Ett ökat inslag av stöd till tjänsteexport är naturligt i framliden med hänsyn till denna exports väx­ande betydelse.

Därutöver har särskilda insalser inletts för att främja tjänsteexporten från speciella sektorer. Åtgärder har här vidlagils för atl öka exporten av tjänster frän statliga myndigheter och bolag bl. a. i syfte att komplettera det privata kunnandet (prop. 1980/81:171, NU 58, rskr 426). Vidare har åtgär­der inletts för alt främja en ökad exporl av ijänsler från den kommunala

' Generaldirektören Lars Ag.

Prop. 1984/85:140

11

och landstingskommunala sekiorn i samverkan med näringslivet (prop 1983/84: 168, NU 40, rskr 382). Enligt vad jag har erfarit avser chefen för civildepartementet att föreslå regeringen alt lägga fram förslag senare i vär om ytterligare insatser för atl främja sädan exporl.

Bevakningen av olika internationella organ som finansierar utvecklings­projekt har under senare tid förstärkts (prop 1980/81:141, NU 58, rskr 426). Sådana projekt har i mänga fall ett stort tjänsteinnehåll som väl passar svenskl kunnande.

Sedan budgetåret 1977/78 utgår statligt slöd lill förinveslerings- och förprojekteringssludier för särskilda exportfrämjande projekl avseende konsultföretag vilka arbetar med förstudier eller anbud som omfattar vissa utvecklingsprojekt i u-länder (prop 1976/77:83, NU 47, rskr 332). Slöd lämnas även till förprojekterings-, seminarie- och utbildningsverksamhet samt till anbudskostnader för atl främja den svenska exporten av systemle­veranser till slora industri- och anläggningsprojekt (prop 1978/79: 123 bil. 2, NU 59, rskr 415 och prop 1983/84: 100 bil. 5, NU 40, rskr 382). Dessa slöd ulgör en påtaglig stimulans till exporten av tjänster.

Turismen är en sektor med ökande betydelse inom den internationella ijänslehandeln. Turismens betydelse för betalningsbalansen och syssel­sättningen är stor. Slaten har under senare år förslärki insaiserna för alt främja turismen. Bl.a.har del exportfrämjande inslaget i Sveriges turist­råds verksamhet fåll en ökad beiydelse (prop 1983/84: 145, KrU 22, rskr 353).

Den nu presenterade Ijänsteexportutredningen belyser förutsättningarna för en ökad tjänsteexport från privata företag men syftar också lill att la etl mer samlat grepp pä tjänsteexportområdel.

1 belänkandet presenteras uppgifter om den svenska tjänstesektorn, svensk tjänstehandel saml internationell tjänslehandel. Vidare diskuteras förutsättningar och möjligheter för en ökad svensk tjänsteexport bl. a. mot bakgrund av olika angivna hinder för tjänslehandel. 1 belänkandet ges också förslag som är inriklade på generella stöd och som skall vara till­gängliga för alla intresserade företag.

Riksdagen har nyligen uttalat att den betraktar Ijänstesektorn som etl myckel intressant utvecklingsområde för svensk utrikeshandel (NU 1984/85:2, rskr 85).

Jag avser att i avsnitt 2 behandla olika bakgrundsfaktorer i samband med tjänsteexport och i avsnitt 3 la upp vissa förslag som syftar till att främja en ökad tjänsteexport. De frågor som jag tar upp i avsnitt 3 har till övervä­gande del behandlats av tjänsteexportutredningen.

Prop. 1984/85:140

12

2    Bakgrund

2.1 Den långsiktiga samhällsomvandlingen

De långsiktiga förändringarna i produktion och efterfrågan har historiskt sett följl etl ganska likarlat mönster i olika länder. Till en början domineras den ekonomiska verksamhelen av jordbruksnäringar. Delta utvecklings­stadium avlöses sä småningom av en industriell period då sysselsättningen inom jordbruket sjunker och ersätts med en industriell expansion.

Denna industriella utvecklingsfas - som för Sveriges vidkommande nådde sitt maximum under 1960-lalel - avlöses sedan av en alll starkare tillväxt inom tjänstesektorerna. Detla har ibland kallals den postindustri­ella utvecklingsfasen. En stor del av de högsl utvecklade industriländerna i väst anses sedan elt antal är ha inlett denna tredje utvecklingsfas.

Denna allmänna utvecklingsbild kan behöva nyanseras i väsentliga av­seenden. Under senare årtionden har vi exempelvis sett uppkomsten av nya industriländer som aldrig - bl. a. av territoriella skäl - har utvecklat sitt jordbruk utan mer eller mindre direkl gått in i en industriell utveck­lingsepok. Exempel på detla är Hongkong och Singapore.

Även en del av de högst utvecklade industriländerna befinner sig jusl nu i en period när induslrin pä nytt växer. Bakgrunden till detla är stora balansrubbningar orsakade av bl. a. de kraftigt höjda oljepriserna. För att betala en snabbt växande oljenota har flera viktiga industriländer fåll lägga en ökad vikt vid den industriella produktionen för att därigenom skapa produkter som kan exporteras som motvikt till de stigande oljekostna­derna.

Sammantaget gäller emellertid att en allt slörre del av efterfrågan riktar sig mot tjänsteområdet och en alll slörre del av sysselsättningen återfinns i produktionen av privata och offenlliga tjänsler. För svenskl vidkommande har en slor del av tillväxten inom tjänstesektorerna under efterkrigstiden skett i offentlig regi. Men den grundläggande bilden är ändå densamma även i länder som USA där en del av motsvarande verksamhel sker i privai regi. 1 såväl USA som Sverige ligger andelen sysselsatta inom tjänstepro­duktionen i vid mening vid ca två tredjedelar av totala anlalel sysselsatta. Varuproduktionen, inkl.jordbruk, exlraktiv verksamhet och byggande, svarar för den återstående tredjedelen.

Trots all det i många fall finns en enkel och klar åtskillnad mellan varu-och tjänsteproduktion är del tydligt atl varu- och Ijänsleproduklionen ofta slår i ett ömsesidigt beroende lill varandra. Detla gäller exempelvis mellan utbildnings- och forskningsinsatserna i ell land och den industriella utveck­lingen. Utan bredd och djup i ulbildningen har induslrin små möjligheter all ulvecklas. Ulan ordentliga satsningar på såväl grundforskning som tillämpad forskning kommer ett lands industri alt ha svårl alt hävda sig i den internationella konkurrensen. Likaså kan man peka pä den allmänna betydelse för produktionsvillkoren som samhällets insalser för hälsovård

Prop. 1984/85:140

13

och sjukvård elc. har. Den offentliga tjänsteproduktionen tillhandahåller således en rad av de bastjänster som är en förutsätining för näringslivets egen verksamhel.

Men i ett högt ulvecklat industriland blir samverkan mellan varu- och tjänsteproduktionen betydligt mera direkt än så. På flera för Sverige vikti­ga industriella avsnitt sker f n.en direkt integration mellan varu- och tjänsteproduktionen. En sådan integration kan ulgå från investeringar i anläggningar o.d.som kompletteras med tjänsler av olika slag. Integra­tionen kan också utgå från tjänster vilka kompletteras med varor av olika slag. Detla leder till utveckling av hela system för exportmarknaderna. Förelagen ulvecklas därmed till kvalificerade distributörer av hela system baserade på en mängd underleverantörer eller affärspartners. Denna för­skjutning mot en allt högre grad av systemleveranser leder lill en föränd­ring av induslrisamhällel och också lill nya lyper av sysselsättning. Ut­vecklingen kommer troligen alt ske i alll snabbare lakt.

Exempel på integration mellan ijänsler och varor är utvecklingen på datorområdet där själva datorn endast utgör en del i den större produki som inte bara innehåller programmeringen av datorn utan även ulgörs av kunskaperna om hur den organisatoriskt skall kunna inpassas i verksamhe­len och ges en optimal användning.

Ett annal exempel är roboitillverkningen där den induslriella roboten endasl ulgör instrument för förverkligandet av en i mänga fall omfattande omorganisation av tillverkningsprocessen.

Yllerligare exempel kan vara truckförelaget som erbjuder tjänster i form av handböcker, kurser och datorsimuleringar som komplemenl till den traditionella truckleveransen. Vidare kräver en maskinleverans ofta bely­dande kompletteringstjänsier av typ underhåll och service. Serviceföretag som specialiserar sig på drift av t. ex. hotell kan medverka även vid byg­gandet.

Försäljningen av en dator eller en robot innefattar således inle längre bara en vara utan kring denna produkt grupperas en slörre eller mindre krets av tjänster, ulan vilka varan knappast kan användas. På molsvarande sätl kan kring en tjänst grupperas olika typer av varor.

Den långsikliga utvecklingen från etl industri- till etl tjänstesamhälle kan således inte uppfattas som en process där ett utvecklingsstadium avlöser ell annal ulan snarare som en fördjupning av den industriella utvecklingen där den slrikta åtskillnaden mellan varor och tjänster blir allt svårare atl upprätthålla. De ömsesidiga beroendena mellan varorna och tjänsterna växer i betydelse. Beskrivningen av den nuvarande utvecklingsfasen som elt postindustrielll samhälle är därför knappast relevant. Snarare torde förändringarna leda till ett "tjänsteindustriellt" samhälle där varor och ijänsler alltmer sammanförs i produktion av inlegrerade syslem. Delta gäller givelvis också inriktningen av den svenska exporten.

Prop. 1984/85:140

14

1 denna allmänna utvecklingsbild ingår självfallet även framväxten av mer renodlade Ijänsleformer. Detla gäller särskilt för viktiga delar av den offenlliga tjänsteproduktionens område där tjänsterna produceras och ef­terfrågas med en relativt svag knytning lill den industriella produktionen.

2.2 De allmänna egenskaperna hos tjänsteprodukterna

Tjänsler definieras ofta genom atl man anger egenskaper och karaktärs­drag. Dessa kan enligt ijänsteexportutredningen åskådliggöras på följande sätl genom en jämförelse med förhållanden för varor.

Varor

Tjänster

Är påtagliga

Ar immateriella

Kan demonstreras

Kan ej effektivt

före köp

demonstreras, utan säljs

genom beskrivningar och

referenser

Indirekt kontakt möjlig

Direktkontakt oftast nöd-

(t.ex. broschyrer och

vändig

varuprov)

Produktion skild från

Produktion och konsumtion

konsumtion (där emellan

hänger ihop och är ofta sam-

ligger t. ex. lagring och

tidig (t. ex. tandvård).

transport)

Kunden deltar ibland i

processen (t. ex. utbild-

ning)

Äganderätt övergår vid inköp

Kan säljas vidare

Kan lagras hos säljare och köpare

Ingen äganderätt övergår normalt (undantag t. ex. när tjänsten är inkapslad i en vara eller vid överlåtelse eller upplåtelse av rättighe­ter genom licenser)

Kan normalt ej säljas vidare (samma un­dantag som ovan) Kan ej lagras

För att ge en ytterligare dimension lill tjänstesektorernas karaktärsdrag och en illustration lill hur dessa kan variera mellan olika lyper av tjänsler presenteras nedan en ram inom vilken de flesla tjänsler kan rymmas.

Enkel och repetitiv

- Specialarrangerad och

(städning)

professionell (konsult-

tjänster)

Personlig koniakt

- Kontakt med etl system

(detaljhandel)

(bankomat)

Kapilalintensiv

- Personalinlensiv (vård.

(transporter)

utbildning)

Konsumentljänsl (tvätt)

- Industritjänst (tekno-

logisk tjänst)

En enhel (enskild restau-

- Nätverk

rang)

(restaurangkedjor)

Tjänstesektorn rymmer således ett mycket stort spektrum av olika eko­nomiska aktiviteter. Samtidigt finns det en rad olika egenskaper som skiljer tjänster frän varor.

Prop. 1984/85:140

15

2.3 Den svenska tjänstesektorn

Tjänstesektorn utgör en slor och växande del av den svenska produk­tionen och sysselsättningen. Tjänstesektorn har visal en stadig tillväxt under hela efterkrigsliden både i antal sysselsatta och i andel av produk­tionen. Framväxten kan sägas vara en funktion av den induslriella tillväx­ten dels genom de tjänster som utvecklas direkt kopplat till den induslriella produktionen, dels genom alt samhällets och individens ökade inkomsler skapar en efterfrågan på mer specialiserade ijänster. Tjänsteproduktionen växer snabbare än bruttonationalprodukten. Ökningen har visserligen till slörsla delen skett inom den offenlliga sekiorn men del finns en rad mera specialiserade, privata tjänstesektorer som har ökal kraftigt, t. ex. dator­tjänster.

Varuproduktionen i Sverige mätt i löpande priser har sjunkit från 51% av bruttonationalprodukten är 1965 till 38% år 1982. Samtidigt har tjänstean­delen ökal från 49% till 62%. De offentliga tjänsterna har under samma period ökat från 14% till 25%.

Produktivitetsutvecklingen, mätt som förädlingsvärde per arbetad tim­me, har också visat en positiv utveckling inom den svenska ijänstesektorn. Den genomsniltliga ökningen per år uppgår till 2,4% för privata ijänsler under perioden 1974-1981. Molsvarande lal för industrin ligger pä 1,5%. Transportsektorn har haft en särskilt hög produktivitetsökning. Detla kan bl. a. förklaras med den allt slörre användningen av modern teknologi. Den kommersiella tillämpningen av de teknologiska innovationerna, framför allt inom elektroniken, kommer att få betydelse för de flesla branscher. Men det är mycket som tyder på att dessa innovationer kommer att fä särskilt slor betydelse för produklivitelen inom tjänstesektorn. Om vi i Sverige snabbt och på bred front tar tillvara alla de möjligheter som den tekniska utvecklingen skapar kommer vi också atl skapa goda förulsäll­ningar för en internationell konkurrenskraft på tjänsteområdet med stora möjligheter för en framtida tjänsteexport.

En mycket snabb leknisk utveckling sker på området tillämpad teknolo­gi, framför allt för datorer och teleteknik. Denna utveckling innebär helt nya förulsällningar för industriell automation och för tjänsteproducenter­nas arbetsmetoder och organisation. Nyckelord i deua sammanhang är kapacitet, snabbhet och miniatyrisering.

Den offenlliga sektorn ulgör allmänt sett ett stöd och en tillgång för landets samlade exportansträngningar. Inom denna sektor har sedan läng lid skapats en infrastruktur som även ulgör en viklig grund för exportarbe­tet. Vidare medverkar sekiorn lill en ulveckling av varor och ijänsler genom upphandling. Offentliga organ kan också fungera som "dörröpp­nare" på vissa marknader. Myndigheterna har dessutom referensobjekt för ulländska köpare. Samspelet mellan den offenlliga sekiorn och närings­livet har således stor betydelse för svensk export.

Prop. 1984/85:140

16

Investeringsnivån för induslrin i Sverige sjönk under 1970-lalet både absolut sett och mätt i förhållande lill bruttonationalprodukten. De koslna­der som tjänsteföretag har för atl utveckla sin kompelens och framlida konkurrensförmåga betraktas emellerlid inte som investering i den offent­liga siatistiken. En allt slörre del av bruttonationalprodukten och antalet förelag är alt hänföra lill tjänstesektorn. Dessa företags invesleringar avser med all sannolikhet i högre grad kunskap, system, program och "investe­ringar" i humankapital. Sådana investeringar redovisas i statistiken som löpande förbrukning, vilkel kan vara en av flera förklaringar lill den statis­tiskt sett låga investeringsnivån under senare år.

Tjänstesektorn sysselsatte 2,7 milj. personer år 1982, dvs. ca 64% av antalet sysselsatta. Av dessa arbetade ungefär hälften inom den offentliga sekiorn. Den långsiktiga trenden i den framtida sysselsättningen torde vara atl alll färre människor kommer att syssla med direkl industriell varupro­duktion. Allt fler kommer i stället all arbela med tjänsteproduktion inom industrin och privata serviceföretag samt inom den offentliga sekiorn.

2.4 Den internationella tjänstehandeln

Den internationella Ijänslehandeln uppkommer genom atl tjänster/kun­skap och resurser på olika sätl ställs lill utländska marknaders förfogande. Betalningsströmmarna över gränserna uppkommer genom inkomsler för utförda prestationer, räntor på utlånat kapilal, inkomsler av licenser, royalties m. m. Den fysiska överföringen kan ske genom individer, elektro­niska kommunikationer, licenser m. m.

En slark koppling finns - som nämnls tidigare - mellan varu- och tjänstehandel. De flesla produkter och produktionsprocesser innehåller element av både varor och tjänster. Varuproduktion kräver således i ökad utsträckning industriell service. Tjänsteulförandet i sin tur kräver varupro­duktion i form av t.ex. transportmedel, datorer saml anläggningsproduk­tion i form av farlyg, kraftverk, kabelnät för telekommunikationer och eldistribution. Detta leder till alt internationell handel med varor och tjänster ofta är integrerad, vilkel medför svårigheier atl dra en entydig skiljelinje mellan varuhandel och tjänslehandel. I konventionell statistik är del också svårl alt entydigt ange om betalningsströmmar över gränserna härrör från varu- eller tjänslehandel.

Tjänsler kan således ingå i varor, l.ex. utbildningsfilm. Tjänsler kan komplettera den internationella varuhandeln och produceras dels för att ge service till exporterande företag, dels för alt betjäna dotterbolag i utlandet. Genom systemexport sammansätts olika komponenter lill en enhel, t. ex. etl kraftverk. Tjänster kan också vara substitut för internationell handel med varor eller anläggningar, t. ex. leasing eller försäljning av paient.

En genomgång av de strategier som skapar framgångsrika tjänsteexport-företag pekar pä den avgörande betydelse som elt företags ledning och

Prop. 1984/85:140

17

organisation har. Begrepp som kunskap, tillgänglighet, uthållighet och betalningsförmåga utgör villkor för en framgångsrik tjänstehandel. Det kan också konslaleras alt framgångsrika exportaffärer är beroende av ett för­troende mellan köpare och säljare. Detta har särskilt slor betydelse vid tjänslehandel beroende på dess speciella, ofta personliga, karaktär.

1 flertalet i-länder uppgår tjänsternas andel av brulionafionalproduklen och av sysselsättningen till runt 60%. Exporten av ijänsler ligger kring 20-35% av den lolala exporten i resp. land. Exempel på sådana länder är Frankrike, Storbritannien, Norge, Sverige, Västtyskland, Japan och USA. Denna andel har under 1970-talel hållit sig ganska slabil. 1 nominella tal har Ijänslehandeln ökat med 18% per år under samma period. Det finns dock betydande brister i del statistiska underlaget. Tillgängliga uppgifter visar att den internationella tjänstehandeln är 1982 uppgick till ca 585 miljarder US dollar. Den utgör därmed ca en Ijärdedel av den totala handeln med varor och tjänster.

Den internationella tjänstehandeln domineras kraftigt av i-länderna. Tjänsteexporten är också begränsad till relativt få länder. 93% av all tjänsteexport kommer från 35 länder. Den störste exportören är USA med drygt 20% av världshandeln med tjänster. Därefter kommer Frankrike, Storbritannien och Västtyskland, i samtliga fall med mindre än 10% varde­ra. Sverige uppges ha 1,4% av väridshandeln, vilket är en lägre andel än vad Sverige har av varuhandeln.

