Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:18

Regeringens proposition

1978/79:18

om stöd till studiecirklar i energifrågor;

beslutad den 28 september 1978.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upp­tagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens buvudsaldiga innehåll

I propositionen läggs fram förslag om särskilt stöd till studiecirklar i energifrågor under budgetåret 1978/79. Förslaget innebär bl. a. alt cirklar i energifrågor skall få tiUäggsbidrag med 15 kr. per studietimme och att bidrag skall lämnas till studieförbunden för att ta fram studie­material m. m. I propositionen föreslås att 2,2 milj. kr. anvisas för ma­terialbidrag m. m.

1   Riksdagen 1978179.1 saml. Nr 18

Prop. 1978/79:18

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-09-28

Närvarande; statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Anlon:5Son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Äsling,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om stöd tiil studiecirklar i energifrågor

För att stimulera till en bred medborgardebatt i energifrågor beslöt riksdagen år 1977 att särskUt stöd skulle lämnas till studiecirklar i energifrågor som anordnades under budgetåret 1977/78 (prop. 1976/77: 107 s. 50, CU 1976/77: 32 s. 18, rskr 1976/77: 244, prop. 1977/78: 25 s. 91, NU 1977/78: 32, rskr 1977/78: 108).

För ändamålet anvisade riksdagen på det under trettonde huvud­titeln uppförda reservationsanslaget Vissa energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. medel för att täcka vissa kostnader cen­tralt hos studieförbunden för att ta fram material m. m. för studiecirklar som hade särskild inriktning på energiförbrakningen inom byggnads­beståndet. Skolöverstyrelsen har under budgetåret 1977/78 disponerat 1,6 nulj. kr. för detta ändamål.

Riksdagen anvisade vidare 3 395 000 kr. för materialbidrag m. m. för studiecirklar i mera allmänna encjrgifrågor och för informationsåt­gärder för att främja rekryteringen av deltagare tUl sådana cirklar. Äv beloppet beräknades 3,2 milj. kr. avse materialbidrag och 195 000 kr. informationsåtgärder. Dessa medel anvisades under det på tiUäggsbudget I tiU statsbudgeten för budgetåret 1977/78 under fjortonde huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Materialbidrag för energistudiecirklar m. m. Skolöverstyrelsen har disponerat medlen för materialbidrag. För samt­liga cirklar har materialbidraget utgått med 400 kr. per cirkel.

Enligt riksdagsbesluten skuUe vidare studiecirklar i energipolitiska frågor vara garanterade ett tUläggsbidrag på 15 kr. per studietimme även om de inte var prioriterade enligt bestänunelserna i förordningen (1963: 463) om statsbidrag tiU det fria och frivUliga folkbUdningsarbetet (omtryckt senast 1974: 455, ändrad senast 1978: 530), den s. k. folkbild-

Prop. 1978/79:18

3

ningsförordningen. Tilläggsbidraget lämnades utöver de statsbidrag som normalt utgår till sådana cirklar som uppfyller kraven för stöd till allmänna studiecirklar enligt folkbildningsförordningen och utgick från samma anslag som dessa statsbidrag, nämligen det under nionde huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Bidrag till studiecirkelverksamhet.

I enlighet med vad som anmäldes i prop. 1976/77:107 (s. 51) beslu­tade regeringen vidare att statsbidrag fick utgå för de studiecirklar i energifrågor som påbörjades och avslutades under budgetåret 1977/78 även om de omfattade lägst 15 timmar mot normalt lägst 20 timmar.

I två skilda skrivelser den 30 augusti 1978 till industridepartementet och bostadsdepartementet har skolöverstyrelsen redovisat omfattning­en av studiecirkelverksamheten avseende energifrågor under budgetåret 1977/78. Sammanlagt har drygt 5 000 cirklar genomförts under året med totalt ca 44 000 deltagare. Drygt 3 000 av cirklarna har avsett stu­diecirklar med särskild inriktning på energiförbrukningen inom bygg­nadsbeståndet och resten cirklar avseende andra energifrågor.

I tre likalydande skrivelser den 6 juni 1978 till utbildnings-, bostads-och industridepartementen framhåller FolkbUdningsförbundet att in­tresset är stort för en fortsättning av studieverksamheten i energi­frågor och anhåUer om att särskUt stöd skall lämnas till studiecirklar i energifrågor även under budgetåret 1978/79.

Viktiga frågor inom energiområdet avses bli förelagda riksdagen för beslut under riksmötet 1978/79. Bl. a. med hänsyn till detta är det enligt min mening väsentligt att statsmakterna fortsätter att medverka till att studiecirkelverksamheten får den bredd och det kunskapsunderlag som behövs för att öka kunskapen i energifrågor och för att föra ut dessa frågor tUl diskussion.

Efter samråd med chefen för utbUdningsdepartementet förordar jag därför att särskilt stöd lämnas till studiecirklar i energifrågor som ge­nomförs under budgetåret 1978/79.

