Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:32 Regeringens proposition

1978/79:32

om åtgärder inom bryggeribranschen;

beslutad den 26 oktober 1978.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller förslag om att den s. k. bryggeriutredningens förslag i väsentliga stycken genomförs. Staten föreslås bilda ett stmktur-bolag, Brygginvest AB, med uppgift att initiera och medverka vid stmk-turförändringar i bryggeribranschen. Riksdagen föreslås vidare bemyn­diga regeringen att godkänna ett tilläggsavtal mellan staten och Beijer-invest AB som innebär att mera preciserade riktlinjer fastställs för AB Pripps Bryggeriers uppträdande på marlcnaden för bryggeriprodukter. Tilläggsavtalet innebär vidare att staten kvarstår som majoritetsaktie­ägare i Pripps genom Brygginvest AB samtidigt som allmänheten er­bjuds att i viss utsträckning teckna aktier i Pripps.

Propositionen innehåller vidare förslag som syftar till att möjliggöra fortsatt drift vid mälteriföretaget Nord-Malts anläggning i Söderhamn.

Förslagen syftar sammanfattningsvis tUl att lägga en grund för en ur samhällelig synpunkt acceptabel och kontrollerad strukturutveckling i bryggeribranschen och till att möjliggöra en fortsatt konkurrens.

Bryggeriutredningens förslag om skatt på läskedrycker, saft och juice, förpackningsavgiften och om en utvärdering av mellanölsbeslutet be­handlas inte i propositionen.

1   Riksdagen 1978179.1 saml. Nr 32

Prop. 1978/79: 32

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-10-26

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Sven[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe, Wahl­berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel Ro­manus, Tham, Bondestam

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om åtgärder inom bryggeribranschen

1    Den förda politiken

Sedan lång tid tillbaka har bryggeriindustrin varit föremål för statUga regleringar av olika slag. Bakgrunden härtill är det intresse från alkohol-politisk synpunkt som statsmaktema fäster vid ölhanteringens olika led. Reglerna avser främst tillverkning, beskattning, försäljning och servering av öl. De alkoholpolitiska åtgärder som beslutas är av avgörande bety­delse för de företag som tillverkar och försäljer maltdrycker.

Med hänsyn till de alkoholhaltiga maltdryckernas speciella karaktär har det bedömts ur allmän synpunkt lämpligt att staten får ett domine­rande intresse i tillverkningen av maltdrycker i Sverige. Mellan staten och PRIBO träffades därför den 19 november 1974 ett preliminärt avtal som innebar att staten förvärvade majoriteten av aktierna i AB Pripps bryggerier. Regeringen godkände efter riksdagens bemyndigande (prop. 1975: 7, NU 1975: 8, rskr 1975: 41) avtalet den 13 mars 1975.

PRIBO :s aktieinnehav överfördes i enlighet med regeringsbeslut den 18 december 1975 till Beijerinvest AB.

Enligt avtalet skulle PRIBO låta ombesörja en höjning av aktiekapi­talet i Pripps från 5 milj. kr. till 70 milj. kr. genom fondemission med utnyttjande av disponibla vinstmedel och uppskrivning av vissa fastig­heter. PRIBO överlät till staten 840 000 aktier motsvarande 60 % av det förhöjda aktiekapitalet. Överlåtelsepriset för aktierna uppgick till 225 milj. kr. samt ränta på detta belopp räknat från den 30 september 1974. Det överenskomna priset på de aktier som förvärvades av staten motsva­rade ett värde på hela aktiestocken i Pripps av 375 milj. kr.

Priset framkom som resultat av en förhandUng, baserad på av parterna var för sig gjorda uppskattningar av företagets substansvärde och av-

Prop. 1978/79: 32

3

kastningsvärde. PRIBO lade vid förhandlingarna huvudvikten vid bola­gets substansvärde, medan statens förhandlare fäste huvudvikten vid re­sultatet.

EnUgt avtalet övertog staten från PRIBO samtliga borgensåtaganden och liknande förbindelser som PRIBO iklätt sig. Borgensåtaganden och liknande förbindelser uppgick till 183,8 milj. kr. vid avtalstillfället.

I avtalet föreskrevs att PRIBO t. o. m. den 30 september 1975 skulle förse Pripps med de likvida medel som erfordrades bl. a. för att full­följa pågående eller redan beslutade investeringar. Pripps skulle till PRIBO överföra överskott i likvida medel. Den skuld Pripps hade till PRIBO den 30 september 1975 skulle återbetalas senast den 31 decem­ber 1975.

Avtalet innehåller bl. a. bestämmelser om inlösen och hembudsskyl-dighet. Staten utfäster sig att så länge PRIBO är delägare i Pripps inte överlåta eller pantsätta eller på annat sätt avhända sig oinskränkt ägande-och förfoganderätt till aktierna i Pripps. Överlåtelse får dock ske på bolag eller annan juridisk person som ägs av staten. PRIBO i sin tur utfäster sig att mte överlåta de aktier som PRIBO behåller till annan än staten. PRIBO får inte heller inskränka sin förfoganderätt till aktierna. Staten äger efter minst sex månaders uppsägning inlösa av PRIBO be­hållna aktier. På begäran av PRIBO skall staten tidigast den 31 decem­ber 1984 inlösa av PRIBO ägda aktier i Pripps. Om staten i egenskap av majoritetsägare i Pripps beslutar genomföra något som konstateras vara oförenligt med avtalet äger PRIBO även tidigare påkalla inlösen av PRIBO:s aktier i Pripps. I avtalet har angetts de principer som skall Ugga till grund för värdering av aktier vid inlösen. Dessa innebär att partema med ledning av substans- och avkastningsvärden, baserade på balans- och resultaträkningar för de tre senaste verksamhetsåren före den dag inlösen begärts, skall söka enas om priset. Kan överenskommelse ej träffas om priset skall detta bestämmas av skiljemän.

Beträffande styrelse och revisorer stadgas att så länge PRIBO äger aktier i Pripps skall styrelsen bestå av fömtom verkställande direktör och personer utsedda i enlighet med lagen (1972: 829) om styrelserepre­sentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar sex personer med tre suppleanter. Av dessa skall staten nominera fyra sty­relseledamöter och två suppleanter samt PRIBO två styrelseledamöter och en suppleant att väljas av bolagsstämman i Pripps.

Ordföranden i Pripps styrelse skall väljas bland av staten nominerade styrelseledamöter och vice ordförande bland av PRIBO nominerade sty­relseledamöter. Antalet revisorer i Pripps skall vara tre med tre supp­leanter. Minst två av revisorerna och deras suppleanter skall vara aukto­riserade. Så länge PRIBO innehar aktier i Pripps skall PRIBO få nominera en revisor och en suppleant.

I fråga om företagets skötsel är staten och PRIBO överens om att

ti    Riksdagen 1978/79.1 saml. Nr 32

Prop. 1978/79:32

4

Pripps skall drivas på ett rationellt och företagsekonomiskt sunt sätt som möjliggör en rimlig utdelning till aktieägarna.

Enligt avtalet skall erforderUgl: kapitalbehov i Pripps efter den 30 sep­tember 1975 täckas genom självfinansiering eller upplåning på allmänna kapitalmarknaden om inte staten och PRIBO kommer överens om annat. Såvida partema inte kommer överens om aimat skall eventuell kapitalök­ning i Pripps genom nyteckning mot kontantlikvid, apportegendom o. d. ske till sådan kurs och på sådana villkor i övrigt att värdet på de av Pripps före nyteckningen utgivna aktierna inte nedgår.

Föredraganden framhöll i prop. 1975: 7 att det statliga engagemanget i bryggerinäringen borde ge imderlag för en mer långsiktig inriktnmg av investeringar och rationaUseringar. Genom förvärvet förebyggdes dess­utom risken att den svenska bn/ggerinäringen skulle komma under ut­ländska storföretags inflytande. Eftersom Pripps även i fortsättningen skulle drivas enligt gängse företagsekonomiska riktlinjer bedömde före­draganden inte att det statliga engagemanget i Pripps negativt skulle på­verka de fristående bryggeriföretagens situation. Föredraganden fram­höll emellertid att ora ägarna till andra bryggeriföretag likväl finner det förenUgt med sina intressen att inleda diskussioner om ändrade ägarför­hållanden borde sådana förslag Imma prövas i en positiv anda.

Utvecklingen under senare år har lett till att produktionskapaciteten inom bryggeribranschen som helhet överstiger efterfrågan. Det före­faller f. n. inte trohgt att efterfrågan inom en överskådUg framtid kom­mer att utvecklas så att branschens överkapacitetsproblem kommer att kimna ehmineras den vägen. Med undantag från Pripps är lönsam­heten kiom branschen över lag mycket svag. Ytterligare strukturföränd­ringar är därför att vänta. Mot den bakgmnden har regeringen ansett det motiverat att en samlad analys och bedömning görs av branschens nuvarande situation och av dess utveckling på längre sikt.

I december 1977 tillkallade regeringen en utredningsman. Utredaren skulle i första hand inrikta sig på de företag som tillverkar lagrade malt­drycker. Beträffande utredarens uppgifter anförs vidare i direktiven:

"Utredaren bör inledningsvis kartlägga de nuvarande förhållandena inom branschen. Mot bakgrund av en analys av marknadens utveck­ling på något längre sikt bör därefter sannohka stmkturförändringar och innebörden av dessa redovisas. Utredaren bör vidare bedöma om. den nuvarande stmkturen och nämnda förändringar överensstämmer med samhällets intresse av en rationellt fungerande produktionsapparat och en balanserad sysselsättningsutveckling på orter med bryggerier eller därmed sanmianhängande verksamhet. Vid bedömningen bör hän­syn tas till intresset av att konkurrensen Laom branschen inte begränsas ytterligare och att koncentrationen till ett dominerande företag på den svenska marknaden inte går längre än f. n. Utredarens arbete bör ut­mynna i förslag till de åtgärder som han kan finna motiverade."

Prop. 1978/79: 32

2    Bryggeriotredningen

2.1      Bryggeribranschen

2.1.1 Konsumtion

Den totala konsumtionen av malt- och läskedrycker beräknas år 1977 ha uppgått till närmare 4 000 milj. kr., vilket motsvarar en volym på ungefär 725 milj. liter. Konsumtionen har totalt sett minskat med 7,8 % mellan åren 1975 och 1977. Tidigare ökade konsumtionen. Ök­ningstakten minskade dock under perioden 19701975 med 0,6 % per år jämfört med perioden 19651970 när ökningstakten uppgick tUl

6.2 % per år. Ökningen imder 1960-taIets andra hälft berodde främst

på införandet av det s. k. mellanölet.

Under de senaste åren har konsumtionsminskningen berört både lagrade maltdrycker, 7,7 %, och kolsyrade läskedrycker, -r- 10,7 %. Av de lagrade maltdryckerna är det öl av klass n (A och B) som svarat för nedgången. Konsumtionen av öl klass 

II 

A har minskat sedan mel­lanölets

(II 

B) tillkomst i mitten av 1960-talet medan mellanölet stag­nerade i början av 1970-talet och minskade fr. o. m. år 1976. Konsum­tionen av kolsyrade läskedrycker stagnerade i början av 1970-talet. Därefter har den med något tmdantag minskat.

Konsumtionen av öl klass 

II 

har minskat kraftigt efter mellanöls­förbudet den 1 juli 1977. Minskningen uppgår tiU 32 % eller 56,1 milj. liter. Detta motsvarar 6,8 liter per person för andra halvåret 1977. Starkölskonsumtionen har däremot ökat mycket kraftigt 141 % eller 19,7 milj. hter motsvarande 2,4 liter per person under sexmånaderspe-rioden. De totala kvantiteterna starköl är emellertid relativt små, var­för den totala maltdryckskonsumtionen minskade med 15 % sarnma period. Detta var mer än konsumtionsminskningen för läskedryckema, 8 %. Mellanölskonsumtionen stagnerade redan i början av 1970-talet och började efter en tillfällig uppgång imder år 1975 att avta under år 1976 varför hela konsimitionsnunskningen av öl inte kan tillskrivas mellanölsförbudet. Under början av år 1978 har konsumtionen av öl klass 

II 

fortsatt att minska i jämförelse med perioden före mellanöls­förbudet. Under årets första månader låg konsumtionen ca 40 % under motsvarande nivå år 1977. Under maj och juni ökade åter ölförsälj-ningen för att minska under juli. Utvecklingen under sommaren visar branschens starka beroende av väderleken.

