Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens skrivelse 1986/87:163

om vissa frågor rörande innehållet i

grundskollärarutbildningen

1986/87:163

Regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad som tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 21 maj 1987.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnas en redogörelse för vissa av de frågor rörande innehållet i den nya grundskollärarutbildningen, som riksdagen begärt att få del av.

1    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 163

Utbildningsdepartementet

'''"- 1986/87:163

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 maj 1987

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande och statsråden Sigurd­sen,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], S.[REDACTED_EFTERNAMN], Bod­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom, Jo­hansson,[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelse om vissa frågor rörande innehållet i grundskollärarutbildningen

1 Bakgrund

Riksdagen beslutade vid 1984/85 års riksmöte om en ny lärarutbildning för grundskolan (prop. 1984/85: 122, UbU 31, rskr. 366). Utbildningen organi­seras som en allmän utbildningslinje inom högskolan, grundskollärarlinjen.

I beslutet angavs (UbU 31 s. 21) att regeringen borde bereda riksdagen tillfälle alt la del av vissa frågor, som rör den nya utbildningen. Det gällde bl. a. balansen mellan olika huvuddelar inom utbildningen, urval till lärar­utbildning, graden av samhällsanknytning av lärarutbildningen vid l.ex. praktik samt frågan om ytterligare ämneskombinationer för lärare för senare årskurser.

Med anledning av riksdagens beslut gav regeringen den 26 juli 1985 universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) i uppdrag atl bl. a. ge regeringen underlag för en redovisning till riksdagen i dessa frågor.

UHÄ har i en rapport den 

II 

mars 1987, Ny utbildning av lärare för grundskolan, lämnat en redovisning till regeringen. Rapporten bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga.

Arbetet med planeringen av utbildningen fortsätter inom UHÄ. Utbild­ningsplan för grundskollärarlinjen avser UHÄ att utfärda sedan riksdagen tagit del av innehållet i denna skrivelse.

I anslutning lill redovisningen vill jag göra några uttalanden. De avser dels den nya utbildningens karaktär och huvudinnehåll, dels vissa speciella frågor.

2 Grundskoilärarlinjens karaktär och huvudinnehåll

Riksdagsbeslutet om en ny lärarutbildning för grundskolan innebär att det skapas en lärarutbildning med en gemensam karaktär i stället för de tidiga­re skilda utbildningarna för låg-, mellan- och högstadierna. Grundskollä-radinjen med sina olika inriktningar och specialiseringar skall vara en sammanhållen yrkesutbildning, där den blivande läraren får de grundlag-

gande kunskaper som behövs för att han ellerhoh under sitt yrkesverk-    Skr. 1986/87: 163 samma liv skall kunna variera och förnya sin undeivisning. Min företräda­re, statsrådet Hjelm-Wallén, har i prop. 1984/85: 122 angivit riktlinjerna för den nya lärarutbildningen.

Vid riksdagsbehandlingen erinrade utbildningsutskottet om de mål som lagts fast för arbetet i skolan. I dessa mål ingår uppgiften att ge eleverna goda kunskaper och färdigheter saml att främja deras personliga och sociala utveckling. Det är därför enligt utskottet viktigt atl del inom lärar­utbildningen ges tillräckligt utrymme för utbildning i alla delar av skolans arbete (UbU 1984/85: 31, s. 13).

Riksdagen har genom sitt beslut om grundskollärarlinjen lagt fast de väsentliga hållpunkterna för utbildningen. Såsom gäller för all annan hög­skoleutbildning bör det emellertid sedan ankomma på UHÄ och andra organ inom högskoleorganisationen alt svara för den konkreta utformning­en av utbildningen. Såvitt jag kan bedöma har UHÄ i sitt arbete hittills beaktat de uttalanden och ställningstaganden som gjorts av riksdag och regering. UHÄ har erinrat om de skilda traditioner inom vilka nuvarande klasslärarutbildning och ämneslärarulbildning har vuxit fram. Jag ser del som utomordentligt angeläget att företrädarna för de skilda traditionerna samverkar i arbetet med all skapa en god utbildning i överensstämmelse med de riktlinjer som har lagts fast. Genom ett sådant samarbete kan erfarenheter från tidigare utbildningar las tillvara i den nya utbildningen. Jag vill understryka att den nya lärarutbildningens uppgift dock är att lägga en ny grund för det pedagogiska arbetet genom atl alla lärare i grundsko­lan, genom sin utbildning, ges bättre möjligheter än hittills alt undervisa grupper av elever med skiftande sludieförulsätlningar och bakgrund.

Hur väl den nya utbildningen lyckas fylla sin uppgift beror ytterst på den kvalitet i utbildningen som varje universitet och högskola förmår prestera. Den kunnighet och det engagemang som många inom högskolan visat inför den nya utbildningen är viktiga faktorer i del arbetet. De avvägningar som görs mellan skilda områden och olika intressen bör ständigt kunna ifråga­sättas och övervägas på nytt. Enbart härigenom kan utbildningen succes­sivt bli allt bättre.

Jag noterar med tillfredslällelse all UHÄ avser att noga följa utveckling­en av lärarutbildningen. Ett centralt uppföljningsprojekl som UHÄ avise­rar kan visa hur väl de båda traditionerna integreras och hur väl lärarut­bildningen fyller sin uppgift som ett medel all utveckla arbetet i skolan. Projektet kan också bidra till att sprida idéer och förslag om förändringar. Av tradition har kontakterna mellan lärarutbildningarna i landet varit goda. Detsamma gäller utbytet av idéer ämnesinstitulionerna emellan. Det är angeläget att samarbetet utvecklas i den nya utbildningens tjänst och alt detla kommer att omfatta företrädare för alla de skilda ämnen och verk­samheter som ingår i lärarutbildningen.