1 internationell slalistik (redovisas av internationella valutafonden, IMF) registreras tjänslehandel under fyra rubriker, nämligen transporter, rese­valuta, avkastning pä kapilal och övriga ijänster. Fördelningen mellan dessa kategorier var år 1981 för kapitalinkomster 28%, transportinkomster 23%, reseinkomsler 17% och övriga inkomsler 22%. Transporternas och resevalutans andelar är sjunkande. Den del av ijänstehandeln som ökar är avkastning på kapital.

Störste exportör och importör av transporltjänster är Japan följt av USA. USA har också de största inkomsterna från resor, medan Västtysk­land har de största utgifterna. USA är störsl exportör och importör avseen­de avkastning på kapilal.

2.5 Svensk tjänstehandel med utlandet

Den svenska exporten har traditionellt varit beroende av råvaror och kapital. Stora investeringar har gjorls för all höja kunskapsnivån genom saisningarna på universitet och högskolor och på företagens forsknings-och utvecklingsavdelningar. Sverige har således under hela efterkrigstiden byggt upp ett stort kunskapskapital och har av tradition en hög utveck­lingsnivå liksom en väl ulbyggd utbildningsstruktur. Dessa faktorer har medverkat till atl höja den svenska konkurrenskraften. 1 delta perspekliv är del naturligt atl Sveriges export blir alllmer kunskapsinlensiv. Detla 

2    Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 140

Prop. 1984/85:140

18

gäller exporten från såväl den traditionella induslrin som från tjänstesek­torn.

Svensk export av tjänster uppgick år 1982 lill ca 60 miljarder kr., jämfört med ca 50 miljarder kr. år 1981. Näringslivet svarade för ca 50 miljarder kr. år 1982 (ca 42 miljarder kr. år 1981). Tjänsteexporten utgör drygl 20% uv den totala exporten. Fördelningen på olika lyper av ijänster framgår av följande uppställning.

Näringslivets, statens, kommunernas och hushållens export uch import av tjänster åren 1981 och 1982 fördelad på transaktionsslag, miljarder kr., avrundade belopp

Export

import

1981        1982        1981        1982

Näringslivet

Finansiella Ijänster

15.8

19.9

21,4

26,9

Räntor

7,1

7,7

13,9

17,0

Försäkringar + godsförsäkringar

5,7

8,5

5,6

7,9

Utdelning, royalties, licenser, patent,

bidrag, gåvor

3,0

3,7

1,9

2,0

Reala tjänster

25,9

30,1

19,1

22,8

Varutransporter

15,3

15,7

8,1

8,9

Entreprenader, tekniska konsulttjänster

5.2

7,1

3,0

3.2

Persontransporter, researrangemang

2,0

2,6

3,7

4,2

Provisioner, adminislralion. övriga centrala

tjänster, annonsering, reklam, PR, övriga

tjänster

3,4

4,7

4.3

6.5

Näringslivet totalt

41,8

.50.0

40.5

49.5

Staten (inkl. riksbanken) och

kommunerna

Räntor

-> ->

2,6

6.4

8,8

Hushållen

5,5

7,2

10,9

11.6

Summa näringslivet, staten, kommunerna och hushållen

49,5

59,8

57.8

69.8

Som framgår av uppställningen uigjorde varutransporter den största enskilda poslen på exporlsidan, följd av försäkringar och entreprenader saml hushållens tjänsteexport i form av resevaluta och privata transfere­ringar.

Exporten och importen av finansiella tjänsler härrör till över 90% frän banker, försäkringsinstitul och den varuproducerande industrin. Handeln med reala tjänster domineras av samfärdseln.

Större delen av den varuproducerande industrins tjänsteexport utgörs enligt statistiken av räntor, utdelningar och tekniska konsulttjänster. Av importen beslår dock ca 40% av reala tjänster, framför alll provisioner, konsulttjänster och reklam. Detta visar att de tjänster som i relativt stor utsträckning är kopplade till varuexporten inte särfaktureras som tjänster, utan ofta ingår som en del av varuvärdet. De varuproducerande företagen svarar således för en viss del tjänsteexport. Tjänsteexport härrör inte

Prop. 1984/85:140

19

enbart från tjänstesektorn utan till en relativt betydande del även frän induslrin. Den konventionella statistiken visar inte hela den industriella tjänsteleveransen eflersom den sällan specificerar tjänstehandel.

Om man vid en jämförelse mellan export och import av ijänster bortser från räntor pä utländska lån, vilket ger en rimligare bild av faktiska förhål­landen, erhålls följande uppgifter. Den svenska tjänsteexporten år 1982 uppgår då lill ca 50 miljarder kr. jämföri med ca 40 miljarder kr. år 1981. Även importsiffrorna får korrigeras på samma sätt och uppgår då till 44 miljarder kr. år 1982 och ca 38 miljarder kr. år 1981. Därmed erhålls ett posilivt saldo i tjänstehandelsutbytet.

De tjänsleproducerande näringarna är i allmänhet betydligt mindre ex­portinriktade än industrin. Endasl samfärdseln har en exportandel av produktionsvärdet som är jämförbar med den varuproducerande induslrin.

Sjöfarten är den bransch som har i särklass störst tjänsteexport i förhål­lande till omsättningen, ca 72%. Intäkterna frän utlandet uppgick år 1981 lill ca 13 miljarder kr. Motsvarande siffror för lufttransporter uppgår lill ca 34% och 2 miljarder kr. För landtransporlerande företag är exporten i förhållande till omsättningen mycket låg, ca 2%.

Byggnadsindustrins utlandsverksamhet leder ofla lill ett utnyttjande av svenska underleverantörer. Den svenska export som följer på ett byggpro­jekt blir därmed många gånger betydande. Uppskattningsvis en tredjedel av den svenska byggexporten består av ijänsler.

Turismen är en speciell del av tjänsteexporten. Genom turismen finns myckel att vinna i form av direkla sysselsättningseffekter, utnyttjande och förädling av den svenska infrastrukturen saml säkerhel i betalningarna. Sveriges export av turism i vid bemärkelse uppgick år 1981 till drygl 9 miljarder kr.

Banker och försäkringsbolag hade år 1981 tjänsteintäkter från utlandet i form av ränior och försäkringar på sammanlagt ca 12 miljarder kr.

Vid en branschvis genomgång av det svenska näringslivet står del klarl att i princip ingen form av tjänsteexport, som uppnått någon volym av betydelse, enbart bygger på en ren konsultativ verksamhel. Kunnandet utsträcks i hög grad lill förmågan att utnyttja varor, t. ex. lekniska hjälpme­del eller anläggningskapital. TjänsteprodukUon och tjänstehandel kräver också ofta lillgäng lill varor. Likaså kräver varuproduktion tjänsler av olika slag. Avgörande för volymen av tjänsteexporten är i vilken utsträck­ning säljaren särskilt tar betalt för själva tjänsten. Slutsatsen är således alt förmågan lill kombinationer mellan varor och tjänster är en förutsättning för att bäde varu- och tjänsteexporten skall kunna utvecklas.

2.6 Den svenska tjänsteexporten och biståndsarbetet

Det svenska biståndet används dels till bilateralt utvecklingssamarbete genom SIDA, BITS (beredningen för internationellt tekniskt och ekono-

Prop. 1984/85:140

20

miskt samarbete) m.fl. svenska biståndsorgan, dels lill multilateralt ul-vecklingssamurbete via olika FN-organ och internationella finansierings­program. Biståndets koppling lill ijänslehandeln sker främst genom svensk och internationell upphandling av konsuller och andra tjänsteföretag. Bi­ståndsverksamheten har därmed en väsenllig roll såväl bilateralt som multilateralt för delar av den svenska ijänslesekiorn och ijänstehandeln.

2.7 Sveriges framtida tjänsteexport

Sverige ligger väl framme när del gäller tjänslenäringar. Sverige år bland de fem mest tjänsteintensiva länderna i världen. Exportandelen av tjänste­produktionen ligger relativt högl men det finns i landel en uppdämd kun­skaps- och resursbas för ökad tjänsteexport.

Trols svagheter i den inlernaiionella slalisliken är del myckel som tyder på att världsmarknaden för tjänster växer relativt snabbt. Delta innebär stora möjligheter till internationalisering för mänga svenska företag. Det gäller bäde rena tjänsleproducerande företag som är framgångsrika i Sveri­ge och som fär internationella tillväxtmöjligheter, och företag som främsl säljer varor men successivt ökar sitt tjänsleinnehåll och lägger allt större vikt vid s. k. mjukvaror som affärsidé. Det är i detta sammanhang viktigt att understryka det samspel som finns mellan varu- och tjänslehandel och som har berörts lidigare. Detta kan ske anlingen inom ramen för etl förelag eller genom samarbeie mellan tvä eller flera företag. Den kunskap som finns inom offentliga organ är också betydelsefull för en framgångsrik exporl. Ell samspel mellan privata företag och den offenlliga sektorn i syfte att främja exporten är således av intresse. En integration mellan varor och ijänster i form av systemlösningar kommer alt få än större betydelse i framtiden inte minsl beroende pä u-ländernas önskemål om sådana syslem.

Det kan konstaleras atl grunden för den svenska tjänsteexporten är kompelensen hos enskilda individer. De ulgör nyckelpersoner i ett tjänste­förelag och kan liknas vid produkter i elt varuproducerande företag. Tjäns­teexport kan utvecklas i alla delar av näringslivet. Förulsällningen är en specialistkompetens, etl organisatoriskt kunnande om hur man hanterar den egna personalen samt ett relativt tidsmässigt försprång jämfört med presumtiva konkurrenter. Tjänsler som huvudsakligen baseras på debite­ring av tid kan dock pä grund av sin natur i regel inte förvänlas få någon större volym. I stället kan detta ske genom olika former av kombinalioner mellan varor och tjänster. Den framtida svenska tjänsteexporten kan grup­peras under följande rubriker:

-

Ijänster som komplement till varor,

-

ijänster baserade på anläggningskapital (t.ex, transporter),

-

tjänsler baserade på organisalion (t.ex. städning),

-

tjänsteandel i anläggningsexport (systemexpori) saml

-

finansiella tjänster (t. ex. bankverksamhet).

Prop. 1984/85:140

21

Sveriges möjligheter atl öka exporten både av varor och av Ijänsler ligger främst i en kombination, där styrkan härrör från hög leknisk kompe­lens, medveten föriidling av både tjänste- och varuproduktion, process-och logislikkunnande samt tillförlitliphel i gjorda åtaganden. Tjänster har en unik logislisk roll i dagens näringsliv och samhälle genom de finansiella tjänsterna försäkringstjänster, transporltjänster. kommunikationstjänster m.fl.

Sveriges möjligheter som tjänslenation kan skisseras på följande säll:

-

Tjånsleförädling på basis av gjorda investeringar i anläggningskapital. Lönsamhelen kan förbättras genom atl affärstransaktionen inkluderar såväl förädlingsvärdet från tillverkningen som föriidlingsvärdet från tjänsten med föga extra kapitalinvestering.

-

Tjänsteexport baserad på kombinations- och systemutvecklingen mel­lan varor och tjänsler.

-

Teknologisering och automatisering av tjänstesektorer som leder till decentraliserad produklion, ökad produktivitet och mer osynliga föräd­lingskedjor (i form av informationsflöden mellan förelag).

-

Nya professionella tjänstekategorier utvecklas på arbetsmarknaden vilka ger välfärdseffekter.

-

Nya typer av företagsformer för kommersialisering av mjukvaror som byggs upp i syslemet mellan företag resp. mellan företag och offentliga tjänsteorganisationer.

-

Spridning av svenska mjukvaror genom ökad inlernationell etablering av svenska tjänsteföretag.

-

Ökad volym kan erhållas genom all koppla samman insalser för turism med presentation av svenska tjänsler. Delsamma kan ske med utbild­ningsinsatser av olika slag i Sverige.

Exempel på automatisering och teknologisering av tjänster är bl.a. datoriserad penningförmedling genom bankomatsystem, del framväxande s. k. papperslösa konlorel med elektroniska postsystem, laseravläsnings-eliketter och elektroniska ulbildningshjälpmedel. En av konsekvenserna av automatiseringen är behovet av ökad kompelens. Den enskilde väk­taren blir en kvalificerad systembevakare. Sekreteraren blir kommunika-tionsspecialisl. Aulomaliseringen och leknologiseringen av tjänstesektorn förväntas inte leda lill förlust av arbetstillfällen utan snarare till en utveck­ling av sysselsättningen.

Spjutspetsar för svensk tjänsteexport kan hämtas från en rad sektorer. Sådana kan 

I. 

ex. ulgöras av

-

industriljänster, l.ex. underhållsteknik

-

dislributionstjänster, t.ex. informationsförmedling

-

sociala tjänsler, t.ex. trafiksäkerhet

-

konsumenttjänsler, t.ex. turism.

Den största insatsen för all öka Sveriges tjänsteexport görs naluriigtvis av företagen själva. Den svenska slalen påverkar dock exporten genom att

Prop. 1984/85:140

22

ange vissa villkor för företagsamheten. Därtill kan staten hjälpa företagen genom att bidra till marknadsföring, krediler och kreditgarantier inom ramen för den traditionella exporlfrämjande verksamhelen. Vidare omfat­tar den offenlliga sektorn, som nämnts tidigare, Ijänster som kan komplet­tera näringslivet. Den offentligt finansierade infrastrukturen har också slor betydelse. Det gäller säväl den Iradilionella fysiska infraslrukluren som den "informalionsinfrastmktur" som samhället har skapal för informa­tions- och kunskapsförmedling.

2.8 Det internationella arbetet med tjänstchandclsfrågor

Tjänsler är ett samlande begrepp på en rad mycket olika aktiviteter alltifrån traditionell sjöfart lill nya högteknologiska kommunikationssys­tem. Transporter och försäkringar är exempel på tjänsteakliviteter som har varit och är nödvändiga för en ulveckling av varuhandeln. Handeln med sådana Ijänster har därför sedan länge varil föremål för internationella diskussioner och regleringar genom olika avtal. Under senare år har man dock börjat tala om ett mer övergripande regelsyslem för handeln med Ijänster. Skälet till della är i första hand atl Ijänsleaktiviieter lar en alll större andel av produktion och sysselsättning främst i i-länderna, men även i en rad u-länder.

Handeln med tjänster försvåras dock på olika sätt. Exempel härpå är förbud mot utländsk etablering (vilkel ofta är enda möjligheten all tillhan­dahålla en tjänst i etl annat land), svårigheter atl få arbetslillstånd saml olika regler för inhemska och ulländska företag belräffande t.ex. skatter, subvenlioner och kredilgivning. Ylleriigare hinder för fiänslehandeln är valularestriktioner, som försvårar fria kapitalrörelser, samt diskrimineran­de regler för statlig upphandling. Vissa hinder är mer relevanta för en del sektorer än för andra, t. ex. är eiablerings- och valularestriktioner kanske särskilt besvärande för bankverksamhet. Vidare skiljer sig hindrens karak­tär och betydelse mellan olika sektorer. Flertalet av de faktorer som upplevs som hinder för handel med tjänsler har dock ursprungligen till­kommit av hell andra skäl t. ex. i form av nationella regleringar för alt skydda konsumenter, kontrollera och slyra invesleringar etc. För atl få kunskap om vilka hinder som finns, se till alt inga nya hinder fillkommer saml alt på sikt även minska befinfiiga hinder önskar ett antal länder, däribland Sverige, få lill stånd internationella förhandlingar om handeln med tjänster.

Ett ylleriigare skäl som nämns för förhandlingar om tjänstehandeln är all de bör kunna påskynda en omstrukturering av i-ländernas ekonomier sä alt en ökande andel av världens industriproduktion kan utvecklas i u-län­derna.

Sveriges tjänstesektor är stor och växande, vilkel fört med sig en hög och konkurrenskraftig kompetens pä en rad områden. Den svenska rege-

Prop. 1984/85:140

23

ringen har därför i internationella sammanhang uttryckl ell klart intresse för framtida förhandlingar i syfte atl frigöra och förenkla handeln med tjänster. Sverige stöder således det arbele som pågår i olika internationella organisalioner för alt förbereda sådana förhandlingar och öka kunskapen om tjänstesektorn och dess betydelse för den nationella och internationella utvecklingsprocessen.

Den organisation som hittills ägnal mest arbele åt atl analysera handeln med ijänsler är Organisationen för ekonomiskl samarbeie och utveckling. OECD. Redan i anslutning till att OECD bildades år 1960 antogs koden om liberalisering av löpande osynliga betalningar och koden om liberalisering av kapilalflödcn. Dessa koder håller f.n. på atl revideras i syfte alt få ell effektivare instrument för internationellt samarbete på tjänstehandelsom-rådet. År 1979 inleddes en omfatlande karlläggning av hindren för handel med Ijänsler inom områdena byggnads- och anläggningsverksamhel inkl. leknisk konsullverksamhel, bank- och försäkringsvcrksamhel saml sjö­fart. F.n. pågår arbete med turism, film och audiovisuella tjänster samt dalatjänster och telekommunikationer. Parallellt med dessa vertikala branschanalyser pågår sludier av möjligheterna all på ijänslehandeln till-lämpa de allmänna handelspolitiska principer som är etablerade för varu­handeln. Etl omfallande arbele bedrivs således inom OECD för all siudera olika delar av tjänstehandeln, förslärka de instrument som OECD förfogar över och förbereda kommande inlernaiionella förhandlingar.

Den svenska inställningen har av flera skäl varit alt förhandlingar om Ijänslehandeln bäst kan ske inom ramen för det allmänna lull- och han­delsavtalet, GATT. GATT tillskapades visserligen ursprungligen för alt förhandla ner tullar och olika hinder för varor vid gränserna, men under Tokyo-rundan (åren 1973-79) etablerades vissa principer för icke-tariffära handelshinder som borde kunna gälla även för tjänstehandeln. GATT är det forum som finns för multilaterala handelsförhandlingar och ett sådant forum bör anpassas i takt med all handelns innehåll och mönster föränd­ras. Hinder för handel har dock, som tidigare nämnts, ofta sin grund i nationella regleringar, som har tillkommit av andra skäl än som handels­hinder. Det kan därför visa sig bli svårl alt minska sådana hinder genom förhandlingar i GATT.

Tjänstehandeln utgör en viktig del av väridshandeln både självständigt och i kombinationer med varuhandeln. Del vore därför, enligt svensk mening, alt föredra atl de principer som förhandlas fram för Ijänslehandeln i så slor utsträckning som möjligt knyter an till de regler som gäller för varuhandeln. Detla möjliggör ell samspel mellan åiaganden avseende både tjänsler och varor. 1 Sveriges inlresse ligger också atl kommande ijänste-förhandlingar om minskning av handelshinder blir multilaterala och all så många länder som möjligl inkluderas i avtalen. Detta är möjligt om för­handlingarna sker inom GATT.

Prop. 1984/85:140

24

Vid GATT: s minislermöle år 1982 beslöts atl enskilda medlemsländer skulle göra nalionella sludier med sikte på beslut vid de avtalsslutande parternas möte i november 1984 om, och i så fall hur, GATT skall engagera sig i Ijänstehandeln. 1 november 1984 hade åtta studier nolifierals i GATT, bl.a. Sveriges. Sedan dess har ytterligare fem studier lillkommii, alla från i-länder. Inför mötet presenterade de nordiska länderna ett förslag om bildande av en arbetsgrupp inom GATT för all studera vissa för ijänste­handeln vikliga frågor. Detla förslag stöddes av ett flerlal länder. Andra länder, i första hand u-länderna, ansåg atl del var för tidigt att bilda en arbetsgrupp när så få länder har lämnat in sludier. De ville lämna tid för fler länder all bidra lill ett material som skulle kunna bilda underlag för vidare analys. Vid mötet i november 1984 beslutades atl utbytet av infor­mafion skulle fortsätta och att nödvändigt bistånd skulle erhållas från GATT-sekretarialet. Resultatet tillsammans med arbete från andra inter­nationella organisationer avses ulgöra grund för ett beslut höslen 1985 humvida multilaterala åtgärder inom detla område var lämpliga och önsk­värda.