Konsumtionen av kolsyrade läskedrycker ökade med 4 % under första kvartalet 1978 samtidigt som konsumtionen av icke kolsyrade läskedrycker och juice minskade.

Prisökningarna i konsumentledet på malt- och läskedrycker har un­der 1970-talet varit högre än för flertalet andra drycker med undantag av juice som ökade i pris mycket kraftigt under år 1977. Kraftigast har

Prop. 1978/79: 32

6

prisökningarna varit för svagdrycker och mineralvatten, ca 120 % mellan åren 1970 och 1977. En ökande burkandel har påverkat pris­utvecklingen.

2.1.2   Utrikeshandel och produktion

Utrikeshandeln med malt- och läskedrycker är av liten omfattning. Av den svenska konsumtionen av malt- och läskedrycker på 727,3 milj. liter år 1977 tillgodosågs endast 22,5 milj. liter eller 3 % med importe­rade varor. För lagrade maltdrycker är importandelen 1,5 %, för kol­syrade läskedrycker 5,2 % och for övriga beskattade läskedrycker 5,4 %. Även exporten av malt- och läskedrycker är relativt liten. Under de senaste åren har maltdrycksexporten uppgått till omkring 2 milj. liter per år och läskedrycksexporten till 34 milj. hter. Detta utgör ca 0,5 % och 11,5 % av malt och resp. läskedrycksproduktionen. Malt-och läskedrycksindustrins saluvärde uppgick år 1976 till 1 598 milj. kr., vilket utgjorde 5,5 % av Uvsmedelsindustrin och 0,8 % av tillverknings­industrins saluvärde. Förädlingsvärdet, 864 milj. kr. utgjorde samma år 9,3 % resp. 0,9 % av livsmedels- och tillverkningsindustrins för­ädlingsvärde. Bryggeriindustrins förädlingsvärdeandel, förädlingsvärdet i procent av saluvärdet, uppgick till 54,4,%. Det var högre än för både livsmedels- och tillverkningsindustrins genomsnitt, 32,5 % resp. 45 %.

Malt- och läskedrycksindustrins kostnadsstmktur, dvs. i den officiella industristatistiken redovisade kostnader i procent av saluvärdet skiljer sig från annan industri främst genom lägre råvam- och löneandelar samt högre emballageandel. Branschens löneandel har minskat betydligt. Den uppgick år 1970 till 24 % och år 1976 tUl 16 %. Detta visar på en kraftig ökning av produktiviteten under samma period.

2.1.3   Sysselsättning

Totalt var omkring 6 000 personer sysselsatta inom malt- och läske­drycksföretagen under år 1977. Det kan jämföras med ca 6 800 två år tidigare. Ur sysselsättningssynpimkt domineras branschen av ölbrygge­rierna.

Bryggeribranschen visar en viss regional koncentration till Bergs­lagen (Grängesberg, Smedjebacken och Kopparberg), till västra Sverige (Göteborg, Borås, Falkenberg och två företag i Halmstad) samt till Småland (Nässjö, Vimmerby, Skmv och Tingsryd). De största brygge-riema är lokaliserade till storstadsområdena Stockholm, Göteborg och Malmö där bryggerierna dock är av relativt liten betydelse i jämförelse med industrisysselsättningen totalt.

2.1.4   Lönsamhet

Utredningen har genomfört en kartläggning över bryggeriernas lön-

Prop. 1978/79: 32

7

samhet och finansiella ställning under perioden fr. o. m. år 1975. Kart­läggningen grimdar sig på företagens årsredovisningar och har komplet­terats med information från de enskilda företagen.

Fullständigt rättvisande lönsamhetsjämförelser mellan ohka företag försvåras enhgt utredningen av bl. a. skilda och omlagda redovisningsår, skiftande värderingsprinciper för lager samt ohka avskrivningsprinciper såväl över tiden som mellan företag.

Sammanfattningsvis konstaterar utredningen att lönsamhetssituatio­nen är mycket allvarlig för samtUga bryggerier med undantag av Pripps och Wårby. Några företag har inte reserver att klara ytterligare ett års förluster medan de övriga bryggerierna knappast torde kunna täcka ytterligare några års förluster.

En av orsakerna tUI den nuvarande förlustsituationen utgörs enligt utredningen av den rabatteringspohtik som förts under senare tid från bryggeriernas sida. I en undersökning av statens pris- och kartellnämnd om pris-, rabatt- och prestationskonkurrens inom bryggeribranschen framgår att den totala rabattkostnaden av bruttoförsäljningen under redovisningsåret 1976/77 uppgick till närmare 5 % för Pripps och till närmare 9 % för övriga bryggerier. Rabattkostnaderna varierar regio­nalt. Bryggerier med tyngdpunkt i södra, västra och mellersta Sverige tillämpar rabatter som ligger högre än Pripps medan bryggerier med huvudsaklig verksamhet i norra Sverige tillämpar lägre rabatter.

Utredningen konstaterar slutUgen att samtidigt med den mycket otillfredsställande lönsamhetsutvecklingen för de övriga bryggeriema har Pripps lönsamhet utvecklats positivt, vilket ger en uppfattning om de stordriftsfördelar Pripps-koncernen har dragit nja av.

2.1.5 Produktionsstruktur

Antalet tillverkningsenheter inom malt- och läskedrycksindustrin har minskat mycket kraftigt sedan en längre tid. Är 1960 fanns 301 till­verkningsenheter, varav 85 ölbryggerier och 216 läskedrycksfabriker. Antalet hade år 1977 minskat till 76 enheter totalt varav 24 ölbrygge­rier och 52 läskedrycksfabriker. Under år 1978 har maltdryckstillverk­ningen upphört vid ytterligare två bryggerier. Med ölbryggeri menas samtUga tillverkningsställen med tillverkning av lagrade maltdrycker. Dessa bedriver även tillverlcning av svagdricka och läskedrycker. Med läskedrycksfabriker menas läskedrycksfabriker och svagdricksbryggerier, ofta benämnda vattenfabriker.

Antalet tillverkningsenheter har således minskat med tre fjärdedelar sedan år 1960. Samthga 52 läskedrycksfabriker har emellertid inte Icvar egen tillverkning utan ett tiotal fungerar enbart som distributörer åt andra bryggerier. Ölbryggerierna svarar för landets hela produktion av lagrade maltdrycker och ca 87 % av läskedrycksproduktionen.

De 22 ölbryggerierna är fördelade på elva företag. Prippskoncernen

Prop. 1978/79: 32

8

omfattar, inkl. Falken, nio bryggerier, Till-Bryggerier har tre ölbrygge­rier, Wårby två, medan de åtta övriga är fristående företag.

Vad gäller svagdricks- och läskedrycksfabrikanterna är de flesta rela­tivt små. Ett tiotal omsätter mer än 1 milj. kr. och har fler än fem an­ställda. I omsättningen ingår då ofta en betydande del främmande varor. Icke kolsyrade läskedrycker tillverkas även av företag utanför bryggeri­industrin, bl. a. Novia och Cadbmy Slotts.

Lagrade maltdrycker tillverkas f. n. i 22 anläggningar. Prippskoncer­nen svarar för nio enheter sedan maltdryckstillverkningen i[REDACTED_EFTERNAMN] och vid Sandwalls i Borås upphört. Brommabryggeriet är den största enheten med en årlig produktion av storleksordningen 200 milj. liter malt- och läskedrycker tillsammans. Bryggeriet i Göteborg producerar omkring 100 milj. liter och sedan följer bryggeriema i Mahnö (60 milj. hter), Falken­berg (dotterbolaget Falken), Tingsryd, Sundsvall, Torsby, Arboga och Gällivare. Det sistnämnda har en produktion av 56 milj. liter.

Wårby Bryggerier bedriver malt- och läskedrycksproduktion i Wårby och Sollefteå med en produktion om 6070 resp. 10 milj. liter. Wårby har dessutom läskedryckstiUverknmg i Åstorp.

Till-Bryggeriernas produktionsenheter i Östersund, Luleå och Umeå har en produktion av mellan 25 och 10 milj. hter.

De övriga fristående åtta bryggeriema (Grängesberg, Risingsbo, Nya Kopparberg, Abro, Nässjö, Banco-Bryggerier, Appeltofftska och Östra) har en produktion som varierar från 25 ned till 4 milj. liter. Endast tre av dessa har en produktion överstigande 10 milj. liter.

2.1.6 Distribution

Det är endast Pripps och Wårby som har en rikstäckande försäljning. Omkring 55 % av Pripps distribution sker direkt från tillverkningsställen medan resten ombesörjs av ett trettiotal depåer, grossister och ombud. Wårbys distribution går via KF:s lagercentraler samt i Stockholm, Gö­teborg och Ådalen genom egna nederlag. Omkring 60 % av Wårbys distribution går via lagercentraler. De övriga bryggerierna handhar själva, i likhet med Pripps, största delen av sin distribution själva via depåer. Ombud utnyttjas i varierande omfattning. Tillsanunans har bryggerierna ca 120 depåer förutom sina tillverkningsställen.

2.2 Framtida utveckling

Utredningen har gjort ett försök att bedöma efterfrågan på bryggeri-industrins produkter för den närmaste framtiden. Bedömningarna bygger främst på diskussioner med företrädare för branschen. Trendframskriv-ningar är enhgt utredningen inte meningsfulla till följd av mellanölsför­budet den 1 juli 1977 som medfört helt andra föratsättnmgar för bran­schen. Av samma orsak försvåras utnyttjandet av konsumtionsfunktio-

Prop. 1978/79: 32

9

ner där hänsyn tas tiU exempelvis inkomst- och prisutveckling. Utred­ningen förutsätter i sin bedömning att inga väsentliga ändringar av be­skattnings- och alkoholpolitiken äger rum under perioden. Man räknar dock med ett reklamförbud för alkohol inkl. starköl och återhållsamhet i reklamen för öl. Utredningen har emellertid ingen uppfattning hur ett sådant förbud kan påverka konsumtionen.

Bedömningen av marknadsutvecklingen är i hög grad avhängig kon­sumtionsutvecklingen för öl av klass 

II. 

För år 1978 har utredningen an­tagit att konsumtionen kommer att öka i viss mån jämfört med andra halvåret 1977, bl. a. beroende på att man sannolikt i ökad utsträckning accepterar det nya ölet. För år 1978 beräknas konsumtionen av öl klass 

II 

i jämförelse med mellanöl omräknat till kalenderårsbasis att uppgå till 75 %. Den andelen har sedan beräknats öka till mellan 80 och 85 % år 1982.

Till följd av den utbyggnad av branschen som mot bakgrund av mellan­ölskonsumtionens tillväxt ägde rum under senare delen av 1960-taIet och början av 1970-taIet har det efter de senaste årens konsumtionsminsk­ning uppstått en betydande överkapacitet. Branschen skulle i dagsläget enligt företagens bedömningar kunna producera omkring 20 % mer malt- och läskedrycker. Överkapaciteten motsvarar ca 135 milj. liter per år. Den motsvarar ungefär produktionen hos de bryggerier som står utanför Pripps och Wårby. Produktionskapaciteten skulle dessutom en­Ugt branschens bedömning kunna utökas uppskattningsvis ytterligare 20 % med ökad skiftgång och begränsade investeringar. En viss över­kapacitet är dock nödvändig för att Icunna täcka säsongvariationen.

Utredningen har studerat produktivitets- och kapäcitetstiUväxten inom bryggeriindustrin bl. a. vad gäller processdelen, bryggning, jäsning och lagring, förpackningsdelen och distributionsdelen. Sammanfattnings­vis konstaterar utredningen följande. Produktiviteten i produktionsledet, dvs. process- och förpackningsdelen mellan de fristående bryggerierna och Pripps mindre enheter är i huvudsak jämförbara. Några undantag både tUl fördel och nackdel för de fristående bryggerierna förekommer. Pripps största enheter är dock ur produktivitetssynpunkt avsevärt effek­tivare. På distributionssidan jjidrar Pripps glesare depånät tiU en effek­tivare distribution. Pripps har distributionsmässiga effektivitetsfördelar i kraft av sin storlek och marknadsorganisation, som möjliggör samord­ning av företagets resurser. Pripps kanske främsta fördelar ur distribu-tionssynpunkt ligger i företagets dominans inom storstadsområdena i kombination med att man har sina största bryggerier där.

