Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:76

Regeringens proposition

1984/85:76

om beskattning av vissa utländska forskare;

beslutad den 1 november 1984.

Regeringen föreslår riksdagen atl anta de förslag som har upplagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

KJELL-OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen läggs förslag fram om särskilda beskattningsregler för högl kvalificerade utiändska forskare som arbelar tillfälligt i Sverige. Syf­iet är atl ekonomiskt underlätta för forskningsinstitutioner och förelag atl anlita utländsk korapetens för angeläget forsknings- och utvecklingsarbete. Detta uppnås genora lindring i inkorastbeskattningen under en kortare tid. Beslut om att reglerna skall få tillämpas för en forskare skall fattas av en särskild nämnd kallad forskarskattenämnden. Förslag läggs också fram om en reduktion av underlaget för socialavgifter för berörda forskare och om sekretess hos forskarskattenämnden.

1    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

2

1    Förslag till

Lag om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbete i

Sverige

Härigenom föreskrivs följande.

1

8 För utländska forskare gäller skattelättnader vid tUlfälligt arbele i Sverige i den omfattning som anges i denna lag. Med utländsk forskare avses forskare sora inte är svensk medborgare.

2

8 Skallelättnader medges för inkomst av tillfällig anställning eller till­fälligt uppdrag sora avser kvalificerat forsknings- eller utvecklingsarbete raed sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå all betydande svårig­heter föreligger för en rekrytering inom landet. Skallelättnaderna medges under en tid av högst två år eller - om del finns särskilda skäl - högsl fyra år under en tioårsperiod.

3

8 Skattelättnader raedges endast om forskaren omedelbart innan han börjar arbeta i Sverige har varil bosalt och verksam utomlands eller vistals här en kortare lid för uppdrag inom sitt verksamhetsområde utan att vara atl anse som bosatt i Sverige.

4

§ Som skattepliktig intäkt för forskaren tas upp 70 proceni av sådan lön av anställningen eller uppdraget för vUken han är skattskyldig i Sverige.

Med lön likställs sjukpenning och föräldrapenning enhgt lagen (1962:381) om allmän försäkring, sjukpenning enligl lagen (1976:380) om arbetsskade­försäkring och lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd samt ersätt­ning enligl lagen (1956:293) om ersättning åt sraittbärare ävensom lill intäkt av ijänsl enligt 32 8 1 raom. komraunalskattelagen (1928:370) hänförlig ersättning, sora i annan form än livränta har utgått på grund av sjuk- eller olycksfallsförsäkring, lagen i samband med tjänsten, allt under förutsätt­ning atl ersättningen hell eller till huvudsaklig del gmndar sig på anställ­ningen eller uppdraget.

5 8 Som skattepliktig intäkt anses inte ersättning för kostnader som

forskaren på grand av vistelsen i Sverige har haft för bostad här i landet,

för flyttning lUl eller från Sverige, för egna och familjeraedleraraars resor

raellan Sverige och heralandet eller i förra av avgifter för barns skolgång

här i landet. Inte heller skall förmån av fri eller delvis fri bostad tas upp

som skattepliktig intäkt. Avdrag medges inte för kostnader som täcks av

sådana icke skattepliktiga ersättningar.

6 8 Frågan om föratsättningar för skattelättnader föreligger prövas av en

forskarskattenärand knuten till riksskatteverket. Ordförande i nämnden är

verkets generaldirektör raed överdirektören i verket sora personlig supple­

ant.

Nämnden skall i övrigt bestå av tre ledamöter, var och en med personlig suppleant. Äv ledamöterna skall en ha särskild insikt i beskattningsfrågor och två särskild insikt i forskningsfrågor. Motsvarande gäUer deras sup­pleanter.

Ledamöterna och deras suppleanter förordnas av regeringen för tre år. Ordförandena i naturvetenskapliga forskningsrådet och medicinska forsk-

Prop. 1984/85:76

Ää,

3

ningsrådet skall gemensamt avge förslag lill en ledamot jämte suppleant, ordföranden i humanislisk-samhällsvelenskapliga forskningsrådet förslag till en ledamot samt generaldirektören för styrelsen för teknisk utveckling förslag lill en suppleant.

7

8 Suppleant får kallas atl della i behandlingen av elt ärende i stället för ledamoten, om han har särskild sakkunskap inom del område som ärendet avser.

8

§ Framställning till forskarskattenämnden skall vara skrifilig och avse en viss forskare. Ansökan får göras, förutom av forskaren, av den som anlitar eller avser atl anlila forskaren och av arbetsgivaren i utiandet om forskaren kvarstår i dennes tjänst.

9

8 Som forskarskattenärandens beslut gäller den mening som de flesta enar sig om. Vid lika röstetal har ordföranden ulslagsrösl.

Forskarskattenämnden är beslutför med ordföranden och två ledamöter, om de är ense om beslutet.

10

8 Om forskarskattenämnden finner förutsättningarna för skattelätt­nader uppfyUda, skall i beslutet anges den tid beslutet avser.

11

8 Om närandens beslut skall forskaren och den sora anlitar eller avser all anlita forskaren underrättas, även om han inle är sökande.

12

8   Forskarskattenärandens beslut får inte överklagas.

13

§ 1 kontrolluppgift enligl 37 8 1 mom. taxeringslagen (1956:623) skall arbetsgivaren lämna uppgift även ora sådan lön, ersättning eller förmån som inte utgör skattepliktig intäkt på grund av bestäramelserna i denna lag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985 och tillämpas första gången vid 1986 års taxering. 1 fråga ora forskare som vid ikraftträdandet innehar tillfällig anställning eller tillfälligt uppdrag i Sverige skall prövningen ske med utgångspunkt i förhållandena vid anställningens eller uppdragets bör­jan. Från dagen för ikraftträdandet räknas också den lidrymd under vilken skattelättnader kan medges.

Prop. 1984/85:76

4

2   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1984:670) om ändring i lagen (1981:691) om

socialavgifter

Härigenom föreskrivs atl 2 kap. 4§ lagen (1981:691) om socialavgifter, i den lydelse paragrafen har erhållit genom lagen (1984:670) om ändring i nämnda lag, skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 4§ Vid bestämmande av avgifisunderiaget skall bortses från

1.

ersättning till en och samme arbetstagare om den under året inte uppgått till 1 000 kronor,

2.

ersättning till arbetstagare som vid årets ingång fyllt 65 år,

3.

ersättning till arbetstagare vid sjukdom eller ledighet för vård av barn eller med anledning av barns födelse, till den del ersättningen motsvarar sjukpenning eller föräldrapenning som arbetsgivare får uppbära enligt 3 kap. 168 eller 4 kap. 20§ lagen (1962:381) om allmän försäkring,

4.

uppdragsersätlning för vilken bevillningsavgift har erlagls enligl lagen (1908:128) ora bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter,

5.

ersättning som en arbetsgivare utgett till barn för arbete som ulförts i hans förvärvsverksamhet i de fall avdrag för ersättningen inle får göras vid inkomsttaxeringen,

6.

ersäitning till den del denna motsvarar kostnader i arbetet som arbets­tagare hafl att läcka med ersättningen,

7.

ersättning för tjänstgöring i verkskydd enligl 47 8 Iredje stycket civil­försvarslagen (1960:74), i den mån ersättningen utgör eller motsvarar dag­penning,

8.

ersäitning för arbete som har utförts utomlands, till den del denna inte räknas som lön enligt 11 kap. 2 § första stycket lagen om allmän försäkring,

9.

ersättning för skiljemannaupp-

9. ersättning för skiljemannaupp-drag i fall där parterna i skiljeförfa- drag i fall där parterna i skiljeförfa­randet är av utländsk nationalitet.       randet är av utländsk nationalitet,

10. ersättning som på grund av bestämmelserna i 4 eller 5 § lagen (1984:00)   om   beskattning  av  ut­ländskaforskare vid tUlfälligt arbe­te i Sverige inte utgör skattepliktig intäkt. Beslämmelsen i första styckel 6 är tillämplig endast om kostnaderna kan beräknas uppgå lill minst 10 proceni av arbetslagarens ersättning från arbetsgivaren under utgiftsåret. Regeringen eller den myndighet som rege­ringen bestäraraer får fastställa schablon för beräkning av arbetstagares kostnader i viss verksarahet.

I fråga om inkorast från fåmansföretag skall föreskrifterna i punkt 13 av anvisningarna till 32 8 kommunalskattelagen (1928:370) tUlämpas vid be­stämmande av avgifisunderiaget.

Prop. 1984/85:76

H-]';

5

3   Förslag till

Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs alt 9 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100)' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9 kap. 1§

Sekretess gäller i myndighels verksamhet, som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestäraraande av skatt, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomis­ka förhållanden. Uppgift hos tullverket får dock lämnas ul, om del står klart att uppgiften kan röjas ulan atl den enskilde lider skada eller men. För uppgift i mål hos domstol gäller sekretessen endast om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Har uppgifien erhål­lits från annan myndighet och är den sekretessbelagd där, gäller dock denna sekretess hos domstolen, om uppgifien saknar belydelse i målel.

Med skatt avses i detla kapitel skall på inkomsl eller förmögenhet saml omsättningsskatt, tull och annan indirekt skalt. Med skatt jämställs arbets­givaravgift, prisregleringsavgift och liknande avgifi samt skatte- och av­giftstillägg och förseningsavgift. Med verksamhet som avser bestämmande av skalt jämställs verksamhet som avser bestämmande av pensionsgrun­dande inkomst.

Sekretessen gäller inte beslut, varigenom skatt eller pensionsgrundande inkomst bestäms eller underlag för bestämmande av skatt fastställs, såvida inte beslutet meddelas i ärende om

1.     förhandsbesked i laxerings- eller skattefråga,

2.

befrielse från tiUärapning av bestämmelserna om beräkning av skatte­pliktig realisationsvinst vid avyttring av aktier och liknande egendom i samband med strukturrationalisering,

3.

rätt all erhålla avdrag vid laxeringen för avsättning till särskild nyan­skaffningsfond,

4.

rält atl erhålla avdrag vid taxe-

4. rätt atl erhålla avdrag vid taxe­ringen för kostnad för exportkredit.      ringen för kostnad för exportkredit,

5. beskattning av utländska fors­kare vid tUlfälligt arbete i Sverige när beslutet har fattats av forskar­skattenämnden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i lag om förfarandet vid beskattning eller om skalteregisler. 1 fråga om uppgift i allmän handting gäller sekretessen i högst tjugo år.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985.

Lagen omtryckt 1982:1106.

Prop. 1984/85:76

6

Utdrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-11-01

Närvarande: statsministern Palrae, ordförande, och statsråden I.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén, Bodströra, Görans­son,[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om beskattning av vissa utländska forskare

1    Inledning

Efter regeringens bemyndigande den 9 februari 1984 tillkallade jag en särskild utredare med uppdrag att se över beskattningen av utländska forskare med tillfällig anställning i Sverige. Utredningen, som antog be­nämningen innovationsskalteulredningen (Fi 1984:01)', har i ett betänkan­de (Ds Fi 1984:16) Utländska gästforskares beskattning lagl fram förslag till en särskild lag om detla. Ulredningen har också föreslagit en reduktion av underlaget för socialavgifter för berörda forskare och vissa nya sekre­tessbestämmelser. Betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I.

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan­serna och en samraanstäUning av remissyttrandena bör fogas till protokol­let i detta ärende som bilaga 2.

Jag avser att nu ta upp frågan om lagstiftning på grundval av utredning­ens förslag.

2   Allmän motivering 2.1 Behovet av åtgärder

En framgångsrik forsknings- och utvecklingsverksamhet är en förutsätt­ning för att Sverige på längre sikt skall kunna återvinna sin ekonomiska styrka.

För atl den svenska industrin skall kunna behålla sin internationella konkurrenskraft krävs vidare en ständig förnyelse genom teknisk forsk­ning och industriellt utvecklingsarbete.

' Utredningsman f.d. kammarrättspresidenten Gustaf Hedborg

Prop. 1984/85:76

7

Svensk forskning hävdar sig väl vid en internationell jämförelse såväl kvantitativt som kvalitativt. Forskningen i vårt land är emellertid starkt beroende av atl kunna inhämta kunskaper från den mångfalt större massan av ny kunskap i andra länder. Det finns vidare områden där det saknas forskare med den nödvändiga kompetensen eller inriktningen inom landet. Detla gäller forskningen såväl inom näringslivet som vid universitet och högskolor. Det är därför viktigt att främja det internationella forskarutby­tet.

Under senare år har del blivit svårare alt rekrytera utländska forskare lill uppdrag i Sverige. Detta hänger samman med att brislen på kvalificera­de forskare inom vissa sektorer har drivit upp det internationella löneläget till en nivå avsevärt över den svenska. Särskilt markant är detla inom vissa forskningsområden som är av storl iniresse för industrin. Till detta kom­mer att den svenska inkomstskatten forifarande är hög internationellt sett, samtidigt som utiändska forskare har begränsade möjUgheter all utnyttja de sociala förmåner som erbjuds här vad gäller t.ex. utbildning.

Della gör del svårt all få utländska forskare alt arbeta här i sådan omfallning all de blir skattskyldiga i Sverige. För en redogörelse för innehållet i skaltskyldighetsreglerna hänvisar jag till beiänkandei bil. 1 s.42 och följande. För atl acceptera en anställning sora raedför skattskyl­dighet i Sverige betingar sig forskaren inte sällan sararaa nettolön som i hemlandel. Med del svenska systemet för skatter och socialavgifter blir arbetsgivarnas kostnader för forskning och utveckling under sådana om­sländigheler så höga att del påverkar deras internationella konkurrenskraft negativt. Kostnadssituationen medför också att angelägna forskningspro­jekt inle kommer till slånd inom landet. 1 flera fall har slörre svenska förelag redan flyttal sin forsknings- och utvecklingsverksamhet utom­lands. Del är givetvis utomordentligt angeläget alt bryta en sådan utveck­ling och atl snarast uppnå en slörre omfattning av forsknings- och utveck­lingsverksamheten i Sverige.

Den enda frarakoraUga vägen att öka utländska forskares benägenhet all acceptera uppdrag och anställningar i Sverige samtidigt som arbetsgivar­nas koslnader för att anlita de nyckelpersoner man behöver hålls på en internationellt sett rimlig nivå är alt genomföra ändringar i skalle- och avgiftssystemet inriktade på delta mål. Angelägenheten av en sådan re­form har bekräftats av de upplysningar som innovationsskalteulredningen har ålergetl i sill betänkande. Remissutfallet på belänkandet har också understrukit delta. En sådan särreglering inora beskattningssysiemet bör las upp i en särskild författning i enlighet med det förslag som jag nu övergår till atl presentera. Ändringen i avgiftssystemet bör göras genom ett tillägg i nuvarande författning. Reformen bör få effekt så fort som möjligt. Enligl min mening bör därför de regler som jag avser all föreslå träda i kraft redan den 1 januari 1985.

Prop. 1984/85:76

2.2 Forskaren och uppdraget

Mitt förslag: För all en forskare skall kunna få skalteförmåner fordras atl han inte är svensk medborgare saml att han är bosall och verksam utomlands när han tillträder sitt uppdrag här i landet. Uppdraget skall avse kvalificerat forsknings- eller utvecklingsarbete med sådan inrikt­ning eller på sådan kompetensnivå atl betydande svårigheter föreUgger för en rekrytering inom landet. Uppdraget skall vidare vara tillfälligt.

Utredningen: Har inle haft till uppgift alt avge något eget förslag om avgränsning av den krets av personer som skall komma i fråga för skatte­lättnader. I beiänkandei har personkretsen angetts på samma sätt som i direktiven för utredningen. Detta innebär överensstämmelse med milt förslag.

Remissinstanserna: Har över lag lämnat den presenterade avgränsningen ulan erinran. Företrädare för den medicinska forskningen har dock önskat atl alla utländska gästforskare raed doktorskompelens eller motsvarande skall kunna komraa ifråga för skattelättnader.

Skälen för mitt förslag: Det ligger i sakens natur att skattelättnader som tillskapas för att främja svenska arbetsgivares anlitande av utländska fors­kare inle bör utformas så att de kommer att avse en alllför stor krets av personer. En begränsning bör åstadkommas genom högt ställda kompe­tenskrav. Reglerna bör självfallet också utformas så att anlitandet av utländska forskare inle framstår som etl aUmänl tillgängligt allernaliv till atl anlita svenska forskare.

Det kan givetvis inle komraa i fråga att gå ifrån de bärande principerna i beskaltningssysterael för personer som hör fastare till del svenska samhäl­let och fullt ut har tillgång till de förmåner som finansieras genom skatter och avgifter. Del måste därför slås fast att den som skall få skattelättnader inle bara skall vara utländsk medborgare utan också skaU ha varit bosalt någon annanstans än i Sverige. Det skall heller inte vara fråga om inflyttan­de personer utan deras uppdrag skall vara sådant att man kan räkna med alt deras vistelse här i landet är tillfällig.

Prop. 1984/85:76

2.3 Skattereglernas utformning

Mitt förslag: Skatteförmånerna innebär att endast 70% av lönen från uppdraget skall las till beskattning. Ersättning som forskaren uppbär från arbetsgivaren för koslnader för bostad, flyttning, resor mellan Sverige och hemlandel eller för avgifter för barns skolgång här i landet skall vara skattefria. Inle heller skall förmån av fri eller hyresbillig bostad las upp som skattepliktig inläkt. Avdrag skall inte medges för kostnader som täcks av sådan inte skattepliktig ersättning. Underlaget för socialavgifter skall reduceras till samma nivå som underlaget för beskattningen. Forskaren skall kunna få sådana skattelättnader under normalt två år och i särskilda fall under fyra år, alll räknat under en tioårsperiod.

"1

Utredningens förslag: I huvudsak överensstämmande med mitt. Beträffan­de kostnadsersättningarna angav utredningen samma lyper av ersättningar som exempel. Utredningen har föreslagit atl ett beslut om atl en forskare skall få skattelättnader skall gälla för högsl två år med möjlighet till förlängning. Den sammanlagda liden bör enligt utredningen inle översliga fyra år.

Remissinstanserna: Har ställt sig positiva lill metoden för skaltelindring. Ingen har ansett atl nedsättningen är för stor. Flera instanser har ifrågasatt om lindringen är tillräcklig. Från fiskalt håU har man rest invändningar mot tanken på skattefria ersättningar och bostadsförmåner. Belräffande tiden har en instans hävdat att beslut kan behöva fallas för mer än två år i vissa fall. En annan instans har ansett att en ovillkorlig tidsbegränsning till fyra år skall gälla.

Skälen för mitt förslag: Det finns anledning att räkna med atl en utländsk forskare ställer som vUlkor för att anta ell uppdrag eller ett arbete här att lönen bestäms så att han eller hon kan behålla sin lidigare standard. Lättnadema i skatter och avgifter bör därför ges den omfattningen att en svensk arbetsgivare kan erbjuda forskaren sådana förmåner ulan atl det medför allvarligare konkurrensnackdelar för företagel.

Belräffande valet av metod för skattelältnaderna instämmer jag i huvud­sak i de bedöraningar som utredningen har gjort i frågan. För en närmare redogörelse för detta hänvisar jag till betänkandet. Avgörande för mig har varit att denna metod myckel väl passar in i det allraänna förfarandei vid inkomstbeskattningen och att den därför utomordentligt väl kan lillämpas i kombination med taxering och beskattning av andra inkomster som forska­ren kan ha. Den valda procentsatsen, 70%, är enligt min mening väl avvägd för att en forskare skall kunna behålla sin levnadsstandard från

Prop. 1984/85:76

10

hemlandet. Vid denna procentsats fyller metoden alltså sitt syfte. För de närmare beräkningar som ligger till grund för detta ställningslagande hän­visar jag till betänkandet.

Atl metoden skall tillämpas även på vissa ersättningar som kan komma all träda i släUet för lönen förefaller mig vara självklart.

En förutsättning för att den valda huvudmetoden för skattelättnad skall ha avsedd effekl är alt den kombineras med skallefrihel för ersättningar som tiU sin typ är avsedda alt täcka sådana merkostnader som en gästfors­kare normall har under tillfällig verksamhet här i landet. Med hänsyn till att del i någon mån är oklart i vilken utsträckning avdrag enligl gällande rätl kan erhåUas för vissa av sådana kostnader anser jag, liksom utredning­en, alt ersättningarna bör undanlas från beskattning. Avdrag för koslnader som läcks av sådan ersättning kan givetvis inte medges. Däremot är rätlen till avdrag för koslnader i övrigl oförändrad.

En annan förutsättning är enligt min mening att underlaget för socialav­gifter minskas till samraa nivå som underlaget för beskattningen. Vad gäller en utländsk arbetstagares rätl till försäkringsskydd m.m. hänvisar jag tiU vad som anförs i uiredningens betänkande. Jag har i denna fråga samrått med chefen för socialdepartementet.

Ändringen föranleder ett tillägg till 2 kap. 48 lagen (1984:670) om änd­ring i lagen (1981:691) om socialavgifter.

Äv de upplysningar som innovalionsskatteutredningen samlat in och av remissutfallet framgår att en utländsk forskares insatser normall är särskilt värdefulla för uppdrags- eller arbetsgivaren under de två första åren av hans vistelse här. Det fraragår också att den typ av uppdrag som här är aktuella sällan pågår längre tid än fyra år. Jag anser atl lättnadsreglerna bör utformas i anslutning till delta. Av prakiiska skäl och kontrollskäl bör tidsgränserna gälla inom en tioårsperiod.

2.4 Förfarandet

2.4.1 AUmänt om förfarandet

Mitt förslag: Frågan om en forskare för ett vissl uppdrag eUer en viss anställning är berättigad lill de särskilda skattelättnaderna skall prövas av en till riksskatteverket knuten forskarskattenärand. Ansökan får göras av forskaren själv, av hans tilläranade uppdrags- eller arbetsgiva­re i Sverige eller av hans arbetsgivare i hemlandet om han kvarstår i dennes tjänst.

Utredningen förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Har godtagit uiredningens förslag.

Prop. 1984/85:76

 .; ,

11

Skälen för mitt förslag: Det finns för närvarande inle något organ som lämpar sig för uppgiften alt falla beslut om de särskilda skattereglernas tillämpning. Det beslutsorgan som bör tillskapas bör knytas lill en existe­rande myndighet som kan tillhandahålla administrativ service. En anknyt­ning bör ske till riksskatteverket med hänsyn till verkets centrala roll i skatteförvaltningen. Organet bör kallas forskarskattenämnden. Jag åter­kommer till frågan om nämndens sammansättning och verksamhetsformer.

2.4.2 Forskarskattenämndens sammansättning

Mitt förslag: Generaldirektören i riksskatteverket skall vara ordförande i nämnden med överdirektören i verkel som suppleant. Nämnden skall i övrigt ha tre ledamöter med personliga suppleanter som alla ulses av regeringen. En av ledamölerna och dennes suppleant skall ha särskilda insikter i beskallningsfrågor. De övriga två och deras suppleanter skall ha särskilda insikter i forskningsfrågor. Förslag på en av dessa leda­möter med suppleant skall lämnas av ordförandena i medicinska forsk­ningsrådet och naturvetenskapliga forskningsrådet i förening. Förslag på den andre ledamoten skall lämnas av ordföranden i humanistisk-samhällsveienskapliga forskningsrådet, medan förslag lill suppleant för denne skall lämnas av generaldirektören för styrelsen för teknisk ut­veckling.

Utredningens förslag: Överenstämmer med mitt förslag utom så lill vida all det inte omfattar någon ledamot med särskilda insikter i beskallningsfrågor saml atl ordföranden i humanislisk-samhällsvetenskapliga forskningarådet skall lämna förlag på såväl en ledamot som en suppleant.

Remissinstanserna: Har i huvudsak godtagit utredningens förslag. Olika meningar har dock kommii fram om vem som bör lämna förslag på leda­möter.

Skälen för mitt förslag: Forskarskattenämnden bör bestå av ett litet antal ledamöter. Della är av belydelse för alt nämnden skall kunna fatta beslut snabbi. Den snabbhet i handläggningen som ofta lorde bli angelägen kräver också att nämnden inom sig har breda och goda kunskaper inom både beskattningsrätt och forskning.

Med hänsyn främsi tiU nämndens anknytning till riksskatteverket bör verkets generaldirektör vara ordförande i nämnden. Valet av suppleant för honom faller därmed naturligen pä överdirektören i verkel.

Av ledamölerna med särskilda insikter i forskningsfrågor bör en ha särskilda insikter på de tekniskt naturvetenskapliga och medicinska forskningsområdena och jämväl på de forskningsområden som är akluella

Prop. 1984/85:76

12

inom läkemedelsindustrin. Det kan antas att framställningar om lillämp­ning av de särskilda skattereglerna blir mest frekventa inom dessa områ­den. Sannolikl kan det vara svårt att finna en person med en så hög och bred kompetens som den nyss antydda. När en ersättare för den ordinarie ledamoten föreslås, bör därför detla ske med tanke på den komplettering av sakkunskapen som bör eftersträvas. Enligl min mening bör förslag på denne ledamot och suppleant för honom lämnas av ordförandena i medi­cinska och naturvetenskapliga forskningsråden gemensami.

De särskilda skattereglerna kan antas få slor belydelse även på del humanistisk-samhällsvelenskapliga området. Jag förordar därför alt den andre ledamoten med särskUda insikter i forskningsfrågor skall föreslås av ordföranden i humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet.

Del kan antas att ärendena hos forskarskatienäranden inte sällan kom­mer atl röra sig om forsknings- och utvecklingsarbete inom industrin. För alt ytteriigare bredda den samlade kunskap som finns alt tillgå inom nämnden bör en suppleant föreslås av generaldirektören för styrelsen för teknisk utveckling.

Trots att nämnden genom sin sammansättning kan antas få mycket breda kunskaper om forskning kan del antas alt nämnden i vissa fall kommer all inom sig sakna den särskilda sakkunskap inom elt forskningsområde sora kan krävas för bedöraande av en ansökan. Nämnden får givetvis i en sådan silualion inhämia de upplysningar som behövs utifrån, exempelvis från skogs- och jordbrukets forskningsråd.

När forskarskattenämnden har varit i verksamhet något år bör en över­syn ske av nämndens sammansättning. Förslagsordningen i fråga om de två ledamöterna med särskild insiki i forskningsfrågor och deras supplean­ter kan då bedömas mot bakgrund av vunna erfarenheter av vilka områden de behandlade ärendena berör.

2.5 Övrigt

Mitt furslag: Sekretess bör gälla beträffande ärenden hos forskarskat­tenämnden.

Utredningen förslag: Överenstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Har inle yttrat sig i sekretessfrågan.

Skälen för mitt förslag: Det är uppenbari atl det i ärenden av förevarande slag kan förekomma uppgifter vars utlämnande kan raedföra skada för den enskilde. Bl.a. förutsätts alt den skriftliga framställningen om reglernas tUlämpning innehåller en redogörelse för den verksamhet forskaren skall bedriva i Sverige och vad syftet är med denna verksamhei. Även skydds-

Prop. 1984/85:76

i,:,

13

värda uppgtfter rörande forskarens person kan tänkas förekomma. Enligt min mening bör den sekrelessnivå söm gäller på skatteområdet i övrigt i första instans också gälla nu akluella ärenden. Sekretessen bör alltså vara absolut.

Enligl 9 kap. 1 § första styckel sekretesslagen (1980; 100) gäller sekretess i myndighels verksamhet som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Härav följer enligt min mening att någon särskild sekretessregel vid sidan av den som finns inle behövs annat än för nämndens beslut. Beträffande dessa bör beakias atl den beskatlningsfråga som behandlas vanligen har samband med ett planerat eller pågående projekt. Här kan etl mycket siarkt sek­retessintresse föreligga. Med tanke på den motiveringsplikt som i vissa fall föreligger enligt förvaltningslagen kan etl beslut komma alt innehålla åt­skilligt av skyddsvärd natur. Det vore beklagligt om t.ex. ett förelag av hänsyn till risken för all uppgifler som man anser skyddsvärda tas in i etl offentligt beslut avstod från att göra en framställning om skattelättnad med följd att man kanske också tvingades avslå från atl anlita den utländske forskaren. Jag anser därför atl även forskarskattenärandens beslut bör omfattas av sekretess. I den uppräkning som finns i 9 kap. I 8 tredje styckel sekretesslagen bör därför beslut av ifrågavarande slag las raed.

Jag har i denna fråga sararåtl med chefen för justitiedepartementet.

3    Upprättade lagförslag

I enlighet med det anförda har inom finansdepartementet upprättals förslag till

1.

lag om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbete i Sveri­ge,

2.

lag om ändring i lagen (1984:670) om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter,

3.

lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

Förslaget under 2 har upprättats i samråd med chefen för socialdeparte­mentet. Förslaget under 3 har upprättats i samråd med chefen för justitie­departementet.

En fördröjd behandling av lagstiftningsfrågan skulle vålla avsevärt men. Lagrådels hörande får därför undvaras.

Prop. 1984/85:76

14

4   Specialmotivering

Lagen om beskattning av utländska forskare vid tillfäUigt arbete i Sverige

l§

I paragrafen anges lagens inriktning. Vidare avgränsas kretsen som kan medges skattelättnader så till vida att det skall vara fråga om utländsk forskare, varmed skall förstås forskare som inte är svensk medborgare.

2§

1 första meningen i paragrafen anges det grundläggande kriteriet för alt skattelättnader skall medges, nämUgen alt del skall vara fråga om kvalifi­cerat forsknings- eUer utvecklingsarbete och all inriktningen eller kompe­tensnivån skall vara sådan atl rekrytering inom landet raöter betydande svårigheter. Begreppet forsknings- och utvecklingsarbete har här samma innebörd som i andra sararaanhang. De svårigheter som i allmänhet förelig­ger vid en sådan avgränsning bör bli mindre framträdande genom all det också krävs att det skall vara fråga om etl kvalificerat arbete.

Vad gäller frågan om svårigheter möter för rekrytering inom landet så kan detta bero på antingen den höga kompetensnivån eller på den särskilda inriktningen på arbetet. Här är atl märka att det inte räcker med atl del råder en viss brist på kvalificerade forskare inom ell vissl område för all kraven skall vara uppfyllda. Å andra sidan kan naturUgtvis inte det förhål­landet atl det över huvud tagel finns en person inom landet som uppfyller kompetenskraven leda till atl tiUräckliga hinder raot rekrytering inte skall anses föreligga.

För att lagen skall vara tiUäraplig krävs också att det skall vara fråga om lilUällig anställning eller tillfälligt uppdrag. Tolkningen av detta begrepp får ses i samband med den tidrymd varunder de särskUda skattelättnaderna kan medges. Beslämmelser om detta finns i andra meningen.

Skattelättnader medges normalt under högst två år. Härmed avses en verkUg tidsperiod av två år, oberoende av hur perioden infaller under olika kalenderår. Ora särskilda skäl föreligger kan skattelättnader raedges under längre tid, dock högsl fyra år. Sådana särskilda skäl kan vara att det rör sig om etl avgränsat forskningsprojekt som på gmnd av sin särskilda art eller sin omfattning inte kan genomföras på kortare tid. Ändra skäl kan vara att projektet försenas t.ex. på gmnd av en olyckshändelse eller forskarens sjukdom. Begränsningen avser en tioårsperiod.

Att det skall vara fråga om en tillfällig anställning innebär atl skattelätt­naderna inte får åtnjutas under de första åren av en mer långvarig anstäU­ning. Avgränsningen fär därför ses i samband med tidsgränsen för skatte­lättnader. Givetvis måsle gränsdragningen dock vara något raindre exakt. Således utgör det inte hinder raot alt betrakta anställningen som tillfällig att den med någon eller några månader överskrider den angivna maximitiden för skattelättnader.

Prop. 1984/85:76

15

3§

För alt skattelättnader skall medges-skall forskaren normalt ha varit bosatt och verksam utomlands närmast före anställningens början. Be­stämmelsema i lagen får dock lillämpas även om forskaren strax före anställningens början har vistats tillfälligt i Sverige och under vistelsen också varil verksam här. Gränsdragningen mellan tillfällig och stadigva­rande vistelse skall göras på samraa sätt som vid beskattningen i övrigt.

4§

Skattelättnaderna innebär all endast 70 % av lönen behöver las upp som inläkt. Detla gäller dock endast inkomst frän sådan anstäUning som anges i lagen. Har forskaren under vistelsen i Sverige haft inkomster från annal håll, t.ex. genom att författa artiklar eller hålla föreläsningar, är dessa inkomsler skattepliktiga i normal omfattning.

Äv andra stycket framgår att vissa ersättningar för förlorad arbetsför­tjänst skall likställas raed lönen. En fömtsättning för detla är att de helt eller till huvudsaklig del grundas på denna lön. Att så inle är fallet torde kunna inträffa endasl i undantagsfall.

5§

Av paragrafen fraragår att vissa ersättningar för kostnader som har samband med vistelsen i Sverige inte heller skall utgöra skattepliktig intäkt. Det är fråga om kostnader för bostad i Sverige, flyttning till och från Sverige, resor mellan Sverige och hemlandet samt avgifter för barns skol­gång i Sverige. Sora fraragår av reglernas ulforraning skall det vara fråga om ersättning för faktiska koslnader. I den mån utbetalning sker utan att ersättningen motsvarar faktiska koslnader tillärapas de regler som gäller för beskattning av lönen.

I konsekvens med atl ersättning för kostnader för bostad inte skall las upp som intäkt skall förraånsbeskattning inte ske om forskaren får fri eller hyresbillig bostad.

Tredje meningen innehåller den självklara regeln alt avdrag inte medges för koslnader som täcks av ej skattepliktig ersättning.

6§

Paragrafen innehåller de grundläggande bestäramelserna om prövning­en, huruvida lagens beslämmelser är tillämpliga på viss anställning. Pröv­ningen ankommer på en särskild nämnd, knuten till riksskatteverket. Nämnden skall kallas forskarskattenämnden.

Nämnden består av ordförande och tre ledamöter, var och en med en personlig suppleant. Ordförande är generaldirektören i riksskatteverket och överdirektören i verket hans suppleant. En av ledamöterna och dennes suppleant skall ha särskild insikt i skattefrågor. Övriga ledamöter och deras suppleanter skaU ha särskilda insikter i frågor ora forskning.

Prop. 1984/85:76

16

Regeringen utser ledamöter och suppleanter för en tid av tre år. Av ledamöterna med särskild insiki i forskningsfrågor föreslås den ena jämte dennes suppleant av ordförandena i naturvetenskapliga forskningsrådet och medicinska forskningsrådet gemensamt, den andra av ordföranden i humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet saml dennes supple­ant av generaldirektören för styrelsen för teknisk utveckling. Beträffande ledamoten och suppleanten med särskild insiki i skattefrågor skall något särskiU förslag inte lämnas.

7§

Normalt skall suppleant tjänstgöra för ledamot endasl vid förfall för ledamoten. Av paragrafen framgår emellertid att ordföranden även i annal fall får kalla suppleanten atl i slällel för ledamoten delta i behandlingen av ell ärende, nämligen om suppleanten har särskild sakkunskap på det områ­de som berörs av ärendet. Härigenom kan man på bäsla sätt tillvarata den samlade sakkunskapen hos ledamöter och suppleanter.

S

§

1 första meningen anges alt en framställning om prövning av om förut­sättningar för tillämpning av lagen finns skall göras skriftligen samt att framställningen skall avse en viss forskare. Den fär således inte avse enbari en viss forskningsuppgift. 1 andra meningen regleras vem som får göra en sådan framställning utöver forskaren själv. Den får göras av såväl den hos vilken forskaren direkt har anställning eller uppdrag som den som anlitar eller avser att anlita forskarens tjänster trots att någon annan är arbetsgivare.

9§

Av paragrafen fraragår att avgörande i forskarskattenämnden sker med enkel majoritet och ulslagsrösl för ordföranden. Normalt skall ordföran­den och samtliga tre ledamöter delta i besluten raen nämnden är beslutför med ordföranden och två ledamöter om de är ense om beslutet.

10§

Forskarskattenärandens prövning avser om de särskilda skatlebestäm­melserna är tillämpliga på en viss anställning eller ett visst uppdrag som en forskare har eller avser att påböija. I paragrafen anges att ett beslut där nämnden finner förutsättningarna uppfyllda skall avse viss angiven lid.

När forskarskattenämnden meddelar sitt beslut kan forskaren redan ha påbörjat sitt arbete i Sverige men del kan också påbörjas först senare och tidpunkten kan fortfarande vara oviss. Inte minst kan delta vara fallet om ett positivt beslut är en förutsättning för atl anställningen skall komma till slånd.

Har anställningen påbörjats kan i beslutet anges att detla gäller anställ-

Prop. 1984/85:76

17

ning mellan vissa tidpunkter. I annat fall får beslutet avse såväl en viss tidrymd för anställningen (exempelvis två år) som en viss sista lidpunkt till vilken beslutet gäller. Del ligger nämligen i sakens nalur atl förutsättning­arna kan ha förändrats om alltför läng lid förflyter innan anställningen kommer lill stånd. Förnyad framställning kan sedan göras för tid utöver den som beslutet avser.

Il§

Paragrafen innehåller bestämmelser om vem som skall underrättas om beslutet. All sådan underrättelse skall lämnas sökanden följer redan av bestämmelserna i förvaltningslagen (1971:290). Av prakiiska skäl bör emellertid beslutet även sändas till den som anlitar eller avser att anlila forskaren i de fall någon annan är sökande. Efiersom ett ärende inte bör kunna prövas ulan alt forskaren får kännedom om beslutet, skall också forskaren underrättas även när han inte är sökande.

I beiänkandei föreslås att underrättelse skall skickas också till den lokala skattemyndigheten. En sådan bestämmelse har inte inlagils i lagför­slaget. Skälet är att det i de fall där forskaren ännu inte har påbörjat sin anställning kan vara ovisst vilken lokal skattemyndighet som kommer alt vara behörig alt utfärda skattsedel. Det får i stället ankomma på forskaren själv eller arbetsgivaren alt förete beslutet för den lokala skattemyndighe­ten liksom vid behov för försäkringskassan.

12       §

I paragrafen föreskrivs atl forskarskattenärandens beslut inte får över­klagas. Skälet härtill är behovel av alt snabbt få fram ett slutgiltigt avgö­rande. Forskarskattenämndens kompetens är sädan alt avsaknaden av möjlighet till överprövning inte inger betänkligheter.

13       §

För att inte missförstånd skall uppkomma skall arbetsgivaren i kontroll­uppgiften under särskilda upplysningar lämna uppgift om skattefri del av lönen och om skattefri ersättning eller förmån som forskaren har haft. Upplysning om ersättningar krävs med hänsyn till att avdrag inte får göras för kostnad som läcks av skattefri ersättning.

Övergångsbestämmelserna

Lagen skall gälla fr.o.m. 1985 års inkomster, dvs. 1986 års taxering. Bestämmelserna i lagen kan också tillämpas på forskare som vid ikraftträ­dandet innehar anställning eller uppdrag i Sverige, om de förulsättningar som anges i lagen förelåg när de påbörjade anställningen eller uppdraget. Den maximala tidsperioden för skattelättnader skall också räknas från denna tidpunkt.

2    Riksdagen 1984185. 1 saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

18

5    Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att anta förslagen lill

1.

lag om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbele i Sverige,

2.

lag om ändring i lagen (1984:670) om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter,

3.

lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

6    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anla de förslag som föredragan­den har lagl fram.

Prop. 1984/85:76

19

Bilaga I

FINANS­DEPARTEMENTET

UTLANDSKA GASTFORSKARES BESKATTNING

Betänkande av innovationsskatteutredningen

Ds Fi 1984: 16

Prop. 1984/85:76

20

Till statsr

å

det och chefen f

ö

r finariBdepartementet .

Genom beslut vid regeringssammantr

ä

de den 9 februari 1984 bemyndigades chefen f

ö

r finansdepartementet att tillkalla en s

ä

rskild utredare med uppdrag bland annat att se 

ö

ver be­skattningen av utl

ä

ndska forskare med tillf

ä

llig anst

ä

llning i Sverige. Med st

ö

d av detta bemyndigande f

ö

rordnade depar­tementschefen den 1 mars 1984 f d kammarr

ä

ttspresident Gustaf Hedborg till s

ä

rskild utredare.

Till experter att bitr

ä

da utredaren f

ö

rordnades samtidigt direkt

ö

r Arne[REDACTED_EFTERNAMN], direkt

ö

r Dag Jarness, kammarr

ä

tts­assessor Johan Lengquist, f d f

ö

rs

ä

kringsdomare Allan[REDACTED_EFTERNAMN], bitr

ä

dande skattedirekt

ö

r Tore[REDACTED_EFTERNAMN], kammarr

ä

tts­assessor Margareta Sahl str

ö

m, direkt

ö

r Olle Siv/e.rsson, t f regeringsr

ä

ttssekreterare Bj

ö

rne sj

ö

kvist och sekreterare Lars Starkerud.

Som sekreterare f

ö

rordnades samma dag kammarr

ä

ttsassessor Per Sj

ö

blom.

Av experterna har Sj

ö

kvist p

å

 heltid bitr

ä

tt utredaren och svarar j

ä

mte denne f

ö

r det egentliga utredningsarbetet.[REDACTED_EFTERNAMN] har fr

ä

mst haft ansvaret f

ö

r de fr

å

gor avseende socialf

ö

rs

ä

kringen, som aktualiseras vid en skatteoml

ä

ggning av f

ö

revarande slag.

Den s

ä

rskilda utredaren har f

ö

r uppdraget antagit ben

ä

mningen innovationsskatteutredningen.

Utredningen, som nu slutf

ö

rt arbetet i det inledningsvis angivna h

ä

nseendet, f

å

r h

ä

rmed 

ö

verl

ä

mna bet

ä

nkandet Utl

ä

nd­ska g

ä

stforskares beskattning.

Prop. 1984/85:76

21

Utredningen har berett universitet och andra institutioner med uppgifter p

å

forskningsomr

å

det liksom ett ant&margin-right:0cm;margin-bottom: 0cm;margin-left:3.0pt;margin-bottom:.0001pt'> Å

terst

å

ende p

å

 utredningen ankommande uppgifter redovisas framdeles i ett s

ä

rskilt bet

ä

nkande.

Stockholm den 28 augusti 1984

F

ö

r innovationsskatteutredningen

Gustaf Hedborg

Per Sj

ö

blom

Prop. 1984/85:76

22

Innehållsförteckning

Förkortningar ...................................................... 

24

Sammanfattning .................................................. 

.. 

25

Författningsförslag   ............................................ 

.. 

29

1

Direktiven  ........................................... 

.. 

37

2

Inledning  ............................................ 

40

3

Skattskyldighet i Sverige   ...................... 

.. 

42

3.1       Interna svenska regler   ......................... 

.. 

42

3.1.1

Obegränsat skattskyldiga  ...................... 

42

3.1.2

Begränsat skattskyldiga   ....................... 

44

3.1.3

Metoder för att hmdra eller undvika dubbelbeskattning

när dubbelbeskattningsavtal saknas ......... 

45

3.2       Dubbelbeskattningsavtal   ....................... 

. 

47

4            Socialförsäkringsbestämmelser    .............. 

53

4.1

Försäkringsskyddet    ............................. 

53

4.2

Avgiflsskyldigheten    ............................. 

. 

59

5

Särskilda skatteregler i vissa andra länder   

61

6

Inhämtade upplysningar och synpunkter   .. 

. 

65

6.1

Antalet utiändska forskare i Sverige   ........ 

65

6.2

Rekryteringsförfarandel  ......................... 

67

6.3

Vistelsetidens längd   ............................. 

. 

68

6.4

Anställningsvillkoren   ............................. 

70

6.5

Omständigheter som försvårar rekryteringen             

72

6.6

Begreppen forskning och forskare   ........... 

76

6.7

Nordiska gästforskare   ........................... 

78

6.8

Beslutsorgan    ..................................... 

. 

78

7

Allmänna synpunkter   ........................... 

. 

80

8

Särbestämmelsernas utformning enligt olika allernaliv

91

A.        Schabloniserat omkostnadsavdrag  ........... 

. 

95

B.        Inkomsten fritas helt från statlig inkomstskatt          

96

C.        Definitiv källskatt   ................................ 

97

D.        Avdrag från den uträknade skatten   ......... 

99

E.        Del av lönen fritas från beskattning   ........ 

. 

102

9           SärskUda frågor   .................................. 

. 

