Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1980/81:98

om medelstillskott till Norrlands Skogsägares Cellulosa AB

beslutad den 5 febmari 1981.

Regeringen föreslår riksdagen alt antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN FÅLLDIN

NILS G.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås alt 300 milj. kr. anvisas för aktieteckning i Norriands Skogsägares Cellulosa AB samt all 100 milj. kr. anvisas för lån till förelaget.

tl    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 98

Prop. 1980/81:98

Prop, 1980/81:98

2

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1981-02-05

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Krön­mark,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om medelstillskott till Norrlands Skogsägares Cellulosa AB

1    Inledning

Mot bakgrund av den ekonomiska silualionen i Norrlands Skogsägares Cellulosa AB (Ncb) beslöl riksdagen i mars 1978 (prop. 1977/78:180, NU 1977/78:74, rskr 1977/78:360) aU anvisa 400 milj. kr. som eU län lill Ncb med villkoriig älerbetalningsskyldighet. Lånels syfte var alt bidra lill alt lösa de akula ekonomiska problem som uppstått i förelaget.

1 syfte att möjliggöra en omslruklurering i ordnade former och en effek­tivisering av Ncb beslöt riksdagen i juni 1979 (prop. 1978/79:207, NU 1978/ 79:61, rskr 1978/79:451) att skjuta till 600 milj. kr. i form av ägarkapital. Samfidigt avskrevs det lidigare lånel med villkorlig ålerbelalningsskyl­dighel (prop. 1978/79: 150, NU 1978/79:61, rskr 1978/79:451). Genom kapi­taltillskottet äger staten numera 74% av aktierna i Ncb. De lidigare ägarna, nämligen Skogsägarföreningen Mdlanskog, u.p.a.. Örnsköldsviks Skogs-ägarförening, ekonomisk förening, Västerbotiens Skogsägarförening, eko­nomisk förening, Norrboltens läns Skogsägarförening, ekonomisk för­ening, Jämtlands Skogsägarförening, u.p.a., Medelpads Skogsägarföre­ning, ekonomisk förening, och Ädalarnas Skogsägarförening, u.p.a.. de tre senare förenade i Norrskog, ekonomisk förening, äger lillsammans 26% av aktiema i Ncb.

Av det huvudavtal och del konsortialavtal som träffades mellan slalen och berörda skogsägarföreningar vid statens ägarinlräde framgär bl. a. all Ncb:s verksamhei skall bedrivas efler sirikl affärsmässiga och företags­ekonomiska principer. Den påbörjade omstruktureringen av förelaget skall enligl avtalen genomföras för alt åstadkomma en långsiktig konkurrens­kraft, lönsamhet och konsolidering. Avtalens närmare innehåll framgår av prop. 1978/79:207 (bil. 6 och 7).

Prop. 1980/81:98

3

Som en fömtsättning för statens huvud- och konsortialavtal med skogs-ägarföreningarna gällde all ett långsiktigt virkesförsörjningsavtal träffades mellan Ncb och föreningarna. Avtalet återfinns som bilaga i näringsulskot­tels betänkande 1978/79:61.

Den ekonomiska ulvecklingen i Ncb har trols ett förbättrat konjunktur­läge under år 1979 varit forlsall ogynnsam. För räkenskapsperioden den 1 juli 1979-den 31 december 1980 beräknas en föriusl i moderbolaget om ca 160 milj. kr. före extraordinära inläkler och koslnader. För hela Ncb-koncernen beräknas föriusten bli ca 112 milj. kr. För år 1981 prognosti-ceras emellertid ett nollresultat. Ncb:s företagsledning har utarbetat ell förslag till slrukturplan för företagel. Förslagel redovisades för bolagets styrelse i början av juli 1980. Förelagels styrelse har ännu inle fallat beslut om slruklurplanen. Styrelsen har emellertid i en skrivelse den 29 augusti 1980 till Ncb:s ägare hemslälll om ell kapitallillskotl till företaget för all möjliggöra ett genomförande av nödvändiga strukturåtgärder för alt skapa en grund för lönsam verksamhet. Slyrelsen har därefter i oktober 1980 beslutat inleda MBL-förhandlingar om nedläggning av förelagels massafa­briker i Köpmanholmen och Hörnefors. Förhandlingarna har genom beslul ijanuari 1981 utökats lill alt avse även förelagels pappersbruk i Hörnefors och trävarufabrik i Johannedal.

I samband med all Ncb:s företagsledning redovisade sitt förslag lill strukturpian samt åtföljande medelsbehov uppdrog jag den 4 juli 1980 ät generaldirektör Bo[REDACTED_EFTERNAMN], skogsstyrelsen, alt för slatens räkning la upp förhandlingar med berörda skogsägarföreningar. Förhandlingarna skuUe syfta till att mol bakgrund av en ändamålsenlig omstrukturering av Ncb finna en tillfredsställande finansiering och ägarstruktur för förelagels fortsatta verksamhet. Samtidigt skulle professor Kari G. Jungenfeli vid Handelshögskolan i Slockholm undersöka de samhällsekonomiska konse­kvenserna av olika stmkluralternativ för Ncb.

Mol bakgrund av förda diskussioner mellan Vänerskog AB och Fiskeby AB om samarbele inom kraftpappersomrädel saml begäran om statlig medverkan häri uppdrog jag den 4 juli 1980 äl direktör Björn[REDACTED_EFTERNAMN], SSAB Svenskt Stål AB, att för statens räkning leda dessa diskussioner. Diskussionerna avsägs kunna innefatta även Ncb:s pappersbruk i Väja.
[REDACTED_EFTERNAMN] lämnade den 19 november 1980 ett förslag till förhandlings­uppgörelse med berörda skogsägarföreningar. Den samhällsekonomiska utvärderingen av olika struklurallernaliv för Ncb redovisades den 3 de­cember 1980 i en rapport av Jungenfeli.[REDACTED_EFTERNAMN] lämnade den 17 no­vember 1980 i en rapport förslag lill samarbele mellan Vänerskog. Fiskeby och Ncb pä kraflpappersområdet.