Utredningen har gjort en översiktlig jämförelse av produktionens re­gionala fördelning i förhållande till konsumtionen. Man har utgått från att per-capitakonsumtionen av malt- och läskedrycker är lika över hela landet. Jämförelsen pekar på att Götaland och Norrland är underskotts-områden vad beträffar produktionen medan Svealand har ett stort pro-

Prop. 1978/79: 32

10

duktionsöverskott. Tar man dessutom hänsyn till produktionskapaciteten markeras detta ytterUgare.

För starköl bedömer utredningen att takten i konsumtionsökningen kommer att avta och uppgå till ca 5 % per år under perioden fram till år 1982. Lättölskonsumtionen beräknas öka något medan konsumtio­nen av svagdricka beräknas följa trenden sedan lång tid tillbaka och minska.

Läskedryckskonsumtionen anses vara mycket svårbedömd och osäker. På några års sikt bedömer utredningen ändå att konsumtionen kommer att stabiliseras på 1977 års nivå eller något däröver, dvs. ca 275 milj. liter. Konsumtionen av icke kolsyrade läskedrycker bedöms ha förutsätt­ningar att kunna öka i framtiden.

Eftersom utrikeshandeln av malt- och läskedrycker är av så begrän­sad omfattning kommer produktionen att följa konsumtionsutvecklingen. Däremot kan naturUgtvis lyckade exportsatsningar bidra tUI en mer po­sitiv produktionsutveckUng. På sikt bör, enligt utredningens uppfattning, exportvolymen av malt- och läskedrycker successivt kunna uppgå till 5075 milj. liter, dvs. en tiodubbling jämfört med nuläget.

Med utgångspunkt i den beskrivna utvecklingen konstaterar utred­ningen att sysselsättningen även under den närmaste framtiden ofrån­komligen kommer att minska. Med en antagen produktivitetsförändring i samma storlek som under den senaste tvåårsperioden, ca 5 % per år, beräknas antalet sysselsatta komma att utvecklas enhgt följande.

Prognos

1977

1978

1980

1982

Antal sysselsatta

6 000

5 500

5 300

5 000

Sysselsättningen beräknas således minska med ca 1 000 personer fram till år 1982. Hälften av minskningen förväntas äga rum under år 1978. Den stmktureUa omvandUngen inom branschen förutsätts därvid bli av samma omfattning som under de senaste två åren, dvs. med ett bortfall av ett par mindre bryggerier per år.

2.3 Utredningens förslag

Utredningen har tagit upp frågan om beskattning på läskedrycker, saft och juice, en förändring av förpackningsavgiften samt frågan om en utvärdering av meUanöIsförbudet. Dessa förslag behandlas inte vidare i förehggande proposition.

För att förhindra en utveckling som dels kan leda till en monopol­situation inom bryggeribranschen, dels medföra sysselsättningsproblem på ett antal orter p. g. a. att vissa bryggeriföretag tvingas att träda i lik-

Prop. 1978/79: 32

11

vidation finner utredningen det nödvändigt att vissa åtgärder vidtas. Vidare har utredningen haft att beakta de givna direktiven, där bl. a. samhällets intresse av en regionalt balanserad sysselsättningsutveckling på orter med bryggerier betonas. Utredningens förslag syftar tUI att åstadkomma en struktur inom bryggeribranschen som innebär fortsatt konkurrens meUan Uvskraftiga företagsenheter. Samtidigt framhåller ut­redningen att fömtsättningar bör skapas för en strukturrationalisering inom branschen i acceptabla former.

För att livskraftiga företagsenheter vid sidan av Pripps och Wårby skaU kunna åstadkommas fordras enhgt utredningens mening fusioner och strukturförändringar inom de från dessa gruppermgar fristående bryggeriema. Utredningen föreslår att de fristående bryggeriema i Syd-och Mellansverige sammanslås till två nybildade bryggeriblock. Sydbrygg och Bergslagsbrygg. Sydbrygg föreslås bildas på grundval av nuvarande Abro Bryggeri i Vimmerby, Nässjö Bryggeri AB, Banco-Bryggerier i Skruv AB samt Äppeltoffska Bryggeri AB och Östra Bryggeri AB i Halmstad. Bergslagsbrygg föreslås bildas med utgångspunkt i Gränges­bergs Bryggeri AB, AB Risingsbo Ängbryggeri, Smedjebacken och Nya Kopparbergs Bryggeri AB, Kopparberg. Vidare måste Till-Brygge­rier AB med bryggerier i Östersund, Umeå och Luleå erhålla en starkare ställning genom tiUskott av riskkapital. Utredningen föreslår också att de i respektive region befintliga svagdricks- och läskedrycksfabrikema bör, om så befinns lämpligt, beredas' möjligheter att ingå i respektive block.

Ovanstående förslag kommer enligt utredningens bedönming att med­föra betydande rationaliserings- och samordningsvinster i fråga om både produktion och distribution. En produktionsuppdelning mellan de i resp. bryggeriblock ingående företagen bör ge betydande kostnads­besparingar. De fem bryggeriema i södra Sverige har distributionsmål som till stora delar överlappar varandra. Liknande förhåUanden råder bland Bergslagsbryggerierna. Vidare kan kostnaderna för bl. a. företags­ledning och administration nedbringas.

Branschens betydande överkapacitet gör att nedläggningar av några bryggerier bedöms vara ofrånkomliga. Utredningen anser att ledningen inom resp. företag i samråd med de anställda enligt gängse normer själva ansvarar för och beslutar ora sin interna strukturomvandling. Enligt utredningens uppfattning bör emeUertid vissa nedläggningar äga rum i anslutning till bildandet av de föreslagna bryggeriblocken. Inom Sydbrygg bedömer utredningen att ett till två bryggerier bör läggas ned. På sikt bör ytterligare ett avvecklas och produktionen kon­centreras till två bryggerier. Inom Bergslagsblocket rekommenderas att verksamheten vid ett bryggeri successivt trappas ned. På sikt bör pro­duktionen koncentreras till ett ställe. Inom Till-Bryggerier bör likaså ett bryggeri successivt läggas ned.

t2   Riksdagen 1978/79.1 saml. Nr 32

Prop. 1978/79:32

12

Vad gäUer Prippskoncernen konstaterar utrednmgen att Pripps inter­na strukturomvandling kännetecknas av planmässighet och att man har möjUghet att verkställa planerade åtgärder när sysselsättningsförhållan­den etc. så medger.

De mer omedelbara förslagen till stmkturomvandling ger enUgt ut­redningen följande ungefärliga besparmgar. För den sydsvenska gmp-pen uppgår besparingarna till 1012 milj. kr. per år, för Bergslags­brygg tiU 56 milj. kr. per år och för Till-Bryggeriema till 45 milj. kr. per år. Kalkylerna fömtsätter även bl. a. nedläggning av ett antal depåer. De föreslagna förändringarna torde enligt utredningen med­föra en minskning av antalet anställda i storleksordningen 200 per­soner.

De föreslagna nedläggningarna kan emellertid endast reducera den totala överkapaciteten tiU en del. För att kanaUsera ytterUgare över­kapacitet från den inhemska marinaden föreslår utredningen att brygge­riindustrin och i första hand Pripps genomför en grundlig och målmed­veten satsning på export. Den svenska maltdrycksexporten är obetydUg i jämförelse med många andra länders. Pripps effektiva produktions­apparat bör enhgt utredningen ge fömtsättningar för en väsentUg exportproduktion. Andra utvecklingsmöjligheter som utredningen be­handlar är produktion utomlands genom Ucensavtal eUer i form av joint ventures eller helägda dotterbolag.

Vidare pekar utredningen också på vikten av att bryggeriindustrin, anstränger sig för att utveckla nya produkter.

För att genomföra de föreslagna strukturförändringama och för att utgöra ett organ för samordningsfrågor inom branschen föreslår ut­redningen att ett särskilt investmentbolag bildas, Brygginvest.

Utredningen redovisar två förslag där skillnaden ligger i ägarsam-mansättningen av Brygginvest och Pripps. SkiUnaden framgår av föl­jande figurer.

Figur 1

Börséh

51 %

25°

4

24%

Brygginvest

i 00 %

minoritets­andel

minoritets-andel

minoritets­andel

50   %     :

Pripps

Sydbrygg

Bergslagsbrygg

Norrlandsbrygg

Nord-Malt

KF

Wårby

Prop. 1978/79: 32

Figur 2

13

Staten

Beijeri

nvest 40 %

100

0

/

0

Brygginvest

60%

minoritets­andel

minoritets­andel

minoritets-andel

50 %

Pripps

Sydbrygg

Bergslagsbrygg

Norrlandsbrygg

Nord-Malt

KF

Wårby

Brygginvest bör enligt utredningsförslaget medverka vid tillskapan­det av de nya företagsgruppema under förutsättnmg att de berörda företagen är beredda att medverka till de föreslagna blockbildningama. Bildandet av de föreslagna blocken förutsätts ske på basis av frivilligt deltagande från de gamla ägarnas sida. Härvid kan komma ifråga såväl att gamla ägare löses ut som att de tillskjuter resp. företag som ap­portegendom. Brygginvest föreslås även erbjuda sig att gå in som del­ägare i Till-Bryggeriema. Sammanfattnmgsvis föreslår utredningen att Brygginvest går in med minoritetsandelar i Sydbrygg, Bergslagsbrygg och i ett på grundval av Till-Bryggerier bildat Norrlandsbrygg. Vidare föreslås att Brygginvest förvärvar 50 % av aktierna i Nord-Malt AB.

Wårby Bryggerier (KF) föreslås t. v. stå utanför Brygginvest. Möjlig­heten att i framtiden ta upp diskussioner om samarbete niellan Wårby och Brygginvest bör dpck enligt utredningens mening, lämnas öppen.

I det ena (fig. 1) av utredmngens förslag iöreslås Pripps Bryggerier ombildas till ett helägt dotterbolag till Bryggmvest. Bryggmvest föreslås då få ett statiigt majoritetsägande, 51 %, medan Beijerinvests andel föreslås bU 25 %. Återstående aktier, 24 %, försäljs genom börsmtro-duktion av Brygginvest. Den stadiga majoriteten är enligt utredningen nödvändig, bl- a. med hänsyn till samhällets intresse att kunna driva en lämpUg alkobolpoUtik. FÖrändrmgen i det statUga ägandet, från 60 % av aktiekaphalet i Pripps till 51 % i Brygginvest, frigör kapital som en­ligt utredmngens mening kan användas för att genomföra föreslagna strukturförändrmgar.

I det andra alternativet, som enligt Utredningen i vissa avseenden är det enklaste och som går snabbast att genomföra, blir Brygginvest ett helstatiigt aktiebolag som får förvalta statens, aktiemnehav i Pripps. En tänkbar utveckling av detta alternativ är enligt utredningen att en

Prop. 1978/79: 32

14

del av aktierna utförsäljs tiU aUmänheten. Man anser dock att staten av alkoholpolitiska skäl även i detta fall bör bibehålla aktiemajoriteten.

Genom Brygginvests delägarskap i de mindre bryggeriema anser utredningen att dessa ges finansieUa möjligheter att överleva. Det kom­mer emellertid att ta en viss tid för de nybildade företagen att organi­sera ' sin verksamhet och innan rationaliserings- och samordningsvins-temå får full genomslagskraft. Utredningen föreslår därför att man överväger möjligheterna till ett temporärt samhälleUgt stöd under en rekonstmktionsperiod om fre år.

Utredningen pekar på vissa andra områden där man anser att Brygg­invest kan göra en insats. Delägarskapet möjUggör branschfrämjande samordningsåtgärder. Viss samordnuig inom branschen är enligt utred­ningen önskvärd, exempelvis vad beträffar det alkohoIpoUtiska om­rådet, exportsatsningar och produktutveckling. Brygginvest kan med­verka tiU samordning i fråga om övergripande pris- och rabattpolitik i syfte att skapa rimliga konkurrensfömtsättningar.