113

9.1

Forskare som ifrågakommer för skattelättnad            

113

9.2

Beslutsorgan    ..................................... 

118

9.3

Procederet i övrigt    ............................. 

124

9.4

Sekretess    ......................................... 

126

10

Författningsbestämmelser m. ra................ 

128

BUaga 1-4

.......................................................... 

Tabeller  

130

Prop. 1984/85:76 FÖRKORTNINGAR

23

AFL       Lagen (1962:381) om allm

ä

n f

ö

rs

ä

kring

ATP      Till

ä

ggspension enligt lagen om allm

ä

n f

ö

rs

ä

kring

FoU      Forskning och utveckling

FOA      F

ö

rsvarets forskningsanstalt

HSFR     Humanistisk-samh

ä

llsvetenskapliga forsk­ningsr

å

det

IVA

Ingenj

ö

rsvetenskapsakademien

KL

Kommunal skattelagen (1928:370)

KTH

Tekniska h

ö

gskolan i Stockholm

MFR

Medicinska forskningsr

å

det

NER

Naturvetenskapliga forskningsr

å

det

OECD     Organisation for Economic Cooperation and Development

SAMKO    Kollektivforskningsinstitutens samarbets­organ

SiL      Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

SIPRI     Stiftelsen Stockholms internationella fredsforskningsinstitut

SJFR     Statens r

å

d f

ö

r skogs- och jordbruks­forskning

STU

Styrelsen f

ö

r teknisk utveckling

Prop. 1984/85:76

25

SAMMANFATTNING

Syftet med de ifr

å

gasatta s

ä

rskilda skattereglerna f

ö

r h

ö

gt kvalificerade utl

ä

ndska g

ä

stforskare i Sverige 

ä

r att ekono­miskt underl

ä

tta eller m

ö

jligg

ö

ra att anlita s

å

dana forskare i v

å

rt land. Dessa forskare 

ä

r merendels h

ö

gre avl

ö

nade i sitt hemland 

ä

n motsvarande svenska forskare h

ä

r i landet samtidigt som inkomstskatten i Sverige ofta 

ä

r mycket h

ö

gre 

ä

n i hemlandet. I dessa h

ä

nseenden kr

ä

ver forskarna kompensa­tion f

ö

r att 

ö

verv

ä

ga en anst

ä

llning.

s

å

dan kan merendels av anslagsm

ä

ssiga och andra sk

ä

l inte erbjudas av universitet och andra institutioner. L

ä

get kan vara annorlunda f

ö

r industrif

ö

retag men med h

ä

nsyn till in­komstskattens storlek m

å

ste mycket h

ö

ga l

ö

ner utges. H

ä

rtill kommer socialavgifter, f n drygt 36 procent p

å

 utg

å

ende l

ö

n. I en tabell intagen som bilaga 4 kan utl

ä

sas vad det kostar en arbetsgivare som tillf

ö

rs

ä

krat en forskare visst netto efter skatt p

å

 l

ö

nen.

Innovationsskatteutredningen har funnit det erforderligt att f

ö

rs

ö

ka f

ö

rskaffa sig en mer ing

å

ende k

ä

nnedom om det faktis­ka l

ä

get betr

ä

ffande utl

ä

ndska g

ä

stforskare i Sverige och inh

ä

mta synpunkter fr

å

n dem med erfarenheter p

å

 omr

å

det. Fr

å

gor har formulerats och universitet och andra institutio­ner p

å

forskningsomr

å

dena liksom ett antal industrif

ö

retag har beretts tillf

ä

lle ge svar och synpunkter. Vad som p

å 

detta s

ä

tt inh

ä

mtats redovisas i avsnitt 6. I sammandrag kan f

ö

ljande 

å

terges.

Om anst

ä

llningsvillkoren har erfarits, som ovan inledningsvis antytts, att vid universitet och andra institutioner det endast undantagsvis f

ö

rekommer att annan l

ö

n erbjuds 

ä

n som ifr

å

gakommer f

ö

r svenska forskare med en motsvarande institu­tionsanknytning. L

ö

nel

ä

get 

ä

r h

ö

gre n

ä

r det g

ä

ller h

ö

gt kva-

Prop. 1984/85:76

26

lificerade personer fr

å

n utlandet, som hos industrif

ö

retag g

ö

r forsknings- eller utvecklingsinsatser. Men 

ä

ven d

ä

r s

ä

gs man efterstr

ä

va en l

ö

nes

ä

ttning som svarar mot vad som g

ä

ller svenska anst

ä

llda med likv

ä

rda uppgifter.

G

ä

stforskare vid universitet etc f

å

r hit- och hemresor ersat­ta av arbetsgivaren, 

ä

ven f

ö

r familjen, men merendels inte ers

ä

ttningar av annat slag. Industrif

ö

retagen synes d

ä

remot ge s

ä

rskilda ers

ä

ttningar i en betydligt vidare omfattning. Exempel h

ä

rp

å

ä

r ers

ä

ttning f

ö

r inte bara rese- utan 

ä

ven flyttningskostnader, f

ö

r semesterresa till hemlandet vid l

ä

ngre vistelse i Sverige, f

ö

r bostadskostnad, f

ö

r barns skolg

å

ng och kanske annat.

Enligt utredningens mening 

ä

r 

ö

nskv

ä

rt att fr

å

n beskattning frita f

ö

rm

å

ner som i normalfallet 

ä

r att betrakta som ers

ä

tt­ning f

ö

r merkostnader orsakade av vistelsen i Sverige, s

å

dana f

ö

rm

å

ner kan enligt de vanliga skattereglerna utg

ö

ra skatte­pliktig int

ä

kt och det 

ä

r i n

å

gon m

å

n tveksamt om avdrag kan medges f

ö

r kostnader som svarar mot f

ö

rm

å

nerna. Utredningen f

ö

rordar att ers

ä

ttning f

ö

r s

å

dant som hyra av bostad h

ä

r i landet, f

ö

r flyttning av bohag mellan l

ä

nderna i fr

å

ga, f

ö

r resor f

ö

r forskaren med 

å

tf

ö

ljande familjemedlemmar mellan Sverige och hemlandet och f

ö

r avgifter f

ö

r barns skolg

å

ng i Sverige samt f

ö

rm

å

n av fri bostad f

ö

rklaras skattefria sam­tidigt som avdrag f

ö

rklaras inte ifr

å

gakomma f

ö

r kostnader som t

ä

ckts eller bestritts genom f

ö

rm

å

nerna i fr

å

ga. - For­skare, som inte 

å

tnjutit f

ö

rm

å

n av detta slag, bibeh

å

lls vid den avdragsr

ä

tt som kan f

ö

religga i nul

ä

get.

N

ä

r det g

ä

ller l

ä

ttnaden av skatten p

å

 l

ö

nen har utredningen haft som utg

å

ngspunkt att denna l

ä

ttnad b

ö

r vara s

å

dan att forskaren tillf

ö

rs

ä

kras en levnadsstandard motsvarande den i hemlandet i den meningen att han b

ö

r efter skatt f

å

 beh

å

lla lika mycket l

ö

n som i hemlandet. Denna v

ä

gledande tankeg

å

ng

Prop. 1984/85:76

27

har f

ö

rordats eller godtagits av alla dem som utredningen haft att samr

å

da med. Utredningen har unders

ö

kt vad som genomsnittligen g

ä

ller om l

ö

n efter skatt i de l

ä

nder, som i detta sammanhang 

ä

r i s

ä

rskild m

å

n av intresse. Det har d

ä

r­efter g

ä

llt att konstruera de s

ä

rskilda skattereglerna s

å

 att den n

ä

mnda m

å

ls

ä

ttningen i m

ö

jlig m

å

n infrias.

Olika skattetekniska m

ö

jligheter har unders

ö

kts och n

ä

rmare redovisats. N

å

gra av dem kan vara t

ä

nkbara, en 

ä

r enligt utredningens mening klart att f

ö

redra . Det har visat sig p

å 

ett n

ä

rmast f

ö

rv

å

nansv

ä

rt s

ä

tt att 

ö

nskat resultat i det hela n

å

s om beskattningen av l

ö

nen begr

ä

nsas till 70 procent d

ä

r­av. En,sifferuppst

ä

llning i avsnitt 8 under rubriken "E. Del av l

ö

nen fritas fr

å

n beskattning" visar detta.

I konsekvens med att viss del av l

ö

nen inte beskattas och s

å

ledes inte heller blir f

ö

rm

å

nsgrundande befrias arbetsgiva­ren fr

å

n socialavgifter f

ö

r en motsvarande del av l

ö

nen.

Arbetsgivarens kostnader f

ö

r en g

ä

stforskare fr

å

n

utlandet,

som har tillf

ö

rs

ä

krats  viss  nettol

ö

n,  begr

ä

nsas

avsev

ä

rt

genom de ifr

å

gasatta 

å

tg

ä

rderna. Detta 

ä

r belyst

i tabell

intagen som bilaga 4.

Vad h

ä

refter ang

å

r fr

å

gan p

å

 vem det skall ankomma att pr

ö

va huruvida forskaren 

ä

r eller avses bli knuten till ett - f

ö

r att 

å

terge utredningsdirektiven i denna del - "kvalificerat forsknings- eller utvecklingsarbete med s

å

dan inriktning eller p

å

 s

å

dan kompetensniv

å

 att betydande sv

å

righeter skulle f

ö

religga f

ö

r rekrytering inom landet", 

ä

r till en b

ö

rjan uppenbart att detta inte kan ifr

å

gakomma f

ö

r taxeringsn

ä

mn­derna. Utredningen f

ö

rordar att ett s

ä

rskilt beslutsorgan inr

ä

ttas, en "forskarskatten

ä

mnd", som anknyts till riks­skatteverket och som best

å

r av tre ledam

ö

ter med personliga

Prop. 1984/85:76

28

suppleanter. Ordf

ö

randen f

ö

resl

å

s vara riksskatteverkets generaldirekt

ö

r med 

ö

verdirekt

ö

ren i verket som" suppleant. F

ö

rslag till de b

å

da 

ö

vriga ledam

ö

terna j

ä

mte suppleanter b

ö

r avges betr

ä

ffande den ene gemensamt av MFR och NER och be­tr

ä

ffande den andre av HSFR.

Beslut av n

ä

mnden skall inte kunna 

ö

verklagas. Det kan d

ä

r­emot p

å

 freunst

ä

llning ompr

ö

vas.

En framst

ä

llning till n

ä

mnden kan inneh

å

lla upplysningar om produktionsplaner och andra aff

ä

rshemligheter. Sekretess skall d

ä

rf

ö

r g

ä

lla.

De nya best

ä

mmelserna avses skola till

ä

mpas fr

å

n och med beskattnings

å

ret 1985 med m

ö

jlighet f

ö

r forskarskatten

ä

mnden att ge besked s

å

 snart f

ö

rfattning utf

ä

rdats efter ett riks­dagsbeslut .

Utredningen har inte underlag f

ö

r ett uttalande om hur m

å

nga forskare som kan ifr

å

gakomma f

ö

r skattel

ä

ttnaderna i fr

å

ga. IVA har emellertid gjort ett uttalande att det kan handla om minst 50 och h

ö

gst 200 kvalificerade utl

ä

ndska g

ä

stforskare i Sverige f

ö

r n

ä

rvarande. Av dem torde minst h

ä

lften vara s

å­

dana som p

å

 grund av g

ä

llande dubbelbeskattningsavtal inte ifr

å

gakommer f

ö

r svensk beskattning. 

Ä

 andra sidan kan anta­let g

ä

stforskare med skattskyldighet i Sverige f

ö

rutses 

ö

ka om de nya reglerna beslutas.

N

å

gra kostnadsber

ä

kningar kan inte g

ö

ras. Utredningen anser sig kunna uttala att skatte- och avgiftsbortfallet blir av mycket marginell betydelse.

Prop. 1984/85:76

29

F

Ö

RFATTNINGSF

Ö

RSLAC

F

ö

rslacj till

Lag om beskattning av utl

ä

ndaka forskare vid tillf

ä

lligt uppdrag i Sverige

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs f

ö

ljande.

1  

§

 Best

ä

mmelserna i denna lag, vilka innefattar avvikelser

fr

å

n vad som eljest 

ä

r f

ö

reskrivet, g

ä

ller utl

ä

ndska medbor­

gare som tillf

ä

lligt anlitas i Sverige f

ö

r kvalificerat

forsknings- eller utvecklingsarbete med s

å

dan inriktning

eller p

å

 s

å

dan kompetensniv

å

 att betydande sv

å

righeter m

ö

ter

f

ö

r en rekrytering inom landet (forskare). En forskare anses

tillf

ä

lligt anlitad om hans arbete i Sverige avses skola p

å

g

å

under en begr

ä

nsad tid, normalt h

ö

gst fyra 

å

r. E

ö

r best

ä

m­

melsernas till

ä

mplighet f

ö

ruts

ä

tts att forskaren omedelbart

innan han b

ö

rjar arbetet i Sverige 

ä

r bosatt och verksam

utomlands eller att han, utan att vara att anse som bosatt i

Sverige, vistas h

ä

r i landet en kortare tid f

ö

r uppdrag inom

sitt verksamhetsomr

å

de.

Fr

å

gan om f

ö

ren

ä

mnda villkor 

ä

r uppfyllda pr

ö

vas av myndighet som anges i 4 

§

 .

2   

§

Forskare, som avses i 1 5 f

ö

rsta stycket och som 

ä

r

skattskyldig i Sverige f

ö

r l

ö

n f

ö

r forskaruppdraget, skall

erl

ä

gga statlig och kommunal inkomstskatt endast f

ö

r (70)

procent av l

ö

nen. Detta g

ä

ller oavsett om arbetsgivaren finns

i Sverige eller utlandet.

Med l

ö

n i f

ö

rsta stycket likst

ä

lls sjukpenning och f

ö

r

ä

ldra­penning enligt lagen (1962:381) cm allm

ä

n f

ö

rankring, sjuk­penning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadef

ö

rs

ä

kring och iagen (1977:265) om statligt personskadeskydd samt ersiittning

Prop. 1984/85:76

30

enligt lagen (1965:293) om ers

ä

ttning 

å

t smittb

ä

rare 

ä

vensom till int

ä

kt av tj

ä

nst enligt 32 

§

 1 mom. kommunal skattelagen (1928:370) h

ä

nf

ö

rlig ers

ä

ttning, som i annan form 

ä

n livr

ä

nta har utg

å

tt p

å

 grund av sjuk- eller olycksfallsf

ö

rs

ä

kring, tagen i samband med tj

ä

nsten.

3

§

 Om forskaren vid sidan av l

ö

nen uppb

ä

r ers

ä

ttning f

ö

r av vistelsen i Sverige f

ö

ranledda s

ä

rskilda kostnader s

å

som f

ö

r hyra av bostad h

ä

r i landet, f

ö

r flyttning av bohag mellan l

ä

nderna i fr

å

ga, f

ö

r resor f

ö

r forskaren med 

å

tf

ö

ljande familjemedlemmar mellan Sverige och hemlandet eller f

ö

r av­gifter f

ö

r barns skolg

å

ng i Sverige eller 

å

tnjuter han f

ö

rm

å

n av hyresfri bostad, skall ers

ä

ttningen eller v

ä

rdet av f

ö

r­m

å

nen inte utg

ö

ra f

ö

r forskaren skattepliktig int

ä

kt. A andra sidan 

ä

r forskaren ej ber

ä

ttigad till avdrag f

ö

r kostnader som har bestritts eller t

ä

ckts genom vad som s

å

lunda har upp­burits eller tillhandah

å

llits.

4

§

 Myndighet som avses i 1 

§

 andra stycket 

ä

r en till riks­skatteverket knuten forskarskatten

ä

mnd. N

ä

mndens ordf

ö

rande 

ä

r verkets generaldirekt

ö

r med 

ö

verdirekt

ö

ren i verket som personlig suppleant . N

ä

mnden skall i 

ö

vrigt best

å

 av tv

å

 av regeringen f

ö

r en mandatperiod om tre 

å

r utsedda ledam

ö

ter, var och en med personlig suppleant. F

ö

rslag till en av dessa ledam

ö

ter j

ä

mte suppleant f

ö

r honom skall geiiiensamt avges av ordf

ö

randena i naturvetenskapliga forskningsr

å

det och medi­cinska forskningsr

å

det och till den andre av dessa ledam

ö

ter j

ä

mte suppleant f

ö

r honom av ordf

ö

randen i humanistisk-sam-h

ä

llsvetenskapliga forskningsr

å

det.

Vid sammantr

ä

de med fulltalig n

ä

mnd g

ä

ller som beslut den mening, varom minst tv

å

 av ledam

ö

terna har f

ö

renat sig. Om s

å

dant f

ö

rhinder att delta i sammantr

ä

de f

ö

religger att, f

ö

rutrjm ordf

ö

randen, endast en av de 

ö

vriga ledam

ö

terna ka;i delta i beslutet, f

å

r n

ä

mnden likv

ä

l fatta s

å

dant under f

ö

r-

Prop. 1984/85:76

31

uts

ä

ttning att de n

ä

rvarande ledam

ö

terna 

ä

r ense om beslu­tet.

Avser framst

ä

llning, som s

ä

gs i 5 

§

, forskare inom ett om­r

å

de, bestraffande vilket suppleant besitter s

ä

rskild sak­kunskap, 

ä

ger ordf

ö

randen kalla denne att n

ä

rvara i st

ä

llet f

ö

r den ordinarie ledamoten.

5  

§

 Framst

ä

llning till forskarskatten

ä

mnden om att denna lag

skall g

ä

lla viss namngiven forskare g

ö

rs skriftligen med

redovisning av de uppgi

£

t.er som ejrtordras f

ö

r ett bed

ö

mande.

Framst

ä

llningen kan g

ö

ras av den som h

ä

r i landet anlitar

eller avser att anlita forskaren, av arbetsgivaren i utlandet

om forskaren kvarst

å

r i dennes tj

ä

nst eller av forskaren

sj

ä

lv.

Om framst

ä

llningen bifalls skall den tid anges, varunder best

ä

mmelserna i denna lag skall g

ä

lla. Ett beslut skall avse h

ö

gst tv

å

å

r med m

ö

jlighet f

ö

r n

ä

mnden att p

å

 framst

ä

llning f

ö

rl

ä

nga tiden om detta erfordras f

ö

r att forskarens uppgift skall kunna slutf

ö

ras. Den sammanlagda tid, varunder lagen f

å

r g

ä

lla f

ö

r viss forskare, b

ö

r ej 

ö

verstiga fyra 

å

r.

6

§

 Av forskarskatten

ä

mnden fattat beslut f

å

r ej 

ö

verkla­gas .

7

§

 N

ä

mndens beslut skall ges s

ö

kanden tillk

ä

nna och, om denne 

ä

r annan 

ä

n den institution eller det f

ö

retag som an­litar eller avser att anlita forskaren i Sverige, 

ä

ven insti­tutionen eller f

ö

retaget i fr

å

ga.

Innefattar beslut att framst

ä

llningen bifalls skall lokal skattemyndighet underr

ä

ttas. P

å

 denna ankommer, under iakt­tagande av vad som s

ä

gs i denna lag, att, om arbetsgivaren finns i Sverige, ge denne besked betr

ä

ffande avdrag p

å

 l

ö

nen

Prop. 1984/85:76

32

f

ö

r prelimin

ä

r skatt eller, om arbetsgivaren finns i utlan­det, utf

ä

rda skattsedel p

å

 prelimin

ä

r skatt att erl

ä

ggas av forskaren.

8  

§

 Arbetsgivare, som har att l

ä

mna kontrolluppgift i enlig­

het med vad i 37 

§

 1 mom. taxeringslagen (1956:623) s

ä

gs f

ö

r

forskare betr

ä

ffande vilken forskarskatten

ä

mnden f

ö

rklarat

best

ä

mmelserna i 1 

§

 f

ö

rsta stycket f

ö

revarande lag till

ä

mp­

liga, skall i kontrolluppgiften l

ä

mna meddelande h

ä

rom samt

ange, f

ö

rutom hela den utbetalda l

ö

nesumman, den del d

ä

rav

som enligt denna lag skall beskattas. Arbetsgivaren 

ä

r inte

skyldig att utan anmaning l

ä

mna uppgift om s

å

dan ers

ä

ttning

eller f

ö

rm

å

n, som anges i 3 

§

.

9   

§

 C

»

n sekretess betr

ä

ffande framst

ä

llningar och beslut

enligt denna lag 

ä

r stadgat i 9 kap. 1 

§

 sekretesslagen

(1980:100).

Denna lag tr

ä

der i kraft dagen efter den dag, d

å

 lagen enligt uppgift p

å

 den har utkommit fr

å

n trycket i Svensk f

ö

rfattningssamling och skall till

ä

mpas, n

ä

r f

ö

ruts

ä

ttningar­na i 

ö

vrigt f

ö

religger h

ä

rf

ö

r, f

ö

rsta g

å

ngen i fr

å

ga om pre­limin

ä

r skatt f

ö

r

å

r 1985 och i beskattningsh

ä

nseende vid 1986 

å

rs taxering. Betr

ä

ffande forskare med s

å

dan uppgift att best

ä

mmelserna i 1 

§

f

ö

rsta stycket 

ä

r p

å

 honom till

ä

mpliga och som avl

ö

nas av arbetsgivare i Sverige men som b

ö

rjat sitt h

ä

r i landet p

å

g

å

ende arbete f

ö

re denna lags ikrafttr

ä

dande 

ä

ger forskarskatten

ä

mnden p

å

 framst

ä

llning f

ö

rklara att lagen skall forts

ä

ttningsvis g

ä

lla honom, d

ä

rest detta med h

ä

nsyn till vad som i ekonomiskt avseende g

ä

ller mellan forskaren och arbetsgivaren och till omst

ä

ndigheterna i 

ö

vrigt befinns f

ö

renligt med lagens syfte.

»

rop. 1984/85:76

33

F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i lagen (1984:670) om 

ä

ridring i lagen (1981:691) om

socialavgifter

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 2 kap. 4 

§

 lagen (1981:691) om socialav­gifter skall ha nedan avgivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

2 kap. 4 

§

1

Vid best

ä

mmande av avgiftsunderlaget skall bortses fr

å

n

1.

ers

ä

ttning till en och samme arbetstagare om den under 

å

ret inte uppg

å

tt till 1 000 kronor,

2.

ers

ä

ttning till arbetstagare som vid 

å

rets ing

å

ng fyllt 65 ar,

3.

ers

ä

ttning till arbetstagare vid sjukdom eller ledighet f

ö

r v

å

rd av barn eller med anledning av barns f

ö

delse, till den del ers

ä

ttningen motsvarar sjukpenning eller f

ö

r

ä

ldrapenning son arbetsgivare f

å

r uppb

ä

ra enligt 3 kap. 16 

§

 eller 4 kap. 20 

§ 

lagen (1962:381) om allm

ä

n f

ö

rs

ä

kring,

4.

uppdragsers

ä

ttning f

ö

r vilken bevillningsavgift har erlagts enligt lagen (1908:128) om bevillningsavgifter f

ö

r s

ä

rskilda f

ö

r­m

å

ner och r

ä

ttigheter,

5.

ers

ä

ttning som en arbetsgivare utgett till barn f

ö

r arbete som utf

ö

rts i hans f

ö

rv

ä

rvsverksamhet i de fall avdrag f

ö

r ers

ä

tt­ningen inte f

å

r g

ö

ras vid inkomsttaxeringen,

6.

ers

ä

ttning till den del denna motsvarar kostnader i arbetet som arbetstagare haft att t

ä

cka med ers

ä

ttningen,

7.

ers

ä

ttning f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring i verkskydd enligt 47 

§

 tredje stycket civilf

ö

rsvarslagen (1960:74), i den m

å

n ers

ä

ttningen utg

ö

i eller motsvarar dagpenning,

8- ers

ä

ttning f

ö

r arbete som har utf

ö

rts utomlands, till den del

denna inte r

ä

knas som l

ö

n enligt 11 kap. 2 

§

 f

ö

rsta stycket lager

om allm

ä

n f

ö

rs

ä

kring,

'

"

Senaste lydelse 1984:670

3    Riksdagen 1984185. I saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

34

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

9. ers

ä

ttning f

ö

r skiljeman- 9. ers

ä

ttning f

ö

r skiljeman-

nauppdrag i fall d

ä

r parterna i nauppdrag i fall d

ä

r parterna i

skiljef

ö

rfarandet 

ä

r av ut- skiljef

ö

rfarandet 

ä

r av ut­

l

ä

ndsk nationalitet.

l

ä

ndsk nationalitet,

10. ers

ä

ttning till den del denna enligt 2 och 3 

§§

 lagen (0000:00) om beskattning av utl

ä

ndska forskare vid till­f

ä

lligt uppdrag i Sverige inte utg

ö

r skattepliktig int

ä

kt.

Best

ä

mmelsen i f

ö

rsta stycket 6 

ä

r till

ä

mplig endast om kostna­derna kan ber

ä

knas uppg

å

 till minst 10 procent av arbetstagarens ers

ä

ttning fr

å

n arbetsgivaren under utgifts

å

ret. Regeringen eller den myndighet som regeringen best

ä

mmer f

å

r fastst

ä

lla schablon f

ö

r ber

ä

kning av arbetstagares kostnader i viss verksamhet.

I fr

å

ga om inkomst fr

å

n f

å

mansf

ö

retag skall f

ö

reskrifterna i punkt 13 av anvisningarna till 32 

§

 kommunal skattelagen (1928:370) till

ä

mpas vid best

ä

mmande av avgiftsunderlaget.

Denna lag tr

ä

der i kraft den 1 januari 1985.

Prop. 1984/85:76

35

F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i sekretesslagen (1980:100)

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 9 kap. 1 

§

 sekretesslagen (1980:100) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

9 kap. 1 

§

1

Sekretess g

ä

ller i myndighets verksamhet, som avser best

ä

mmande av skatt eller som avser taxering eller i 

ö

vrigt fastst

ä

llande av underlag f

ö

r best

ä

mmande av skatt, f

ö

r uppgift om enskilds person­liga eller ekonomiska f

ö

rh

å

llanden. Uppgift hos tullverket f

å

r dock l

ä

mnas ut, om det st

å

r klart att uppgiften kan r

ö

jas utan att den enskilde lider skada eller men. F

ö

r uppgift i m

å

l hos domstol g

ä

ller sekretessen endast om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften r

ö

js. Har uppgiften erh

å

llits fr

å

n annan myndighet och 

ä

r den sekretessbelagd d

ä

r, g

ä

ller dock denna sekretess hos domstolen, om uppgiften saknar betydelse i m

å

let.

Med skatt avses i detta kapitel skatt p

å

 inkomst eller f

ö

rm

ö

gen­het samt oms

ä

ttningsskatt, tull och annan indirekt skatt. Med skatt j

ä

mst

ä

lls arbetsgivaravgift, prisregleringsavgift och lik­nande avgift samt skatte- och avgiftstill

ä

gg och f

ö

rseningsavgift. Med verksamhet som avser best

ä

mmande av skatt j

ä

mst

ä

lls verksamhet som avser best

ä

mmande av pensionsgrundande inkomst.

Sekretessen g

ä

ller inte beslut, varigenom skatt eller pensions­grundande inkomst best

ä

ms eller underlag f

ö

r best

ä

mmande av skatt fastst

ä

lls, s

å

vida inte beslutet meddelas i 

ä

rende om

1.

f

ö

rhandsbesked i taxerings- eller skattefr

å

ga,

2.

befrielse fr

å

n till

ä

mpning av best

ä

mmelserna om ber

ä

kning av skattepliktig realisationsvinst vid avyttring av aktier och lik­nande egendom i samband med strukturrationalisering,

ISenaste lydelse 1980:880

Prop. 1984/85:76 Nuvarande  lydelse

36

F

ö

reslagen lydelse

3. r

ä

tt att erh

å

lla avdrag vid taxeringen f

ö

r avs

ä

ttning till s

ä

rskild nyanskaffningsfond.

Utan hinder av sekretessen f

å

r uppgift l

ä

mnas till enskild enligt vad som f

ö

reskrivs i lag om f

ö

rfarandet vid beskattning eller om skatteregister.

I fr

å

ga om uppgift i allm

ä

n handling g

ä

ller sekretessen i h

ö

gst tjugo 

å

r.

4. r

ä

tt att erh

å

lla avdrag vid taxeringen f

ö

r kostnad f

ö

r exportkredit.

4.

r

ä

tt att erh

å

lla avdrag vid taxeringen f

ö

r kostnad f

ö

r exportkredit,

5.

beskattning av utl

ä

ndska forskare vid tillf

ä

lligt upp­drag i Sverige i vad beslutet h

ä

rom ankommit p

å

forskar-skatten

ä

mnden.

Denna lag tr

ä

der i kraft dagen efter den dag, d

å

 lagen enligt uppgift p

å

 den har utkommit fr

å

n trycket i Svensk f

ö

rfattnings­samling .

Prop. 1984/85:76

37

1        DIREKTIVEN

Innovationsskatteutredningens direktiv (Dir 1984:9) innefat­tas i ett yttrande av chefen f

ö

r finansdepartementet, stats­r

å

det[REDACTED_EFTERNAMN], till protokollet vid regeringssammantr

ä

de den 9 februari 1984. Yttrandet ber

ö

r i f

ö

rsta hand, och med priori­tering av utredningsuppdraget i denna del, fr

å

gan om beskatt­ningen av utl

ä

ndska forskare vid tillf

ä

llig anst

ä

llning i Sverige. Direktiven avser 

ä

ven vissa andra p

å

 utredningen ankommande uppgifter, som kommer att redovisas i ett senare bet

ä

nkande.

Direktiven vad g

ä

ller utl

ä

ndska g

ä

stforskares beskattning inneh

å

ller f

ö

ljande.

En framg

å

ngsrik forsknings- och utvecklingsverksamhet 

ä

r en f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att Sverige p

å

 l

ä

ngre sikt skall kunna 

å

tervinna sin ekonomiska styrka.

F

ö

r att den svenska industrin skall kunna beh

å

lla sin internationella konkurrenskraft kr

ä

vs vidare en st

ä

ndig f

ö

r­nyelse genom teknisk forskning och industriellt utvecklings­arbete .

Svensk forskning h

ä

vdar sig v

ä

l vid en internationell j

ä

m­f

ö

relse s

å

v

ä

l kvantitativt som kvalitativt. Forskningen i v

å

rt land 

ä

r emellertid starkt beroende av att kunna inh

ä

mta kunskaper fr

å

n den m

å

ngfalt st

ö

rre massan av ny kunskap i andra l

ä

nder. Det finns vidare omr

å

den d

ä

r det saknas fors­kare med den n

ö

dv

ä

ndiga kompetensen eller inriktningen inom landet. Detta g

ä

ller forskningen s

å

v

ä

l inom n

ä

ringslivet som vid universitet och h

ö

gskolor. Att fr

ä

mja det internationella forskningsutbytet 

ä

r d

ä

rf

ö

r ett viktigt led i regeringens forskningspolitik. Det har emellertid visat sig att beskatt­ningens utformning medf

ö

r sv

å

righeter att rekrytera h

ö

gt kvalificerade utl

ä

ndska forskare i den omfattning som 

ä

r 

ö

nskv

ä

rd.

Enligt interna svenska skatteregler 

ä

r den som 

ä

r bosatt eller stadigvarande vistas i landet skattskyldig h

ä

r f

ö

r all inkomst (obegr

ä

nsat skattskyldig). Den som vistas h

ä

r till­f

ä

lligt, normalt h

ö

gst sex m

å

rader, 

ä

r skattskyldig h

ä

r f

ö

r bl a l

ö

n fr

å

n anst

ä

llning hos staten och l

ö

n fr

å

n annan anst

ä

llning om inkomsten uppburits h

ä

rifr

å

n och arbetet ut­f

ö

rts h

ä

r (begr

ä

nsat skattskyldig) . De dubbelbeskattnings­avtal som Sverige slutit med andra l

ä

nder leder i allm

ä

nhet inte till n

å

gon inskr

ä

nkning i beskattningen enligt interna regler n

ä

r det g

ä

ller utl

ä

ndska forskare utom i ett avseende.

Prop. 1984/85:76

38

Vissa avtal inneh

å

ller n

ä

mligen s

ä

rskilda best

ä

innelser avse­ende l

ä

rare och forskare (visiting professors). Best

ä

mmelser­na inneb

ä

r oftast att en l

ä

rare eller forskare som p

å

 inbju­dan av ett universitet eller annan l

ä

roanstalt bedriver undervisning resp forskning h

ä

r i landet 

ä

r fri fr

å

n beskatt­ning av l

ö

nen under viss begr

ä

nsad tid, i regel tv

å

å

r, under f

ö

ruts

ä

ttning att han 

ä

r skattskyldig f

ö

r l

ö

nen i hemlandet. Visiting-professors-regeln har dock inte tagits in i de avtal Sverige p

å

 senare 

å

r slutit med industril

ä

nder.

Den svenska inkomstskatten s

ä

nks nu inom ramen f

ö

r den p

å

g

å

ende skatteoml

ä

ggningen men framst

å

r internationellt sett alltj

ä

mt som h

ö

g.

Mot bakgrund av det inledningsvis anf

ö

rda framst

å

r det som angel

ä

get att beskattningen inte leder till att rekryteringen av kvalificerade utl

ä

ndska forskare allvarligt f

ö

rsv

å

ras eller om

ö

jligg

ö

rs. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r p

å

kallat att tillskapa s

ä

r­skilda skatteregler f

ö

r denna kategori .

Vid avv

ä

gningen av 

å

tg

ä

rder b

ö

r beaktas att det f

ö

r de f

ö

retag och institutioner som knyter forskarna till sig har ett betydande v

ä

rde att ta i anspr

å

k deras kunnande. Syftet b

ö

r dock vara att allm

ä

nt begr

ä

nsa kostnaderna f

ö

r ianspr

å

k-tagandet av deras tj

ä

nster.

F

ö

r att n

ä

rmare utforma ett system med detta syfte b

ö

r en s

ä

rskild utredare tillkallas. Utredaren b

ö

r vid fullg

ö

randet av sin uppgift beakta f

ö

ljande.

De s

ä

rskilda skattereglerna skall endast omfatta utl

ä

ndska medborgare som 

ä

r bosatta och verksamma utomlands f

ö

re anst

ä

llningen h

ä

r i landet. Anst

ä

llningen b

ö

r avse kvalifi­cerat forsknings- eller utvecklingsarbete med s

å

dan inrikt­ning eller p

å

 s

å

dan kompetensniv

å

 att betydande sv

å

righeter skulle f

ö

religga f

ö

r rekrytering inom landet. Kompetenskraven b

ö

r st

ä

llas s

å

 h

ö

gt att antalet personer som uppfyller kraven blir begr

ä

nsat.

F

ö

r skattel

ä

ttnaderna kan olika tekniska v

ä

gar komma i fr

å

ga. En s

å

dan m

ö

jlighet 

ä

r att reducera skatteunderlaget genom att en viss del av l

ö

nen undantas fr

å

n beskattning eller ett s

ä

rskilt schablonm

ä

ssigt avdrag medges f

ö

r 

ö

kade kostnader. Ett annat alternativ 

ä

r en neds

ä

ttning av skatten. Utredaren b

ö

r belysa f

ö

r- och nackdelarna med olika alterna­tiv men har inte anledning att ta st

ä

llning till neds

ä

ttning-ens storlek. I den m

å

n det beh

ö

vs, t ex f

ö

r att belysa olika kombinationer av fasta och procentuella neds

ä

ttningar, kan det vara l

ä

mpligt att anv

ä

nda alternativa niv

å

er f

ö

r skatte­l

ä

ttnaderna. Vidare b

ö

r det alternativet behandlas att in­komsten undantas fr

å

n statlig inkomstskatt.

Utredaren b

ö

r utg

å

 fr

å

n att skattel

ä

ttnaderna skall kunna medges endast under en begr

ä

nsad tid. De fr

å

gor som uppkommer om en f

ö

rl

ä

ngning skulle aktualiseras b

ö

r ocks

å

behandlas. N

ä

r det g

ä

ller de administrativa fr

å

gorna b

ö

r iakttas att taxeringsmyndigheterna inte torde ha kompetens att pr

ö

va om f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r till

ä

mpning av de s

ä

rskilda reglerna f

ö

religger. Det torde ocks

å

 f

ö

religga ett starkt intresse av

Prop. 1984/85:76

39

att fr

å

gan kan avg

ö

ras i f

ö

rv

ä

g. Det kan d

ä

rf

ö

r finnas anled­ning att f

ö

rl

ä

gga pr

ö

vningen till ett s

ä

rskilt organ med den erforderliga kompetensen.

H

ä

refter till

ä

ggs i direktiven att utredarens uppgift blir att 

ö

verv

ä

ga vilka tekniska l

ö

sningar som kan ifr

å

gakomma. Det 

ä

r d

ä

remot inte utredarens uppgift att ta st

ä

llning till om skattel

ä

ttnader skall inf

ö

ras eller till omfattningen av eventuella s

å

dana. Vidare uttalas att utredningsarbetet skall bedrivas s

å

 skyndsamt att nya regler kan g

ä

lla fr o m 1985 

å

rs inkomster.

Prop. 1984/85:76

40

2

INLEDNING

Som av direktiven framg

å

r Sr utredningens uppgift att pr

ö

va vilken eller vilka avvikelser fr

å

n g

ä

llande regelsystem som l

ä

mpligen ifr

å

gakommer, n

ä

r man genom s

ä

rskilda skattel

ä

ttna­der vill underl

ä

tta anlitandet av kvalificerade utl

ä

ndska g

ä

stforskare. Det 

ä

r allts

å

 t

ä

nkbara tekniska l

ö

sningar som skall redovisas d

ä

rvid det ligger i sakens natur att effek­terna av de alternativa ingreppen skall belysas.

p

å

 utredningen ankommer allts

å

 inte att i och f

ö

r sig pr

ö

va om skattel

ä

ttnader i angivna syfte b

ö

r medges och inte heller graden av eventuella s

å

dana l

ä

ttnader.

Det skall observeras att - 

ä

ven om i direktiven inledningsvis talas om behovet av "en st

ä

ndig f

ö

rnyelse genom teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete" f

ö

r att den svenska industrin skall beh

å

lla sin konkurrenskraft - direk­tiven utmynnar i att de eventuella s

ä

rbest

ä

mmelserna kan bli till

ä

mpliga n

ä

r fr

å

ga 

ä

r om kvalificerat forsknings- eller utvecklingsarbete i allm

ä

nhet. N

å

gon prioritering av s

ä

r­skilda omr

å

den f

ö

r forskning eller utvecklingsarbete g

ö

rs allts

å

 inte i direktiven, ej heller utesluts d

ä

r n

å

got s

å

dant omr

å

de.

F

ö

r att kunna fullg

ö

ra det givna uppdraget har utredningen funnit det erforderligt att inh

ä

mta n

ä

rmare upplysningar fr

å

n institutioner och industrif

ö

retag med erfarenheter fr

å

n an­litandet av utl

ä

ndska g

ä

stforskare. Tillika har hemst

ä

llts om de synpunkter som d

ä

r kunde finnas och som det skulle vara av v

ä

rde f

ö

r utredningen att f

å

 del av. Till ledning f

ö

r dem som ombetts ge upplysningar och synpunkter har ett antal n

ä

rmare preciserade fr

å

gor st

ä

llts upp.

Prop. 1984/85:76

41

.

I vissa fall har skriftliga upplysningar l

ä

mnats, i andra muntliga vid sammantr

ä

ffanden med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r utredningen d

ä

rvid betydelsefullare synpunkter nedtecknats.

Mer omfattande redovisningar av erfarenheter och synpunkter har erh

å

llits fr

å

n universiteten i G

ö

teborg,[REDACTED_EFTERNAMN], Stockholm och Ume

å

, fr

å

n Chalmers tekniska h

ö

gskola, KTH, Karolinska institutet och Sveriges lantbruksuniversitet. Detsamma g

ä

ller om MFR, NFR, HSFR, SJFR, FOA och SAMKO (samverkansorgan f

ö

r institut och stiftelser f

ö

r s k kollektiv forskning). Skri­velser har vidare inkommit fr

å

n bl a Kiruna geofysiska in­stitut .

Med IVA och STU har 

ö

verl

ä

ggningar 

ä

gt rum. Information har erh

å

llits fr

å

n svenska arbetsgivaref

ö

reningens avdelning f

ö

r utlandstj

ä

nst och fr

å

n Stiftelsen Sveriges Teknisk-Vetenskap­liga Attach

é

verksamhet.

Av industrif

ö

retag har Alfa-Laval, ASEA,[REDACTED_EFTERNAMN], Pharmacia, Saab-Scania {flygdivisionen) och Stora Kopparberg efterkommit 

ö

nskem

å

l om information och synpunkter. S

å

dana har ocks

å 

l

ä

mnats av Atlas Copco.

Genom vad som s

å

lunda erfarits har utredningens f

ö

rskaffat sig en bild av hur f

ö

rh

å

llandena gestaltat sig och f

å

tt ett underlag f

ö

r sina 

ö

verv

ä

ganden. Vad som inh

ä

mtats redovisas i avsnitt 6.

Prop. 1984/85:76

42

3        SKATTSKYLDIGHET I SVERIGE

H

ä

r skall redog

ö

ras f

ö

r vilka f

ö

ruts

ä

ttningar som skall f

ö

re­ligga f

ö

r att i Sverige beskatta en fysisk person f

ö

r inkomst av anst

ä

llning. De interna svenska skattereglerna 

å

terfinns i kommunal skattelagen (KL). Dessa best

ä

mmelser f

å

r en motsva­rande inneb

ö

rd vid taxeringen till statlig inkomstskatt. 

Ä

ven om en inkomst 

ä

r skattepliktig i Sverige enligt dessa interna regler kan den skatt som skall tas ut i Sverige komma att reduceras eller elimineras genom att f

ö

r inkomsten eriagd utl

ä

ndsk skatt dras av eller avr

ä

knas. Vidare kan det av dubbelbeskattningsavtal f

ö

lja att inkomsten inte skall be­skattas i Sverige.

De interna svenska reglerna inneh

å

ller inga s

ä

rskilda best

ä

m­melser f

ö

r g

ä

stforskare. H

ä

r g

ä

ller allts

å

 vad som 

ä

r stadgat f

ö

r fysisk person i allm

ä

nhet. D

ä

remot har i ett antal dubbelbeskattningsavtal specialregler tagits in som under vissa f

ö

ruts

ä

ttningar kan bli till

ä

mpliga f

ö

r g

ä

stforskare.

3.1      Interna svenska regler

3.1.1    Obegr

ä

nsat skattskyldiga

Enligt 53 

§

 1 mom a) KL skall den som 

ä

r bosatt i Sverige be­skattas h

ä

r f

ö

r alla inkomster som f

ö

rv

ä

rvats inom och utom landet. Som bosatt h

ä

r i riket r

ä

knas den som h

ä

r har sitt egentliga bo och hemvist. Med bosatt j

ä

mst

ä

lls ocks

å

 person som stadigvarande vistas i Sverige utan att vara bosatt h

ä

r. Bed

ö

mningen av om en person skall anses bosatt h

ä

r, dvs vara obegr

ä

nsat skattskyldig, 

ä

r olika beroende p

å

 om personen flyttat till eller fr

å

n Sverige.

Med h

ä

nsyn till att innovationsskatteutredningens uppdrag avser skatteregler f

ö

r "utl

ä

ndska medborgare som 

ä

r bosatta

Prop. 1984/85:76

43

och verksamma utomlands f

ö

re anst

ä

llningen h

ä

r i landet" l

ä

mnas h

ä

r endast en kortfattat redog

ö

relse f

ö

r de regler som g

ä

ller f

ö

r personer som flyttat fr

å

n Sverige.

F

ö

r svenska medborgare g

ä

ller enligt punkt 1 andra stycket av anvisningarna till 53 

§

 KL den s k tre

å

rsregeln. Enligt denna skall en svensk medborgare, som inte stadigvarande vistas i Sverige, likv

ä

l kunna anses bosatt h

ä

r om han alltj

ä

mt har v

ä

sentlig anknytning till Sverige. Det 

å

ligger den skattskyl­dige att till dess tre 

å

r f

ö

rflutit fr

å

n avresan fr

å

n Sverige visa att han inte har n

å

gon v

ä

sentlig anknytning till Sverige. Efter dessa tre 

å

r ankommer det p

å

 skattemyndighe­terna att visa att v

ä

sentlig anknytning f

ö

religger. Som exem­pel p

å

 v

ä

sentlig anknytning n

ä

mns i best

ä

mmelsen bl a att han har fastighet kvar i Sverige eller driver r

ö

relse h

ä

r.