FN:s konferens för handel och utveckling, UNCTAD, har hafl mandal all behandla handel med Ijänsler ända sedan organisationen bildades. Arbelet har hittills främst koncentrerats på sjöfart och försäkringar. Inom sjöfarten har etablerats en uppförandekod för linjekonferenser. Vissa mer allmänna sludier om ijänster har gjorts, bl. a. en statistisk analys av tjänste­sektorns betydelse naiionellt och inlernationellt. Därlill har en rad sektor-studier genomförts t.ex.om sjöfart och försäkringar. Under den sjätte konferensen i Belgrad är 1983 beslutades att uppmana UNCTAD-sekrela-rialet alt fortsätta de inledda studierna, särskilt med avseende på tjänster­nas roll i utvecklingsprocessen.

Del är framför allt inom OECD, GATT och UNCTAD som allmänna analyser och sludier av ijänstehandeln görs. Därutöver pågår ell omfat­tande arbele i olika organisationer avseende enskilda delar av ijänstehan­deln. Exempel på sådana är International Maritime Organizalion (IMO), International Civil Aviation Organizalion (ICAO), International Air Trans­port Association (lATA), International Teiecommunication Union (ITU) och Worid Intellectual Property Organizalion (WIPO).

För alt kunna bidra konstruktivt i det internationella arbetet saml för alt förbereda Sverige för kommande multilaterala förhandlingar om tjänste­handeln pågår inom utrikesdepartementet elt aktivt arbete med atl i försia hand klariägga svenska intressen, men också all söka utforma en förhand­lingsuppläggning som kan underiätta en posifiv utveckling av väridshan­deln.

Handel med tjänster kommer att bli föremål för intensifierade internatio­nella diskussioner, kanske särskilt inom ramen för en ny multilateral förhandlingsrunda. Med tanke på atl flertalet länder ännu inte analyseral och preciserat sina intressen kommer del med all sannolikhet atl dröja innan man kan uppnå konkreta resultat.

Prop. 1984/85:140

25

Sverige har etl stort tjänslekunnande såväl inom tjänstesektorn som inom industrin. Detla kunnande har potential att i ännu högre grad bidra till en förstärkning av vår bytesbalans. Det ligger därför i svenskt intresse alt ägna etl belydande engagemang åt atl förbereda kommande förhandlingar och påverka utformningen så att den internationella handeln med tjänsler underlättas.

3   Åtgärder för att främja den svenska exporten av tjänster

Jag kommer under detla avsnill att ta upp Ijänsteexportutredningens olika förslag. Därutöver kommer jag all i avsnitt 3.2.2 behandla en fråga som inle lagils upp av utredningen, nämligen den om utnyttjande av de allmänna och särskilda investeringsfonderna för investeringar i realkapital utomlands.

Förslagen under avsnitt 3.2.1, 3.2.2 och 3.4.4 föreläggs riksdagen för beslut. Vad jag i övrigt framför som min bedömning kan genomföras efler beslut av regeringen.

Jag har i de frågor som tas upp i avsnitten 3.2 och 3.3 samrått med chefen för finansdepartementet. Övrigt samråd framgår under resp. avsnill.

3.1 Tjänstehandelsdelegation

Min bedömning: Regeringen bör tillsätta en delegation för ijänstehan-delsfrågor. Delegationen skall tjäna som ett forum för informationsul­byte och diskussion i syfte att främja och utveckla Ijänstehandeln.

I delegationen bör finnas representerade såväl departement, myndig­heter som organisationer och företag med anknytning till tjänslehan-delsområdet. Verksamheten skall vara riktad mot utlandsmarknaderna.

Utredningens förslag: Inom utrikesdepartementets handelsavdelning bör inrättas en särskild tjänslehandelsberedning med uppgift att aklivi granska lagförslag och andra förslag som kan komma att inverka på Sveriges förulsättningar för internationell handel (se betänkandet s. 180-181).

Remissinstanserna: Flertalet remissinslanser, som har yttrat sig i denna fråga, är positiva lill förslagel om en beredning (se bilaga 2, s. 56).

Skälen för min bedömning: Inom utrikesdepartementet bereds frågor avse­ende Sveriges handel, inkl. handeln med tjänster. Tjänstesektorns arbets­förhållanden i allmänhet styrs eller påverkas av en rad olika departement, myndigheter och organisationer. Tjänstehandelsfrågorna har under senare tid fäll ökad uppmärksamhet, inte minst på del internationella planel, och

Prop. 1984/85:140

26

förväntas få än större tyngd den närmaste liden. Ell ökat informationsut­byte och diskussion med intressenter på delta område är därför angelägel i syfte att främja och utveckla ijänstehandeln. Den föreslagna delegationen avses kunna bli elt sådani forum. Delegationen bör således kunna fungera som ett forum för diskussion, information och impulsgivning vad avser olika förslag och idéer som kan komma all inverka på Sveriges förulsäll­ningar för inlernationell handel med Ijänster. Det arbete som redan be­drivs, inte minst på det internationella planet, utgör därvid en betydelsefull grund. Vidare kan delegationen tjäna som elt diskussionsforum i det svens­ka förberedelsearbetet inför de internationella förhandlingarna om tjänsle­handel.

Delegationen bör med nödvändighet ges en bred representation med företrädare för en rad tjänstesektorer. Såväl företag/branschorganisationer och liknande som myndigheter och departement bör därför delta. En sådan delegation kommer således att omfatta etl större antal personer. Fördelen härmed är atl impulser och förslag i olika frågor kan erhållas från en bred intressenlkrets samtidigt som informalion kan nä ut lill denna krets pä ett snabbi sätt. Del kan vara lämpligl att delegationen sammanträder 2-4 gånger per är. Arbetsgrupper för närmare diskussion av olika frågor kan också med fördel bildas ur delegationen.

Enligt vad jag har erfarit har chefen för kommunikationsdepartementet för avsikt att föreslå regeringen atl en beredning för inlernaiionella Iran-sportfrågor tillsätts. Jag förutser att en nära samverkan mellan beredning­en och den av mig förordade delegationen kommer atl äga rum.

3.2 Utnyttjande av investeringsfonder m. m.

3.2.1  Utnyttjande av invesiering.sfonder

Mitt förslag: De ändamål för vilka allmänna och särskilda investerings­fonder nu får tas i anspråk utsträcks till att avse även kostnader för främjande av tjänsteexport.

Utredningens förslag: En särskild fond för marknadsföring och avsättning av tjänster i ullandet införs. Förelagen får rätt atl avsälla 10% av lönesum­man lill fonden. Avsättningen är avdragsgill. Fondmedlen arbetar vidare i företaget och skall inte sättas in på räntelöst konlo i riksbanken. Fonden måste inom fem år tas i anspråk för silt ändmål. dvs. för marknadsföring och avsättning av tjänster i utlandet. Om fonden inte utnyttjas inom fem­årsperioden, skall den återföras lill beskattning. Därvid skall också ett tillägg på 20% tas upp som skattepliktig intäkl (se belänkandel s. 182-185).

Prop. 1984/85:140

27

Remissinstanserna: En del remissinslanser, bl.a. Sveriges industriför­bund, SAF och Svenska konsultföreningen, är positiva lill förslagel. Andra inslanser, t.ex. slatens induslriverk och riksskatteverket, är positiva till tanken att samma stimulans bör ges för tjänster som för varor vid avsätt­ning i ullandet men anser alt invesleringsfondssyslemet bör anpassas ocksä lill tjänsteexport. Industriverket är tveksamt till om avsättning till en exporlfond kommer atl göras i någon större ulslräckning, i synnerhet som speciella villkor är förenade med utnyttjandet (se bilaga 2 s. 56-57).

Skälen för mitt förslag: Tjänsleexportörer kan erhålla selektiva branschin-riklade slöd inom ramen för den nuvarande slatliga exportfrämjande verk­samheten. Det kan t. ex. gälla del särskilda konsultstödet eller stöd till projektexport, administrerade av Sveriges exportråd. Därulöver kan del finnas anledning att pä samma sätt som för varor ange förutsättningar för ell mer generelll stöd.

Invesleringsfondssyslemet innebär alt företaget medges avdrag vid in­komsttaxeringen med ett lika slort belopp som sätts av lill en investerings­fond. För avdragsrätt krävs dock atl företagel på räntelöst konto i riksban­ken belalar in ell belopp som, såvitt avser den allmänna investeringsfon­den, motsvarar 75% och, såvitt avser den särskilda investeringsfonden, 100% av avsättningen. När fonden las i anspråk för tillätet ändamål får företaget skattefritt disponera medlen på riksbanken men går samtidigt miste om avdragsrätten för den del av investeringen som läcks med fon­den. Fondavsättning och kontoinbetalning kombinerat med fondutnytt­jande och kontoulbetalning leder därför inle till nägon definiliv skattelätt­nad utan endasl till att beskattningen skjuts upp. Denna skattekredil är särskilt värdefull om investeringen avser byggnader eller andra tillgångar med vanligtvis lång avskrivningstid.

Investeringsfonderna kan f n.las i anspråk bl. a. för kostnader för att främja avsättning utomlands av varor som tillverkas här i rikel. Mol bakgrund av den utveckling inom internationell handel som ägl rum under senare tid är del enligt min mening rimligl att varu- och tjänsteexport behandlas enligt likartade principer. Fondsystemet bör därför kunna ul­nylljas även för kostnader för tjänsteexporlfrämjande ålgärder. Jag anser det inte lämpligt atl, som utredningen har föreslagit, införa etl fondsystem som uteslutande tar sikte på export av tjänster. Ett sädant syslem skulle ge upphov lill samordningsproblem med övriga investeringsfonder och föror­saka merarbete för såväl förelagen som myndigheterna.

Jag föreslår därför att utvidgningen av investeringsfondernas ändamål bör avse det nu befinlliga systemet och närmare bestäml de allmänna investeringsfonderna enligt lagen (1979:609) om allmän investeringsfond och de särskilda investeringsfonderna enligt lagen (1982: 1185) om inbetal­ning pä särskilt investeringskonto. Tillräckliga skäl att ändra lagstiftningen om vinstfonder eller allmänna invesleringsreserver föreligger däremot en­ligt min uppfatlning inte.

Prop. 1984/85:140

28

Mitt förslag innebär således atl de allmänna och särskilda investerings­fonderna skall kunna utnyttjas för kostnader som är ägnade att främja export av ijänsler. Härmed avses koslnader för t. ex. reklam, marknadsun­dersökningar och utbildning med syfte atl öka tjänsteexporten. Utvidg­ningen föranleder lillägg i 5 S försia slyckel f lagen (1979:609) om allmän investeringsfond och 7 § försia stycket f lagen (1982: 1185) om inbetalning på särskilt investeringskonlo.

3.2.2 Investeringar i utlandet

Mitt förslag: De allmänna och särskilda investeringsfonderna skall kun­na tas i anspråk i samband med investeringar i maskiner och andra inventarier utomlands.

Skälen för mitt förslag: Fondutnyltjande för invesleringar i realkapital uianför Sveriges gränser är som regel inte tillätet. Investeringsfonderna får i princip las i anspråk endast för inventarier som är avsedda atl användas i här i rikel bedriven verksamhet. Från denna regel görs undantag bara för transportmedel i internationell trafik. Förbudet mot fondutnyltjande för invenlarier i utlandet gäller vare sig verksamheten utomlands drivs själv­ständigt eller genom filial.

Svenska förelags investeringar i maskiner och andra inventarier utom­lands kan få positiva effekter på såväl sysselsättningen här som bytesba­lansen. Det kan t. ex. vara fråga om uppförande av prov- eller referensan­läggningar i andra länder. Enligt min mening är det befogat atl i särskilda fall öppna en möjlighet för fondutnyltjande i samband med investeringar av della slag.

En första förutsätining för atl en investeringsfond skall få utnyttjas för en utlandsinvestering bör enligt min mening vara att den utländska verk­samheten utgör en del av den rörelse som del svenska företaget bedriver i Sverige. Fondutnyttjande för en självständig i ullandet bedriven rörelse bör alltså inte komma i fråga. Sådan verksamhet beskattas som inkomst av kapital. Likaså synes det uteslutet alt tillåta all en fond jämle spärrmedel förs över lill etl utländskt dotterbolag. För att fonden skall kunna användas bör således krävas all det svenska förelaget har en filial e. d. i ullandel.

Enligt intern svensk rätl beskallas ett svenskt företag för inkomst avse­ende filialverksamhet i ullandet på samma sätt som om verksamhelen hade bedrivits i Sverige. Ett evenluelll fondutnyltjande utomlands får därmed samma konsekvenser som om investeringen hade skett i Sverige. Saken kan emellertid komma i annat läge om den utländska verksamheten till följd av dubbelbeskattningsavtal helt eller delvis undanlas frän beskattning i Sverige. I del sammanhanget finns det anledning all skilja mellan credil of tax-avtal och exempl-avtal.

Prop. 1984/85:140

29

Är avtalet avfattat enligt credil of lax-metoden taxeras det svenska företaget för all inkomst, således även för den som härrör från verksamhe­len i utlandet. Vid debileringen av den svenska skatten får företagel dock räkna av evenluell påförd utländsk skatt. Ett fondutnyltjande avseende en filial i utlandet ökar företagets framtida taxeringar (i Sverige) men påverkar inte den utländska skattens storlek. Den skattemässiga effekten blir där­med densamma som om fonden använts i Sverige.

Vid tillämpning av exempt-metoden taxeras företaget endast för den i Sverige bedrivna verksamhelen. Utlandsverksamheten beskattas enbart i ullandet. Ett fondutnyltjande leder därför till en definitiv skattelättnad för företaget (taxeringen i Sverige påverkas inte av bortfallet av avskrivnings-underiag på den utländska anläggningen). - Tillämpas däremol s. k. alter­nativ exempt torde resultatet bli delsamma som vid credil of tax.

Vid bedömningen av om investeringsfonder skall få utnyttjas utomlands bör hänsyn rimligen tas till om frisläppel innebär en skattekredil (liksom i Sverige) eller om förelaget får en definitiv skattelättnad. Det torde endast i undanlagsfall vara motiverat alt ge en investering i utlandet en större stimulans än en motsvarande investering i Sverige.

Fondutnyltjande utomlands bör medges endasl beträffande slora och lätt identifierbara projekl. Tillstånd bör lämnas bara om investeringen framstår som önskvärd frän allmän synpunkt. Den föreslagna utvidgningen bör därior utformas som en dispensregel. Möjligheten att medge dispens bör ligga hos regeringen. Den s.k. fria sektorn, dvs. fondutnyttjande utan särskilt tillstånd, bör inte få användas i samband med investeringar utom­lands. Vid fondutnyltjande måste beaktas de krav på finansiering i ullandet av direkta investeringar som riksbanken uppställer inom valutaieglering-ens ram.

Den av mig skisserade ulvidgningen av investeringsfondernas använd­ningsområde bör begränsas lill atl avse invenlarier. Jag är alltså inle beredd all föreslå att även byggnader utomlands skall kunna finansieras via fondsystem.

Vad jag nu har föreslagil föranleder ett lillägg i 5 S fjärde slyckel lagen (1979:609) om allmän investeringsfond och 7 § fjärde stycket lagen (1982: 1105) om inbetalning på särskilt investeringskonto. Samtidigt bör enligt min mening del någol oklara uttrycket "avsedda alt användas i här i rikel bedriven verksamhet" i första slyckel b nämnda lagrum ändras till "avsedda atl användas här i rikel". Molsvarande ändringar bör göras i 7 § första styckel b lagen (1980:456) om insättning pä tillfälligt vinstkonto och 8 § första stycket b lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv.

3.3 Beskattning vid utlandstjänstgöring

Från utredningens sida framhålls all närvaro på utlandsmarknaden är av avgörande betydelse för tjänsteexport. Med hänsyn härtill anförs all nuva-

Prop. 1984/85:140

30

rande eltårsregel enligt kommunalskattelagen bör ändras lill en sexmåna-dersregel (betänkandet s. 185-186). Nuvarande eltårsregel medger undan­tag för beskattning vid anställning utomlands om anställningen och vistel­sen varat minst ett år eller om anställningen enligt anställningsavtal eller på annan grund kan antas komma all vara minst ell år. Chefen för finansde­partementet kommer senare denna dag att föreslå regeringen att lägga vissa förslag på detla område (prop. 1984/85: 175). Bl. a. föresläs all den s.k.ettårsregeln ändras och i de flesla fall ersätts med en sexmånadersre-gel.

Den föreslagna sexmånadersregeln innebär atl en person som uppbär inkomsl vid ullandstjänstgöring skall undanlas frän beskattning i Sverige för denna inkomst om tjänstgöringen pågått minst sex månader och avsett anställning hos arbelsgivare som driver rörelse från fasl driftställe i det land där arbetet uiförs. Den som inte är anställd hos sådan arbetsgivare skall ändock befrias från skatl i Sverige på inkomsl från utlandsljänslegö-ring om vistelsen och anställningen varat minsl ett är i ett och samma land.

Förslaget avses vidare innebära, i motsats till gällande regler, alt även anställda i stat och kommun kan komma all undantas frän skatt i Sverige om slalen resp. kommunen driver rörelse från fasl driftställe i utlandet. Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 juli 1985.

Ulredningens förslag pä denna punkl kommer därmed att vara tillgodo­sett i så stor ulslräckning som har ansetts möjlig.

3.4 Marknadsföringsåtgärder

3.4.1 Projeklförmedling

Min bedömning: Sveriges exportråd bör ges i uppdrag alt specificera elt projekt avseende en försöksverksamhel med datoriserad projeklför­medling och upphandling av ijänsler. Projektet kan utföras av Sveriges exportråd pä lämplig utlandsmarknad.

Utredningens förslag: Överensslämmer med min bedömning. Därutöver har ulredningen föreslagil att försöksverksamheten läggs ut pä entreprenad och all London väljs som förmedlingspunkt (se betänkandet s. 186-188).

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser lillslyrker förslaget (se bilaga 2, s. 59).

Skälen för min bedömning: De svenska företag som redan arbetar på utlandsmarknaderna är en viklig resurs och kunskapskälla. Närvaron på marknaderna gör att uppslag om projekt kan spåras relativt tidigt. Export­rådet bedriver sedan lång tid tillbaka en förmedling av information till näringslivel om inlressanta projekl finansierade av de internationella finan-

Prop. 1984/85:140

31

sieringsinstitutionerna. En datoriserad förmedling av sådan information bör prövas. Jag finner det därför naturiigl atl exportrådet också fär uppgif­len att specificera ett projekl i syfte att finna en evenluell ytterligare väg att knyta samman det svenska ulbudel med en efterfrågan på utlandsmarkna­derna. Den utlandsbaserade svenska exportindustrin bör kunna utgöra en viktig informationskälla i detla hänseende. Arbetet med alt specificera projektet bör självfallet integreras med de prioriteringar av branscher och länder som exportrådet arbeiar efter.