YtterUgare exempel på samordningsaktiviteter inom Bryggmvests ram är råvaruförsörjningen. Brygginvest har dessutom möjlighet att aktivt engagera sig i andra bryggerianknutaa verksamheter. Utredningen un­derstryker att genom att Brygginvest endast har minoritetsandelén i de mindre bryggeriema garanteras deras självständighet och konkurrens­trovärdighet. Brygginvest avses inte få möjlighet att detaljstyra något av bryggeriföretagen, utan samarbete sker på berörda parters egna villkor. Utredningen understryker nödvändigheten av att resurser inte överförs från Pripps till de mindre företagen. Detta förhindras också genom att de mindre företagen endast är minoritetsägda av Brygginvest vilket medför att koncembidrag inte är möjliga.

Utredningen konstaterar slutligen att de närmare omständigheterna kring ett genomförande av utredningens förslag är beroende av förhand­lingar meUan berörda parter. Med hänsyn till situationen i branschen un­derstryker utredningen vikten av stor skyndsamhet.

2.4 Nord-Malt

Utredningen har haft i uppdrag att utreda samt komma med förslag till åtgärder rörande vissa frågor inom mälteriverksamheten, specieUt avseende Nord-Malt AB.

För närvarande finns det tre större mälterier som förser bryggeriema med malt. Pripps har två i Stockholm och Göteborg. Det tredje, Nord-Malt, ligger i Söderhamn. Nord-MaU ägs till 51 % av. det finska bolaget Oy Lahden Polttimo och till 49 % av flertalet ölbryggerier samt Svenska Lantmännens Riksförbund (SLR). Nord-Malt etablerades år 1972 med hjälp av lokaliseringsstöd och sysselsätter omkring 30 personer. Härut­över sysselsätts indirekt 1015 personer med transporter etc.

Prop. 1978/79:32      i

15

Bakgranden till dagens överkapacitet på mälterisidan är enUgt utred-, ningen den att mellanölsförbudet och minskningen i konsumtionen av öl har medfört en stark minskning av maltförbmkningen. Detta har ytter­Ugare förstärkts av att råfmkttillsatsen vid bryggning av öl tiUåtits öka från 20 % till 35 %. För Nord-Malt har problemen förstärkts genom att Pripps-koncemen övertagit vissa bryggerier som tidigare var kunder till Nord-Malt. Vidare uppför Pripps för närvarande ett nytt mälteri. De förändrade förutsättningarna har medverkat ttU Nord-Malts lönsam­hetsproblem och till att företagets framtid är osäker. För att upprätthåUa tillräckUg produktionsvolym och sysselsättning är Nord-Malt i allt högre grad hänvisad till export. Den intemationella handeln med malt är bety­dande. Utredningen framhåller att en svensk export är beroende av ex­portstöd inom ramen för den svenska jordbrukspoUtiken. Enligt utred­ningens bedömnmg kan export inte läggas tUI gmnd för långsiktig pro­duktionsplanering med nu gällande regler.

I syfte att säkerställa produktionen och sysselsättningen vid Nord-Malt finner utredningen följande åtgärder nödvändiga:

" Exportbidragen för malt bör utformas så att de möjUggör en export av ca 20 000 ton malt per år vilket är en förutsättning för Nord-Malts fortsatta verksamhet genom att utgå med det belopp som gäller vid tidpunkten för respektive exportkontrakts undertecknan­de, oberoende av leveranstidpunkt och genom att ligga fast under minst två veckor för möjUggörande av förhandlingar med utländs­ka köpare.

Utredningen vill rekommendera att en översyn av de svenska prin­ciperna för beräkning av exportbidrag på malt genomföres för att om möjUgt erhålla enhetUga system i EG och Sverige beträffande omräkningstalen meUan kom och malt.

En reducering av importen, som är av storleksordningen 10 000 ton, till förmån för inhemsk tillverkning skuUe medverka tUl att skapa större utrymme för Nord-Malts produktion. Importavgiften för bryggerimalt bör därför höjas till samma nivå som gäller inom EG.

För att sänka Nord-Malts fasta kostnader föreslår utredningen att staten prövar möjhgheten att avskriva hälften av uteliggande lokaU-seringslån om 8 395 tkr. Härigenom sänks räntekostnaderna med ca 400 tkr per år, vilket medför att förutsättningama att erhålla rim­lig lönsamhet ökar.

I samband med en avskrivning av lokaliseringslån bör, enligt utred­ningens uppfattning, en översyn av ägarfrågan göras. Föreslagna åtgärder motiverar ett statligt ägande i Nord-Malt. Samtidigt finner utredningen det angeläget att nuvarande ägare kvarstår. Utredning­en föreslår att Nord-Malts aktiekaphal ökas från 3 till 6 mkr. ge­nom en till Brygginvest riktad emission. Utredningen föreslår också vissa ändringar i Nord-Malts organisation syftande till en sänkning av företagets kostnader.

På längre sikt bör den svenska maltproduktionen inom Nord-Malt och Pripps samordnas för att därigenom uppnå rationaUserings-vinster i fråga om råväruanskaffning, produktion, administration och försäljning. Nord-Malt och Pripps mälterier föreslås därvid på

Prop. 1978/79: 32

16

sikt samordnas till ett särskilt mälteriföretag imder Brygginvest. Utredningen föreslår vidare att Nord-Malt omorganiseras så att man i Söderhamn ansvarar för produktion och försäljning tiU in­hemska kunder. Utredningen finner det lämpligt att ansvaret för exportförsäljningen genom avtal överlåtes tUl aktieägarna SLR re­spektive Lahden Polttimo. SLR bör ansvara för ordertagande, fak­turor, leveransplanering, skeppning, inkassering och delcredere. Ui-redningen föreslår också att; SLR övertar ansvaret för råvaman-skaffning. EnUgt utredningens uppfattning bör också växtföräd­lingen inriktas på att utveclda för den internationella maltmark­naden lämpliga komsorter."

2.5 Särskilt yttrande

Sveriges Ärbetsledareförbund, Svenska Industritjänstemannaförbundet och Svenska Livsmedelsarbetareförbundet har representerats i bryggeri-utredningen. Representanterna har avgivit ett särskilt yttrande.

De fackliga representantema anser att utredningen i alltför hög grad har koncentrerats 'all de organisatoriska frågorna. De strakturanalyser som genomförts anses vara alltför ytUga. Man. har invändnLogar mot att utredaren överlåtit ställningsantagandena beträffande strukturplaner tiU de organisatoriska konsteUätioner som kan bU resultatet av utredningens förslag. De fackliga företrädarna framhåller vidare att vid upprättan­det av strukturplaner måste målsättningen vara att förändringen sker i en sådan takt och på ett sådant sätt att vidhängande problem kan bemäst­ras. En strävan måste vara att berörda individer erbjuds möjligheter tUl omplacering inom branschen eller att alternativ sysselsättning skapas, då i största utsträckning på orten.

EnUgt de fackliga organisationerna krävs ett centralt forum där branschproblemen kan behandlas, dvs, ett strukturbolag med representa­tion från samtiiga företag. Man pekar på vikten av att det fackUga infly­tandet garanteras i ett sådant strukturbolag. Av utredningens två för­slag tiQ organisatorisk utformning prioriteras alternativ ett.

I det särskilda yttrandet behandlas även Pripps situation. De fackliga företrädarna framhåUer att lösningen av dagens akuta situation inom branschen inte får innebära att Pripps offensiva förutsättniagar häm­mas. Strävan måste enligt yttrandet därför vara att bättre samordna och effektivisera de fristående företagen. För Pripps del förordas att man prioriterar export och utveckUng av ny verksamhet. Det under­stryks att Pripps inte genom koncembidrag subventionerar Brygginvests verksamhet. Pripps måste enligt de fackliga organisationerna helt själv­ständigt få råda över sma nuvarande och förväntade finansiella resur­ser. Företaget måste dock åläggas att i största möjliga utsträckning sörja för att erbjuda ersättningsjobb för de av sina anställda som drabbas av intern rationalisering. I första hand skall enligt yttrandet sådana erbju­das på hemorten.

Prop. 1978/79: 32

17

3   Tilläggsavtal

Mellan staten och Beijerinvest AB har den 26 oktober 1978 träffats ett tiUäggsavtal till det avtal som träffades mellan staten och PRIBO den 19 november 1974, kallat huvudavtalet. Tilläggsavtalet fömtsätter för att bli giltigt fömtom godkännande av Beijerinvests styrelse - att regeringen senast den 21 december 1978 godkänner det.

Tilläggsavtalet innebär att staten så snart Brygginvest bildats till detta bolag skall överlåta sina 840 000 aktier i Pripps (motsvarande 60 % av Pripps aktiekapital och därmed svarande röstetal). Brygg­invest ildäder sig enUgt tilläggsavtalet dels statens rättigheter och skyl­digheter enUgt huvudavtalet, dels förpUktelser och ansvar för de åtgär­der som staten enligt tilläggsavtalet åtar sig gentemot Beijerinvest.

Enligt tiUäggsavtalet skall staten och Beijerinvest låta ombesörja en ökning av aktiekapitalet i Pripps från nuvarande 70 milj. kr. till 210 milj. kr. genom fondemission. För genomförandet av denna kapital-ölcning skall värdet på Pripps anläggningstillgångar uppskrivas i erfor­derlig omfattning.

I samband med ökningen av aktiekapitalet företas en s. k. split vari­genom aktiemas nominella värde, som f. n. utgör 50 kr. per aktie, ändras till 25 kr. per aktie varefter 5 600 000 nya aktier ges ut med ett nominellt värde på 25 kr. Det totala antalet aktier i Pripps kommer härigenom att uppgå till 8 400 000 aktier. Vidare stadgar tilläggsavtalet att aktierna i Pripps skall fördelas på två kategorier. A- och B-aktier, på sådant sätt att 4 284 000 aktier av de av staten innehavda aktierna eller 51 % av samtliga aktier skall vara A-aktier och övriga B-aktier. SamtUga aktier skall, liksom hittills, vara likaberättigade.

De nya aktierna skall enligt tilläggsavtalet medföra rätt till utdelning som kan komma att utgå för det verksamhetsår som börjar den 1 okto­ber 1978 och för följande verksamhetsår. Kapitalökningen skall genom­föras utan dröjsmål. Erforderliga kostnader inkl. stämpel för kapital­ökningen skall bäras av Pripps. I samband med spUt och fondemission skaU Pripps göras till avstämmningsbolag enl. 3 kap. 8 § aktiebolags­lagen.

Enligt tilläggsavtalet äger staten till försäljning bland aUmänheten erbjuda B-aktier i Pripps motsvarande 9 % av aktiekapitalet och därtill svarande röstetal. Beijerinvest skall erbjuda B-aktier motsvarande 15 % av Pripps aktiekapital och därtill svarande röstetal till försäljning. Beijerinvest äger att vid detta erbjudande ge företräde åt sina aktie­ägare och innehavare av konvertibla skuldebrev. Priset per aktie skall i försäljningserbjudandet anges tiU 57: 50 kr. Det föreligger ingen skyl­dighet för vare sig staten eller Beijerinvest att sälja aktier till ett pris som imderstiger detta värde. Försäljningen skall ske genom börsintro­duktion av Pripps.

Prop. 1978/79: 32

18

I och med att försäljningen av en del av statens resp. Beijerinvests aktieinnehav i Pripps har kommit till stånd upphör bestämmelsema i huvudavtalet att gäUa beträffande de B-aktier som försäljs tiU allmän­heten. I övrigt gäller huvud- resp. tilläggsavtalen så länge Beijerinvest innehar 25 % av B-aktierna. Löser staten in Beijerinvests återstående aktieinnehav (eller delar därav) skall staten enligt tilläggsavtalet erbjuda övriga B-aktieägare att sälja sina B-aktier till staten för motsvarande belopp som Beijerinvest erhåller.

Vid en ökning av aktiekapitalet genom nyemission eUer nyteckning skall ökningen gälla såväl A- som B-aktier med oförändrad inbördes relation mellan dem.

Beträffande styrelserepresentation stadgas att så länge Beijerinvest äger B-aktier i Pripps skaU styrelsen bestå av förutom verkställande direktör och personer utsedda i enlighet med lagen (1972: 829) om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar fem personer med två suppleanter. Av dessa skall staten nominera tre styrelseledamöter och en suppleant samt Beijerinvest två styrelseledamöter och en suppleant. Staten och Beijerinvest äger kom­ma överens om att styrelsen utökas med en ledamot. Denne nomineras gemensamt av staten och Beijerinvest som representant för övriga aktie­ägare.