Mycket av tre

å

rsregelns effekt f

ö

rtas av den i 54 

§

 f

ö

rsta stycket vid h) upptagna s k ett

å

rsregeln. Den inneb

ä

r att inkomst av anst

ä

llning utomlands inte skall beskattas i Sverige om anst

ä

llningen och vistelsen utomlands varat eller kan antas vara i minst ett 

å

r. Regeln g

ä

ller f

ö

r h

ä

r i riket bosatta personer - svenskar eller utl

ä

nningar - som arbetar utomlands. Den 

ä

r dock inte till

ä

mplig om inkomsten 

å

tnjutits p

å

 grund av anst

ä

llning hos svenska staten eller svensk kommun (eller ombord p

å

 svenskt fartyg eller svenskt, danskt eller norskt luftfartyg). Att m

ä

rka 

ä

r att ett

å

rsregeln tar sikte p

å

 en viss typ av inkomst. 

Ö

vriga inkomster beskattas i vanlig ordning h

ä

r i landet. Regeln 

ä

r allts

å

 ett undantag fr

å

n den obegr

ä

nsade skattskyldigheten.

F

ö

r svenskar eller utl

ä

nningar som flyttar till Sverige finns inga s

ä

rskilda regler ut

ö

ver huvudregeln. F

ö

r att obegr

ä

nsad skattskyldighet skall f

ö

religga kr

ä

vs allts

å

 att personen 

ä

r bosatt i Sverige. Med bos

ä

ttning j

ä

mst

ä

lls som n

ä

mnts stadig­varande vistelse. I praktiken best

å

r sv

å

righeten ofta i att

Prop. 1984/85:76

44

avg

ö

ra om en person stadigvarande vistas i Sverige. Lagen ger ingen definition p

å

begreppet stadigvarande vistelse men givetvis 

ä

r tidsperiodens l

ä

ngd av betydelse. Praxis kan s

ä

gas ha intagit den st

å

ndpunkten att vistelsetiden skall uppg

å

 till minst sex m

å

nader.

I praktiken inneb

ä

r det sagda att en g

ä

stforskare, som stan­nar h

ä

r l

ä

ngre tid 

ä

n sex m

å

nader, enligt dessa interna regler blir skattskyldig i Sverige f

ö

r all inkomst, dvs b

å

de det som f

ö

rv

ä

rvats h

ä

r och utomlands. Han blir skattskyldig 

ä

ven f

ö

r f

ö

rm

ö

genhet.

3.1.2   Begr

ä

nsat skattskyldiga

En person som vistas h

ä

r tillf

ä

lligt - normalt h

ö

gst sex m

å

nader - blir skattskyldig endast f

ö

r vissa inkomster. Med­borgarskapet har i princip inte n

å

gon betydelse. De inkomster f

ö

r vilka en s

å

dan person 

ä

r skattskyldig 

ä

r uppr

ä

knade i 53 

§

 1 mom a) KL.

L

ö

n eller annan j

ä

mf

ö

rlig f

ö

rm

å

n p

å

 grund av anst

ä

llning hos svenska staten eller svensk kommun beskattas i regel i Sverige. De undantag som finns g

ä

ller anst

ä

llda hos svensk utlandsmyndighet o dyl och saknar i f

ö

revarande sammanhang intresse.

Avl

ö

ning eller annan d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rlig f

ö

rm

å

n som utg

å

tt p

å 

grund av annan anst

ä

llning eller uppdrag 

ä

r skattepliktig i Sverige oro inkomsten uppburits fr

å

n Sverige och f

ö

rv

ä

rvats genom verksamhet i Sverige.

Vad som avses med att inkomsten uppburits fr

å

n Sverige 

ä

r n

å

got oklart. M

ö

jligen kr

ä

vs att kostnaden belastat fast driftst

ä

lle i Sverige. F

ö

r att verksamheten skall anses ha bedrivits h

ä

r i Sverige kr

ä

vs i vart fall att personen i

Prop. 1984/85:76

45

fr

å

ga bes

ö

kt Sverige f

ö

r att utf

ö

ra arbetet. Detta framg

å

r av praxis (R

Ä

 1944 ref 55, RA

1944 Fi 955).

Det sagda inneb

ä

r att en utl

ä

ndsk forskare, som fullg

ö

r ett uppdrag i Sverige och som f

å

r l

ö

n av svenska staten, svensk kommun eller f

ö

retag i Sverige, beskattas i Sverige f

ö

r in­komsten 

ä

ven om vistelsen 

ä

r tillf

ä

llig. Betalas l

ö

nen d

ä

r­emot fr

å

n utlandet blir inkomsten inte skattepliktig i Sverige n

ä

r fr

å

ga 

ä

r om tillf

ä

llig vistelse.

Ö

vriga i 53 

§

 1 mom a) uppr

ä

knade inkomster (pensioner m m), f

ö

r vilka en person som vistas h

ä

r tillf

ä

lligt 

ä

r skattskyl­dig, 

ä

r h

ä

r av mindre intresse.

3.1.3    Metoder f

ö

r att hindra eller undvika dubbelbeskatt­ning n

ä

r dubbelbeskattningsavtal saknas

Av hittills redovisade inhemska regler framg

å

r att en ut­l

ä

ndsk person, t ex en forskare, ofta blir skattskyldig i Sverige f

ö

r den ers

ä

ttning han uppb

ä

r p

å

 grund av sitt arbete h

ä

r. Beskattningsreglerna i forskarens hemland kan emeller­tid vara s

å

dana att ers

ä

ttningen skall beskattas 

ä

ven d

ä

r. I den svenska lagstiftningen anges olika metoder f

ö

r att und­vika eller begr

ä

nsa en s

å

dan dubbelbeskattning. Betr

ä

ffande m

å

nga stater 

ä

r fr

å

gan reglerad i avtal med den fr

ä

mmande staten, s k dubbelbeskattningsavtal. Har dubbelbeskattnings­avtal ej slutits lindras effekten av dubbelbeskattningen genom tilll

ä

mpning av interna svenska regler p

å

 omr

å

det. Enligt dessa interna regler, som 

ä

r till

ä

mpliga endast om lindring inte kan ske enligt dubbelbeskattningsavtal, kan antingen avdrag fr

å

n inkomsten medges f

ö

r eriagd utl

ä

ndsk skatt eller avr

ä

kning ske av utl

ä

ndsk skatt fr

å

n den svens­ka .

Prop. 1984/85:76

46

Best

ä

mmelserna om avdrag f

ö

r eriagd utl

ä

ndsk skatt finns i punkt 4 av anvisningarna till 20

§

KL och 2 

§

 f

ö

rsta stycket SiL. Betald utl

ä

ndsk speciell skatt, som kan h

ä

nf

ö

ras till en f

ö

rv

ä

rvsk

ä

lla, anses som omkostnad i denna och 

ä

r d

ä

rmed avdragsgill. F

ö

r att betald allm

ä

n utl

ä

ndsk skatt skall vara avdragsgill st

ä

lls flera villkor. F

ö

r det f

ö

rsta kr

ä

vs att personen i fr

å

ga 

ä

r obegr

ä

nsat skattskyldig i Sverige. Vidare skall den int

ä

kt som har beskattats komma fr

å

n en f

ö

rv

ä

rvs­k

ä

lla som enligt den fr

ä

mmande statens lagstiftning anses lokaliserad d

ä

r. Har den utl

ä

ndska skatten utg

å

tt enbart p

å 

grund av att personen ansetts bosatt i den fr

ä

mmande staten kan avdrag allts

å

 inte medges.

Genom att avdrag f

ö

r utl

ä

ndsk skatt sker som ett omkostnads­avdrag undviks normalt inte dubbelbeskattningseffekten i sin helhet.

Best

ä

mmelserna om avr

ä

kning av eriagd utl

ä

ndsk skatt fr

å

n den svenska skatten finns i 24-26 

§§

 SiL och 72 

§

 4 mom KL. Av­r

ä

kning medges f

ö

r betald slutlig utl

ä

ndsk skatt till ut­l

ä

ndsk stat, delstat eller lokal myndighet. Endast s

å

dan utl

ä

ndsk skatt som bel

ö

per p

å

 inkomst som 

ä

r skattepliktig h

ä

r f

å

r avr

ä

knas. Avr

ä

kningen sker i f

ö

rsta hand fr

å

n den statliga inkomstskatten. Vid avr

ä

kningen beaktas om avdrag erh

å

llits f

ö

r den utl

ä

ndska skatten. I 

ö

vrigt saknas h

ä

r anledning att n

ä

rmare g

å

 in p

å

 det t

ä

mligen komplicerade avr

ä

kningsf

ö

rfarandet. Det skall dock noteras att avr

ä

kning kan komma i fr

å

ga - i likhet med vad som g

ä

ller f

ö

r avdrag -endast f

ö

r person som 

ä

r obegr

ä

nsat skattskyldig i Sverige.

En annan m

ö

jlighet till lindring av dubbelbeskattning anges i 23 

§

 SiL. Enligt denna best

ä

mmelse 

ä

ger regeringen, om s

ä

r­skilt 

ö

mmande omst

ä

ndigheter f

ö

religger, i syfte att undvika dubbelbeskattning f

ö

rordna om eftersk

ä

nkande av statlig in­komstskatt.

Prop. 1984/85:76

47

3.2     E>ubbelbeskattningsavtal

Av 72 

§

 2 mom KL och 20 

§

 2 mom SiL framg

å

r att dubbelbe­skattningen kan lindras eller undanr

ö

jas genom att avtal ing

å

s med annan stat. Best

ä

mmelserna i dubbelbeskattnings­avtal kan inte sk

ä

rpa de interna svenska best

ä

mmelserna. F

ö

religger inte skattskyldighet f

ö

r en viss inkomst enligt de interna svenska reglerna s

å

ä

r allts

å

inkomsten skattefri h

ä

r oavsett vad som s

ä

gs i avtalet.

Inneh

å

llet i dubbelbeskattningsavtalen varierar fr

å

n fall till fall. Inom OECD har uppr

ä

ttats ett modellavtal till vilket de nyare svenska avtalen anknyter.

De huvudmetoder som f

ö

rekommer i avtalen f

ö

r att f

ö

rhindra dubbelbeskattning 

ä

r vad som kallas exemptmetoden resp credit of tax-metoden.

Exemptmetoden inneb

ä

r att en av de avtalsslutande staterna avst

å

r fr

å

n att beskatta en viss inkomst. Denna metod inneb

ä

r allts

å

 en uppdelning av beskattningsr

ä

tten mellan de b

å

da l

ä

nderna. Metoden kompletteras med best

ä

mmelser i avtalen om r

ä

tt f

ö

r envar av staterna att beakta den undantagna inkoms­ten vid ber

ä

kningen av skatt p

å

ö

vriga inkomster som personen kan ha. Beskattningen av de 

ö

vriga inkomsterna sker d

å

 efter en skattesats som motsvarar den som skulle bel

ö

pa p

å

 den skattskyldiges hela inkomst (den s k progressionsregeln). Detta sker p

å

 s

å

 s

ä

tt att f

ö

rst r

ä

knas den skatt ut som skulle ha p

å

f

ö

rts den skattskyldige om hela inkomsten - dvs inklusive den undantagna - tagits till beskattning. D

ä

refter fastst

ä

lls hur stor procent den s

å

lunda utr

ä

knade skatten utg

ö

r av hela den beskattningsbara inkomsten p

å

 vilken den ber

ä

knats. Med den erh

å

llna procentsatsen utr

ä

knas skatten p

å 

den inkomst som verkligen skall beskattas.

Prop. 1984/85:76

48

Ett annat s

ä

tt att beakta den undantagna inkomsten 

ä

r att ta med denna inkomst i beskattningsunderlaget. Den skatt som skulle ha utg

å

tt om inkomsten inte undantagits fr

å

n beskatt­ning neds

ä

tts med s

å

 stort belopp som bel

ö

per p

å

 den undan­tagna inkomsten. Metoden kallas alternativ exempt.

Credit of tax-metoden inneb

ä

r att avr

ä

kning f

å

r g

ö

ras i hem­viststaten f

ö

r den skatt som erlagts p

å

 s

å

dan inkomst som beskattas i den andra staten. Allts

å

 i princip detsamma som den tidigare n

ä

mnda avr

ä

kningsraetoden i intern svensk r

ä

tt. Den skattskyldige taxeras allts

å

 p

å

 vanligt s

ä

tt f

ö

r hela inkomsten, dvs 

ä

ven f

ö

r inkomst som enligt avtalet f

å

r be­skattas i den andra staten. Fr

å

n skatten avr

ä

knas sedan den i den andra staten betalda skatten p

å

 den inkomst som enligt avtalet f

å

r beskattas d

ä

r. I avtalen tas ofta in en begr

ä

ns­ningsregel som inneb

ä

r att det skattebelopp som skall avr

ä

k­nas inte f

å

r 

ö

verstiga den inhemska skatt som bel

ö

per p

å

 den i utlandet beskattade inkomsten.

Huvudregeln enligt dubbelbeskattningsavtalen 

ä

r att inkomst av enskild tj

ä

nst beskattas i den stat d

ä

r arbetet utf

ö

rts. En i Sverige verksam utl

ä

ndsk forskare skall allts

å

, om ingen undantagssituation f

ö

religger, beskattas i Sverige f

ö

r in­komsten av verksamheten. 

Ä

r forskaren skattskyldig f

ö

r inkomsten 

ä

ven i hemlandet kan den totala skatt han skall betala p

å

 inkomsten variera beroende p

å

 vilken metod f

ö

r undvikande av dubbelbeskattning som anges i dubbelbeskatt­ningsavtalet. Stadgas att exemptmetoden skall till

ä

mpas inne­b

ä

r detta - som f

ö

rut omn

ä

mnts - att inkomsten 

ä

r undantagen fr

å

n beskattning i hemlandet. Den skatt som forskaren skall betala 

ä

r s

å

ledes den svenska skatten, varken mer eller mindre. En annan sak 

ä

r att inkomsten i Sverige kan p

å

verka progressiviteten betr

ä

ffande den skatt han skall erl

ä

gga i hemlandet p

å

 inkomster som han har d

ä

r. Stadgas i avtalet att credit of tax-metoden skall till

ä

mpas g

ä

ller att inkomsten

Prop. 1984/85:76

49

fr

å

n verksamheten i Sverige vid beskattningen i hemlandet in­r

ä

knas i beskattningsunderlaget. N

ä

r man sedan best

ä

mmer skatten i hemlandet avr

ä

knas den skatt som erlagts i Sverige f

ö

r inkomsten i fr

å

ga.

Fr

å

n huvudregeln att inkomst av enskild tj

ä

nst skall eller f

å

r beskattas i den stat d

ä

r arbetet utf

ö

rs finns flera undantag. Ett s

å

dant undantag 

ä

r den s k 183-dagarsregeln. Denna regel inneb

ä

r, om tre villkor 

ä

r uppfyllda, att be­skattning av inkomsten sker i den stat d

ä

r personen har sitt hemvist. F

ö

r att en h

ä

r verksam utl

ä

ndsk forskare enligt denna regel skall f

å

 inkomsten av den i Sverige bedrivna verksamheten beskattad i hemlandet kr

ä

vs att vistelsen i Sverige inte 

ö

verstiger 183 dagar under viss tidrymd, vanli­gen under ett och samma beskattnings

å

r, att ers

ä

ttningen betalas av eller p

å

 uppdrag av arbetgivare som inte har hem­vist i Sverige samt att ers

ä

ttningen inte belastar ett fast driftst

ä

lle i Sverige.

Det kan knappast h

ä

vdas att 183-dagarsregeln inneb

ä

r att Sverige avst

å

tt fr

å

n sin principiella r

ä

tt att beskatta inkomsten i fr

å

ga. Enligt de interna svenska reglerna skall ju en person som vistas h

ä

r kortare tid 

ä

n sex m

å

nader (praxis) h

ä

nf

ö

ras till gruppen begr

ä

nsat skattskyldiga. Han 

ä

r d

å

 inte skattskyldig i Sverige f

ö

r inkomst som uppburits fr

å

n utl

ä

ndsk arbetsgivare.

Betr

ä

ffande inkomst av offentlig tj

ä

nst varierar inneh

å

llet i avtalen. Huvudregeln 

ä

r dock att ers

ä

ttning, som betalas av en av de avtalsslutande staterna till fysisk person p

å

grund av arbete som utf

ö

rs i offentlig tj

ä

nst, beskattas endast i denna stat. Vanligtvis behandlas dessa inkomster enligt exemptmetoden med progressionsf

ö

rbeh

å

ll.

4   Riksdagen 1984/85. 1 saml Nr 76

Prop. 1984/85:76

50

Fr

å

n reglerna om offentlig tj

ä

nst brukar undantas s

å

dan er­s

ä

ttning som betalas p

å

 grund av arbete som utf

ö

rs i samband med handel eller aff

ä

rsverksamhet som bedrivs av en av de avtalsslutande staterna. I s

å

dant fall till

ä

mpas reglerna f

ö

r enskild tj

ä

nst.

Den s k visiting professors-regeln, som f

ö

rekommer i ett antal avtal, 

ä

r i sammanhanget av intresse. F

ö

ljande skall 

å

terges h

ä

rom.

Utl

ä

ndska l

ä

rare 

ä

r enligt de interna svenska reglerna skatt­skyldiga i Sverige f

ö

r inkomster som uppb

ä

rs i samband med undervisning vid svenska universitet, skolor och kursverksam­heter av olika slag. I dubbelbeskattningsavtalen med vissa l

ä

nder har emellertid s

ä

rskilda best

ä

mmelser tagits in som reglerar professorers, l

ä

rares, forskares m fl skattskyldig­het. Inneb

ö

rden av best

ä

mmelserna 

ä

r i regel att en i en stat bosatt professor etc, som uppb

ä

r ers

ä

ttning fr

å

n universitet o dyl i den andra staten under tillf

ä

llig vistelse d

ä

r, inte 

ö

verstigande tv

å

å

r, skall var befriad fr

å

n beskattning i sistn

ä

mnda stat f

ö

r ifr

å

gavarande ers

ä

ttning. Sverige har med andra ord i dessa fall avst

å

tt fr

å

n att beskatta ers

ä

ttning­en. Syftet 

ä

r att fr

ä

mja kulturellt utbyte mellan Sverige och utlandet. I vissa avtal anges uttryckligen att regeln inte 

ä

r till

ä

mplig p

å

 ers

ä

ttning professor etc mottager f

ö

r ett forskningsuppdrag, om forskningen utf

ö

rs i f

ö

rsta hand f

ö

r att gagna viss persons eller vissa personers privata intresse.

De professorsregler som finns i dubbelbeskattningsavtalen 

ä

r sinsemellan olika utformade. Skillnader f

ö

religger bl a i s

ä

ttet att beskriva personkretsen. I vissa avtal anv

ä

nds t ex uttrycket "professor eller l

ä

rare" i andra "fysisk person" eller "person" med uppdrag av antydd inneb

ö

rd.

Prop. 1984/85:76

51

Skilda krav f

ö

religger ocks

å

 s

å

vitt g

ä

ller den undervisnings­anstalt vid vilken tj

ä

nstg

ö

ringen sker. Enligt t ex avtalet med Frankrike f

ö

religger skattebefrielse endast f

ö

r ers

ä

tt­ningar som uppb

ä

rs i samband med undervisning vid "univer­sitet eller d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rlig h

ö

gre undervisingsanstalt". Enligt avtalet med Storbritannien g

ä

ller skattebefrielse d

ä

remot 

ä

ven f

ö

r ers

ä

ttning som uppb

ä

rs fr

å

n h

ö

gskola, skola eller annan undervisningsanstalt. Det skall till

ä

ggas att beslut tr

ä

ffats om att professorsregeln skall utg

å

 ur detta avtal.

Ett annat vanligt krav f

ö

r regelns till

ä

mpning 

ä

r att an­st

ä

llningen utomlands skall vara grundad p

å

 en inbjudan av den fr

ä

mmande staten eller den institution d

ä

r tj

ä

nstg

ö

ringen skall ske.

De olika professorsreglerna inneh

å

ller 

ä

ven best

ä

mmelser som anger den art av verksamhet som skall f

ö

religga f

ö

r att vis­telsestaten skall l

ä

mna ifr

å

n sig beskattningsr

ä

tten. I n

å

gra avtal 

ä

r undervisningsverksamhet den enda angivna typen av verksamhet. Arten av verksamheten kan ocks

å

 anges som "i syfte att undervisa eller bedriva avancerade studier eller forskning". 

Ä

ven "ers

ä

ttning f

ö

r tj

ä

nstg

ö

ring" f

ö

rekommer. N

å

gra regler inkluderar "vetenskapliga studier" eller "konst­n

ä

rlig verksamhet".

Ä

ven den i regeln angivna tidrymden varierar. Den vanligast f

ö

rekommande 

ä

r tv

å

å

r. Ett 

å

r respektive aderton m

å

nader f

ö

rekommer.

F

ö

r en i Sverige bosatt professor etc som bedriver undervis­ning eller forskning vid utl

ä

ndsk l

ä

roanstalt kan professors­regeln leda till mycket gynnsamma skattekonsekvenser. Om han vistas utomlands mindre 

ä

n tv

å

å

r leder professorsregeln till att han i vistelsestaten 

ä

r befriad fr

å

n skat f

ö

r ers

ä

tt-

Prop. 1984/85:76

52

ningen f

ö

r undervisningen. (F

ö

rutsatt givetvis att den i professorsregeln angivna tidrymden 

ä

r tv

å

å

r.) Har vistelsen i utlandet varat minst ett 

å

r leder den svenska ett

å

rsregeln till att ers

ä

ttningen inte skall beskattas i Sverige. Ers

ä

tt­ningen blir allts

å

 helt skattefri. Detsamma g

ä

ller naturligt­vis 

ä

ven en utl

ä

ndsk forskare i Sverige under f

ö

ruts

ä

ttning att det i hans hemland finns en motsvarighet till den svenska ett

å

rsregeln. Denna skattefrihet har i n

å

gra avtal elimine­rats p

å

 s

å

 s

ä

tt att tidrymden satts till ett 

å

r. I n

å

gra andra avtal har man villkorat skattefriheten i vistelsestaten med att ers

ä

ttningen skall vara underkastad beskattning i hemviststaten.

Det ovan omn

ä

mnda modellavtal, som uppr

ä

ttats inom OECD, inrymmer ingen visiting professors-regel. Bl a med h

ä

nsyn h

ä

rtill 

ö

verv

ä

gs vid 

ö

versyn av dubbelbeskattningsavtal med s

å

dan regel huruvida denna b

ö

r kvarst

å

 (jfr ovan om avtalet med Storbritannien).

Prop. 1984/85:76

53

4        SOCIALF

Ö

RS

Ä

KRINGSBEST

Ä

MMELSER

Enligt direktiven f

ö

r utredningen skall 

ö

verv

ä

gas tekniska l

ö

sningar i syfte att allm

ä

nt begr

ä

nsa kostnaderna f

ö

r ian­spr

å

ktagande av de aktuella forskarnas tj

ä

nster. Till kost­naderna h

ö

r bl a arbetsgivarnas obligatoriska socialavgifter, vilka grundas p

å

 utgiven l

ö

n. L

ö

nef

ö

rm

å

nernas omfattning kan 

ä

ven vara beroende av i vad m

å

n forskaren 

å

tnjuter skydd enligt den svenska socialf

ö

rs

ä

kringen. D

ä

rf

ö

r l

ä

mnas h

ä

r en kort redog

ö

relse f

ö

r den svenska socialf

ö

rs

ä

kringen i h

ä

r aktuella h

ä

nseenden.

4.1      F

ö

rs

ä

kringsskyddet

F

ö

rs

ä

krad enligt lagen (1962:381) om allm

ä

n f

ö

rs

ä

kring (AFL) 

ä

r dels svenska medborgare och dels personer som utan att vara svenska medborgare 

ä

r bosatta i Sverige. S

å

vitt avser f

ö

rs

ä

kringen f

ö

r till

ä

ggspension (ATP) 

ä

r den som har till­godor

ä

knats pensionspo

ä

ng f

ö

rs

ä

krad, 

ä

ven om han ej l

ä

ngre uppfyller nyss angivna f

ö

ruts

ä

ttningar. Fr o m den m

å

nad varunder f

ö

rs

ä

krad uppn

å

r 16 

å

rs 

å

lder skall han, om han 

ä

r bosatt i Sverige, vara inskriven hos allm

ä

n f

ö

rs

ä

krings­kassa .

Inneh

å

llet i bos

ä

ttningsbegreppet beskrivs inte n

ä

rmare i AFL. Enligt praxis skall en person som inrest till Sverige anses bosatt h

ä

r om det n

å

gorlunda s

ä

kert kan antas att han skall vistas h

ä

r stadigvarande. F

ö

r att en vistelse skall bed

ö

mas som stadigvarande synes praxis kr

ä

va att den skall str

ä

cka sig 

ö

ver minst ett 

å

r.

I st

ä

llet f

ö

r ovan angivna regler om f

ö

rs

ä

kringstillh

ö

righet g

ä

ller enligt konventioner, som Sverige ing

å

tt med andra l

ä

nder, s

ä

rskilda best

ä

mmelser om vilketdera landets social­f

ö

rs

ä

kringslagstiftning som skall g

ä

lla. Enligt huvudregeln i

Prop. 1984/85:76

54

konventionerna skall den som omfattas av konventionen i fr

å

ga vara underkastad svensk lagstiftning om han 

ä

r bosatt i Sverige eller, med avseende p

å

arbetsskadef

ö

rs

ä

kring, om han 

ä

r sysselsatt i Sverige. Konventionerna inneh

å

ller alltid s

ä

rregler f

ö

r s k uts

ä

nda arbetstagare, enligt vilka uts

ä

nd­ningslandets och inte bos

ä

ttningslandets lagstiftning skall g

ä

lla viss, p

å

 varierande s

ä

tt best

ä

md tid i det andra landet.

Enligt vissa konventioner g

ä

ller uts

ä

ndningslandets lagstift­ning under 12 m

å

nader. Enligt 1981 

å

rs nordiska konvention om social trygghet betraktas en arbetstagare som uts

ä

nd endast om vistelsen i det andra landet 

ä

r avsedd att vara h

ö

gst 12 m

å

nader. Enligt andra konventioner, t ex med F

ö

rbundsrepub­liken Tyskland, Italien och 

Ö

sterrike, g

ä

ller uts

ä

ndnings­landets lagstiftning under h

ö

gst 24 m

å

nader (oavsett om den avsedda tidsl

ä

ngden 

ä

r l

ä

ngre). Enligt bl a konventionen med Frankrike betraktas en arbetstagare som uts

ä

nd endast om uts

ä

ndningen 

ä

r avsedd att vara l

ä

ngst 36 m

å

nader.

Konventionernas uts

ä

ndningsregler kan medf

ö

ra att vissa ut­l

ä

ndska forskare h

ä

r i landet aldrig kommer att omfattas av den svenska socialf

ö

rs

ä

kringen. Enligt konventionerna kan dock beh

ö

riga myndigheter i de f

ö

rdragsslutande l

ä

nderna besluta om undantag i individuella fall fr

å

n s

å

v

ä

l huvudreg­lerna om f

ö

rs

ä

kringstillh

ö

righet som s

ä

rreglerna f

ö

r uts

ä

nda arbetstagare.

H

ä

r m

å

 till

ä

ggas att n

å

gon socialf

ö

rs

ä

kringskonvention mellan Sverige och USA inte finns men f

ö

rhandlingar om en s

å

dan har slutf

ö

rts sommaren 1984 och en konvention avses skola tr

ä

da i kraft sorramaren 1985. Konventionen 

ä

r begr

ä

nsad till pensione­ringen. Den inneh

å

ller en regel enligt vilken uts

ä

ndnings­landets lagstiftning g

ä

ller f

ö

r uts

ä

nd arbetstagare vars vistelsetid i det andra landet inte v

ä

ntas 

ö

verstiga 60 m

å

na-

Prop. 1984/85:76

.55

der. Uts

ä

ndningsregeln g

ä

ller 

ä

ven om arbetet utf

ö

rs f

ö

r ett dotterbolag i syssels

ä

ttningslandet under f

ö

ruts

ä

ttning att moderbolaget i uts

ä

ndningslandet svarar f

ö

r l

ö

nen.

Konventionsf

ö

rhandlingar

ä

r aktuella med bl a Kanada. En gammal (

ä

ldre 

ä

n ATP-systemet i Sverige) konvention med Stor­britannien och Nordirland planeras bli ersatt av en ny.

Skyddet enligt AFL omfattar sjukf

ö

rs

ä

kring (inkluderande sjukv

å

rdsers

ä

ttning, sjukpenning och f

ö

r

ä

ldrapenning), folk­pensionering och till

ä

ggspensionering.

F

ö

r r

ä

tt till sjukv

å

rdsers

ä

ttning kr

ä

vs att man 

ä

r f

ö

rs

ä

krad enligt AFL. Vissa specialregler finns bl a i den nordiska trygghetskonventionen. I de flesta konventionerna finns reg­ler om r

ä

tt f

ö

r den som omfattas av hemlandets lagstiftning att vid "tillf

ä

llig vistelse" i Sverige erh

å

lla sjukv

å

rdsf

ö

r­m

å

ner enligt svensk lagstiftning.

I fr

å

ga om sjukpenning och f

ö

r

ä

ldrapenning fordras att man 

ä

r inskriven hos allm

ä

n f

ö

rs

ä

kringskassa. Sjukpenninggrundande inkomst 

ä

r den 

å

rliga inkomst i pengar eller naturaf

ö

rm

å

ner i form av kost, bostad eller bil, som en f

ö

rs

ä

krad kan antas komma att tills vidare f

å

 f

ö

r eget arbete. F

ö

r r

ä

tt till vissa sjukf

ö

rs

ä

kringsf

ö

rm

å

ner, t ex svensk f

ö

r

ä

ldrapenning, kr

ä

vs att viss "f

ö

rs

ä

kringstid" fullgjorts. Enligt konven­tioner som Sverige ing

å

tt kan s

å

dant fullg

ö

rande ske genom sammanl

ä

ggning av tider i konventionsl

ä

nderna. Konventioner inneh

å

ller 

ä

ven best

ä

mmelser om sammanl

ä

ggning av ers

ä

tt­ningsperioder .

Den som inte 

ä

r svensk medborgare men 

ä

r bosatt i Sverige 

ä

r i vissa fall av fler

å

rig vistelse h

ä

r ber

ä

ttigad till svensk folkpension. Av intresse f

ö

r h

ä

r aktuella forskare kan n

ä

mnas

Prop. 1984/85:76

56

att f

ö

r r

ä

tt till f

ö

rtidspension, sjukbidrag eller handikapp­ers

ä

ttning r

ä

cker det med att forskaren varit normalt arbets­f

ö

r oavbrutet minst ett 

å

r under bos

ä

ttningstiden h

ä

r. F

ö

r r

ä

tt till v

å

rdbidrag f

ö

r barn fordras att f

ö

r

ä

ldern 

ä

r bosatt i Sverige sedan minst ett 

å

r. Den utl

ä

ndske forskare som blivit beviljad folkpension under bos

ä

ttning h

ä

r i landet f

ö

rlorar i regel pensionsr

ä

tten n

ä

r bos

ä

ttningen upph

ö

r. Undantag h

ä

rifr

å

n f

ö

reskrivs bl a i socialf

ö

rs

ä

kringskonven­tioner .

R

ä

tt till till

ä

ggspension grundas p

å

 inkomst av f

ö

rv

ä

rvs­arbete. F

ö

r varje 

å

r varunder n

å

gon varit f

ö

rs

ä

krad - dvs i fr

å

ga om utl

ä

ndsk forskare, f

ö

r vilken inte s

ä

rskilda konven­tionsregler g

ä

ller, bosatt i Sverige - ber

ä

knas f

ö

r honom pensionsgrundande inkomst p

å

 grundval av hans inkomst av anst

ä

llning och inkomst av annat f

ö

rv

ä

rvsarbete. Med inkomst av anst

ä

llning avses den l

ö

n i pengar eller naturaf

ö

rm

å

ner i form av kost, bostad eller bil, som en f

ö

rs

ä

krad f

å

tt s

å

som arbetstagare i allm

ä

n eller enskild tj

ä

nst. S k kostnads­ers

ä

ttningar (dvs kontant ers

ä

ttning f

ö

r att t

ä

cka kostnader, som 

ä

r f

ö

renade med arbetet) omfattas inte av termen l

ö

n och 

ä

r d

ä

rf

ö

r inte pensionsgrundande. Vid ber

ä

kning av inkomst av anst

ä

llning tas h

ä

nsyn till l

ö

n, som den f

ö

rs

ä

krade f

å

tt fr

å

n en arbetsgivare som 

ä

r bosatt utom riket eller 

ä

r utl

ä

ndsk juridisk person, endast - s

å

vitt nu 

ä

r aktuellt - i fall d

å 

den f

ö

rs

ä

krade sysselsatts h

ä

r i riket. Med inkomst av annat f

ö

rv

ä

rvsarbete avses bl a inkomst av h

ä

r i riket bedriven r

ö

relse och ers

ä

ttning f

ö

r arbete f

ö

r n

å

gon annans r

ä

kning i pengar eller naturaf

ö

rm

å

ner i form av kost, bostad eller bil, allt i den m

å

n inkomsten inte 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till inkomst av anst

ä

llning.

Till grund f

ö

r ber

ä

kning i fr

å

ga om ATP av inkomst av an­st

ä

llning och inkomst av annat f

ö

rv

ä

rvsarbete under ett visst 

å

r l

ä

ggs den f

ö

rs

ä

krades taxering till statlig inkomstskatt

Prop. 1984/85:76

57

avseende n

ä

mnda 

å

r. I undantagsfall ber

ä

knas den pensiongrun­dande inkomsten p

å

 grundval av s k gul kontrolluppgift fr

å

n arbetsgivaren. S

å

 sker betr

ä

ffande inkomst av anst

ä

llning f

ö

r vilken den f

ö

rs

ä

krade inte 

ä

r skattskyldig i Sverige. Detta g

ä

ller bl a dels f

ö

r vissa personer som av arbetsgivare i Sverige s

ä

nts ut f

ö

r arbete utomlands utan att vara skatt­ skyldiga h

ä

r, dels f

ö

r inkomsttagare som vid bos

ä

ttning i Sverige 

ä

r anst

ä

lld och avl

ö

nad av arbetsgivare utom riket och som 

ä

r skattebef riad h

ä

r till f

ö

ljd av dubbelbeskatt­ningsavtal samt dels f

ö

r vissa personer som 

ä

r bosatta i Danmark, Finland, Island eller Norge och som utf

ö

rt arbete i Sverige hos arbetsgivare h

ä

r utan att vara skattskyldiga h

ä

r.

F

ö

r r

ä

tt till ATP-pension fordras i princip att man tillgodo­r

ä

knats pensionsgrundande inkomst (eller, annorlunda ut­tryckt, f

å

tt pensionspo

ä

ng) f

ö

r minst tre 

å

r. Detta inneb

ä

r emellertid inte att den utl

ä

ndske forskaren m

å

ste arbeta h

ä

r i tre hela 

å

r. Pensionspo

ä

ng ber

ä

knas f

ö

r varje 

å

r p

å

 den del av inkomsten som 

ö

verstiger ett basbelopp. Basbeloppet har f

ö

r 1984 fastst

ä

llts till 20 300 kr. Med de l

ö

ner som ifr

å

ga­kommer f

ö

r h

ä

r aktuella forskare torde det s

å

lunda merendels r

ä

cka att komma hit och arbeta h

ä

r fr

å

n slutet av exempelvis 1985 till b

ö

rjan av 1987, allts

å

 mindre 

ä

n 1 1/2 

å

r, f

ö

r att f

å

 ihop tre po

ä

ng

å

r. F

ö

r att f

å

 h

ö

gsta m

ö

jliga po

ä

ngtal (6,5) f

ö

r ett visst 

å

r m

å

ste man dock under det 

å

ret ha haft en l

ö

n om minst 7 1/2 g

å

nger det f

ö

r 

å

ret g

ä

llande basbeloppet, dvs en l

ö

n av 152 250 kr f

ö

r 

å

r 1984. Det 

ä

r inte n

ö

dv

ä

ndigt att de tre po

ä

ng

å

ren ligger i en f

ö

ljd. Det m

å

 till

ä

ggas att ATP-pension i form av f

ö

rtidspension eller sjukbidrag samt famil­jepension kan beviljas 

ä

ven om endast ett 

å

rs po

ä

ng intj

ä­

nats .

Vidare m

å

 n

ä

mnas att om man har intj

ä

nat r

ä

tt till ATP-pen­sion i Sverige s

å

 har man.r

ä

tt till den pensionen oavsett i

Prop. 1984/85:76

58

vilket land man 

ä

r bosatt vid pensionsfallet och under pen­sion

ä

rstiden.

Slutligen m

å

h

ä

r n

ä

mnas att enligt vissa socialf

ö

rs

ä

krings-k.onventioner i Sverige intj

ä

nade ATP-po

ä

ng

å

r f

å

r, om det Deh

ö

vs f

ö

r att uppfylla tidsvillkor f

ö

r r

ä

tt till pension fr

å

n annat land, sammanl

ä

ggas med f

ö

rs

ä

kringsperioder i det andra landet under f

ö

ruts

ä

ttning att de inte avser samma tid. Motsvarande kan betr

ä

ffande r

ä

tt till svensk ATP-pension g

ä

lla f

ö

rs

ä

kringsperioder enligt annat lands lagstiftning. Regler h

ä

rom finns i den tidigare n

ä

mnda nordiska konventio­nen samt bl a i konventioner med Frankrike, F

ö

rbundsrepub­liken Tyskland, Italien och 

Ö

sterrike.

Den som f

ö

rv

ä

rvsarbetar i verksamhet i Sverige 

ä

r obligato­riskt f

ö

rs

ä

krad f

ö

r arbetsskada enligt lagen (1976:380) om arbetsskadef

ö

rs

ä

kring. Detta g

ä

ller dock inte om utl

ä

ndsk arbetsgivare s

ä

nder arbetstagare till Sverige f

ö

r arbete som avses vara h

ö

gst ett 

å

r. N

ä

mnda tidsregel vid uts

ä

ndning har utformats annorlunda (och p

å

 varierande satt) i olika konven­tioner som Sverige ing

å

tt (jfr ovan). Den som i anledning av h

ä

r intr

ä

ffad arbetsskada blivit ber

ä

ttigad till exempelvis arbetsskadelivr

ä

nta f

å

r uppb

ä

ra den 

ä

ven efter avflyttning till annat land.

Den svenska socialf

ö

rs

ä

kringsf

ö

rm

å

nen delpension enligt lagen (1979:84) om delpensionsf

ö

rs

ä

kring saknar betydelse f

ö

r h

ä

r aktuella utl

ä

ndska forskare, bl a en

ä

r f

ö

r delpensionsr

ä

tt f

ö

ruts

ä

tts att vederb

ö

rande tillgodor

ä

knats ATP-po

ä

ng f

ö

r minst tio 

å

r.

Inte heller arbetsl

ö

shetsers

ä

ttning enligt lagen (1973:370)

om arbetsl

ö

shetsf

ö

rs

ä

kring eller lagen (1973:371) om kontant

arbetsmarknadsst

ö

d torde vara aktuell f

ö

r de utl

ä

ndska fors­

karna.

*

Prop. 1984/85:76

59

4.2     Avgiftsskyldigheten

Socialf

ö

rs

ä

kringarna och vissa andra sociala 

å

tg

ä

rder finan­sieras helt eller till v

ä

sentlig del genom avgifter. Enligt lagen (1981:691) om socialavgifter skall en arbetsgivare p

å

 i lagen n

ä

rmare angivet avgiftsunderlag f

ö

r varje 

å

r betala arbetsgivaravgifter. Dessa utg

ö

r 

å

r 1984 sjukf

ö

rs

ä

kringsav­gift (9,50 %), folkpensionsavgift (9,45 %), till

ä

ggspensions­avgift (10,00 %), delpensionsavgift (0,50 %), barnomsorgs­avgift (2,20 %), arbetsskadeavgift (0,60 %), arbetsmarknads­avgift (1,30 %), arbetarskyddsavgift (0,155 %), vuxenutbild­ningsavgift (0,25 %) samt l

ö

negarantiavgift (0,20 %). Den sammanlagda avgiftssatsen

ä

r s

å

ledes 34,155 %, vartill kommer 2 % i allm

ä

n l

ö

neavgift. Neds

ä

ttning (med 10 procentenheter) av eller hel befrielse fr

å

n socialavgifter och allm

ä

n l

ö

neav­gift g

ä

ller i viss utstr

ä

ckning f

ö

r verksamheter som bedrivs i Norrbottens l

ä

n.

Underlag f

ö

r ber

ä

kning av arbetsgivaravgifter 

ä

r - s

å

vitt h

ä

r 

ä

r av intresse - summan av vad arbetsgivaren under 

å

ret har utgett som l

ö

n i pengar eller naturaf

ö

rm

å

ner i form av kost, bostad eller bil. Kostnadsers

ä

ttningar, som enligt ovan inte 

ä

r pensionsgrundande, ing

å

r inte heller i underlaget f

ö

r arbetsgivaravgifter. Vid best

ä

mmande av avgiftsunderlaget skall bortses fr

å

n bl a l

ö

n till den del den motsvarar kost­nader i arbetet som arbetstagaren haft att t

ä

cka med ers

ä

tt­ningen, i den m

å

n riksf

ö

rs

ä

kringsverket medger detta. Kost­nadsavdrag f

å

r medges - p

å

 framst

ä

llning av arbetsgivaren -endast om kostnaderna ber

ä

knas uppg

å

 till minst en tiondel av ers

ä

ttningen. F

ö

r ers

ä

ttning fr o m 1985 har borttagits kravet p

å

medgivande fr

å

n riksf

ö

rs

ä

kringsverket och s

ä

rskild framst

ä

llning fr

å

n arbetsgivaren.

En svensk arbetsgivare skall betala arbetsgivaravgifter f

ö

r i princip alla arbetstagare som han syssels

ä

tter h

ä

r i landet.

Prop. 1984/85:76

60

Han

ä

r s

å

ledes skyldig att betala alla de svenska arbetsgi­varavgifterna f

ö

r sin utl

ä

ndske forskare, 

ä

ven om denne skall vara h

ä

r t ex 8-10 m

å

nader (och allts

å

 inte anses bosatt h

ä

r i landet enligt social f

ö

rs

ä

kringspraxis) och d

ä

rf

ö

r inte enligt AFL eller konvention 

ä

r omfattad av annan svensk socialf

ö

rs

ä

kring 

ä

n arbetsskadef

ö

rs

ä

kringen men likv

ä

l 

ä

r skattskyldig h

ä

r i landet (med till

ä

mpning av det skatte­r

ä

ttsliga bos

ä

ttningsbegreppet) och allts

å

 har en vid taxe­ring till statlig inkomstskatt redovisad inkomst, som skulle kunnat l

ä

ggas till grund f

ö

r pensionsgrundande inkomst.

En arbetsgivare som 

ä

r bosatt utom riket eller 

ä

r utl

ä

ndsk juridisk person skall ocks

å

 betala samtliga arbetsgivaravgif­ter f

ö

r arbetskraft som han syssels

ä

tter h

ä

r i landet. S

å

vitt avser s k uts

ä

nda arbetstagare g

ä

ller dock s

ä

rskilda regler. Om arbetstagaren hits

ä

nts f

ö

r arbete fr

å

n icke-konventions-land skall s

å

lunda alltid ATP-avgift erl

ä

ggas f

ö

r denne men 

ö

vriga avgifter skall inte betalas om arbetet avses p

å

g

å 

h

ö

gst 12 m

å

nader. Den utl

ä

ndske arbetsgivaren skall enligt g

ä

llande konventioner inte betala n

å

gon arbetsgivaravgift till Sverige f

ö

r s

å

dana av sina hits

ä

nda arbetstagare som omfattas av uts

ä

ndningsreglerna i resp konvention (jfr ovan). Sedan avgiftsskyldigheten upph

ö

rt i uts

ä

ndningslandet, blir arbetsgivaren avgiftsskyldig i syssels

ä

ttningslandet Sverige. Om uts

ä

ndningen fr

å

n b

ö

rjan var avsedd att vara l

ä

ngre tid -i de konventioner d

ä

r den avsedda l

ä

ngden av uts

ä

ndningstiden

ä

r avg

ö

rande - skall avgifter erl

ä

ggas omedelbart h

ä

r i landet.