Den redovisning som UHÄ presenterar ger en bild av huvudinnehållet i utbildningen och hur avvägningen mellan de olika delarna i utbildningen kan göras. För universitetens och högskolornas del ger redovisningen ledning för planeringen av utbildningen. Den tabell som UHÄ presenterar under punkten 3.3 i sin skrivelse får anses vara ett uttryck för den relativt

ti    Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 163

omfattande ledning, som riksdag och regering anser vara nödvändig i ett    Skr. 1986/87: 163

inledningsskede (prop. 1984/85: 122 s. 10, UbU 31 s. 13). De rikttal som

återfinns i tabellen bör ses som utgångspunkt för planeringen. De får

däremot, enligt min mening, inte uppfattas som av riksdag och regering

fastställda poänggränser, vilka låser utvecklingen av grundskollärarlinjen i

etl längre perspektiv.

Det är viktigt att lärarutbildningen utvecklas på samma sätt som annan högskoleutbildning, i takt med de nya kunskaper inom lärarutbildningens skilda områden som ges av forskningen och av de erfarenheter som vinns i skolarbetet. Linjenämnderna har givetvis också ett ansvar för att utbild­ningen motsvarar de krav som kommer till uttryck i riksdagens och rege­ringens uttalanden.

Till de frågor vartill de planerande myndigheterna har att ta slällning hör hur studierna i de skilda ämnena inom den samhällsorienterande respekti­ve naturorienlerande ämnesgruppen skall läggas upp för att de samord­ningsvinster, som riksdagen och regeringen räknat med, skall kunna upp­näs. Till sådana frägor hör också avvägningen i svenska mellan språket å ena och litteraturen å andra sidan samt hur datakunskap kommer in i lärarutbildningen.

För att lärarutbildningen skall bli den yrkesutbildning, som är nödvändig för arbetet som lärare i en grundskola för alla, behövs stora insatser. Samtliga blivande lärare behöver bli djupt förtrogna med del faktum alt elever är olika och vad som krävs för att komma varje enskilt barn till mötes. Lärarna behöver kunskaper i frågor kring val av stoff i undervis­ningen, hur stoffet görs begripligt för eleven och sätts in i ett sammanhang som eleven förstår och har erfarenhet av. Omfattningen och inriktningen av dessa inslag i utbildningen har inte angivils närmare av UHÄ. Dessa från skolpolilisk synpunkt särskilt viktiga frågor avses inte bli förda lill ell avgränsat delämne ulan förutsätts bli behandlade inom samtliga ämnen eller ämnesområden. Jag utgår från att berörda universitet och högskolor medverkar till att utbildningen härigenom får en inriktning som leder lill en successivt förbättrad måluppfyllelse för grundskolan.

3 Särskilda frågor

3.1 Engelska

I anslutning till beslutet om grundskollärarutbildningen uttalade ulbild-ningsulskotlet (UbU 31 s. 8) all lärarna för de tidigare årskurserna måsle ha kompetens all undervisa i engelska i årskurserna 1 -6, eftersom en så stor andel av dagens skolor omfattar endast låg- och mellanstadium. Frå­gan borde enligt utskottet tas upp i del kommande arbetet med utbildnings­plan inom UHÄ.

UHÄ anser alt det är nödvändigt att lärare för tidigare årskurser får en utbildning i engelska om minsl 15 poäng. För närvarande omfattar utbild­ningen på låg- och mellanstadielärariinjerna omkring 6 respektive 8 poäng. Denna utbildning är otillräcklig med tanke på de krav som måste ställas på allmän språkfärdighet. UHÄ har - med tanke på de krav som i övrigt ställs

på innehållet i utbildningen - funnit det omöjligt att rymma utbildning i    Skr. 1986/87: 163

engelska för samtliga studerande inom ramen' föi" en utbildning om 140

poäng. UHÄ anser mot denna bakgrund att engelska bör erbjudas som ett

alternativt tillval om 15 poäng i stället för tillval i ett praktisk-estetiskt

ämne. För att tillgängen på lärare skall garanteras inom nu nämnda ämnen

och ämnesområden måste del enligt UHÄ finnas en styrning av andelen

lärare med respektive tillval.

Jag anser atl en utbildning i engelska om minst 15 poäng är nödvändig för kompelens att undervisa i engelska t. o. m. årskurs 6. I mänga skolor bör det emellertid vara möjligt att för denna undervisning anlita lärare som är utbildade för senare årskurser. Den lösning som UHÄ anvisar med tillvals-möjlighet i engelska garanterar en viss tillgång på lärare med kompetens i detla språk. För den enskilde studerande är det givetvis också möjligt att frivilligt, utöver den beslutade ramen om 140 poäng, komplettera sin Utbildning i engelska. Dessutom bör vederbörande skolstyrelse i fortbild­ningssammanhang prioritera de lärare som behöver förstärka sin kompe­lens i engelska om detta behövs för undervisningen i engelska på de lägre stadierna i kommunen.

3.2 Alternativa ämneskombinationer för behörighet till tjänst

Utbildningsutskottet uttalade (UbU 31 s. 10) au UHÄ i sitt planeringsarbe­te borde pröva möjligheterna till ytterligare ämneskombinationer. En själv­klar utgångspunkt vid dessa överväganden måste enligt utskottet vara att de sammanhållna samhällsorienterande och naturorienlerande ämnesgrup­perna skall finnas. Del som kan övervägas är, enligt utskottet, om man i studiegången kan byta ut studier i vissa ämnen mot alternativa ämnesstudi­er.

UHÄ bedömer atl vissa ytterligare ämneskombinationer är möjliga inom ramen för riksdagens ställningstagande. Matematik och två språk, alterna­tivt matematik, svenska och etl språk är ämneskombinationer, som UHÄ anser ha flera fördelar. De kan bl. a. motverka risken för könsmässig uppdelning av rekryteringen till olika fördjupnings- och specialiseringsal-ternaliv. Vidare ger den första kombinationen möjlighet till en fördjupning i språk för lärare i grundskolan, vilket annars saknas. UHÄ har också övervägt möjligheten att kombinera matematik och samhällsorienterande ämnen.

UHÄ avser atl återkomma i dessa frågor sedan SÖ lämnat förslag om tjänstesystem. Önskvärdheten av fler ämneskombinationer måste därvid, enligt UHÄ, bedömas i förhållande lill risken av alt antalet lärare kring eleven ökar.