Ordföranden i Pripps styrelse skall väljas bland de styrelseledamöter som nomineras av staten och vice ordföranden bland dem som nomine­ras av Beijerinvest.

Oavsett om statens aktieinnehav framdeles kommer att ägas av Brygg­invest skaU statens företrädare i Pripps styrelse nomineras av regeringen genom budgetdepartementet eller det departement som förvaltar aktier­na i Brygginvest. Tilläggsavtalet förutsätter att särskilt avtal träffas härom mellan staten, Beijerinvest och Brygginvest.

Beslut vid styrelsesammanträde fattas med enkel majoritet. Vid lika röstetal skall ordföranden vid styrelsesammanträdet ha utslagsröst. I det faU ordföranden i en för Pripps eUer staten väsentUg fråga konsta­terar att olika mening föreligger mellan å ena sidan samtliga av de av staten nominerade ledamöterna och å andra sidan övriga ledamöter och lika röstetal inte skuUe uppkomma skall Beijerinvest se till att de av Beijerinvest nominerade ledamöterna vid omröstningen medverkar på sådant sätt att ordförandens mening kommer att gälla.

De av staten nominerade revisorerna och suppleanterna skall utses av budgetdepartementet eller det departement som förvaltar aktierna i Pripps.

I tilläggsavtalet regleras även vissa riktiinjer för verksamheten i Pripps. Pripps skall med iakttagande av vissa särskilt preciserade rikt-Imjer drivas på ett rationellt och företagsekonomiskt sunt sätt som möjliggör en rimlig utdelning till aktieägarna.

Prop. 1978/79: 32

19

Det konstateras att Pripps kommit att uppnå en dominerande stäU-ning på marknaden för bryggeriprodukter i Sverige. Staten och Beijer­invest är överens om att denna dominans innebär att Pripps i sin verk­samhet, i större utsträckning än eljest behövde vara fallet, har att und­vika att konkurrera på ett sätt som på ett ur aUmän synpunkt otillbör­ligt sätt hämmar verkningsförmågan för andra företag inom branschen eller försvårar eller hindrar annans näringsutövning i branschen.

Mot denna bakgrund är staten och Beijerinvest överens om att Pripps skall undvika att vidta sådana åtgärder som huvudsakligen syftar tiU att förstärka Pripps dominans. Pripps skall således tillämpa en pris- och rabattpolhik som undviker alla former av pris- resp. rabattdiskrimine­ring. Vid inköp av för Pripps produktion nödvändiga råvaror, inkl. för­packningsmaterial, skall Pripps inte på ett otillbörligt sätt söka utnyttja sin marknadsställning.

Staten och Beijerinvest förbinder sig att medverka till att Pripps i samband med kapitalökningen, antar en ny bolagsordning.

Slutiigen stadgas att huvudavtalet alltjämt skaU äga giltighet i de delar där tilläggsbestämmelse inte gäller enligt tilläggsavtalet. Strider någon bestämmelse i tilläggsavtalet mot en bestämmelse i huvudavtalet, skall tilläggsavtalet i första hand gälla i den berörda frågan.

4   Remissyttrandena

4.1 Branschens situation

Bryggeriutredningens beskrivning av den utveckling som ägt rum inom branschen, nulägesbeskrivningen och synpunkterna på den framtida ut­vecklingen ger enligt samtiiga remissinstanser som tar upp frågan, dvs. socialstyrelsen, näringsfrihetsombudsmannen (NO), länsstyrelsen i Jämt­lands län, Svenska Livsmedelsarbetareförbundet, Svenska Industritjänste­mannaförbundet, Sveriges Arbetsledareförbund, Sveriges Köpmanna­förbund, Svenska Bryggareföreningen, Malt- och Läskedrycksförbundet, Föreningen Skattepliktiga Bryggerier, Appeltofftska Bryggeri AB, Nya Banco Bryggerier AB i Skruv, Nässjö Bryggeri AB, Åbro Bryggeri KB, Östra Bryggeri AB, Grängesbergs Bryggeri AB, Nord-Malt AB, Risings­bo Ångbryggeri, Nya Kopparbergs Bryggeri AB, Kooperativa förbun­det (KF), Östersunds Bryggeri AB, en riktig bild av förhållandena inom branschen. Svenska Livsmedelsarbetareförbundet påpekar i sitt yttrande att man tidigare uttryckt farhågor för att bryggeribranschen genom mellanölsförbudet skulle komma att stå inför en mycket allvarlig kris. Man tar även upp de investeringar bryggerierna gjorde i samband med mellanölets införande 1965 vilka innebar att bryggeriema fick en avan­cerad teknik med hög kapacitet som inte längre kan utnyttjas. Man

Prop. 1978/79: 32

20

framhåller att utredningen på ett klarläggande sätt kunnat konstatera att branschen knappast har några utvecklingsmöjUgheter f. n.

4.2      Sysselsättning

Utredningens prognos beträffande sysselsättningen verkar enligt Svenska Industritjänstemannaförbundet vara något optimistisk förutsatt att inga åtgärder vidtas.

Länsstyrelserna i Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län, Norr­bottensdelegationen, Norrbottens Socialdemokratiska Partidistrikt samt Östersunds Bryggeri AB behandlar sysselsättningssituationen för brygge­riema i de aktueUa länen och den påverkan man anser att Pripps kon­kurrenskraft har haft på utvecklmgen för efterfrågan på Till-Brygge­riers produkter. Sammanfattningsvis anser man att problemen till stor del sammanhänger med de konkurrensförhåUanden som uppstått till följd av Pripps ökade försäljningsansträngningar. Man motsätter sig ytterligare nedläggningar av bryggerier i Norrland mot bakgrund av arbetsmarknadsförhållandena. Vikten av att genomföra utredningens förslag snarast och därvid beakta de regionala konsekvenserna för sys­selsättningen understryks.

Nya Kopparbergs Bryggeri AB och Risingsbo Ångbryggeri AB fram­håller att man vid en bedömning av den framtida strukturen av bryggeri-industrin bör ta stor hänsyn till sysselsättningen på de orter på vilka bryggeriema är verksamma. Man påpekar att en nedläggning av något av de två berörda bryggerierna skulle i det närmaste vara en katastrof för Smedjebackens resp. Ljusnarsbergs kommuner.

4.3      Branschens framtida stmktur

Socialstyrelsen anser att ett statiigt inflytande i ett eventuellt Brygg­invest skulle kunna öka möjligheterna att förverkliga den fastlagda alkoholpolitiken. Hur detta rent ekonomiskt skaU konstrueras torde dock enligt styrelsen ur alkoholpolitisk synpunkt vara av underordnat intresse. NO delar utredningens uppfattning att det krävs stmkturför­ändringar och fusioner inom de från Pripps och Wårby fristående bryg­geriföretagen för att det på sikt skall finnas alternativ för konsumen­terna till de båda nämnda gmpperna. NO har härvid fäst avgörande vikt vid den besvärliga ekonomiska situation som flertalet av företagen inom gruppen övriga mindre bryggerier f. n. har. Om motåtgärder inte vidtas skulle flera av företagen sannolikt få upphöra eller överlåtas till Pripps vilket ytterligare skulle förstärka Pripps marknadsdominans. En sådan utveckling skuUe öka de risker för negativa effekter som föreligger re­dan vid nuvarande företagskoncentration i branschen. Sådana risker är främst diskriminering av kunder till det dominerande företaget, diskri-

Prop. 1978/79: 32

21

minering av bryggerier vid sidan av Pripps, risk för en på sikt oförmån­lig prisutveckluig för konsumenterna samt minskade valmöjUgheter för konsumenterna på dryckesvarumarknaden.

Statens pris- och kartellriämnd (SPK) anser att genom den föreslagna samordningen av de mindre bryggeriema tiU större block inom ett in­vestmentbolag bör de stordriftsfördelär som fitins i bryggerinäringen till viss del kunna tillvaratas samtidigt som den för branschen nödvändiga strukturomvandlingen bör kunna ske mera planmässigt och med mindre sysselsättningseffekter än vad som annars skuUe kunna bli faUet. Nämn­den vill dock framhålla det angelägna i att uppnådda stordriftsfördelar förs vidare tiU konsumenterna i form av lägre priser. Konsumentverket framhåller att bristen på analys av tänkbara effekter för konsumenterna är särskilt anmärknmgsvärd. De krav på ytterligare utredning och analys som de fackliga företrädarna i utredningen har ställt finner verket väl­motiverade.

Länsstyrelsen i Norrbottens län bedömer att riskerna för att den spontana utvecklingen leder fram tiU att en ren monopolsituation ut­vecklas är stora genom bUdandet av Brygginvest. Grängesbergs Bryggeri AB anser att utredningsförslaget är ett monopolskapande förslag. Bryg­geriet framhåller vidare att det är bryggeriema med den sämsta ekono­miska situationen som fått styra utredningsförslaget. I den mån vissa bryggerier behöver omedelbara kapitaltillskott torde detta enligt bryg­geriet kunna ordnas genom befintliga stödformer i samband med en rekonstruktion av verksamheten. Den principiella konstruktionen synes enligt Lantbrukarnas Riksförbund och Svenska Lantmännens Riksför­bund öka fömtsättningama för en livskraftig bryggeriindustri. I denna bedömning innefattas även utredningens förslag i vad avser malttillverk-ningen inom landet. Svenska Livsmedelsarbetareförbundet ser bildandet av Brygginvest som välbetänkt. Man anser dock att med dagens ägar­struktur är förutsättningama för det frivilliga samarbete som krävs för att uppnå utredningens mål tvivelaktiga. Förbundet fömtsätter därför att staten måste kunna ingripa i de faU ägama själva inte klarar den föreslagna samordningen. Förbundet utgår ifrån att de anställda bereds betydande inflytande i såväl moderbolagets beslutsorgan som i de regio­nala bolagen. Sveriges Köpmannaförbund tillstyrker i princip förslaget att inrätta ett övergripande statligt ägt investmentbolag som skall äga minoritetsintressen i tre samlade regionala tiUverkningsenheter. Malt-och Läskedrycksförbundet är positivt tiU utredningsförslaget men anser att de små svagdricks- och läskedrycksföretagens förhållanden inte be­aktats tillräckligt. Förbundet ser vikten av att dessa företag erbjuds möj­lighet att delta i förhandlingama.

Föreningen Skattepliktiga Bryggerier understryker vikten av att de framlagda förslagen snarast genomförs. Föreningen understryker vidare vikten av att aktieägama i de tre bryggeriblocken alltid skall ha rätt och

Prop. 1978/79: 32

22

Brygginvests skyldighet att byta aktier i bryggeriblocken mot aktier i Brygginvest. Sveriges Köpmannaförbund framhåller i sitt yttrande att det är väsentligt att man i möjligaste mån vidmakthåller en fungerande konkurrens på bryggeriområdet både vad gäUer öl och övriga sortiment­grupper. Ur detaljhandelns synpunkt är det enligt förbundet av central betydelse att tillgång finns tiU ett flertal leverantörskanaler. Föreningen Svenska Konservtillverkare anser att begränsning till i första hand före­tag som tillverkar lagrade maltdrycker är en brist eftersom bryggeriema även tillverkar läskedrycker som konkurrerar med konservindustrins produkter.

KF saknar en strukturplan som utgångspunkt. Förbundet anser de föreslagna organisationsaltemativen är kortsiktiga skenlösningar efter­som den framtida utvecklingen torde leda till att bryggeribranschen samlas inom en organisation. Med hänsyn till det stora statliga engage­manget i branschen och de alkoholpolitiska aspekterna föreslår KF att staten i första hand tar hand om hela bryggeribranschen. I andra hand föreslås att staten ingår i en med hela bryggeriindustrin samägd organi­sation där vinstmaximering inte får förekomma och där konsumenter­nas och de anställdas intressen bevakas.