Prop. 1984/85:76

61

5        S

Ä

RSKILDA SKVTTEREGLER I VISSA ANDRA L

Ä

NDER

I vissa l

ä

nder medges utl

ä

nningar p

å

 tillf

ä

lligt uppdrag i landet i fr

å

ga s

ä

rskilda skattef

ö

rm

å

ner. Nedan l

ä

mnas en kortfattad redog

ö

relse f

ö

r de regler h

ä

rom som g

ä

ller i Belgien, Nederl

ä

nderna, Norge och Storbritannien. Bland de l

ä

nder d

ä

r n

å

gra f

ö

rm

å

ner av ifr

å

gavarande slag inte ges 

ä

r Frankrike, USA och V

ä

sttyskland. Redovisningen nedan av de s

ä

rskilda reglerna sker utan en samtidig presentation av 

ö

vriga best

ä

mmelser i de skattesystem i vilka reglerna ing

å

r. En s

å

dan mera fullst

ä

ndig redog

ö

relse skulle bli mycket om­fattande och fyller i f

ö

revarande sammanhang inget behov. Bristen p

å

 fullst

ä

ndighet medf

ö

r emellertid att inneb

ö

rden av de s

ä

rskilda reglerna i vissa fall framst

å

r som oklar. F

ö

r­m

å

ner ut

ö

ver vad som redovisas kan f

ö

rekomma. Det kan ocks

å 

finnas ytterligare villkor f

ö

r att de s

ä

rskilda reglerna skall bli till

ä

mpliga. Vad nedan 

å

terges ger dock en godtag­bar bild av vad i det hela g

ä

ller.

Belgien

Utl

ä

ndska chefspersoner och specialister som tj

ä

nstg

ö

r till­f

ä

lligt i Belgien beh

ö

ver inte till beskattning ta upp er­s

ä

ttning f

ö

r 

ö

kade kostnader som h

ä

nf

ö

r sig till flyttningen till eller anst

ä

llningen i Belgien. F

ö

ljande till

ä

ggskostna­der f

å

r ers

ä

ttas p

å

 basis av den faktiska kostnaden eller med hj

ä

lp av medgivna schablonbelopp:

1.

Eng

å

ngskostnader i samband med flyttningen och kost­nader f

ö

r att anskaffa ett hem i Belgien.

2.

L

ö

pande kostnader t ex levnadskostnader, hyreskost­nader, skolavgifter, hemresekostnader, resekostnader f

ö

r barn som studerar utanf

ö

r Begien, v

ä

xlingsf

ö

r­luster och skatteutj

ä

mning.

Prop. 1984/85:76

62

S

å

dana kostnadsers

ä

ttningar med bortseende fr

å

n eng

å

ngskost­nader och skolavgifter 

ä

r fria fr

å

n skatt upp till ett sam­manlagt belopp som svarar mot ca 60 000 kr. F

ö

r chefspersoner och specialister som arbetar i t ex forskningscentra och vetenskapliga laboratorier g

ä

ller dock ett h

ö

gre belopp som svarar mot n

ä

rmare 160 000 kr.

En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r dessa f

ö

rm

å

ner 

ä

r att arbetet sker i Belgien f

ö

r en "international group". Personen i fr

å

ga skall vara anst

ä

lld hos ett utl

ä

ndskt bolag utanf

ö

r Belgien eller ett utl

ä

ndskt dotterbolag i Belgien.

Nederl

ä

nderna

Utl

ä

ndska medborgare, som tillf

ä

lligt tj

ä

nstg

ö

r i Nederl

ä

n­derna och 

ä

r anst

ä

llda av en utl

ä

ndsk arbetsgivare, kan under vissa speciella villkor f

å

 till

ä

mpa den s k "35 % conces-sion". F

ö

r att denna f

ö

rm

å

nliga skattebehandling skall f

å 

till

ä

mpas kr

ä

vs f

ö

ljande.

1.

Vederb

ö

rande m

å

ste ha anst

ä

llts av sin utl

ä

ndske arbetsgivare innan han flyttade till Nederl

ä

nderna. Avsikten med anst

ä

llningen f

å

r inte vara att han inom en snar framtid skall f

å

 fast anst

ä

llning i Nederl

ä

nderna. Den anst

ä

llde m

å

ste allts

å

 ha arbetat en tid hos sin utl

ä

ndske arbetsgivare innan han b

ö

rjar arbeta i Nederl

ä

nderna.

2.

Den anst

ä

llde m

å

ste bos

ä

tta sig i Nederl

ä

nderna, vilket inneb

ä

r att han och hans familj m

å

ste flytta till Nederl

ä

nderna och d

ä

r skaffa bostad. Den an­st

ä

llde m

å

ste ocks

å

kyrkobokf

ö

ras d

ä

r.

Prop. 1984/85:76

63

3.

Den anst

ä

llde m

å

ste vara utl

ä

ndsk medborgare.

4.

Den anst

ä

llde m

å

ste inneha en chefsbefattning eller besitta speciella kvalifikationer.

5.

Den  35-procentiga  "concession" g

ä

ller endast  f

ö

r personer anst

ä

llda i icke-nederl

ä

ndska bolag.

Ett speciellt ans

ö

kningsf

ö

rfarande skall ha f

ö

reg

å

tt beslutet om "35 % concession".

F

ö

r det fall den anst

ä

llde i Nederl

ä

nderna f

å

r

dra f

ö

rdel av

"35 % concession" erh

å

ller han ett avdrag fr

å

n

sin bruttoin­

komst om 35 %, dvs endast 65 % av inkomsten i

Nederl

ä

nderna

beh

ö

ver tas upp till beskattning.

Den 35-procentiga neds

ä

ttningen

ä

r begr

ä

nsad i tiden till 60 m

å

nader.

Norge

Utl

ä

ndska arbetstagare som avser att stanna i Norge kortare tid 

ä

n fyra 

å

r har m

ö

jlighet att v

ä

lja ett standardavdrag i st

ä

llet f

ö

r specificerade omkostnadsavdrag. Standardavdraget uppg

å

r till 15 procent av inkomsten. V

ä

ljes standardavdraget medges avdrag d

ä

rut

ö

ver endast med ett fast belopp, NOK 5 100, och f

ö

r frivilliga pensionsavgifter.

Storbritannien

En "non-UK domiciled" som arbetar i Storbritannien och allts

å ä

r skattskyldig d

ä

r men som avl

ö

nas av ett bolag utanf

ö

r Storbritannien, dvs "a non-recident UK company", behandlas f

ö

rm

å

nligt ur skattesynpunkt. Enligt dessa regler beh

ö

ver endast 50 procent av den uppburna bruttoinkomsten tas upp

Prop. 1984/85:76

64

till beskattning. En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att komma i 

å

tnjutande av denna f

ö

rm

å

n 

ä

r att inkomsten i fr

å

ga h

ä

rr

ö

r fr

å

n arbete som utf

ö

rts i Storbritannien.

Prop. 1984/85:76

65

6        INH

Ä

MTADE UPPLYSNINGAR OCH SYNPUNKTER

Som omn

ä

mnts under avsnitt 2 ovan har utredningen f

ö

r att f

å 

ett underlag f

ö

r sina bed

ö

mningar v

ä

nt sig med preciserade fr

å

gor till ett stort antal institutioner, universitet och andra, p

å

 ett intresserat och upplysande s

ä

tt, skriftligen eller muntligen, har fr

å

gorna besvarats fr

å

n de flesta h

å

ll.

Liknande h

ä

nv

ä

ndelse har gjorts till ett antal st

ö

rre indu­strif

ö

retag med k

ä

nt eller f

ö

rmodat intresse f

ö

r att vid behov anlita utl

ä

ndska g

ä

stforskare. De som efterkommit 

ö

nskem

å

let om upplysningar och synpunkter har p

å

 ett enga­gerat s

ä

tt informerat utredningen. Detta g

ä

ller Alfa-Laval, ASEA,[REDACTED_EFTERNAMN], Pharmacia, Saab-Scania (flygdivisionen) och Stora Kopparberg. Fr

å

n Atlas Copco har ocks

å

 intressant information erh

å

llits.

I det f

ö

ljande 

å

terges i sammandrag vad som inh

ä

mtats.

6.1     Antalet utl

ä

ndska forskare i Sverige.

Av de svar som erh

å

llits fr

å

n universitet och andra institu­tioner framg

å

r att antalet d

ä

r verksamma utl

ä

ndska forskare 

ä

r stort. Vidare framg

å

r att flertalet av dessa forskare 

ä

r i Sverige som ett led i det forskarutbyte som sker mellan olika l

ä

nder. N

å

gra mer exakta uppgifter om det totala antalet forskare har inte erh

å

llits. MFR har uppskattat antalet i dag i Sverige verksamma utl

ä

ndska forskare p

å

 det medicinska omr

å

det till 200. NFR har angett motsvarande siffra f

ö

r det naturvetenskapliga omr

å

det till 50. Chalmers tekniska h

ö

g­skola har upplyst att man 

å

rligen har ett 30-tal utl

ä

ndska forskare. Vid KTH har under de senaste fem 

å

ren uppskatt­ningsvis sammanlagt n

å

gra hundra utl

ä

ndska forskare varit verksamma. Vid Lunds universitet vistas varje l

ä

s

å

r omkring 150 utl

ä

ndska forskare och vid Stockholms unirsitet ett 70-

5    Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

66

tal. SAMKO, kollektivforskningsinstitutens samarbetsorgan, har uppskattat antalet vid de 23 instituten till 25 per 

å

r. 

Ä

ven inom n

ä

ringslivet torde antalet utl

ä

ndska forskare vara relativt betydande.

D

å

utredningen fr

å

gat om f

ö

r hur m

å

nga av de anlitade ut­l

ä

ndska forskarna de i utredningens direktiv angivna kvali­fikationskraven varit uppfyllda har svaren ofta f

ö

rsetts med reservationer av olika slag. Att s

å

 varit fallet 

ä

r naturligt eftersom kriterierna ger utrymme f

ö

r olika tolkningar. MFR har uppskattat att endast fem av de n

ä

mnda 200 utl

ä

ndska forskarna p

å

 det medicinska omr

å

det uppfyller kraven. Karo­linska institutet har bed

ö

mt att ca 50 av de d

ä

r 

å

rligen verksamma g

ä

stforskarna 

ä

r h

ö

gt kvalificerade. Medicinska fakultetsn

ä

mnden vid Lunds universitet har ansett att kraven 

ä

r uppfyllda betr

ä

ffande samtliga utl

ä

ndska forskare (44 l

ä

s

å

ret 1983/84) som 

ä

r verksamma inom fakultetens institu­tioner. Flertalet av de utl

ä

ndska forskarna vid Stockholms universitet anses, s

å

vitt kan utl

ä

sas av vad som meddelats, uppfylla kvalifikationskraven. Chalmers tekniska h

ö

gskola har uppgett att n

ä

ra nog samtliga n

ä

mnda 30-tal utl

ä

ndska forskare 

ä

r toppkrafter medan KTH betr

ä

ffande forskarna d

ä

r uttalat att kriterierna inte 

ä

r uppfyllda f

ö

r dem alla. Av "svaren fr

å

n de olika institutionerna vid Ume

å

 universitet framg

å

r att sammanlagt ett 40-tal h

ö

gt kvalificerade utl

ä

nds­ka forskare varit verksamma d

ä

r under de senaste fem 

å

ren. Motsvarande antal f

ö

r lantbruksuniversitetet 

ä

r tre och f

ö

r FOA fem. SAMKO har bed

ö

mt att ca 20 av de vid instituten verksamma 25 forskarna uppfyller kriterierna.

De industrif

ö

retag, som efterkommit utredningens 

ö

nskem

å

l om uppgifter i denna del, har uppskattat antalet utl

ä

ndska fors­kare som under de senaste fem 

å

ren varit verksamma p

å

 den niv

å

utredningens direktiv anger till vid Alfa-Laval  5,

Prop. 1984/85:76

67
[REDACTED_EFTERNAMN] 15, Saab-Scania (flygdivisionen) 6 och ASEA 3. SKF har upplyst att stora delar av FoU-arbetet har f

ö

rflyttats till Nederl

ä

nderna och Amerika. Stora Kopparberg har angett att man under de senaste 

å

ren inte tagit emot utl

ä

ndska g

ä

st­forskare utan enbart utl

ä

ndska praktikanter. Av vad Atlas Copco meddelat framg

å

r att antalet FoU-anst

ä

llda 

ä

r mycket stort. Flertalet arbetar i Sverige men omkring 350 utomlands. Bland de senare finns h

ö

gt kvalificerade forskare p

å

doktors-och professorsniv

å

, forskare som av ekonomiska sk

ä

l endast undantagsvis anlitats i Sverige. Genomg

å

ende har p

å

pekats att siffrorna skulle ha varit betydligt h

ö

gre om beskattningen varit gynnsammare.

IVA har uppskattat det totala antalet i dag i Sverige verk­samma utl

ä

ndska h

ö

gt kvalificerade forskare inom det f

ö

r IVA 

ö

verblickbara omr

å

det till inte understigande 50 men ej 

ö

ver­stigande 200.

Majoriteten av de h

ö

gt kvalificerade g

ä

stforskarna har rek­ryterats fr

å

n USA. Andra frekventa l

ä

nder 

ä

r V

ä

sttyskland, Storbritannien och Frankrike. Detta g

ä

ller s

å

v

ä

l institutio­nerna som industrin.

6.2      Rekryteringsf

ö

rfarandet

Flertalet g

ä

stforskare vid universitet och institutioner 

ä

r, som redan n

ä

mnts, h

ä

r som ett led i det forskarutbyte som f

ö

rekommer mellan olika l

ä

nder. Dessa forskare 

ä

r h

ä

r p

å

 eget eller institutionens initiativ. I vissa fall utg

å

r l

ö

n eller stipendier fr

å

n hemlandet, i andra fall sker f

ö

rs

ö

rjningen genom l

ö

n eller bidrag fr

å

n Sverige. 

Ö

nskar man f

å

 hit h

ö

gt kvalificerade forskare med speciell inriktning sker rekryte­ringen n

ä

ra nog alltid genom kontakter med utl

ä

ndska kolleger eller institutioner. S

å

dana forskare anst

ä

lls vanligen f

ö

r ett best

ä

mt projekt eller knyts till ett visst forskningsom-

Prop. 1984/85:76

68

rade. Det kan ocks

å

 vara fr

å

ga om att medverka vid uppbygg­naden av nya forskningsomr

å

den.

Ä

ven inom industrin sker rekryteringen via kontakter och anst

ä

llningen knyts normalt till best

ä

mda projekt.

Som sk

ä

l till att man rekryterar kvalificerade forskare fr

å

n utlandet har genomg

å

ende angetts att forskare med efterfr

å

gad speciell kompetens saknas i Sverige. D

å

 fr

å

gan om en rekryte­ring aktualiseras beh

ö

vs ingen s

ä

rskild unders

ö

kning om det finns svensk forskarkapacitet eftersom man 

ä

r v

ä

l bekant med tillg

ä

ngliga resurser inom landet.

STU har framh

å

llit att Sverige beh

ö

ver ta hit forskare f

ö

r att h

ö

ja den svenska kompetensen. Mot den bakgrunden anser STU att de regler som nu 

ö

verv

ä

gs inte b

ö

r begr

ä

nsas till att avse forskare som 

ä

r knutna till ett visst best

ä

mt projekt. IVA har samma uppfattning.

6.3      Vistelsetidens l

ä

ngd

Vid universitet och andra institutioner varierar vistelseti­den f

ö

r utl

ä

ndska g

ä

stforskare mellan 14 dagar och tv

å

å

r. I n

å

gra fall har dock vistelsetider 

ö

verstigande tv

å

å

r an­getts. Fr

å

n Chalmers tekniska h

ö

gskola har upplysts att ca 25 av de 30 g

ä

stforskare som 

å

rligen 

ä

r verksamma d

ä

r stannar h

ö

gst 183 dagar. Vistelsetiden f

ö

r de 

ö

vriga understiger tv

å å

r. Flertalet g

ä

stforskare vid KTH stannar h

ö

gst 183 dagar men det har f

ö

rekommit att forskare stannat i fyra 

å

r. Utav det 40-tal h

ö

gt kvalificerade forskare som under den senaste fem

å

rsperioden varit verksamma vid Ume

å

 universitet har ca 70 procent vistats d

ä

r h

ö

gst 183 dagar, 20 procent mer 

ä

n 183 dagar men kortare tid 

ä

n tv

å

å

r och 10 procent l

ä

ngre tid 

ä

n tv

å

å

r. Att vistelsetiden f

ö

r majoriteten av de utl

ä

ndska forskarna understiger sex m

å

nader framg

å

r ocks'S av samman-

Prop. 1984/85:76

69

st

ä

llningar som gjorts av matematisk-naturvetenskapliga fakulteten och tekniska fakulteten vid Lunds universitet r

ö

rande inom respektive fakultet verksamma forskare. Svaren fr

å

n de olika institutionerna vid Stockholms universitet ger en motsvarande information. Fr

å

n G

ö

teborgs universitet har uppgetts att en tid om ett till tv

å

å

r 

ä

r vanlig. SAMKO har upplyst att flertalet g

ä

stforskare vid kollektivforsknings­instituten 

ä

r h

ä

r h

ö

gst 183 dagar. FOA har angivit att anst

ä

llningstiden d

ä

r varierat mellan ett halvt och ett 

å

r.

F

ö

r industrins del - liksom 

ö

verhuvudtaget - 

ä

r 183 dagar en betydelsefull tidsfrist. Enligt en i flertalet dubbelbeskatt­ningsavtal intagen regel skall n

ä

mligen en fr

å

n k

ä

lla i hem­landet avl

ö

nad person inte beskattas i Sverige om vistelsen h

ä

r understiger 184 dagar, vanligen under ett och samma be­skattnings

å

r. Detta har enligt uppgift lett till att man f

ö

rs

ö

ker anlita forskare f

ö

r en tid understigande 184 dagar samt tillse att villkoren f

ö

r regelns till

ä

mpning i 

ö

vrigt 

ä

r uppfyllda. Regeln m

ö

jligg

ö

r - om man l

å

ter forskaren vistas h

ä

r 

ö

ver ett 

å

rsskifte - en maximal vistelsetid p

å

 366 dagar. Det f

ö

rekommer ocks

å

 att man l

å

ter forskaren "pendla". Eftersom de projekt det 

ä

r fr

å

ga om kan ta tv

å

 till fem 

å

r i anspr

å

k anses arrangemang av detta slag som n

ö

dl

ö

sningar. Fr

å

n Saab-Scania har upplysts att man av skattesk

ä

l f

ö

rlagt projekt som tar l

å

ng tid utomlands. Enligt en enk

ä

t hos svenska f

ö

retag g

ä

llande "Beskattning av utl

ä

ndska specia­lister", ett projekt genomf

ö

rt av d

å

varande jur. stud. Kerstin Wiss 1982, anlitades 43 procent av forskarna f

ö

r tiden O - 183 dagar, 29 procent f

ö

r tiden 184-365 dagar, 14 procent f

ö

r mer 

ä

n ett 

å

r men mindre 

ä

n tv

å

å

r och 14 procent

Vad g

ä

ller den tid f

ö

r vilken skattelindring skall f

å

å

tnju­tas enligt de nya reglerna har IVA uppgett att det tar fyra -fem 

å

r att bygga upp en forskningsenhet. Att ge skattel

ä

tt­nader under endast tv

å

å

r har d

ä

rf

ö

r ansettS* otillr

ä

ckligt.

Prop. 1984/85:76

70

En gr

ä

ns p

å

 fyra 

å

r - alternativt tre ar med m

ö

jlighet till f

ö

rl

ä

ngning - har angetts som l

ä

mplig. Liknande synpunkter har framf

ö

rts av SAMKO. Enligt STU varierar den tid under vilken man kan anv

ä

nda forskarnas speciella kunskaper i ut­vecklingsarbetet mellan sex m

å

nader och tv

å

å

r. D

ä

refter blir forskaren mera att anse som en deltagare i det svenska pro­grammet. Tiden f

ö

r skattel

ä

ttnader b

ö

r d

ä

rf

ö

r enligt STU an­passas med h

ä

nsyn h

ä

rtill. Saab-Scania har ansett att tv

å

å

r, eventuellt med m

ö

jlighet till f

ö

rl

ä

ngning, 

ä

r tillr

ä

ckligt.

6.4      Anst

ä

llningsvillkoren

D

å

 en kvalificerad utl

ä

ndsk forskare anst

ä

lls av ett univer­sitet eller annan institution best

ä

ms med ett f

å

tal undantag l

ö

nen med ledning av vad som g

ä

ller f

ö

r motsvarande svenska forskare. Detta ifr

å

gakommer givetvis endast om finansiering­en sker fr

å

n svensk offentlig k

ä

lla. Avl

ö

nas forskaren exem­pelvis hemifr

å

n kan endast kompletterande ers

ä

ttning bli aktuell, s

å

 har t ex institutet f

ö

r mikrov

å

gsteknik upplyst att g

ä

stforskarna d

ä

r i flertalet fall varit dubbel finansie­rade, dvs i huvudsak haft sina till

ä

ggskostnader i samband med Sverigevistelsen bekostade fr

å

n institutet men beh

å

llit sin grundl

ö

n fr

å

n sin utl

ä

ndska moderorganisation.

En utl

ä

ndsk professor erbjuds s

å

ledes svensk professorsl

ö

n, f n ca 180 000 kr/

å

r. I och f

ö

r sig f

ö

religger inget formellt hinder mot att betala h

ö

gre l

ö

n f

ö

rutsatt att man inte 

ö

ver­skrider tilldelade anslag. I praktiken kan man emellertid inte betala mer 

ä

n vad de svenska kollegerna har. N

å

gra f

ö

r­m

å

ner ut

ö

ver l

ö

n och ers

ä

ttning f

ö

r flygresor f

ö

r forskaren och hans familj till och fr

å

n Sverige utg

å

r normalt inte. Dock f

ö

rekommer uppgifter om att fri bostad och "traktamente" understundom tillhandah

å

lls.

Prop. 1984/85:76

71

L

ö

nerna f

ö

r de utl

ä

ndska forskare som 

ä

r anst

ä

llda inom in­dustrin varierar. Bland de faktorer som mera direkt p

å

verkar l

ö

neniv

å

n 

ä

r g

ä

stforskarens nettol

ö

n i hemlandet, efterfr

å

gan p

å

 den aktuella typen av forskare och l

ö

nen f

ö

r j

ä

mf

ö

rbara svenska forskare. N

å

gra generella l

ö

neuppgifter har inte kunnat erh

å

llas. 

Å

rsl

ö

ner p

å

 200 000 kr och avsev

ä

rt mer 

ä

n s

å

 har n

ä

mnts. Fr

å

n n

å

gra h

å

ll har h

ä

vdats att g

ä

stforskarnas l

ö

ner i Sverige med undantag av n

å

gra extrema fall ligger i skiktet 200 000 - 300 000 kr. Ett l

ä

kemedelsf

ö

retag har s

ä

r­skilt understrukit att man iakttar f

ö

rsiktighet vid l

ö

nes

ä

tt­ningen f

ö

r att inte utarma universiteten p

å

 forskare och att detta haft 

å

terverkningar p

å

 l

ö

nen till utl

ä

ndska g

ä

stfors­kare. Vanliga f

ö

rm

å

ner ut

ö

ver l

ö

nen 

ä

r rese- och flyttnings­kostnader, fri eller subventionerad bostad, fri sjukv

å

rd i den m

å

n denna inte tillhandah

å

lls av det allm

ä

nna, hemresa f

ö

r semester och ers

ä

ttning - hel eller delvis - f

ö

r kost­nader f

ö

r barns skolg

å

ng i Sverige. Vid korttidsbes

ö

k kan traktamente utg

å

.

Det

ä

r inte vanligt att g

ä

stforskarna har inkomst av annat 

ä

n anst

ä

llningen. Undervisningsarvode och inkomster fr

å

n kon­sultverksamhet kan dock f

ö

rekomma liksom arvode f

ö

r artiklar i facktidskrifter.

H

ä

r kan tillfogas i anslutning till vad som inh

ä

mtats betr

ä

f­fande anst

ä

llningsf

ö

rm

å

nerna att en forskare vid Uppsala universitet velat rikta uppm

ä

rksamheten p

å

 det bristande sambandet i vissa fall mellan 

å

 ena sidan arbetsgivarens fullgjorda skyldighet att erl

ä

gga socialavgifter och 

å

 andra sidan den anst

ä

lldes r

ä

tt att 

å

tnjuta de f

ö

rm

å

ner, som socialf

ö

rs

ä

kringen i princip skall tillf

ö

rs

ä

kra honom. Den framf

ö

rda kritiken h

ä

nf

ö

r sig till en faktisk situation, n

ä

mligen f

ö

r den f

ö

rste innehavaren av Erlanderprofessuren. Vederb

ö

rande var en forskare fr

å

n USA som av och till - en eller ett par m

å

nader i taget - vistades i Sverige under om-

Prop. 1984/85:76

72

kring tv

å

å

r. Universitetet hade fr

å

n anslagna medel g

ä

llande professuren betalat f

ö

reskriven arbetsgivaravgift. Likv

ä

l visade det sig att den amerikanske forskaren inte var ber

ä

tt-tigad att 

å

tnjuta sedvanliga sjukf

ö

rs

ä

kringsf

ö

rm

å

ner. Han n

ö

dgades p

å

 egen bekostnad f

ö

rskaffa sig och sin familj det erforderliga f

ö

rs

ä

kringsskyddet.

6.5

Omst

ä

ndigheter som f

ö

rsv

å

rar rekryteringen

D

å

universitet eller andra institutioner f

ö

rs

ö

ker rekrytera en kvalificerad utl

ä

ndsk forskare framst

ä

ller denna ofta krav p

å

kompensation f

ö

r utebliven l

ö

n i hemlandet och f

ö

rdyrade levnadskostnader. Som tidigare n

ä

mnts anser man sig emeller­tid inte kunna betala h

ö

gre l

ö

n 

ä

n vad som utg

å

r till j

ä

mf

ö

r­bara svenska forskare. Detta medf

ö

r stora sv

å

righeter efter­som forskarl

ö

nerna 

ä

r h

ö

gre utomlands. Som exempel p

å

 unge­f

ä

rligt l

ö

nel

ä

ge f

ö

r utl

ä

ndska professorer har n

ä

mnts bl a f

ö

ljande.

Bruttol

ö

n

Nettol

ö

n

(l

ö

n efter skatt och

avgifter)

USA

Storbritannien Frankrike Danmark

350 000 250 000 250 000 300 000

230 000 157 00.0 160 000 120 000

Vad som erbjuds en utl

ä

ndsk professor 

ä

r som n

ä

mnts en svensk professorsl

ö

n dvs ca 180 000 kr. I de fall dubbelbeskatt­ningsavtal med g

ä

stprofessorns hemland inneh

å

ller en visiting professors-regel skall inkomsten i Sverige i regel under h

ö

gst tv

å

å

r beskattas i hemlandet, vilket normalt inneb

ä

r en h

ö

gre nettol

ö

n 

ä

n om beskattningen sker i Sverige. F

ö

rekoms­ten av visiting professors-regeln har ocks

å

* framh

å

llits som

Prop. 1984/85:76

73

mycket betydelsefull i sammanhanget. 

Ä

ven om en s

å

dan regel leder till att en g

ä

stforskare f

å

r beh

å

lla mer av sin brutto­l

ö

n 

ä

n de svenska kollegerna f

å

r han 

ä

nd

å

 g

ö

ra avkall p

å

 sin ekonomiska standard.

Chalmers tekniska h

ö

gskola har f

ö

r att belysa rekryterings­sv

å

righeterna anf

ö

rt f

ö

ljande exempel. Innehavaren av en g

ä

stprofessur som inr

ä

ttades vid h

ö

gskolans 150-

å

rsjubileum placeras f n i L 26:6 (ca 16 ODO/m

å

n). Professuren har hit­tills innehafts av sju personer, varav sex kommit fr

å

n USA. Trots det nuvarande f

ö

rm

å

nliga dubbelbeskattningsavtalet med USA (visiting professors-regeln) har n

å

gra som inbjudits avvisat erbjudandet eiler kortat ner sin planerade vistelse under h

ä

nvisning till den l

å

ga ekonomiska ers

ä

ttningen. Andra exempel som visar rekryteringssv

å

righeterna har redovisats av institutet f

ö

r internationell ekonomi vid Stockholms univer­sitet.

En annan uppgift som belyser sv

å

righeterna att rekrytera 

ä

r lantbruksuniversitetets upplysning att man under de senaste fem 

å

ren lyckats rekrytera endast i tre fall men misslyckats i ett tiotal.

I de fall n

å

gon visiting professors-regel inte finns att till

ä

mpa och inkomsten s

å

ledes skall beskattas i Sverige 

ä

r sv

å

righeterna att rekrytera 

ä

n st

ö

rre. Det har angetts att situationen ibland 

ä

r s

å

dan att det inte ens 

ä

r n

å

gon id

é

att f

ö

rs

ö

ka. S

å

vitt g

ä

ller denna grupp, framh

å

lls det, kommer skattel

ä

ttnader i den form som nu 

ö

verv

ä

gs att f

å

 betydelse.

Fr

å

n flera h

å

ll, bl a forskningsr

å

den, har vikten av visiting professors-regeln framh

å

llits. Det har p

å

pekats att nu ifr

å

gavarande utredning endast tar sikte p

å

 skattel

ä

ttnader f

ö

r h

ö

gt kvalificerade g

ä

stforskare. I visiting professors-

Prop. 1984/85:76

74

regeln, vars till

ä

mpning i realiteten medf

ö

r skattel

ä

ttnader f

ö

r g

ä

stforskarna, finns inget kvalitetskrav av detta slag. De kommande reglerna om skattel

ä

ttnader kan allts

å

 inte, utom i ett litet antal fall, ers

ä

tta visiting professors-regeln. Ett avskaffande av regeln, som redan beslutats betr

ä

ffande Storbritannien och f

ö

rsports vara under 

ö

verv

ä

gande betr

ä

f­fande USA, anses medf

ö

ra stora sv

å

righeter f

ö

r det forskarut­byte som 

ä

ger rum p

å

den niv

å

 som ligger under den i utred­ningens direktiv angivna. Detta utbyte g

ä

ller yngre forskare som kommer till Sverige under en begr

ä

nsad tid i syfte att l

ä

ra samtidigt som de f

ö

rmedlar erfarenhet och kunskap till de svenska kollegerna.

Av vad som upplysts framg

å

r att det 

ä

ven inom industrin f

ö

re­ligger stora sv

å

righeter att rekrytera utl

ä

ndska h

ö

gt kvali­ficerade forskare. Forskaren st

ä

ller krav p

å

 kompensation f

ö

r minskad nettol

ö

n och f

ö

r f

ö

rdyrade levnadskostnader. Forska­ren kr

ä

ver med andra ord minst bibeh

å

llen ekonomisk standard. Detta inneb

ä

r i f

ö

rsta hand krav p

å

en nettol

ö

n (l

ö

n efter skatt och avgifter) som i k

ö

pkraft motsvarar den han har i hemlandet samt vidare kompensation f

ö

r bl a kostnader f

ö

r barns skolg

å

ng i Sverige och kostnader f

ö

r bostad. En annan omst

ä

ndighet som brukar n

ä

mnas 

ä

r att den andra maken har sv

å

rt att erh

å

lla arbetsinkomst i Sverige. Eftersom forskar­nas nettol

ö

ner generellt 

ä

r h

ö

gre utomlands erfordras en mycket h

ö

g bruttol

ö

n i Sverige f

ö

r att forskaren inte skall beh

ö

va s

ä

nka sin standard. Man har till utredningen uppgett att f

ö

retagets kostnader, som ju ocks

å

 inkluderar arbets­givaravgifter, m

å

nga g

å

nger blir s

å

 h

ö

ga att man tvingas avst

å

fr

å

n att rekrytera. Flera exempel har muntligen redo­visats f

ö

r utredningen. Bara att ers

ä

tta kostnader f

ö

r ett barns skolg

å

ng i Sverige, ca 18 000 kr/

å

r, kostar f

ö

retaget, eftersom f

ö

rm

å

nen 

ä

r skattepliktig f

ö

r mottagaren, n

ä

rmare 100 000 kr.

Prop. 1984/85:76

75

Enligt vad som inh

ä

mtats fr

å

n stiftelsen Sveriges Teknisk-Vetenskapliga Attach

é

verksamhet

ä

r den ungef

ä

rliga medell

ö

nen uttryckt i svenska kronor f

ö

r h

ö

gt kvalificerade forskare i nedan angivna l

ä

nder vad som i det f

ö

ljande 

å

terges.

Bruttol

ö

n

Nettol

ö

n

USA              Privat

310'

200'

Statlig

310'

200'

V

ä

sttyskland      Privat

285'-360'

160'-190'

Statlig

255'-330'

140'-180'

Frankrike        Privat

200'-400'

133'-233'

Statlig

150'-310'

110'-200'

Storbritannien    Privat

200'-225'

132'-150'

Statlig

160'-190'

110'-130'

En annan faktor, f

ö

rutom kostnaderna, som angetts p

å

verka ett f

ö

retags m

ö

jligheter att betala h

ö

ga bruttol

ö

ner till ut­ l

ä

ndska g

ä

stforskare 

ä

r de svenska kollegernas inst

ä

llning. I och f

ö

r sig 

ä

r dessa v

ä

l medvetna om att en g

ä

stforskare generellt har h

ö

gre levnadskostnader 

ä

n de sj

ä

lva och att en viss kompensation d

ä

rf

ö

r 

ä

r rimlig. Men eftersom bruttol

ö

nen ses som ett uttryck f

ö

r hur forskaruppgiften v

ä

rderas anses enligt industrins representanter svenska forskare inte g

ä

rna acceptera att med dem j

ä

mf

ö

rbara utl

ä

ndska g

ä

stforskare har l

ö

ner som v

ä

sentligt 

ö

verstiger vad de sj

ä

lva har. D

ä

remot torde det vara l

ä

ttare att acceptera att g

ä

stforskaren be­handlas gynnsammare vid beskattningen. En svensk forskare kan ju sj

ä

lv komraa i 

å

tnjutande av skattef

ö

rm

å

ner d

å

 han till­f

ä

lligt tj

ä

nstg

ö

r utomlands.

Av till utredningen avgivna svar framg

å

r att det svenska socialf

ö

rs

ä

kringssystemet ur g

ä

stforskarens synpunkt 

ä

r t

ä

m­ligen ointressant. Hans m

ö

jligheter att utnyttja detta under den korta tid han vistas h

ä

r 

ä

r sm

å

. Flera institutioner vid

Prop. 1984/85:76

76

Stockholms universitet f

ö

resl

å

r att l

ö

nekostnadsp

å

l

ä

gget slopas vad g

ä

ller till g

ä

stforskare utgivna l

ö

ner. Betr

ä

ffan­de industrin ing

å

r ofta i g

ä

stforskarens anst

ä

llningsavtal, att arbetsgivaren svarar f

ö

r kostnader vid sjukdom. Den pen­sion forskaren hinner intj

ä

na 

ä

r s

å

 ringa att beloppet saknar intresse. Vad i 

ö

vrigt g

ä

ller de f

ö

rm

å

ner samh

ä

llet svarar f

ö

r har framh

å

llits att forskaren s

ä

llan kan utnyttja de allm

ä

nna skolresurserna f

ö

r sina barn. Barnen placeras vanli­gen i en avgiftsbelagd internationell skola.

6.6     Begreppen forskning och forskare

F

ö

r universiteten och institutionerna synes det inte f

ö

re­ligga n

å

gra problem med att urskilja vilken verksamhet som 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till forskning eller vilka personer som skall betecknas som forskare. Man sysslar h

ä

r i allt v

ä

sentligt med grundforskning och de personer som 

ä

r verksamma h

ä

rmed har vanligen avlagt forskarexamen.

Fr

å

n bl a STU har upplysts att den forskning som bedrivs inom industrin 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till till

ä

mpad forskning och i 

ä

nnu h

ö

gre grad utvecklingsarbete. Att i det enskilda fallet av­g

ö

ra vad som 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till FoU-arbete har allm

ä

nt bed

ö

mts som mycket sv

å

rt. En fr

å

gest

ä

llning som varit aktuell 

ä

r huruvida en g

ä

stforskare som rekryterats till Sverige i syfte endast att till

ä

mpa sina redan tidigare f

ö

rv

ä

rvade kun­skaper skall anses bedriva FoU-arbete. STU har ansett att s

å ä

r fallet eftersom en s

å

dan forskare f

ö

r att klara sin upp­gift m

å

ste h

å

lla stark kontakt med forskningen p

å

 det ak­tuella omr

å

det. Fr

å

n IVA har den tanken framf

ö

rts att det i och f

ö

r sig borde vara m

ö

jligt att h

ä

nf

ö

ra t ex en rationali­seringsexpert till den grupp forskare som f

å

r 

å

tnjuta skatte­l

ä

ttnader, dock endast om han 

ä

r forskare (docent eller pro­fessor) p

å

 omr

å

det i sitt hemland och att verksamheten i Sverige kan ses som ett utfl

ö

de av forskningen i hemlandet.

Prop. 1984/85:76

77

Fr

å

n flera h

å

ll har ocks

å

 framf

ö

rts 

å

sikten att den i utred­ningens direktiv angivna begr

ä

nsningen till forsknings- och utvecklingsarbete, dvs grundforskning, till

ä

mpad forskning och utvecklingsarbete, 

ä

r f

ö

r sn

ä

v. 

Ä

ven p

å

 omr

å

den d

ä

r man normalt inte kan p

å

st

å

 att FoU-arbete i traditionell mening f

ö

rekommer, t ex administration och logistik, anses behov av skattel

ä

ttnader f

ö

r utl

ä

nningar f

ö

religga.

S

ä

rskilt kan vidare n

ä

mnas att Saab-Scania med tanke p

å

 dess flygdivision beklagat att direktiven f

ö

r utredningen inte syns m

ö

jligg

ö

ra skattel

ä

ttnader i ett f

ö

r f

ö

retaget mycket angel

ä

get h

ä

nseende. F

ö

r den verksamhet som 

ä

ger rum i Sverige som ett led i produktionen av Saab-Fairchild-flyg­planen erfordras insatser fr

å

n industritekniker inl

å

nade fr

å

n annat land, tekniker med en avancerad kunskap men till synes inte h

ä

nf

ö

rliga under de restriktivt utformade f

ö

reskrifterna i direktiven. Dessa tekniker, som inte kan ers

ä

ttas av svens­ka s

å

dana, ger samma ekonomiska problem f

ö

r Saab-Scania som forskare och utvecklingsarbetare p

å

 den i direktiven 

å

syftade niv

å

n. Det har d

ä

rf

ö

r blivit aktuellt f

ö

r f

ö

retaget att 

ö

ver­v

ä

ga viss utflyttning av verksamheten till annat land. -Atlas Copco, som understrukit hur betydelsefulla de ifr

å

ga­satta nya best

ä

mmelserna 

ä

r f

ö

r bolaget med dess stora sats­ning p

å

 FoU-omr

å

det, riktar uppm

ä

rksamheten p

å

 hur i lika m

å

n angel

ä

get det 

ä

r att best

ä

mmelser av det slag, som nu 

ö

ver­v

ä

gs, tar sikte ocks

å

 p

å

 dem som har marknadsf

ö

ringsupp-gifter.

Stora Kopparberg har ansett att statistiska centralbyr

å

ns definition av begreppet utvecklingsarbete b

ö

r vara allm

ä

n­giltig, n

ä

mligen "att systematiskt och metodiskt utnyttja forskningsresultat och vetenskaplig kunskap och nya id

é

er f

ö

r att 

å

stadkomma nya produkter, nya processer, nya system eller v

ä

sentliga f

ö

rb

ä

ttringar av redan existerande s

å

dana", av bolaget ben

ä

mnt avancerad produktutveckling.

Prop. 1984/85:76

78

6.7          Nordiska gästforskare

Vid de samtal och intervjuer som 

ä

gt rum har ocks

å

fr

å

gan om de aktuella skattel

ä

ttnaderna skall omfatta j

ä

mv

ä

l nordiska forskare tagits upp. Som argument f

ö

r ett uteslutande av de nordiska forskarna har anf

ö

rts att skillnaderna betr

ä

ffande skatterna i de nordiska l

ä

nderna inte 

ä

r s

å

 stora och att n

å

got behov av skattel

ä

ttnader d

ä

rf

ö

r inte f

ö

religger. Vidare skulle - vid motsvarande best

ä

mmelser i andra nordiska l

ä

nder - en forskare enbart av skattesk

ä

l kunna t

ä

nkas s

ö

ka sig till annat nordiskt land. Mot ett uteslutande har fram­h

å

llits att forskarl

ö

nerna i de 

ö

vriga nordiska l

ä

nderna 

ä

r h

ö

gre 

ä

n i Sverige. Eftersom den nordiske forskaren vid an­st

ä

llning i Sverige inte kan p

å

r

ä

kna h

ö

gre l

ö

n

ä

n sina svens­ka kolleger skulle han allts

å

 f

å

 det s

ä

mre i Sverige 

ä

n i hemlandet.

6.8          Beslutsorgan

Forskningsr

å

den har som sin 

å

sikt framf

ö

rt att det 

ä

r b

ä

ttre att l

å

ta relevanta sakkunniga organ pr

ö

va vilka som skall f

å å

tnjuta skattel

ä

ttnader 

ä

n att inr

ä

tta en s

ä

rskild n

ä

mnd eller annat beslutsorgan f

ö

r 

ä

ndam

å

let. Lantbruksuniversite­tet har framh

å

llit att beslutet b

ö

r ligga s

å

 n

ä

ra den aktu­ella forskningsinstitutionen som m

ö

jligt. Liknande synpunkter har framf

ö

rts av vissa institutioner vid Ume

å

 universitet. Rektors

ä

mbetet vid Lunds universitet anser en s

ä

rskild n

ä

mnd vara en god l

ö

sning och har anf

ö

rt att den erforderliga kompetensen inom forskarv

ä

rlden b

ö

r kunna h

ä

mtas genom forsk­ningsr

å

den alternativt genom f

ö

retr

ä

dare f

ö

r respektive fakultetsomr

å

de. Rektors

ä

mbetet vid G

ö

teborgs universitet anser att beslutsorganet b

ö

r knytas till forskningsr

å

den. KTH anser att organet i fr

å

ga kan knytas till STU och att profes­sorskompetenta personer b

ö

r ing

å

 d

ä

ri. Universitetskanslern har framf

ö

rt tanken, s

å

vitt avser universitet och h

ö

gskolor.

Prop. 1984/85:76

79

att l

å

ta institutionen i fr

å

ga avge f

ö

rslag som med rektors av- eller tillstyrkan vidarebefordras till beslutsorganet. Karolinska institutet, som tillstyrkt en central n

ä

mnd knuten till riksskatteverket, har ansett att en representant f

ö

r medicinska forskningsr

å

det b

ö

r ing

å

 i n

ä

mnden.

STU har uppfattningen att den aktuella n

ä

mnden l

ä

mpligen knyts till STU. En n

ä

mnd inom STU skulle enligt f

ö

rslaget kunna bildas av personer fr

å

n STU:s vetenskapliga r

å

d samt i varje enskilt fall kompletteras med personer med kompetens inom aktuellt omr

å

de.

IVA har f

ö

rklarat sig villig att om s

å

ö

nskas l

ä

mna f

ö

rslag p

å

 en representant i den aktuella n

ä

mnden samt framf

ö

rt tan­ken p

å

 att rektorerna vid universiteten skulle f

ö

resl

å

 en annan.

Fr

å

n s

å

v

ä

l institutionerna som industrin har man framh

å

llit vikten av att besluten kan meddelas snabbt och att inte f

ö

r­farandet on

ö

digt byr

å

kratiseras.

Prop. 1984/85:76

80

7        ALLM

Ä

NNA SYNPUNKTER

Ä

ven om utredningen inte har att bed

ö

ma om skattel

ä

ttnader b

ö

r inf

ö

ras eller ej f

ö

r de i direktiven avsedda g

ä

stforskar­na, skall h

ä

r anges vad som framkommit av intresse f

ö

r den p

å 

vilken ett st

ä

llningstagande ankommer.