3.4.2 Tjänsiehandelssymposier

Min bedömning: Tjänsiehandelssymposier, som hillills genomförls i bl.a. San Francisco och Singapore, bör fortsättningsvis utgöra en del av Sveriges exportråds löpande verksamhet. Även tjänsiehandelssym­posier arrangerade av andra intressenter bör från fall till fall kunna stödjas från officielll häll.

Utredningens förslag: Överensstämmer med min bedömning (se belänkan­del s. 188-189).

Remissinstanserna: De instanser som har uttalat sig är posiiiva lill förslagel (se bilaga 2, s. 59-60).

Skälen för min bedömning: Under utredningsarbetets gång har ulredningen initierat tjänsiehandelssymposier på några marknader. Sådana symposier har genomförts bl. a. i San Francisco och Singapore. Aktuella områden har bl.a. varit internationell bankverksamhet, sjukvård och industriellt under­håll. Denna lyp av exporlfrämjande är ett inlressani och vikligt sätl au göra del svenska ulbudel av ijänsler känl. Marknadsföringen av tjänsler bygger särskilt på att utveckla varaktiga kontakter mellan säljare och köpare. Jag förordar därför alt denna lyp av verksamhet fortsätter inom ramen för exportrådets löpande verksamhel.

Självfallel kan symposier också initieras och genomföras i privai regi. Etl officiellt slöd i sådana sammanhang bör kunna ges om så bedöms lämpligl. En prövning får ske från fall till fall.

Intressanta områden för kommande symposier kan bl. a. vara högtekno­logi, datasäkerhet, banksystem, försäkringssystem, energi, iransporlpla­nering, industriunderhåll och sjukvård.

3.4.3 Stipendieverksamhel

Min bedömning: Nu gällande stipendieformer bör ulnylljas för alt främ­ja tjänsteexporten. Någon ny stipendieform bör inte införas.

Prop. 1984/85:140

32

Utredningens förslag: Stipendier bör kunna ges till personer i svenskt näringsliv som önskar praktisera utomlands och till utländska medborgare som har betydelse för vårt handelsutbyte. Svenska institutet bör under en försöksperiod om fem är tilldelas 2 milj. kr. per budgetär för denna lyp av verksamhet (se belänkandel s. 190-191)

Remissinstanserna: Några remissinslanser uttalar ett allmänl slöd för för­slagel. Svenska institutet anser all verksamhelen på elt naturligt säll kan inordnas i dess verksamhel (se bilaga 2, s. 60).

Skälen för min bedömning: Ulredningens grundläggande lanke, atl utvidga kretsen av personer som bör kunna fä stipendier, synes riklig. Enligt vad jag har erfarit finns del emellertid redan olika slipendieformer med mer eller mindre nära anknylning till tanken och syftet med utredningens förslag. Såväl styrelsen för teknisk utveckling som statens induslriverk och Svenska institutet bedriver sädan verksamhet. Institutet administrerar också viss stipendieverksamhel riktad mol u-länder på uppdrag av bered­ningen för internationellt lekniskl och ekonomiskt samarbeie (BITS). Vi­dare kan här pekas pä den av Sveriges exportråd administrerade svensk­franska språkfonden som delar ul stipendier för sludier och arbele i Frank­rike. Mol denna bakgrund finns det enligt min mening inle skäl att, som utredningen föreslagit, nu införa ytterligare stipendier, ulan redan existe­rande slipendiesystem bör i stället utnyttjas. Jag avser alt ta inilialiv lill en genomgång av de olika institutionernas verksamhel på detta område för atl tillsammans med dessa diskutera om förändringar behöver göras i nuva­rande syslem för atl yllerligare lillgodose behoven av stipendier i nu aktuellt avseende.

3.4.4 Konsultstöd

Mitt förslag: Del slalliga slöd med villkorlig återbeialningsskyldighet vid erhållen order, som Sveriges exportråd beslular om lill sådana konsultföretag som arbeiar med förstudier eller anbud rörande utveck­lingsprojekt i u-länder, ändras till elt garaniistöd. En tredjedel av kosl­naderna skall täckas av stödel. Vidare utvidgas landkrelsen lill samtliga länder. Stöd skall kunna ges utan att det är bundet lill vissl projekt. Beslut i enskilda ärenden skall som hittills fattas av Sveriges exportråd. Garantiramen för konsultstödet sätts lill 5,2 milj. kr. Regeringen bör inhämta riksdagens bemyndigande alt medge all utfästelser om stöd avseende konsullexport får lämnas till detta belopp.

Utredningens förslag: Del särskilda konsultstödet avskaffas och svenska konsulter fär möjlighel till stöd genom verksamheten svensk projektexport (se betänkandet s. 192-193).

Prop. 1984/85:140

33

Remissinstanserna: Flera inslanser stödjer förslagel. Andra, l.ex. Svenska konsuliföreningen, Industrijörbundet och SAF motsätter sig förslagel. Konsultföreningen anser bl. a. atl nuvarande stödform bör finnas kvar som ell utmärkt och för samhällsekonomin lönsamt komplement lill stödet till svensk projeklexport. Sveriges exportråd anser all nuvarande ordning bör råda även i framliden (se bilaga 2, s. 61).

Exporlrådel har vidare i en särskild skrivelse föreslagil vissa utvidgning­ar av nuvarande konsultstöd. Det bör enligt exporlrådel även kunna utgå för förberedande marknadsstudier och prekvalificering som introduktion till en etablering på marknaden. Exporlrådel föreslår därför att reglerna utformas så all bidrag till koslnader för förstudier även skall kunna ulgå till generella sådana avseende viss u-landsmarknad utan att dessa är knutna lill vissl projekt.

Skälen för mitt förslag: Det särskilda konsultstödet infördes under senare hälften av 1970-talet som etl sätt bland flera all främja export till u-länder (prop. 1976/77:83, NU 47, rskr 332). Stödet utgår som elt individuellt stöd med återbeialningsskyldighet i de fall kontrakt erhålles. Slödet har i prakli­ken kommil alt utformas som etl slags garaniistöd eftersom utbetalning i regel sker i eflerskolt. Delta kan medföra atl utfäslelse och utbelalning sker under olika budgetår.

Den toiala exportfrämjande effeklen av konsultstödet bedöms vara god. Under perioden 1977/78-1983/84 har 618 ansökningar om stöd inlämnats varav 405 har erhållit utfästelser. Antal erhållna order uppgår till 68. Ytterligare elt antal har ännu inle avgjorts. Den lolala anbudskostnaden för gjorda utfästelser uppgår till drygt 50 milj.kr. varav drygl 20 milj.kr. har läckts genom statsanslag. Det förväntade arvodet för gjorda utfästelser uppskattas till drygt 7 miljarder kr. En stor del av projekten rör infraslruk-turprojekt. Den geografiska fördelningen av ansökningarna visar dominans för Mellanöstern. Därefter följer Afrika.

Sedermera har etl stöd införls till projektexport i form av bidrag lill samverkande företag (prop. 1978/79: 123 bil. 2, NU 59, rskr 415 och prop. 1983/84: 100 bil. 5, NU 40, rskr 382). Inriktningen av detta stöd är mer allmänl täckande och kan ocksä utgå till tjänsteexportörer. Stödet har numera formen av etl garaniistöd med som regel utbelalning i efterskott i de fall ett projekt inle leder lill kontrakt.

Konsultförelag kan således fä la i anspråk medel via svensk projeklex­port. Konsultstödet har emellertid visat sig ha en gynnsam effekl på konsultföretagens exportverksamhet jämfört med en förhållandevis blyg­sam belastning på statsbudgeten. Stödformen finns också kvar i Sveriges konkurrentländer. Jag är mot denna bakgrund inle beredd att nu föreslå att konsultstödet avskaffas som egen stödform och inordnas i svensk projekt­export.

3    Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 140

Prop. 1984/85:140

34

Däremol kan del finnas anledning alt överväga eventuella förändringar i nuvarande inriktning och utformning av konsultstödet. Hittills har stödet varil förbehållet projekl i u-ländei. Del finns dock en rad intressanta projekl i andra delar av världen som inle nu kan komma i åtnjutande av denna stödform. Jag anser därför alt konsultförelag bör kunna fä stöd för projekl även i andra länder än u-länder. Länderkreisen bör därlör inte begränsas.

1 vissa fall kan det finnas anledning att utföra förstudier m.m.eller all etablera sig på en marknad utan atl delta är bundet till ett visst projekt. Genom sådana sludier eller etablering ökar sannolikl möjligheterna att ge anbud pä olika projekt och därmed ökar också inläktsmöjlighelerna. Enligt min mening bör slöd kunna utgå också för sädana aktiviteter. Jag förutsät­ter inle någol ökal statligt medelsbehov härför. 1 de fall ulbelalning av slödet sker i förväg bör erhållet stöd återbetalas i den mån anbud erhålls inom rimlig lid efter etableringen eller förstudien har genomförts.

Det har visat sig all garanliformen som stödform har klara fördelar framför bidragsformen med återbeialningsskyldighet, inte minsl ur admi­nislraliv synvinkel. Den ulformning konsultstödet har fått i prakliken visar också delta. Jag anser därior all konsultstödet hädanefter bör utgå som ell garaniistöd. Slödet bör täcka upp lill en tredjedel av koslnaderna sett över anslaget. En parallell kan här dras lill nuvarande regler för slöd till svensk projeklexport. En viss flexibilitet finns emellertid i dessa regler. Små förelag kan nämligen få betalning i förskott med skyldighel att ålerbeiala bidraget om projektet leder lill all kontrakt erhålls. Motsvarande flexibili­tet som gäller för svensk projektexpori vad gäller utbetalning från anslaget till små företag bör självfallel gälla för konsultstödet.

Det finns uppenbara samband mellan konsultstödet och verksamhelen slöd till svensk projeklexport. Huvudmotiven för de båda stödformerna liksom branscher, marknader och stödens prakliska utformning i enlighel med vad jag nu har föreslagit är i stor utsträckning desamma. 1 nämnden för svensk projeklexport, där beslut fattas om stöd till sädan export, förs diskussioner om val av marknader m.m. Jag finner det naturligt att erta­renheterna från denna nämnd ocksä kommer konsultstödet tillgodo pä lämpligt sätt. Det finns således enligt min mening ett behov av ett utvecklat samarbete mellan de delar inom exportrådet som administrerar de två stödformerna. Beslut i enskilda ärenden avseende konsultstödet bör dock som hittills las utanför nämnden för stöd till svensk projeklexport.

Garantiramen för konsultstödet bör sättas till samma nivå som nuvaran­de anslag. Anslagel bör föras upp oförändrai i enlighet med budgetproposi­fionen för budgetåret 1985/86.

Prop. 1984/85:140

35

3.4.5 Svensk projeklexport

Min bedömning: En mindre del av befintligt slöd via svensk projeklex­port bör på försök decentraliseras lill en utlandsmarknad. Singapore väljs för försöksverksamheten.

Sveriges exportråd bör tillsammans med den svenska företagsföre­ningen i Singapore utforma etl förslag lill en treårig försöksverksamhet. Nämnden för svensk projektexpori skall fastställa en lämplig belopps­ram för verksamhelen. Beslut i frågor som rör Singapore skall fattas av nämnden i särskild sammansättning bestående av ambassadören i Singapore och representanter för svenska företag i området.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med min bedömning (se betänkandet s. 193-194).

Remissinstanserna: Ambassaderna i Singapore och Kuala Lumpur är posi­tiva. Sveriges exportråd. Industriförbundet och SAF anser alt en lokal fond i Singapore kan stimulera till nya affärsuppslag men att ansökningar om stöd bör behandlas centralt i Sverige (se bilaga 2, s. 61).

Skälen för min bedömning: Bedömningen av projekt som kan fä stöd via svensk projektexport sker centralt i Sverige. Del stora avståndet till vissa intressanta marknader kan innebära atl uppslag lill samverkan från svens­ka doUerbolag inte tas tillvara. I syfte atl komma närmare den marknad projektet gäller föreslås ett begränsat decentraliserat stöd till svensk pro­jeklexport under en försöksperiod. Olika marknader kan diskuteras. Jag har dock i likhet med ulredningen stannat för Singapore såsom lämpligaste marknad. Skälet är bl.a. alt denna marknad har en relafivt god kunskap om vad Sverige kan erbjuda i form av tjänstekunnande och att efterfrågan svarar mol delta. Vidare ingår marknaden i en för svensk export intressant och expansiv del av världen.

1 Singapore finns en svensk företagsförening. Jag finner det naturligt att Sveriges exportråd tillsammans med denna förening utformar ett förslag lill en försöksverksamhet. Den inriktning som gäller för svensk projektex-poris verksamhet skall gälla också för verksamheten i Singapore. Stöd till svensk projektexport får under budgetåret 1985/86 medges inom en ram av 35 milj.kr. En mindre del av denna garantiram bör kunna avsättas för projekt i Singapore. Försöksverksamheten bör bedrivas under en begrän­sad tid, förslagsvis tre år. Därefter bör en utvärdering kunna visa om verksamheten haft avsedd effekt. Beslut i enskilda ärenden inom ramen för försöksverksamheten skall fattas av nämnden för svensk projektexport i särskild sammansättning. När nämnden beslular i frågor om projektexport i Singapore bör den ledas av ambassadören i Singapore och i övrigl bestå av representanter för svenska företag i områdel.

Prop. 1984/85:140

36

Ordförande i nämnden för svensk projeklexport är verkställande direk­tören i Sveriges exportråd. Övriga åtta ledamöter utses av regeringen, varav sex efter förslag av exportrådet. Jag finner del naturligt att exportiå-del får lämna förslag till företagsrepresenianter som skall lörordnas i nämnden i dess särskilda sammansättning. Jag avser alt återkomma till regeringen med närmare föreskrifter om nämndens verksamhet.

3.4.6 Exportkreditjrågor

Min bedömning: En översyn bör göras av förordningen (1974:60) om exporlkreditgarantigivning i syfte att ge lydligare anvisningar rörande exporikredilnämndens (EKN) befogenhet all garanlera tjänsteexport.

Utredningens förslag: Såväl förordningen om expotlkredilgarantigivning som förordningen om investeringsgaraniier Ibreslås bli föremål för översyn (se betänkandet s. 194-195).

Remissinstanserna: De inslanser som har yttrat sig stödjer tanken på en översyn av förordningen om exporlkreditgarantigivning. EKN har i sill remissvar utförligt redogjort för de olika typer av tjänsteexport som kan resp. inte kan komma i fråga för garantigivning. EKN anför vidare att EKN är beredd atl närmare studera förutsättningarna för lämplig utvidg­ning av garantimöjligheierna, om så bedöms önskvärt.

Endast ett fåtal instanser har ultalal sig särskilt om frågan om investe­ringsgarantier. Exportrådet stödjer förslagel om en översyn medan LO avslyrker förslaget (se bilaga 2, s. 62).

Skälen för min bedömning: EKN: s garantigivning gäller för all varuexport men inte för alla typer av tjänsteexport. 1 EKN:s remissvar hävdas att behoven för sådan garantigivning i huvudsak är läckla. Jag anser emeller­tid ändå atl del finns skäl att se över förordningen i syfte alt undanröja evenluella oklarheter belräffande omfattningen av nämndens garantigiv­ning. Vidare anserjag det vara av betydelse att villkoren för varuexport och tjänsteexport sä långt möjligl blir lika inom de ramar som ges för internationella åtaganden.

Frågan om investeringsgaraniier berör ett väsenlligl slörre område än det nu aktuella. Jag är därför inte beredd atl i della sammanhang föreslå någon översyn av gällande regler.

3.5 Statistikfrågor

Min bedömning: Statistiska cenlralbyrån (SCB) bör ges i uppdrag atl åriigen sammanställa och ge ut en särskild ijänslehandelspublikaiion.

Prop. 1984/85:140

37

Utredningens förslag: Överensstämmer med min bedömning (se betänkan­det s. 191-192).

Remissinstanserna: De instanser som har yttrat sig är posiiiva till förslaget (se bilaga 2. s. 61).

Skälen för min bedömning: Den svenska tiänstehandclsslatisliken är inte likn omfattande som varuhandelsslalistiken. 1 dagsläpet saknas en samlad redovisning. Samtidigt finns det behov av en sådan slalislik, hl. a. som underlag för att samlal beskriva Sveriges externa balans. Vidare har siati­stiken intresse för konjunklurella bedömningar och som underlag inför kommande internationella diskussioner avseende reglering och liberalise­ring av Ijänstehandeln. En utökad publicering av tjänstehandelsstatistik är således önskvärd.

SCB har sedan en tid hafl i årligen återkommande uppdrag från betal­ningsbalansdelegation (Fi 1975:02) alt samla in årlig Ijänstehandelsstatis-tik. Enligt vad jag har erfarit pågår diskussioner f.n.mellan bl.a. bctal-ningsbalansdelegalionen och SCB om hur denna statistik bör ulformas.

Jag har också erfarit all Sveriges riksbank planerar alt utarbeta mer detaljerade system för Sveriges betalningar med utlandet. Genom elt så­dant länkt system skulle för ijänslebetalningar information erhållas må­nadsvis, land- och valulafördelade, samt för samtliga sektorer inkl. hushål­len.

En målsättning bör vara atl Ijänslehandelsslalisliken sammanställs och publiceras lika ofta och samtidigt som varuhandelsslalistiken. Detta lorde dock inle vara praktiskt genomförbart i dagsläget. En årlig publikation, som utredningen har föreslagit, där en samlad bild ges av ijänslehandeln, anserjag dock vara en alltför sällan återkommande publikation för framli­da behov. De pågående diskussionerna om hur en framtida statistik bör utformas och periodicileten är därför mycket intressanta. Delsamma gäller det arbete som pågår inom riksbanken. Jag anser det önskvärt alt pågående diskussioner i denna fråga leder fram till en förbättrad tjänslehandelsslali-siik inom en snar framlid. Till dess atl så blir fallel bör SCB ge ut en sammanhållen åriig tjänstehandelspublikation inom ramen för inbesparade medel (jfr prop. 1984/85: lOObil. 15 s. 52). Jag har i denna fråga samrått med chefen för civildepartementet.

3.6 Övriga frågor

I del följande tar jag upp, för riksdagens information, ylleriigare några av tjänsteexportutredningens förslag. Beträffande de flesla av förslagen pågår redan elt arbete inom bl. a. regeringskansliet.

Prop. 1984/85:140

38

3.6.1 Sveriges Radios Utlandsprogram

Utlandsprogrammel inom Sveriges Riksradio AB (UTP) svarar för pro­gramverksamheten för ullandet. UTP skall producera och pä annat sätt anskaffa och sända ljudradioprogram avsedda för mottagning i utlandet och därmed sprida kunskap om Sverige i utlandet. UTP producerar film för försäljning lill bl. a. ullandet. Utredningen har mot denna bakgund anfört alt TV, video och pressmedia bör utnyttjas för all sprida kunskap om Sverige som eU tjänsleinlensivl land. De medel som ställs till UTP:s förfogande över statsbudgetens Iredje huvudtitel föreslås ökas med 1,2 milj.kr. Syftet är att producera och lansera eU femtontal 6-12 minuters avsnitt per år om svenskl tjänstekunnande all placeras i ulländska TV-ka-naler.