Appeltofftska Bryggeri AB, Nya Banco-Bryggerier i Skruv AB, Näs­sjö Bryggeri AB, Abro Bryggeri KB och Östra Bryggeri AB är positiva tUl bildandet av Sydbrygg men anser att det krävs utförligare underlag och analyser för ett slutligt ställningstagande hos varje enskilt bryggeri-företag. Företagen fömtsätter att erforderliga medel snarast möjligt ställs till förfogande genom statsmaktemas försorg. Företagen anser det angeläget att det skapas möjlighet för konvertering av aktier i Sydbrygg till aktier i Brygginvest. Östersunds Bryggeri AB föreslår att man bör överväga att tillföra Bryggeri AB Falken till Sydbrygg.

Nya Kopparbergs Bryggeri AB och Risingsbo Ångbryggeri AB fram­för motsvarande synpimkter på Bergslagsbrygg i fråga om medelstill­skott och konvertering av aktier som de bryggerier som enligt utred­ningsförslaget skaU ingå i Sydbrygg. De två företagen pekar också på vikten av att Brygginvests aktieinnehav inte i något fall får överstiga en minoritetsandel. Grängesbergs Bryggeri AB är positivt till Bergslags­brygg men anser att en sammanläggning inte bör påtvingas utifrån annat än om företagen befinner sig i direkt kris.

Novia Livsmedelsindustrier AB anser att sannolikheten är relativt hög för att Brygginvest skaU utvecklas till en karteU, som helt kommer att behärska marknaden för konsumtionsfärdiga drycker. Man påpekar att effektema för dryckestiUverkare som står utanför Brygginvest kan bli förödande.

Vad gäller den föreslagna ägarstrukturen förordar bl. a. Sveriges Livs­medelsarbetareförbund, Föreningen Skattepliktiga Bryggerier, Appel­tofftska Bryggeri AB, Nya Banco-Bryggerier i Skruv AB, Nord-Malt

Prop. 1978/79:32

23

AB, Nya Kopparbergs Bryggeri AB, Nässjö Bryggeri AB, Risingsbo Ångbryggeri AB, Åbro Bryggeri KB, Östersunds Bryggeri AB och östra Bryggeri AB att utrednmgens alternativ ett genomförs. Sveriges Livsme­delsarbetareförbund anser dock att staten bör äga en större del av Brygg­invest och skuUe helst vilja förorda ett helstatiigt ägande av hela bryg­gerinäringen. Man konstaterar dock att denna fråga inte legat inom ut­redningens direktiv. Om Beijerinvest motsätter sig alternativ ett föreslår förbimdet att staten ges möjlighet att lösa ut Beijerinvest. Genomförs altemativ två vill förbundet framhålla att detta alternativ måste om­arbetas så att samordningsfördelama för de anställda och samhället löses på ett godtagbart sätt. Sveriges Köpmannaförbund förordar det altemativ där Beijerinvest bibehåller sina direkta intressen i Pripps, dvs. altemativ två. Härigenom uppnås enUgt yttrandet bl. a. att icke statliga intressen bibehåller ett direkt medansvar i det marknadsdominerande produktionsföretaget. Förbundet önskar starkt betona vikten av att de sålunda bUdade bryggerienhetema ges en självständig stäUning och där­igenom får möjUgheter att utvecklas efter företagsekonomiska principer och enligt marknadens fömtsättningar. Utan att ta ställning i princip­frågan reser förbundet frågan om en breddning av ägarintressena inom Pripps genom en börsintroduktion. NO vill inte motsätta sig ett genom­förande av något av de båda av utredningen föreslagna altemativen. NO pekar emellertid på att en ännu större åtskillnad meUan å ena sidan Pripps och å andra sidan de nybildade bryggerienheterna skulle kunna uppnås om Brygginvest hade minoritetsandelar i de tre Bryggeriblocken men inte något ägande i Pripps, som liksom f. n. skuUe kunna ägas direkt av Beijerinvest och staten samt eventuella andra intressenter. SPK anser det vara av vikt att de föreslagna altemativen inte ses som en slutUg lösning utan att fortsatta ansträngningar görs för att ur konsumentemas synpunkt nå ett bästa utnyttjande av befintUga resurser.

4.4 Brygginvests uppgifter

Frågan om Brygginvests uppgifter behandlas av NO, SPK, Svenska Industritjänstemannaförbundet, Sveriges Livsmedelsarbetareförbund, de fackliga organisationerna vid Pripps och Föreningen Skattepliktiga Bryg­gerier. NO motsätter sig en genereU pris- och rabattsamordning av Pripps och de föreslagna bryggeriblocken. NO tolkar utredningsförslaget om att skapa rimliga konkurrensfömtsättningar så att oUkheter i priser och rabatter inte får gå längre än vad som motsvaras av köpamas presta­tioner gentemot bryggeriema. Samordningsaktiviteter i fråga om råvam-försörjning möter enligt NO inte samma principiella invändningar från konkurtensrättsUg synpunkt. NO understryker det väsentliga i att de tre bryggeriblocken garanteras självständighet och konkurrenstrovärdighet. SPK framhåller det angelägna i att uppnådda stordriftsfördelar medför lägre priser. Vidare understryker nämnden vikten av att den samord-

Prop. 1978/79:32

24

ning som kan komma att ske inom Brygginvest begränsas till insatser i syfte att minska riskerna för sådan regional oUkformig prissättning, som inte är kostnads- eUer prestationsmässigt betingad. Livsmedelsar­betareförbundet och de fackliga organisationerna vid Pripps aiiser att Brygginvests första arbetsuppgift måste bli att tUlsammans med de an­ställda genomföra en strukturanalys som underlag tiU en strukturplan för hela branschen. Därutöver tar förbundet upp frågor om en samord­nad råvaruförsörjning, förändrad kotikurrenspolitik och embaUagesidan. Föreningen Skattepliktiga Bryggerier anser inte att de största ekonomiska fördelarna ligger i en sammanslagning och nedläggning av produktions­enheter, utan i att samordna administration, distribution och marknads­föring.

Sveriges Köpmannaförbund, Malt- och Läskedrycksförbundet och Grängesbergs Bryggeri AB yttrar sig över utredningens förslag tiU tempo­rärt statligt stöd. Köpmannaförbundet understryker att statliga ingrepp och stödformer i största möjUga utsträckning bör ha karaktären av "hjälp tiU självhjälp" samt behoyet av att i efterhand analysera effek­tema av vidtagna åtgärder. Malt- och Läskedrycksförbundet betonar att om ett temporärt stöd genomförs måste det få en sådan utformning atl även de små malt- och läskedrycksfabrikerna kan få del av det. Grängesbergs Bryggeri anser att stödet borde vara permanent.

Över Norrlandsbrygg och dess distributionssamarbete med Pripps yttrar sig bl. a. NO, länsstyrelsen i Norrbottens län, Sveriges Köpmanna­förbund och Östersunds Bryggeri AB. NO viU inte utesluta en distribu­tionssamverkan mellan Till-Bryggerier och Pripps men anser att det finns risker för att en, samverkan utsträckes till prissättningsfråga och marknadsföringsåtgärder i övrigt. Länsstyrelsen instämmer i att bildan­det av Norrlandsbrygg kan. medföra fördelar ur regionalpolitiska syn­punkter. Köpmannaförbundet avvisar inte utredningsförslaget om sam­distribution för de norrländska produktionsenheterna men förordar en provperiod. Östersunds Bryggerier framhåller i sitt yttrande att TiU-gruppen redan genomfört de fusioner och stmkturförändringar söm föreslås för Syd- och Bergslagsbrygg samt dessutom huvudparten av mycket omfattande rationaUserings- och samordningsprogram. Företaget anser dock att de effektivitetsvinster som därigenom har erhålUfs inte har kunnat kompensera den allt mer skärpta konkurrensen. Utredarens bedömning av kostnadsbesparingarna är enligt företaget alltför optimis­tiska. Företaget är positivt tiU ett distributionssamarbete med Pripps och anser att Sundsvalls Bryggeri (Pripps) bör tillföras Nord-Brygg.

4.5 Nord-Malt AB

När det gäUer utredningens förslag om exportbidrag framhåller bl. a. statens jordbruksnämnd. Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) och Svenska Lantmännens riksförbund (SLR) att principen måste vara att en jäm-

Prop. 1978/79: 32

25

förelse görs mot det exportbidrag som skulle behövas för att föra ut motsvarande kvantitet kom på världsmarknaden. Ur regleringsekono­misk synpunkt har det ingen betydelse om komet exporteras som sådant eller i form av malt. Nämnden fäster uppmärksamheten på GATT:s reg­ler angående omvärderingen av exportsubventioner och erinrar om EFTA-konventionens artikel 24. Enligt denna artikel skall medlemsstat inte skada andra medlemsstaters intresse genom att direkt eller indirekt bevilja subventioner, som medför en ökning av exporten jämfört med en nära föregående representativ period. LRF och SLR har förståelse för att de varierande exportbidragen kan leda tUl planeringssvårigheter för Nord-Malt och motsätter sig därför inte att bidragen ligger fast under två veckor. Nord-Malt AB framhåller att trots utredningens för­slag kvarstår betydande skiUnader mellan det svenska systemet och EG:s regler till nackdel för Nord-Malt. De olika skördeperioderna i Europa har enligt Nord-Malt lett till att när det funnits köpare har exportstödet varit obestämt eller otillräckUgt och när stödet kommit har köparna redan hunnit täcka sitt behov på annat håll. Företaget understryker slut­ligen vikten av att den av utredningen föreslagna översynen görs skynd­samt.

Över utredningens förslag om importavgifter för malt har statens jordbruksnämnd, LRF, SLR och Nord-Malt AB yttrat sig. Jordbruks­nämnden har ingen erinran mot att införselavgiften för malt i Sverige konstrueras på samma sätt som EG:s system om parterna kan komma överens om detta i jordbruksöveriäggningama. Beträffande importav­giften för kom finner nämnden ingen anledning att ändra principen för avgiftssättning. LRF och SLR delar utredningens uppfattning. Nord-Malt understryker att de framtida reglema för att beräkna .införselav­giften på malt måste utformas mot bakgrtmd av de speciella förhållan­den som råder på den europeiska marknaden.

KF anser att man vid utformningen av ändrade regler för utrikes­handeln med maltprodulcter bör skapa största möjliga Ukformighet med EG-reglema.

Utredningen rekommenderar att åtgångstalet mellan korn och raak ses över. Jordbruksnämnden anmäler att man avser att göra en sådan översyn. Strävan bör enligt nämndens mening vara att de faktiska åt­gångstalen också skall användas vid beräkning av exportbidrag och in­förselavgift. LRF och SLR iar ingen erinran mot en översyn men fram­håller att i den mån man inkluderar, eUer på annat sätt skapar, ett visst manufaktureringsskydd detta medför ökade kostnader för reglerings-ekonomin vilka inte bör, belasta det svenska jordbmket.

De remissinstanser som uttalat sig om utredningens förslag att in­ordna Nord-Malt AB i Brygginvest, bl. a. länsstyrelsen i Jämtlaiids län. Svenska Livsmedelsarbetareförbundet, Svenska Bryggareföreningen och Nord-Malt AB, har ingen erinran.

Ett framtida samarbete mellan Nord-Malt och Pripps mälteriverk-

Prop. 1978/79:32

26

samhet tUlstyrks av KF, Nord-Malt AB och Östersunds Bryggeri AB. De fackliga organisationerna vid Pripps motsätter sig försläget att Pripps mälteridel på sikt överförs till ett särskilt mälteriföretag under Brygginvest.

De remissmstanser som yttrar sig över utredningens förslag i vad avser ansvaret för råvaruförsörjnmg och exportförsäljnmg tUlstyrker förslaget; Nord-Malt AB med reservationen att den närmare ansvars-och arbetsfördelningen bör överlåtas tiU berörda parter att avgöra under hand.

Utredningens förslag att staten avskriver hälften av Nord-Malts loka-lisermgslån välkonmas av Nord-Malt AB. Även KF tar upp frågan och tillstyrker förslaget.