UHÄ:s analys visar, enligt min mening, möjligheter till ämneskombina­tioner utöver dem som förts fram i propositionen. Jag räknar med atl UHÄ återkommer lill regeringen i frågan.

3.3 Dubbel behörighet

Skr. 1986/87: 163

Utbildningsutskottet ansåg (UbU 31 s. 14) det angeläget, atl utbildningen av lärare för grundskolan och gymnasieskolan planeras så att hinder inte skapas för den som vill ha dubbel behörighet. UHÄ avser att i anslutning lill anslagsframställningen för budgetåret 1988/89 återkomma med förslag till de förändringar i gymnasieläraruibildningen som är föranledda av be­slutet om den nya grundskollärarutbildningen och det uppdrag som rege­ringen gett UHÄ i anledning därav. Enligt UHÄ:s uppfattning står det redan nu klart atl det kommer alt behövas fördjupade kunskaper, särskilt i vissa ämnen, i gymnasielärarutbildningen. För grundskollärare gäller då att krav kommer att ställas på kompletteringsstudier för tjänst i gymnasie­skola. Den komplettering som kan förutses kommer, enligt UHÄ, atl huvudsakligen avse fördjupade ämnestudier.

Enligt min mening framgår av UHÄ:s redovisning atl inga hinder har skapats i uppläggningen av grundskollärarutbildningen för dem som önskar behörighet också för tjänstgöring i gymnasieskolan. Omfattningen av den nödvändiga kompletteringsutbildningen och i vilka ämnen den skall ges kan fastläggas först när UHÄ redovisat sitt uppdrag.

3.4 Övrigt

Till frågan om urval lill lärarutbildningen avser jag alt återkomma i sam­band med ställningstagandena till lillträdesutredningens förslag. Till frågan om graden av samhällsanknytning av lärarutbildningen vid l. ex. praktik avser jag också alt återkomma senare.

4. Hemställan

Jag hemställer atl regeringen bereder riksdagen tillfälle alt la del av denna redogörelse.

5. Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

UHA

Byr

å

n f

ö

r utbildning och forskning Sektion 4

Skr. 1986/87: 163

1987-03-11

Bilaga

NY UTBILDNING A¥ LÄRARE

-..

FOiR ORUNDSIKOLAN

UHÄ:s rapport till regeringen

1987-03-11                      Skr. 1986/87: 163

UTBILDMING

Å

V L

Ä

B

Ä

BE F

Ö

R GRUNDSKOLAN

UHA:s rapport till regeringen

INNEH

Å

LL

1.      F

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r UH

Ä

:s 

ö

versynsarbete

1.1

Regeringsuppdraget

1.2

Utg

å

ngspunkter i riksdagsbeslutet

2.

UH

Ä

:s utredningsarbete

3.

UH

Ä

:s st

ä

llningstaganden till en ny grundskol-l

ä

rarutbildning

3.1

L

ä

rarutbildningens styrning

3.2

M

å

l, karakt

ä

r och allm

ä

n inriktning

3.3

Utbildningens huvudsakliga inneh

å

ll och balansen mellan utbildningens huvuddelar

3.4

Utbildningens uppl

ä

ggning

3.5

Tilltr

ä

desvillkor

4.      Av riksdagen s

ä

rskilt aktualiserade fr

å

gor

4.1

Engelska inom inriktningen mot 

å

rskurserna 1-7

4.2

Alternativa 

ä

mneskombinationer f

ö

r beh

ö

righet till tj

ä

nst

4.3

Gymnasiel

ä

rarutbildningen och grundskoll

ä

rares beh

ö

righet till tj

ä

nst i gymnasieskolan

Reservation och s

ä

rskilda yttranden till styrelsens beslut 1987-03-11

UHll

UNIVERSITETS- OCH H

Ö

GSKOLE

Ä

MBETET Byr

å

n f

ö

r utbildning och forskning, sektion 4 Avdelningsdirekt

ö

r S[REDACTED_EFTERNAMN],SN

Skr. 1986/87: 163

MISSIV

1987-03-11         Regnr 403-(410)-2881-85

Regeringen

Utbi1dni ngsdepartementet

My utbildning av l

ä

rare f

ö

r grundskolan

I  enlighet med regeringens uppdrag  1985-07-26 

ö

verl

ä

mnar h

ä

rmed  UH

Ä

underlag f

ö

r regeringens redovisning till riksdagen betr

ä

ffande grundskoil

ä

rarlinjens huvudsakliga inneh

å

ll   och balansen mellan utbildningens olika delar.

Beslut i  detta 

ä

rende har fattats av universitetskanslern, planeringschefen samt styrelseledam

ö

terna Bj

ö

rklund, [REDACTED_EFTERNAMN], Bystedt, Grlinewald,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Sk

ö

ld, T

ö

rnqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN].  D

ä

rj

ä

mte har n

ä

rvarit personal f

ö

retr

ä

darna[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

é

n, byr

å

cheferna Furumark,  H

ä

ggquist,  Kim och Rydell  samt avdelnings­direkt

ö

r Ahs.   F

ö

redragande har varit sektionschefen[REDACTED_EFTERNAMN].

Reservation mot beslutet av ledamoten[REDACTED_EFTERNAMN] samt s

ä

rskilda yttranden fr

å

n ledam

ö

terna Griinewald,[REDACTED_EFTERNAMN]    och[REDACTED_EFTERNAMN] ./.    bifogas.