Föratom det stöd till studiecirkelverksamhet som enligt folkbUdnings-förordningen utgår till allmänna studiecirklar bör sålunda, liksom tidi­gare, ett tiUäggsbidrag med 15 kr. per studietimme utgå för cirklar i energifrågor som anordnas under budgetåret 1978/79, även om cirklarna inte bedöms som prioriterade enligt bestämmelsema i folkbUdningsför-ordningen. Det särskilda tUläggsbidraget bör utgå från det under nionde huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Bidrag tUl studiecirkelverksamhet.

Vidare föreslår jag, efter samråd med chefen för utbildningsdeparte­mentet, att statsbidrag i dessa fall skall få utgå för studiecirklar som omfattar lägst 15 timmar mot normalt lägst 20 timmar.

Liksom under budgetåret 1977/78 bör studieförbunden under budget­året 1978/79 kunna få bidrag för vissa kostnader centralt hos förbun­den för att framställa eget eller köpa in studiematerial i energifrågor och för UtbUdning av cirkelledare m. m. Bidraget bör uppgå tUl 400 kr.

.1

Prop. 1978/79:18

4

per cirkel och utbetalas till studieförbunden på grundval av det faktiskt anordnade antalet cirklar.

Jag räknar med att antalet studiecirklar om energifrågor kan kom­ma att uppgå till ca 5 000. Jag beräinar därför medelsbehovet för det särskUda materialbidraget till 2 milj. kr.

Liksom under budgetåret 1977/78 bör särskilda medel anvisas för informationsåtgärder som behöver vidtas för att främja rekryteringen av deltagare till studiecirklarna. Medelsbehovet för detta beräknar jag till 200 000 kr.

Det sammanlagda medelsbehovet för materialbidrag m. m. och infor­mationsåtgärder uppgår alltså tUl 2,2 mUj. kr. Dessa medel bör anvisas på tUläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret 1978/79 under ett särskilt förslagsanslag benämnt Materialbidrag m. m. för energistudie­cirklar under fjortonde huvudtiteln.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

godkänna vad jag har förordat beträffande stöd till studie­cirklar i energifrågor under budgetåret 1978/79,

2.

tUl Materialbidrag m. m. för energistudiecirklar på tUläggs­budget I tUl statsbudgeten för budgetåret 1978/79 under fjor­tonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 2 200 000 kr.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 111

»

 7S054

»

Regeringens proposition

1978/79:19

om hälsoundersökning av sjöfolk;

beslutad den 26 oktober 1978.

Regeringen föreslår rUcsdagen att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

ANITHA BONDESTAM

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa ändringar i mönstringsförordningens bestämmelser om hälsoundersökning av sjöfolk. Det nuvarande begrep­pet sjömansläkare avskaffas. I stäUet för två typer av läkarundersök­ningar med olika gUtighetstid för läkarintygen införs ett enhetiigt sy­stem med läkarandersökning vartannat år. Ungdomar under 18 år skall bl. a. tiU följd av krav i en internationell konvention läkarunder-sökas varje år. Det nuvarande kravet på en särskUd årlig lungundersök-ning tas bort. Nya regler ges om läkares anmälan tiU myndighet, när läkaren finner att sjöman på grand av sitt hälsotillstånd är olämplig att utöva sjömansyrket.

De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 juli 1979.

1    Riksdagen 1978179.1 saml. Nr 19

Prop. 1978/79:19

Prop. 1978/79:19

Förslag till

Lag om ändring I förordningen (1961:87) om registrering och

mönstring av sjömän (mönstringsförordningen)

Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1961: 87) om registre­ring och mönstring av sjömän (mönstringsförordningen)

dels att i 11, 33 och 52 §§ orden "Kungl. Maj:t" skaU bytas ut mot "regeringen",

dels att 1, 4, 15, 37, 41, 4349, 53, 54 §§ och rubriken närmast före 43 § skaU ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Svensk sjöman, som är anstäUd å svenskt handelsfartyg med en netto-dräktighet av 20 registerton eUer mera, skaU vara inskriven som sjöman i register hos arbetsmarknadsstyrelsen (sjömansregistret). Inskrivning må ock eljest ske av svensk sjöman., som visar eller gör sannolikt att han är anställd eUer skaU viima anställning å handelsfartyg.

Inskrivning skaU ske hos mönstringsförrättare.

Arbetsmarknadsstyrelsen utser mönstringsförrättare inom riket efter samråd med sjöfartsverket. Mönstringsförrättare utom riket är svensk konsul som av ministern för utrikes ärendena förordnats därtill. Förteckning över de orter där mönstringsförrättare finnes skall intagas i publikationen "Un­derrättelser för sjöfarande".

Arbetsmarknadsstyrelsen utser mönstringsförrättare inom riket efter samråd med sjöfartsverket. Mönstringsförrättare utom riket är svensk utlandsmyndighet som che­fen för utrikesdepartementet ut­sett därtUl. Förteckning över de orter där mönstringsförrättare fin­nes skall intagas i publikationen "Underrättelser för sjöfarande".

4 

§

3

Inskrivning må icke ske av den, som på grund av sitt hälsotUlstånd är förhindrad att taga anställning ombord på fartyg, ej heUer av den för vUken påmönstringsförbud en­ligt 28 § gäUer, Inskrivning av den, som icke uppnått myndig ål­der, må ej ske utan att vårdnads­havare lämnat tiUstånd därtUl.