Skrivelser om Ncb:s framlida utveckling m.m. har vidare kommit in frän bl.a. länsstyrelsen i Väslerbollens län och Umeä kommun. Örn­sköldsviks kommun, den fackliga organisationen inom Ncb. miljöorganisa­tioner m.fl.

t2    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 98

Prop. 1980/81:98

4

2    Ncb:s utveckling åren 19791980 samt genomförda utredningar

Riksdagens beslut år 1979 om förvärv av aklier i Ncb m. m. innebar alt ett betydande kapitaltillskott gavs lill företagel i syfle all skapa stabilitet och framtida lönsamhet i verksamheten. En fortsatt omstrukturering och effektivisering av denna bedömdes av riksdagen som angelägen och bråds­kande. Genom tUlskolten ansågs all företaget hade fått finansiella förut­sättningar för en sädan rekonstruktion. Riksdagen ullalade vidare all före­taget vid omstruktureringen skulle överväga avveckling eller avyttring av produktionsenheter för vilka långsiktig lönsamhet inte kunde uppnås inom Ncb. En fortsatt utveckling av andra enheter, bl.a. företagets fabriker i Vallvik och Väja, bedömdes av riksdagen som nödvändig. Riksdagen angav särskilt att en allsidig och förutsättningslös utredning om möjlighe­terna för en framtida utveckling av massafabriken i Hörnefors skulle genomföras av förelaget. En fyllig redovisning av Ncb-koncernens pro-duktionsstmktur saml företagets ekonomiska utveckling lill år 1979 har lämnats i prop. 1978/79:207 lill vilken jag hänvisar för en närmare bild av Ncb.

Genom kapitaltillskotten under åren 1978 och 1979 till Ncb förbättrades företagets ekonomiska situation genom alt den lidigare myckel betungande skuldbördan och därmed räntekostnaderna kunde minskas. Vissa struktur­åtgärder, bl.a. nedläggning av företagels massafabriker i Hissmofois och Sandviken, vidtogs. Ncb:s verksamhei har emellertid forlsall all vara starkt förlustbringande. Resultatutvecklingen för Ncb-koncernen under senare år framgår av följande sammanställning.

Resultatutveckling Ncb-koncernen Imilj, kr.)

1976

1977/78

1978/79

1979/80 (prel, utfall)

12 mån.

18 mån.

12 män.

18 män.

Omsältning

1728

3 123

2 470

4 145

Resullal före

avskrivningar

och finansi-

ella poster

-H89

-119

-1-149

-F320

Avskrivningar

- 89

-170

-138

-213

Finansiella

poster

-126

-311

-177

-218

Resullal före

extraordinära

poster och

boksluts-

disp. m. m.

- 26

-601

-166

-112

Extraordinära

inläkler/

kostnader

-F   18

-1-386

-1- 23

-   14

Resultat före

dispositioner

och skall

-    8

-215

-143

-126

Prop. 1980/81:98

5

Flera produktionsenheter främst inom moderbolaget men även inom dotterbolagen visar olillfredsslällande rörelseresullal även under den hög­konjunktur för skogsindustrin som inlräffade under åren 1979 och 1980. Lönsamhetsproblemen sammanhänger lill övervägande del med produk­tionsenheternas storlek, ålder och tekniska standard och är därmed av strukturell och långsiktig arl. Till detta kommer att förelagets råvaruan-skaffning via skogsägarföreningarna har visat sig inte kunna tillgodose hela verksamhetens behov. Betungande koslnader för företaget har härigenom uppstått genom att dels relativt sett dyrbar import av råvara har skett, dels vissa produklionsanläggningar lidvis har stått stilla på grund av råvaru­brist.

Den inom Ncb under första halvåret 1980 utarbetade planen för rekon­struktion och omstrukturering av företagets verksamhei har inte godkänts av Ncb:s styrelse. Styrelsen har emellertid, som jag redan nämnl, i skrivel­se den 29 augusti 1980 hos Ncb:s ägare hemslällt om ett kapitaltillskott lill företaget för alt möjliggöra ett genomförande av nödvändiga slrukturål­gärder och därmed skapa grund för lönsam verksamhei.

Enligt förelaget har sälunda lidigare slalliga lillskoit lill Ncb inle gett företaget en sådan ekonomisk bas att erforderliga sanerings- och struktur­åtgärder kan ske utan ytterligare kapUaltillskott. I det nämnda konsortial­avtalet mellan staten och berörda skogsägarföreningar har en sådan situa­tion förutselts. Bl.a. finns bestämmelser om Ncb:s soliditet innebärande att om soliditeten i föreiagei sjunker under 25% skall ägarparterna över­väga all lämna aktieägartillskotl i förhällande lill sitt aktieinnehav.

Om överenskommelse om sådant tillskott inle kan nås äger staten räll all säga upp avtalen mellan ägarna eller begära att aktiekapitalet skrivs ned lill vad som kan anses vara i behåll och alt nya aklier tecknas av staten.

Det var mol denna bakgrund som jag uppdrog ål generaldirektören[REDACTED_EFTERNAMN] att för statens räkning la uppförhandlingar med berörda skogs­ägarföreningar om ägarkapitaUiUskoti IiU företaget. Förhandlingarna skul­le syfta till att nä en lillfredsslällande finansiering och ägarslmklur för Ncb:s fortsatta verksamhet. Hänsyn skulle härvid las till behovel av en ändamålsenlig omslruklurering av företagels verksamhei saml en tryggad råvaruförsörjning för förelaget.[REDACTED_EFTERNAMN] redovisade, som jag har nämnl, i november 1980 ett förslag lill förhandlingsuppgördse mellan staten och berörda skogsägarföreningar. Av redovisningen framgär följande.

Enligl konsortialavtalet mellan slalen och de berörda skogsägarförening­arna skall Ncb:s verksamhet bedrivas efler sirikl affärsmässiga och före­tagsekonomiska principer. Parterna är överens om att detta skall gälla även i fortsättningen. Under förhandlingarna har skogsägarföreningarna understrukit vikten av alt dessa principer lillämpas fullt ut. Följaktligen har föreningarna hävdat all bl.a. Ncb:s massafabriker i Köpmanholmen och Hörnefors bör avvecklas, någol som har föreslagils även i den nämnda slrukturplanen. Parterna är överens om all Ncb bör omstruktureras i

Prop. 1980/81:98

6

ordnade former. Den inom Ncb framtagna slurkturplanen bör utgöra ut­gångspunkt för omslruklureringen. När del gäller enheter inom koncernen som kan bedömas som utvecklingsbara och där en lönsam produktion kan förutses, skall samarbete med andra skogsföretag eftersträvas: i andra fall får försäljning övervägas.