Carl-Gustaf[REDACTED_EFTERNAMN]

é

n

Staffan[REDACTED_EFTERNAMN]

Postadress

Gatuadress

Telefon

Box 45501

Drottninggatan 95 A

08-248560

104 30 STOCKHOLM

Postgiro 15639-8

Skr. 1986/87: 163

NY UTSJLC

ö

MQ 

Ä

V L

Ä

Fs

Ä

RE F

Ö

R GRISNDS 

UH

Ä

:s   rapport   till   regeringen

1.           F

Ö

RUTS

Ä

TTNINGAR F

Ö

R UH

Ä

:S

Ö

VERSYNSARBETE

1.1        Regeringsuppdraget

P

å

 grundval av regeringens proposition 1984/85:122 besl

ö

t riksdagen 1985 om en ny l

ä

rarutbildning f

ö

r grundskolan m m (UbU 1984/85:31, rskr 366). Till grund f

ö

r propositionen l

å

g det betankande som 1974 

å

rs l

ä

rarutbildnings-utredning i januari 1979 

ö

verl

ä

mnade till regeringen (SOU 1978:86) samt de remissyttranden och skrivelser som inkommit med anledning av bet

ä

nkandet. Regeringen uppdrog 1985-02-26 

å

t skol

ö

verstyrelsen och universitets- och h

ö

gskole

ä

mbetet att vidta 

å

tg

ä

rder enligt en inom utbildningsdepartementet utarbetad promemoria.

Enligt uppdraget skulle UH

Ä

 senast den 1 december 1985 ge f

ö

rslag ang

å

ende dimensionering och lokalisering av grundskoll

ä

rarlinjen och utbildning av 

ä

mnesl

ä

rare f

ö

r gymnasieskola och vuxenutbildning. UH

Ä

ö

verl

ä

mnade detta f

ö

rslag 1985-12-02 (UH

Ä

-rapport 1985:22). Regeringens proposition i fr

å

gan (prop 1985/86:113) f

ö

relades riksdagen i februari 1986 (UbU 1985/86:27,   rskr   356).

UH

Ä

 fick vidare i uppdrag atl pr

ö

va m

ö

jligheterna till fortbildningsinsatser f

ö

r l

ä

rarutbildare genom en begr

ä

nsning av antagningen av studerande . F

ö

rslag h

ä

rom gavs i UH

Ä

:s anslagsframst

ä

llning f

ö

r budget

å

ret 1987/88. Regeringen har tagit st

ä

llning till dessa f

ö

rslag i budgetpropositionen 1987.

UH

Ä

 skall enligt uppdraget ocks

å

ge underlag f

ö

r regeringens redovisning till riksdagen i fr

å

gan om inneh

å

llet i utbildningen bl a vad avser balansen mellan olika huvuddelar inom denna.

ge f

ö

rslag till regeringen i ett antal fr

å

gor som preciserats i promemorian.

Den f

ö

ljande rapporteringen avser underlaget f

ö

r regeringens redovisning till riksdagen. F

ö

r att kunna ge en samlad bild av 

ö

versyns­arbetet redovisas 

ö

versiktligt ocks

å

de s

ä

rskilda uppdragen. Dessa kommer UH

Ä 

att behandla fr

ä

mst i anslutning till anslagsframst

ä

llningen f

ö

r budget

å

ret 1988/89.

10

1.2       Utg

å

ngspunkter   i   riksdagsbeslutet                     Skr. 1986/87:163

UH

Ä

:s 

ö

versynsarbete har utg

å

tt fr

å

n de av riksdagen fattade besluten ang

å

ende utbildningens organisation samt uttalanden ang

å

ende utbildningens karakt

ä

r och 

allm

ä

nna inriktning.

I propositionen f

ö

resl

å

s "att en ny l

ä

rarutbildning f

ö

r grundskolan utformas med en struktur och ett inneh

å

ll som best

ä

ms utifr

å

n grundskolans b6hov"(s.7).

Utskottet anf

ö

r att det 

ä

r "n

ö

dv

ä

ndigt att se grundskolan som en helhet och l

å

ta den f

å

 framtr

ä

da som en skola utformad efter sina egna villkor" (s 6). 1 propositionen framh

ä

vs att "utbildningen skall ge l

ä

raren den grund som beh

ö

vs f

ö

r arbetet i skolan och de f

ö

ruts

ä

ttningar som fordras f

ö

r att f

ö

r

ä

ndra detta arbete i takt med utvecklingen i skolan och i samh

ä

llet i 

ö

vrigt. Detta f

ö

r­h

å

llande m

å

ste vara grundl

ä

ggande vid planeringen av inneh

å

llet i l

ä

rarnas utbildning och definierar den yrkesroll som l

ä

raren skall utbildas f

ö

r " (s 9). Propositionen betonar ocks

å

 att utbildningen skall ge en bredare 

ä

mnes­kompetens. S

ä

rskild vikt b

ö

r l

ä

ggas vid l

ä

rarnas specialpedagogiska kunskaper och 

å

t kunskaper om barns spr

å

kliga utveckling. Alla blivande l

ä

rare m

å

ste kunna bidra till att utveckla elevernas f

ä

rdigheter i svenska spr

å

ket.

Riksdagsbeslutet inneb

ä

r att en allm

ä

n utbildningslinje, grundskol­l

ä

rarlinjen, inr

ä

ttas Ir o m l

ä

s

å

ret 1988/89. Linjen skall vara organisatoriskt sammanh

å

llen f

ö

r hela grundskolan. Vidare skall linjen inneh

å

lla tv

å 

inriktningar, en f

ö

r undervisning i 

å

k 1-7 och en f

ö

r undervisning i 

å

k 4-9. Dessa tv

å

inriktningar 

ö

verlappar allts

å

 varandra vad avser 

å

k 4-7. Utbildningen f

ö

r 

å

k 1-7 skall omfatta 140 po

ä

ng och utbildningen f

ö

r 

å

k 4-9 skall omfatta 180 po

ä

ng, utom f

ö

r vissa kombinationer med ett praktiskt-estetiskt 

ä

mne, d

å

 utbildningen kan omfatta totalt 140 eller 160 po

ä

ng.

Inriktningen mot tidigare 

å

rskurser skall inneh

å

lla tv

å

 f

ö

rdjupnings­alternativ, antingen matematik och naturorienlerande 

ä

mnen eller svenska och samh

ä

llsorienterande 

ä

mnen. Den blivande l

ä

raren skall dessutom kunna svara f

ö

r undervisningen i 

å

k 1-3 i s

å

v

ä

l svenska och matematik som i hela orienterings

ä

mnesblocket.