Sjöman skall med läkarintyg styrka, att hinder på grund av hans hälsotUlstånd icke föreligger mot inskrivning.

Inskrivning må icke ske av den, som på grand av sitt hälsotiUstånd är förhindrad att taga anställning ombord på fartyg, ej heUer av den för vilken påmönstringsförbud en­ligt 28 § gäller. Inskrivning av den, som icke uppnått myndig ål­der, må ej ske utan att förmyn­dare lämnat tUlstånd därtUl.

Sjöman skaU med intyg av sjö­mansläkare styrka, att hinder på grand av hans hUlsotUlstånd icke föreligger mot inskrivning.

Sjömansläkare utses i den ord­ning Kungl. Maj:t bestämmer.

1      Senaste lydelse av

33 § 1969: 572

52 § 1971: 677.

2        Senaste lydelse 1969: 311.

3        Ändringen innebär bl. a. att tredje stycket upphävs.

Prop. 1978/79:19

Nuvarande lydelse

15

Vid mönstringstUlfället skaU sjömannen med intyg av sjömans­läkare styrka, att hinder på grand av hans hälsotiUstånd icke före­ligger mot påmönstringen. Därest icke av läkarintyget framgår, att sjömannen inom ett år dessför­innan undergått lungundersökning, skall han förete särskilt intyg över sådan undersökning.

Läkarintyg, som företes vid på-mönstring å fartyg med en brutto-dräktighet av 200 registerton eller mera, skall vara utfärdat efter så­dan grundlig undersökning som avses i 43 §.

Föreslagen lydelse

Vid mönstringstiUfäUet skall sjömannen med läkarintyg styrka, att hinder på grund av hans hälso­tiUstånd icke föreligger mot på­mönstringen.

37 §5

För svenskt handelsfartyg med en nettodräktighet av 20 register­ton eller mera, för vUket sjömans-ruUa, som i 34 § sägs, ej utfärdas och vUket icke utgår allenast på lustresa eller annan tUlfällig resa, skall befälhavaren upprätta man­skapsförteckning. Sådan förteck­ning skall innehålla uppgifter om fartyget samt dess redare, befäl­havare och besättning. Av förteck­ningen skall framgå, att föreskriv­na krav i fråga om befälets behö­righet samt fordringarna enUgt 6 kap. 1 § kungörelsen den 19 no­vember 1965 (nr 908) med till-lämpningsföreskrifter till lagen den 19 november 1965 (nr 719) om säkerheten på fartyg i fråga om syn- och hörselförmåga hos den, som nyttias såsom utkiksman eUer rorsman, äro uppfyllda. Man­skapsförteckning gäUer under far­tygets seglationstid, dock under högst ett år från upprättandet.

För svenskt handelsfartyg med en nettodräktighet av 20 register­ton eller mera, för vUket sjömans-raUa, som i 34 § sägs, ej utfärdas och vUket icke utgår aUenast på lustresa eller annan tUlfäUig resa, skall befälhavaren upprätta man­skapsförteckning. Sådan förteck­ning skaU innehålla uppgifter om fartyget samt dess redare, befäl­havare och besättning. Äv förteck­ningen skall framgå, att föreskriv­na krav i fråga om befälets behö­righet samt fordringama enligt 6 kap. 1 § förordningen (1965: 908) om säkerheten på fartyg i fråga om syn- och hörselförmåga hos den, som nyttjas såsom utkiksman eller rorsman, äro uppfyllda. Man­skapsförteckning gäller under far­tygets seglationstid, dock under högst ett år från upprättandet.

Manskapsförteckning skall upprättas i två exemplar och godkännas av mönstringsförrättare. Ena exemplaret av förteckningen skaU finnas ombord å fartyget och det andra förvaras vid sjömansregistret.

* Ändringen innebär bl. a. att andra stycket upphävs. B Senaste lydelse 1969: 311.

Prop. 1978/79:19

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 

41 §6

För svenskt fartyg, som enligt gällande passagerarfartygscertifi-kat må nyttjas till passagerares befordran i kustfart eller vid­sträcktare fart, må ej utfärdas års-pass, med mindre fartyget är för­sett med giltig sjömansrulla.

Svenskt fartyg av den beskaf­fenhet, att det skall antecknas i fartygsregistret, må icke tullklare-ras för avgång tUl utrikes ort, med mindre fartyget är försett med gil­tig sjömansruUa.

För fartyg, som avses i 37 § första stycket, må ej utfärdas års-pass, med mindre manskapsför­teckning upprättats för fartyget.

Svenskt handelsfartyg med en nettodräktighet av 20 registerton eller mera samt svenskt handels­fartyg där påmönstring skett en­ligt 13 § må icke tuUklareras för avgång tUl utrikes ort, med mindre fartyget är försett med giltig sjö-mansraUa.

Läkarkontroll av sjömän

Hälsottttdersökiung av sjömän

43 

§

Sjöman bör minst en gång vart­annat år genomgå grundlig läkar­undersökning av sjömansläkare. Över sådan undersökning skaU ut­färdas särskUt intyg.

Sjöman som enligt 12 § är skyl­dig att mönstra skall minst en gång vartannat år genomgå läkarunder­sökning. Detsamma gäller för den som påmönstras enligt 13 § och har befattning ombord.