Virkesförsörjningsavtalet mellan Ncb och skogsägarföreningarna inne­bär att 70 % av föreningarnas virkesfängsl skall levereras lill Ncb. Skogs­ägarföreningarna är enligl[REDACTED_EFTERNAMN] inle beredda att ändra avtalet till all avse bestämda kvantileler. Nuvarande avlal gäller i yllerligare älta år. Föreningarna har dock framhållit all de bör kunna försörja Ncb:s enheter med hela virkesbehovet efter del alt induslrikapacilelen minskals lill följd av att olönsamma enheter har avvecklats.

Hedströms förhandlingar om ägartillskott till Ncb ledde till följande preliminära överenskommelse.

Staten skjuter lill ell kapitallillskotl pä 375 milj. kr. i form av nytt aktiekapital i Ncb för att möjliggöra en snar omslruklurering i ordnade former av företagel.

Skogsägarföreningarna skjuter till 25 milj. kr. i nylt ägarkapital i Ncb.

Den preliminära överenskommelsen förulsälter att Ncb skall erbjuda sig att i viss utsträckning lösa in av förelaget uigivna s. k. industrilän. Dessa är lillsammans med s. k. skogsobligalionslän - långfristiga län lill företagel utan formella säkerheter frän i första hand enskilda personer, främsi skogsägare. Över 50000 personer innehar s.k. induslrilänebevis och skogsobligationer utgivna av Ncb. Lånen har sammanlagl ell nominellt värde av ca 145 milj. kr. och kan enligl länevillkoren, efler viss period och efter beslut på bolagsstämma, konverteras, dvs. omvandlas, till aklier i bolagel. Per den 1 januari 1981 är induslrilänebevis till ell nominellt värde om totalt ca 98 milj. kr. möjliga alt konvertera.

Nämnas kan i sammanhanget alt enligl huvud- och konsorlialavlalen mellan staten och skogsägartöreningarna skall föreningarna verka för alt Ncb:s industrilån och skogsobligalioner las över av föreningarna mol alt dessa erhåller en fordran pä Ncb på molsvarande belopp saml ränle- och amorteringsvillkor. Hitlills har lånen inle överflyttats på föreningarna.

Enligt Hedströms förslag skall Ncb erbjuda förlida inlösen av de indus-trilånebevis som år 1981 kan konverteras lill aktier i Ncb till 40 % av del nominella värdet. Om erbjudandel om inlösen accepteras fulll ul innebär detta ett kapitaltillskott på ca 60 milj. kr. för Ncb. De induslrilänebevis som inte löses in lill följd av erbjudandel konverteras lill aklier i bolagel till ett belopp av högst IO 000 kr. per innehavare och överskjutande belopp kvarstår som induslrilänebevis.

De kapitaltillskott som enligl den preliminära överenskommelsen skulle göras från ägarparternas sida innebär enligl förhandlaren alt staten gör en större insats än vad som motiveras av statens ägarandel om 74%. Resulta­tet blir därför att slatens ägarandel i bolagel ökar lill knappt 90 %, samli-

Prop. 1980/81:98

7

digt som skogsägaiföreningarnas andel minskar till drygl 10%. Enligl uppgörelsen skall de nu gällande avtalen mellan staten och skogsägarför­eningarna upphöra. I ett nytt avtal mellan parterna skall skogsägarna i stället tillförsäkras tvä platser i Ncb:s styrelse.

Det nu redovisade förslagel lill förhandlingsuppgörelse förutsätter för sill genomförande riksdagens godkännande. Jag älerkommer senare lill min bedömning av förslagel.

Del nämnda förslagel lill slrukturplan för Ncb innebar nedläggning av vissa produktionsenheter. Främsi avsågs förelagels massafabriker i Köp­manholmen och Hörnefors. Förändringar i företagets slruktur kan emeller­tid få belydande samhällsekonomiska konsekvenser, bl.a. mol bakgrund av all Ncb är dominerande arbetsgivare pä mänga orter. Professor Jungen­feli har därför gjort en särskild undersökning om de saniliällsekoiioinlska konsekvenserna av (dika sturkliiraliernallv inom Ncb. Resultatet av under­sökningen har redovisats i en särskild rapporl Uivecklingsallernaliv för massa- och pappersbruken i Hörnefors, Köpmanholmen och Väja. En samhällsekonomisk bedömning. Av rapporten framgår i korthet följande.

I rapporten behandlas verkningarna på inkomstbildning och sysselsätl­ning av att olika utvecklingsalternativ genomförs för berörda anläggningar. Alternativen är desamma som de som Ncb har prövat i förelagels struktur-plan. Nägon utvärdering av dessa alternativ i t. ex. leknisk och marknads­mässig mening har inle skett liksom inle heller om dessa lämpligen bör genomföras i Ncb:s eller annans regi. Frägor om Ncb:s finansiella rekon­struktion och ägarform las inle heller upp.

För Hörnefors och Köpmanholmen förulsätler de studerade ulveck-lingsallernaliven invesleringar om knappt 100 milj. kr. resp. minsl 300 milj. kr. samt all nuvarande sysselsältningsnivå minskas med ca 140 resp. 220 anställda. Anlalel anställda i de undersökta allernaliven uppgår i båda anläggningarna till omkring 360. Utveckiingsalternaliven innebär för fabri­ken i Hörnefors en ökad pappersproduklion saml för fabriken i Köpman­holmen en ökad massaproduktion.

1 pappersbruket i Väja är sysselsättningen oförändrad, 560 anställda, i de studerade utvecklingsallernaliven. Dessa omfattar ökad kraflpapperspro-duktion och kräver invesleringar om minst 100 milj. kr.

Den företagsekonomiska lönsamhelen, hämtad frän Ncb:s egna kal­kyler, för de studerade projeklen är enligl undersökningen inle lägre än för de flesta liknande projekl i branschen.

Skogsbrukets ulbud av massaved och konkurrensen om dessa kvanli-teler från anläggningar inom andra förelag i branschen blir därför avgöran­de för genomförandet av utvecklingsallernaliven.