Olika insalser för att öka kunskapen om Sverige i ullandel är givelvis välkomna. Regeringen har nyligen lillsall en särskild ulredning om Sveri­ges Radios uflandsprogram. Enligt utredningsdirektiven (Dir 1984:49) bör den särskilde utredaren bl. a. närmare analysera om nuvarande programex-porl bör bedrivas genom ell självständigt produktionsbolag eller lämpligen bör kvarstå inom ramen för UTP: s normala verksamhel. Vidare bör ulre­daren analysera hur eventuella produktionsuppdrag frän utomstående in­tressenter kan fullgöras i sammanhanget. I syfte atl bl. a. pröva förutsätt­ningarna för en uppdragsverksamhet mot betalning bör utredaren kunna medverka till viss försöksverksamhel. Särskilda medel kan ställas till förfogande för att under kalenderåret 1985 möjliggöra viss försöksverk­samhet med programverksamhet för ullandet i anslutning lill utredarens arbete. Samråd med olika berörda organisalioner ulgör ett naturligt led i detla arbete. I detta sammanhang bör ulredaren också belysa konsekven­serna för den journalistiska integriteten och för pressetiken av etl eventu­ellt genomförande av de nämnda förslagen.

1 avvaktan på utredningens kommande förslag är jag inle nu beredd atl föreslå ökade medel till Utlandsprogrammet.

3.6.2 Valuta- och kredilmarknadsfrågor

Enligt tjänsteexportutredningen har många förelag inom tjänstesektorn angett alt valutaregleringen innebär direkla och indirekta hinder för tjäns­teexporten. Sålunda skapar kravet på upplåning utomlands för finansiering av investeringar särskilda problem för Ijänsleexporlerande förelag. Exem­pelvis kan man ha svårt att presentera tillräckliga formella säkerheter. Vidare kan storleken på det aktuella tjänsteexportföretaget inverka liksom hur känt företaget är på utlandsmarknaden och hur stor volym som behö­ver lånas upp vid ett speciellt tillfälle.

Valutakommiltén (E 1977:03) anför i sitt remissyttrande att den avser behandla de problemområden som har tagits upp av tjänstexportulredning-en. Valutakommiltén väntas komma med sill betänkande inom kort. 1 avvaktan härpå vill jag inte lämna några förslag på denna punkt.

Prop. 1984/85:140

39

Tjänsleexporlutredningen anför också alt banklagstiftningen medför be­gränsningar i banksektorns möjligheter lill ullandsenpagemang. Frågan om olika regleringars inverkan på möjligheterna till vidgad Ijiinslehandel från företag verksamma inom kredilmarknadssektorn bör särskilt beaklas. Kre­ditmarknadskommittén (Fi 1983:06) har till uppgift alt se över frågan om kreditmarknadens framlida reglering. Kommillén anför i sitt remissvar alt man avser att behandla de frågor tjiinsteexportiitredningen har tagit upp i sill arbeie. Kommitléns delbetänkande (Ds Fi 1984:20) Utländska bank­etableringar i Sverige bereds f n.i regeringskansliet. 1 belänkandet före­släs atl utländska banker under vissa förulsällningar bör ges lillstånd att bedriva bankverksamhet i Sverige. Jag har erfarit all chefen för finansde­partementet senare i vår kommer att föreslå regeringen atl lägga fram förslag i anslutning till kommitténs förslag. - 1 avvaklan pä kommande huvudbetänkande från kreditmarknadskommittén ges inga förslag nu vad avser vidgad tjänstehandel från företag verksamma inom kreditmarknads­sektorn.

Det kan i sammanhanget nämnas att riksdagen nyligen har beslulal (prop. 1984/85:77, NU 1

1. 

rskr 11

1) 

om vissa ändringar i försäkringsrörel­selagen (1982:713). Ändringarna trädde i kraft den Ijanuari 1985.Den nya lagsliftningen innebär bl. a. atl den s. k. behovsprincipen har upphävts, vilkel gör det lättare för nya bolag att få tillstånd (koncession) att driva försäkringsrörelse och för befintliga bolag all ulvidga sin rörelse till nya försåkringsgrenar. Liksom lidigare är koncessionsvillkoren desamma för svenska försäkringsförelag som för ulländska försäkringsföretag som driver försäkringsrörelse i Sverige genom generalagent.

3.6.3    Direktiv till slatliga ulredningar

Villkor och förutsättningar för tjänslehandel kan beröra en rad olika områden direkl eller indirekt. För atl säkerslälla atl dessa frägor blir belysta på ett fullständigt säll i kommande offentligt utredningsarbete föreslår ijänslexportutredningen alt framlida direktiv lill slalliga utredning­ar bör innehålla en generell anvisning atl i arbelet redovisa hur framlagda förslag kan komma atl inverka på de internationella handelsmöjlighelerna. Enligt min mening kan detta vara lämpligt i syfte alt få tjänstehandelsfrågor så allsidigt belysta som möjligl.

3.6.4    Kommunal tjänsteexport

Åtgärder har, som nämnts inledningsvis, vidtagits för atl öka exporten av tjänsler från statliga myndigheter och bolag bl. a. i syfte atl kompleltera näringslivet på områden där statliga institutioner har en unik kompetens. Som ell ylleriigare komplemenl har ålgärder också vidlagils i enlighel med vad jag anförde i prop. 1983/84: 168 om exportfrämjande verksamhet (av­snitt 3) för att på motsvarande sätt främja export av tjänsler från kom­muner och landstingskommuner. Däri framhölls bl.a. alt möjlighet att

Prop. 1984/85:140

40

ställa kommunalt kunnande lill förfogande i kombination med exporl av varor och i samarbete med näringslivet kan ge resultat som är inlressanta från bytesbalanssynpunkt.

Flera hinder av formell och praktisk natur har hittills försvårat en fram­gångsrik exporlsamverkan mellan kommunerna och näringslivet. Det finns flera skäl för en sådan exporlsamverkan. Kommunala tjänster kan l.ex. utgöra en del av etl fullständigt system. Vidare har kommuner och lands­tingskommuner erfarenhet av hur driften av olika typer av anläggningar skall organiseras och administreras. Kommuner och landstingskommuner kan också spela en viktig roll i marknadsföringen av syslem, bl. a. genom alt ställa referensobjekl lill förfogande.

Kommuner och landstingskommuner har i vissa fall initierat egna aktivi­teter. Elt sådant exempel är Swedeheaith AB, som är elt ijänsleexporlbo-lag inom hälso- och sjukvärdsområdel. Swedeheallh AB är ell dollerbolag lill Landslingens Inköpscenlral. Bland organ som gör insatser för all marknadsföra svenskt värdkunnande i utlandet finns också Swecare Foun­dation, i vilkel bl.a. Landsiingsförbundei ingår. Diskussioner har ocksä inletts i såväl Slockholms som Göteborgs kommuner om samarbete med företag. Delta gäller inte minst frågan om gemensam marknadsföring avse­ende referensanläggningar inkl. drift.

Sveriges exportråd har under innevarande budgetår inlett ett utveck­lingsprogram för kommunal tjänsteexport i enlighet med vad jag anförde i prop. 1983/84:168 om exportfrämjande verksamhel. Exporlrådel samverkar med lio kommuner för atl ulröna marknadsförutsättningar m.m.för en kommunal exportmedverkan.

Kommunala åtgärder för atl främja svensk export kan i viss mån redan nu vidtas inom ramen för den kommunala kompelensen. En uividgning av den kommunala kompelensen genom lag är nödvändig för alt möjliggöra ell ökal engagemang på della område. Frågan om en lagstiftning på områ­del bereds f. n. inom regeringskansliet. Chefen för civildepartementet avser atl återkomma till regeringen med förslag lill proposition i denna fråga senare under våren 1985. Jag har i denna fråga samråtl med chefen för civildepartementet.

4   Upprättade lagförslag

1 enlighel med vad jag anfört i avsnitten 3.2.1  och 3.2.2 har inom utrikesdepartementet upprättats förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1979:609) om allmän investeringsfond,

2.

lag om ändring i lagen (1982:1185) om inbetalning på särskilt investeringskonto,

3.

lag om ändring i lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv,

4.

lag om ändring i lagen (1980:456) om insättning pä lillfälligl vinslkonlo.

Prop. 1984/85:140

41

Förslagen har upprättats efter samråd med chefen för finansdepartemen­tet.

Med hänsyn till lagförslagens okomplicerade art anserjag inte att lagrå­dels hörande är påkallat.

5   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen dels föreslär riksdagen att anla förslagen till

1.

lag om ändring i lagen (1979:609) om allmän investeringsfond,

2.

lag om ändring i lagen (1982: 1185) om inbetalning på särskilt investeringskonlo,

3.

lagom ändring i lagen (1979:610) om allmän invesleringsreserv,

4.

lag om ändring i lagen (1980:456) om insättning pä tillfälligt vinstkonto,

dels föreslår riksdagen att bemyndiga regeringen att medge att ulfäs­lelser om slöd avseende konsullexport får lämnas lill etl belopp av högst 5200000 kronor budgetåret 1985/86 (avsnitt 3.4.4),

dels bereder riksdagen tillfälle atl la del av vad jag har anfört om åtgärder för atl främja handeln med tjänster.

6    Beslut

Regeringen ansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de åtgärder och det ändamål som föredraganden har hemställt om.

Prop. 1984/85:140

42

Bilaga I

S ammanf attning

De villkor och regler som styr näringslivets utveckling är anpassade till företag som producerar varor. Sveriges export har också hittills varit inriktad pä varor. En vanlig föreställning är att tjänsteexport antingen är tekniska konsulttjänster eller försäljning av tjänster ifrån den svenska förvaltningen. Tjut har haft ambitionen att visa att tjänsteexport är mycket mer än så, nämligen ett medvetet utnyttjande av den kunskapsbas som finns inom alla delar av det svenska samhället i sj'fte att förbättra Sveriges bytesbalans. Resultatet av en ökad tjänstehandel innebär också en förädling av den svenska resursbasen genom att den utsätts för konkurrens på exportmark­naden och, inte atl förglömma, genom konkurrens på hemmamarknaden från import av utländska tjänster.

Tjut tror att i ett makroekonomiskt perspekfiv endast begränsade exportintäkter kan åstadkommas när man avskilt säljer sin arbetstid. Kunnandet måste istället kopplas till exempelvis finansiella resurser, anläggningskapital eller tekniska hjälpmedel. Sveriges framtida tjänsteex­port kommer att bestå av kombinationer av varor och tjänster (t ex robotar med avancerade styrsystem), tjänster baserade på anläggningskapital (t ex tillhandahållande av högt specialiserade, teknikutnyttjande fartyg), tjänster baserade på systemkunnande och logistik (t ex uppbyggnad av infrastruktur, fabriker, sjukhus, avancerade lokalvårdsystem) samt finansiella tjänster, dvs kunnande kopplat till tillgång på finansiella resurser. Denna utveckling är en spegelbild av industrins framsteg, där produkterna numera beslår mer av kunnande än av vara.

Den utländska turismen - tjänsteexport med hemmaleverans - som har en stor betydelse för Sveriges tjänsteintäkter är beroende av invesleringar i anläggningstillgångar och infrastruktur.

Sveriges produktion av tjänster är till stor del under offentligt inflytande, antingen genom att den helt sker inom stat, kommun eller landsting eller genom att den av olika skäl står under stark offentlig kontroll (t ex bank, försäkring, transporter). I förhållande till varaproduktionen är tjänstepro­duktion därigenom starkt reglerad. Näringslivets arbetsfömtsättningar är, som tidigare nämnts, i stort avpassade efter den vamproducerande industrin och i många vikfiga sammanhang glöms tjänsteföretagen helt bort.

Tjut menar atl del bästa sättel att främja svensk tjänsteexport är att dels utveckla den svenska resursbasen, dels göra en konsekvent genomgång av det regelsystem som styr svenskt näringsliv i Sverige och i utlandet. Det är nödvändigt att häri bygga in hänsyn till de företag vars slutprodukter är att

Prop. 1984/85:140

43

betrakta som Ijänster. Därtill bör i högre grad ett kommersielll kunnande tillåtas prägla den tjänsteproduktion som sker i offentlig regi.

Det måste således skapas ett klimat som stimulerar de enskilda företagen till export och reglerna måste inriktas på att göra det lätt för företagen att arbeta.

Denna princip måste även gälla det organ som staten och näringslivet inrättat för att hjälpa företagen att marknadsföra sig i utlandet, nämligen Sveriges exportråd (SE). SE bör inte detaljstyras av staten, utan exportrådets ambition måste vara atl framstå som elt professionellt konsultföretag, vars ledning har frihet att utforma och prioritera olika typer av aktiviteter. Verksamheten skall styras av näringslivets efterfrågan på tjänster och vilja lill finansiering.

Tjänsteexport har möjlighet att utvecklas från alla delar av näringslivet. Framgången avgörs av företagels tillgångar i form av ledning, organisation, personal, specifikt kunnande och finansiella resurser. Tjut anser det därför felaktigt att utpeka någon bransch som har speciellt goda förulsättningar och av det skälet särskilt bör stödjas.

Den svenska tjänstesektorn en resurs för export

Tjänsterna utgör, enligt den officiella statistiken, 62 procenl av Sveriges BNP, varav 37 procent inom de privata sektorn, samt 64 procent av antalet sysselsatta, varav drygt hälften finns inom den privata sektorn. Produktivi­tetsutvecklingen inom den privata ijänstesektorn har sedan mitten av 1970-talel varit genomsnittligt högre än inom industrin. Inom vissa tjänsle-branscher, t ex transportnäringarna, har det procentuella, genomsnittliga förädlingsvärdet under samma period ökat med mellan 15 och 20 procenl per år.

Under hela efterkrigstiden, dvs i en tid av snabb ekonomisk tillväxt och goda exportinkomster, har Sverige byggt upp ett stort kunskapskapital som vi nu använder för att förbättra vår utrikeshandel. Medvetenhet om att det vi nu exporterar, även från industrin, är kunnande snarare än varor måste börja prägla förvaltning och uppbyggnad av skatte- och andra regelsyslem.

Investeringar i kunnande är i framtiden nödvändigt för att stimulera tjänstesektorn fill att utvecklas och bli inlernationellt konkurrenskraftig. Det är därför på tiden att vi inte enbart betraktar investeringar i real- och anläggningskapital vid bedömningar av Sveriges möjligheter till framtida ekonomisk tillväxt.

Synen på tjänstesektorn som någonting helt separat från industrin anser Tjut vara vilseledande. Det finns dock skillnader mellan varuproduktion och tjänsteproduktion i så motto atl resultatet av tjänsteproduktionen är någonfing icke gripbart, något immateriellt som i sin egentliga form inte kan Iransporteras, säljas vidare eller lagras. Denna skillnad och de därav följande konsekvenserna finns det anledning att ta fasta på.

Sveriges tjänstehandel

Den svenska exporten av tjänster uppgick år 1982 till 60 miljarder kr och importen var under samma år 70 miljarder kr.  Av exporten svarade

Prop. 1984/85:140

44

näringslivet för 50 miljarder kr, medan ca 7 miljarder kr utgjordes av resevaluta (dvs från hushållen). Näringslivets export bestod av finansiella tjänster (framförallt ränteinkomster och försäkringar) till 40 procent och reala tjänster (framförallt varutransporter och entreprenader) lill 60 procent.

För närvarande publiceras inte löpande någon statistik över Sveriges totala tjänstehandel. Tjuts uppgifter är baserade på en specialbearbelning utförd av slalistiska centralbyrån.

Den internationella tjänstehandeln

Enligt Committee on Invisible Exports (COIE) i London uppgick världens försäljning av tjänster år 1981 till närmare 600 miljarder USD. COIE sammanställer årligen världens tjänstehandel på basis av den valutastalistik som de flesta länder rapporterar in till InternaUonella valutafonden. Tjänstehandeln skulle därmed utgöra ca 1/4 av världens totala handel. USA härden största andelen av tjänstehandeln (ca 21 procent) följt av Frankrike, Storbritannien och Västtyskland. Enligt denna statistik har Sverige drygt en procent av världshandeln. Tjänstehandeln har ökat med ca 18 procent om året och andelen av totalhandeln ökar långsamt. Tjänstehandeln registreras i valutastatistiken i fyra underrubriker, transporter (23 procent), resevaluta (17 procent), avkastning på kapital (38 procent) samt övriga tjänster (22 procent). Avkastning på kapilal har ökat från 29 procent år 1969 till nu ca 38 procent.

I samband med en redogörelse för storleken av den internationella tjänstehandeln måsle man ha i minnet att den internationella statistiken är mycket bristfällig. Den statistik som används är till för all mäta flödet av valutor över gränserna, inte för att ge en riktig bild av handeln med tjänsler.

Hinder för handel med tjänster

Varuhandeln har varit föremål för liberaliseringsförhandlingar inom GATT sedan 1960-talet. Här har stora framgångar nåtts och inom Västeuropa har frihandel i princip uppnåtts. Nu har uppmärksamheten börjat att riktas mot tjänstehandeln. Inom OECD, GATT och UNCTAD liksom i en rad andra multilaterala och nationella organ diskuteras f n hur tjänstehandeln skall kunna regleras och liberaliseras. Första steget i detta arbete är att söka kartlägga de hinder som finns för handeln med tjänster. Hinder som identifierats är av olika slag, dels sådana som försvårar eller förhindrar etablering i elt annat land, dels sådana som försvårar flödet över gränserna. Exempel på hinder är rena elableringsförbud, statliga monopol, immigra­tionsregler, olika skatteregler för inhemska och utländska företag, subven­tioner, administrativa regler och valularestriktioner.

1 Sverige utförs en stor del av tjänsteproduktionen i offenllig regi, vilket utestänger såväl svenska som utländska företag från den svenska marknaden. Därtill har vi restriktiva regler för exempelvis svenska bankers verksamhet i utlandet och ännu så länge etl förbud mol utländska banker i Sverige. I

Prop. 1984/85:140

45

kapitel 6 görs en redovisning av de hinder som olika förelag, branschorga­nisationer och myndigheter upplever dels för utländsk verksamhet i Sverige samt import, dels för svensk verksamhel i utlandet samt export.

Generellt kan sägas alt tjänstehandeln är omgärdad av en rad slörre och mindre hinder. Det politiska intresset för tjänstesektorn resulterar i regleringar och kontrollfunktioner som försvårar etl fritt flöde av tjänsler över gränserna. Kopplingen mellan politiska ambitioner och det offentliga inflytandet över tjänsleseklorn kommer att göra det svårare atl liberalisera tjänstehandeln än vad det varit att liberalisera varuhandeln. Därtill kommer problemel alt skilja mellan varuhandel och tjänslehandel.

Det internationella arbetet med ijänstehandeln försvåras också av de olika intressen som u-länder och i-länder har i denna fråga. U-länderna ifrågasätter starkt det positiva för deras del av en liberalisering av tjänstehandeln.

Främjande av tjänsteexport

Den största insatsen för att öka Sveriges tjänsteexport görs naturligtvis av företagen själva. Den svenska staten påverkar dock exporten genom att ange villkoren för företagsamheten. Tjänstesektorns arbetsbetingelser styrs av en rad olika departement och myndigheter. Transporterna hanteras av kom­munikationsdepartementet, sjöfartsverket, luflfartsverkel osv. Bankernas verksamhet styrs av finansdepartementet, riksbanken, bankinspektionen etc. Turismen handläggs av jordbruksdepartementet och Sveriges turistråd. Sjukvården styrs av socialdepartementet, socialstyrelsen. Landstingsförbun­det och landslingen. Uppräkningen kan göras lång och ingående. Syftet är att visa all det bästa sättet alt främja svensk tjänsteexport är all alla dessa instanser blir kunniga om tjänslehandelns villkor och medvetet strävar efler att underlätta den.