I de m

å

nga yttranden eller muntligen framf

ö

rda synpunkter, som kommit utredningen till del fr

å

n forskningsinstitutioner och f

ö

retag inom vilka forsknings- och utvecklingsarbete bedrivs, har angel

ä

genheten av att genom skatte- och avgifts­l

ä

ttnader underl

ä

tta anlitandet i Sverige av de h

ö

gt kvalifi­cerade g

ä

stforskare, som avses i direktiven, genomg

å

ende understrukits. Detta har emellertid av s

å

v

ä

l universitet och andra forskningsinstitutioner som industrif

ö

retag f

ö

renats med uttalanden av annat slag. Det framg

å

r av den resum

é

 som 

å

tergivits ovan under avsnitt 6. Utredningen vill f

ö

rst n

å

got uppeh

å

lla sig h

ä

rvid.

Institutionerna i fr

å

ga har understrukit vilken stor betydel­se det har f

ö

r ett framg

å

ngsrikt forskningsarbete i Sverige att nuvarande forskarkontakter kan uppr

ä

tth

å

llas. D

ä

rvid

å

syftas att m

å

nga utl

ä

ndska forskare, ofta yngre men med en grundl

ä

ggande forskarutbildning, kommer till institutioner i Sverige f

ö

r att f

å

del av och insyn i arbetet och arbetsre­sultatet i v

å

rt land samtidigt som de tillf

ö

r de svenska forskarna kunnande och erfarenhet fr

å

n annat h

å

ll . Motsva­rande g

ä

ller om svenska forskare som bes

ö

ker utl

ä

ndska fors-karinstitutioner. Detta forskarutbyte tillm

ä

ts mycket stor betydelse.

De nu 

å

syftade forskarna kan ha kommit hit p

å

 eget eller institutionens initiativ. Understundom f

ö

rs

ö

rjer de sig genom stipendier eller bidrag fr

å

n hemlandet, i andra fall genom l

ö

n eller bidrag fr

å

n Sverige. Enligt uppgifV f" MFR, f

ö

r

Prop. 1984/85:76

81

att ta det medicinska forskaromr

å

det som exempel, skulle f n omkring 200 utl

ä

ndska forskare vara verksamma i Sverige varav ungef

ä

r 50 ers

ä

tts ekonomiskt h

ä

rifr

å

n. De nu ifr

å

gavarande forskarna skulle endast undantagsvis kunna, efter vad som uttalats, h

ä

nf

ö

ras till den h

ö

gkvalificerade grupp, som enligt direktiven f

ö

r utredningen ifr

å

gakommer f

ö

r skatte­l

ä

ttnader.

Att den nuvarande ordningen ekonomiskt fungerar beror p

å

, h

ä

vdas det fr

å

n institutionernas sida, att dessa forskare merendels 

ä

r befriade fr

å

n svensk inkomstskatt under en peri­od om h

ö

gst tv

å

å

r i enlighet med vad som 

ä

r f

ö

reskrivet i vissa dubbelbeskattningsavtal (den s k visiting professors­regeln) , d

ä

ribland det med USA. Man 

å

terger f

ö

rljudanden att ett borttagande av denna regel ur USA-avtalet 

ä

r under 

ö

ver­v

ä

gande. Om s

å

 sker, framh

å

lls dat, skulle detta leda till stor skada f

ö

r det fortsatta forskningsarbetet. Det till

ä

ggs att, om de planerade skattel

ä

ttnaderna skulle utformas i enlighet med direktiven, best

ä

mmelserna h

ä

rom skulle vara utan all betydelse f

ö

r den stora gruppen av forskare. Tas visiting professors-regeln bort m

å

ste kr

ä

vas att de tillt

ä

nk­ta skattebest

ä

mmelserna f

å

r omfatta en l

å

ngt vidare grupp av forskare 

ä

n som 

å

syftas i direktiven.

Det ankommer inte p

å

 utredningen att uttala sig i fr

å

gan om ett bibeh

å

llande av visiting professors-regeln och inte hel­ler om l

ä

mpligheten av att - s

å

som redan skett i vissa avtal - bibeh

å

lla den men med den inskr

ä

nkningen att dess till

ä

mp­lighet

ä

r beroende av att forskaren beskattas i hemlandet. Utredningen vill endast konstatera att de meddelade direkti­ven inte 

ä

r f

ö

renliga med ett 

ö

nskem

å

l av den inneb

ö

rd, som institutionerna framf

ö

rt f

ö

r den h

ä

ndelse den nyssn

ä

mnda regeln avskaffas.

6   Riksdagen 1984185. I saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

82

Fr

å

n industrih

å

ll h

ä

lsar man allts

å

 i och f

ö

r sig med till­fredsst

ä

llelse att s

ä

rskilda skatteregler avses tillskapade f

ö

r h

ö

gt kvalificerade g

ä

stforskare fr

å

n utlandet. Men samti­digt framh

å

lls att den avsedda sn

ä

va gr

ä

nsdragningen betr

ä

f­fande personkretsen medf

ö

r att de f

ö

rhandenvarande problemen blir endast delvis l

ö

sta. F

ö

retr

ä

dare f

ö

r ett stort industri­f

ö

retag har s

å

lunda f

ö

r utredningen framh

å

llit att det in­hemska utbudet av ingenj

ö

rsutbildade personer 

ä

r otillr

ä

ck­ligt och att man d

ä

rf

ö

r f

ö

rs

ö

kt f

ö

rv

ä

rva s

å

dan arbetskraft fr

å

n annat land. D

ä

rmed hade man misslyckats till f

ö

ljd av l

ö

nekrav och skatteeffekter. Det hade varit 

ö

nskv

ä

rt, till­l

ä

ggs det, med en mindre sn

ä

v gr

ä

nsdragning 

ä

n den som gjorts i direktiven. - Fr

å

n annat h

å

ll har, som tidigare 

å

tergivits, allvarligt beklagats att de utl

ä

ndska industritekniker, n

ö

d­v

ä

ndiga f

ö

r den i landet bedrivna flygplanstillverkningen, tycks falla utanf

ö

r den 

å

syftade gr

ä

nsdragningen.

Viss kritik har ocks

å

riktats mot att de tillt

ä

nkta best

ä

m­melserna avses begr

ä

nsade till forsknings- och utvecklingsar­bete. Det finns, har det uppgivits, 

ä

ven annan expertis som det kan vara lika angel

ä

get f

ö

r f

ö

retagen att kunna tillf

ä

l­ligt anlita och d

ä

r de ekonomiska och skattem

ä

ssiga konse­kvenserna 

ä

r j

ä

mf

ö

rbara med vad soin g

ä

ller p

å

 forskningsomr

å­

det.

Utredningen konstaterar i anslutning h

ä

rtill att dess uppdrag enligt direktiven 

ä

r strikt begr

ä

nsat till forsknings- och utvecklingsarbete.

Utredningen vill h

ä

refter n

å

got belysa vissa skiljaktigheter i f

ö

ruts

ä

ttningarna institutionerna och industrin emellan, n

ä

r det g

ä

ller att anlita h

ö

gt kvalificerade utl

ä

ndska g

ä

st­forskare, men ocks

å

 vissa gemensamma synpunkter.

Prop. 1984,/85:76

.

83

M

ö

jligheterna f

ö

r universitet och institutioner, d

ä

r ton­vikten helt ligger p

å

grundforskning, att anlita utl

ä

ndska g

ä

stforskare Sr till en b

ö

rjan beroende av storleken av de anslag som st

å

r till f

ö

rfogande. En annan omst

ä

ndighet av betydelse 

ä

r de i j

ä

mf

ö

relse med utlandet l

å

ga forskarl

ö

nerna i Sverige. Man vill uppenbarligen inte heller g

ä

rna erbjuda g

ä

stforskare andra l

ö

nef

ö

rm

å

ner 

ä

n som ifr

å

gakommer i Sverige f

ö

r t ex professorer eller docenter. Med h

ä

nsyn h

ä

rtill kan en utl

ä

ndsk g

ä

stforskare av ekonomiska sk

ä

l t

ä

nkas komma till Sverige endast om han 

ä

r skattefri h

ä

r j

ä

mlikt g

ä

llande dubbelbeskattningsavtal eller ges en v

ä

sentlig skattel

ä

ttnad genom s

ä

rskilda best

ä

mmelser s

å

som dem vilka nu 

ö

verv

ä

gs. -H

ö

gre l

ö

n 

ä

n vad nyss angetts ans

å

gs b

ö

ra ifr

å

gakomma endast i alldeles speciella fall, d

ä

rvid forskare vid Kiruna Geofy­siska Institut (Eiscat) och innehavaren av Erlanderprofessu­ren omn

ä

mndes.

N

ä

r det g

ä

ller industrin, d

ä

r g

ä

stforskarens arbetsinsatser fr

ä

mst avser till

ä

mpad forskning och utvecklingsarbete, 

ä

r det inte p

å

 samma s

ä

tt fr

å

ga om tillg

å

ngen p

å

 ekonomiska resurser. Att anlita en framst

å

ende g

ä

stforskare kan - s

å

som framg

å

r av en l

ä

ngre fram under detta avsnitt redovisad kost­nadsber

ä

kning - betyda en 

å

rsinvestering i storleksordningen n

ä

rmare eller mer 

ä

n en miljon kronor. Samtidigt som f

ö

reta­get g

ö

r en l

ö

nsamhetskalkyl st

ä

lls fr

å

gan om m

ö

jligheterna att nedbringa kostnaderna genom att f

ö

rl

ä

gga forskningsarbe­tet utomlands. Det finns exempel p

å

 mycket stora f

ö

retag som redan gjort detta. Utredningen har erfarit att 

å

tg

ä

rder i s

å

dan riktning, s

å

som framg

å

r av vad tidigare omtalats, 

ö

ver­v

ä

gs 

ä

ven p

å

 andra h

å

ll. Samtidigt har p

å

pekats att de skattel

ä

ttnader, varom nu 

ä

r tal, kan f

ö

rhindra eller mot­verka en s

å

dan f

ö

r v

å

rt land inte 

ö

nskv

ä

rd utveckling. - Man har fr

å

n industrih

å

ll 

ä

ven framh

å

llit att man inte g

ä

rna vill ge mycket h

ö

ga bruttol

ö

ner till g

ä

stforskare 

ä

ven om syftet endast 

ä

r att tillf

ö

rs

ä

kra dem en bevarad levnadsstandard.

Prop. 1984/85:76

84

Bruttol

ö

nen ses g

ä

rna som ett uttryck f

ö

r arbetsuppgiftens v

ä

rde och betydelse. Irritationer kan uppkomma n

ä

r j

ä

mf

ö

rel­ser g

ö

rs med likv

ä

rdiga uppgifter f

ö

r en svensk forskare med l

ä

gre bruttol

ö

n. Betydligt l

ä

ttare att acceptera 

ä

r att den utl

ä

ndske forskaren 

å

tnjuter f

ö

rm

å

nligare regler f

ö

r sj

ä

lva skatteber

ä

kningen - s

å

dana kan ju en svensk forskare komma i 

å

tnjutande av n

ä

r han tillf

ä

lligt tj

ä

nstg

ö

r utomlands. -Eftersom p

å

 industrisidan n

å

gon motsvarighet till visiting professors-regeln inte finns, bed

ö

ms de skattel

ä

ttnader vars utformning nu 

ä

r aktuell som mycket angel

ä

gna.

Ä

ven om det 

ä

r utformningen av det svenska skatte- och so­cialavgiftssystemet som i f

ö

rsta hand ansetts ekonomiskt f

ö

rsv

å

ra eller i vissa fall om

ö

jligg

ö

ra anlitandet av ut­l

ä

ndska g

ä

stforskare, finns 

ä

ven annat som verkar i samma riktning. Det har s

å

lunda f

ö

r utredningen uppgivits - s

å

som nyss framh

å

llits - att l

ö

nel

ä

get f

ö

r framst

å

ende forskare vid s

å

v

ä

l universitet och andra institutioner som inom industrin merendels 

ä

r h

ö

gre, stundom avsev

ä

rt h

ö

gre, i andra l

ä

nder av intresse i f

ö

revarande sammanhang 

ä

n i Sverige. F

ö

r att till­f

ö

rs

ä

kra en h

ä

r beskattad g

ä

stforskare ett netto efter skatt likv

ä

rdigt med det i hemlandet m

å

ste bruttol

ö

nen s

ä

ttas mycket h

ö

g.

Om levnadskostnadsniv

å

n

ä

r h

ö

gre i Sverige 

ä

n i hemlandet har f

ö

r utredningen uppgivits att 

ä

ven s

å

dan skiljaktighet m

å

ste korapenseras vid l

ö

nes

ä

ttningen. F

ö

r n

å

gra 

å

r sedan var detta ett st

ö

rre problem 

ä

n som f n synes vara fallet. N

å

gra inter­nationellt anlitade indexserier visar att levnadskostnaderna kring 

å

rsskiftet 1983-1984 var ungef

ä

rligen desamma i Frank­rike, V

ä

sttyskland och Sverige. I f

ö

rh

å

llandet Sverige-Stor­britannien ger en indexserie relationen 100./.83, en annan 100./.102. En j

ä

mf

ö

relse mellan Sverige och USA ger enligt den ena indexserien relationen 100./.102, enligt den andra, som avser endast de st

ö

rre st

ä

derna, 100./.124-130. Vilket

Prop. 1984/85:76

85

eventuellt beaktande som sker n

ä

r levnadskostnadsl

ä

get 

ä

r l

ä

gre i Sverige 

ä

n i hemlandet ar inte f

ö

r utredningen k

ä

nt. - Att mer eller mindre drastiska f

ö

r

ä

ndringar betr

ä

ffande levnadskostnaderna i de olika l

ä

nderna kan intr

ä

ffa 

ä

ven framdeles 

ä

r uppenbart.

Det kan konstateras vilken bruttol

ö

n som erfordras f

ö

r "noll­st

ä

llning" i den bem

ä

rkelsen att g

ä

stforskaren blir bibeh

å

ll­en vid en nettol

ö

n efter skatt motsvarande den i hemlandet. H

ä

rtill kommer att g

ä

stforskaren kan 

ö

nska en ekonomisk vin­ning av sitt arbete i Sverige i f

ö

rh

å

llande till ett kvarbli­vande i hemlandet. Han kan ocks

å

 ha krav p

å

ers

ä

ttning f

ö

r resor, flyttning, traktamenten, dubbel bos

ä

ttning etc.

De h

ö

ga bruttol

ö

ner som framtvingas av skatteskalan och de ovan antydda omst

ä

ndigheterna f

ö

r ocks

å

med sig att arbetsgi­varavgifterna kraftigt 

ö

kar.

Utredningen har r

ä

knat fram den kostnad, som 

å

samkas en ar­betsgivare n

ä

r han skall 1985 tillf

ö

rs

ä

kra en anst

ä

lld en nettol

ö

n (= l

ö

n efter skatt) av den storlek som anges i f

ö

l­jande uppst

ä

llning. Kostnadsbelastningen 

å

terfinns under rubriken "Kostnad tax 86". Tillika har angetts motsvarande utfall f

ö

r 1982 (rubriken "Kostnad tax 83"). Anledningen h

ä

rtill 

ä

r att den ifr

å

gavarande problematiken s

ä

rskilt ob­serverades vid detta tidigare tillf

ä

lle. Samtidigt ges en belysning av effekterna av den skatteoml

ä

ggning som p

å

b

ö

rjats 1983 och avslutas 1985. - Ber

ä

kningen bygger p

å

 en kommunal utdebitering av 30 kr. Arbetsgivaravgifterna var sammanlagt 33,055 procent det tidigare 

å

ret medan de f

ö

r det senare 

å

ret antagits vara desamma som fastst

ä

llts f

ö

r 1984, n

ä

mligen 36,155 procent.

Prop. 1984/85:76

86

manad

Nettol

ö

n

ar

Kostnad tax 83        tax 86

5 000

60

000

138

800

124

100

6 000

72

000

212

600

156

800

7 000

84

000

298

100

191

700

8 000

96

000

404

600

234

500

9 000

108

000

511

000

291

700

10 000

120

000

633

800

357

100

11 000

132

000

723

900

422

500

12 000

144

000

830

300

490

300

13 000

156

000

936

800

572

000

14 000

168

000

043

200

653

700

15 000

180

000

149

600

735

400

16 000

192

000

256

100

817

100

17 000

204

000

362

500

898

700

18 000

216

000

469

000

980

400

20 000

240

000

681

900

1 143

800

22 000

264

000

894

800

1 307

200

25 000

300

000

2

214

100

1 552

300

30 000

360

000

2

746

300

1 960

800

F

å

r man en realistisk uppgift fr

å

n g

ä

stforskaren om hans beh

å

llna inkomst efter skatt i hemlandet 

ä

r ju detta till­r

ä

ckligt f

ö

r att r

ä

kna fram hur stor bruttoinkomst som erfordras i Sverige f

ö

r ett lika stort netto. Har man k

ä

nne­dom bara om hans bruttol

ö

n d

ä

r eller har man endast en allm

ä

n uppfattning om l

ö

neniv

å

n f

ö

r en forskartj

ä

nst av aktuellt slag, 

ä

r 

ö

nskv

ä

rt med vetskap om vilken skatt som i landet i fr

å

ga tr

ä

ffar en inkomst av ifr

å

gavarande slag. Utredningen har tagit fram n

å

gra uppgifter h

ä

rom som 

å

terges i avsnitt 8 (se tabellerna 1, 2 och 3). H

ä

r skall endast erinras om att den skatt och de avgifter som p

å

 en l

ö

neinkomst tas ut i

Prop. 1984/85:76

87

l

ä

nder som USA, Storbritannien, V

ä

sttyskland och Frankrike genomsnittligen 

ä

r betydligt l

ä

gre 

ä

n vad som tas ut i Sverige. S

å

ä

r t ex skatter och avgifter p

å

 en l

ö

neinkomst om 200 000 SEK ca 50 000 SEK l

ä

gre i USA

ä

n i Sverige.

F

ö

ljande skall h

ä

r till

ä

ggas. Den internationellt sett h

ö

ga niv

å

n f

ö

r den svenska beskattningen har sin grund bl a i s

ä

rskilt vittg

å

ende 

å

taganden fr

å

n det allm

ä

nnas sida gent­emot medborgarna. Arbetsgivaravgifterna f

ö

r social f

ö

rs

ä

kring­en m m, f n drygt 36 procent av utbetalda l

ö

ner och v

ä

rdet av vissa andra f

ö

rm

å

ner f

ö

r de anst

ä

llda, 

ä

r ocks

å

 en bety­dande belastning i och f

ö

r finansieringen, helt eller delvis, av f

ö

r de anst

ä

llda betydelsefulla f

ö

rm

å

ner. I de l

ä

nder, d

ä

rifr

å

n utl

ä

ndska g

ä

stforskare i Sverige kommer, svarar det allm

ä

nna vanligen inte f

ö

r f

ö

rm

å

ner av nu ifr

å

gavarande slag i samma omfattning som i v

å

rt land. Det g

ä

ller t ex betr

ä

f­fande pensionering, sjukv

å

rd och barns skolg

å

ng.

Det

ä

r f

ö

ljaktligen uppenbarligen inte korrekt att j

ä

mf

ö

ra skatte- och avgiftstrycket i olika l

ä

nder utan att ocks

å

 v

ä

ga in f

ö

rm

å

nssidan. Men n

ä

r det g

ä

ller de utl

ä

ndska g

ä

stforskar­na, torde det emellertid f

ö

rh

å

lla sig s

å

 att de endast i begr

ä

nsad omfattning har intresse a\' eller m

ö

jlighet att utnyttja de ifr

å

gavarande f

ö

rm

å

nerna s

å

 l

å

ngt detta 

ö

verhuvud kan ifr

å

gakomma f

ö

r den som tillf

ä

lligt vistas h

ä

r. F

ö

r att anknyta till exemplen nyss kan framh

å

llas att en g

ä

stforska­re, oavsett att arbetsgivaravgift hela tiden erl

ä

ggs, f

ö

rv

ä

r­ var r

ä

tt till 

å

lderspension i form av ATP endast om han 

ä

r h

ä

r under minst tre kalender

å

r (eller delar av s

å

dana 

å

r) och under vart och ett av dem har en inkomst som uppg

å

r till minst ett basbelopp. Om 

å

ter dessa f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

religger f

ö

rv

ä

rvar han en r

ä

tt till ATP att vid pensions

å

ldern uppb

ä­

ras varhelst han befinner sig. Det kan finnas anledning godta uttalanden som gjorts till utredningen att n

å

gon merendels

Prop. 1984/85:76

88

obetydlig pension fr

å

n Sverige l

ä

ngre fram i tiden inte ter sig s

ä

rskilt intressant f

ö

r en utl

ä

ndsk g

ä

stforskare.

R

ä

tt till sjukv

å

rdsf

ö

rm

å

ner tillkommer en icke svensk medbor­gare som inskrivits hos f

ö

rs

ä

kringskassan, n

å

got som ifr

å

ga­kommer f

ö

r s

å

dan g

ä

stforskare vars vistelse i Sverige omfat­tar minst ett 

å

r, ett tidsrekvisit som inte alltid beh

ö

ver iakttas enligt vissa socialf

ö

rs

ä

kringskonventioner. Av indu­strif

ö

retag anlitade forskare med de kvalifikationer varom h

ä

r 

ä

r tal torde vanligen ha i sina anst

ä

llningsvillkor in­fogat r

ä

tt till fri sjukv

å

rd p

å

 f

ö

retagets bekostnad i den m

å

n den allm

ä

nna sjukv

å

rdsf

ö

rs

ä

kringen inte st

å

r f

ö

r kostna­den. Forskarens intresse f

ö

r de lagligt reglerade sjukv

å

rds­f

ö

rm

å

nerna 

ä

r med andra ord begr

ä

nsat. - L

ä

get torde emeller­tid inte vara detsamma f

ö

r g

ä

stforskare hos universitet och liknande institutioner.

Vad ang

å

r barns skolg

å

ng finns vissa m

ö

jligheter f

ö

r utl

ä

nds­ka forskare att utnyttja de allm

ä

nna skolresurserna. Vanli­gare synes emellertid vara att g

ä

stforskarnas barn f

å

r under­visning i annan ordning vare sig detta sker p

å

 arbetsgivarens bekostnad eller ej.

Utredningen har allts

å

 bibragts den s

ä

kerligen riktiga upp­fattningen att l

ö

neniv

å

n f

ö

r utl

ä

ndska g

ä

stforskare inte i n

ä

mnv

ä

rd grad p

å

verkas av de i f

ö

rh

å

llande till hemlandet 

ö

kade f

ö

rm

å

ner, som det svenska samh

ä

llet genom den h

ö

ga beskattningen tillhandah

å

ller - f

ö

rutom svenska medborgare -Sven under vissa f

ö

ruts

ä

ttningar utl

ä

nningar som vistas h

ä

r. Slutsatsen blir d

å

 att vid 

ö

verv

ä

ganden av det slag, varom i detta sammanhang 

ä

r tal, det inte 

ä

r realistiskt att korrige­ra nettobeh

å

llningen av g

ä

stforskarens l

ö

n efter skatt med h

ä

nsyn till de mer vidstr

ä

ckta f

ö

rm

å

ner som det svenska sam­h

ä

llet kan tillhandah

å

lla vid j

ä

mf

ö

relse med hemlandet.

Prop. 1984/85:76

89

Utredningen har ocks

å

 att f

ä

sta uppm

ä

rksamheten p

å

 f

ö

ljande f

ö

rh

å

llande som kan spela in vid en avv

ä

gning av omfattningen av skattel

ä

ttnader. Sverige har dubbelbeskattningsavtal med praktiskt taget alla de stater som i sammanhanget synes vara i s

ä

rskild m

å

n intressanta. Vissa av dessa avtal - d

ä

ribland de med Frankrike och V

ä

sttyskland - bygger p

å

 den s k exempt­metoden inneb

ä

rande att avtalet anger vilken av de b

å

da av­tal sslutande parterna som ensam 

ä

ger beskatta viss inkomst. I dessa fall kan den svenska skatten neds

ä

ttas f

ö

r t ex utl

ä

ndska g

ä

stforskare utan att n

å

gra komplikationer tillst

ö­

ter. I andra avtal - d

ä

ribland de med Storbritannien och USA - f

ö

ljer man en annan linje, n

ä

mligen den av OECD f

ö

rordade credit of tax-metoden. Denna inneb

ä

r att b

å

da de avtalsslu­tande staterna har en principiell r

ä

tt till beskattning av en och samma inkomst i den m

å

n intern lagstiftning medger detta, s

å

 kan vara fallet med utl

ä

ndska g

ä

stforskare i Sverige. Dubbelbeskattning f

ö

rhindras genom att skatten i det ena landet avr

ä

knas mot skatten i det andra landet, 

ö

ii Sverige skulle avst

å

 fr

å

n skatt p

å

 g

ä

stforskare fr

å

n t ex USA i s

å

dan omfattning att den svenska skatten understiger den i hem­landet blir resultatet att skatteavst

å

endet i motsvarande m

å

n sker till USA. En s

å

dan effekt b

ö

r undvikas d

å

 den inte fyller det syfte som avses med skattel

ä

ttnaden.

Avslutningsvis vill utredningen som sin mening framh

å

lla att en rimlig utg

å

ngspunkt n

ä

r man 

ö

verv

ä

ger graden av skatte­l

ä

ttnader f

ö

r g

ä

stforskare i Sverige b

ö

r vara att i m

ö

jlig m

å

n s

ö

ka bibeh

å

lla forskaren vid hemlandets levnadsstandard. Nettot efter skatt p

å

 l

ö

nen borde bli ungef

ä

rligen lika stort h

ä

r som i hemlandet. Beskattningsreglerna i de olika ifr

å

ga-konunande heml

ä

nderna kan emellertid i m

å

nga h

ä

nseenden skilja sig fr

å

n varandra s

å

som i avseende 

å

 skatteskalor, sam- eller s

ä

rbeskattning, avdrag f

ö

r barn etc. Givetvis kan inte ifr

å

gakomma att ha olika regler f

ö

r forskare raed skilda hem­l

ä

nder. Det skulle bli alltf

ö

r kr

å

ngligt i till

ä

rapningen och

Prop. 1984/85:76

90

kr

ä

va 

å

terkommande

ö

versyn allteftersom skattereglerna 

ä

ndra­des. Man f

å

r s

ö

ka sig fram med st

ö

d av 

ö

verslagsber

ä

kningar och med visst s

ä

rskilt beaktande av vad som g

ä

ller i de l

ä

nder d

ä

rifr

å

n flertalet g

ä

stforskare kommer. Att levnads­kostnadsniv

å

erna skiljer sig l

ä

nderna emellan kan sv

å

rligen v

ä

gas in i sammanhanget. Vidare kan till

ä

ggas att de svenska l

ö

nerna s

ä

rskilt vad g

ä

ller professorer understundom under­stiger motsvarande l

ö

ner utomlands i s

å

dan omfattning att inte ens om man eftergav all skatt p

å

 g

ä

stforskaren med svensk professorsl

ö

n han blev bibeh

å

llen vid hemlandets levnadstandard.

Prop. 1984/85:76

91

8        S

Ä

RBEST

Ä

MMELSERNAS UTFORMNING ENLIGT OLIKA ALTERNATIV

Innan olika m

ö

jligheter att genomf

ö

ra de tillt

ä

nkta skatte­l

ä

ttnaderna f

ö

r g

ä

stforskarna n

ä

rmare redovisas skall f

ö

ljan­de tas upp.

G

ä

stforskare vid universitet och liknande institutioner synes ofta inte 

å

tnjuta annan f

ö

rm

å

n vid sidan av l

ö

nen 

ä

n att forskaren med familj f

å

r p

å

 arbetsgivarens bekostnad resa hit och efter avslutat arbete 

å

ter till det land han kom ifr

å

n. Det f

ö

rekommer emellertid enligt vissa uppgifter att en del forskare d

ä

rj

ä

mte uppb

ä

r s

ä

rskild ers

ä

ttning f

ö

r logi, annan kostnadsf

ö

rdyring o d. Bostad kan ocks

å

 n

å

gon g

å

ng ha kost­nadsfritt 

å

tnjutits i av arbetsgivaren disponerad lokalitet.

De av industrin anlitade g

ä

stforskarna synes merendels erbju­das eller betinga sig raer l

å

ngtg

å

ende f

ö

rm

å

ner. Exempel h

ä

rp

å ä

r vid sidan av l

ö

nen fri bostad, ers

ä

ttning inte bara f

ö

r rese- utan 

ä

ven f

ö

r flyttningskostnader, fri sjukv

å

rd (som vanligen t

ä

cks genom en av arbetsgivaren tagen f

ö

rs

ä

kring), fri resa till hemlandet f

ö

r sig och familjen en g

å

ng om 

å

ret vid anst

ä

llning mer 

ä

n ett 

å

r, ers

ä

ttning f

ö

r kostnaden f

ö

r barns skolg

å

ng i Sverige och kanske 

ä

ven f

ö

r n

å

gon annan av vistelsen i Sverige f

ö

ranledd kostnad f

ö

r forskaren.

Vissa av de antydda f

ö

rm

å

nerna 

ä

r s

å

dana att v

ä

rdet d

ä

rav utg

ö

r skattepliktig inkomst och underlag f

ö

r socialavgifter. I andra fall kan vara sv

å

rt att avg

ö

ra huru h

ä

rmed f

ö

rh

å

ller sig och i vad m

å

n en avdragsr

ä

tt p

å

 grund av t ex dubbel bos

ä

ttning ifr

å

gakommer (jfr departementschefens uttalande i prop 1979/80:106 vari f

ö

rslogs att forskare vid SIPRI skulle skattebefrias f

ö

r vissa ers

ä

ttningar)

 Sv

å

rbed

ö

mda fr

å

gor av detta slag ger l

ä

tt upphov till tvistigheter och irritation. Det kan vara ett best

ä

mt 

ö

nskem

å

l att h

å

lla s

å

dant borta, n

ä

r

Prop. 1984/85:76

92

man 

ö

verv

ä

ger skattebest

ä

mmelaer som skall 

ö

ka intresset f

ö

r forskare att tillf

ä

lligt arbeta i Sverige.

Den nu tillt

ä

nkta lagstiftningen syftar just till skattel

ä

tt­nader och det ter sig f

ö

r utredningen naturligt att till en b

ö

rjan fr

å

n beskattning frita f

ö

rm

å

ner av angivet slag och samtidigt ange att kostnader i motsvarande h

ä

nseenden inte 

ä

r avdragsgilla i den m

å

n de bestritts eller t

ä

ckts av vad sora uppburits eller tillhandah

å

llits. En s

å

dan f

ö

reskrift f

ö

r­hindrar inte den forskare, som ej 

å

tnjutit f

ö

rm

å

n av ifr

å

ga­varande slag, att tillgodof

ö

ra sig det avdrag som i nul

ä

get kan ifr

å

gakomma. - Det skall h

ä

r till

ä

ggas att vad nu av starkt praktiska sk

ä

l f

ö

rordats inte ifr

å

gakommer till genom­f

ö

rande om den alternativa metod f

ö

r utformningen av de s

ä

r­skilda skattereglerna skulle v

ä

ljas som utredningen redovisar nedan vid A, en metod som utredningen f

ö

r sin del st

ä

ller sig avvisande till.

Utredningen f

ö

rordar allts

å

 att vissa f

ö

rm

å

ner fritas fr

å

n beskattning. Naturligtvis 

ä

r utredningen medveten om att missbruk kan p

å

 s

å

 s

ä

tt uppkomma att en f

ö

rm

å

n uppv

ä

rderas och l

ö

nen i motsvarande m

å

n minskas. M

ö

jligheterna till miss­bruk kan emellertid motverkas om till de skattefria f

ö

rm

å

ner­na h

ä

nf

ö

rs endast s

å

dana som 

ä

r i det hela verifierbara. Dit 

ä

r fr

ä

mst att h

ä

nf

ö

ra s

å

dant som ers

ä

ttning f

ö

r hyra av bostad h

ä

r i landet, f

ö

r flyttning av bohag mellan l

ä

nderna i fr

å

ga, f

ö

r resor f

ö

r forskaren med 

å

tf

ö

ljande familjemedlem­mar mellan Sverige och hemlandet och f

ö

r avgifter f

ö

r barns skolg

å

ng i Sverige samt f

ö

rm

å

n av fri bostad.

Avslutningsvis i avsnitt 7 har utredningen som sin mening uttalat att en rimlig utg

å

ngspunkt n

ä

r man bed

ö

mer skatte­l

ä

ttnadernas 

ö

nskv

ä

rda omfattning kan vara att efterstr

ä

va en s

å

dan begr

ä

nsning av skatten p

å

 l

ö

nen att g

ä

stforskaren kan

Prop. 1984/85:76

93

bibeh

å

lla den levnadsstandard som han hade i hemlandet. Att p

å

 ett stringent s

ä

tt realisera denna tankeg

å

ng 

ä

r inte m

ö

j­ligt, bl a d

ä

rf

ö

r att skattesystemen i de olika l

ä

nderna skiljer sig i m

å

nga h

ä

nseenden fr

å

n varandra, vartill kommer att skatteutfallet blir olika f

ö

r ensamst

å

ende och gift, f

ö

r gift d

ä

r andra maken har resp inte har inkomst, f

ö

r skatt­skyldig med resp utan barn etc. En schablonartad l

ö

sning m

å

ste v

ä

ljas f

ö

r att n

å

 enhetliga och l

ä

ttill

ä

mpade regler.

Utredningen har emellertid i avsikt att i m

ö

jlig utstr

ä

ckning till

ä

mpa synpunkten betr

ä

ffande den bevarade levnadsstandar­den tagit fram en del uppgifter till ledning h

ä

rf

ö

r. Nedan i tabell 1 visas n

ä

r fr

å

ga 

ä

r om ensamst

å

ende utan barn storle­ken av skatt och obligatoriska avgifter i n

å

gra skilda in­komstl

ä

gen i ett antal stater. I tabell 2 anges den beh

å

llna inkomsten.

Tabell 1

Summa skatt och f

ö

r arbetstagaren obligatoriska sociala av­gifter i olika inkomstl

ä

gen f

ö

r ensamst

å

ende utan barn ut­tryckt i 1000-tal kr och procent av inkomsten.

Å

rsin­komst

USA

Storbri-  V

ä

sttysk- Frankrike Sverige tannien   land

%

%

%

%

%

150

28

18

51

34

54

36

44

29

62

41

200

43

21

68

34

80

40

67

33

96

48

400

144

36

167

41

188

47

167

41

248

62

600

248

41

285

47

300

50

296

49

408

68

800

338

42

405

51

412

51

430

53

568

71

Prop. 1984/85:76

94

Tabell   2

Beh

å

llning i 1000-tal kr efter skatt och f

ö

r arbetstagaren obligatoriska sociala avgifter i olika inkomstl

ä

gen f

ö

r en­samst

å

ende utan barn.

Ä

rsin-    USA      Storbri-  V

ä

sttysk- Frankrike Sverige

komst

tannien   land

150

122

99

96

106

88

200

157

132

120

133

104

400

256

233

212

233

152

600

352

315

300

304

192

800

462

395

388

370

232

Siffrorna i tabell 2 f

ö

r Storbritannien, V

ä

sttyskland och Frankrike visar en inb

ö

rdes relativt stor 

ö

verenst

ä

mmelse medan den beh

å

llna inkomsten i USA genomg

å

ende 

ä

r h

ö

gre. Vid en sammanv

ä

gning b

ö

r h

å

llas i minnet att, efter vad som synes framg

å

 av de upplysningar som utredningen inh

ä

mtat, en st

ö

rre del av g

ä

stforskarna i Sverige kommer fr

å

n USA.

Med utg

å

ngspunkt i vad som nu redovisats har utredningen funnit att nettobeh

å

llningen i det t

ä

nkta hemlandet kan anges till belopp som framg

å

r av nedanst

å

ende uppst

ä

llning.

Prop. 1984/85:76

95

Tabell 3

Beloppen angivna i 1000-tal kr

Å

rsinkomst

Nettobeh

å

llning

150

110

200

145

400

245

600

335

800

420

Utredningen kommer att i det f

ö

ljande h

ä

nf

ö

ra sig till detta siffermaterial.

Inom utredningen har f

ö

ljande m

ö

jligheter f

ö

r ett genomf

ö

ran­de av ifr

å

gavarande skattel

ä

ttnader 

ö

verv

ä

gts.

A.      Schabloniserat omkostnadsavdrag

F

ö

r en g

ä

stforskare kan f

ö

rutses att s

ä

rskilda omkostnader 

ä

r f

ö

renade med en tillf

ä

llig anst

ä

llning i Sverige. Hit kan h

ö

ra s

å

dant som s

ä

rskilda utgifter f

ö

r dubbel bos

ä

ttning, f

ö

r 

ö

kade levnadskostnader av annat slag, f

ö

r barns skolg

å

ng h

ä

r i Sverige etc. 

Ä

ven om vissa forskare men uppenbarligen inte alla kan utverka s

ä

rskild ers

ä

ttning h

ä

rf

ö

r av arbetsgivaren, kan man likv

ä

l - s

å

som antytts i direktiven - t

ä

nka sig att f

ö

r de forskare, varom 

ä

r fr

å

ga, st

ä

lla upp en legalpresum-tion av inneb

ö

rd att forskaren 

ä

r ber

ä

ttigad till s

ä

rskilt kostnadsavdrag vid taxeringen, s

å

dant avdrag skulle medges honom utan annan pr

ö

vning fr

å

n taxeringsmyndigheternas sida 

ä

n att han i s

ä

rskild ordning f

ö

rklarats vara s

å

dan forskare, f

ö

r vilka s

ä

rskilda skatteregler g

ä

ller (denna fr

å

ga behand­las senare under avsnitt 9).

Prop. 1984/85:76

96

Ett avg

ö

rande argument mot den nu diskuterade metoden, som tankem

ä

ssigt bygger p

å

ett i alla inkomstl

ä

gen fixt kostnads­avdrag f

ö

r varje dag under Sverigevistelsen,

ä

r att ett s

å

dant avdrag v

ä

l kan l

ä

mpligt avv

ä

gas f

ö

r ett visst inkomstl

ä

ge men passar inte i andra l

ä

gen. Detta illustreras l

ä

tt med hj

ä

lp av f

ö

ljande tabell 4.

Tabell 4

Inkomst

Ö

nskad inkomst      Erforderligt avdrag

efter skatt

150 000

110 000

40 000

200 000

145 000

62 000

400 000

245 000

120 000

600 000

335 000

180 000

800 000

420 000

235 000

Forskaren med en 

å

rsinkomst av 200 000 kr beh

ö

ver s

å

ledes f

å 

ett avdrag med 62 000 kr f

ö

r att f

å

 en inkomst efter skatt om ca 145 000 kr, vilket 

ä

r vad som enligt utredningen b

ö

r 

å

syf­tas. Forskaren med 400 000 kr i 

å

rsl

ö

n beh

ö

ver ett avdrag med 120 000 kr f

ö

r att n

å

 ett 

å

syftat netto av ungef

ä

r 245 000 kr och den med 600 000 kr i 

å

rsl

ö

n ett avdrag om 180 000 kr f

ö

r ett 

ö

nskv

ä

rt netto om ca 335 000 kr.

N

å

got genomsnittsavdrag att till

ä

mpa i alla inkomstl

ä

gen 

ä

r ingen godtagbar l

ö

sning. Metoden kan inte f

ö

rordas.

B.      Inkomsten fritas helt fr

å

n statlig inkomstskatt

Denna m

ö

jlighet antyds i direktiven och den kan tankem

ä

ssigt motiveras bl a med att staten naturligen b

ö

r b

ä

ra den skatte­f

ö

rlust som blir ofr

å

nkomlig till f

ö

ljd av skattes

ä

nkningen i fr

å

ga. Vad forskningsresultaten med tiden kan ekonomiskt av-

Prop. 1984/85:76

97

kasta 

ä

r mer en riksangel

ä

genhet 

ä

n en kommunal s

å

dan. Vad g

ä

ller industrins forskningskostnader bidrar staten i v

å

rt land d

ä

rtill i betydligt mindre omfattning 

ä

n som f

ö

rekommer p

å

j

ä

mf

ö

rbart h

å

ll, n

å

got som ocks

å

motiverar att skattebort­fallet fr

ä

mst drabbar staten.

Fr

å

gan 

ä

r emellertid vilka effekter som uppn

å

s med denna i och f

ö

r sig enkla metod. F

ö

r att 

å

nyo observera de inkomst­l

ä

gen, som anges i tabell 3, finner man att vid en beskatt­ningsbar inkomst av 150 000 kr resp 200 000 kr skatten blir -vid en antagen kommunal utdebitering av 30 kr - 45 000 kr resp 60 000 kr och nettobeh

å

llningen f

ö

ljaktligen 105 000 kr resp 140 000 kr. Detta ligger ungef

ä

rligen i linje med vad som man kan vilja uppn

å

. Bilden f

ö

r

ä

ndras emellertid avsev

ä

rt i de h

ö

gre inkorastl

ä

gena. 

Ä

r den beskattningsbara inkorasten 400 000 kr blir skatten 120 000 kr och nettobeh

å

llningen 280 000 kr, dvs en avsev

ä

rt h

ö

gre skattereduktion 

ä

n som rimligen 

å

syftas. I inkomstl

ä

gena 600 000 kr och 800 000 kr blir skatten 180 000 kr resp 240 000 kr och nettobeh

å

llningen ej mindre 

ä

n 420 000 kr resp 560 000 kr. I de b

å

da sistn

ä

mnda fallen medf

ö

r credit of tax-regeln, som g

ä

ller enligt

å

t­skilliga dubbelbeskattningsavtal d

ä

ribland det med USA, att forskarens hemland tillf

ö

rs en inte obetydlig del av den skatt som Sverige eftersk

ä

nker. Den effekten 

ä

r inte av be­skaffenhet att underl

ä

tta anlitandet i Sverige av forskare fr

å

n de ifr

å

gavarande l

ä

nderna.

Metoden kan inte godtas .

C.      Definitiv k

ä

llskatt

Den har 

å

syftade metoden inneb

ä

r, att arbetsgivaren vid varje l

ö

neutbetalningstillf

ä

lle g

ö

r ett procentuellt best

ä

mt av­drag. Det h

ä

remot svarande beloppet inbetalas till l

ä

ns­styrelsen, 

å

terstoden tillf

ö

rs f

ö

ljaktligen forskaren. D

ä

rmed

7    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

98

skulle allt vara klart. Forskaren beh

ö

ver inte avge sj

ä

lvdek­laration, arbetsgivaren slipper l

ä

mna kontrolluppgift, n

å

gon taxering och skattedebitering sker inte. Forskaren och hans arbetsgivare kan med st

ö

rsta l

ä

tthet 

ö

verblicka vilken netto­beh

å

llning efter skatt som framkommer.

Metoden har allts

å

sina f

ö

rdelar men n

ä

r man tr

ä

nger n

ä

rmare in i den framtr

ä

der bristerna. V

ä

ljs en f

ö

r alla inkomstl

ä

gen enhetlig procentsats i avseende 

å

 skatteavdraget, m

ö

ter samma inv

ä

ndningar som riktats mot effekterna enligt metoden vid B ovan. Med h

ä

nvisning till nedan intagna tabell 5 kan konsta­teras att en k

ä

llskatt med 30 procent 

ä

r l

ä

mplig f

ö

r inkomst­l

ä

get 200 000 kr per 

å

r men ger inte godtagbara resultat i de h

ö

gre inkomst l

ä

gena. Vid en 

å

rsl

ö

n om 400 000 kr b

ö

r k

ä

ll-skatteprocenten vara ca 40 men denna procentsats passar inte f

ö

r de l

ä

gre resp 

ä

n h

ö

gre inkomstl

ä

gena.