Med de utgångspunkter som redovisas enligt undersökningen utgör re­gionens virkestillgångar inte någon avgörande begränsning av utvecklings­alternativen för de tre fabrikerna. För var och en av anläggningarna ryms åtminstone ett utvecklingsaUernativ inom den samhällsekonomiskt opli-

Prop. 1980/81:98

8

mala vedanvändningen, lillsammans med övriga investeringsprojekt som i undersökningen bedömts fillkomma inom branschen. Vid 100 % kapaci­tetsutnyttjande inom industrin i regionen innebär della en vedanvändning på 13,6 milj. m-* fub (fritt under bark). Molsvarande siffra för 85 % i kapacilelsutnylljande är 12,5 milj. m' fub. Della kan jämföras med den faktiska virkesförbrukningen i regionen som har uppgått lill i genomsnitt ca 11,5 m fub per år under senare hälften av 1970-lalel. Häri har ingått även import av virke frän utlandet och södra Sverige.

Om det bedöms möjligt all uppnä ell virkesulbud i intervallet mellan angivna värden, är utvecklingsalternativen enligt undersökningen såväl förelagsekonomiskl som samhällsekonomiskt lönsamma.

Med utvecklingsallernaliven undviks dä belydande realekonomiska för­luster tiU följd av ökad arbetslöshet efler en nedläggning. Värdet av de inkomstförluster som skulle uppstå under en ireärsperiod har för Hörne­fors och Köpmanholmen bedömts uppgå till 150 milj. kr. En nedläggning av Väjafabriken skulle föra upp denna siffra lill nära 300 milj. kr.

Skulle del realiserade vedulbudet bli lägre, kan den samlade effekten av utvecklingsallernaliven enligl undersökningen bli alt annan mer effektiv - skogsindustrien verksamhei undanlrängs. Riskerna för en sädan undan-irängning sammanhänger med branschens kapacilelsutnylljande. Det är följaktligen enligl ulredningen svårt att ange exakt vilka effekter som uppkommer i dessa avseenden.

Projektens rangordning efter samhällsekonomiska kriterier innebär en­ligt undersökningen att satsningar bör göras i första hand. i Hörnefors. i andra hand i Väja och i Iredje hand i Köpmanholmen. Hörnefors övertag uppkommer enligl undersökningen framför alll genom all del studerade projektet saknar undanträngningseffekier. Invesleringar i Väja har relativt begränsade undanträngningseffekier. En nedläggning av fabriken i Väja skulle dessutom enligl undersökningen fä de svåraste verkningarna på den lokala arbelsmarknaden.

Förslag lill ulvecklingsprojekl för Hörnefors pappersbruk och Köpman­holmens massafabrik har även redovisats för regeringen i skrivelser den 8 oktober 1980 frän länsstyrelsen i Väslerbollens län och Umeä kommun resp. den 23 december 1980 från Örnsköldsviks kommun. Skrivelserna berör även de negaiiva samhällseffekter som bedöms uppkomma vid en eventuell nedläggning av massaproduktionen pä resp. orl. Föreslagna ut­vecklingsprojekt liknar i hög grad dem som har utretts av Ncb och som har bedömts i nämnda samhällsekonomiska utredning.

Inom Vänerskog AB och Fiskeby AB påbörjades under år 1980 en utredning om förutsättningarna för ett utökat samarbele inom kraflpap­persområdet. Syftet skulle vara all uppnä en stark ställning pä marknaden för brunt papper saml all genom förvärv av kapacitet för vidareförädling av förpackningspapper åstadkomma en trygg avsättning av basproduk-lionen. Medverkan frän Ncb:s kraflpappersbruk i Väja diskuterades ock-

Prop. 1980/81:98

9

sä. Under de diskussioner som fördes mellan berörda parter framkom del att samarbetsplanerna skulle kunna realiseras endast under förutsällning av statlig finansiell medverkan. Direktör[REDACTED_EFTERNAMN] har för slatens räk­ning analyserat förutsättningarna för denna medverkan. Resultatet av ana­lysarbetet redovisades i november 1980 i en särskild rapporl, Samarbele mellan Vänerskog, Fiskeby och Ncb på kraflpappersområdet. Av rappor­ten framgär bl. a. följande.

Kraftpapper tillverkas i dag i stor omfattning inom samtliga tre nämnda förelag. Genom att föra samman Fiskeby, Bäckhammars Bruk inom Vä­nerskog och Ncb:s pappersbruk i Väja i en ekonomisk enhel skapas enligl rapporten förulsällningar för en omslrukturering som innebär en kraftig effektivisering pä såväl produktions- som marknadsföringssidan. Den nya konstdlafionen uppnår enligl rapporten slorskaleförddar genom all säck-pappersproduklionen pä sikl koncentreras lill fabriken i Väja samlidigl som totalproduktionen av säckpapper inte ökar genom att de övriga två enheterna förutses övergå till annan pappersproduklion.

Pappersbruket i Väja med en massakapacitel om 170000 ärslon föreslås bli uppmslat och utbyggt lill omkring 260000 lon. Den befintliga större säckpappersmaskinen upprustas och bibehålls, medan den mindre på sikl ersätts med en ny. Dessa invesleringar - som beräknas kosla ca I 000 milj. kr. bedöms i rapporten vara av avgörande betydelse för Väjafabikens överlevnadsmöjligheler på sikt.

1 rapporten sägs vidare all den hårdnande internationella konkurrensen gör alt svensk skogsindustri måsle la lill vara alla kostnadsfördelar, i form av en rationell fabriks- och företagsstruktur, för all kunna upprätthålla sin konkurrenskraft. Kraflpappersområdet är ett av de områden där den svenska fibern bäst kommer lill sin räll och Sverige bör därför sträva efler att bibehålla och utveckla en stark pappersindustri även inom detta områ­de.

1 rapporten framhälls slutligen all del föreslagna samgåendet blir ulan avsedd verkan om inle del för den framtida lönsamhelen nödvändiga investeringsprogrammei kan förverkligas.