Har sjömannen ej fyllt 18 år skall han undergå läkarundersök­ning varje år.

Över läkarundersökning skall utfärdas särskilt intyg.

44

§

7

Läkarintyg må ej godtagas för ändamål som i 4 och 15 §§ sägs, om längre tid än tre månader för­flutit från utfärdandet. Särskilt läkarintyg enligt 43 § må dock godtagas intill två år från utfär­dandet, därest icke intygets giltig­het särskilt begränsats. Om särskilt villkor för sjöman att hava under­gått lungundersökning stadgas i 15 §.

Läkarintyg må ej godtagas för ändamål som i 4 och 15 §§ sägs, om längre tid än två år förflutit från utfärdandet eller, i fråga om sjöman som ej fyllt 18 år, ett år från utfärdandet. Om tiden för in­tygets giltighet utgår medan far­tyget är till sjöss eller i hamn där läkare med behörighet att utfärda intyg ej finnes, skall befälhavaren se till att sjöman som avses i 43 §

»Senaste lydelse 1968:444. Ändringen innebär bl.a. att första och tredje

styckena upphävs.

7 Senaste lydelse 1968: 444.

Prop. 1978/79:19

Föreslagen lydelse

genomgår    läkarundersökning    i

första hamn där så kan ske.

Enligt de närmare anvisningar, som socialstyrelsen utfärdar, skall mönstringsförrättare i samband med påmönstring begära, att sjöman företer intyg, som utfärdats inom kortare tid än i första stycket sägs, om det finnes påkallat av sjukdom eUer olycksfall, som drabbat sjö­mannen efter den senast undergångna läkarandersökningen.

Nuvarande lydelse

45 §8

Finner sjömansläkare vid under­sökning av sjöman, att sjömannen på grand av sitt hälsotiUstånd är olämplig att utöva sjömansyrket, åligger det läkaren att ofördröj­ligen göra anmälan därom tUl sjö­mansnämnden. Sådan anmälan må, om så finnes lämpligen kunna ske, begränsas att gälla yrkesut­övning i viss befattning eller i viss fart.

Finner läkare vid undersökning av sjöman, att sjömannen på grund av sitt hälsotUlstånd är olämplig att utöva sjömansyrket, bör läka­ren göra anmälan därom till sjö­fartsverket. Sådan anmälan må, om så finnes lämpligen kunna ske, begränsas att gäUa yrkesut­övning i viss befattning eller i viss fart.

46 §9 När anmälan enligt 45 § göres, skall sjömannen genom läkarens för­sorg utan dröjsmål underrättas därom. Sjömannen äger, om han anser anmälan sakna fog, påkalla socialstyrelsens prövning av de omständig­heter, på vUka anmälan grundats. Om utgången av prövningen skall styrelsen skyndsamt underrätta sjömannen. Mot socialstyrelsens beslut får talan icke föras.

Finner socialstyrelsen vid prov-

Finner socialstyrelsen vid pröv­

ning enligt första stycket att an-

ning enligt första stycket att an­

mälan icke bort göras, skaU be-

mälan icke bort göras, skall be­

sked därom genast tillställas sjö-

sked därom genast tillställas sjö­

mansnämnden,

fartsverket.

47 

§

Har anmälan enligt 45 § eller besked enligt 46 § andra stycket inkommit till sjömansnämnden, skall nämnden snarast möjligt tUl-ställa sjömansförmedlingarna och mönstringsförrättama inom riket underrättelse därom. Sådan under­rättelse skall jämväl, i den ut­sträckning som finnes påkallad, tillställas mönstringsförrättama utom riket.

10

Har anmälan enligt 45 § eller besked enligt 46 § andra stycket inkommit tUl sjöfartsverket, skall verket snarast möjligt tUlställa sjö-mansförmedlingama och mönst­ringsförrättama inom riket under­rättelse därom. Sådan underrättel­se skall jämväl tillställas mönst­ringsförrättama utom riket.

8 Senaste lydelse 1969: 311. » Senaste lydelse 1969: 311. 10 Senaste lydelse 1969: 311.

Prop. 1978/79:19

Nuvarande lydelse

48 Företer sjöman, som tiU följd av sjömansläkares anmälan varit förhindrad att taga anställning å fartyg, i samband med inskriviung i sjömansregistret eUer påmönst­ring intyg från sjömansläkare, att sjömannens hälsotUlstånd icke längre utgör hinder mot hans an­ställning ombord å fartyg, åligger det den som verkställer inskriv­ningen eUer påmönstringen att ge­nast giva sjömansnämnden med­delande därom. Det åligger därvid nämnden att utan dröjsmål under­rätta de sjömansförmedlingar och mönstringsförrättare, som blivit underrättade om hindret, att det­samma upphört.

Föreslagen lydelse

Företer sjöman, som tUl följd av läkares anmälan varit förhind­rad att taga anställning å fartyg, i samband med inskrivning i sjö­mansregistret eUer påmönstring läkarintyg, att sjömaimens hälso­tUlstånd icke längre utgör hinder mot hans anställning ombord å fartyg, åligger det den som verk­ställer inskrivningen cUer på­mönstringen att genast giva sjö­fartsverket meddelande därom. Det åUgger därvid verket att utan dröjsmål underrätta de sjömans­förmedlingar och mönstringsför­rättare, som blivit underrättade om hindret, att detsamma upphört.