Dessutom f

ö

ruts

ä

tts l

ä

rarna f

ö

r de tidigare 

å

rskurserna ha kompetens att undervisa i engelska i 

å

k 1-6. I utbildningen av l

ä

rare f

ö

r 

å

k 1-7 b

ö

r ing

å 

n

å

got av 

ä

mnena bild, idrott och musik. 1 propositionen ber

ä

knas pedagogik, metodik och praktik tillsammans omfatta ungef

ä

r 40 po

ä

ng, medan 

ä

mnes­studierna allts

å

 sammanlagt skall omfatta ca 100 po

ä

ng.

Varken i propositionen eller riksdagsbeslutet anges n

å

gon preciserad omfattning av studierna i de enskilda

ä

mnena.

I utbildningen av l

ä

rare f

ö

r senare 

å

rskurser skall ing

å

 specialisering i fyra givna 

ä

mneskombinationer

samh

ä

llsorienterande 

ä

mnen

naturorienlerande 

ä

mnen med eller utan matematik

svenska och tv

å

fr

ä

mmande spr

å

k

ett praktiskt-estetiskt 

ä

mne i f

ö

rening med svenska eller matema­tik eller ett fr

ä

mmande spr

å

k.

II

t2   Riksdagen 1986/87. 1 saml. Nr 163

Utbildningen  i  de  tre  f

ö

rsta  specialiseringsalternativen   skall  omfatta   180    Skr. 1986/87: 163 po

ä

ng, varvid 

ä

mnesstudierna ber

ä

knas till ca 140 po

ä

ng. Det fj

ä

rde specia-liseringsalternativet skall omfatta totalt 140, 160 eller 180 po

ä

ng, beroende p

å

 vilka 

ä

mnen som ing

å

r i kombinationen.

Betr

ä

ffande utbildningen f

ö

r de enskilda skol

ä

mnena anges i propositionen eller i riksdagsbeslutet, f

ö

r utbildningen av l

ä

rare f

ö

r 

å

k 4-9

att svenska skall omfatta ca 60 po

ä

ng

att omfattningen i tre av fyra 

ä

mnen i samh

ä

llsorienterande

ä

mnen eller naturorienterande 

ä

mnen b

ö

r kunna vara 40 po

ä

ng, men att man inte b

ö

r ange exakt po

ä

ngtal

ä

nnu

att 

ä

mnesstudierna i kombinationen musik och svenska skall omfatta 140 po

ä

ng

att 

ö

vriga praktiskt-estetiska 

ä

mnen, f

ö

rutom barnkunskap, skall omfatta l

ä

gst 60 po

ä

ng

Betr

ä

ffande utbildningens organisation inneb

ä

r riksdagsbeslutet vidare

att l

ä

rarutbildning i svenska som anCraspr

å

k b

ö

r ing

å

 som variant i utbildningen f

ö

r tidigare 

å

rskurser i grundskolan och som en del av specialiseringen i spr

å

k

att l

ä

rarutbildning f

ö

r grundvux skall ing

å

 som variant av utbild­ningen f

ö

r tidigare 

å

rskurser.

Betr

ä

ffande utformningen av utbildningen anf

ö

rs i propositionen att det 

ä

r n

ö

dv

ä

ndigt med ett samband mellan amnesteori. pedagogik, metodik och praktik i hela utbildningen s

å

alt man f

å

r en v

ä

l sammanh

å

llen utbildningsg

å

ng. 1 praktiken skall de studerande f

å

 utg

å

ngspunkter f

ö

r studierna och till

ä

mpningar av det som behandlas d

ä

r. S

å

v

ä

l i propositionen som i utbildningsutskottets bet

ä

nkande anges att den blivande l

ä

raren samtidigt med sina 

ä

mnesstudier skall utbildas i didaktik, dvs i fr

å

gor kring val av stoff i undervisningen samt hur stoffet g

ö

rs begripligt f

ö

r elever och s

ä

tts in i ett sammanhang som eleven f

ö

rst

å

r och har erfarenhet av. Enligt propositionen utg

ö

r ocks

å

special­pedagogik en viktig del av utbildningen.

Stoffet i utbildningen b

ö

r enligt utskottet utg

å

 fr

å

n klart definierbara 

ä

mnen p

å 

ett s

å

dant s

ä

tt att de blivande l

ä

rarna beh

ä

rskar s

å

v

ä

l enskilda 

ä

mnen som de omr

å

den d

ä

r 

ä

mnessamverkan kan f

ö

rekomma. Det skall vara ett "b

å

de och" n

ä

r det g

ä

ller 

ä

mnes

ö

vergripande respektive 

ä

mnesanknutna inslag. Vid sidan av 

ä

mnesstudier skall fr

å

gor och f

ö

reteelser belysas ur ett tv

ä

rvetenskapligt per­spektiv.

Studierna skall enligt riksdagsbeslutet l

ä

ggas upp i en systematisk studieg

å

ng, d

ä

r 

ä

mnen och moment kommer i en logisk ordning relaterad till yrkesutbild­ningens m

å

l.

Utbildningsutskottet pekar p

å

 m

ö

jligheten att tillgodor

ä

kna sig utbildning p

å 

grundskoll

ä

rarlinjen f

ö

r fortsatt utbildning, t ex forskarutbildning. F

ö

r s

ä

r­skild beh

ö

righet f

ö

r forskarutbildning kommer kompletterande studier att beh

ö

vas.

12

Grundskoll

ä

rarutbildningen skall enligt propositionen planeras s

å

att sam-    Skr. 1986/87: 163 verkan med utbildning f

ö

r barnomsorgen kan ske. Det 

ä

r angel

ä

get att olika former f

ö

r samverkan med l

ä

rarutbildningen f

ö

r gymnasieskola och vuxen­undervisning   pr

ö

vas.