Därlill kan staten hjälpa företagen genom atl bidra med marknadsföring, krediler och kreditgarantier, vilket i viss utsträckning görs genom Sveriges exportråd (SE), Svensk Exportkredit och Exportkredilnämnden (EKN). Inom SE och EKN kan dock åtgärder vidias för atl yueriigare höja medvetenheten om det svenska tjänsteutbudet.

Tjut vill även framhålla etablerade kontaktnät som en värdefull resurs för tjänsteexporten, där ju förtroende och referenser är särskilt betydelsefullt. Kontaktnät finns på flera nivåer, politiska, fackliga, inom universitet och forskningsorgan, utrikesrepresenlationen, handelskontor, handelskamrar samt inom näringslivet.

Det svenska samhället har en väl etablerad organisationsstruktur såväl inom de politiska och fackliga områdena som industri och handel. Det kan dock konstateras att tjänsteföretagen ännu inte har någon stark organisalion som företräder deras intressen. Tjut anser det därför angelägel att den privata ijänstenäringen bildar en grupp som driver tjänsteföretagens policyintressen och främjar en vidgad kunskap om tjänstehandelns vill­kor.

Andra länder har inte hunnil så mycket längre än Sverige när det gäller medvetenhet om tjänstesektorns betydelse. Längst har USA och Storbri-

Prop. 1984/85:140

46

tannien kommit, som tillsammans svarar för en tredjedel av världshandeln med tjänsler. Dessa länder har höjt tjänstesektorns status genom att visa vilken betydelse den har för den nationella och den internationella ekonomin. I USA uppstår praktiskt laget alla nya arbetstillfällen inom tjänstesektorn och i Storbritannien räcker tjänsteinkomslerna från ullandet till att betala för halva deras toiala imporl.

Branschöversikter och den framtida tjänsteexporten

I betänkandet presenteras statistik över den svenska tjänstesektorn och dess utrikeshandel på det sätt den finns att tillgå. Uppdelningen i branscher är mycket traditionell och egentligen inte relevant för att beskriva tjänsternas förekomst och betydelse i det svenska samhället nu och i framtiden. Vidare görs en horisontell beskrivning av ijänstehandeln, där avsikten är att belysa det faktum att tjänster skär över alla branscher och att hela den svenska exporten egentligen består av kombinationer mellan varor och tjänster, men där andelen tjänster kan variera från i princip O till 100 procent. Ofla är det en strategifråga om man väljer att marknadsföra sin produkt som en vara eller en tjänst, exempelvis om man säljer de borrplattformar man tillverkar eller hyr ut dem. Skillnaden mellan den traditionella synen på tjänsteproduktion och varuproduktion och den Tjut vill hålla fram belyses i kapitlen 12 och 13.

I kapitel 12 görs analysen utifrån det traditionella betraktelsesättet enligt svensk näringsgrensindelning. I kapitel 13 delas i stället tjänstehandeln upp i ren tjänslehandel, dvs försäljning av enbari lid och kunnande, tjänsler som komplement till varor, tjänster baserade på anläggningskapital, tjänster baserade på organisation och logislik, anläggningsexport samt finansiella tjänster, dvs tjänster kopplade fill tillgång på finansiella resurser. Denna indelning är avsedd atl leda tankarna till kreativa kombinalioner som skall kunna öka Sveriges export av såväl varor som tjänsler. De olika delarna illustreras med konkreta exempel på genomförda affärsidéer.

Tjänstehandelns villkor

Den vikt som Tjut lägger vid kunskapen om tjänstehandelns villkor löper som en röd tråd genom belänkandet. Beskrivningen av villkoren utgår från följande nyckelbegrepp: kunskap, tillgänglighet, uthållighet, betalningsför­måga, kultur- och språkgemenskap och utvecklingsnivå.

Uppkomsten av tjänstehandel härrör ur vårl behov av att köpa och sälja kunskap pä olika områden. Med kunskap avses då den rent professionella kunskapen som förvärvats av individer och företag genom ulbildning och erfarenhel. För alt handel ska uppstå krävs också en kommersiell kunskap om hur man prissätler, marknadsför och levererar en tjänst. Därlill underlättas tjänstehandel av en allmän kunskap och medvetenhet hos statsmakterna, dvs hos dem som beslutar om lagar, exportfrämjande elc.

För att handeln skall utvecklas måste utbudet göras tillgängligt för marknaden, dvs utländska köpare måste få kännedom om vad Sverige har att

Prop. 1984/85:140

47

erbjuda. Genom alt tjänster i hög grad säljs genom personliga konlakler och förtroendeskapande uppradande kan marknadsföringen underlättas genom utnyttjande av olika nätverk, politiska, fackliga, vetenskapliga och givetvis näringsHvets egna. Det svenska tjänslekunnandel kan också föras ut genom massmedia och därmed bli en del av Sverigebilden i utlandet.

Framgångsrik tjänsteexport skapas genom relationer som ger intäkter över en längre tidsperiod. Delta förutsätter en strategi som ger möjlighet till uthålUghei i marknadsbearbelningen, vilket vanligtvis åstadkoms genom etablering i ullandet i hel- eller delägda (joint-venture) dotterbolag. Detta är ett sätt atl göra den nödvändiga lokala anpassningen dels av produkten, dels av det praktiska försäljningsarbetet. Utlandsinvesteringar kräver dock finansiella resurser, vilket gör atl tjänsteexport är en uppgifl för framgångs­rika, vinstgivande företag. En förutsätining är alt företagen ges möjlighet att använda sina i Sverige upparbetade vinstmedel för exportsatsningar. Sveriges exportfrämjande bör sträva efter atl underlälta en sådan utveckling snarare än att ge finansiella bidrag till vissa typer av exportkostnader, för viss typ av exporl och lill vissa särskilda marknader. Detta är att detaljstyra förelagen, speciellt de mindre framgångsrika, som kanske överhuvudtaget inte skall ägna sig åt export. Sådana bidrag riskerar att på lång sikt bli bortkastade pengar.

Tjut menar också atl det är viktigt atl fastslå alt om del överhuvudlaget skall vara någon mening med att överföra det svenska kunnandet lill utlandet så måsle köparen belala det pris som tjänsien är värd. Atl själv belala för sin exporl är i längden ohållbart. Om tjänsteöverföringen blir ett bistånd så bör den inrymmas under biståndspoliliska överväganden.

Vid försäljning av tjänster bör också företagen överväga om marknadens unrcklingsnivå överensstämmer med den produki man har att erbjuda samt sätta sig in i den språkliga och kulturella miljö i vilken ijänsten skall komma till nytta. Det är dock värt alt framhålla alt handel i sig är etl fenomen som man förstår överallt och som har förutsättning alt utveckla relationer mellan parter utan gemensamt språk och även i övrigl kulturellt åtskilda.

Ovanstående resonemang och överväganden bör ingå i varje tjänsteföre­tags strategi för internationalisering och även utgöra grund vid utformningen av den statliga exportpoliliken.

Förslag

Tjut anser att exporlfrämjandet skall inrikla sig på generella slöd, i princip lillgängliga för alla företag på det sätt de finner lämpligt. Vi ser inte tjänsteexporten som någon "bransch", utan som en integrerad del i den lolala exporten. Tidigare har framhållits att förmågan till kombinationer mellan varor och tjänsler kan komma att bli Sveriges konkurrensfördel i framtiden. I det perspektivet ser Tjut det som olyckligl om Sveriges närings- och handelspolitik utformas enbart med tanke på den varuprodu­cerande industrin. Förslagen siktar därför till att jämställa tjänslehandelns status och villkor med varuhandelns. För atl åsladkomma detta krävs i inledningsskedet en uttalad, stark och målmedveten policy för att underlätta Sveriges handel med tjänster. Tjut anser också atl det i exportfrämjandet

Prop. 1984/85:140

48

måsle finnas ett visst mått av risktagande och experimentlusta. Det går inle att genom noggrann planering och förvaltning förulse om en viss åtgärd skall få avsedd effekl. 1 slället krävs innovation och flexibilitet. Tjuts förslag innehåller därför olika former av försöksverksamhet för atl pröva och ulvärdera.

1    Tjänstehandelsberedning

Utrikesdepartementets handelsavdelning har till uppgift alt utforma export-främjandet och underlätta Sveriges handel. Den svenska tjänstesektorns olika delar styrs emellertid av departement och myndigheter vars primära uppgift inte är att underlätta möjligheterna till exportintäkter. De medel som f n står lill buds för handelsavdelningen för att utöva inflytande över Sveriges tjänstehandel är begränsade. I syfte alt låta handelspolitiken i större utsträckning bli en del av beslutsunderlaget när andra departement fastställer lagar och regler för olika delar av tjänstesektorn föreslår Tjut inrättande av en tjänstehandelsberedning. Beredningen bör vara direkt underställd departementsledningen på haadelsavdelningen. För att denna beredning skall kunna bli den aktiva instans som här eftersträvas bör en sakkunnigljänst inrättas för att rent praktiskt verkställa och driva frågorna. Därulöver bör de handläggare på handelsavdelningen som är specialister på tjänstehandelsfrå­gor slå till förfogande som resurs till den sakkunnige. En viktig samtalspart­ner för beredningen blir den grupp av privata tjänsteföretag som slufit sig samman för att förelräda tjänslehandelns inlressen.

2    Skatter

Särskdd fond för avsättning av ijänster i utlandet

Som lidigare har sagts bör företagen ges möjlighel alt i första hand använda sina vinstmedel för exportsatsningar. 1 reglerna för investeringsfonderna ges f n möjlighel till avsättning av vinstmedel (dvs skattekredil) för marknads­föringsåtgärder i samband med avsättning av varor i utlandet. Tjut menar att samma stimulans även bör ges för avsättning av tjänster i utlandet. I stället för att göra ett tillägg till reglerna för investeringsfondens användning föreslår Tjut en avsättningsmöjlighet för marknadsföring av tjänster i utlandet som ansluter lill reglerna för avsättning till resultatutjämnings­fond.

Ändring av "etiårsregelii"

Försäljning av ijänster kräver ofta alt personalen i etl företag måste lämna Sverige för en längre eller kortare tid. Ofta understiger dock engagemanget utomlands ett år, dvs den gräns som f n finns för att personalen skall befrias från skatt i Sverige. 1 syfte atl underlätta företagens möjligheter alt skicka sin personal utomlands understödjer Tjut det förslag som utarbetats inom finansdepartementet om atl sänka tidsgränsen för skattebefrielse till 6 månader. Ett vissl procentuellt avdrag bör kunna göras från den skatteplik-

Prop. 1984/85:140

49

tiga inkomsten redan efler två månader, för att stegvis ökas till 100 procenl efter 6 månader.

I anslutning till den föreslagna ändringen bör även reglerna om tillhörighet till svensk försäkringskassa och skyldighel att betala arbetsgivaravgift ses över.

3   Marknadsföringsåtgärder

Tjut föreslår fyra åtgärder för att föra det svenska ulbudel och de ufiändska marknaderna närmare varandra.

Projektförmedling

Tjut har i diskussioner med tjänslehandelsföretag funnit att det finns intresse för en effektiv projektförmedling. Exportrådet har i flera år tillhandahållit en service som förmedlat uppslag lill näringslivet baserad på information från i första hand världsbanken, de regionala utvecklingsbankerna och övriga FN-organ. Tjut anser del angeläget att i projektförmedlingen ta tillvara den resurs som den svenska ullandsstationerade exportindustrin utgör. Informa­tionen värderas därigenom av en person med kommersiell erfarenhet av såväl den lokala marknaden som av svenska förhållanden. På uppdrag av Tjut har datakonsultföretaget Enator AB gjort en förstudie om hur en projeklförmedling baserad på modern dala- och informationsteknik skulle kunna se ut.

För att det föreslagna systemel så småningom skall kunna integreras med exportrådets projektbevakning föreslår Tjut att exportrådet använder Enators förstudie som underlag för specifikation och upphandling av tjänsten från privat entreprenör. Verksamhelen bör betraktas som en försöksverk­samhet med statsbidrag och utgå från en central förmedlingspunkt, förslagsvis London, där ett antal lämpliga intressenter finns etablerade.

Tjänstehandelsseminarier

Tjut har under utredningstiden initierat och deltagit i tjänstehandelssemina­rier på två marknader med helt olika förutsättningar, nämligen Singapore och San Francisco. Ytteriigare seminarier kommer att hållas under årel på andra marknader och med annan projektledning och finansiering. Principen för seminarierna bör vara alt utnyttja befinlliga kontaktnät för att åstadkomma intresse och tyngd samt att ge företagen möjligheter till "hembesök" hos potentiella kunder eller partners. Tjut föreslår all verksamheten efler kontinuerlig utvärdering fortsätter.

Massmediastödd information

Tjut anser att det svenska tjänstekunnandet skall marknadsföras i utlandet genom att låla det ingå som en del av den Sverigebild som förs ut genom olika massmedia.

Inom Sveriges Riksradio AB, Utlandsprogrammet, finns en avdelning. Radio Sweden International, som producerar film för försäljning till

4   Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 140

Prop. 1984/85:140

50

utlandet. Radio Sweden har kontakt med radio- och TV-bolag över hela världen och utbyter regelmässigt informationsprogram. Inom ramen för detta internationella utbyte har man möjlighet atl producera och distribuera nyheter som, utan att vara reklam, framhäver svensk kompetens på tjänsteområdet. Tjut föreslår atl Radio Sweden får 1,2 miljoner kr för att möjliggöra produktion och lansering av elt femtontal 612 minuters avsnitt om svenskt tjänslekunnande alt placeias exempelvis i tekniska magasinpro­gram i utländska TV-kanaler.

Tjut föreslår också atl Sveriges exportråd gör en specialstudie av några utvalda nyhetsbyråer och deras distributionskanaler i syfte att utforma ett program för hur de bättre skall kunna förmedla kunskap till andra länder om det svenska tjänsteutbudet.

Stipendier ull näringslivet via Svenska institutet

Svenska institutet är en statlig stiftelse med bred informations- och kontakt­skapande verksamhet. Institutet har även erfarenhet av att fördela stipendier framförallt till forskare och studenter. Tjut föreslår atl sfipendier i fortsättningen även skall kunna användas för att främja näringslivets kontakter med utlandet. För denna verksamhet föreslår Tjut 2 miljoner kr per år, i första hand under en period på fem år.

4  Statistik

Årlig statistik

Tjut föreslår atl statistiska centralbyrån (SCB), genom att utnyttja tillgäng­ligt material från SCB och Sveriges riksbank, årligen sammanställer och ger ut en tjänstehandelspublikation med statistik över Sveriges totala tjänste­handel. För detta ändamål beräknar Tjut 75 000 kr per år.

Specialstudie

Utöver den årliga statistiken anser Tjut att på uppdrag av ohka intressenter särskilda studier skall kunna göras för att belysa speciella aspekter av tjänstehandeln. Tjut föreslår atl den första blir en specialstudie av tjänsteandelen i "den varuproducerande industrins" produktion och handel. Lämplig uppdragsgivare är utrikesdepartementets handelsavdelning.

5   Medel för främjande av export av tjänster

Anbudskostnadsstöd till konsulter genom Svensk projektexport

Tjut föreslår att det särskilda konsultstödet avskaffas och att konsulterna i stället får möjlighet fill finansiell hjälp via Svensk projeklexport (SPE). Att ha ett särskilt stöd inriktat på konsultexport till u-länder är enhgt Tjut inte mofiverat. Genom SPE ges stimulans fill samverkan och export till betalningsstarka marknader.

Prop. 1984/85:140

51

Decentraliserad marknadsvärdering inom Svensk projektexport

För att undersöka om SPE delvis skulle kunna utnyttjas på annat sätt än vad som nu sker föreslår Tjut att besluten över användningen av en liten del av SPE-medlen, förslagsvis 2 miljoner kr, på försök decentraliseras direkt till en marknad, förslagsvis Singapore. Regeringen bör uppdra ål exportrådet atl utforma ett konkret förslag till försöksverksamhel.

Utvärdering av statlig tjänsteexport

Då nägon samlad utvärdering av resultatet av den exportverksamhet som nu bedrivs inom ett antal statliga verk och myndigheter ännu ej gjorts föreslår Tjut alt akluella myndigheter och verk i samband med det årliga inlämnandet av anslagsframställningen redovisar intäkter och kostnader av verksamhe­ten .Denna information bör sedan bilda underlag för det fortsatta främjandet av den slalliga tjänsteexporten.

Exportkredilnämnden

Då den förordning som styr Exportkreditnämndens (EKN) verksamhet anger alt garantier kan ulgå lill all varuexport, men endast fill vissa, specifikl angivna, delar av tjänsteexporten föreslår Tjut atl EKNs förordning ses över så att garantigivningen täcker all form av export.

Det kan också finnas skäl att ändra utformningen av investeringsgaran-lierna så att reglerna inte är fullt så restriktiva.

Medel till regeringens disposition

Tjut ställer sig iveksam lill specialdestinerade, finansiella branschslöd. Däremot anser Tjut att det ligger ett stort värde i atl del finns tillgång till medel all användas selektivt och flexibelt när behov uppstår att agera för att olika aktiviteter snabbt skall komma igång. Tjut föreslår därför atl 10 miljoner kr skall ställas till regeringens disposition på anslag inom utrikesdepartementets handelsavdelning. Exempel på sådana aktiviteter kan vara förstudier, utbildning, seminarier, resor m m.

6   Tilläggsdirektiv till valutakommittén och kreditmarknadskommittén

Bankernas möjligheter att i större utsträckning bidra till att öka Sveriges finansiella tjänsteintäkter väger inte särskilt tungt i direktiven till valuta­kommittén och kreditmarknadskommittén. Tjut anser därför alt dessa kommittéer bör ges filläggsdirekfiv så att detla inlresse tillgodoses när beslut skall fallas om Sveriges framtida valutapolitik och bankernas m fl framtida reglering. Valutakommittén bör, enligt Tjut, t ex se över möjligheterna atl låta svenska banker i större utsträckning engagera sig i affärer som inte är relaterade till Sveriges handel med omvärlden, dvs även i affärer som inle har 'svensk anknylning".

Prop. 1984/85:140

52

Bilaga 2

Sammanfattning   av   remissyttranden   över   betänkandet   (SOU 1984:33) Handla med tjänster

Efter remiss har yttranden över betänkandet (SOU 1984:33) Handla med Ijänster avgivits av styrelsen för internationell ulveckling (SIDA), svenska institutet, kommerskollegium, exportkreditnämnden (EKN), liksskatte-verket (RSV), statistiska centralbyrån (SCB), valutakommiltén (E 1977:03), kommittén med uppdrag alt göra översyn av kreditmarknadens struktur (Fi 1983:06), Sveriges riksbank, riksgäldskontoret, ambassaden i Bonn,[REDACTED_EFTERNAMN], Wien, Singapore, Kuala Lumpur, Mexico och Nairobi, Sveri­ges exportråd. Svensk-internationella pressbyrån, riksförsäkringsverket, postverket, televerket, sjöfartsverket, luftfartsverket, bankinspeklionen. Internationella handelskammarens svenska nationalkommitté, näringsfri­hetsombudsmannen (NO), universitetet i Göleborg, arbetsmarknadsstyrel­sen (AMS), statens induslriverk (SIND), datainspektionen. Ingenjörsve­tenskapsakademien (IVA), riksrevisionsverkel (RRV), Svenska kommun­förbundet. Landstingsförbundet, Sveriges allmänna exportförening, Sveri­ges induslriförbund. Svenska försäkringsbolags riksförbund. Svenska kon­sultföreningen, Sveriges Radio AB, Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Centralorganisationen SACO/SR, Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska arbetsgivareföreningen, Sveriges redareförening. Svenska bankföreningen. Svenska handelskammarförbundel, Tjänslefrämjandel, Svenska byggnadsenlreprenörföreningen. Finansbolagens förening, han­delssekreteraren i Jeddah, ASEA Robolics, Securilas, Stena AB, Skandi­naviska enskilda banken, Indevo. Consullus, Skandia och Statskonsult Inlernalional AB (SINTAB).