Tabell 5

Inkomst  

Ö

nskad nettoinkomst Erfoderlig k

ä

llskatt i procent

150 000

110 000

26, 7

200 000

145 000

27, 5

400 000

245 000

38,7

600 000

335 000

44,2

800 000

420 000

47,5

F

ö

ljaktligen m

å

ste metoden f

ö

rfinas p

å

 s

å

 s

ä

tt att olika procentuella avdrag g

ö

rs i skilda inkomstl

ä

gen. Men inte heller om s

å

sker f

å

r man en acceptabel ordning i andra fall 

ä

n n

ä

r forskaren 

ä

r h

ä

r ett helt kalender

å

r (= beskattnings­

å

r) . Detta belyses l

ä

tt med ett exempel. Antag att m

å

nadsl

ö­

nen

ä

r 20 000 kr, motsvarande en 

å

rsl

ö

n av 240 000 kr. L

ä

mp­ligt skatteavdrag vid s

å

dan 

å

rsl

ö

n 

ä

r 30 procent. Skatteav­draget blir d

å

 6 000 kr per m

å

nad. Om forskaren emellertid 

ä

r

Prop. 1984/85:76

99

verksam i Sverige under endast en m

å

nad under ett beskatt­nings

å

r, skulle den i vanlig ordning ber

ä

knade skatten uppg

å 

till ungef

ä

r 4 000 kr. Det f

ö

r stora skatteuttaget p

å

 omkring 2 000 kr 

ä

r inte f

ö

rsvarbart eller i enlighet med principerna f

ö

r inkomstbeskattningen.

Metoden skulle med andra ord beh

ö

va ytterligare f

ö

rfinas, n

ä

mligen genom att 

ä

ven v

ä

ga in ett h

ä

nsynstagande till verk­samhetstiden i Sverige. Detta skulle emellertid i utformning och till

ä

mpning inneb

ä

ra mycket komplicerade best

ä

mmelser. D

ä

rtill kommer att betydande sv

å

righeter skulle vid metodens till

ä

mpning m

ö

ta n

ä

r raan genom n

å

gon form av definitiv B-skatt skulle reglera den situation som f

ö

religger n

ä

r forska­ren avl

ö

nas fr

å

n hemlandet och 

ä

r skattskyldig i Sverige.

Ä

ven denna metod m

å

ste avvisas.

D.      Avdrag fr

å

n den utr

ä

knade skatten

Denna metod torde vara mer m

ö

jlig 

ä

n de tidigare ber

ö

rda. Utredningen skall d

ä

rf

ö

r uppeh

å

lla sig vid den med en viss utf

ö

rlighet.

Metoden inneb

ä

r, s

å

som framg

å

r av dess ben

ä

mning, att efter deklaration och taxering i vanlig ordning den d

ä

refter utr

ä

k­nade inkomstskatten reduceras i viss omfattning.

Reduktionen b

ö

r enligt utredningens mening ha det syfte som tidigare angetts, n

ä

mligen att ungef

ä

rligen bibeh

å

lla g

ä

st­forskaren vid den l

ö

n efter skatt som 

ä

r aktuell f

ö

r honom i hemlandet, vilken nettobeh

å

llning i olika inkorastl

ä

gen sora utredningen anser rimlig f

ö

r att 

å

stadkomma detta har tidiga­re redogjorts f

ö

r (tabell 3). I nedanst

å

ende uppst

ä

llning anges - f

ö

rutom inkomst och 

ö

nskad nettobeh

å

llning - den

Prop. 1984/85:76

100

svenska skatten f

ö

r inkomsten i fr

å

ga och den procentuella reduktion av denna skatt som erfordras f

ö

r "O-st

ä

llning".

Ä

rsin-    

Ö

nskad netto-    Svensk   Procentuellt avdrag komst      beh

å

llning       skatt    p

å

 den svenska skat­ten

150 000

110

000

62 316

35,8

200 000

145

000

95 708

42,5

400 000

245

000

248 018

37,5

600 000

335

000

408 018

35,0

800 000

420

000

568 018

33,1

Skatteavdraget b

ö

r l

ä

mpligen ber

ä

knas efter en och samma procentsats i samtliga inkomstl

ä

gen. Med varierande procent­tal anknutna till 

å

rsinkomsten blir den faktiska reduktionen beroende av hur l

å

ng tid forskaren arbetat i Sverige under beskattnings

å

ret i fr

å

ga. Detta medf

ö

r vissa ol

ä

genheter, n

ä

mligen dels ytterligare en faktor att beakta vid skattede­biteringen, dels - och kanske viktigare att uppm

ä

rksamma -att det kan bli sv

å

rare f

ö

r arbetsgivare och forskare att p

å 

f

ö

rhand 

ö

verblicka m

å

nadsl

ö

nen n

ä

r anst

ä

llningstidens p

å

b

ö

r-jan och varaktighet kan vara i n

å

gon m

å

n oviss . F

ö

rl

ä

ngs eller avkortas den fr

å

n b

ö

rjan ber

ä

knade anst

ä

llningstiden kan skilda avdragsprocent leda till att kall skatteavdraget -som arbetsgivaren har att g

ö

ra i enlighet med besked fr

å

n den lokala skattemyndigheten - visar sig vara f

ö

r stort eller f

ö

r litet, visserligen kan detta tillr

ä

ttal

ä

ggas i efterhand -kanske vid en tid d

å

 g

ä

stforskaren l

ä

mnat landet - men man b

ö

r undvika allt som on

ö

digt koraplicerar hanteringen.

Fr

å

ga uppkommer om vilket procenttal som b

ö

r v

ä

ljas om meto­den skall anv

ä

ndas. Det framlagda siffermaterialet pekar h

ä

n mot 35 eller 40 procent. Mot det l

ä

gre talet kan inv

ä

ndas att man inte genomg

å

ende n

å

r den avsedda "0-st

ä

lningen", mot det

Prop. 1984/85:76

,

101

h

ö

gre talet att reduktionen i vissa ISgen blir st

ö

rre 

ä

n som 

å

syftas. M

ö

jligt 

ä

r ju Sven att ta n

å

got tal mellan 35 och 40 utan att d

ä

rf

ö

r helt komma tillr

ä

tta med inv

ä

ndningarna i fr

å

ga. Ett mer avj

ä

mnat tal torde dock i ett sammanhang som detta te sig naturligast. I tabell intagen som bilaga 1 kan effekten vid olika procenttal utl

ä

sas.

Om den nu redovisade metoden kan allm

ä

nt s

ä

gas att den b

ö

r kunna fungera utan att 

å

samka arbetsgivarna n

å

gra egentliga nytillkommande besv

ä

rligheter, visserligen kan de vanliga kall skattetabellerna inte anv

ä

ndas utan viss bearbetning. Skattemyndigheterna f

å

r h

ä

r l

ä

mna de erforderliga anvisning­arna. - vid en diskussion mellan den tillt

ä

nkte g

ä

stforskaren och den presumtive arbetsgivaren om anst

ä

llningsvillkoren blir det inte sv

å

rare 

ä

n nu att ange den svenska inkomstskat­ten p

å

l

ö

nen.

Metoden inneb

ä

r vidare, i motsats till de vid B och C ber

ö

r­da, att det progressiva inslaget i inkomstbeskattningen 

å

tminstone i viss omfattning best

å

r - n

å

got i och f

ö

r sig 

ö

nskv

ä

rt eftersom progressivitet finns i alla j

ä

mf

ö

rbara l

ä

nders skattesystem. Dock skall observeras att metoden f

å

r den verkan att marginalskatten stannar vid 48 procent om skatten minskas raed 40 procent och vid 5 2 procent om skatten minskas med 35 procent. S

å

 l

å

g h

ö

gsta marginalskatt finns inte i t ex Frankrike, Storbritannien eller V

ä

sttyskland; i USA torde den ligga p

å

 drygt 50 procent. Det ligger ocks

å

 i sakens natur - 

ä

ven om h

ö

gsta marginalskatt utomlands van­ligtvis ifr

å

gakommer vid h

ö

gre inkomstl

ä

gen

ä

n som fallet 

ä

r i Sverige - att vad nu p

å

pekats kan inneb

ä

ra skattel

ä

ttnader som ej 

ä

r avsedda och som d

ä

rj

ä

mte 

ö

kar successivt i h

ö

gre l

ö

nel

ä

gen.

Med det nu sagda sammanh

ä

nger vad som p

å

pekats redan tidigare att hur man 

ä

n v

ä

ljer procenttalet f

ö

r skattereduktionen

Prop. 1984/85:76

102

ö

verkompensation eker i vissa inkomstlagen och motsatsen i andra.

Ytterligare en ol

ä

genhet skall p

å

pekas. Cm forskaren har annan inkomst att skatta f

ö

r i Sverige, t ex kapitalinkomst, m

å

ste myndigheterna f

ö

rst unders

ö

ka hur mycket av den utr

ä

k­nade skatten som proportionellt bel

ö

per p

å

 l

ö

nen f

ö

r att d

ä

refter reducera detta skattebelopp. Utredningen har genom f

ö

rfr

å

gningar hos dem sora haft g

ä

stforskare anst

ä

llda huruvi­da det var k

ä

nt om de senare hade annan inkomst av tj

ä

nst 

ä

n l

ö

nen bibragts den uppfattningen att detta endast undantags­vis kunde f

ö

rekomma i form av s

ä

rskilda f

ö

rel

ä

snings- eller f

ö

rfattararvoden. Om forskarnas ev kapitalinkomster 

ä

r inget k

ä

nt.

Utredningen har s

ö

kt bilda sig en uppfattning i fr

å

gan huru­vida metoden kan medf

ö

ra att hemlandet i st

ä

llet f

ö

r Sverige tar ut n

å

gon skatt i enlighet med vad som g

ä

ller i de avtal som inrymmer credit of tax-metoden. I f

ö

rh

å

llande till USA torde s

å

, inte bli fallet. I vissa andra l

ä

nder kan detta t

ä

nkas bli fallet men till synes i negligerbar CHnfattning.

Utredningen ifr

å

gas

ä

tter l

ä

mpligheten av att anv

ä

nda denna metod.

E.       Del av l

ö

nen fritas fr

å

n beskattning

En 

ä

ven i direktiven uppm

ä

rksammad m

ö

jlighet att uppn

å

 den 

å

syftade skattel

ä

ttnaden

ä

r att beskatta endast en del av forskarens l

ö

n. Det skall redan nu s

ä

gas att utredningen f

ö

r sin del finner denna l

ö

sning vara att i f

ö

rsta hand f

ö

rorda. Innan sk

ä

len h

ä

rf

ö

r utvecklas, skall p

å

 samma s

ä

tt som skett tidigare visas att metoden kan leda till att g

ä

stforskaren bibeh

å

lls vid nettol

ö

nen i hemlandet, dvs "O-st

ä

lls" i detta avseende.

Prop. 1984/85:76

103

Om l

ö

nen beskattas till 70 procent kan konstateras att gSst-forskaren f

å

r ett netto efter skatt som v

ä

l svarar mot vad utredningen anser 

ö

nskv

ä

rt. Med anknytning till de inkomst­l

ä

gen, som finns i uppst

ä

llningen ovan vid redovisningen av raetoden D, kan f

ö

ljande h

ä

r anges:

Å

rsinkomst

Ö

nskad netto-      Netto om 70 % av

beh

å

llning

l

ö

nen beskattas

150 000

110 000

111 918

200 000

145 000

143 658

400 000

245 000

244 432

600 000

335 000

335 982

800 000

420 000

423 982

Det kan konstateras att siffrorna i andra och tredje kolum­nerna 

ö

verensst

ä

mmer f

ö

rv

å

nansv

ä

rt v

ä

l. Metoden medf

ö

r med andra ord inte s

å

dana effekter som f

ö

ranleds av metoden vid D, n

ä

mligen att en beaktansv

ä

rd 

ö

ver- eller underkompensation sker i vissa inkomstl

ä

gen n

ä

r en anpassning skall ske till nettot efter skatt i hemlandet.

Ä

ven denna raetod inneb

ä

r ett visst bevarande av progressionen i inkomstbeskattningen, n

å

got som 

ä

r principiellt 

ö

nskv

ä

rt och riktigt. Den h

ö

gsta marginalskatten blir h

ä

r 56 procent, vilket b

ä

ttre 

ö

verensst

ä

mmer med vad som g

ä

ller i andra l

ä

n­der 

ä

n de 48 resp 52 procent som f

ö

ljer av metoden vid D.

Den nu diskuterade metoden medf

ö

r inte n

å

gra st

ö

rre praktiska problem s

å

som kan bli fallet med metoden vid D. Arbetsgivar­en, sora naturligtvis skall aviseras h

ä

rom av skattemyndig­heterna, kan h

ä

r anv

ä

nda de sedvanliga kall skattetabellerna och d

ä

rvid avl

ä

sa prelimin

ä

rskatten f

ö

r den inkomst soin svarar mot 70 procent av l

ö

nen.

Prop. 1984/85:76 .

104

I kontrolluppgiften inf

ö

r avgivandet av sj

ä

lvdeklaration, vilken uppgift kommer b

å

de taxeringsn

ä

mnden och den skatt­skyldige tillhanda, b

ö

r hela inkomsten anges med uppgift samtidigt att 70 procent d

ä

rav - ett belopp som l

ä

mpligen framr

ä

knas - skall tas upp i deklarationen.

Vid f

ö

rhandlingar om anst

ä

llning av g

ä

stforskare f

ö

religger inga s

ä

rskilda sv

å

righeter att ange den skatt som kommer att tas ut p

å

 l

ö

nen.

I det f

ö

reg

å

ende har det problera n

å

got ber

ö

rts som uppkommer nar den i Sverige skattskyldige g

ä

stforskaren avl

ö

nas fr

å

n hemlandet. Denna uppenbarligen relativt vanliga situation ger s

ä

rskilda problem, som i princip dock inte skiljer sig fr

å

n vad som redan f

ö

r n

ä

rvarande g

ä

ller. Den utl

ä

ndske arbetsgi­varen kan inte 

å

l

ä

ggas g

ö

ra kall skatteavdrag och till de svenska myndigheterna inleverera inneh

å

llen skatt. Den till-l

ä

mpade ordningen 

ä

r i st

ä

llet att g

ä

stforskaren avkr

ä

vs be­sked om sina l

ö

nef

ö

rm

å

ner, varefter han tillst

ä

lls en skatt­sedel p

å

 prelimin

ä

r B-skatt sora han har att inbetala.

Eftersom de ifr

å

gasatta s

ä

rskilda skattereglerna skall kunna till

ä

mpas 

ä

ven i nu 

å

syftade fall har lokal skattemyndighet att - sedan vederb

ö

rligt beslut meddelats om att forskaren skall 

å

tnjuta skattel

ä

ttnaderna i fr

å

ga - utr

ä

kna den preli­min

ä

ra B-skatten med beaktande h

ä

rav.

Avslutningsvis vad g

ä

ller metoden vid D har angetts att i s

ä

rskilda fall, om 

ä

n i negligerbar omfattning, credit of tax-metoden kan medf

ö

ra att hemlandet tar viss skatt p

å

 l

ö

nen i st

ä

llet f

ö

r Sverige. Metoden vid E med dess h

ö

gre marginal­skatt g

ö

r sannolikheten f

ö

r att s

å

skulle ske vid till

ä

mpning av denna metod 

ä

n mindre.

Prop. 1984/85:76

105

Eiiligt direktiven 

ä

r det inte utredningens uppgift att f

ö

re­sl

å

 de eventuella skattel

ä

ttnadernas omfattning. Detta har inte hindrat utredningen fr

å

n att konstatera, att en beskatt­ning av 70 procent av l

ö

nen leder fram till att forskaren ungef

ä

rligen bibeh

å

lls vid det netto efter skatt som han har i hemlandet. Givetvis kan annat procental v

ä

ljas med de effekter som f

ö

ljer d

ä

rav. I tabeller intagna som bilaga 2 och 3 till detta bet

ä

nkande ges sifferunderlag f

ö

r framr

ä

k-ning av dessa effekter.

Innan man best

ä

mmer sig f

ö

r det s

ä

tt p

å

vilket man vill ge­nomf

ö

ra de ifr

å

gavarande skattel

ä

ttnaderna och omfattningen av desamma b

ö

r man beakta vad som g

ä

ller om arbetsgivares skyldighet att erl

ä

gga avgifter till socialf

ö

rs

ä

kringen m m och om arbetstagares - i detta fall g

ä

stforskares - f

ö

rm

å

ner enligt f

ö

rs

ä

kringen.

H

ä

r m

å

 f

ö

rst erinras om att, s

å

som framg

å

r av redog

ö

relsen i avsnitt 4, vissa utl

ä

ndska g

ä

stforskare h

ä

r i landet inte omfattas av den svenska socialf

ö

rs

ä

kringen samt utl

ä

ndska arbetsgivare inte alltid skall betala svenska sociala avgif­ter f

ö

r sin h

ä

r sysselsatta arbetskraft. Gr

ä

nsdragningen betr

ä

ffande dessa undantag ber

ö

rs i och f

ö

r sig inte av de olika alternativ f

ö

r att genomf

ö

ra skattelindring som redovi­sats i det f

ö

reg

å

ende. I den f

ö

ljande framst

ä

llningen kommer d

ä

rf

ö

r att bortses fr

å

n de forskare och arbetsgivare som omfattas av ifr

å

gavarande undantag.

Syftet med de s

ä

rskilda skattereglerna 

ä

r att ekomoniskt m

ö

jligg

ö

ra eller underl

ä

tta f

ö

r arbetsgivare i Sverige att anlita utl

ä

ndska g

ä

stforskare. F

ö

r arbetgivaren 

ä

r emellertid ocks

å

 uttaget av socialavgifter i nu avsedda fall en betydel­sefull fr

å

ga. Lindras skatten kan f

ö

ruts

ä

ttas att l

ö

nekravet i motsvarande m

å

n p

å

verkas. Underlaget f

ö

r arbetsgivaravgif-

Prop. 1984/85:76

106

ter och d

ä

rmed dessas storlek s

ä

nks d

ä

rigenom automatiskt. Detta 

ä

r gemensamt f

ö

r alla skattelindringsmetoderna. Vid de skilda metoderna finns d

ä

rut

ö

ver utrymme f

ö

r inf

ö

rande av s

ä

rbest

ä

mmelser som medf

ö

r ytterligare minskning av uttaget av socialavgifter med d

ä

rmed f

ö

renade konsekvenser vad g

ä

ller f

ö

rm

å

nssidan.

Vad betr

ä

ffar utredningens f

ö

rslag att vissa ers

ä

ttningar vid sidan av den egentliga l

ö

nen skall undantas fr

å

n beskattning torde det i praktiken vara betydelsel

ö

st om man l

å

ter skatte­friheten medf

ö

ra att man vid best

ä

mmande av den sjukpenning­grundande inkomsten bortser fr

å

n dessa ers

ä

ttningar eller ej. Eftersom den sjukpenninggrundande inkomsten fastst

ä

lls med h

ä

nsyn till den ber

ä

knade arbetsinkomsten under det n

ä

rmaste 

å

ret, kommer vid de l

ö

ner som kan antas vara aktuella f

ö

r forskarna den h

ö

gsta sjukpenninggrundande inkomsten (152 250 kr 

å

r 1984) att uppn

å

s 

ä

ven om man bortser fr

å

n ers

ä

ttnings­beloppen i fr

å

ga. Att inf

ö

ra en lagbest

ä

mmelse f

ö

r att mar­kera att s

å

dant bortseende skall ske synes ej p

å

kallat.

s

å

som redovisats i avsnitt 4. 1 l

ä

ggs vid fastst

ä

llande av f

ö

rs

ä

krads pensionsgrundande inkomst f

ö

r visst 

å

r hans taxe­ring till statlig inkomstskatt avseende samma 

å

r till grund. Undantas nyssn

ä

mnda ers

ä

ttningar fr

å

n beskattning, kommer de, 

ä

ven om ers

ä

ttningen skulle 

ö

verstiga de avdragsgilla utgif­terna, ej att beaktas vid ber

ä

kning av pensionsgrundande inkomst. Detta kan resultera i att forskaren f

ö

r ett kalen­der

å

r d

å

 han arbetar h

ä

r endast en mindre del av 

å

ret f

å

r en reducerad pensionspo

ä

ng. I regel 

ä

r detta utan st

ö

rre intres­se f

ö

r forskaren. Intj

ä

nat po

ä

ng

å

r kan emellertid oavsett po

ä

ngens storlek i f

ö

rekommande fall vara av betydelse f

ö

r r

ä

tten till folkpension. Att g

ö

ra icke skattepliktiga spe­ciella ers

ä

ttningsbelopp pensionsgrundande kr

ä

ver inf

ö

rande av en s

ä

rskild lagbest

ä

mmelse h

ä

rom. Vidare kan n

ä

mnas att ett bortseende fr

å

n ifr

å

gavarande ers

ä

ttningar synes st

å

 helt

Prop. 1984/85:76

107

i samklang med ett stadgande i 11 kap 2 

§

 f

ö

rsta stycket AFL, enligt vilket i fr

å

ga om arbete som har utf

ö

rts utomlands vid ber

ä

kningen av pensionsgrundande inkomst bortses fr

å

n s

å

dana l

ö

netill

ä

gg som betingas av 

ö

kade levnadskostnader och andra s

ä

rskilda f

ö

rh

å

llanden i syssels

ä

ttningslandet (jfr prop 1981/82:199 sid 18-20). Enligt utredningens mening b

ö

r ers

ä

ttningsbeloppen i fr

å

ga ej vara pensionsgrundande. N

å

got till

ä

gg h

ä

rom i 11 kap 2 

§

 f

ö

rsta stycket AFL synes ej erfor­derligt med h

ä

nsyn till best

ä

mmelsen i 4 

§

 samma kapitel att taxeringen till statlig inkomstskatt l

ä

ggs till grund f

ö

r den pensionsgrundande inkomsten.

Om nu 

å

syftade ers

ä

ttningsbelopp ej blir f

ö

rm

å

nsgrundande f

ö

r ATP, b

ö

r undantag ske 

ä

ven p

å

 avgiftssidan. Det nyssn

ä

mnda stadgandet i 11 kap 2 

§

 f

ö

rsta stycket AFL motsvaras i lagen (1981:691) om socialavgifter av en best

ä

mmelse i dess 2 kap 4 

§

, enligt vilken vid best

ä

mmande av underlaget f

ö

r alla socialavgifterna skall bortses bl a fr

å

n ers

ä

ttning f

ö

r arbete som har utf

ö

rts utomlands, till den del denna inte r

ä

knas som l

ö

n enligt 11 kap 2 

§

 f

ö

rsta stycket AFL. Best

ä

m­melsen i avgiftslagen b

ö

r enligt utredningens mening komplet­teras p

å

 s

ä

tt framg

å

r av vad nu angivits.

Med den avvisande inst

ä

llning som utredningen redovisat be­tr

ä

ffande de under A - C angivna metoderna f

ö

r att 

å

stadkomraa skattelindring finner utredningen ej anledning att ytterli­gare ber

ö

ra dem i f

ö

rm

å

ns- eller avgiftsh

ä

nseende f

ö

r social­f

ö

rs

ä

kringen.

Den under D angivna metoden f

ö

r att 

å

stadkomraa skattelind­ring, n

ä

mligen avdrag fr

å

n den utr

ä

knade skatten, raedf

ö

r inga s

ä

rskilda konsekvenser f

ö

r socialf

ö

rs

ä

kringen vare sig p

å 

f

ö

rm

å

nssidan eller avgiftssidan. S

å

v

ä

l pensionsgrundande inkomst som avgiftsunderlag fastst

ä

lls enligt de allm

ä

na reglerna p

å

grundval av den 

å

tnjutna l

ö

nen. En begr

ä

nsning av

Prop. 1984/85:76

108

avgiftsskyldigheten med motsvarande effekter p

å

 f

ö

rm

å

nssidan 

ä

r givetvis m

ö

jlig, om man s

å

 skulle 

ö

nska. Detta kr

ä

ver dock inf

ö

rande av s

ä

rskilda lagbest

ä

mmelser h

ä

rom b

å

de p

å

 f

ö

rm

å

ns­sidan och p

å

 avgiftssidan.

Betr

ä

ffande den under E angivna skattelindringsmetoden, n

ä

m­ligen att endast viss del - t ex 70 procent - av l

ö

nen skall beskattas och att d

ä

rf

ö

r endast denna del skall tas upp i forskarens sj

ä

lvdeklaration, kan i huvudsak h

ä

nvisas till vad som ovan anf

ö

rts i fr

å

ga om bortseende fr

å

n vissa s

ä

rskilda ers

ä

ttningar. S

å

v

ä

l f

ö

rm

å

ns- som avgiftssidan anknyts till den del av l

ö

nen som beskattas. Skulle det intr

ä

ffa att fors­karen - p

å

 grund av att endast 70 procent av l

ö

nen beaktas -inte f

å

r h

ö

gsta sjukpenninggrundande inkomst kan f

ö

ruts

ä

ttas att arbetsgivaren ger en kompletterande sjukl

ö

n.

Av tabell intagen som bilaga 4 framg

å

r arbetsgivarens totala kostnad (l

ö

n j

ä

mte avgift p

å

 den del av l

ö

nen som tas upp till beskattning), n

ä

r denne skall f

ö

r 1985 tillf

ö

rs

ä

kra en anst

ä

lld viss l

ö

n efter skatt.

Ett fritagande av viss procentuell del av l

ö

nen fr

å

n beskatt­ning och ett bortseende fr

å

n denna l

ö

nedel vid fastst

ä

llande av sjukpenninggrundande resp pensionsgrundande inkomst torde inte p

å

kalla n

å

gon lag

ä

ndring s

å

vitt g

ä

ller reglerna f

ö

r ber

ä

kning av dessa inkomster. En komplettering av best

ä

mmel­serna i 2 kap 4 

§

 socialavgiftslagen om bortseende fr

å

n viss ers

ä

ttning vid best

ä

mmande av underlaget f

ö

r socialavgifterna b

ö

r emellertid enligt utredningens mening g

ö

ras vid en skattelindring enligt den under E angivna metoden. Best

ä

mmel­sen h

ä

rom kan utformas s

å

 att den t

ä

cker s

å

v

ä

l det procentu­ella l

ö

neavdraget som de ovan omn

ä

randa s

ä

rskilda ers

ä

ttning­arna i vad dessa 

ä

r att anse som en l

ö

nef

ö

rm

å

n.

Prop. 1984/85:76

109

Sammanfattningsvis har utredningen till en b

ö

rjan funnit, att - oavsett vilken metod f

ö

r genomf

ö

randet av den egentliga skattel

ä

ttnaden som v

ä

ljs - de s

ä

rskilda ers

ä

ttningar, som kan utg

å

 till forskaren vid sidan av l

ö

nen, av angel

ä

gna praktiska sk

ä

l b

ö

r fritas fr

å

n beskattning i den m

å

n de enligt g

ä

llande r

ä

tt 

ö

verhuvud 

ä

r att bed

ö

ma som en skatte­pliktig f

ö

rm

å

n. Samtidigt b

ö

r f

ö

reskrivas att eljest avdrags­gilla kostnader f

ö

r dubbel bos

ä

ttning eller liknande ej med­ges till avdrag i den m

å

n de f

å

r anses ha t

ä

ckts eller be­stritts genom f

ö

rm

å

nerna i fr

å

ga.

Vad g

ä

ller val av metod f

ö

r utformning av de s

ä

rskilda skatteregler som leder fram till den egentliga skattel

ä

ttna­den, har utredningen funnit att de ovan vid A, B och C redo­ visade metoderna m

ö

ter s

å

dana inv

ä

ndningar att de inte kan f

ö

rordas. Metoden vid D 

ä

r inte heller en inv

ä

ndningsfri l

ö

sning. Mot metoden vid E finns inga egentliga inv

ä

ndningar att rikta, varf

ö

r denna f

ö

rordas.

Ora

man fritar viss del av l

ö

nen fr

å

n beskattning, kan g

ö

ras g

ä

llande att en motsvarande reduktion borde g

ö

ras av even­tuellt f

ö

rekommande avdragsgilla omkostnader f

ö

ranledda av anst

ä

llningen. Utredningen vill emellertid inte f

ö

rorda en f

ö

reskrift av s

å

dan inneb

ö

rd och detta av f

ö

ljande sk

ä

l.

Betr

ä

ffande till industrif

ö

retag knutna forskare 

ä

r upplyst att de i merendels ganska vid omfattning uppb

ä

r s

ä

rskilda ers

ä

ttningar eller 

å

tnjuter f

ö

rm

å

ner av annan art som kompen­sation f

ö

r ber

ä

knade merkostnader i anledning av anst

ä

llning­en i Sverige. Utredningen har, som framg

å

r av det f

ö

reg

å

ende, f

ö

reslagit att huvuddelen av dessa ers

ä

ttningsbelopp resp v

ä

rdet av dessa f

ö

rm

å

ner inte skall tas upp som skattepliktig int

ä

kt, varvid tillika skall g

ä

lla att merkostnader som be­stritts genom vad s

å

lunda tillhandah

å

llits ej skall vara avdragsgilla. Godtas detta torde merendels inb kvarst

å

 n

å

gra

Prop. 1984/85:76

110

avdragsgilla omkostnader av nu f

ö

revarande slag vad g

ä

ller g

ä

stforskare vid industrif

ö

retag. Om s

å

emellertid undantags­vis skulle vara fallet, talar starka praktiska skal raot en reduktion samtidigt som det kan konstateras att beskattnings­effekten 

ä

r fr

å

n det allm

ä

nnas synpunkt negligerbar.

Annorlunda torde det merendels f

ö

rh

å

lla sig f

ö

r forskare fr

å

n utlandet som tillf

ä

lligt knyts till universitet och andra institutioner. De kommer inte i samma m

å

n i 

å

tnjutande av nu avsedda f

ö

rm

å

ner. Att med tanke p

å

 dem reducera ifr

å

gavarande avdragsr

ä

tt ligger inte i linje med 

ö

nskem

å

let att stimulera deras intresse f

ö

r g

ä

stforskning i Sverige. 

Ä

ven pratiska sk

ä

l talar emot en s

å

dan reduktion.

H

ä

r skall en situation ber

ö

ras, aktuell n

ä

rmast vid skatte­lindring enligt metoden under E. Denna inneb

ä

r ju att endast viss del - t ex 70 procent - av den egentliga l

ö

nen skall beskattas. Om forskaren blir sjuk, kommer detta att g

ä

lla 

ä

ven l

ö

n, som kan komma att utg

å

 till honom under sjukskriv­ningstid. Fr

å

ga uppkommer emellertid hur man b

ö

r behandla den sjukpenning, som kan komma att utg

å

 fr

å

n allm

ä

n f

ö

rs

ä

k­ringskassa eller annan f

ö

rs

ä

kringsinr

ä

ttning.

Den g

ä

stforskare, vars vistelse i Sverige 

ä

r avsedd att vara minst ett 

å

r, skall vara sjukpenningf

ö

rs

ä

krad h

ä

r enligt AFL, i den m

å

n han inte enligt socialf

ö

rs

ä

kringskonvention allt­j

ä

mt omfattas av sitt hemlands motsvarande lagstiftning (jfr avsnitt 4). Vid sjukdom, som drabbar s

å

dan g

ä

stforskare, utger f

ö

rs

ä

kringskassan sjukpenning till honom, bortsett fr

å

n det undantagsfall att han omfattas av s k arbetgivarintr

ä

de och f

å

r sjukl

ö

n av sin arbetsgivare. Den sjukpenning, som forskaren f

å

r fr

å

n kassan, 

ä

r skattepliktig int

ä

kt av tj

ä

nst enligt punkt 12 av anvisningarna till 32 

§

KL. Sjukpenningen ers

ä

tter i princip f

ö

rlorad forskarl

ö

n och b

ö

r d

ä

rf

ö

r enligt utredningens mening i skatteh

ä

nseende behandlas pa samma s

ä

tt

Prop. 1984/85:76

111

som l

ö

nen och allts

å

 vid skattelindring enligt metoden under E vara skattepliktig endast till samma procentuella del som l

ö

nen.

Vad som nu har sagts om sjukpening enligt AFL b

ö

r g

ä

lla 

ä

ven vissa andra i punkt 12 av anvisningarna till 32

§

 KL angivna ers

ä

ttningar, n

ä

mligen sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadef

ö

rs

ä

kring eller lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd, ers

ä

ttning enligt lagen (1956:293) om er­s

ä

ttning 

å

t smittb

ä

rare och f

ö

r

ä

ldrapenning enligt AFL. Detsamraa b

ö

r g

ä

lla 

ä

ven s

å

dan i 32 

§

1 mom KL s

å

som skatte­pliktig omn

ä

mnd ers

ä

ttning, som i annan form 

ä

n livr

ä

nta utg

å

tt p

å

 grund av sjuk- eller olycksfallsf

ö

rs

ä

kring, tagen i samband med forskartj

ä

nsten.

F

ö

ljande skall h

ä

r till

ä

ggas. I avsnitt 6.4 har 

å

tergivits ett uttalande d

ä

ri en forskare vid Uppsala universitet kriti­serat att den f

ö

rste innehavaren av Erlanderprofessuren, en forskare fr

å

n USA, som av och till arbetat i Sverige under ungef

ä

r tv

å

å

r, inte kom i 

å

tnjutande av sjukf

ö

rs

ä

kringsf

ö

r­m

å

ner oaktat universitet eriade arbetsgivaravgifter. H

ä

rtill

ä

r att s

ä

ga att - s

å

som n

ä

rmare belysts under avsnitt 4.1 -en f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r f

ö

rm

å

nerna i fr

å

ga 

ä

r att vederb

ö

rande blivit inskriven hos f

ö

rs

ä

kringskassa. H

ä

rf

ö

r erfordras att vistelsen i Sverige 

ä

r avsedd att vara minst ett 

å

r. Det 

ä

r inte f

ö

r utredningen k

ä

nt om framst

ä

llning om inskriving hos kassa gjorts. Det kan naturligtvis ocks

å

vara tveksamt hur en framst

ä

llning i ett fall sora detta skall bed

ö

mas. Utredningen f

å

r under alla f

ö

rh

å

llanden konstatera att hith

ö

rande best

ä

m­melser p

å

socialf

ö

rs

ä

kringsomr

å

det, vilka 

ä

r av generell natur, inte kan av innovationsskatteutredningen ompr

ö

vas. -Slutligen skall till

ä

ggas att arbetsgivaravgifterna till socialf

ö

rs

ä

kringen 

ä

r av kollektiv natur och att det f

ö

rh

å

l­landet att en viss arbetsgivare betalat s

å

dana avgifter sak

Prop. 1984/85:76

112

nar samband med fr

å

gan huruvida en hos honom anst

ä

lld 

ä

r f

ö

rm

å

nsber

ä

ttigad eller ej.

Slutligen m

å

f

ö

ljande ber

ö

ras. Sedan n

å

gra

å

r g

ä

ller s

ä

rskil­da regler f

ö

r "kontraktsanst

ä

lld forskare" vid SIPRI i syfte att bereda s

å

dan forskare vissa skattel

ä

ttnader. Dessa be­st

ä

mmelser, som kan avse 

ä

ven annan forskare 

ä

n den som fyller kraven enligt de ifr

å

gasatta nya best

ä

mmelserna f

ö

r utl

ä

ndska g

ä

stforskare, b

ö

r bibeh

å

llas samtidigt som forskare hos SIPRI - om han fyller villkoren enligt de sist:;

ä

mnda reglerna - kan 

ä

ga att i st

ä

llet beg

ä

ra till

ä

mpning av dem.

Prop. 1984/85:76

113

9        S

Ä

RSKILDA FRAGOR

9.1      Forskare som ifr

å

gakommer f

ö

r skattel

ä

ttnader

I direktiven g

ö

rs h

ä

rom f

ö

ljande uttalande.

"De s

ä

rskilda skattereglerna skall endast omfatta utl

ä

ndska medborgare som 

ä

r bosatta och verksamma utomlands f

ö

re anst

ä

llningen h

ä

r i landet . Anst

ä

ll­ningen b

ö

r avse kvalificerat forsknings- eller ut­vecklingsarbete med s

å

dan inriktning eller p

å

 s

å

dan kompetensniv

å

 att betydande sv

å

righeter skulle f

ö

re­ligga f

ö

r rekrytering inom landet. Kompetenskraven b

ö

r st

ä

llas s

å

 h

ö

gt att antalet personer som uppfyl­ler kraven blir begr

ä

nsat."

Utredningen vill n

å

got kommentera detta uttalande. Grundtan­ken 

ä

r uppenbarligen att den forskare som p

å

grund av med­borgarskap eller bos

ä

ttning och hemvist har en p

å

taglig an­knytning till v

å

rt land skall vara underkastad vanliga svens­ka skatteregler. Det betyder bl a att en svensk medborgare bosatt och verksara utoralands inte ifr

å

gakommer f

ö

r skatte­l

ä

ttnader vid tillf

ä

lligt forskningsarbete i Sverige. En utl

ä

ndsk forskare anst

ä

lld vid ett bolag utomlands, som 

ä

r dotterbolag till ett svenskt moderbolag, har d

ä

remot inte s

å

dan anknytning till Sverige att han ej kan ifr

å

gakomma f

ö

r skattel

ä

ttnader vid g

ä

stforskningsuppdrag i Sverige.

Uttrycket "verksam utomlands f

ö

re anst

ä

llningen h

ä

r i landet" ger givetvis uttryck f

ö

r en riktig princip. Det kan emeller­tid finnas situationer d

ä

r uttrycket inte b

ö

r h

å

rdras. En utl

ä

ndsk forskare kan, s

å

som p

å

pekats f

ö

r utredningen, ha sin verksamhet tillf

ä

lligt f

ö

rlagd till Sverige - kanske f

ö

r f

ö

rel

ä

sningsverksamhet ed- f

ö

r att d

ä

refter knytas till ett g

ä

stforskaruppdrag h

ä

r i landet. Man b

ö

r undfika s

å

dant som

8   Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

114

att han skall n

ö

dgas

å

terv

ä

nda till hemlandet, d

ä

r f

ö

r en kortare tid ta upp n

å

gon verksamhet och sedan fara tillbaka till Sverige f

ö

r att bli ber

ä

ttigad att utnyttja de f

ö

rm

å

n­ligare skattereglerna.

En inskr

ä

nkning ut

ö

ver vad som inryms i det nyss 

å

tergivna direktivuttalandet kan 

å

 andra sidan m

ö

jligen

ö

verv

ä

gas. Under utredningsarbetets g

å

ng har viss tvekan yppats om det l

ä

mpliga i att de f

ö

rm

å

nligare skattereglerna skulle kunna g

ä

lla 

ä

ven f

ö

r g

ä

stforskare i Sverige som 

ä

r medborgare i annat nordiskt land. Denna tvekan skulle h

ä

nf

ö

ra sig till en m

ö

jlig irritation n

ä

r det uppm

ä

rksammades att den nordiske g

ä

stforskaren fick beh

å

lla v

ä

sentligt mer av sin l

ö

n 

ä

n den inhemske kollegan. Vidare har sagts att med likartade best

ä

m­melser i andra nordiska l

ä

nder - en f

ö

ljsamhet i skattelag­stiftningssammanhang finns m

å

nga tidigare exempel p

å

 - skulle nordiska forskare av renodlade skattesk

ä

l efterstr

ä

va arbete i annat nordiskt land 

ä

n hemlandet.

Mot ett uteslutande av nordiska g

ä

stforskare fr

å

n skattereg­lerna i fr

å

ga talar 

å

 andra sidan att forskarl

ö

nerna, i varje fall professorsl

ö

nerna, 

ä

r s

å

 avsev

ä

rt mycket h

ö

gre i Danmark och Norge att utan en lindring i beskattningen g

ä

stforskare fr

å

n dessa l

ä

nder inte kan p

å

r

ä

knas. F

ö

r utredningen har p

å

visats flera exerapel h

ä

rp

å

. 

Ä

ven fr

å

n industrih

å

ll har best

ä

mda 

ö

nskem

å

l framst

ä

llts om att inte g

ö

ra undantag f

ö

r nordiska forskare.

Utredningen erinrar om ett tidigare 

å

tergivet uttalande att svenska forskare kan k

ä

nna irritation 

ö

ver att utl

ä

ndska kolleger f

å

r en h

ö

gre bruttol

ö

n 

ä

n den egna, en

ä

r detta anses ge uttryck f

ö

r en v

ä

rdering av forskaruppgiften som s

å

dan, men 

å

 andra sidan kan godta en f

ö

rm

å

nligare skattem

ä

ssig behandling av g

ä

stforskaren 

ä

n som ifr

å

gakommer f

ö

r den in­hemske forskaren som sj

ä

lv kan bli f

ö

rm

å

nsbeh

é

mdlad vid g

ä

st-

Prop. 1984/85:76

115

forskning utomlands. Med h

ä

nsyn h

ä

rtill och till att de nu aktuella skattereglerna i varje fall tills vidare inte har n

å

gon motsvarighet i 

ö

vriga nordiska l

ä

nder f

ö

rordar utred­ningen att man avst

å

r fr

å

n den nu diskuterade inskr

ä

nkning­en .

Ett s

ä

rskilt problem 

ä

r vidare hur det skall f

ö

rfaras betr

ä

f­fande utl

ä

ndska g

ä

stforskare som befinner sig i Sverige n

ä

r de ifr

å

gasatta nya skattereglerna tr

ä

der i kraft . Mot att till

ä

i-pa dem i s

å

dana fall kan s

ä

gas tala att forskaren knu­tits till verksamheten i Sverige under de.villkor som g

ä

llde n

ä

r denna p

å

b

ö

rjades. Dessa villkor b

ö

r ha varit bekanta f

ö

r honom och f

ö

r hans arbetsgivare och hans anst

ä

llningsf

ö

rm

å

ner kan vara avv

ä

gda med h

ä

nsyn h

ä

rtill. F

ö

r en till

ä

mpning av best

ä

mmelserna i dessa fall talar 

å

 andra sidan att det kan vara angel

ä

get att ekonomiskt m

ö

jligg

ö

ra eller underl

ä

tta att forskaren i fr

å

ga ges tillf

ä

lle att fullf

ö

lja ett p

å

g

å

ende uppdrag. Utredningen har f

ö

r egen del den uppfattningen att skattereglerna i fr

å

ga skall kunna till

ä

mpas 

ä

ven i de nu 

å

syftade fallen d

ä

rest detta bed

ö

ms vara i enlighet med lag­stiftningens syfte. Det inneb

ä

r att man beaktar omst

ä

ndig­heterna i det s

ä

rskilda fallet. 

Ä

r forskaren p

å

 ett f

ö

r arbetsgivaren f

ö

rbindande s

ä

tt tillf

ö

rs

ä

krad full ekonomisk kompensation f

ö

r hela anst

ä

llningstiden, kan anledning saknas att medge skattel

ä

ttnader. Om 

å

ter l

ä

get, 

ä

r det att uppdra­gets fullf

ö

ljande och avslutande reellt 

ä

r beroende av skatteeftergifter, b

ö

r s

å

dana kunna meddelas. Det kan till

ä

g­gas att n

å

gon retroaktiv skattel

ä

ttnad givetvis inte ifr

å

ga­kommer ,

Som ovan antytts b

ö

r n

å

gon begr

ä

nsning finnas av den tid varunder de f

ö

rm

å

nliga skattereglerna skall g

ä

lla. Anledning­en h

ä

rtill 

ä

r i och f

ö

r sig uppenbar. Den forskare som stan­nar h

ä

r f

ö

r l

ä

ngre tid m

å

ste antas ha anpassat sig till de i Sverige g

ä

llande villkoren i olika h

ä

nseende och han b

ö

r

Prop. 1984/85:76

116

skattem

ä

ssigt behandlas p

å

 samma s

ä

tt som andra inkomst­tagare. Problemet 

ä

r vilken tidsbegr

ä

nsning som b

ö

r g

ä

lla.

Som redovisats under avsnitt 6.3 har utredningen noterat ganska skilda uppfattningar hos dem man r

å

dgjort med: tv

å

 upp till fyra 

å

r, i b

å

da fallen med m

ö

jlighet till f

ö

rl

ä

ngning, n

ä

r det 

ä

r av s

ä

rskilda sk

ä

l p

å

kallat, har angetts som l

ä

mp­liga l

ä

ngsta tider.