Utbildningsutskottet har anf

ö

rt ett flertal synpunkter som b

ö

r vara v

ä

gledande f

ö

r utbildningen av grundskoll

ä

rare. Ian anf

ö

r s

å

lunda d

å

 det g

ä

ller inneh

å

llet i utbildningen (s 13) att det 

ä

r viktigt att det inom l

ä

rarutbildningen ges tillr

ä

ckligt utrymme f

ö

r utbildning i alla delar av skolans arbete enligt de allm

ä

nna m

å

len. Den 

ä

mnesteoretiska utbildningen skall inte begr

ä

nsas till det som undervisningen i sko/an handlar om och utbildningen skall ge kunskaper utifr

å

n vilka l

ä

raren kan variera och f

ö

rnya sin undervisning.

I utskottsbet

ä

nkandet n

ä

mns ocks

å

 att det 

ä

r angel

ä

get att utbildningen av l

ä

rare f

ö

r grundskolan och gymnasieskolan planeras s

å

, att hinder inte skapas f

ö

r den som vill ha dubbel beh

ö

righet.

I propositionen anges mera utf

ö

rligt ett flertal fr

å

gest

ä

llningar som skall behandlas i utbildningen, t ex kunskaper om skolsystemet, skolans m

å

l, l

ä

ro­planen, j

ä

mst

ä

lldhet och internationalisering, samarbetet med hemmen, arbets­livet, elever med sv

å

righeter och det lokala utvecklingsarbetet.

F

ö

r tilltr

ä

de till grundskoll

ä

rarutbildningen b

ö

r kr

ä

vas kunskaper i svenska och engelska motsvarande tre 

å

rskurser i gymnasieskolan. Utbildnings­utskottet framh

å

ller att det 

ä

r rimligt att i de f

ö

r respektive f

ö

rdjupnings- och specialiseringsalternativ grundl

ä

ggande 

ä

mnena kr

ä

va kunskaper motsvarande obligatorisk kurs p

å

naturvetenskaplig-teknisk linje respektive humanistisk-samh

ä

llsvetenskaplig linje. Utskottet anf

ö

r att man b

ö

r pr

ö

va urvalsinstrument f

ö

r att rekrytera f

ö

r l

ä

raryrket l

ä

mpliga personer.

UH

Ä

 kommer i den f

ö

ljande framst

ä

llningen att redovisa hur dessa grundl

ä

ggande principer tolkats och hur de p

å

 olika s

ä

tt v

ä

gts in i 

ö

versynsarbetet.

Riksdagsbeslutet 

ö

verl

ä

t vissa organisatoriska fr

å

gor till UH

Ä

f

ö

r fortsatt 

ö

versynsarbete. Enligt regeringens uppdrag skall UH

Ä

;

inkomma med f

ö

rslag i fr

å

ga om m

ö

jligheten att i specialiseringarna i naturorienterande

ä

mnen och samh

ä

llsorienterande 

ä

mnen inom inriktningen f

ö

r utbildning av l

ä

rare f

ö

r senare 

å

rskurser byta ut studier i vissa 

ä

mnen mot alternativa 

ä

mnesstudier,

redovisa vilka 

ä

mnen som b

ö

r ing

å

 i respektive specialisering d

ä

r praktisk- estetiskt 

ä

mne ing

å

r tillsammans med svenska, matematik eller spr

å

k och hur l

å

nga utbildningarna till f

ö

ljd d

ä

rav b

ö

r vara (s

ä

rskilt utf

ö

rlig b

ö

r redovisningen vara av bild i kombination med annat 

ä

mne),

ge f

ö

rslag till en f

ö

r

ä

ndrad sl

ö

jdl

ä

rarutbildning och d

ä

rvid s

ä

rskilt pr

ö

va om och i vilken utstr

ä

ckning utbildning i teknik b

ö

r ing

å

 i sl

ö

jdl

ä

rarutbildningen,

ge f

ö

rslag till ny praktikorganisation f

ö

r grundskoll

ä

rarlinjen.

Ut

ö

ver uppdragen fr

å

n regeringen med anledning av riksdagens beslut om ny l

ä

rarutbildning f

ö

r grundskolan mm har UH

Ä

 ocks

å

 erh

å

llit uppdrag som p

å 

olika s

ä

tt har samband med detta 

ö

versynsarbete, n

ä

mligen att

13

g

ö

ra   en   

ö

versyn   av   utbildningen   av  f

ö

rskoll

ä

rare  och   fritids-    Skr. 1986/87: 163 pedagoger,

i samr

å

d med S

Ö

 g

ö

ra en analys av l

ä

rarbehovet f

ö

r hemspr

å

ks­undervisningen och d

ä

rvid 

ö

verv

ä

ga vilka f

ö

r

ä

ndringar som det b

ö

r medf

ö

ra f

ö

r l

ä

rarutbildningens del.

I riksdagsbeslutet anges att utbildning av l

ä

rare f

ö

r gymnasieskola och viss vuxenutbildning liksom hittills skall 

ä

ga rum inom bl a 

ä

mnesl

ä

rar­linjernas ram. Riksdagen har inte angett omfattningen av vare sig den totala utbildningens l

ä

ngd eller av utbildningen f

ö

r enskilda skol

ä

mnen. Utskottet menar att man f

ö

rst efter UH

Ä

:s och S

Ö

:s

ö

versynsarbete kan ta st

ä

llning till utbildningstidens l

ä

ngd f

ö

r dessa l

ä

rare.

I regeringens uppdrag till UH

Ä

 ing

å

r

att tillsammans med S

Ö

ange 

ä

mneskombinationer i nuvarande 

ä

mnesl

ä

rarlinjer. Utg

å

ngspunkten b

ö

r d

ä

r vara att l

ä

rartj

ä

nst i gymnasieskola m m normalt skall omfatta tv

ä

ä

mnen,

att belysa i vad m

å

n utbildningen p

å

 grundskoll

ä

rarlinjen kan ge beh

ö

righet f

ö

r undervisning 

ä

ven i gymnasieskola och vuxen­utbildning,

att utarbeta f

ö

rslag till ny organisation f

ö

r den praktisk-pedagogiska utbildningen f

ö

r gymnasieskola och vuxenutbildning och d

ä

rvid beakta vad som anf

ö

rs om praktikorganisationen f

ö

r grundskol­l

ä

rarlinjen.