3   Föredragandens överväganden

3.1 Strukturförändringar inom skogsindustrin

Skogsindustrin är enligl min uppfattning av vital belydelse för Sveriges ekonomi. Totalt sysselsätts direkt ca 210000 personer i skogssektorn. Ytteriigare ca 90000 personer sysselsätts indirekt med iransporter elc. Nära 20 % av Sveriges exportintäkter kommer frän skogssektorn. Betydel­sen för bytesbalansen är dock betydligt större genom sektorns låga import-andel. Fortsatta satsningar i skogsbranschen är mot denna bakgrund ange-

Prop. 1980/81:98

10

lägna. En effektiv och konkurrenskraftig branschstruktur mäste härvid säkerställas.

Många svenska tillverkare inom massa- och pappersindustrin har an­läggningar som utnyttjar de påtagliga slorskaleförddar som finns i bran­schen. Fortlöpande invesleringar är dock nödvändiga för moderniseringar inom massaindustrin och för all öka graden av integrering av papperstill­verkningen i den lakl som marknadsulrymmet medger. Nägon utökning av industrins samlade vedråvaruförbrukning bör emellertid enligt min upp­fattning inte ske.

Utbyggnaderna inom den virkcsförbrukande delen av den svenska skogsindustrin nådde omkring är 1975 den nivä pä råvaruförbrukningen som bedömdes möjlig alt tillgodose inom ramen för ell uihälligl skogsbruk. Försämrad lönsamhet i skogsindustrin har i kombination med restriktiv tiUämpning av rävaruprövningen enligl 136 a § byggnadslagen lell lill all den råvaruförbrukande induslrikapacilelen varil i stort oförändrad sedan dess. Skogsindustrins produktion har emellertid under senare år begrän­sats av råvarutillgången. Förklaringen till detta återfinns främst i en ned­gång i avverkningarna. Delta gäller specielll på den skogsareal som ägs av privata skogsägare.

För all öka avverkningen i det goda marknadsläge som skogsinduslrin befann sig i under åren 1979 och 1980 har riksdagen beslulal om vissa tillfälliga stimulansåtgärder för det enskilda skogsbruket. Vidare genom­fördes förra året en leknisk omläggning av skogsbeskatlningen i syfte att förenkla reglerna och uppnä ell ökat virkesutbud. En särskild parlamenta­risk utredning (1 1979: 18) om skogsindustrins virkesförsörjning lillsalles år 1979. Ulredningens förslag väntas under delta är. Enligt min mening är del i hög grad angeläget all få lill stånd en ökning av avverkningarna i det svenska skogsbruket lill en nivå molsvarande den långsiktiga avverknings­möjligheten i skogen. Begränsningar i råvarulillförsdn har varit en viklig orsak fill förluster i marknadsandelar som drabbat den svenska skogsindu­strin under senare är.

Mol denna bakgrund har regeringen, i väntan pä förslagen från virkes­försörjningsutredningen, aviserat åigärder som även i ett kortare perspek­tiv skall stimulera till ökade avverkningar. Åtgärderna omfattar lindringar i skogsbeskatlningen och en utökning av slödel lill återväxtåtgärder i del inre skogliga stödområdet. Åigärderna avses finansieras genoin en höjning av skogsvårdsavgiflen.

Åven med balans mellan induslrikapacilelen inom den svenska skogsin­duslrin och råvarutillgången måsle emellertid en fortgående slruklurom­vandling och rationalisering ske inom branschen. För all fortlöpande stär­ka konkurrenskraften hos den svenska skogsindustrin krävs inle bara nyinvesteringar ulan även nedläggning av olönsamma enheter. På grund av skogsindustrins geografiska lokalisering är del emellertid av slor vikt all strukturomvandlingen inle sker i okontrollerade former. Del är mol denna

Prop. 1980/81:98

11

bakgmnd tidigare statliga insalser i bl.a. Ncb skall ses. Å andra sidan fär inte statliga insatser leda lill all strukturomvandlingen stannar eller alt en konkurrenssnedvridning uppkommer.

Vad gäller nedläggningar inom skogsindustrin som har aktualiserats eller kommer är min principiella uppfattning att produktionsenheter som inle är lönsamma eller kan bedömas som långsiktigt livskraftiga måste las ur drift. Förelagens resurser måste i stället inriklas på enheter som är lönsamma eller utvecklingsbara. Detta innebär att slor reslriklivilel mäste iaktlas från samhällets sida vad gäller direkta stödinsalser lill anläggningar ulan över­levnadsförmåga. Inom ramen för gällande sysselsättnings- och regionalpo­litiska målsättningar är det angeläget alt strukturomvandlingen inom skogsindustrin underlättas sä att konkurrenskraften successivt kan förslär­kas.

3.2 Ncb:s nuvarande situation

De statliga kapitaltillskolten till Ncb under åren 1978 och 1979 var avgörande fömtsättningar för all en omstmkturering av företaget skulle kunna genomföras i ordnade former. Ncb har dock hafl en fortsatt negativ resultatutveckling och det stmkturplanearbete som har bedriviis inom företaget visar pä behov av omfattande och kapitalkrävande strukturför­ändringar. Förelagsgruppens svaga del synes vara moderbolagets rörelse vari ingär bl. a. företagels svenska pappers- och massafabriker med undan­tag av Edet AB. Flertalet av de träbearbetande enheterna och de utländska dotterbolagen är lönsamma. Ett väsentligt problem för Ncb synes vara att dess råvamförsörjning pä kort sikt är alllför kostsam för att möjliggöra eu rationellt utnyttjande av företagets industrikapacitet samtidigt som den långsiktiga försörjningen måste bedömas som osäker.

Ncb:s råvamanskaffning är fill huvudsaklig del uppbyggd på virkesle­veranser från de skogsägarföreningar som är delägare i Ncb. Frän Ncb:s bildande år 1961 fram till virkesäret 1977-1978 har förelagets råvamförsörjning varit relativt problemfri. Föreningarna har svarat för huvuddelen av Ncb:s virkesbehov. Företaget har vidare ulan slörre svårig­heter kunnal anskaffa filläggskvanliteler, främst från andra företag.