Föredraganden

Sedan lång tid tiUbaka har bryggeriindustrin varit föremål för stat­liga regleringar av oUka slag. Bakgrunden härtiU är det intresse från alkohoIpoUtisk synpunkt som statsmaktema har fäst vid ölhanteringens oUka led. Regleringarna, som avser främst tiUverkning, beskattning, försäljning och servering av öl, har ändrats från tid tiU annan. Med hänsyn tiU de alkoholhaltiga maltdryckemas speciella karaktär har det bedömts ur allmän synpunkt lämpUgt att staten fick ett dominerande intresse i tillverkningen av maltdrycker i Sverige. Staten förvärvade därför år 1975 aktiemajoriteten (60 %) i AB Pripps Bryggerier. Detta inträde från statens sida i bryggeribranschen syftade tiU att minska osäkerheten och skapa bättre grtmd för planering och därmed långsiktig effektivitet i branschen.

Produktionsstmkturen inom bryggeribranschen undergick under åren före statens förvärv av aktiemajoriteten i Pripps stora förändringar. Antalet tillverkningsenheter för malt- och läskedrycker minskade dras­tiskt. Samtidigt medförde en gynnsam produktivitetsutveckling att den totala produktionen kunde öka i betydande grad. Mellan åren 1965 1975 ökade produktionsvolymen med ca 40 % under det att antalet an­ställda i bryggerinäringen under samma period sjönk med 20 %. Med hänsyn till att arbetstiden förkortades under perioden har antalet utförda arbetstimmar minskat ännu snabbare. Denna gynnsamma utveckling av produktionsvolymen per arbetad timraa kan väsentUgen återföras på den strukturrationaUsering av anläggningama sora ägde rum.

Även vad gäUer företagsstrukturen skedde stora förändringar. I bör­jan av 1960-talet dommerade de två stora koncernema AB Stockholms Bryggerier och AB Pripp &font-family:Verdana'>

Prop. 1978/79: 32

27

landet. De två nästa största företagen var då AB Wårby Bryggerier och Bryggeri AB Falken.

Sedan år 1975 har företagskoncentrationen inom branschen accen­tuerats ytterligare. Genom Pripps bl. a. av sysselsättningsskäl motive­rade förvärv år 1977 av de två krisdrabbade västsvenska bryggerierna Falken och SandwaUs har företagsstmkturen i branschen ändrats ytter­ligare. Marknadssituationen är för närvarande den att Prippskoncer­nen har en marknadsandel vad avser lagrade maltdrycker om ca 73 % och vad avser kolsyrade läskedrycker om ca 60 %. Vad gäller bryggeri­marknaden totalt har Till-Bryggerier AB med täckning huvudsakligen i Norrland en marknadsandel om ca 9 % och Wårby en marknadsan­del om ca 11 %. Övriga företag är små och flertalet har marknadsan­delar på endast några få procentenheter. Totalt finns i landet i dag nio bryggeriföretag vid sidan av Pripps och Wårby. Antalet produktions­ställen för lagrade maltdrycker uppgår tiU 22. Totalt sysselsätts i bran­schen ca 6 000 personer, varav ca 4 000 i Pripps.

Branschens viUkor förändrades också genom slopandet av meUan-ölet den 1 juli 1977. BI. a. mot bakgmnd av detta har efterfrågan på bryggeriprodukter minskat under det senaste året. Denna utveckling i kombination med tidigare gjorda effektivitetshöjande investeringar, framföraUt inom Pripps, har lett tiU att produktionskapaciteten mom branschen idag som helhet i betydande grad överstiger efterfrågan. Det är osannoUkt att efterfrågan inom en överskådUg framtid kommer att utvecklas så att branschens överkapacitetsproblem kommer att kunna elimineras den vägen. Samtidigt står det klart att produktionskostna-dema vid de större moderna tillverkningsenheterna är betydUgt lägre än vid de mindre bryggerienhetema. Därtill kommer att stordriftsfördelar torde existera även i andra avseenden. Med undantag av Pripps och Wårby är lönsamheten inom branschen överlag otiUfredsställande. Dessa omständigheter gör att ytterUgare strukturförändringar inom branschen är att vänta.

Mot denna bakgund tillkallades i december 1977 en utredare för att göra en samlad analys och bedömning av branschens nuvarande situa­tion och utveckling på längre sikt. Utredaren skulle redovisa sannolika strukturförändringar och innebörden av dessa mot bakgrund av en ana­lys av marknadens utveckUng på något längre sikt. Utredaren skulle vidare bedöma om den nuvarande stmkturen och nämnda förändringar överensstämde med samhäUets intresse av en rationellt fungerande pro­duktionsapparat och en balanserad sysselsättningsutveckling på orter med bryggerier och därmed sammanhängande verksamhet. Vid be­dömningen skulle utredaren ta hänsyn tiU intresset av att konkurrensen inom branschen inte ytterligare begränsades och att koncentrationen till ett dominerande företag på den svenska marknaden inte skulle gå längre än för närvarande.

Utredarens rapport överlämnades i augusti i år. Utredaren fram-

Prop. 1978/79:32

28

håller att den förväntade marknadsutvecklingen torde medföra att ett par bryggeriföretag måste träda i likvidation under det närmaste året samt att de övriga mindre bryggerierna inte på egen hand och inom nuvarande branschstmktur överlever de närmaste åren. Detta har sin bakgmnd i branschens nuvarande överkapacitet och stmkturförhållan-den, vilka konkret kommit till uttryck i otillfredsställande lönsamhet och svag finansieU ställning inom de från Pripps och Wårby fristående bryggerierna. Utredaren finner det nödvändigt att åtgärder vidtas för att förhindra en utveckling som dels skuUe leda tUl en monopolsitua­tion, dels medföra sysselsättningsproblem på många orter.

I syfte att åstadkomma en struktur inom bryggeribranschen som in­nebär fortsatt konkurrens mellan livskraftiga företagsenheter föreslår utredaren att de fristående bryggeriema i Syd- och Mellansverige slås samman till två nybildade bryggeriblock. Vidare bör enligt utredningen TUl-Bryggerier AB erhåUa en starkare stäUning genom tiUskott av risk­kapital och utgöra grundvalen för ett bryggeriblock i Norrland. EnUgt utredningens beräkningar kommer de föreslagna sammanslagningarna av bryggeriföretag att medföra betydande rationaliserings- och sam­ordningsvinster ifråga om produktion, distribution, företagsledning och administration. På detta sätt skulle också fömtsättningar skapas för en strukturrationalisering inom branschen i acceptabla former.

Mot bakgrund av branschens betydande överkapacitet anser utredaren att fortsatta nedläggningar av bryggerier är ofrånkomliga. Vissa nedlägg­ningar bör enligt utredaren äga rum i anslutning tUl bildandet av de föreslagna bryggeriblocken. Inom det föreslagna bryggeriblocket i Syd­sverige, Sydbrygg AB, bör enUgt utredningen ett till två bryggerier läg­gas ned. På sikt bör ytterUgare ett bryggeri avvecklas och produktionen således koncentreras till två bryggerier. Inom det föreslagna bryggeri­blocket i Mellansverige, Bergslagsbrygg AB, rekomenderas att verksam­heten vid ett bryggeri successivt trappas ned. På sikt bör produktionen vid de två övriga bryggerierna koncentreras tiU ett ställe. Inom Till-Bryggerierna bör, enligt utredarens uppfattning, likaså ett bryggeri suc­cessivt läggas ned. Utredaren anser vidare att en anpassning till en mot marknaden svarande kapacitet tyder på att nedläggningar av några mindre bryggerier på sikt är ofrånkomliga även inom Prippskoncernen.

Utredaren anser emellertid att de föreslagna åtgärderna endast kan reducera den totala överkapaciteten inom branschen till begränsad del. Utredaren föreslår därför att bryggeriindustrin och i första hand Pripps också satsar på export.

För att möjliggöra ett genomförande av de föreslagna strukturföränd­ringarna och för att fortsättningsvis utgöra ett organ för samordnings­åtgärder inom branschen föreslår utredningen att ett särskilt investment­bolag bildas, kallat Brygginvest AB. Brygginvest bör enligt utredningen medverka vid tillskapandet av de nya företagsgrupperna genom att er-

Prop. 1978/79: 32

29

bjuda sig att gå in med agarkapital. Beträffande ägarstrukturen i Brygg­invest och vad avser Brygginvests ägarandel av Pripps lämnar utred­ningen alternativa förslag tiU lösningar.

Utredningen lämnar också vissa förslag i syfte att säkerställa produk­tionen och sysselsättningen vid mälteriföretaget Nord-Malt AB i Söder­hamn. Dessa förslag berör konstruktionen av nu utgående exportbidrag för malt samt storleken på importavgiften för bryggerimalt. Genom dessa åtgärder i kombination med vissa förändrhigar i Nord-Malts exportverk­samhet anser utredaren att fömtsättningar kan åstadkommas för Nord-Malt att exportera en betydande del av sin årsproduktion. Utredaren fö­reslår vidare att staten prövar möjUghetema att avskriva hälften av ute-Uggande lokaUseringslån i Nord-Malt samt att Brygginvest går in med agarkapital i Nord-Malt. Genom dessa åtgärder anser utredaren att drif­ten vid Nord-Malts anläggning i Söderhamn kan säkerställas.

Utredningen anför slutUgen att det är angeläget att de framförda för­slagen genomförs snarast möjligt. Härigenom kan annars oimdvikliga fö­retagsnedläggningar förhindras. Utredningen anser därför att Brygg­invest bör bildas snarast och förbereda genomförandet av föreslagna åt­gärder. Utredningen anser att förslag om möjligt bör föreläggas höst­riksdagen 1978.

I utredningen lämnas också vissa förslag rörande beskattningen av malt- och läskedrycker, förpackningsavgiften samt frågan om en utvär­dering av mellanölsförbudet. Jag tar i denna proposition inte upp denna del av utredningens förslag.

I ett särskilt yttrande understryker de i utredningen företrädda fack­Uga organisationerna vikten av att en strukturplan för branschen åstad­koms. Det krävs enUgt de fackUga organisationerna ett stmkturbolag med representation från samtliga företag i branschen och där det fack­liga inflytandet garanteras. Det är vidare enligt de fackliga organisatio­nerna viktigt att lösningar av dagens akuta situation inte får innebära att Pripps offensiva fömtsättningar hämmas.

Remissinstansemas mottagande av utredarens förslag är i det stora hela positivt. Den allmänna bedömningen av branschens situation och de föreslagna strukturåtgärdernas inriktning har vunnit allmän anslut­ning. Näringsfrihetsombudsmannen har särskilt framhåUit vikten av att en fungerande konkurrens vidmakthåUs inom bryggeribranschen. Bil­dandet av ett branschstrukturbolag tillstyrks av samtliga remissinstan­ser som behandlat frågan. De anställdas organisationer har betonat att stmkturomvandlingen måste ske under hänsynstagande till sysselsätt­ningssituationen på berörda orter och med beaktande av behoven av al­temativ sysselsättning för de enskilda som berörs. Beträffande de före­slagna ägarstmkturerna går meningarna mer isär. De mindre brygge­riema förordar genomgående utredningens huvudalternativ.

Bryggeriutredningen har enligt min mening otvetydigt visat att utveck-

Prop. 1978/79: 32

30

lingen nu nått en punkt där bryggeribranschen med stor sannolikhet går mot en monopolliknande situation om inte motåtgärder vidtas. Den har dessutom visat att okontrollerade strukturförändringar är att vänta inom kort om inte insatser görs. Utredningen har funnit att dessa omständig­heter motiverar aktiva statliga insatser.

Det finns klara risker för bristande effektivitet i en monopolsituation med ett enda företag. Konsumenterna och samhället har rätt att förvänta att bryggeriindustrin skaU fimgera effektivt. En fortsatt konkurrens inom bryggeribranschen meUan Uvskraftiga företagsenheter är till fördel för de berörda företagen, för samhäUet och för konsumenterna. Det är därför min utgångspunkt att söka åstadkomma överlevnads- och utvecklings­möjUgheter för flera företag och produktionsenheter inom bryggeribran­schen. Detta är också ett angeläget mål ur regionalpolitiska synpunkter. Staten bör därför aktivt medverka tiU att åstadkomma en sådan företags-och produktionsstruktur vad avser de mindre bryggeriema att dessa kan ges reaUstiska möjUgheter att verka vidare inom branschen. Syftet med strukturförändringarna måste emellertid vara att söka åstadkomma Uvs­kraftiga och konkurrensdugUga företagsenheter. Det finns också risker för ineffektivitet och betydande samhällsekonomiska kostnader om före­tag och produktionsenheter håUs under armarna med konstlade medel. Jag anser aUtså att konkurrensen inom bryggeribranschen så långt möj­ligt bör bibehållas. De mindre företagen i branschen har inte visat för­måga att på egen hand genom samordning bilda företagsstrukturer som har långsiktiga möjligheter att överleva. Av detta skäl bedömer jag ak­tiva statliga insatser som nödvändiga.