Ambassaden i Bonn har samrått med handelssekreteraren i Dusseldorf och ambassaden i Wien med handelssekreteraren i Wien. Ambassaden i Singapore bifogar en skrivelse frän the Swedish Business Association of Singapore (SBAS).

Sveriges Radio AB översänder en skrivelse från Sveriges Riksradio AB och meddelar att den slår bakom de synpunkter som har lämnals av Riksradion. Riksgäldskontoret och Svenska kommunförbundet avstår frän att yttra sig. Sveriges induslriförbund och Svenska arbetsgivareföreningen har lämnat ett gemensaml yttrande. Sveriges allmänna exportförening och Svenska byggnadsentreprenörföreningen ansluler sig lill detta yttrande. Handelsbanken har tagit del av yttrandet frän Skandinaviska enskilda banken och instämmer däri.

Väslsvenska handelskammaren. Utlandssvenskarnas förening. Koope­rativa förbundet och Scaan Consultants har lämnat synpunkter.

Prop. 1984/85:140

53

Inledning

Flera remissinstanser understryker inledningsvis betänkandets betydel­se för en fördjupad diskussion om den framtida tjänsteexporten. Flerlalel menar också att villkoren för tjänsteexport måste likslällas med dem för varuexport. Ett anial instanser har lämnat sill stöd för utredningens förslag i slort men har i de direkta kommentarerna begränsal sig lill ell fålal av förslagen. Del allmänna tillstyrkandet stöds i mänga fall av alt man har funnit att den principiella syn som ulredningen har redovisal som grund för åtgärder på ijänsiehandelsområdet är riktig och bör vara vägledande för det fortsatta arbelel.

Sveriges exporiiåd ser det som en viklig uppgift all arbela med främ­jande av tjänsteexport inom näringsliv, stal och kommun. Att se tjänsteex­porten som en inlegrerad del i den toiala exporten är ett synsäU som exportrådet länge har tillämpat. Exportfrämjande åtgärder lar därför sikte på alt jämställa och fokusera tjänstehandelns villkor i relalion till varuhan­deln. Mot bakgrund härav kommer rådet i sin planering all ta sikle pä all öka tillgängligheten i det svenska tjänsteutbudet. Exportrådet anför vidare atl resurserna koncentreras lill all fokusera tjänsteexportens möjligheter i kombination med den varuexport som redan är i gång.

Televerkel anför atl den breda ansals utredningen har valt innefattande praktiskt taget alll tjänsteexport är välgrundad. Skälet är del slarka ömse­sidiga samband som råder pä flera plan mellan privai och statlig verksam­het. Sjöfartsverket anser att utredningen har gett en god bild av den svenska tjänsteexportens omfattning och betydelsen av dess fortsatta ut­vecklande. Vad gäller de internationella hindren tar sig dessa uttryck i protektionistiska åtgärder i många länder. Verket betonar viklen av all sjöfartsfrägorna får en central behandling i regeringskansliet.

NO delar i slort utredningens syn på tjänstehandelsfrågorna och fram­håller alt utredningen bör kunna utgöra eU posilivt tillskoU i arbetet för en friare tjänstehandel. NO anför vidare atl del från konkurrenssynpunkt är väsenlligt att ett evenluellt exportstöd i olika former är generellt och inte ensidigt gynnar vissa branscher eller företag. Vidare anser NO all ell ökat engagemang från svenska bankers sida i internationella sammanhang kan öka bankernas know-how och också komma den svenska marknaden till godo. Möjligheterna till ett ökat internationellt engagemang är dock be­gränsade om inte Sverige samtidigt tillåter en friarg etablering av ulländska banker i Sverige. Denna reciprocitetsprincip torde gälla även andra områ­den där Sverige har vidtagit åtgärder som kan verka handelshindrande. NO ansluter sig också helt lill ulredningens synsätt att den offentliga egenregi­verksamheten pä olika förvaltningsområden bör kunna minska.

SIND anser i likhet med utredningen atl det är en kombination av varor och Ijänster som har framliden för sig. Vidare anför SIND alt det är olämpligl atl peka ut enskilda branscher, vars tjänsteexport bör främjas. Den lyp av produklion Sverige bör inrikla sig på finns i alla branscher. I 

5    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 140

Prop. 1984/85:140

54

den mån tjänsteexport skall stödjas bör della motiveras med att det före­kommer avvikelser mellan företagsekonomiska och samhällsekonomiska koslnader och intäkter, som leder lill att tjänsteexporten blir för lilen samhällsekonomiskt sett.

Ambassaden i Bonn anser att utredningen har åstadkommit en mycket värdefull kartläggning av tjänstehandelns omfallning och struktur samt belyst de villkor som gäller för densamma. Vidare har ulredningen pekal på att exporten av ijänsler från Sverige har en outnyttjad potential som bör kunna exploateras. Ambassaden delar den grundläggande syn som kom­mer till uttryck i belänkandel, nämligen alt handeln med Ijänster måste betraktas som intimt förknippad med och i många fall helt inlegrerad med den traditionella varuhandeln. Om möjligt bör därför likvärdiga villkor gälla för båda formerna av handel. Ambassaden understryker också vikten av att Sverige fortsäller alt aklivi verka för en inlernationell liberalisering av handeln med tjänsler.

Enligt RRV:s uppfattning bör slrävan vara all gränsen mellan tjänste-och varuexport borttages och atl regler och stödformer utformas generellt, bl.a. beroende på de slora svårighelerna alt definiera och avgränsa vad som är tjänslehandel.

Landstingsförbundet delar ulredningens bedömning alt handeln med ijänster kan och bör bli en växande del av en svenska utrikeshandeln. Det är därför värdefullt atl åtgärder vidtas för atl ta till vara möjligheterna lill en ökad tjänsteexport. Förbundel har inga invändningar mol förslagen vilka också kan bli lillämpliga för offentlig tjänsteexport. En betydande del av den svenska tjänsteproduktionen sker i offentlig regi. Myckel av del kunnande som skapas där kan ge framgångar på exportmarknaden. Därför betonas vikten av att ansträngningarna au främja svensk tjänsteexport lar sikle på både offentligt och privai producerade tjänsler.

Internationella handelskammarens svenska nalionalkommitié välkom­nar varje försök att komma till rätta med de problem som har sin grund i olika slag av hinder för etl frilt handelsutbyte på serviceområdet. Kommil­lén sätter stort värde på de positiva effekter ulredningens arbete redan har haft vad avser säväl projekl på det praktiska planet som den ökade kun­skap och medvetenhet om handeln med ijänsler som uppmärksamheten kring utredningsarbetet har bidragit lill.

IVA menar all ulredningen genomfört en intressant analys av tjänslehan­delns sammansättning och kan i slora delar ansluta sig till den anda som genomsyrar utredningen. Tjänster måste enligt IVA som regel knytas till visst kunnande, komplettera varor eller vara delar av etl system. Utveck­lingspotentialen inom privat tjänsteverksamhet har därvid större intresse än offentlig tjänsteverksamhet.

IndusiriförbundeitSAF anser att det bör finnas förutsättningar att få lill stånd en ökad tillväxttakt i den svenska tjänsteexporten. Tjänsteexporten måste ses som en integrerad del i Sveriges export och de exportfrämjande

Prop. 1984/85:140

55

åtgärder som vidias bör syfta lill att jämställa tjänstehandelns villkor med de som gäller för varuhandeln. Organisationerna framhåller atl utredning­en på elt förtjänstfullt sätl har karllagt bl.a. den svenska resursbasen, villkor och de regelsystem som idag är styrande för den svenska handeln med tjänster. Organisationerna anför alt de exportfrämjande åtgärder som vidias bör vara av generell natur och därmed vara konkurrensneulrala såväl vad gäller förhållandel mellan varu- och tjänsteexport som förhållan­det mellan olika branscher. Vidare framhålls att verksamheten skall styras av näringslivets efterfrågan och vilja till finansiering. Organisalionerna framhåller också all en viktig förutsättning för en ökad tjänsteexport är att svenska förelag får möjlighel att visa upp referensobjekt på hemmamark­naden. En viklig princip anges vara att den offentliga tjänstesektorn inte medges nägra fördelar framför den privata. Del skall generelll sett vara de privata tjänsleproducerande företagen som utgör spjutspetsen i exportsats­ningarna.

Svenska försäkringsbolags riksförbund pekar pä det förhållandet att det nu för första gången i etl sammanhang gjorts en bred studie och analys av förutsättningarna för svensk tjänsteexport. Svenska konsuliföreningen ställer sig bakom ulredningens syn att jämställa tjänstehandelns status och villkor med varuhandelns. Vidare anses det riktigt att exportfrämjandet inriktar sig pä generella stöd även om del är angeläget att ocksä vissa branscher kan åtnjuta speciella stödformer.

TCO menar att utredningen blivit ett värdefullt bidrag till en fördjupad förståelse för tjänsteexportens betydelse och omfattning. En given ut­gångspunkt i det framtida arbetet bör vara att tjänsteexporten jämställs med varuhandelns status och villkor.

Svenska handelskammarförbundel refererar till Serviceföretagsgrup­pens arbete. Förbundet delar utredningens uppfattning att det är företagen som primärt skall svara för exporten. Den offentliga sektorn bör på olika sätt vara företagen behjälpliga vid export. Olika samverkansprojekt mellan näringslivet och den offentliga sektorn kan ha stora möjligheter att lyckas på exportsidan. Förbundel framhåller vidare behovet av referensobjekt på hemmamarknaden, vilket i sin tur förutsätter att den offentliga egen-regi-verksamheten begränsas lill förmån för serviceföretagen. Förbundet anser också all det är en angelägen uppgift atl under de kommande åren söka begränsa handelshinder, liksom att verka för en liberalisering av handeln internationellt.

Tjänslefrämjandel framhåller också vikten av att hemmamarknaden är öppen och medger alt företagen kan utveckla sin professionella kompetens och sin finansiella styrka.

Skandinaviska enskilda banken delar bedömningen att inslagel av tjäns­ler i den svenska exporten både kan och bör öka. Vidare ska tjänstehan­deln inte betraktas som en särskild gren av exporten utan integrerad i denna.

Prop. 1984/85:140

56

Tjänstehandelsberedning m. m.

1.    Ett antal remissinstanser såsom kommerskollegium, ambassaden i
[REDACTED_EFTERNAMN], televerket, IVA, Svenska Jörsäkringsbolags riksförbund. TCO, Sve­

riges redarejörening. Svenska bankföreningen. Svenska handelskam-

marjörbundet, Tjänslefrämjandel saml förelagen Consullus och Skandia

är positiva till att en tjänslehandelsberedning lillsälts inom regeringskans­

liet.

Ambassaden i Bonn anser sig inle kunna bedöma behovet av en bered­ning men vill underslryka viklen av en fasl integrering av tjänstehandels­frågor i övrig handelspolitisk och exportfrämjande verksamhel inom UD:s handelsavdelning.

Industriförbundet/SAF anför atl en dylik beredning kan ha en positiv roll all spela för atl ta tillvara tjänsteexportens inlressen visavi olika myndig­heler. Sveriges redareförening finner det rimligt och riktigt all en sådan beredning ger erforderlig plals och tyngd åt sjöfartsinlressen. Sjöfarten måste integreras som en aktiv del i handelspolitiken.

LO vill inte förorda en särskild beredning vid sidan om existerande exporlfrämjandeberedning ulan lämnar denna fråga öppen. Securiias av­styrker delta förslag och förordar alt Sveriges exportråd i stället ges ökade resurser.

2.    Endast ell fåtal instanser har behandlat frågan om en särskild sakkun­

nig i tjänstehandelsfrågor. TCO är iveksam härtill och anser att tjänstehan­

delsfrågorna bör integreras i den ordinarie depariementsoiganisaiionen.

Svenska försäkringsbolags riksförbund slöder förslagel om en särskild

sakkunnig. LO molsäller sig inle personalförstärkningar för typiska tjäns­

tehandelsfrågor.

3.    Kommerskollegium tar upp frågan om kollegiets handelspolitiska

årsrapport. Den försia årsrapporten kommer i slutet av är 1984. Kollegiet

inslämmer i behovel av en förbältrad tjänsiehandelssiaiistik och avser

pröva i vad mån utvecklingen av ijänstehandeln kan belysas på ett mer

utförligt sätt i kommande årsrapporter.

Skattefrågor

1. Utredningens förslag om etl generellt slalligl stöd till tjänslehandels­företag i form av en särskild fond för marknadsföring och avsättning av tjänster i ullandet har fått elt blandat mottagande.

Sveriges exportråd har inget att erinra mot synsättet att samma stimu­lans bör ges för varor som för tjänster vid avsättning i utlandet. Industriför­bundet/SAF tillstyrker förslagel eftersom det är atl föredra alt företagen får använda egna vinstmedel för sina exportsatsningar framför stöd i form av olika statliga bidrag. Skandinaviska enskilda banken och Svenska kon­sultföreningen ser positivt på förslagel liksom Svenska byggnadsentre­prenörföreningen. Den senare framhåller att fonden skulle innebära en välbehövlig stimulans för förelag inom byggnads- och anläggningsinduslrin

Prop. 1984/85:140

57

att satsa på utlandsmarknaden. KF finner förslaget väl värt alt pröva. Consullus anser att företag bör ges möjlighet att avsätta vinstmedel för exportsatsningar på tjänsler. LO instämmer i förslaget med vissa inskränk­ningar avseende bl.a. vilka kostnadstypcr som skall omfattas. Securiias liksom SINTAB tillstyrker förslaget.

Sveriges ambassad i Singapore framhåller viklen av att ett så brett begrepp som möjligl används såsom kvalifikation för atl få ta fonden i anspråk.

SIND anför alt förslagel innebär att marknadsföring av ijänster utom­lands förknippas med särskilda förmåner jämfört med varor. Företag har olika möjligheter lill vinstdisposilioner varför del kan vara tveksamt om avsättningar till en eventuell exportfond kommer atl göras i någon ul­slräckning, i synnerhet som speciella villkor är förenade med utnyttjandet. Av allt alt döma kommer förelagen all i försia hand göra avsättning till resultatutjämningsfond. Vidare pekar SIND på svårigheten atl i enskilda fall avgränsa elt förelag som skall få möjlighel alt utnyttja fonden. SIND finner det inle samhällsekonomiskt motiverat all marknadsföring av tjäns­ler utomlands erhåller särskilda förmåner, varför förslagel avstyrks. SIND är emellertid i princip positiv till alt även tjänsleproducerande förelag får möjlighet all utnyttja investeringsfonder för atl läcka koslnader för mark­nadsföring i ullandet.

Kommerskollegium anför att såviit kollegiet kan bedöma är det föreslag­na fondarrangemangel ej oförenligt med nu gällande internationella åtagan­den i den mån det kan begränsas till verksamhet som är alt hänföra till ren tjänsteexport. Kollegiet vill ändå avråda från förslaget. Skälen härtill anges vara risken för all Sverige slarlar en internationell utveckling med ökad subventionering av exporten. Vidare bör gränsdragningsproblemel mellan varor och tjänsler beaklas. Förslaget bör enligt kollegiel modifieras endera genom atl bestämmelserna utformas med sikte på allmän resuliatuijämning eller med sikte på alt vissa utvecklingsinsatser skall främjas.

RSV kan inte tillstyrka förslaget. Etl slöd genom skattekredil till tjänsle­exportörer bör i stället utformas inom ramen för de generella regler som finns för investeringsstimulans, dvs. investeringsfondssystemet. RSV an­ser att man genom en ändring av invesleringsfondreglerna bör skapa möj­ligheier för tjänsteexportörer att använda dessa fonder pä samma villkor som vamexportörer.

RRV är tveksam till förslaget alt ett specifikt stöd inrättas inriktat på tjänsteexport. TCO är inte beredd all tillstyrka förslagel. Ambitionen bör vara att så långt möjligt jämställa tjänslehandel med varuhandel. En vidg­ning av användningen av investeringsfonerna ligger nära till hands.

Ambassaden i[REDACTED_EFTERNAMN] anför all förslaget tycks gynna större företag. Del är enligt ambassaden angeläget atl siudera vad som borde göras för små tjänsteföretag med inriktning på export.

Prop. 1984/85:140

58

2. Även förslaget avseende den nuvarande s.k. ett-ärsregeln har fått ett blandat mottagande. Några av de instanser som har yttrat sig, bl.a. RSV, rik.sförsäkringsverket och Industriförbundet/SAF, hänvisar till de syn­punkter som lämnats med anledning av betänkandet (Ds Fi 1984:6) Beskatt­ning av lön vid utlandstjänstgöring. Dessa är negativa till att förslag ge­nomförs i den form den utredningen har angett. LO har tidigare tillstyrkl nämnda förslag.

Sveriges exportråd. Svenska konsuliföreningen, SACO/SR, Bankföre­ningen, Skandinaviska enskild banken, KF, SINTAB och Securiias anslu­ter sig lill förslaget att sänka lidsgränsen för skattebefrielse i Sverige till sex månader. Postverket och luftfartsverket stödjer förslagel. Landstings­förbundet anser att förslagel är riktigt för att svenska företag inte skall komma i en sämre situalion än sina utländska konkurrenter.

Industriförbundet/SAF anser det moliveral att införa någon form av skallelindring för dem som arbetar utomlands under kortare lid. En tänk­bar lösning vore att ett avdrag om 25% skulle kunna medges från den inkomsl som är hänföriig till utlandstjänslgöringen om denna varar minst två månader. Nuvarande regler om beskattning av ullandstraktamenten är otillfredsställande enligt organisationerna. För att underlätta korttidsupp­drag är det angeläget atl de förslag rörande utlandsförrättning genomförs vilka framförts av Traktamentsbeskattningssakkunniga.

Ambassaden i[REDACTED_EFTERNAMN] pekar på att en kortare kvalificeringstid är nödvän­dig för att befordra den internationella röriigheten, främsl inom konsult­branschen. Det är kanske t.o.m. nödvändigl att överväga kortare lid än sex mänader. Ambassaden i Singapore pekar på att den danska modellen borde kunna anpassas lill svenska förhållanden.

TCO menar att med en ändring av ett-ärsregeln förbättras villkoren för dem som under längre perioder arbetar utomlands. TCO delar uppfattning­en att villkoren för de som utlandsstationeras 26 mänader bör förbättras men är tveksam till att införa ännu ett avdrag i skattesystemet. Det bör i stället prövas om beskaltningsreglerna för utlandstraktamenten kan ändras sä att dessa bättre anpassas lill de faktiska levnadssomkostnaderna vid meddellånga uppdrag.

Skandia pekar på att skattelagstiftningens regelverk skapar speciella problem för ett tjänsteföretag av Skandias typ. Varje steg mot en slörre flexibilitet i dessa regler hälsas med tillfredsställelse.

Sjöfarl.sverkel framhåller att frågan om sjömansskatten är av vital bety­delse för den svenska sjöfartsnäringen. Kan en tillfredsställande lösning inle vinnas finns en risk för att den svenska handelsflottan snabbi kommer all minska.