Gällande längsikfiga virkesförsörjningsavtal mellan Ncb och föreningar­na innebär att en viss kvantitet (70 %) av föreningarnas årliga virkesfångst skall gå till Ncb. Som jag nämnt har Ncb;s rävaruanskaffning via skogs­ägarföreningarna emellertid minskat under senare år. I första hand gäller detta inom prisomräde I, dvs. norra Sverige. Detla beror i första hand på alt berörda föreningar i sin tur har drabbats av en minskad rävamfångst. Till stor del återspeglar detla den lidigare påtalade allmänt minskade avverkningsnivån inom det privata skogsbruket. De ekonomiska kriser som Ncb och därmed berörda skogsägarföreningar har drabbats av under senare år och den publicitet som förekommit i samband därmed kan

Prop. 1980/81:98

12

dämlöver i viss utsträckning ha påverkat enskUda skogsbmkares benägen­het att leverera till föreningarna.

En av slmklur- och konjunkturskäl ökad konkurrens om skogsråvara från andra skogsindustriföretag under senare år har försvårat Ncb;s an­skaffning av tilläggskvantiteler. Gällande virkesförsörjningsavtal förhind­rar i praktiken företaget all, i likhet med andra skogsindustriföretag, för­värva tilläggskvantiteler t. ex. genom s. k. rotpostköp från enskilda skogs­ägare. Förutom viss råvara från egna skogar och i form av avfall från egna sågverk samt begränsade köp från andra än enskilda skogsägare har företa­gel tvingats till import. Företagel har emellertid kraftigt reducerat sUt behov av vedråvara. Fram lill 1977-1978 var Ncb:s massatillverkning inom norra Sverige ca 500000 ton. Genom nedläggningar av massafabri­kerna i Hissmofors och Sandviken har produktionskapaciteten minskat med ca 20%. En nedläggning av massafabrikerna i Hörnefors och Köp­manholmen skulle innebära att Ncb:s massavedsförädling reduceras till ca 1/3 av vad som var fallet fram lill åren 1977- 1978.

Ncb:s råvamanskaffning, som i dag är uppbyggd på virkesleveranser från skogsägarföreningarna, är enligl vad jag erfarit frän företagel möjlig alt förändra endast på mycket läng sikl. Av avgörande betydelse för bedömningar av utvecklingen för olika produktionsenheter inom Ncb blir sålunda den tillgäng på råvara som förelaget kan påräkna via den nuvaran­de anskaffningsorganisationen. Som jag lidigare nämnt har föreningarna vid ägarförhandlingarna framhållit att Ncb:s virkesbehov bör kunna tillgo­doses av föreningarna om industrikapacitelen minskas genom nedläggning av företagets olönsamma enheter.

För att fullfölja en nödvändig omslruklurering av Ncb har förelagels styrelse hemslällt om ett fillskott av ägarkapital. Styrelsen har därefter i december 1980 beslutat att mot bakgmnd av den ekonomiska ulvecklingen i företaget och i enlighet med aktiebolagslagens krav till bolagsstämma hänskjuta frågan om Ukvidafion av företaget. Ncb;s stäUning bedömdes av styrelsen sådan att det egna kapitalet till stor del var förbrukat och under­steg en tredjedel av aktiekapitalet. Vid extra bolagsstämma samma månad enades ägarparterna om all detta var fallet men att frågan om likvidation skulle uppskjutas i avvaktan på beslut om ägarkapilaltillskolt i Ncb.

3.3 Finansiellt stöd till Ncb

Om inte tillskott lämnas Ncb kommer företaget under innevarande år uppenbarligen att hamna i en likvidationssitualion. En betalningsinslällelse skulle också bli oundviklig, sannolikt åtföljd av en konkurs. De av mig tidigare redovisade förhandlingarna mellan staten och berörda skogsägar­föreningar visar dock att föreningama inte är beredda alt lillföra medel i den utsträckning som krävs för att de skulle kunna bibehålla nuvarande ägarandel inom förelaget. Föreningarna anser sig inte heller ha möjlighet

Prop. 1980/81:98

13

att i någon större utsträckning bidra med framlida kapitaltillskott för att genomföra större investeringar. Vid förhandlingarna har emellertid beto­nats angelägenheten av en omstrukturering av Ncb. Som riktlinjer för en omstmkturering av Ncb skulle gälla alt förulsällningar skapas för en fortsatt verksamhet för de enheter inom företagel som kan bedömas som utvecklingsbara och där en lönsam produktion kan förutses. Vid förhand­lingarna framgick att där så är lämpligt samarbete med andra skogsförelag härvid bör eftersträvas. 1 andra fall borde avyttring övervägas. Strikt affärsmässiga och företagsekonomiska principer borde vidare även fort­sättningsvis styra företagets verksamhei. Olönsamma enheter som inte kunde bedömas få en positiv utveckling skulle därför avvecklas och en anpassning ske till Ncb:s långsiktiga virkesförsörjningssitualion. Frän skogsägarföreningarna angavs som exempel nedläggning av bl.a. förela­gets massafabriker i Köpmanholmen och Hörnefors.

För att skapa finansiella fömtsättningar för en ordnad omslrukturering av Ncb med nämnda utgångspunkter bedömdes vid förhandlingarna före­ligga behov av kapitaltillskott från ägarana om ca 400-500 milj. kr.

Enligt min mening är de i förhandlingarna redovisade riktlinjerna för en omstmkturering av Ncb ändamålsenliga och innebär att denna kan utgöra ett positivt inslag i den pågående strukturomvandlingen inom branschen. Genom att skapa en finansiell och soliditetsmässig grund för en omslruk­turering av företagel i ordnade former i enlighel med nämnda riktlinjer begränsas enligt min bedömning de företagsekonomiska och samhällseko­nomiska koslnaderna.

Med hänsyn till det statsfinansiella lägel bör som ulgångspunkl för ell statligt kapitaltillskott gälla att alla tillgängliga möjligheter för konsolide­ring av företaget utnyttjas i maximal utsträckning i syfte all säkerställa en rafioneU och lönsam verksamhet vid företagets utvecklingsbara enheter. Den preliminära förhandlingsuppgörelsen mellan staten och berörda skogsägarföreningar om kapitaltillskott till Ncb bör mol denna bakgrund inte godkännas av statsmakterna i sin nuvarande utformning. Ncb:s s.k. industrilån utgör enligt min bedömning en form av förlagskapital och bör utnyttjas för att i så hög grad som möjligt stärka Ncb:s egna kapital och därmed öka företagets konsolideringsgrad. Det i förhandlingsuppgörelsen redovisade villkoret om förtida inlösen av industrilänen medger inte detla fullt ut. I stället bör lånen konverteras till aktiekapital i enlighet med lånevillkoren, trots den prakfiska olägenhet som kan uppstä med över 50000 enskilda aktieägare i Ncb. Genom ett sådanl förfarande kan även undvikas den svåra och i viss grad godtyckliga värdering av förlagskapita­let som blir följden av en sådan friviUig förtida inlösen av Ncb:s industrilän som förutsätts i förhandlingsuppgördsen. Förlagskapitalels värde erhålls i stället genom en marknadsmässig värdering via den framlida ulvecklingen av det egna kapitalet i Ncb. Som jag senare skall beröra torde ett positivt sådant värde kunna uppnås.