Utredningens mening 

ä

r att en betydande flexibilit-c b

ö

r g

ä

lla. Ett medgivande av nu ifr

å

gavarande slag b

ö

r givetvis inte ifr

å

gakomma f

ö

r l

ä

ngre tid an som beg

ä

rts eller som kan f

ö

rutses vara erforderlig f

ö

r den avsedda forskarinsatsen. En god ordning kan vara n

ä

r anst

ä

llningstiden inte kan med st

ö

r­re s

ä

kerhet 

ö

verblickas och 

ö

nskem

å

l framst

ä

llts om att de s

ä

rskilda reglerna skall g

ä

lla f

ö

r l

ä

ngre tid att ge ett medgivande f

ö

r tv

å

å

r med en m

ö

jlighet till f

ö

rl

ä

ngning f

ö

r att arbetet eller projektet i fr

å

ga skall kunna f

ö

ras till ett slut. Den l

ä

ngsta tiden f

ö

r skattel

ä

ttnader f

ö

r en och samme forskare b

ö

r normalt vara fyra 

å

r, och detta 

ä

ven om forskaren anlitas av skilda institutioner eller f

ö

retag eller under inte sammanh

ä

ngande tidsperioder. N

ä

r utredningen h

ä

r och i den utarbetade lagtexten anv

ä

nder ordet "b

ö

r" sker detta i syfte att ge beslutsorganet i fr

å

ga viss m

ö

jlighet att g

å

 ut

ö

ver fyra

å

rsgr

ä

nsen, n

ä

r detta ter sig betingat av alldeles s

ä

rskilda omst

ä

ndigheter.

I direktiven talas om "forsknings- eller utvecklingsarbete" och man kan utg

å

 fr

å

n att den n

ä

rmare inneb

ö

rden d

ä

rav av­setts vara vad som g

å

r in under de i sammanhanget g

ä

ngse definitionerna s

å

dana de 

å

terges t ex i regeringens proposi­tion 1983/84:107 om forskning (sid 7-8).

Utredningen har vid sina kontakter st

ä

llt fr

å

gan om vad som s

å

lunda avses med forsknings- och utvecklingsarbete 

ä

r n

å

got

Prop. 1984/85:76

117

entydigt eller om man h

ä

r m

ö

ter tolkningsproblem. Svaren har inneburit ungef

ä

r f

ö

ljande.

De omr

å

den inom vilka forskning och utbildning sker vid uni­versitet och h

ö

gskolor 

ä

r notoriskt s

å

dana omr

å

den som h

ä

r 

ä

r i fr

å

ga. Det kan emellertid ocks

å

 finnas forskningsomr

å

den utomlands som tills vidare inte 

å

terfinns vid v

å

ra l

ä

roan­stalter. I 

ö

vrigt har svaren inneburit, att vad som h

ä

nf

ö

rs till FoU 

ä

r vad som det h

ä

r b

ö

r vara fr

å

ga om samtidigt som det p

å

pekats att det kan vara sv

å

rt i det enskilda fallet att avg

ö

ra om det verkligen handlar om ett FoU-arbete. Till s

å­

dant arbete vill man genomg

å

ende ocks

å

 h

ä

nf

ö

ra en forskarin­sats som visserligen inneb

ä

r att g

ä

stforskaren endast utnytt­jar sitt befintliga kunnande i syfte att utveckla eller f

ö

r­

ä

ndra ett f

ö

retags produktion men i och f

ö

r sig inte har till resultat att forskningen som s

å

dan vidareutvecklas. Vid s

å­

dana uttalanden har fogats kravet p

å

 att arbetet skall ligga p

å

 en kvalitativt h

ö

g niv

å

 - det har talats om att man kanske borde uppr

ä

tth

å

lla krav p

å

 professorskompetens eller doktors­grad f

ö

r att f

å

 en presumtion f

ö

r att det handlar om en verk­samhet p

å

 den avsedda h

ö

ga niv

å

n.

Det kan i detta sammanhang omn

ä

mnas att statistiska central­byr

å

n i anslutning till en enk

ä

t om forsknings- och utveck­lingsarbete 1981-1983 (blankett 811) karakt

ä

riserat det sena­re som en uppgift "att systematiskt och metodiskt utnyttja forskningsresultat och vetenskaplig kunskap och nya id

é

er f

ö

r att 

å

stadkomma nya produkter, nya processer, nya system eller v

ä

sentliga f

ö

rb

ä

ttringar av redan existerande s

å

dana", med andra ord - f

ö

r att 

å

terge ett av ett industrif

ö

retag nyttjat uttryck - en "avancerad produktutveckling".

Det

ä

r anledning att h

ä

r erinra om tidigare 

å

tergivna till utredningen gjorda uttalanden att best

ä

mmelserna borde kunna till

ä

mpas 

ä

ven n

ä

r fr

å

ga 

ä

r om utvecklingrbete avseende

Prop. 1984/85:76

118

s

å

dant som t ex rationalisering, administration, logistik, marknadsf

ö

ring. Utredningen vill som sin mening uttala, att n

ä

r i den utarbetade lagtexten, i enlighet med direktiven, talas om "utvecklingsarbete" detta v

ä

l kan t

ä

nkas omfatta 

ä

ven s

å

dant som rationalisering etc. Den avg

ö

rande synpunkten b

ö

r vara om den som anlitas f

ö

r utvecklingsarbetet utf

ö

r detta med utnyttjande av forskningsresultat som han uppn

å

tt eller vetenskapligt kunnande som han genom forskarinsatser f

ö

rv

ä

rvat. I praktiken kan detta betyda att beslutsorganet i fr

å

ga f

ä

ster s

ä

rskild vikt vid om vederb

ö

rande 

ä

r p

å

  ofes-sors- eller doktorsniv

å

.

Utredningen har den uppfattningen att man inte kan och m

ö

jli­gen inte heller b

ö

r precisera sig i nu f

ö

revarande sammanhang mer 

ä

n som skett. Det galler i st

ä

llet att tillse att de som har att g

ö

ra bed

ö

mningen har kompetens h

ä

rf

ö

r och f

ö

ljer de allm

ä

nna riktlinjer som angetts i det f

ö

reg

å

ende.

I direktiven s

ä

gs ocks

å

 att en f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r de t

ä

nkta skattereglerna 

ä

r att betydande sv

å

righeter skulle f

ö

religga f

ö

r forskarrekrytering inom landet. P

å

 denna punkt har utred­ningen f

å

tt ett mycket entydigt svar, n

ä

mligen att man anli­tar inte en utl

ä

ndsk forskare om en lika kvalificerad svensk s

å

dan finns att tillg

å

. M

å

nga sk

ä

l s

ä

gs tala h

ä

rf

ö

r s

å

som under alla f

ö

rh

å

llanden h

ö

gre kostnader, n

ö

dv

ä

ndigheten att hj

ä

lpa till med bostadsfr

å

gan, understundom kanske spr

å

ksv

å­

righeter.

9.2      Beslutsorgan

Med det f

ö

reg

å

ende har ber

ö

rts vad som i princip synes b

ö

ra g

ä

lla f

ö

r att de s

ä

rskilda skattereglerna skall bli till

ä

mp­liga p

å

 en g

ä

stforskare. Den d

ä

rp

å

 f

ö

ljande fr

å

gan g

ä

ller p

å 

vem det skall ankomma att pr

ö

va om forskaren i fr

å

ga uppfyl­ler de st

ä

llda villkoren.

Prop. 1984/85:76

119

Vissa av dessa villkor, s

å

som att vederb

ö

rande 

ä

r utl

ä

ndsk medborgare samt bosatt och verksam utomlands f

ö

re anst

ä

ll­ningen i Sverige, kan i och f

ö

r sig t

ä

nkas pr

ö

vade av taxe­ringsn

ä

mnd. Men 

å

tskilliga ol

ä

genheter skulle vara f

ö

renade med en s

å

dan ordning. Taxeringsn

ä

mnderna 

ä

r inte verksamma hela 

å

ret. Sina beslut fattar n

ä

mnden i anslutning till att taxeringen best

ä

ms. N

å

gra f

ö

rhandsuttalanden kan n

ä

mnden inte g

ö

ra. Vid tvistigheter kan besv

ä

r anf

ö

ras och 

ä

rendet f

ö

rdr

ö­

jas p

å

 ett oacceptabelt s

ä

tt.

Bed

ö

mningen huruvida fr

å

ga 

ä

r om ett kvalificerat forsknings-och utvecklingsarbete enligt best

ä

mmelserna h

ä

rom

ä

r n

å

got sora av uppenbara sk

ä

l inte kan ankomma p

å

 taxeringsn

ä

mnderna. N

å

gon annan l

ö

sning m

å

ste efterstr

ä

vas.

Inom riksskatteverket finns en n

ä

mnd f

ö

r r

ä

tts

ä

renden med uppgift att ge f

ö

rhandsbesked i inkomsttaxeringsfr

å

gor. Inte heller denna n

ä

mnd 

ä

r en l

ä

mplig l

ö

sning av detta problem. Ledam

ö

terna 

ä

r

å

tta och det kan inte f

ö

ruts

ä

ttas att dessa kan sammantr

ä

ffa f

ö

r beslut s

å

ofta och med den snabbhet som h

ä

r erfordras. De 

ä

r inte heller utsedda med tanke p

å

 en bed

ö

mning av fr

å

gor som den nu aktuella. F

ö

rfarandet 

ä

r vida­re formaliserat med motpart och p

å

annat s

ä

tt. Och besluten kan av part 

ö

verklagas. - Vid sidan av f

ö

rhandsbesked ges ocks

å

 besked i 

å

tskilliga dispens

ä

renden d

ä

r inte 

ö

verklag-bara beslut l

ä

mnas av ordf

ö

randen j

ä

mte ytterligare tv

å

 leda­m

ö

ter. Dessa 

ä

r h

ä

mtade fr

å

n n

ä

mnden d

ä

r s

ä

rskild sakkunskap betr

ä

ffande forsknings- och utvecklingsarbete inte kan f

ö

rut­s

ä

ttas vara representerad.

I st

ä

llet b

ö

r en okonventionell l

ö

sning 

ö

verv

ä

gas som m

ö

jlig­g

ö

r snabba och slutliga beslut. Beslutsuppgiften b

ö

r l

ä

ggas p

å

 en starkt begr

ä

nsad personkrets med inslag av s

ä

rskild sakkunskap. Anknytning b

ö

r vidare ske till en befintlig myn-

Prop. 1984/85:76

120

dighet som kan tillhandah

å

lla erforderlig administrativ ser­vice.

En anknytning b

ö

r ske till riksskatteverket med h

ä

nsyn till den centrala st

ä

llning inom skattef

ö

rvaltningen som verket har och med de f

ö

ruts

ä

ttningar som d

ä

rigenom finns f

ö

r att fattade beslut snabbt skall kunna bringas till k

ä

nnedom f

ö

r arbetsgivare och arbetstagare samt vederb

ö

rande lokala skattemyndighet. D

ä

rvid ges tillika information om vad som skall beaktas f

ö

r att ett beslut om till

ä

mpning av de s

ä

r­skilda skattereglerna blir vederb

ö

rligen effektuerat och iakttaget.

I s

ä

rskild m

å

n ansvarig b

ö

r enligt utredningen generaldirek­t

ö

ren i riksskatteverket vara och han b

ö

r som ordf

ö

rande ing

å 

i ett beslutskollegium. Vid f

ö

rhinder f

ö

r generaldirekt

ö

ren b

ö

r 

ö

verdirekt

ö

ren i verket intr

ä

da och ta 

ö

ver den f

ö

rres uppgifter och ansvar.

I beslutskollegiet b

ö

r vid sidan av generaldirekt

ö

ren endast n

å

gra f

å

 personer ing

å

och de b

ö

r f

ö

retr

ä

da s

ä

rskild sakkun­skap. Anledningen till att personkretsen b

ö

r vara s

å

liten 

ä

r 

ö

nskem

å

let att kunna ge snabba besked. Med en st

ö

rre person­krets 

ö

kar sv

å

righeten att samla vederb

ö

rande till sammantr

ä­

de resp genom telefonkontakt n

å

 fram till ett beslut.

Givetvis ankommer det p

å

regeringen att utse de personer -enligt utredningens mening ej fler 

ä

n tv

å

j

ä

mte ers

ä

ttare f

ö

r dem - som f

ö

rutom ordf

ö

randen skall ing

å

i kollegiet. Utred­ningen vill emellertid redovisa n

å

gra synpunkter i samman­hanget .

En av de tv

å

b

ö

r helst ha s

ä

rskilda insikter p

å

 de tekniskt naturvetenskapliga och medicinska forskningrar

å

dena och j

ä

mv

ä

l p

å

 de forskningsomr

å

den som 

ä

r aktuella inom l

ä

keme-

Prop. 1984/85:76

121

delsindustrin. Det kan antas att framst

ä

llningar om till

ä

mp­ning av de s

ä

rskilda skattereglerna blir relativt sett mest frekventa inom dessa omr

å

den.

Sannolikt kan det vara sv

å

rt att finna en person med en s

å 

h

ö

g och bred kompetens som den nyss antydda. N

ä

r en ers

ä

ttare f

ö

r den ordinarie ledamoten utses, b

ö

r detta ske med tanke p

å 

att f

å

den komplettering av sakkunskapen som kan b

ö

ra efter­str

ä

vas .

Avser en framst

ä

llning ett 

ä

mnesomr

å

de utanf

ö

r den ordinarie ledamotens s

ä

rskilda kompetens men inom ers

ä

ttarens, b

ö

r ordf

ö

randen vara of

ö

rhindrad att l

å

ta den sistn

ä

mnde i st

ä

l­let f

ö

r den ordinarie ledamoten intr

ä

da i beslutsfunktionen.

F

ö

rslag till ledamot och ers

ä

ttare f

ö

r denne i nu 

å

syftat fall kan t

ä

nkas bli avgivet fr

å

n olika h

å

ll. Utredningen har haft s

å

v

ä

l IVA som STU i tankarna men stannat f

ö

r att f

ö

rorda att f

ö

rslag i 

ä

mnet b

ö

r gemensamt avges av NFR och MFR. F

ö

r­slaget b

ö

r vara ett ordf

ö

rande

ä

rende bl a d

ä

rf

ö

r att befatt­ningshavare vid de b

å

da forskningsr

å

den - som inte g

ä

rna kan vara med om att f

ö

rorda sig sj

ä

lva - inte skall vara p

å

 f

ö

r­hand uteslutna fr

å

n att kunna ifr

å

gakomma f

ö

r f

ö

rslag.

De s

ä

rskilda skattereglerna kan vinna till

ä

mpning 

ä

ven p

å 

m

å

nga andra forskningsomr

å

den. S

ä

rskilt b

ö

r i sammanhanget det humanistiskt samh

ä

llsvetenskapliga omr

å

det uppm

ä

rksammas, och utredningen f

ö

rordar att den andre av de b

å

da nu aktuella ledam

ö

terna j

ä

mte dennes ers

ä

ttare utses p

å

f

ö

rslag av HSFR eller r

ä

ttare sagt dess ordf

ö

rande. Vid val av ledamot och suppleant b

ö

r efterstr

ä

vas att de b

å

da tillsammans t

ä

cker s

å 

vida i sammanhanget aktuella omr

å

den som m

ö

jligt. Vad ovan sagts om anlitande i vissa fall av ers

ä

ttaren i st

ä

llet f

ö

r den ordinarie ledamoten b

ö

r g

ä

lla 

ä

ven i detta fall.

Prop. 1984/85:76

122

Hur valet av ledam

ö

ter och suppleanter 

ä

n utfaller, ligger det i sakens natur att framst

ä

llningar kan inkomma som ligger utanf

ö

r den inom beslutskollegiet representerade omedelbara sakkunskapen. Det kan antas att framst

ä

llningarna, som m

å

ste f

ö

ruts

ä

ttas vara s

å

 raotiverade att forsknings- eller utveck­lingsarbetets inneb

ö

rd klart framg

å

r och att tillr

ä

ckliga uppgifter l

ä

mnats r

ö

rande den tillt

ä

nkte, eller redan befint-lige, g

ä

stforskarens data i vad dessa 

ä

r av betydelse vid 

ä

rendets behandling, merendels kan bed

ö

mas av kollegiet 

ä

ven om framst

ä

llningen avser n

å

got utanf

ö

r ledam

ö

ternas egentliga kompetensomr

å

de. N

ä

r s

å

 emellertid inte 

ä

r fallet, kan ifr

å

gakomma att genom en formlig remiss till sakkunnig in­stans inh

ä

mta dess synpunkter f

ö

re ett beslut. 

Ä

r 

ä

rendet br

å

dskande eller finner man detta enklare och bekv

ä

mare b

ö

r hinder inte m

ö

ta f

ö

r f

ö

retr

ä

dare f

ö

r kollegiet att ta en direkt kontakt med den eller dem som h

ä

r kan l

ä

mna avg

ö

rande synpunkter. En tj

ä

nsteanteckning att l

ä

ggas till handlingarna b

ö

r g

ö

ras med uppgift varifr

å

n synpunkter inh

ä

mtats och, kortfattat, vilka dessa varit.

N

ä

r det g

ä

ller framst

ä

llningar fr

å

n universitet, h

ö

gskolor etc, har universitetskanslern under hand framf

ö

rt synpunkten, att det b

ö

r ankomma p

å

institutionen i fr

å

ga att g

ö

ra en till ifr

å

gavarande beslutskollegium st

ä

lld framst

ä

llning som inges till vederb

ö

rande rektors

ä

mbete. Det skulle d

ä

refter ankomma p

å

 rektor att med till- eller avstyrkan vidarebefordra fram­st

ä

llningen. Till

ä

mpas denna ordning kompletteras f

ö

ljaktli­gen beslutsunderlaget. En s

å

dan ordning, som synes 

ä

ndam

å

ls­enlig, b

ö

r kunna iakttas utan att detta blir i lag eller f

ö

r­ordning direkt f

ö

reskrivet.

H

ä

r skall tillfogas att 

å

tskilliga framst

ä

llningar om de s

ä

rskilda skattereglernas till

ä

mpning kan komma att avse utl

ä

ndska personer med uppgift att bedriva till

ä

mpad forsk-ning eller utvecklingsarbete vid svenska industrif

ö

retag.

Prop. 1984/85:76

123

Utredningen har 

ö

verv

ä

gt om p

å

 grund h

ä

rav i beslutsorganet borde ing

å

 ocks

å

 n

å

gon ledamot med s

ä

rskilda insikter p

å 

detta omr

å

de. Tanken har emellertid avvisats dels d

ä

rf

ö

r att f

ä

ltet h

ä

r 

ä

r s

å

 vitt att en enskild person knappast kan t

ä

nkas ha en samlad 

ö

verblick, dels - och kanske fr

ä

mst - f

ö

r att inte 

ä

ventyra en snabb handl

ä

ggning genom att ut

ö

ka kret­sen av dem som har att delta i ett beslut. Enligt utredning­ens mening b

ö

r det i st

ä

llet ankomma p

å

 ordf

ö

randena i NFR och MFR n

ä

r de ger in f

ö

rslag till regeringen betr

ä

ffande en ledarrot med suppleant f

ö

r denna att v

ä

ga in 

ä

ven s

å

dant som nu ber

ö

rts. M

ö

jligheterna f

ö

r beslutsorganet att inh

ä

mta synpunkter fr

å

n t ex IVA och STU skall inte heller f

ö

rbises.

Utredningen har 

ö

verv

ä

gt om det b

ö

r f

ö

reskrivas att de tre i beslutet deltagande skall vara ense om bifall f

ö

r att s

å

dant skall meddelas. En f

ö

reskrift av denna inneb

ö

rd kunde t

ä

nkas i sin m

å

n medverka till s

ä

rskild 

å

terh

å

llsamhet n

ä

r det g

ä

l­ler att medge skattel

ä

ttnaderna i fr

å

ga, en 

å

terh

å

llsamhet som ges uttryck f

ö

r i direktiven. A andra sidan finns grundad anledning anta att de tre beslutsfattarna vinnl

ä

gger sig om att n

å

 en gemensam uppfattning i enlighet med lagstiftningens syfte och att man endast rent undantagsvis kommer till olika slut. Utredningen finner sammanfattningsvis inte anledning f

ö

rorda annat 

ä

n vad som normalt g

ä

ller n

ä

r ett kollegium om tre personer har att fatta ett beslut.

Om det skulle intr

ä

ffa att ett br

å

dskande beslut beh

ö

ver fattas n

ä

r en av ledeun

ö

terna, annan 

ä

n ordf

ö

randen, av sjuk­dom eller annat sk

ä

l inte kan delta och detsamma g

ä

ller den­nes personlige suppleant, b

ö

r beslut likv

ä

l kunna meddelas men endast under f

ö

ruts

ä

ttning att de tv

å

ä

r om beslutet ense.

Beslutskollegiet b

ö

r ges en ben

ä

mning som ansluter till dess uppgift. Utredningen f

ö

resl

å

r ben

ä

mningen "fo;karskatten

ä

mn-

Prop. 1984/85:76

124

den" oaktat detta inte ter sig helt adekvat d

å

 beslutsuppgif­ten avser endast utl

ä

ndska forskare.

Forskarskatten

ä

mnden knyts allts

å

 i serviceh

ä

nseende till riksskatteverket men har i 

ö

vrigt en frist

å

ende st

ä

llning till verket.

9.3      Om procederet i 

ö

vrigt

En framst

ä

llning om till

ä

rapning av de s

ä

rskilda skattei igler-na inges naturligen av den institution eller det f

ö

retag som anlitat eller avser att anlita den utl

ä

ndske forskaren. Hinder m

ö

ter givetvis ej f

ö

r forskaren att sj

ä

lv g

ö

ra en framst

ä

llning.

Ö

verhuvud finns inget behov av n

å

gon forraali­sering i detta h

ä

nseende utom s

å

tillvida att framst

ä

llningen skall vara skriftlig. Inte ovanligt 

ä

r att forskaren eller den som utf

ö

r utvecklingsarbetet kvarst

å

r i tj

ä

nst hos sin arbetsgivare i heralandet och ocks

å

avl

ö

nas d

ä

rifr

å

n. Upp­dragsgivaren i Sverige, i dessa fall normalt ett industri­f

ö

retag, ers

ä

tter sedan det utl

ä

ndska f

ö

retaget f

ö

r till­handah

å

llna tj

ä

nster. Forskaren hos industrif

ö

retaget blir skattskyldig i Sverige om arbetet str

ä

cker sig 

ö

ver ett halv­

å

r. 

Ä

ven h

ä

r kan skattel

ä

ttnader ifr

å

gakomma - det svenska f

ö

retagets kostnad gentemot det utl

ä

ndska f

ö

retaget p

å

verkas av skatten i Sverige. Framst

ä

llning om skattel

ä

ttnader b

ö

r kunna g

ö

ras av vera sora helst av forskaren och n

å

got av de b

å

da ber

ö

rda f

ö

retagen.

Inkommet 

ä

rende diarief

ö

rs och f

ö

rbereds f

ö

r avg

ö

rande genom remiss till sakkunnig instans om s

å

 erfordras och tiden det medger eller genom muntligen inh

ä

mtade upplysningar som doku­menteras genom en tj

ä

nsteanteckning. Sedan beslut fattats och skriftligen utformats - vid bifall kan en standardblankett anv

ä

ndas - ges s

ö

kanden och andra ber

ö

rda del d

ä

rav. Av be­slutet skall framg

å

 de skatte- och avgiftsregler som g

ä

ller.

Prop. 1984/85:76

-

125

Beslutet b

ö

r inte kunna 

ö

verklagas (jfr nedan) varf

ö

r n

å

got formellt delgivningsf

ö

rfarande inte erfordras. Vederb

ö

rande lokala skattemyndighet underr

ä

ttas n

ä

r framst

ä

llning bifal­lits och p

å

 myndigheten ankommer att ge den svenske arbetsgi­varen besked om vad denne har att iaktta betr

ä

ffande prelimi­n

ä

rskatteavdrag. Avl

ö

nas forskaren fr

å

n utlandet skall f

ö

r honom utf

ä

rdas en debetsedel p

å

 prelimin

ä

r B-skatt, ber

ä

knad med st

ö

d av inh

ä

mtade eller i ans

ö

kningshandlingen l

ä

mnade uppgifter om l

ö

nens storlek och med iakttagande av de s

ä

r­skild'! skattereglerna.

Som nyss antytts b

ö

r ett beslut av f

ö

revarande slag inte kunna 

ö

verklagas. Olika sk

ä

l talar h

ä

rf

ö

r. N

å

gon naturlig 

ö

verinstans finns inte - skattedomstolarna 

ä

r inte l

ä

mpliga i sammanhang som detta och regeringen b

ö

r inte 

ö

verpr

ö

va beslut g

ä

llande enskilda personers beskattning. Med besv

ä

rsr

ä

tt f

ö

rdr

ö

js ocks

å

enligt sakens natur 

ä

rendets slutliga avg

ö

ran­de och en administrativt besv

ä

rlig situation kan uppkomma under mellantiden om besv

ä

ren skulle bifallas. I st

ä

llet b

ö

r g

ä

lla att n

ä

mnden kan p

å

f

ö

rnyad framst

ä

llning ompr

ö

va fr

å­

gan.

Enligt f

ö

rvaltningslagen skall ett f

ö

r s

ö

kanden negativt besked inneh

å

lla sk

ä

len h

ä

rf

ö

r. Om annat inte direkt f

ö

re­skrivs kommer detta att g

ä

lla i nu f

ö

revarande fall. F

ö

re­ligger inte besv

ä

rsr

ä

tt kan s

ä

gas att behovet av motivering inte 

ä

r mer framtr

ä

dande - motiveringens syfte 

ä

r bl a att ge v

ä

gledning vid ett 

ö

verklagande. A andra sidan kan s

ö

kan­den ha behov av motiveringen f

ö

r avslaget, n

ä

mligen om han vill g

ö

ra en f

ö

rnyad och kompletterad framst

ä

llning. Utred­ningen anser att motiveringsskyldigheten vid avslag b

ö

r g

ä

lla. - Vid bifall erfordras ingen motivering.

Prop. 1984/85:76

126

9.4      Sekretess

Utredningen har f

ö

reslagit att pr

ö

vningen huruvida de s

ä

r­skilda skattereglerna skall bli till

ä

mpliga p

å

 en g

ä

stforska­re skall g

ö

ras av ett s

ä

rskilt beslutsorgan - forskarskatte­n

ä

mnden - knutet till riksskatteverket. Det 

ä

r uppenbart att det i 

ä

renden av f

ö

revarande slag kan f

ö

rekomma uppgifter, vars utl

ä

mnande kan medf

ö

ra skada f

ö

r den enskilde. Bl a f

ö

ruts

ä

tts att den skriftliga framst

ä

llningen om reglernas till

ä

mpning inneh

å

ller en redog

ö

relse f

ö

r den verksamhet g

ä

stforskaren skall bedriva i Sverige och vad syftet 

ä

r med denna verksamhet. 

Ä

ven skyddsv

ä

rda uppgifter r

ö

rande forska­rens person kan t

ä

nkas f

ö

rekorama. Enligt utredningens mening b

ö

r den sekretessniv

å

 som g

ä

ller p

å

skatteomr

å

det i 

ö

vrigt i f

ö

rsta instans ocks

å

 g

ä

lla nu aktuella 

ä

renden. Sekretessen b

ö

r allts

å

 vara absolut.

Enligt 9 kap 1 

§

 f

ö

rsta stycket sekretesslagen (1980:100) g

ä

ller sekretess i myndighets verksamhet, som avser best

ä

m­mande av skatt eller som avser taxering eller i 

ö

vrigt fast­st

ä

llande av underlag f

ö

r best

ä

mmande av skatt, f

ö

r uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska f

ö

rh

å

llanden. Med fastst

ä

llande av underlag f

ö

r best

ä

mmande av skatt 

å

syftas -som framg

å

r av prop 1979/80:2 med f

ö

rslag till sekretesslag m m, del A sid 258 - i f

ö

rsta hand taxering sora i lagtexten uttryckligen n

ä

mns som exempel h

ä

rp

å

. Likas

å

å

syftas v

ä

rde­s

ä

ttning av aktier i bolag eller andelar i ekonomiska f

ö

r­eningar till ledning f

ö

r taxering. Som en verksamhet av nu angivet slag 

ä

r vidare att r

ä

kna dispens

ä

renden. Exempel p

å 

dispens

ä

renden 

ä

r 

ä

renden om befrielse fr

å

n till

ä

mpningen av best

ä

mmelserna om ber

ä

kning av skattepliktig realisations­vinst vid avyttring av aktier eller liknande egendom i sam­band med strukturrationaliering. Hit h

ö

r ocks

å

ä

renden ang

å­

ende r

ä

tt att erh

å

lla avdrag vid taxeringen f

ö

r avs

ä

ttning till s

ä

rskild nyanskaffningsfond och 

ä

renden om avdrag enligt

Prop. 1984/85:76

127

lagen (1978:401) om exportkreditst

ö

d. Dessutom innefattas i den nu n

ä

mnda verksamheten 

ä

ven 

ä

renden om f

ö

rhandsbesked i taxerings- och skattefr

å

gor.

Otvivelaktigt f

ö

reter de 

ä

renden som forskarskatten

ä

mnden kommer att handl

ä

gga stora likheter med flera av de 

ä

rende­typer som n

ä

mnts ovan. De beslut som n

ä

mnden har att meddela betr

ä

ffande g

ä

stforskare

ä

r enligt utredningens mening att se som ett led i fastst

ä

llande av underlag f

ö

r best

ä

mmande av skatt f

ö

r dem. H

ä

rav f

ö

ljer att n

å

gon s

ä

rskild sekretessregel vid sidan av den befintliga inte erfordras.

I 9 kap 1 

§

 tredje stycket g

ö

rs undantag fr

å

n sekretessen f

ö

r beslut varigenom bl a underlag f

ö

r best

ä

mmande av skatt fast­st

ä

lls. Vissa beslut 

ä

r emellertid inte undantagna fr

å

n sek­retessen. Dessa 

å

terfinns i n

ä

mnda stycke i en s

ä

rskild upp­r

ä

kning. Vidkommande fr

å

gan om vilket sekretesskydd som skall g

ä

lla betr

ä

ffande beslut av den s

ä

rskilda n

ä

mnden b

ö

r beaktas att den beskattningsfr

å

ga som behandlas vanligen har samband med ett vid en institution eller ett f

ö

retag planerat eller p

å

g

å

ende projekt. H

ä

r kan ett mycket starkt sekretessintresse f

ö

religga. Med tanke p

å

 den motiveringsplikt som i vissa fall f

ö

religger enligt f

ö

rvaltningslagen kan ett beslut av ifr

å

ga­varande slag komma att inneh

å

lla 

å

tskilligt av skyddsv

ä

rd natur. Det vore beklagligt om t ex ett f

ö

retag av h

ä

nsyn till risken f

ö

r att uppgifter som man anser skyddsv

ä

rda tas in i ett offentligt beslut avstod fr

å

n m

ö

jligheten att g

ö

ra fram­st

ä

llning om skattelindring med f

ö

ljd att man kanske ocks

å 

tvingades avst

å

 fr

å

n att anlita den utl

ä

ndske forskaren. Utredningen anser att 

ä

ven forskarskatten

ä

mndens beslut b

ö

r omfattas av sekretess. I den uppr

ä

kning som finns i 9 kap 1 

§ 

tredje stycket sekretesslagen b

ö

r d

ä

rf

ö

r beslut av ifr

å

gava­rande slag tas med. Det kan tillfogas att med ett s

å

dant till

ä

gg n

å

gon som helst tvekan inte kan r

å

da om att

ä

rendena hos forskarskatten

ä

mnden omfattas av f

ö

reskrMterna i 9 kap 1 

§

 f

ö

rsta stycket sagda lag.

Prop. 1984/85:76

128

10        F

Ö

RFATTNINGSBEST

Ä

MMELSER M M

En lagstiftning som den nu ifr

å

gavarande inneb

ä

r vissa om 

ä

n begr

ä

nsade ingrepp i kommunal skattelagens regelsystem och d

ä

rigenom ocks

å

 i vad som i motsvarande h

ä

nseenden g

ä

ller enligt lagen om statlig inkomstskatt. 

Ä

ven fr

å

n best

ä

mmelser i uppb

ö

rdslagen och taxeringslagen g

ö

rs vissa avsteg.

N

ä

r de tidigare omn

ä

mnda s

ä

rreglerna betr

ä

ffande forskare vid SIPRI inf

ö

rdes skedde detta lagtekniskt genom n

å

gra 

ä

ndringar i komrhunalskattelagen. N

ä

r det g

ä

ller de erforderliga g

ä

st-forskarbest

ä

mmelserna ter det sig f

ö

r utredningen med h

ä

nsyn till dessas omfattning och karakt

ä

r som mest 

ä

ndam

å

lsenligt att sammanf

ö

ra dem i en s

ä

rskild lag. St

ö

rre 

ö

versk

å

dlighet vinns och man ser l

ä

tt sambandet mellan de olika best

ä

mmel­serna. F

ö

rslag till lagtext har utarbetats i enlighet h

ä

r­med .

Ä

ven sekretesslagen b

ö

r kompletteras i visst h

ä

nseende. F

ö

r­slag h

ä

rtill har likaledes utarbetats. Detsamma g

ä

ller 

ä

ven lagen om socialavgifter.

Om statsmakterna godtar den ordning f

ö

r g

ä

stforskarfr

å

gans hantering, som utredningen f

ö

rordar, b

ö

r instruktionen f

ö

r riksskatteverket kompletteras p

å

 ett par st

ä

llen. Det har saknats anledning f

ö

r utredningen att i det r

å

dande l

ä

get avge f

ö

rslag till 

ä

ndring i denna i administrativ ordning tillkomna f

ö

rfattning.

De nya best

ä

mmelserna avses kunna till

ä

mpas fr o m ing

å

ngen av beskattnings

å

ret 1985. De b

ö

r emellertid ges s

å

dant ikrafttr

ä

dande att beslut betr

ä

ffande de nya reglernas till­l

ä

mplighet i enskilda fall kan, med verkan fr

å

n n

ä

mnda tid­punkt, meddelas dessf

ö

rinnan.

Prop. 1984/85:76

129

Utredningen vill tillfoga n

å

gra ord som ber

ö

r kostnadsfr

å

gan fr

å

n kommunal och statlig synpunkt. I avsnitt 6 har redovi­sats de upplysningar om antalet anlitade h

ö

gt kvalificerade utl

ä

ndska g

ä

stforskare, som l

ä

mnats av dem som tillfr

å

gats och som ocks

å

 svarat. Vad som erfarits ger av skilda sk

ä

l inte n

å

got b

ä

rande underlag f

ö

r en uppskattning av hur m

å

nga s

å

dana g

ä

stforskare som genomsnittligen 

ä

r verksamma i Sveri­ge under ett 

å

r. Det kan vara anledning erinra om att IVA p

å

fr

å

ga svarat att antalet troligen inte understeg 50 och knap­past 

ö

versteg 200. Uppgifterna 

ä

r allts

å

 h

ö

gst os

ä

kra, och h

ä

rtill kommer att om de nu 

ö

verv

ä

gda s

ä

rskilda skatteregler­na genomf

ö

rs detta kan antas medf

ö

ra att fler utl

ä

ndska g

ä

st­forskare

ä

n tidigare kommer att bli anlitade. I vilken om­fattning detta kommer att ske kan givetvis inte f

ö

rutses.

Redan av vad nu anf

ö

rts framg

å

r att det saknas f

ö

ruts

ä

ttning­ar f

ö

r utredningen att ge en antydan om storleken av det skatte- och avgiftsbortfall som reformen kommer att medf

ö

ra. H

ä

rtill kommer andra omst

ä

ndigheter som ocks

å

 f

ö

rhindrar ber

ä

kningar av detta slag. Bland de 50 - 200, som IVA giss­ningsvis angett, finns 

å

tskilliga, troligen ett flertal, som inte ifr

å

gakommer f

ö

r svensk beskattning antingen d

ä

rf

ö

r att de 

ä

r h

ä

r h

ö

gst ett halvt 

å

r och d

ä

runder avl

ö

nas fr

å

n hem­landet eller d

ä

rf

ö

r att visiting professors-regeln 

ä

r till­l

ä

mplig. F

ö

r att 

ö

verhuvud kunna g

ö

ra en ber

ä

kning erfordras ocks

å

 ett j

ä

mf

ö

relsematerial av annat slag, n

ä

mligen k

ä

nnedom om de avl

ö

ningsf

ö

rm

å

ner som g

ä

stforskare i nul

ä

get 

å

tnjuter. I varje fall vad g

ä

ller s

å

dana forskare i n

ä

ringslivets tj

ä

nst saknas uppgifter h

ä

rom.

Det

ä

r allts

å

 av m

å

ngahanda sk

ä

l inte m

ö

jligt att siffer­m

ä

ssigt antyda vilket skatte- och avgiftsbortfall som kan t

ä

nkas f

ö

ranledas av reformen liksom det inte heller 

ä

r m

ö

j­ligt att ber

ä

kna skattem

ä

ssiga och andra effeler i avseende 

å

 g

ä

stforskarnas arbetsgivare, vars kostnader f

ö

r forskarna minskas. Allm

ä

nt torde dock kunna s

ä

gas att skatte- och av­giftsbortfallet blir av mycket marginell betydelse.

9   Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

130

(N

vC

\a

VD

.,

1

1

..

rH

t

-

H

-H

.-H

..

..

o

rr

\o

-.4

a

ov

ov

ov

OV

ov

o>

ov

o>

ov

ov

o

»

Cl

CU

-1

T

P

G-.

01

OV

OV

ov

OV

ov

OV

o

»

OV

OV

OV

ov

fM

CD

fN

m

t

in

vn

in

m

in

in

m

in

in

m

in

m

in

0)

1

in

CQ

.-4

t

n

ov

in

i

(

r

n

ov

in

.

(

i~

m

ov

"

-.

m

m

T

in

in

>

£

vO

r~

CO

CO

ov

ov

O

O

i

0

0

m

r*

in

in

lO

O

iTi

.I

vo

CO   tN     (N        o    r

r*              Tj-       r-    ON

ov

ov

OD

ov 

00

ov

CD

ov CD

ov

CO

ov 

CO

ov

CD

CD

ov 

CO

ov

CD

i

Ov CD

ov

m

in

O

in in

O

OV

in

1

n 

VC in

in

1 ID VO

OV 

r-

CD

L1

CD

I    lU

!

!    

;  fl

OP*

OmOCOCDCDCDCDCOCDCOODCDCDCDCO

10

o

>*

O)

(N

VD

t

ov

n

t-

VC

t

t

m

in

10

iC

iOmvOvOO

»

CDCN rOfnmcotNri-Hino

ra

10

u

I   IW 

I     "

I   C

m in m

CO  CO  00 in m m

in

in

in

m

in

03

CD

CO

CD

CO

in

in

in

m

in

ov

m

1

t~

ro

CD

r>J

vC

ov

m

TT

in

in

m

VC

" r

»

- m in \0  Tf  rn  

rH   in

in tn  CO tn in

m m in in

CO  CO  CD  CO m in m m

-tOfnnfii-rriONinf-Hpri

r*-ofNTfv

ö

Ofnr*

»

ocoin

CO

in

CM

CO

CO

in

..

10

m

CO

in

Ov

CO

(N

f

f*i rl n GO CO CO 

r

»

 r r-

nfnfnr

TT  CM

Ti' r-

o 00 vo vO CD  

CM rvi (T,

CO 

 1-

CO  

t  in

rpnmovOvo(N 

\

OOVi

tfnrO(*v

  ..H  rt  n  (M  CN

s

c   IS 

CO

a

*

cs

(N

fvj

CM

(VJ

CM

CM

CM

CM

CM

CN

(M

(N

(N

CM

CO

ov

m

m

CO

CO

ffi

CO

CO

CD

00

CO

CD

CO

CO

0)

CO

vo

(N

ov

Tf

ov

OV

OV

c

OV

ov

ov

ov

OV

OV

ov

ov

ov

t

r-

f

vO

ov

i-t

rt

I.H

-H

H

-

--t

1

--4

i-H

..H

.-.

vo

CD

O

-

(N

in

r>

OV

1

(

n

in

[~

ov

,-.,

n

in

r

ov

f-1

i

)

I-.

1

--i

CM

CM

CM

CM

rv

m

n

n

m

in m ov n

u 

>:

o 

o

01

C

.H kl

IV

Jj

.H 

O

JJ

3

c

:0

CO

o r-

CO

     -I

m

en

in

CM

n

vo

O

O

O

O

O

O

O

O

o

o

o

o

o

o

o

o

o

in

o

in

-1

-1

CM

CM

CO

CO

CO

CO

vo

(

.H

.-(

in

o

o

o

o

GO

CO

00

t

Tt

CM

o

-H

CM

m

TT

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

m

in

VD

CD

CO

CD

OO

00

CO

(

I")

.-

i-4

1

I-)

o

o

o

o

o

o

00

m

CO

CO

OD

CO

00

vO

Tf

CM

o

CO

Tf

m

vO

r

»

CD

00

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

r~

CO

ov

o

(N

00

CO

CD

00

.-.*  r..*   ..         -

o

o

o

o

00

CO

CO

CO

vO

fl"

CM

o

ov

o

-

CM

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

o

fO

TT

in

vD

Prop. 1984/85:76

131

vOOOOOCOTtCNCMCMCMCMCMCNfvl OvvDHOCDOVfncnmCOOOXCO tvrOv

»

(NOvOvOvOvOVOv

CM CM CM CN fM CO CO 00 00 CO ov  ov  ov  ffv  ov

in vO  -H r .5-

CO CM lo o n o

rt 

«

 CM cvj m

ov

CM

m ..n r- in vo vo

ov in 

i r* r 00 

ö

v Ov

en in (O ro

CO  Tj-

m

IS

ID 10

«

C

«

l

c

:0

CN  CM  (M OV ''O ro

CM  .T  

»

vO  00  CO  4*

m  rH     00

ov      vO

  ov

r

»

 CN fvi m

IN  OV  tC  r

»

  CD

CO rH in CO rH

rH   rH   rH   (N

vC  CO

CO

(

fvj

CM

CN

ov rH

in

in

CO

ro

ro

ov ov

vO

in

ov

ov

CO   .H

ro

rH

VO

rH

r~ rH

r

»

OV

«

t

OV

rH

rH

rH

rH

CN

CN

CNCMCNCMCNCMCMCNCNCNCN

TTOOCOOOOOCOCOOOCOOOOO ov     ov     OVOVOvOVOvOvOvOvOv

in h* Ov ... ov  ov m vD r- r~- CO

t~- ov -H ro 00 ro ov   in in vD

CN

rvj

CN

CM

CM

CM

CM

CN

CN

fv)

fM

00

CO

00

00

00

CO

CO

00

00

00

00

OV

OV

ov

ov

ov

ov

ov

ov

ov

ov

ov

in

ov

ro

r

»

f-4

m

ov

ro

t

in

ro

t~

fM

vO

rH

uo

OV

Tj-

CO

ro

t

ro

PO

TT

"t

in

in

in

VO

vo

r>-

(~

00 00 Tf

rH  .H  CO   Tf  CM

CN  CN ov ro

CN

CN

fM

CM

CO

CO

CO

CO

OV

ov

OV

ov

CNfMCMCNCNCNCNCM

OOCOSCOCOaOGOCO OvOvOvOvovOvovCv

TfrH*TfrH

»

foovlnrHr-ro(m.Hr

«

r.Oroinr

»

rtmcOfviinovovDOror~rHV

rHrHrH.HCNCNCMroroc

»

i*inininvovo

COCOfMCMCMCNCNfMfvlfMCNCNfvICNCNfMfMCN

rHOOVODcnQDOOOOCOCOCOOOCOCOCOOOCO TfTfCNOvOVOVOvovOvovOVOVOVOVOvOVOV

Ov     vO     00

VO     

in       rH

ro    in

rorHOvrmrorHOv'

»

inroOv COrHmvoOvfviinrOcovoOv.H rHCNCMcNCNfororoTfin

Tf r- vO 00

ov rH ro in r* ov CN ro ro ro fo en

CMvDOOCOOOOOCOOOCOOOCOCOCOOOCOOOOOOO

CQrHOvOvOrHrHrHrHrHrHrHrHl-H

inmr-oinooooooooooooo

infMinpOOOOCOCOCOCOOOCOCDOOCOCOOOCO

COvDOvmrfMOODvOfMOOOvDOJO

.rHCNromvorODCOovOrHCN

u  I

X

O 

m

vO tji      CO

C

.r        K

iH      le

U   4J C   10

s

CO      *      CM      fM      CN      CN      rv(

rH OO ov 

Tf   VO

o  rH

CN (N CN 

in r~

CM  CM

ov  .H  PO -H  fvl  CN

CN  CN  CM  CN

00  00  00  00 

O    &font-family:Verdana'>

3

oooooooooooooooooo oooooooooooooooooo oooooooooooooooooo

oooooooooooooooooo oinoinoooooooooooooo rH.fMfM

»

eoovorHCMroinvo

Prop. 1984/85:76

132

oooooooooooooooooo oooooooooooooooooo

OvTfroCDOCDOOCOCIDCDOO

Ö

ifflOv ODroCOCNvOrHvOCMOOOvOfMOvroCOrOCD

voooovrHf>iTrinr~coc3CMcoinvoofoovco

rH.4rHrHrHrHrMCMrv|rMCNrorOP09

oooooooooooooooooo oooooooooooooooooo (ovOwr~ooOrHfoovoomrvlOlnvo

rH   vo

r~ 00

CM r-

o -f

ro o 03 PO in vO

CN  ov  CO

o  PO

CN  fM  (N

vo

r~

»

-i

vo

in

ov

ro

CD

Tf

in

fvJ

ro

fO

Tf

in

oooooooooooooooooo oooooooooooooooooo

OOCTimOVOVTfVOinrHVOOVrHr-CMCMvO

in

 *

o    ov    -H 00     ov     fM

rH      -H      (N

rovOOvOOrnOO

VOeOrHOV-H fv*CMCMfOP0roin

OOOOOOOOOOOOOOOOOO 

oooooooooooooooooo

V0rHOOOinrV0OOOOOOr~-TfTfi-4

00      VO       VO      10       VO      r       rH

r*    01    rH    ri    in    p..    O

r                       C-i

"tTfTf.S-vOroPOO incDrHf-OvOforoO cNCMroPOpomvooa

kl

O O

01

IS IB

I

+

09

C

u 

la

E 

V

kl 

M

O ro

01

C

H kl 0) *i 

H O

V

o

«

kl

;o

.