D

å

 det g

ä

ller utbildningen av l

ä

rare f

ö

r gymnasieskolan mm har UH

Ä

 ocks

å

 i uppdrag att se 

ö

ver utbildningen av l

ä

rare f

ö

r industri- och hantverk samt handel- och kontor. UH

Ä

arbetar d

ä

rut

ö

ver med en 

ö

versyn av utbildning av v

å

rdl

ä

rare.

UH

Ä

kommer att redovisa sina f

ö

rslag i anslutning till anslags­framst

ä

llningen    f

ö

r   budget

å

ret    1988/89.

2.            UH

Ä

:S UTREDNINGSARBETE

Det utredningsarbete som UH

Ä

 har utf

ö

rt med anledning av regeringens uppdrag har samordnats av en ledningsgrupp vars sammans

ä

ttning framg

å

r av bilaga 1. Det egentliga utredningsarbetet har genomf

ö

rts av tv

å

arbetsgrupper, en f

ö

r grundskoll

ä

rarutbildningen och en f

ö

r utbildningen av l

ä

rare f

ö

r gymnasie­skolan och vuxenutbildningen. Arbetsgruppen f

ö

r grundskoll

ä

rarutbildningen har i sin tur till sig knutit experter f

ö

r olika delar av utbildningen. Arbetet har fortl

ö

pande f

ö

ljts av planeringsberedningen f

ö

r utbildning f

ö

r undervisnings­yrken.

Som underlag f

ö

r arbetsgruppens utredningsarbete och f

ö

r h

ö

gskolornas lokala utvecklingsarbete med anledning av riksdagsbeslutet gav ledningsgruppen i april 1986 ut principiella riktlinjer betr

ä

ffande grundskoil

ä

rarlinjens struktur (PM     1986-04-02).

Under ledningsgruppens ledning utvecklade arbetsgrupperna prelimin

ä

ra 

ö

ver-vaganden och f

ö

rslag. Dessa g

ä

llde b

å

de grundskoll

ä

rarutbildningen och utbild-

14

ningen av l

ä

rare f

ö

r gymnasieskolan och vuxenutbildningen och publicerades i    Skr. 1986/87: 163 UH

Ä

-rapport 1986:32 " Ny utbildning av l

ä

rare f

ö

r grundskolan, gymnasie­skolan och vuxenutbildningen" ( bilaga 1 till denna rapport).

Syftet med rapporten var tv

å

faldigt. Dels skulle den ligga till grund f

ö

r UH

Ä

:s fortsatta arbete med utbildningsplan och rapport till regeringen, dels skulle den utg

ö

ra ett underlag f

ö

r det lokala utvecklingsarbetet med inriktning mot reformen.

I oktober 1986 s

ä

ndes rapporten ut p

å

 remiss. Remisstiden gick ut i januari 1987 och ett mycket stort antal remissyttranden kom in. En sammanst

ä

llning av remissvaren finns i bilaga 2.

Rapporten ledde till en omfattande tidningsdebatt. Fr

ä

mst kom denna att handla om rapportens exempel p

å

 inneh

å

ll och struktur i 

ä

mnet svenska. Vissa 

ö

ver­gripande st

ä

llningstaganden i dessa fr

å

gor kommer att g

ö

ras i samband med fastst

ä

llande av utbildningsplanen f

ö

r l

ä

rarutbildningen. Den slutliga utform­ningen m

å

ste dock - med utg

å

ngspunkt i utbildningsplanen och l

ä

roplanen f

ö

r grundskolan - g

ö

ras i samband med genomf

ö

randet av utbildningen p

ä

 lokal niv

å

. UH

Ä

 avser att f

ö

lja denna fr

å

ga och ordna 

ö

verl

ä

ggningar i f

ö

rsta hand med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r litteraturvetenskap, nordiska spr

å

k, lingvistik och l

ä

rarutbild­ningsinstitutioner f

ö

r att ge ytterligare underlag f

ö

r det lokala arbetet.

Med rapport och remissyttranden som grund forts

ä

tter nu UH

Ä

:s utrednings-och utvecklingsarbete. Detta arbete kan delas in i f

ö

ljande punkter:

utveckling av utbildningsplan f

ö

r grundskoll

ä

rarlinjen

utredning av de ekonomiska fr

å

gorna som grund f

ö

r anslagsfram­st

ä

llning f

ö

r av reformen ber

ö

rda linjer

fortsatt utredning av de s

ä

rskilda uppdragen fr

å

n regeringen att avl

ä

mnas i anslutning till anslagsframst

ä

llningen f

ö

r budget

å

ret 1988/89 bl a avseende utbildning av l

ä

rare f

ö

r gymnasieskolan och vuxenutbildningen

utarbetande av centralt st

ö

d till fortbildning av l

ä

rarutbildare

utveckling av plan f

ö

r uppf

ö

ljning och utv

ä

rdering av reformen

andra gemomf

ö

rande

å

tg

ä

rder t ex st

ö

d till lokatt utvecklingsarbete octi medverkan i konferenser av olika slag

3.           UH

Ä

:S  ST

Ä

LLNINGSTAGANDEN TILL

EN NY GRUNDSKOLL

Ä

RARUTBILDNING

3.1         L

ä

rarutbildningens    styrning

1 regeringens proposition 1984/85:122 anf

ö

rs i detta sammanhang f

ö

ljande (ss

9-10).