Prop. 1980/81:98

14

Berörda skogsägarföreningar accepterar inle enligt vad jag har erfarit en ändring i den preliminära uppgörelsen av nyss nämnl slag. Ansvaret för alt ge Ncb nödvändiga finansiella förulsätlningar för omstruktureringen av verksamheien kommer härigenom att åvila endasl den ena ägarparlen. 1 enlighel med konsortialavtalet mellan ägarparterna bör slalen härvid begä­ra all nuvarande aktiekapital sätts ned till vad som kan anses moliveral innan slalen tecknar nya aklier.

Det i ägarförhandlingarna beräknade kapitalbehovet för Ncb uppkom­mer bl.a. pä grund av ell omfattande nedskrivningsbehov för all anpassa värdel pä vissa av Ncb:s anläggningstillgångar till ändrade förulsätlningar för verksamheten. En betydande belastning på företagels redovisade egna kapital uppslår som en följd av delta förhållande. Till detla kommer en ytterligare belastning genom de förluster som uppstått i verksamheten. Jag har lidigare nämnt all förelagets styrelse fört frägan om bolagels likvida­tion lill bolagsstämma. Enligt min bedömning bör Ncb:s eget kapital be­traktas som i stort förbrukat. Del ankommer på bolagsstämman att bl.a. mol bakgrund av gällande redovisnings- och revisionspraxis beslula om nedsällning av aktiekapitalet.

För all på företagsekonomiska och affärsekonomiska grunder rekonstru­era Ncb bedömer jag all 300 milj. kr. i nylt slalligl ägarkapital bör lillföras förelaget i form av ökning av akfiekapitalet. Regeringen har bemyndigats att överlåta nu innehavda aklier i Ncb lill annan i enlighel med huvud- och konsorlialavlalen mellan staten och berörda skogsägarföreningar. Jag äler­kommer strax lill frägan om den fortsatta gillighelen av avtalen. Enligl min mening bör regeringen ha möjlighel alt överlåta dessa aklier även om avtalen skulle upphöra. Delta bör gälla ocksä de nya aklier som tecknas i enlighel med vad jag har förordal. Jag förordar alltså all regeringen inhäm­tar bemyndigande härtill. Därutöver bör 100 milj. kr. slällas lill förelagets förfogande i form av ell statligt längfrisligl lån. Länet bör vara förmäns-rättsligt placerat efler övriga lån men vara räntebelagl. Länel skall ersätta det industrigarantilån om 100 milj. kr. som regeringen den 11 december 1980 beviljade Ncb för all avhjälpa företagels likviditetsproblem. Det bör ankomma på regeringen att utforma de närmare bestämmelserna för såväl aktieägartillskottet som lånel. Medlen bör las upp på tilläggsbudget II lill statsbudgeten för budgetåret 1980/81.

Kapitaltillskotlel bör eligt min mening - lillsammans med del tillskotl till förelagels egna kapilal som kan erhållas vid en konvertering av Ncb:s industrilån och skogsobligationslån saml andra av företaget vidtagna ätgär­der - ge företagel en tillfredsställande soliditet och en godtagbar likviditet. En finansiell gmnd för all fortsätta en nödvändig omslruklurering av Ncb i syfte alt uppnä långsiktig konkurrenskraft och lönsamhet i verksamheten kan därmed erhållas. De strukturåtgärder som nämnis lidigare och vilka stegvis redan börjat genomföras av förelagsledningen väntas sålunda enligt denna redan under innevarande arge en betydande reslulatförbällring och

Prop. 1980/81:98

15

förbättrat kassaflöde. Härtill kommer positiva effekier av pågående ratio­naliseringar och ökade exportintäkter. Resultatet av verksamheien lorde därför enligl förelagsledningen kunna förbällras i betydande grad under år 1981.

Den omstrukturering och de ätgärder i övrigt som här anges överens­stämmer med de riktlinjer som regeringen offentliggjorde den 1 december 1980. De syftar lill att säkerställa ett rationellt utnylljande av Ncb:s ut­vecklingsbara enheter. Nu aktuellt kapitallillskoll lill Ncb lorde emellertid inte ge nägot uirymme för slörre invesleringar i förelaget. Där så är ändamålsenligt och till gagn för Ncb bör samarbete med andra skogsföre­tag prioriteras. 1 andra fall bör avyttring övervägas. Jag vill i sammanhang­et framhälla alt jag ser en forlsall skogsindustrien verksamhet i Väja som naturlig och önskvärd även på sikl. Jag är däremol inte beredd att nu ta ställning lill frågan om statlig medverkan i en utveckling av pappersbruket i Väja enligt tidigare redovisat förslag av utredningsmannen[REDACTED_EFTERNAMN]. Jag vill också nämna alt regeringen denna dag avslagit en ansökan från Ncb om lokaliseringsstöd för utbyggnad av förelagets sågverk i Väja. Enligl min uppfattning bör framtida statliga insalser som kan erfordras i form av regionalpolitiskl eller annat slöd i skogsinduslrin i Ådalen koncentreras till i första hand massa- och papperstillverkningen.

Kapilaltillskollet ger enligl min bedömning inle utrymme för fortsall drift i Ncb:s regi av enheter där tillfredsställande lönsamhet inle kan erhåUas. En förutsättning för det statliga tillskottet bör sälunda vara alt sådana enheter snarast avyttras eller läggs ner. Jag har vid min beräkning av kapilaltillskoltets storlek förutsalt alt bl.a. vissa olönsamma enheter avvecklas. Uppenbar risk föreligger i annat fall att en omslruklurering i ordnade former av Ncb äventyras. Del ankommer pä förelagsledningen att falla de nödvändiga beslulen för alt nämnda förulsätlningar för kapilaltills-koltet skall uppfyllas.