49 §12

Närmare föreskrifter om läkar­intyg enligt denna förordning meddelas särskilt. Angående an­mälan som avses i 45 § meddelas erforderliga anvisningar av social­styrelsen i samråd med sjöfarts­verket.

Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om läkarun­dersökning av sjömän och om lä­karintyg.

Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får före­skriva eller för visst fall medge undantag från denna förordning i frågor som avses i första stycket.

53 §13

Närmare föreskrifter för verk­ställigheten av 7 och 8 §§ medde­las av arbetsmarknadsstyrelsen ef­ter samråd med riksskatteverket.

Närmare föreskrifter för till-lämpningen av 7 och 8 §§ medde­las av arbetsmarknadsstyrelsen ef­ter samråd med centrala folkbok­förings- och uppbördsnämnden.

Närmare föreskrifter i övrigt angående inskrivningen och mönstring­en av sjömän meddelas av sjöfartsverket efter samråd med arbetsmark­nadsstyrelsen. Sjöfartsverket har därvid att faststäUa formulär till sjö­fartsbok, sjömansralla och mönstringsbevis samt manskapsförteckning jämte tillhörande rapport.

I fråga om den verksamhet, som enligt denna förordiung ankom­mer på svensk konsul, skola före­skriftema utfärdas i samråd med

11      Senaste lydelse 1969: 311.

12      Senaste lydelse 1969: 311.

13      Senaste lydelse 1969: 311.

I fråga om den verksamhet, som enligt deima förordning ankommer på mönstringsbehörig utlandsmyn­dighet, skola föreskrifterna utfar-

Prop. 1978/79:19

7

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

utrikesdepartementet.

das efter samråd med utrikesde-

partementet.

54 §1* Fartygs befälhavare, som i strid mot bestämmelserna i deima förord­ning låter sjöman tiUträda befattning eller anställning på fartyg utan påmönstring eller frånträda befattning utan avmönstring eller som un­derlåter att föranstalta om avmönstring, när fartygets sjömansralla upp­hört att gälla, dömes till böter.

Till böter dömes ock befälha- TUl böter dömes ock befälha­

vare, vUken underlåter att fullgöra

vare, vUken underlåter att fullgöra

vad som enligt 3739 §§ åligger

vad som enligt 3739 §§ och 44 §

honom eUer vUken, utan att så-

första stycket åligger honom eller

dant fall föreligger som i första

vilken, utan att sådant faU före­

stycket avses, i strid mot 1 § låter

ligger som i första stycket avses,

sjöman tUlträda befattning eller

i strid mot 1 § låter sjöman till­

anställning på fartyg utan att sjö-

träda befattning eller anstäUning

mannen är inskriven i sjömans-

på fartyg utan att sjömannen är

registret.

inskriven i sjömansregistret.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1979.

Läkarintyg som har utfärdats före ikraftträdandet gäller fortfarande i enlighet med äldre bestämmelser.

" Senaste lydelse 1973: 287.

Prop. 1978/79:19

8

Utdrag KOMMUNIKATIONSDEPARTEMENTET PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-10-26

Närvarande: statsministern UUsten, ordförande, och statsråden Sven Ro­manus,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Bondestam

Föredragande: statsrådet Bondestam

Proposition om hälsoundersökning av sjöfolk

Sjömansyrket har under alla tider ansetts vara förenat med speciella hälsorisker. Det har därför ställts vissa medicinska krav på personer som skall tjänstgöra tUl sjöss. För att uppfylla dessa krav skall sjöman enligt de regler som f. n. gäUer i Sverige förete intyg av sjömansläkare att han inte på grand av sitt hälsotillstånd är förhindrad att tjänstgöra ombord.

I skrivelse till chefen för kommunikationsdepartementet i augusti 1970 påtalade socialstyrelsen och sjöfartsverket vissa förhållanden som rörde hälsokontrollen av sjöfolk. Socialstyrelsen har härefter i skrivelse tUl regeringen i augusti 1976 föreslagit vissa åtgärder för att komma till rätta med brister i det nuvarande sjömansläkarsystemet. Därvid aktua­liserades bl. a. ett av socialstyrelsens översynsutredning väckt förslag om ett allmänt bemyndigande för offentligt anställda läkare i öppen vård och företagsläkare inom sjöfartsnäringen att vara sjömansläkare.

Under åren 1976 och 1977 har reglerna i det nuvarande sjömans­läkarsystemet setts över. Arbetet hai: bedrivits vid sammanträden och andra överläggningar mellan företrädare för kommunikationsdeparte­mentet, utrikesdepartementet, socialdepartementet, socialstyrelsen, sjö­fartsverket, sjömansnämnden, arbetsmarknadsstyrelsen. Landstingsför­bundet, Rederiföreningen för mindre fartyg, Svenska maskinbefälsför­bundet. Svenska sjöfolksförbundet, Sveriges fartygsbefälsförening och Sveriges redareförening. Dessutom har ett antal sjömansläkare deltagit i överläggningarna. Under arbetet har huvudsaklig enighet uppnåtts om vissa ändringar i reglema om hälsoundersökning av sjöfolk.