För att en konkurrens i framtiden skall vara möjlig ställs emeUertid också särskilda krav på det dominerande företaget inom branschen. För att en konkurrens på lika viUkor skall kunna åstadkommas måste Pripps i större utsträckning än de mindre företagen i branschen ålägga sig re­striktioner vad gäller utnyttjandet av sin marknadsposition. Sådana rikt­linjer för verksamheten inom Pripps fömtsätter förhandUngar mellan fö­retagets båda ägare.

Det kan också anföras alkohoIpoUtiska motiv för ett vidgat statUgt engagemang i bryggeribranschen. Ett sådant vidgat engagemang i syfte att åstadkomma en önskvärd branschstruktur ligger också i linje med de motiv som var vägledande vid statens förvärv av aktiemajoriteten i Pripps är 1975. Som ett motiv för detta förvärv angavs att ett inträde från statens sida i bryggeribranschen borde kunna minska osäkerheten och skapa bättre grund för planering och därmed långsiktig effektivitet i branschen.

Jag kan i stort instämma i de bedömningar av branschens allmäima situation och av behovet av strukturförändringar som gjorts av bryg­geriutredningen. Dessa bedömningar har också vunnit allmän anslutning i remissopinionen. Samtidigt vill jag understryka nödvändigheten av att

Prop. 1978/79: 32

31

de nödvändiga strukturförändringama kan ske i ordnade former och på ett sätt som tar hänsyn tUl samhällets regionalpolitiska och sysselsätt-ningspoUtiska intressen. Även av dessa skäl krävs en aktiv statUg med­verkan.

Jag förordar därför bUdandet av ett investmentbolag, kaUat Brygg­invest AB, med huvuduppgift att initiera och medverka vid struktur­förändringar i bryggeribranschen. BUdandet av ett sådant strukturbolag har också ett enhäUigt stöd i remissopinionen. Detta bolag bör vara helstatUgt. Av alkohoIpoUtiska skäl och av allmänna samordningsskäl finner jag det vidare naturligt att statens intressen i bryggeribranschen förvaltas samlat. Jag förordar därför att statens aktieinnehav i Pripps får ägas av Brygginvest. Brygguivest bör inledningsvis fullfölja det stmk-turpolitiska utredningsarbete som påbörjats av bryggeriutredningen ge­nom att under samråd med berörda företag och med de anstäUdas orga­nisationer närmare definiera vUka strukturförändringar som bör äga rum och i vilken takt detta bör ske. Brygginvest bör initiera de önsk­värda företagsstrukturerna genom att erbjuda sig att gå in med agar­kapital under fömtsättning att berörda företag är beredda att medverka till önskvärda sammanslagningar av företag och rationaliseringar av produktions- och distributionsstruktur. Brygginvests stöd tiU de mindre bryggeriema bör i princip ta formen av inköp av aktier genom riktade emissioner. På detta sätt kan Bryggmvest bU delägare i föratom Pripps även de nybildade bryggeriblocken. Brygginvests ägande i de nya bloc­ken bör i princip begränsas tiU minoritetsintressen. Givetvis kan även andra stödformer, såsom industrigarantUån, komma i fråga för berörda företag om de aUmänna fömtsättningarna för sådana stödformer är upp-fyUda. En fömtsättning för statligt stöd bör emeUertid vara att företagen medverkar i de önskvärda strukturförändringama. Jag har inte nu underlag för att ta någon ståndpimkt tiU den närmare samman­sättningen av de nya företagsenhetema eUer till hur produktionsstmk­turen på sikt i sina enskildheter bör vara utformad. Dessa frågor måste närmare belysas under överläggningar mellan Brygginvest, berörda före­tag och de anställdas organisationer.

Bryggeriutredningen har framhåUit vikten av skyndsamhet med hän­syn tiU situationen i branschen. Brygginvest bör därför bUdas så snart riksdagens beslut i frågan föreUgger och därefter omedelbart påbörja sin verksamhet. Av alkoholpolitiska skäl och med hänsyn tiU verksam­hetens samhälleUga betydelse bör företrädare för riksdagen beredas plats i företagets styrelse. Även fackföreningsrörelsen inom branschen bör vara representerad.

Pripps starka dominans på marknaden för bryggeriprodukter i Sverige gör det enUgt min mening nödvändigt att i högre grad än vad som nu är fallet i gällande avtal mellan staten och Beijerinvest AB precisera riktlinjerna för verksamheten i Pripps. En sådan närmare precisering

Prop. 1978/79: 32

32

torde vara nödvändig om en eljest ofrånkomUg utveckling mot en mono­polsituation skall kunna undvikas. Pripps starka ställning medför enligt min menmg att detta företag i större utsträckning än andra företag i branschen har att undvika att konkurrera på ett sätt som kan medföra konkurrensbegränsningar. Pripps bör därför undvika att i sin verksam­het vidta åtgärder som huvudsakligen syftar tiU att förstärka Pripps do­minerande StäUning på marknaden för bryggeriprodukter i Sverige. Det är vidare nödvändigt att Pripps i sin verksamhet inte på ett otiUbörligt sätt utnyttjar sm starka marknadsstäUning. En sådan precisermg av rikt-, linjerna för Pripps verksamhet förutsätter en ändring av det avtal som staten träffade i samband med förvärvet av aktiemajoriteten i Pripps år 1975.

Mot denna bakgrand har förhandlmgar tagits upp meUan företrädare för staten och representanter för Beijerinvest. Dessa förhandlingar har resulterat i ett tiUäggsavtal tiU det avtal som träffades i samband med statens förvärv av aktiemajoriteten i Pripps. I nu gäUande avtal stadgas beträffande driften av Pripps endast att företaget skaU drivas på ett före­tagsekonomiskt sunt sätt som möjliggör en rimUg utdelning tUl aktie­ägama. I tiUäggsavtalet sägs beträffande riktlinjerna för verksamheten i Pripps att partema är överens om att Pripps med iakttagande av vissa särskilt preciserade riktlinjer skaU drivas på ett rationellt och företags­ekonomiskt sunt sätt som möjUggör en rimUg utdelning till aktieägama. Pripps dominerande ställning på marknaden för bryggeriprodukter i Sverige innebär att Pripps i sin verksamhet i större utsträckning än före­tag som ej har sådan ställning har att undvika att konkurrera på ett sätt som medför en konkurrensbegränsning som på ett ur aUmän synpunkt OtiUbörligt sätt hämmar verlmingsförmågan för andra företag i bran­schen eUer försvårar eller hindrar annans näringsutövning inom bran-. schen. Mot denna bakgmnd är partema ense om att Pripps i sin verk­samhet skall undvika att vidtaga sådana åtgärder som huvudsakUgen syftar tiU att förstärka Pripps dominerande stäUning på marknaden för bryggeriprodukter i Sverige. Pripps skall således tiUämpa en pris- och rabattpolitik som undviker aUa former av pris- resp. rabattdiskrimine­ring. Vid köp av för Pripps produktion nödvändiga råvaror, inkl. för­packningsmaterial, skall Pripps ej på ett otiUbörligt sätt söka utnyttja sm marknadsställning. Dessa föreskrifter bör dock inte innebära något hin­der för Pripps att tiUfäUigt möta lokal konkurrens.

I samband med överläggningarna om tiUäggsavtalet har från Beijer­invests sida framförts önskemål om försäljnmg via börsintroduktion av en viss del av aktiema i Pripps. Enighet har uppnåtts om att Beijerinvest medges att nedbringa sitt aktieinnehav från för närvarande 40 % tUl 25 % i Pripps. För Beijerinvests återstående aktieinnehav skaU huvud­avtalets regler om inlösen och hembudsskyldighet gäUa. På detta sätt uppnås en breddning av det enskilda ägandet i Pripps.

Prop. 1978/79: 32

33

TiUäggsavtalet stadgar också att staten överlåter sitt aktieirmehav i Pripps tiU Brygginvest så snart detta bUdats. Brygginvest bör enligt min mening bildas genom apport av aktier i Pripps. För att undvika att ge Brygginvest ett oproportionellt stort aktiekapital bör emellertid apporten avse endast en mindre del av statens aktieinnehav i Pripps. Återstoden av innehavet bör överlåtas mot ett ränte- och amorteringsfritt skulde­brev till statsverket. Aktierna i Brygginvest bör förvaltas genom fonden för statens aktier.

Brygginvest ges också enUgt tilläggsavtalet möjUghet att med bibe­hållet irmehav av aktiemajoriteten försälja en del av aktiema i Pripps tiU allmänheten via börsen. Genom en sådan försäljning tillförs Brygg­invest medel som kan utnyttjas vid förvärv av aktier i de nybUdade bryggeriblocken. De på så sätt frigjorda medlen kan beräknas komma att uppgå tUI ca 43 milj. kr. Statens möjUgheter att genom majoritets-ägandet i Pripps påverka verksamheten förbUr oförändrade samtidigt som klarare riktlinjer för verksamheten i Pripps än eidigt det nu gällan­de avtalet har överenskommits.

TiUäggsavtalet innehåller vidare föreskrifter om ökning ra. m. av ak­tiekapitalet i Pripps, förbindelse av staten resp. Beijerinvest att inte för­sälja sitt aktieinnehav under huvudavtalets gUtighetstid, föreskrifter om sättet för tiUsättandet av styrelsen och regler om röstning i styrelsen samt om styrelsens storlek och sammansättning. Avtalet är för sin gUtighet beroende av regeringens godkännande senast den 21 december 1978.

Genom bUdandet av Brygginvest och genom de fastställda precise­ringarna av riktlinjema för driften av Pripps anser jag att en grand kan läggas för en ur samhälleUg synpunkt acceptabel utveckling inom bryg­geribranschen. Det är min förhoppning att Brygginvests verksamhet skall leda till en kontrollerad striikturutveckling inom branschen och tiU att en monopolsituation kan undvikas genom att livskraftiga företags­enheter kommer tUl stånd. Det är vidare nödvändigt att de insatser som gjorts inom branschen för att åstadkomma en effektiv produktion fort­sätter. Jag förutsätter att de exportmöjligheter som berörs av bryggeri-utredningen kommer att prövas framför aUt inom Pripps.

Bryggeriutredningen har också berört situationen för mälteriföretaget Nord-Malt i Söderhamn. Jag ser med tiUfredsställelse att utredningen anser sig ha funnit möjligheter för fortsatt produktion inom Nord-Malt genom en satsning på export. Statsrådet och chefen för jordbmksdepar-tementet kommer senare hos regeringen att aktuaUsera vissa av de åt­gärder som bryggeriutredningen föreslagit och som är beroende av rege­ringens beslut.

Jag fömtsätter att Brygginvest snarast tar upp förhandlingar med Nord-Malts ägare om ett tUlskott av kapital med utgångspunkt i utred­ningens förslag. Jag utgår vidare, efter samråd med statsrådet och che­fen för industridepartementet, från att regeringen positivt kommer att

Prop. 1978/79:32

34

pröva möjligheten av att avskriva hälften av Nord-Malts uteliggande lokaUseringslån. På detta sätt bör produktion och sysselsättning vid Nord-Malt i Söderhamn t. v. vara säkerställd.

Hemställan

Med hänvisning tiU vad jag nu har anfört hemställer jag att rege­ringen föreslår riksdagen att

1.

godkänna de riktUnjer jag i det föregående har förordat rö­rande statligt engagemang i bryggeribranschen,

2.

bemyndiga regeringen att ikläda staten de ekonomiska förplik­telser som följer av tilläggsavtalet mellan staten och Beijer­invest AB.

3.

bemyndiga regeringen ,att genom apport av aktier i Aktiebola­get Pripps Bryggerier bUda Bryggmvest Aktiebolag och tUl detta bolag mot skuldebrev överlåta återstoden av statens in­nehav av aktier i Aktiebolaget Pripps Bryggerier.

Beslut

Regeringen ansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som före­draganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1978 780572