Jag är som tidigare framgått inle beredd all förorda all ett ägarlillskoll ges till Ncb i sådan omfattning att lidigare nämnda slörre utvecklingsinves-teringar vid fabrikerna i Hörnefors och Köpmanholmen kan genomföras. Alternativen har bedömts som företagsekonomiskt oacceptabla dels av Ncb, dels vid ägarförhandlingarna.

Jag finner för min del inle nägon anledning all ifrågasätta dessa bedöm­ningar. Enligt min uppfattning skulle ett genomförande av investeringarna i Ncb;s regi vara olämpligt även med hänsyn till strävan alt en kraftfull omstrukturering av Ncb också bör vara ett ändamålsenligt led i en angelä­gen stmkturomvandling av branschen. Jag har i detla sammanhang sökt bedöma även Ncb:s långsiktiga virkesförsörjningssitualion.

Jag utesluter inte att genomförbara utvecklingsalternativ kan finnas för nämnda enheter men då i nya organisationsformer. Del är angelägel alt berörda regionala myndigheter medverkar lill att eventuella sådana alter­nafiv kan identifieras och prövas. Jag utgår vidare frän alt Ncb i sä hög

Prop. 1980/81:98

16

grad som möjligl söker biträda lösningar som kan innebära fortsatt verk­samhet i någon form i ny regi vid nedläggningsholade enheter.

Det ankommer pä regeringen och berörda myndigheier alt vidla erfor­derliga arbelsmarknads- och regionalpolitiska åtgärder för att mildra effek­terna av den omslrukturering som föreslår.

En effeklivl genomförd omslruklurering inom loppet av ell par år av Ncb med inrikining enligt vad jag tidigare har redovisat bör enligt min mening leda ull alt förelagets lönsamma eller utvecklingsbara delar ges erforderliga möjligheler alt överleva och fortsatta driftsförlusier i verksam­heten undviks. Hitlills av företagel nyligen vidtagna eller aviserade struk­turåtgärder indikerar ocksä della. Fortsalt urholkning av förelagets eget kapital bör härvid kunna upphöra. Ytterligare statliga kapitaltillskott för förlusttäckning blir inle aktuellt.

Ncb:s ägarstruktur kommer som en följd av den förordade finansiella rekonstmktionen att förändras. Enligt vad jag erfarit anser sig berörda skogsägarföreningar f. n. inte kunna bidra med nytt ägarkapital lill Ncb. Föreningarnas nuvarande ägarandel (ca 26 %) lorde mol denna bakgrund och med hänsyn till det omfattande nedskrivningsbehov som bedöms föreligga i förelaget komma alt i belydande utsträckning minskas.

En konvertering av Ncb:s industrilån och skogsobligationslån lill aktie­kapital innebär emellertid att en betydande del av Ncb även fortsättnings­vis skulle komma all ägas av enskilda intressen. F. n. är ca 98 milj. kr. av sammanlagt utestående 145 milj. kr. i industrilän möjliga för företaget all konvertera till B-aktiekapital. Under år 1982 blir ytterligare ca 20 milj. kr. av de sammanlagda industrilånen konverleringsbara. Statens forlsalta ägarengagemang i Ncb till följd av del av mig förordade kapitaltillskottet kommer genom nämnda konverleringsförfarande alt relativt sett minskas något under kommande år. Den statliga ägarandelen i Ncb kan således bedömas minska till som lägsl ca två tredjedelar efler några år.

Den föreslagna finansiella rekonstruktionen innebär att en fortsatt kopp­ling föreligger mellan Ncb och det enskilda skogsbmkel. Merparten av innehavarna av Ncb:s induslrilänebevis och skogsobligalioner utgörs av enskilda skogsägare. Della bör enligl min mening vara av positiv betydelse för bl.a. Ncb:s forlsalta råvaruförsörjning genom ett ägarintresse hos dessa att medverka lill en fortlevnad för Ncb:s utvecklingsbara delar för alt nå avkastning pä satsat kapital.

Berörda skogsägarföreningars ägarengagemang i Ncb torde i framfiden bli i betydande grad förändrat. Härigenom rubbas enligt min mening förut­sättningarna för nu gällande huvud- och konsortialavtal mellan staten och föreningarna sä väsentligt att fortsall grund saknas för avtalen. Skogsägar­föreningarna kommer emellertid även i framtiden att spela en mycket viktig roll för förelagels råvaruförsörjning via del långsiktiga virkesför­sörjningsavtalet som gäller mellan företaget och föreningarna. Dessa bör därför bl. a. med hänsyn till alt deras medlemmar efter en konvertering av

industrilånen blir belydande aktieägare kunna tillförsäkras forlsall särskild insyn i Ncb. Det ankommer på regeringen att vid behov för statens räkning träffa avtal om detta.

4   Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jag att regeringen föreslår riksdagen att

1.

till Teckning av aklier i Norrlands Skogsägares Cellulosa AB på tilläggsbudget II lill statsbudgeten för budgetårel 1980/81 under fjortonde huvudtiteln anvisa ell reservationsanslag av 300000000 kr.,

2.

till Lån till Norriands Skogsägares Cellulosa AB på lilläggsbud­get 

II 

till statsbudgeten för budgetåret 1980/81 under Ijortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 100000000 kr.,

3.

bemyndiga regeringen att överiåta statens aklier i Norriands Skogsägares Cellulosa AB.

5   Beslut

Regeringen ansluter sig fill föredragandens överväganden och beslular att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Innehåll

Proposilion    ...................................................... 

... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll   ..................... 

I

1

Inledning    ..................................................... 

... 

2

2

Ncb:s utveckling åren 1979-1980 samt genomförda utredningar ..

4

3

Föredragandens överväganden    ........................ 

... 

9

3.1

Strukturförändringar inom skogsinduslrin ........... 

9

3.2

Ncb:s nuvarande situation   ........................... 

11

3.3

FinansieUt slöd lill Ncb.................................... 

12

4

Hemslällan   ..................................................... 

17

5

Beslut   .......................................................... 

17

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981