I det följande lämnar jag en redogörelse för gällande bestämmelser och resultatet av översynsarbetet.

Gällande bestämmelser om hälsoundersökning av   sjömän  finns huvudsakligen i förordningen (1961:87) om re-

Prop. 1978/79:19

9

gistrermg och mönstring av sjömän (mönstringsförordningen) (ändrad senast 1973: 287), kungörelsen (1970:160) om läkarintyg för sjöfolk och kungl. brev den 12 maj 1961 angående bestämmelser om antagande av sjömansläkare m. m.

De grandläggande reglema om hälsoundersökning av sjömän finns i 4349 §§ mönstringsförordningen. Bestämmelser om sjömansläkare, läkarintyg och sjömans hälsotiUstånd finns också i 4, 14 och 15 §§ för­ordningen. Reglema innebär i korthet följande.

För att sjöman skall bli inskriven i sjömansregistret eller få påmönst­ra fartyg måste han med intyg av sjömansläkare styrka att hinder inte föreligger härför på grand av hans hälsotiUstånd. Sjömannen skall vid påmönstring visa särskilt intyg om genomgången lungundersökning, om det inte av läkarintyget framgår att han inom ett år dessförinnan har un­dergått sådan undersökning. EnUgt 43 § bör sjöman minst en gång vart­annat år genomgå grundlig läkarandersökning av sjömansläkare. I 44 § ges regler om läkarintygs gUtighetstid. Läkarintyg får inte godtas vid inskrivning i sjömansregistret eUer vid påmönstring, om längre tid än tre månader har förflutit från utfärdandet. Intyg som har utfärdats efter grandlig läkarandersökning enligt 43 § får dock godtas intill två år från utfärdandet. Finner sjömansläkare att sjöman på grand av sitt hälso­tillstånd är olämplig att utöva sjömansyrket, skaU han enligt 45 § an­mäla det till sjömansnämnden. Sjömannen skall underrättas om sådan anmälan. Han kan begära att socialstyrelsen prövar ärendet. När sjö­mansnämnden har fått anmälan från läkare skall den snarast underrätta sjömansförmedlingarna och mönstringsförrättama. Motsvarande under­rättelser till nämnden, sjömansförmedlingar och mönstringsförrättare skall ske när tidigare avstängd sjöman företer läkarintyg om att hans hälsotUlstånd mte längre utgör hinder för anställning ombord på fartyg.

I kungörelsen om läkarintyg för sjöfolk anges bl. a. vad som anses som tillräcklig syn- och hörselförmåga när läkarintyg utfärdas. Sjöfarts­verket får efter samråd med socialstyrelsen medge undantag från ford­ringarna på syn- och hörselförmåga. Närmare föreskrifter om läkar­undersökning som ligger tiU grand för läkarintyg meddelas av social­styrelsen, som också fastställer formulär för läkarintyg. Vidare finns i kungörelsen regler om bl. a. förvaring av läkarintyg och om ersättning för läkarundersökning.

I brevet angående bestämmelser om antagande av sjömansläkare m. m. bemyndigades dåvarande medicinalstyrelsen dels alt utse sjömans­läkare i Sverige, dels att godta i utländsk hamn verksam läkare att utom riket utfärda sådana läkarintyg som enligt mönstringsförordningen skall utfärdas av sjömansläkare. Sjömansläkare bör ha förvärvat erfarenhet av sjöfolks arbetsförhållanden.

Fordringar på tUlräcklig syn- och hörselförmåga m. m. finns också i 6 § sjöbefälskungörelsen (1960: 487, ändrad senast 1978: 206) och

Prop. 1978/79:19

10

6 kap. 1 § förordningen (1965: 908) om säkerheten på fartyg (omtryckt 1978: 346).

Närmare bestämmelser om läkartmdersökningens omfattning finns i medicinalstyrelsens cirkulär den 25 september 1961 med anvisningar för sjömansläkare.

Socialstyrelsen och sjöfartsverket konstaterade i den gemensamma skrivelsen i augusti 1970 att det efter den 1 januari 1970 hade uppkommit vissa svårigheter att få läkarandersökningar av sjö­män utförda av sjömansläkare som var landstingsanstäUda tjänsteläkare. Detta hade i sin tur fört med sig förseningar och förlängda hamnuppe­håll med därav föranledda kostnader. Även sjömännen drabbades av den uppkomna situationen genom att de måste vänta oskäligt länge eller resa tiU avlägsna orter för att :få läkarintyg. För att förbättra för­hållandena hade socialstyrelsen dels försöksvis medgett att intyg som utfärdats av godtagen utiändsk läkare fick gäUa även för påmönstring i svensk hamn, dels hemstäUt att Landstingsförbundet skulle rekommen­dera sina medlemmar att vidta åtgärder för att underlätta genomföran­det av hälsoundersökningar för sjöfolk. Socialstyrelsen och sjöfartsver­ket hoppades att dessa åtgärder skuUe förbättra situationen men be­farade att vissa svårigheter ändå kunde komma att bestå.