SIDA pekar pä det förhållandet alt statsanställda bibehåller full statlig och kommunal beskattning under hela utlandstjänslgöringen. Skattelag­stiftningen bör vara likformig för all kategorier utlandsanställda. SIDA tillstyrker utredningens förslag om en genomgång av de principer som

Prop. 1984/85:140

59

reglerar ullandstjänstgöring i svensk lagstiftning. Rik.sförsökringsverkei har inget atl invända mol atl reglerna för utlandsarbete ses över. Verket erinrar samtidigt om olika åtgärder som har vidlagils under senare år. Bankföreningen inslämmer i behovel av en total översyn på detla område. Delsamma gör Skandinaviska enskilda banken.

Indiisiriförbimdei/SAF anser -att reglerom tillhörighet lill svensk försäk­ringskassa och skyldighet att betala arbetsgivaravgifter utomlands bör ses över. En omprövning av utsändningsreglerna i socialförsäkringskonven­tionerna bör ske. Vidare anser organisationerna att en total översyn bör göras av de regler som gäller för arbete utomlands. TCO tillstyrker också förslaget om en total översyn. Denna bör göras i nära konlakl med SAF/ LO/PTK:s arbetsgrupp för utlandstjänstgöring.

Ullandssvcnskarnas förening anför atl effektiva åtgärder i syfte atl främja en svensk tjänsteexport kräver en ny syn på de utlandsarbetandes allmänna situation. En allmän översyn av gällande socialkonvenlioners effekler för svensk utlandspersonal är påkallad. Föreningen tillstyrker således förslagel om en tolal översyn av gällande regler för utlandsarbete.

Marknadsföringsålgärder

1.    

Förslaget om försöksverksamhel med projeklförmedling förlagd till

London tillstyrkes av Indusiriförbimdel/SAF, Svenska konsuliföreningen.

Svenska bankföreningen. Skandinaviska enskilda banken, kommerskolle-

giuin, luflfarlsverkel, Sveriges cxporlråd. ambassaden i[REDACTED_EFTERNAMN] och Singa­

pore, LO och Securiias.

Datainspektionen framhåller atl detla förslag torde innefatta inrätiandel av ett fillståndsplikligl personregister enligt dalalagen.

Ambassaden i[REDACTED_EFTERNAMN] anför att fler orter än London bör övervägas innan slutligt beslut fatlasom lokaliseringav verksamhelen. Ambassaden i Singa­pore anser atl lokal serviceorganisation för denna verksamhet bör innefat­ta representation för berörd ambassad. Ambassad kan också vare ell alternativ som sådan serviceorganisation.

Skandinaviska enskilda banken anför alt systemel med fördel kan drivas i anslutning lill bankverksamhet. Banken är inle främmande för att eventu­ellt med lämplig partner medverka i utvecklingen av ett dylikl system.

Sveriges exportråd framhåller att fördjupade diskussiner om denna verk­samhet bör integreras med de prioriteringar av branscher och länder som rådet har gjort och ämnar satsa på under den närmaste treårsperioden vad avser projektbevakning.

SINTAB rekommenderar att projektförmedlingen aktiveras och organi­seras branschvis fristående från men som elt komplement till verksamhe­ten vid Sveriges exportråd, handelskontor och ambassader.

2.    Ulredningen har initierat tjänstehandelsseminarier på ett par mar-

kander och föreslår alt denna verksamhet bör fortsätta. Industriförbundet/

SAF har inget att invända mot detta. En fortsatt utvärdering bör ske.

Prop. 1984/85:140

60

Vidare bör företagens intressen styra valet av seminariernas lokalisering. Ambassaden i Bonn anför all även Västtyskland bör kunna vara en intres­sant marknad för tjänsteproducenter och atl seminarier kan hållas där. Ambassaden i Singapore ullalar sig posilivi om denna seminarieform liksom kommerskollegiuni och Svenska bankföreningen. Detsamma gör Consullus, Indevo, Securiias, SINTAB och LO.

3.    IndustriförbundetlSAF och Bankföreningen m.fl. uttalar att allmänt

slöd för förslagen om massmediastödd information, dvs. bl.a. ökade me­

del lill utlandsprogrammel vid Sveriges Radio.

Sveriges Radio ABISveriges Riksradio AB anser del Iveksaml om den föreslagna formen kan förenas med verksamheten inom företagel. Besläll-ningsverksamhet har hittills inle accepterats. Ullandsprogrammets film­grupp måsle ha räll atl själv bedöma vilka program de skall göra, när de skall göras liksom hur de skall produceras. Uppgiflen all producera den typ av informationsfilm som föreslås måste därför utformas så atl förela­gels integritet inte skadas och placeringen av produktionen inte försvåras. Filmverksamhelen har hittills varit begränsad till den relativt blygsamma budgelens möjligheter. Ur dessa aspekler skulle ell tillskoll vara välkom­met. Sveriges Riksradio anser emellertid att denna form av beställnings­produktion inte är förenlig med de rikllinjer som gäller för programverk­samheten vid företagel och kan därför inte förorda den föreslagna verk­samheten.

4.    Svensk-internationella pressbyrån konstaterar att byrån i sin löpande

verksamhet gör exportinriktade svenska företag betydande Ijänster. Byrån

anser del viktigt atl hälla isär nyhetsförmedling under redaktionellt ansvar

och uppdragsverksamhel mol ersättning. 1 del senare fallel har byrån

pekat på möjlighelen atl bilda ell separal konsullbolag i nära samarbeie

med del svenska exportfrämjandel. Byrån hälsar därför med tillfredsstäl­

lelse förslaget atl exportrådet studerar verksamheten vid byrån.

5.   Svenska institutet anser att den föreslagna verksamheten med stipen­

dier till näringslivel för att främja handeln med tjänster på ett naturligt sätt

kan inordnas i institutels verksamhel. Omfallningen av verksamheten

liksom resursbehovet blir beroende av vilka koslnader stipendierna skall

täcka. Vidare måste en rad frägor lösas säsom stipendielidens längd m. m.

Försökperioden bör kunna begränsas till 34 år.

Bankföreningen, Industriförbundet/SAF, kommerskollegitim m.fl. utta­lar etl allmänl stöd för detta förslag.

6.   Sveriges redareförening är beredd att medverka vid utformningen av

etl arbetsprogram för gemensam marknadsföring av svenskt .sjöfartskun­

nande och dä gärna i samarbete med sjöfartsverket och Sveriges export­

råd.

Prop. 1984/85:140

61

Statistik

1.   SCB konstaterar att den slalistiska belysningen av tjänstesektorn idag

inte är lillfredsställande. SCB tillstyrker förslagel om en särskild tjänste­

handelspublikation och vill betona viklen av att publiceringen snabbi star­

tas.

Andra instanser som framhåller behovet av bättre och mer ändamålsen­ligl statistiskt underlag är ambassaden i Bonn, Internationella handels­kammarens svenska nationalkommitté, SIND, IVA, Bankföreningen och Induslrlförbundel/SAF liksom LO.

2.    SIND anför alt verket har i uppdrag atl behandla frågan om en

särskild studie av tjänsternas andel av industrins förädlingsvärde och han­

del i sin utredningsplan. Enligt LO bör denna fräga hänskjutas till betal-

ningsstatislikdelegalionen för bedömning och ev. genomförande.

Medel för att främja tjänsteexport

1.    Förslaget att införliva det särskilda konsultstödet vid Sveriges export­

råd med verksamheten slöd lill svensk projektexport (SPE) har fått ett

blandal mottagande. Bankföreningen, kommerskollegium m.fl. uttalar ett

allmänl slöd för förslaget. RRV stödjer förslagel att konsultstödet avskaf­

fas. LO har inle avgörande skäl för att motsätta sig att stödformerna

sammanförs. Luftfartsverket biträder samordningen men motsäller sig att

slödet därmed skall förbehållas betalningsstarka marknader.

Sveriges exportråd anser att nuvarande ordning bör råda även i framti­den. Konsekvensen av förslaget blir enligt rådet inte ett ökat främjande av konsullexport utan motsatsen eftsom SPE redan idag finns tillgängligt för konsuller pä det sätt utredningen föreslår. Svenska konsultföreningen vänder sig bestämt mot förslaget. Föreningen vill kraftigt förorda att nuva­rande konsultstöd bibehålls som elt utmärkt och för samhällsekonomin lönsami komplemenl till SPE-slödet. IndustriförbundetlSAF anser att kon­sultstödet bör finnas kvar då flertalet konkurrentländer kan erbjuda sina konsulter ett dylikl slöd. SINTAB anser också alt nuvarande stödform bör behållas.

2.    Även förslaget om elt decentraliserat stöd för marknadsvärdering

inom svensk projektexport har fält ett blandal mottagande. Ambassaden i

Singapore och i Kuala Lumpur är positiva till förslagel. Den senare ambas­

saden önskar della som åhörare i arbelet som utförs i Singapore.

Sveriges exportråd och Industriförbundet/SAF delar uppfattningen hos nämnden för stöd lill svensk projektexport, nämligen atl en lokal fond kan stimulera företag till nya affärsuppslag i Singapore men alt ansökningarna bör behandlas centralt i Sverige.

LO motsätter sig inle delta förslag.

Ambassaden i[REDACTED_EFTERNAMN] uttalar en tveksamhet till förslagel. En decentrali­sering kan leda till suboplimering genom svårigheter alt samordna resur­serna.

Prop. 1984/85:140

62

3.

Frågan om en ulvärdering av den statliga tjänsteexporten har fått stöd av det fålal instanser som har uttalat sig. Bland dessa fmns SCB, RRV och TCO liksom Skandinaviska enskilda banken och SINTAB.

4.

Förslagel om att se över exportkreditnämndens regler får slöd av de instanser som har yttrat sig, säsom Sveriges exportråd, luftfartsverket, IndustriförbundedSAF, IVA, Svenska konsultföreningen, TCO, SINTAB, Sveriges redareförening. Bankföreningen och Skandinaviska enskilda banken.

EKN ger i sitt remissvar en detaljerad redogörelse för olika grenar av tjänstehandeln. Av denna framgår att EKN har bemyndigande att lämna garanfier för tjänsteexport i en omfattning som i allt väsentligt kan anses svara mol de behov som hittills har gjort sig gällande. Om det senare skulle framslå som önskvärt frän allmän exportsynpunkt att lämna garanti av sådani slag för vilkel EKN nu saknar befogenhet atl medge garanli, är EKN beredd alt närmare studera förutsättningarna för lämplig uividgning av garanlimöjligheterna.

Exportrådet finner det väl motiverat atl EKN gör en översyn av gällande regler för investeringsgarantier. LO avstyrker förslaget lill omprövning av EKN;s investeringsgarantier. TCO är inte beredd att tillstyrka att dessa regler mjukas upp när det gäller till förutsättningarna i värdlandet.

Valutafrågor

Valutakommittén anför att den inte kan avge något yttrande eflersom kommiltén är inne i silt slutarbete. De aspekter på valutaregleringen som utredningen har berört kommer atl behandlas i slutbetänkandet vilket beräknas avlämnas vid slutet av år 1984.

Kirditmarknadskommillén anför alt den kommer atl lämna förslag som innebär atl den svenska kreditmarknaden öppnas för ulländska banker. Ett av syftena är att svenska banker i gengäld skall få slörre möjlighel till utlandsengagemang. Därefter skall de grundläggande slmkturproblemen på den svenska kredilmarknaden behandlas. Kommittén kommer därvid att i slörsla möjliga ulslräckning fillgodose de inlressen utredningen har pekat på.

Sveriges riksbank avstår från att behandla de frågor utredningen tar upp i avvaktan på valutakommitténs betänkande.

Bankinspeklionen konstaterar bl.a. all svenskt kunnande i fråga om internationell banking har visat sig konkurrenskraftigt. De synpunkler och förslag som ulredningen har framfört bör beaktas av valutakommiltén och kreditmarknadskommittén samt den efterföljande behandlingen av dessa utredningars belänkanden. Della bör ske i en positiv anda.

NO anser att etl ökal engagemang från svenska bankers sida i internatio­nella sammanhang kan öka bankernas know how och också komma den svenska marknaden till godo. Möjligheterna till ökat internationellt enga­gemang är dock begränsade om inte Sverige samtidigt tillåter en friare

Prop. 1984/85:140

63

etablering av ulländska banker i Sverige. Reciproriletsprincipen lorde gälla även för andra områden där Sverige vidtagit ålgärder som kan verka handelshindrande. Konkurrens från utlandet ulgör i Sverige en väsentlig del av konkurrenstrycket eftersom företagskoncentralionen i många fall är hög. Sådana marknader är bank- och försäkringsväsendet, telekommuni­kationer samt flera områden inom transportsektorn. Här borde en liberali­sering av Ijänslehandeln vara speciellt intressant.

IVA anser all synpunkterna på begränsningar i ijänstehandeln i gällande valutareglering och banklagstiftning bör beaktas.

Industriförbundet/SAF understryker valutaregleringens hämmande ef­fekler för Ijänsleexporlen. Organisationerna förutsäller all flertalet pro­blem på detla område är kända för valutakommittén och att den även ulan särskilda direkfiv tar del av tjänsteexportulredningens belänkande.

Svenska försäkringsbolags riksförbund stödjer frågan om tilläggsdirek­tiv lill valutakommittén. Förbundet understryker att svensk försäkrings möjligheter alt hävda sig pä internationell marknad är beroende av största möjliga frihet att anpassa sig till marknadens krav.

Svenska bankföreningen anför att utredningens synpunkter bör beaktas vid beredningen av valutakommitténs kommande förslag. Ålskilliga änd­ringar i valutaregleringen kan dock göras ändå. Frågan om sådana ändring­ar bör tas upp direkt med riksbanken. Föreningen kan medverka vid sådana diskussioner. Skandinaviska enskilda banken delar denna uppfatt­ning.

Finansbolagens förening anser att det vore möjligt att utfärda tilläggsdi­rektiv till valutakommiltén. Föreningen pekar pä andra problem på detta område, bl.a. har utvecklingen av internationell leasing komplicerats av nalionella lagar. Del vore önskvärt om Sverige verkade för en harmonise­ring på internationell bas. Ytterligare ell problem anges vara det sedan många år införda förbudet för utlänning atl etablera finansbolag i Sverige.

Skandia understryker uppfattningen att valutaregleringen bör kunna anpassas så att den inte försvårar tjänsteexporten. Förutom valuiaregle­ringen och skatlelagstiftningen ulgör koncessionskraven inom försäkrings­området ett besvärande hinder.

Biståndsfrågor. UtbUdningsfrågor

I. 

Tjänsteexportens kopplingar till biståndet behandlas i ett särskild kapilel. SIDA inslämmer hell i de slutsatser som lämnas där. Industriför­bundetlSAF ifrågasätter utredningens slutsatser beträffande tjänsteexpor­tens kopplingar till biståndsarbetet. Sverige har vid en internationell jämfö­relse mycket låg bindningsgrad i biståndet och svenska företag favoriseras inle av bislåndsmyndigheterna.

Ambassaden i Nairobi framför bl.a. den uppfattningen alt mer upp­märksamhel bör rikias mot behovet av administrativt kunnande inom programländernas förvaltningar. Dels öppnas möjligheter för svensk tjän­steexport, dels förbättras mottagariandets möjligheter atl driva projekt.

Prop. 1984/85:140

64

SINTAB förordar en mer medveten och aktiv satsning i biståndspoliti­ken på förvaltningstjänster och därmed sammanhängande export. Vidare anser SINTAB det viktigt för förvaltningsbisländels framgång alt l.ex. SIDA för sådana uppdrag i större utsträckning än hittills anlitar en myndig­hel, organisalion eller bolag i stället för enskilda personer med tjänstle­dighet. Därmed kan en hel organisations resurser mobiliseras. Beträffande BITS möjligheter att delta i tjänsteexportverksamheten anser SINTAB alt länderval för BITS-engagemang bör göras betydligt vidare än idag.

2. Ambassaden i[REDACTED_EFTERNAMN] framhåller belydelsen av utökade språkstudier. Universitetet i Göteborg fäster uppmärksamhet vid behovet av en mer ingående utredning om hur universiteten kan förändra sin ulbildning för atl underiätta verksamhet som har karaktär av tjänsteexport. Åtgärder bör kunna vidtas från universitetsmyndighelernas sida för att utveckla en rad tjänsteinriklade utbildningar för export och internationell tjänst. Svenska försäkringsbolags riksförbund förordar en satsning på utbildningen på universitetsnivå, inriklad på tjänsteexport. SACO/SR understryker att en grundläggande fömtsättning för tjänsteexport är den professionella kun­skapen. Högskolan kan ulnyttjas som anordnare av skräddarsydda språk­kurser och kurser om olika länder. Vidare pekar SACO/SR på den offenl­liga sektorns möjlighel alt utgöra komplement lill export från näringslivel.

Prop. 1984/85:140

65

Innehåll

Propositionen  .................................................... 

... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll   ..................... 

.... 

I

Propositionens lagförslag  ..................................... 

... 

2

Utdrag av prolokoll vid regeringssammanträde den 14 mars 1985  ...

10

1

Inledning  ........................................................ 

.. 

10

2

Bakgrund    ..................................................... 

.. 

12

2.1

Den långsikliga samhällsomvandlingen   ............. 

.. 

12

2.2

De allmänna egenskaperna hos tjänsteprodukterna     

14

2.3

Den svenska tjänstesektorn   ......................... 

.. 

15

2.4

Den internationella tjänstehandeln   ................. 

.. 

16

2.5

Svensk tjänstehandel med utlandet   ............... 

.. 

17

2.6

Den svenska tjänsteexporten och biståndsarbetet      

19

2.7

Sveriges framlida tjänsteexport ....................... 

.. 

20

2.8

Del internationella arbetet med tjänstehandelsfrågor           

22

3 Åtgärder för alt främja den svenska exporten av tjänsler         

25

3.1

Tjänstehandelsdelegation   ............................. 

25

3.2

Utnyttjande av investeringsfonder m.m   .......... 

.. 

26

3.2.1

Utnyttjande av investeringsfonder   ........... 

.. 

26

3.2.2

Investeringar i ullandet   .......................... 

28

3.3

Beskattning vid ullandstjänstgöring   ................ 

.. 

29

3.4

Marknadsföringsåtgärder   .............................. 

.. 

30

3.4.1

Projektförmedling    ................................. 

30

3.4.2

Tjänsiehandelssymposier   ........................ 

.. 

31

3.4.3

Stipendieverksamhel  ............................... 

31

3.4.4

Konsuhstöd ........................................... 

.. 

32

3.4.5

Svensk projektexpori    ............................ 

35

3.4.6

Exporlkreditfrågor  .................................. 

.. 

36

3.5

Statistikfrågor ............................................. 

.. 

36

3.6

Övriga frågor   ............................................. 

.. 

37

3.6.1

Sveriges Radios Utlandsprogram   .............. 

38

3.6.2

Valuta- och kredilmarknadsfrågor   ............. 

38

3.6.3

Direktiv till slalliga utredningar ................... 

39

3.6.4

Kommunal tjänsteexport    ....................... 

39

4

Upprättade lagförslag  ....................................... 

.. 

40

5

Hemställan   .................................................... 

.. 

41

6

Beslut    .......................................................... 

.. 

41

Bilaga I     Sammanfattning av (SOU 1984: 33) Handla med tjänster

42

Bilaga 2     Sammanfattning  av   remissyttranden  över  belänkandet

SOU 1984: 33   ....................................... 

.. 

52

Norstedts Trycken, Slockholm 1985