4H

.kl

4

C

IS

:0

X

IrH

r

»

kl

v

*t

u

+J

*)

c

10

2

OOOOOOOOOOOOOOOOOO OOOOOOOOOOOOOOOOOO

cMr~mcMfovor-voin

inoOrHTfOinco

OOCMr-rHOCOrHfM

cnmvOvDCDO

covOovmTrcomcMOv

OOOCNtOPlIrH 

.HrHrHrHCMCNCNrOrO

OOOOOOOOOOOOOOOOOO OOOOOOOOOOOOOOOOOO

CMCNODCNOrOrO-H.HrHrH.rHrHrHr-(rH

rHinOCNTfCNOOOOOOOOOOOO

OlrH.PrHVOrHvOeNOSOvOCNVOTf

rHrHrHCNCMcoroinvOvOrOSOi"

OOOOOOOOOOOOOOOOOO OOOOOOOOOOOOOOOOOO OOCOOOOOOOOOOOCOOO

OPvDOTOO ODOVOrHvOOvO

rtrHCNfMCMCMrOPO

OCNvOODOCNTfvOOS vOr-CDOvOCNromvO

Prop. 1984/85:76

133

o

o

o

o

o

o

o

o

O

O

O

O

O

o

o

O

o

o

o

o

o

o

o

O

o

o

O

O

O

o

O

o

o

O

o

o

Tf

in

CM

vo

1

CO

-f

o

c

00

r~

vo

lO

-.

ro

o

in

fO

to

vo

r

01

vo

in

Tf

CN

.

O

OV

CO

CO

00

o

Tf

t

CO

01

rH

PO

Tf

vO

CD

o

CM

»

f

vO

r~

ov

rH

in

o

vO

P~

rH

-

-

i

-

-

fvg

CN

rM

CM

CM

CM

ro

m

Tf

Tf

in

z

o

o

C

O

o

O

O

O

O

O

O

O

O

O

O

O

O

O

o

O

o

o

O

O

O

O

O

o

O

o

O

O

O

O

O

o

in

CO

"

»

in

r-

vO

«

ro

-

vO

vO

00

in

Tf

vo

r~

ro

1

i

in

Tf

fM

r

ro

f

in

VD

P-

ov

CN

10

O

O

m

ro

vo

CO

O

CM

Tf

lO

CD

O

CN

f

vC

03

rH

ro

iD

rH

vo

Tf

t-

rH

.-t

CM

fM

CM

CM

CM

ro

ro

n

Tf

Tf

in

VD

o

o

o

O

o

o

O

o

o

O

o

o

O

O

o

O

o

o

o

o

r

Tf

01

vo

CM

in

OV

Tf

ro

p-

in

PO

CM

Tf

vD

ov

(N

OV

O

r~

O

ro

vD

CJv

(N

CD

in

Tf

fM

CM

ro

PO

ro

ro

Tf

Tf

in

vO

00

o   o

O     O in    r~

OOOOOOOOOOOOO OOOOOOOOOCOOO

rOOVinrOrHOVOPV|.OP-TfrH

OJ

v

c 

ti 

v

(O

a 

o

10

c

iO

kl

i3

O    O    O     O    o

o   o   o   o   o

-i     00     TT     ro     Tf

Tf    ro    Tf    c    O    ro    vO ov    rH    ro    in    CD    O    fM

rH        rH        -.       rH       CM       CM

O O O O O

O o O O O r r r vo in

in in

rH ro ov in rH CO o fM vd* r O CM rH   rH   -.   -1   (M   CM

O

fvi

r

vO

Tf

vo

Ol

fM

VD

O

Pvi

fM

CO

ro

Tf

ro   CM   O   -H   r-   vo   rH

Tf CD fM o CO -H ro

Tf Tf m vo vo 00 c

vo

fO

o o

O O 

PVI  00

o o o o o o o o

P ro CM ro ro

o   CD   1   1   OJ   rH

--I    ro    \C    a    r    r-

rH   rH   rH   ...   r.1   rU

10

kl

ID

/span>

H

01

10 4J

II

XI

kl

kl

10

c

H

01 

u

10

E

1

Ul

1

0

r|

X

Ol

m

10

c

01

ai

XI

u

kl

10

>

o

O

o

O

O

O

o

o

O

O

o

o

o

O

O

O

O

o

o

O

O

O

ro

CM

ro

ro

-1

ov

r~

PO

ov

ro

ro

in

Tf

PI

-

CO

Tf

in

00

Ov

PO

VD

»

1

vo

r-4

vD

fM

O]

ov

O

f~

vO

CO

Tf

Tf

in

in

vo

VD

r

ov

O

rv

O  O  O  O

o o o o

t~   rH   m   PI

O  o  O  O

o o o o

rH  CD  P~  in

o o o o 

O r~

o o o o

Tf   rH

o o o o o o o o o o

Tf  CD  CM  PO  CO

fM      o

in    vD in    c

Tfvo-

»

rOfviroinrcoOPor~ pviinOvroOvinrMOvp-inro

lOvCDO

rHrHrHfVJfMfOTfinvOrCOCDOVrHfO

01

c

kl

m

*j

'U

01

4J

4J

c

ra

:0

M

iJ

ID

oooooooooooooooooo oooooooooooooooooo oooooooooooo o vo o o o o

o

vO

o

CO

Tf  vo 00

00 c o

Tf Tf

vO  o  TT  o  o

rH   Tf   vo   o   VD

P>| fM PM ro ro

10   Riksdagen 1984185. I saml. Nr 76

Prop. 1984/85:76

134

Bilaga 2

Remissammanställning

1 Remissinstan.serna

Efter remiss har yttranden över betänkandet (Ds Fi 1984: 16) Utländska gästforskares beskattning avgetts av riksförsäkringsverket (RFV), riks­skatteverket (RSV), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), medicins­ka forskningsrådet (MFR), naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), sty­relsen för teknisk utveckling (STU), ingenjörsvelenskapsakademien (IVA), länsstyrelsen i Malmöhus län. Centralorganisationen SACO/SR, Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF) och Tjänstemännens Centralorganisation (TCO). Kammarrätten i Sundsvall och humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet (HSFR) har avstått från att yttra sig. Yttranden har också inkommit från statens industriverk (SIND) och Sveriges industriförbund.

2 Remissinstansernas huvudsakliga inställning

Remissinstanserna är allmänt positiva till utredningens arbete och sluter i stort upp bakom utredningens allmänna bedömningar. Många understry­ker också behovet av gästforskarutbyte och nödvändigheten av att vidta åtgärder för att underlätta rekryteringen. Flera tillstyrker utredningens förslag trots principiella betänkligheter mot särlösningar. Flera instanser tar i sammanhanget upp värdet av "visiting-professors"-regeln i vissa dubbelbeskattningsavtal.

UHÅ anför:

Det är UHÄ:s uppfattning att ett förverkligande av utredningens förslag tillräckligt väl skulle tillgodose de önskemål och behov, vilka uttryckts i direktiven.

MFR anför:

Under utredningsarbetets gång har MFR beretts tillfälle att redovisa sina erfarenheter av och synpunkter på utländska gästforskares verksamhet i Sverige (bl. a. sid. 51, 58 och 59 i utredningen). Härvid har MFR understru­kit den stora betydelse ett brett gästforskarutbyte har för svensk forskning. Detta gäller i hög grad det medicinska forskningsområdet inom vilket gästforskarutbytet är avgjort större än inom andra forskningsområden. Vidare har MFR påpekat att en viktig anledning till att antalet gästforskare är så stort som det är gällande dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och vissa andra länder. Detta gäller inte minst forskare från USA vilket fram­kommit bl. a. i diskussioner mellan MFR och amerikanska gästforskare

Prop. 1984/85:76

135

som finansierats av MFR inom ramen för ett nu tjugoårigt forskarutbytes­program mellan National Institutes of Health, USA och MFR. De föränd­ringar som skett och förutses ske när det gäller den s.k. visiting-profes-sors-regeln i dubbelbeskattningsavtalen kommer att få allvarliga konse­kvenser för svensk forskning och dess internationella ställning, om inte andra åtgärder av den typ den aktuella utredningen föreslär genomförs.

Ovan anförda innebär självfallet inte att MFR är negativt till utredning­ens förslag om skattelättnader. Tvärtom fmner MFR utredningens förslag vara ett mycket viktigt steg i rätt riktning. Fortsättningsvis kommer MFR att kortfattat kommentera utredningens förslag.

NFR anför:

Först vill vi emellertid ta upp frågan om konsekvenserna för forskningen vid högskolan av eventuella ändringar i de avtal för undvikande av dubbel­beskattning som slutits mellan Sverige och andra länder. Idag undantar dessa avtal ibland utländska forskare från beskattning i Sverige. Skulle den nya forskarskattenämndens bedömningar tendera att bli restriktiva och skulle samtidigt flera viktiga dubbelbeskattningsavtal förändras i för gäst­forskare ogynnsam riktning kan nettoeffekten för svensk forskning mycket väl bli negativ. Utredningen synes medveten om detta (sid. 68) men kon­staterar därvid endast att dess direktiv låser den i dessa avseenden.

Rådet vill för sin del starkt understryka betydelsen av den i vissa dubbelbeskattningsavtal införda särbestämmelsen för forskare m.fl. Det beslut om att slopa denna bestämmelse i avtalet med Storbritannien, som enligt utredningen har fattats, bör snarast omprövas och det rykte som utredningen återger beträffande strykningen av motsvarande paragraf i USA-avtalet är förhoppningsvis ogrundat. Så som skattebilden ser ut i olika länder är det oftast den svenska forskningen som blir lidande om dubbelbeskattningsavtalens gästforskarregel tas bort och det ligger därför såvitt rådet kan se. inte i Sveriges intresse att på denna punkt eftersträva likhet med det modellavtal som upprättats inom OECD.

Utredningens allmänna utgångspunkt är att en utländsk gästforskare i Sverige skall kunna bibehålla den levnadsstandard som han eller hon hade i hemlandet. Rådet finner detta rimligt och utredningens implicita huvud­förslag om att 30% av lönen skall fritas från beskattning synes därvid vara väl avvägt.

5717 anför:

Enligt STUs uppfattning har utredningen på ett förtjänstfullt sätt belyst för- och nackdelar hos olika tänkbara metoder för att genomföra skattelätt­nader för gästforskare.

IVA anför:

Betänkandet redovisar på ett förtjänstfullt sätt problemen inom området och lämnar förslag till lösningar. IVA vill i de väsentliga delarna tillstyrka utredningens förslag och allmänna bedömningar.

Prop. 1984/85:76

136

Utredningen har inte haft i uppgift att föreslå ändringar i Sveriges dub­belbeskattningsavtal med andra stater. Utredningen refererar dock korrekt tendensen i senare avtal att avskaffa den s.k. visiting professors-regeln. IVA anser att det är nödvändigt återinföra regler av detta slag men har förståelse för de komplikationer som hänför sig till att förhandling med andra stater krävs.

Länsstyrelsen i Malmöhus län anför:

Länsstyrelsen vill trots detta understryka att det ur nationalekonomisk synvinkel måste vara av största betydelse att svensk forskning hålles på en såväl kvantitativt som kvalitativt hög nivå. Detta förutsätter, som fram­hålles i direktiven, internationellt forskarutbyte. Utredningen får anses ha visat att det inte är möjligt att med en rimlig höjning av forskarnas inkomst­nivå locka forskare till Sverige. Om det inte heller är möjligt att med en generell ändring av skattereglerna öka forskarnas ekonomiska utbyte åter­står endast en riktad insats mot denna grupp. En sädan insats mä kunna godtagas i ett fall som detta.

SACOISR anför:

SACO/SR instämmer i nödvändigheten av att nu vidtaga åtgärder, men anser att utredningen givits för snäva direktiv i avgränsningen av den grupp forskare som kan komma ifråga.

De problem som skapas av kombinationen av en i internationell jämfö­relse låg bruttolön och hög inkomstskatt drabbar allvarligt också andra stora grupper forskare och experter än dem som nu föreslås få lättnader. De höga marginalskatterna (och totala marginaleffekterna) verkar enligt SACO/SR i många olika avseenden snedvridande och hämmande på sam­hällsekonomin. Det är t. ex. lika viktigt att långsiktigt kunna behålla kvali­ficerade inhemska forskare i landet som att tillfälligt kunna rekrytera utländska forskare.

SACO/SR menar att dessa problem måste angripas generellt med fort­satta marginalskattesänkningar. Marginalskattesänkningarnas stora bety­delse framgår tydligt av tabellen på sid. 73 i utredningen. Parallellt måste arbetet fortsätta med att åstadkomma en internationellt sett mer realistisk lönesättning för kvalificerade forskare och experter i Sverige.

SACO/SR har tidigare tillstyrkt särskilda skatteregler för utländska fors­kare på SIPRI. Också den gången var motivet akuta rekryteringsproblem. 1 längden är det enligt SACO/SR ett ohållbart avsteg frän likabehandlings­principen att skapa skattetekniska säriösningar för grupp efter grupp.

Endast mer generella genomgripande förändringar av skattesystemet kan på ett tillfredsställande sätt lösa de problem som föranlett utredningen. Som ett första steg tillstyrker dock SACO/SR den föreslagna skattelättna­den för att mildra de akuta problemen.

SACO/SR vill vidare i detta sammanhang understryka betydelsen av att den s.k. "visiting-professorsregeln" bibehålls i förekommande dubbelbe­skattningsavtal och tas med i nya dubbelbeskattningsavtal.

Prop. 1984/85:76

137

LO anför:

Trots de stora skattesänkningar på arbetsinkomster som den berörda yrkesgruppen ensidigt erhåller genom förslaget anser LO det ändå vara forsknings- och skattepolitiskt motiverat att genomföra förslaget. LO be­dömer, under nuvarande förhållanden, det som utomordentligt svårt att genom enbart lönepolitiska åtgärder komma tillrätta med de aktuella rekry­teringsproblemen.

LO anser det principiellt tveksamt till de omfattande skattelättnader som nu föreslås men finner i detta speciella fall det ändå vara motiverat att genomföra förslaget.

SAF anför:

För Sveriges industriella och tekniska utveckling är det nödvändigt att företagen kan anlita utländska specialister för tjänstgöring i Sverige. Om detta inte kan ske, kommer allt fler svenska företag att förlägga sin FoU-verksamhet utomlands.

De höga svenska inkomstskatterna har, såsom framgår av direktiven och utvecklas i betänkandet, gjort det nästan omöjligt att rekrytera kvalificera­de utländska specialister för tjänstgöring i Sverige under längre tid än sex månader. Problemet kommer att finnas kvar och kräva en särlösning så länge som den svenska inkomstskatten är högre än i de länder varifrån rekrytering är aktuell.

För att en utländsk expert skall acceptera att arbeta i Sverige måste han i praktiken tillförsäkras en minst lika god ekonomisk standard här som i sitt hemland. Den svenska arbetsgivaren mäste sålunda erbjuda dels bibehål­len köpkraft, dels vanligen också ersättning för merkostnader avseende flyttning, bostad, hemresor och barns skolgång. Detta leder - som utred­ningen klart visar - med nuvarande ordning till orimligt höga kostnader för den svenska arbetsgivaren.

Föreningen anser, att utredningens förslag till särskilda skatteregler för utländska gästforskare är väl avvägda. För att reglerna skall fä avsedd effekt krävs en skattelättnad i vart fall i den omfattning som utredningen förordar.

7"C0 anför:

TCO instämmer i att det finns ett uttalat behov av att förbättra villkoren för utländska gästforskare i Sverige. Det är av stor vikt att beskattningen inte leder till att rekryteringen av kvalificerade utländska forskare allvar­ligt försväras eller omöjliggörs.

Utredningen redovisar ett uttalande om att det för närvarande finns mellan 50 och 200 kvalificerade utländska gästforskare i Sverige. Av dessa torde minst hälften vara sådana som på grund av gällande dubbelbeskatt­ningsavtal inte ifrågakommer för svensk beskattning. Mot denna bakgrund tillstyrker TCO en särlösning för utländska gästforskare, även om detta innebär ett avsteg från principen om skatt efter bärkraft.

Prop. 1984/85:76

138

Den svenska inkomstskatten har sänkts under de senaste åren. Men internationellt sett är den fortfarande hög. TCO har i flera sammanhang krävt minskade marginalskatter. Självklart leder minskade marginalskatter till minskade krav på särlösningar inom skattesystemets ram. Inte minst mot denna bakgrund är det angeläget att regeringen fullföljer 1981 års skatteöverenskommelse.

SIND anför:

1 kontakter med företrädare för industrin och med företagare har verket erfarit att den stora skattebelastningen på personer som tillfälligt engageras för insatser i forskning eller utvecklingsarbete i Sverige i många fall gör kostnaderna prohibitivt höga eller medför så stor belastning för företaget att den avsevärt påverkar dess konkurrenssituation gentemot utländska företag. Denna fråga har således stor betydelse inte bara för forskning utan även för industriell utveckling i landet.

Med anledning härav vill verket tillstyrka förslaget att genom att undan­dra viss del av inkomsten för beskattning sänka företagens kostnader för ifrågavarande personalkategorier.

Sveriges industriförbund anför:

Förbundet har vid flera tillfällen under de senaste åren, och genom egna undersökningar, påvisat det allt allvarligare problemet för svenska företag att kunna rekrytera ledande utländska experter för arbete i Sverige. Ända sedan 70-talet har det rått en påtaglig brist på utländsk kompetens i landet. Sedan dess har flera samverkande förhällanden ytterligare förvärrat situa­tionen.

Det grundläggande problemet är den internationella bristen på experter inom väsentliga och snabbt föränderliga teknikområden som elektronik, datateknik, bioteknologi m.fl. Detta har lett till en, även internationellt sett, osedvanligt hög lönenivå för de ledande forskarna och experterna. Denna grupp experter kan idag välja bland en mångfald intressanta arbets­uppgifter i stimulerande arbetsmiljö och med mycket goda ekonomiska villkor. Ett grundkrav för att rekrytera dem till Sverige är att vi minst kan erbjuda likvärdiga ekonomiska villkor med anställningar i utlandet.

1 stor utsträckning gäller det för svenska företag att rekrytera ameri­kansk expertis, med hänsyn till de industribranscher som dominerar det svenska näringslivet. För dessa experter tillkommer de problem som den stigande dollarkursen innebär. Bara under utredningstiden har dollarn stigit med nära 10% i förhållande till den svenska kronan.

Som på ett mycket förtjänstfullt sätt visas i den föreliggande utredningen leder kraven på bibehållen nettoinkomst till orimliga bruttoutgifter för svenska företag. Detta trots att utredningen enligt förbundets mening underskattar det verkliga löneläget för teknisk expertis i främst USA. Detta kan i sig vara naturligt med hänsyn till snabb löneutveckling och stigande dollarkurs sedan underlagsmaterialet inhämtades.

Slutligen tar utredningen upp ett viktigt problem som inte kan lösas med de av utredningen föreslagna åtgärderna och som heller inte ingått i utred­ningens uppdrag. Svårigheterna gäller de problem som uppstår när man successivt i våra dubbelbeskattningsavtal avskaffar den s. k. professorsre-

Prop. 1984/85:76

139

geln som inneburit upp till tvåårig skattefrihet i Sverige för högskolefors­kare. De föreslagna lättnaderna skulle i viss mån kunna kompensera en avskaffad professorsregel. Man måste dock konstatera att lönenivåerna även för högskoleforskare inom de nämnda snabbt föränderiiga bristområ­dena också är mycket höga i jämförelse med anställningsvillkoren i Sveri­ge. För att vi fortsatt skall kunna rekrytera ledande krafter till svenska universitet inom sådana för forskningen, utbildningen och industrin cen­trala områden krävs en väsentligt mer flexibel lönestruktur inom högskole­väsendet som medger avsevärt högre ersättning för gästforskare.

3 Avgränsningar av personkretsen

Endast fem remissinstanser tar upp frågan. Av dessa menar flertalet att prövningen mäste vara vidsynt.

/?5 V anför:

För universitet och institutioner synes inga större problem uppstå när det gäller att urskilja vilken verksamhet som är att hänföra till forskning eller vilka personer som skall betecknas som forskare. Däremot hävdas frän särskilt näringslivet att den i utredningsdirektiven angivna begräns­ningen till forsknings- och utredningsarbete är för snäv. Det finns alltid den risken att särbestämmelser av den föreslagna karaktären leder till starka krav på utvidgningar. En sådan utveckling är självklart oroande mot bak­grund av strävandena att förenkla skattelagstiftningen och göra den mera enhetlig.

MFR anför:

En central fråga när det gäller tillämpningen av förslagen i utredningen är självfallet vilka krav som skall ställas på en gästforskare för att denna skall komma ifråga för skattelättnader. Svårigheterna härvidlag framgår med önskvärd tydlighet av vad som anförts av olika myndigheter/organisa­tioner som svar på utredningens frågor (v.g. se t.ex. sid. 52). Oavsett dessa skillnader innebär utredningens direktiv att man inte haft för avsikt att generellt främja internationellt vetenskapligt utbyte trots uttalandet "Att främja det internationella forskningsutbytet är därför ett viktigt led i regeringens forskningspolitik". Sålunda anförs senare i direktiven "An­ställningen bör avse kvalificerat forsknings- eller utvecklingsarbete med sädan inriktning eller på sådan kompetensnivå att betydande svårigheter skulle föreligga för rekrytering inom landet. Kompetenskraven bör ställas så högt att antalet personer som uppfyller kraven blir begränsat". Enligt MFR:s uppfattning hade det varit lämpligt både för främjandet av interna­tionellt vetenskapligt utbyte och för de mer specifika situationer utredning­ens direktiv avser om förslagen om skattelättnader omfattade alla utländs­ka gästforskare med doktorsgrad eller motsvarande kompetens. De löne-och skatteskillnader som utredningen redovisar för professorer i Sverige och i de i sammanhanget mest intressanta länderna, är förhanden även när det gäller forskare under professorsnivå.

Prop. 1984/85:76

140

IVA anför:

I betänkandet redovisas uppskattningar rörande antal personer i nuläget som reglerna skulle kunna omfatta. Den stora spridningen hos åsikterna om antalet aktuellt berörda personer bör tas som uttryck för att det föreligger väsentliga behov inom flera områden.

En annan fråga avser vilka kategorier som reglerna skall omfatta. För­slaget anger personer med "kvalificerat FoU-arbete med sådan inriktning eller pä sädan kompetensnivå att betydande svårigheter skulle föreligga för rekrytering inom landet". Man bör vara klar över att denna avgränsning inte är absolut strikt utan måste tolkas i de olika fallen. Enligt IVAs mening bör tolkningen av reglerna vara vidsynt i fråga om vilkel slag av personer som skall avses.

SACO/SR anför:

Det blir naturiigtvis en grannlaga uppgift för den föreslagna forskarskat­tenämnden att rättvist bedöma vad som från fall till fall och inom vitt skilda discipliner kan betraktas som "kvalificerat forsknings- eller utvecklingsar­bete med sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå att betydande svårigheter skulle föreligga för rekrytering inom landet". Härvid förutsät­ter SACO/SR att nämnden tillämpar en vidsynt tolkning i huvudsak grun­dad på utlåtanden från de organ som i varje enskilt fall besitter sakkunska­pen på området. Det gäller särskilt som besluten inte skall kunna överkla­gas.

SAF anför:

Vad beträffar innebörden av det i författningsförslaget angivna begrep­pet "forsknings- eller utvecklingsarbete", vill föreningen understryka vik­ten av att detta inte ges en alltför snäv tolkning. Särskilt termen "utveck­lingsarbete" måste, som utredningen antyder kunna avse rationalisering, logistik o. dyl.

4 Den föreslagna metoden och omfattningen av skattelindringen

Remissinstanserna är allmänt positiva till förslaget att en viss del av forskarens lön skall undantas från beskattning. Endast en instans för fram en alternativ metod. Flera instanser anser att förslaget att undanta 30% av lönen är väl avvägt, medan andra ifrågasätter att det är tillräckligt. En instans ifrågasätter om inte lönen bör vara helt skattefri för att rekrytering­en skall stimuleras i den omfattning som behövs. Från fiskalt håll görs vissa invändningar mot förslaget om skattefria kostnadsersättningar och naturaförmåner.

Prop. 1984/85:76

141

RSV anför:

Enligt utredningsförslaget (3 § i lagförslaget) skall hos forskaren till beskattning inte upptas vissa särskilda ersättningar såsom för hyra av bostad, flyttning av bohag mellan länderna, resor mellan hemlandet och Sverige m. m. Ej heller skall värdet av bostadsförmån beskattas.

Enligt RSVs uppfattning bör ersättningarna respektive förmånen mot­svara faktisk ökning i levnadskostnaden för att beskattning skall kunna underiåtas. Det kan emellertid vara mycket svårt att utreda dessa merkost­nader. För att taxeringsnämnden skall kunna pröva skäligheten härav bör dock fordras att arbetsgivare på kontrolluppgift - utan anmaning - anger storleken av utbetalda särskilda ersättningar samt tillhandahållna förmå­ner.

MFR anför:

MFR finner förslaget att 30% av lönen skall undantas från beskattning mycket väl avvägt. Som utredningen anför är det förbluffande hur vä! detta förslag tilldodoser önskemålet om en nettolön i Sverige för utländska forskare jämförbar med den i hemlandet.

NFR anser att utredningens huvudförslag om att 30% av lönen skall fritas från beskattning är väl avvägt.

STU anför:

STU biträder utredningens förslag till metod som innebär att del av lönen fritas frän beskattning.

IVA anför:

Utredningens förslag är principiellt enkelt vilket starkt talar till dess fördel. Den valda principutformningen synes ha goda förutsättningar att motsvara de behov man avser att tillgodose.

En möjlighet som redan nu kan förutses är att förslagets nivå på 70 procent kan visa sig ge otillräcklig effekt för att motsvara exempelvis de av IVA uppskattade behoven.

Länsstyrelsen i Malmöhus län anför:

Av den utredning som företagits framgår emellertid att lönen som i allmänhet kan erbjudas en utländsk forskare i Sverige är avsevärt lägre än hans lön i hemlandet. Det kan därför ifrågasättas om inte fullständig skattefrihet är nödvändig för att rekryteringen utomlands skall underlättas i erforderiig utsträckning.

Prop. 1984/85:76

142

Enligt förslaget omfattar lättnaden i beskattningen endast den lön som gästforskaren erhåller pä grund av sitt forskaruppdrag. Detta innebär att när exempelvis en tysk forskare med ränteinkomster i hemlandet över­väger att anta ett forskningsuppdrag i Sverige under en tid överstigande sex månader så mäste han beakta att dessa kapitalinkomster beskattas hårdare i Sverige än i Västtyskland. Enligt länsstyrelsens mening är det olämpligt om rekryteringen av forskare blir beroende av deras inkomst-och förmögenhetsförhållanden i hemlandet. Länsstyrelsen ifrågasätter där­ för om skattelättnaden inte bör omfatta, förutom forskarlönen, även sådan inkomst och förmögenhet för vilken - enligt 53 § kommunalskattelagen och 6 § lagen om statlig förmögenhetsskatt - skattskyldighet ej åvilar fysisk person för tid under vilken han är bosatt utom riket.

I promemorian föreslås att ersättning som forskaren uppbär vid sidan av lönen för av vistelsen i Sverige föranledda särskilda kostnader skall vara skattefri och att avdrag i gengäld inte skall medges för kostnader vilka bestritts eller täckts av sådan ersättning. Forskare som inte erhåller kost­nadsersättning bibehåller den avdragsrätt som föreligger enligt 33 § kom­munalskattelagen. Såsom framhållits av utredningen kan förslaget i denna del leda till missbruk på så sätt att kostnadsersättningen uppvärderas och lönen minskas i motsvarande mån. Någon kontroll av ersättningens storlek torde normalt inte heller kommar-ait ske av skattemyndigheterna eftersom endast lönen skall anges på kontrolluppgiften. Vidare innebär förslaget en diskriminering av de gästforskare som inte erhåller ersättning för sina ökade levnadskostnader från arbetsgivaren (flertalet forskare vid universi­tet och andra institutioner) eftersom dessa många gånger inte anses berätti­gade till avdrag för ökningen enligt gällande rätt (se RÅ8I 1: 16). Mot bakgrund av det anförda anser länsstyrelsen att erhållen kostnadsersätt­ning bör utgöra skattepliktig intäkt för gästforskaren samt att avdrag för ökade levnadskostnader utan prövning bör medges med ett visst schablon­belopp. Detta schablonbelopp bör omfatta samtliga merkostnader som kan antas uppkomma för en utländsk forskare med familj med anledning av vistelsen i Sverige. Vidare bör avdrag för kostnader överstigande schab­lonbeloppet medges endast om rätt därtill föreligger enligt 33 § kommu­nalskattelagen.

SACOISR anför:

SACO/SR har inget att erinra mot den teknik utredningen anvisar för att uppnå den åsyftade skattelindringen.

LO tillstyrker förslaget till ett särskilt beskattningsförfarande.

SAF anför:

Föreningen anser, att utredningens förslag till särskilda skatteregler för utländska gästforskare är väl avvägda. För att reglerna skall få avsedd effekt krävs en skattelättnad i vart fall i den omfattning som utredningen förordar.

Prop. 1984/85:76

143

TCO anför:

Det är därvid angeläget att finna en modell som avviker så litet som möjligt frän de beskattningsregler som gäller för övrigt.

Inom utredningen har flera möjligheter övervägts för att genomföra de ifrågavarande skattelättnaderna. Bl.a. har alternativet att inkomsten helt fritas från statlig inkomstskatt övervägts. Ett sådant alternativ motiveras med att staten naturligen bör bära den skatteförlust som blir ofrånkomlig till följd av en skattesänkning. TCO vill i detta sammanhang peka på att en möjlig lösning inom ramen för detta alternativ är atl inkomsten endast fritas från statligt grundbelopp. Enligt TCO bör en sådan lösning övervägas innan beslut fattas.

TCO anser att det är angeläget att en eventuell särlösning av beskatt­ningen av utländska gästforskare utvärderas, efter förslagsvis fyra år av RSV. Vidare anser TCO att tillämpning av särskilda skatteregler för ut­ländska gästforskare får en ovillkorlig tidsbegränsning till fyra år.

Sveriges industriförbund anför:

För att nä det av utredningen satta målet, att kunna betala samma nettolön som i hemlandet, borde enligt vär mening endast 60% av brutto­lönen tas upp till beskattning mot av utredningen föreslagna 70%. Det kan visserligen hävdas att dollarkursen är tillfälligt mycket hög. Å andra sidan finns ingenting som tyder på att löneutvecklingen i USA för de nämnda bristkategorierna skulle mattas.

Man kan också ifrågasätta om åtgärder av den föreslagna arten enbart bör inriktas pä att likställa löneförhållandena i utlandet och Sverige för utländska experter. Det vore inte orimligt att vi med hänsyn till vårt stora exportberoende och våra svagare allmänna konkurrensförutsättningar när det gäller att rekrytera kvalificerad personal, i form av ett kyligt klimat, mer avlägset geografiskt läge, en speciell kulturell och språklig miljö m. m.. borde överväga rekryteringsfrämjande fiskala lättnader. Genom att vi nu under en tvåårsperiod knappast haft några utländska experter som arbetat i svensk industri under längre period än sex plus sex månader, befinner vi oss i ett läge där vi snabbt behöver återupprätta kontinuerliga och naturliga förbindelser med utländsk expertis. För att nå ett sådant mål skulle ytteriigare skattesänkningar behövas utöver den av förbundet föror­dade minskningen av den beskattningsbara inkomsten med 40%.

5 Forskarskattenämndens sammansättning och verksamhetsformer

Alla remissinstanser som berört förfarandet godtar att ett särskilt be­slutsorgan inrättas. Remissinstanserna har inte heller haft något att invän­da mot utredningens val av ordförande och suppleant för denne. Några har föreslagit att antalet övriga ledamöter skall ökas till tre. Mänga har önskat att förslag på ledamot skall få lämnas av STU eller IVA. Man har önskat att en allmännare teknisk och industriell sakkunskap skall bli företrädd i nämnden. Flera andra har förordat att MFR och NFR skall få föreslå en ledamot var.

Prop. 1984/85:76

144

RSV anför:

RSV har ingenting att erinra mot - om utredningsförslaget läggs till grund för lagstiftning - att en forskarskattenämnd inrättas och atl den administrativt knyts an till verket. Viss kritik kan kanske riktas mot att en fristående nämnd fattar beslut i taxeringsärenden som skatteförvaltningen saknar möjlighet att bestämma i. Å andra sidan medför verkets centrala ställning inom skatteförvaltningen att berörda arbetsgivare och arbetstaga­re snabbt kan informeras om fattade beslut. Fördelen med en sådan nämnd är också att besked kan lämnas i förväg.

Beträffande nämndens sammansättning anser RSV att de ordinarie leda­möterna bör utses, en av NFR och en av MFR. Humanistisk och samhälls­vetenskaplig sakkunnighet bör i förekommande fall kunna lämnas av en särskilt kallad suppleant.

RSV förutsätter att nödvändiga resurser ställs till förfogande för nämn­dens administration. Härvid måste hänsyn tas till att antalet sökande kan antas komma att mångdubbelt överstiga antalet av dem som uppfyller kraven (enligt IVA 50-200 i Sverige i dag). RSV vill också påpeka att beslutsmaterialet i ärendena kan antas ofta komma att bli tidskrävande att handskas med.

UHÄ anför:

UHÄ vill dock beträffande sammansättningen av "forskarskattenämn­den" anföra att det visat sig att ett relativt stort antal av de i Sverige verksamma utländska forskarna kan hänföras till det medicinska området. Det är därför önskvärt att sakkunskap från detta område är företrädd i "nämnden" förslagsvis genom en ledamot utsedd av MFR. En sädan ökning av antalet ledamöter i "nämnden" skulle inte nämnvärt försvära dess verksamhet.

UHÄ vill också framhålla det angelägna i att "nämnden" i förekomman­de fall inhämtar synpunkter från t.ex. IVA, STU eller annan företrädare för särskild sakkunskap.

MFR anför:

MFR tillstyrker förslaget om en forskarskattenämnd på tre personer. Däremot ställer sig MFR tveksamt till förslaget om att HSFR skall lämna förslag på en av dessa tre personer. Antalet gästforskare inom HSFR:s ansvarsområde är mycket blygsamt i jämförelse med NFR:s och inte minst MFR:s område. Det synes MFR naturligare att MFR föreslår en ledamot och NFR en.

MFR ifrågasätter behovet av att framställning från universitetsinstitu­tion skall passera rektorsämbete (sid. 110). Om forskarskattenämnden finner så behövligt kan den inhämta synpunkter från olika personer och instanser (sid. 110). Ett sådant förfarande synes mer ändamålsenligt än att varje framställning skall handläggas av rektorsämbete. Eftersom mänga gästforskare vid universiteten finansieras av forskningsråd/motsvarande borde ju i så fall även dessa yttra sig i dessa ärenden.

Prop. 1984/85:76

145

NFR anför:

Rådet har ingen erinran mot förslaget att dess ordförande (ev. gemen­samt med MFR:s ordförande) blir förslagsställare när det gäller utseende av ledamöter och ersättare i den föreslagna forskarskattenämnden.

Prövningen i forskarskattenämnden kommer givetvis att administrativt komplicera värdinstitutionernas diskussioner med presumtiva gästfors­kare, vilka redan idag kan vara såväl delikata som tidsödande. För de gästforskare till vars vistelse i Sverige forskningsråden bidrar ekonomiskt borde en ytterligare prövning i forskarskattenämnden vara onödig. Rådens prövning av dessa ärenden är noggrann och restriktiv och granskning i ytteriigare en instans är rimligen onödig.

En högskoleinstitution som önskar inbjuda en gästforskare måste, som ovan antytts, idag föra diskussionen med denne pä ibland något osäkra premisser vad gäller finansieringen. Ofta måste t. ex. förbehåll göras be­träffande bidrag från anslagsgivande myndigheter. För att inte ytterligare komplicera denna förhandlingssituation är det nödvändigt att forskarskat­tenämnden är beredd att pröva även hypotetiska fall dvs. ta ställning i skattefrågan även i fall där det ingalunda är säkert att gästforskarbesöket senare kan genomföras.

Rådet ifrågasätter nödvändigheten av ett yttrande frän rektorsämbetet när det gäller framställningar från högskoleinstitutioner eller högskolefors­kare. Högskoleförvaltningen kan lämpligen tillhandahålla ev. erforderliga blanketter m. m. men att lägga in en extra instans i beslutsapparaten synes vara en onödig administrativ omgång.

De föreslagna bestämmelserna i förslaget till lag bör ändras så att fors­karskattenämnden får möjlighet att vid ett och samma tillfälle fatta beslut med längre giltighet än tvä är om det finns särskilda skäl för detta. Som ett exempel kan anges de direktörstjänster vid den internationella forsknings­organisationen EISCAT som nämns i betänkandet och där förordnande­tider pä tre å fyra år kan bli aktuella. Det vore otillfredsställande om EISCAT:s planering vad avser organisationens verkställande ledning skul­le försvåras av forskarskattenämndens oförmåga att besluta för mer än två år i taget.

STU anför:

STU biträder förslaget om att inrätta ett särskilt organ.

STU är enligt sin instruktion central förvaltningsmyndighet för initiativ och stöd till samt planläggning och rådgivning rörande teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete (SFS 1979:113, ändrad 1979:606 och 1980:476). 1 denna funktion upprätthåller STU ett brett kontaktnät mot svensk industri samt nationell och internationell forskning.

Mot den bakgrunden borde utredningen mer ingående ha övervägt om och på vilket sätt förslag från STU till ledamot eller suppleant skulle kunna läggas till grund för regeringens beslut om beslutsorganets sammansätt­ning.

Beträffande ersättare framhåller utredningen bl.a. att denne bör utses med tanke på att få en komplettering av sakkunskapen och att ordföranden bör vara oförhindrad alt låta ersättare inträda om en framställning avser ett ämnesområde utanför ordinarie ledamots men inom ersättarens kom­petensområde (s. 109).

Prop. 1984/85:76

146

STU föreslår mot den bakgrunden i första hand att STU ges möjlighet att till regeringen lämna förslag pä såväl ledamot som suppleant i det särskilda organet. Detta skulle kunna åstadkommas genom att utöka organet med ytterligare en person.

STU föreslår i andra hand att STU ges möjlighet att till regeringen lämna förslag på ledamot eller suppleant i det särskilda organet.

IVA anför:

Sammansättningen synes borga för att läkemedelsindustrins, den medi­cinska, den naturvetenskapliga och samhällsvetenskapliga universitets­forskningens behov väsentligen tillgodoses. Ett av huvudsyftena med ut­redningen har dock varit att tillgodose industrins gästforskarbehov mer allmänt. 1 det stycket är förslaget uppenbart bristfälligt. IVA anser med bestämdhet att även en allmännare teknisk och industriell sakkunskap måste vara företrädd i nämnden. IVA är, i överensstämmelse med vad som också refereras i betänkandet, beredd att utse en ledamot i nämnden att representera den sakkunskap och de intressen inom teknik och industri som synes erforderlig i sammanhanget.

SACO/SR anför:

SAC(3/SR vill dessutom föreslå att nämnden kompletteras med ledamot utsedd på förslag från STU eller IVA då det är troligt att många av fallen kommer att gälla forskare med teknisk inriktning.

LO tillstyrker förslaget till beslutsorganisation. SAF anför:

En väsentlig del av ansökningarna till den föreslagna forskarskattenämn­den kan förväntas avse utvecklingsarbete inom industrin. För att tillgodose behovet av en snabb och ändamålsenlig handläggning av sådana ärenden förordar föreningen att en av de tre platserna i nämnden fär tillsättas på förslag av Styrelsen för Teknisk Utveckling eller Ingenjörsvetenskapsaka­demien.

SIND anför:

På en punkt vill verket emellertid förorda en annan lösning. Det gäller sammansättningen av den föreslagna forskarskattenämnden. Verket anser att den bör förstärkas med företrädare för industriaspekterna t. ex. i enlig­het med det yttrande som avgivits av STU i detta ärende.

Sveriges industriförbund anför:

Vad gäller administrationen av de föreslagna lättnaderna är det uppen­bart att utredningen eftersträvat en enkel och snabb handläggningsproce­dur. Förbundet välkomnar den föreslagna lösningen, men förordar att en

Prop. 1984/85:76

147

utav de tre platserna i forskarskattenämnden skall tillsättas efter förslag från IVA och STU i förening, med hänsyn till att ett betydande antal av de väntade ansökningarna kommer att gälla industriellt utvecklingsarbete, för vilket andra bedömningsgrunder gäller än för strikt forskningsverksamhet.

6 Socialförsäkringen

RFV anför:

I den allmänna försäkringen är den sjukpenninggrundande inkomsten för anställda inte knuten till den taxerade inkomsten på samma sätt som den pensionsgrundande inkomsten. Det innebär att även den del av lönen, som föreslås fritagen från skatt skulle utgöra underlag för den utländske gäst­forskarens sjukpenninggrundande inkomst. Någon begränsning av lönen görs inte i vidare mån än som följer av den generella maximeringsregeln om begränsning till 7,5 gånger basbeloppet i 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring. Härigenom kompenseras dessa forskare genom sjukpenningen för inkomstbortfall vid sjukdom enligt samma regler som gäller för andra försäkrade. Det skall också framhållas att det inte är önskvärt med någon specialreglering av förmånerna enligt lagen om allmän försäkring för ett sä begränsat antal försäkrade som det här är frågan om.

Som utredningen kommit fram till bör sjukpenningen vara skattepliktig endast till samma procentuella del som lönen, om skattelindring genomförs enligt utredningens förslag. Den allmänna försäkringskassan bör därför på samma sätt som arbetsgivaren få besked om vad kassan skall iaktta beträf­fande preliminärskatteavdrag. Detta gäller dock inte de fall gästforskaren omfattas av arbetsgivarinträde och får sjuklön av sin arbetsgivare.

7 Lagtekniska frågor

;?5Vanför:

1 1 § första meningen ges en legaldefinition av "forskare". Enligt denna definition är en utländsk medborgare som begreppet forskare är tillämpligt på tillfälligt anlitad i Sverige. När i andra meningen sägs "En forskare anses tillfälligt anlitad etc." bryter detta mot begreppsbildningen i första meningen.

Enligt 7 § "skall lokal skattemyndighet underrättas" om bifallsbeslut. Man får förmoda att därmed avses den lokala skattemyndighet inom vars område forskaren är bosatt. Men säkert kommer beslut mänga gånger att fattas i ett skede innan det står klart var forskaren kommer att bo. Bestäm­melsen löser inte frågan vart underrättelsen skall sändas i sädana situa­tioner.

Enligt vad som anförts ovan bör arbetsgivare enligt 8 § vara skyldig att pä kontrolluppgift ange sådan ersättning eller förmån som avses i 3 §.

Utredningen har inte kommenterat varför övergångsreglerna bara gäller för person som påbörjat arbete här före ikraftträdande och som avlönas från arbetsgivare i Sverige och inte även från arbetsgivare i utlandet.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1984