Socialstyrelsen framhöll i skrivelsen i augusti 1976 att det var nödvändigt att se över hela det sjöfartsmedicinska området i syfte att få tiU stånd en utvidgad hälsokontroU för aUa anstäUda inom sjöfartsnäringen. De principer som gäller för modem företagshälsovård borde därvid eftersträvas. Dessa frågor borde enligt styrelsen diskuteras i samband med förslag tUl ny lagstiftning om mönstring av sjömän. Socialstyrelsens översynsutredning hade kommit fram tiU att vissa bris­ter redan nu kunde avhjälpas. Fönlagen finns i en promemoria dag-tecknad den 17 juni 1976.

I promemorian påtalades de svårigheter att rekrytera sjömansläkare som rått under de senaste åren och de betydande olägenheter detta medfört för rederier och sjömän. Översynsutredningen ansåg att det inte behövs någon specialläkarkår fcir undersökning och utfärdande av läkarintyg för sjöfolk. Utredningen föreslog därför att offentligt anstäU­da läkare i öppen vård och företagsläkare inom sjöfartsnäringen skulle ges ett allmänt bemyndigande att vara sjömansläkare.

I en gemensam framställning till chefen för kom­munikationsdepartementet i april 1978 hemställ­de arbetsmarknadsstyrelsen och sjöfartsverket att regeringen skuUe låta se över reglerna om mönstring och registrering av sjöfolk. Fram­ställningen har remissbehandlats och bereds f. n. inom regeringskansUet.

Vid de överläggningar som undei åren 1976 och 1977 har ägt rum mellan företrädare för berörda myndigheter och organisationer har det redan från början rått enighet om behovet av ändringar i fråga om

Prop. 1978/79:19

11

hälsoundersökningar av sjöfolk. Arbetet har resulterat i förslag tiU änd­ringar i mönstringsförordningen och förslag tUl en författning, som skall ersätta såväl kungörelsen om läkarintyg för sjöfolk som det kungl. brevet den 12 maj 1961 angående bestämmelser om antagande av sjö­mansläkare m. m. Vidare har socialstyrelsen utarbetat förslag tUl en ny kungörelse med föreskrifter om hälsoundersökning av sjöman, som mer i detalj reglerar undersökningens omfattning och inriktning. Jag övergår nu till att redovisa huvuddragen av översynsarbetet.

Såsom har framgått av min redogörelse för nuvarande bestämmelser får läkarintyg inte godtas under längre tid än tre månader från utfär­dandet, om inte sjömannen har genomgått en grundlig läkarandersök­ning enligt 43 § mönstringsförordningen. Läkarintyg efter grandlig un­dersökning får godtas intiU två år från utfärdandet, om inte intygets gUtighet särskilt har begränsats. Kritik har framförts mot systemet med läkarintyg med olika lång giltighetstid och enighet föreligger om att det i fortsättningen bör finnas endast ett system med läkarandersökning minst en gång vartannat år. Intygen föreslås således gäUa två år från utfärdandet. För ungdomar som inte har fyllt 18 år bör uppställas krav på årUg läkarandersökning. Det kravet finns i intemationeUa arbetsorga­nisationens (ILO) konvention nr 16 om läkarundersökning av unga sjö­män. Om gUtighetstiden för ett intyg går ut medan fartyget är tUl sjöss eller i hamn där läkare med behörighet att utfärda intyg inte finns, skall enligt förslaget befälhavaren se till att sjömannen genomgår läkar­undersökning i första hamn där så kan ske. Underlåter befäUiavaren detta, skall han kunna dömas till böter enUgt 54 §.

GUtigt läkarintyg skaU liksom f. n. företes vid inskrivning i sjömans-registret och vid påmönstring. Skyldighet att underkasta sig regelbundna läkarundersökningar bör gäUa för den som är skyldig att mönstra. Det­samma bör gälla för den som påmönstras friviUigt enligt 13 § och har befattning ombord.

För att avhjälpa de olägenheter som angavs i socialstyrelsens skri­velse i augusti 1976 är det nödvändigt att flera läkare får behörighet att utfärda läkarintyg. Det är då inte möjUgt att kräva att läkaren har erfa­renhet av sjöfolks arbetsförhåUanden. Beteckningen sjömansläkare bör därför ändras tiU läkare.

Kravet på årlig lungundersökning i 15 § mönstringsförordningen före­slås utgå. Förslaget är föranlett av rekommendationer från socialstyrel­sen om återhållsamhet med användningen av röntgen- och skärmbilds­undersökning i hälsokontrollerande syfte med hänsyn tUl de strålrisker patienten utsätts för. Styrelsen har ttots att sjömännen får anses ut­göra en riskgrupp i vad avser lungtuberkulos funnit det lämpligt med en tvåårsintervall mellan undersökningama.

Den gällande ordningen i 45 § mönstringsförordningen, enligt vUken sjömansläkare, som finner att sjöman på grand av sitt hälsotUlstånd är

Prop. 1978/79:19

12

olämplig att utöva sjömansyrket, ofördröjligen skall göra anmälan där­om tiU sjömansnämnden, har kritiserats starkt under översynen. Kriti­ken avser dels att läkarens anmälningsskyldighet är obligatorisk, dels att anmälan skall göras tUl sjömansnämnden. Det är främst socialstyrelsen som har kritiserat den obligatoriska anmälningsskyldigheten. Styrelsen har framhåUit att denna är oförenlig med den relation läkarepatient som bör råda vid undersökningen av sjömannen. Det har också fram­hållits att sjömansläkare i stor utsträckning inte tiUämpar bestämmelsen. Vid överläggningama har enighet uppnåtts om att obligatoriet bör tas bort och ersättas av en möjlighet för läkare att göra anmälan. Sådan bör göras framför allt när sjöman lider av allvarlig psykisk sjukdom eUer visar tydUga tecken på alkohol- eUer narkotikamissbrak. Kritiken mot att anmälan skall göras tUl sjömansnämnden har kommit främst från de ombordanstäUdas organisationer. Dessa har framhåUit att sjömans­nämnden huvudsakligen sysslar med disciplinära bestraffningar och att det därför framstår som olämpligt att sjömän med mindre gott hälso­tillstånd riskerar att sammanblandas med dem som har uppträtt olämp­ligt. En lämplig lösning på problemet anses vara att anmälan görs till sjöfartsverket. När anmälan har gjo:rts skall verket underrätta sjömans-förmedUngar och mönstringsförrättai e härom.

Vid översynen har också föreslagits ett antal ändringar i mönstrings­förordningen av huvudsakligen formeU eller redaktionell karaktär. I detta avseende vUl jag framhåUa följ.mde.

I 1 och 53 §§ har uttrycket "svensk konsul" bytts ut mot "svensk ut­landsmyndighet" resp. "mönstringsbehörig utiandsmyndighet". Detta hänger samman med att utiandsmyndighet numera är det vedertagna begreppet i fråga om svensk utlandsrepresentation. Sålunda talas i för­ordningen (1976: 785) med instrakition om handläggning av sjöfarts­ärenden vid utiandsrepresentationen genomgående om utlandsmyndig­het som handläggare av ärenden. I 4 § har ordet "förmyndare" bytts ut mot "vårdnadshavare", vilket bättre återspeglar regleringen i 6 kap. 4 § föräldrabalken. I 41 § har första och tredje styckena tagits bort. Dessa bestänunelser fyller inte längre någon funktion sedan begreppet "års-pass" har tagits bort ur tuUagstiftnLogen. Det nuvarande andra stycket i samma paragraf måste formuleras om med hänsyn till de ändringar som år 1973 (prop. 1973: 42, LU 22, rskr 272, SFS 1973: 1064) gjordes i fråga om registreringsplikt för skepp i sjölagen (1891: 35 s. 1, ändrad senast 1978:136). Enligt nu gäUande regler skall svenskt skepp var­med förstås fartyg vars skrov har en största längd av minst tolv meter och en största bredd av minst fyra meter vara infört i skeppsregistret. Denna bestämning passar inte i miinstringsförordningen. I stället bör regeln om tullklarering avse svenskt handelsfartyg med en nettodräktig­het av 20 registerton eller mera samt svenskt handelsfartyg där på­mönstring har skett enligt 13 § mönstringsförordningen. I 49 § föreslås

Prop. 1978/79:19

13

ett bemyndigande för regeringen eUer myndighet som regeringen be­stämmer att meddela närmare föreskrifter om läkarandersökning av sjömän och om läkarintyg. Häri inbegrips givetvis även befogenhet att uppställa de hälsokrav som behövs. Bemyndigandet innefattar också rätt att föreskriva eller medge undantag från förordningen i sådana frågor. 1 53 § har centrala folkbokförings- och uppbördsnämnden ersatts med riksskatteverket sedan nämnden har gått upp i verket.

Under översynsarbetet har beaktats innehållet i ILO-konventionerna nr 16 och 73, vUka båda handlar om läkarandersökning av sjömän.

Efter samråd med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] ansluter jag mig för egen del tUl de föreslagna ändringarna och förordar att de genomförs. De nya reglerna blir i viss mån av provisorisk karaktär, eftersom mönstringsför­ordningen bör bli föremål för en genomgripande översyn. Jag viU i detta sammanhang erinra om den framställning härom som arbetsmark­nadsstyrelsen och sjöfartsverket har gett in. Liknande överväganden hade redan tidigare gjorts i kommunikationsdepartementet och det är bekant för mig att parterna på sjöarbetsmarknaden också önskar en översyn av regleringen i mönstringsförordningen.

Upplysningsvis vill jag nämna att jag senare avser att föreslå rege­ringen atl läkarintyg för sjöfolk i Sverige får utfärdas av den som är behörig att utöva läkaryrket. Utomlands skall läkarintyg få utfärdas av läkare som har utsetts av chefen för utrikesdepartementet.

Lagförslaget bör genomföras med verkan från den 1 juli 1979.

Med hänvisning tUl vad jag nu har anfört hemställer jag att rege­ringen föreslår riksdagen

att antaga inom kommunikationsdepartementet upprättat förslag till lag om ändring i förordningen (1961: 87) om registrering och mönstring av sjömän (mönstringsförordningen).

Regeringen ansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslu­tar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga det förslag som föredraganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1978