"L

ä

rarutbildningen

ä

r ett medel att f

ö

rverkliga samh

ä

llets inten­tioner med skolan. Fr

å

n denna utg

å

ngspunkt 

ä

r det motiverat med en mera preciserad styrning av l

ä

rarutbildningen j

ä

mf

ö

rt med m

å

nga andra utbildningar i h

ö

gskolan. De instrument som anv

ä

nds f

ö

r att

15

styra l

ä

rarutbildningen skall bidra till att s

ä

kerst

ä

lla kvaliteten och Skr. 1986/87: 163 j

ä

mf

ö

rbarheten i utbildningen p

å

 olika orter i landet. Ett styr­instrument 

ä

r utbildningsplanen. I den skall anges syftet med utbild­ningslinjen och det huvudsakliga inneh

å

llet i denna.- - -S

ä

rskilt i ett inledningsskede 

ä

r det d

ä

rf

ö

r n

ö

dv

ä

ndigt att ge de lokala h

ö

g­skolemyndigheterna, som skall ge utbildningen ett mera preciserat inneh

å

ll, relativt omfattande ledning. Jag vill understryka att det samtidigt 

ä

r angel

ä

get att reformen f

ö

rankras i ett lokalt utveck­lingsarbete vid ber

ö

rda h

ö

gskoleenheter."

Utbildningsutskottet anf

ö

r (s 13) att det delar f

ö

redragande statsr

å

dets uppfattning om utbildningsplanen som ett styrinstrument f

ö

r l

ä

rarutbildning.

I 

å

rets budgetproposition (prop 1986/87:100. bil 10) behandlas h

ö

gskolans regelsystem. F

ö

redragande statsr

å

det menar att man kan ifr

å

gas

ä

tta om centralt beslutade utbildningsplaner 

ö

verhuvud taget beh

ö

vs.

Han forts

ä

tter (s 217)

"F

ö

r vissa utbildningslinjer - i f

ö

rsta hand inom v

å

rdsektorn och undervisningssektorn - 

ä

r det emellertid angel

ä

get att samh

ä

llet centralt garanterar ett visst gemensamt inneh

å

ll samt kvaliteten p

å 

utbildningar som leder till yrkeslegitimation eller formell beh

ö

rig­het f

ö

r vissa arbetsuppgifter. 1 dessa fall kan det vara befogat med en mera omfattande central styrning av utbildningen 

ä

n vad som f

ö

r n

ä

rvarande sker genom utbildningsplanerna. Jag vill h

ä

r s

ä

rskilt peka p

å

diskussionen om inneh

å

llet i de olika l

ä

rarutbildningarna."

B

å

de i proposition och i utskottsbet

ä

nkande understryks det att l

ä

rarutbild­ningen f

ö

r grundskolan m

å

ste ses som ett medel att f

ö

n/erkliga samh

ä

llets intentioner med skolan och att utbildningen d

ä

rf

ö

r m

å

ste ges en struktur och ett inneh

å

ll som best

ä

ms utifr

å

n grundskolans behov. L

ä

roplanen f

ö

r grundskolan utg

ö

r d

ä

rf

ö

r en viktig utg

å

ngspunkt vid utformningen av grundskoil

ä

rarlinjens m

å

l, inneh

å

ll och uppl

ä

ggning. De 

ö

vergripande m

å

l som g

ä

ller f

ö

r h

ö

gskoleut­bildningar i allm

ä

nhet och som kommer till uttryck i h

ö

gskolelagen skall givet­vis 

ä

ven vara styrande f

ö

r l

ä

rarutbildningen.

I utbildningsplanen f

ö

r grundskoll

ä

rarlinjen avser UH

Ä

 att konkretisera statsmakternas intentioner bl.a. avseende grundskoil

ä

rarlinjens

m

å

l, karakt

ä

r och allm

ä

nna inriktning

utbildningens huvudsakliga inneh

å

ll och balansen mellan utbild­ningens huvuddelar

             utbildningens uppl

ä

ggning

tilltr

ä

desvillkor

UH

Ä

 vill dock framh

å

lla att utbildningsplanen inte kan vara det enda styrinstru­mentet n

ä

r det g

ä

ller n

ä

mnda omr

å

den. Ett av de viktigaste s

ä

tten att styra utbildningen 

ä

r att p

å

verka de lokalt utbildningsansvariga och de l

ä

rare som lokalt skall genomf

ö

ra utbildningen. Detta kan ske genom

fortbildning av l

ä

rarutbildarna inf

ö

r reformen

seminarier, konferenser och symposier

16

olika skriftliga diskussions- och planeringsunderlag              Skr. 1986/87: 163

UH

Ä

 avser under ett 

ö

verg

å

ngsskede st

ö

dja en utveckling inom vissa angel

ä

gna omr

å

den genom att avs

ä

tta centrala resurser till olika innovations- och utvecklingsarbeten som senare kan f

ä

 generell spridning och utg

ö

ra ett led i utvecklingen av utbildningen i enlighet med riksdagsbeslutets intentioner. I anslagsframst

ä

llning och verksamhetsplaner kommer UH

Ä

 att v

ä

ga in behovet av resurser f

ö

r dessa 

ä

ndam

å

l.

Liksom i all annan verksamhet 

ä

r uppf

ö

ljning, kontroll och utv

ä

rdering instrument f

ö

r styrning av verksamheten. F

ö

r uppf

ö

ljningen och kontrollen av utbildningen lokalt har linjen

ä

mnderna ett huvudansvar. Det 

ä

r ocks

å

 viktigt att detta perspektiv anl

ä

ggs redan vid implementeringen av utbildningsreformen. Utbildningsplanerna utg

ö

r utg

å

ngspunkt f

ö

r denna kontroll och de 

ä

r 

ä

ven den viktigaste referensen vid utv

ä

rdering.

Den centrala uppf

ö

ljningen och utv

ä

rderingen ing

å

r i UH

Ä

:s kontinuerliga arbete med uppf

ö

ljning och 

ö

versyn av h

ö

gskoleutbildningarna. Denna del av UH

Ä

;s verksamhet f

ö

ruts

ä

tts 

ö

ka. Uppf

ö

ljningen av grundskol­l

ä

rarutbildningen b

ö

r samordnas med skol

ö

verstyrelsens uppf

ö

ljning av vad som sker ute i skolv

ä

sendel med anledning av reformen.

Ut

ö

ver det kontinuerliga uppf

ö

ljningsarbete som ligger p

å

 linjen

ä

mnder och p

å 

UH

Ä

 beh

ö

vs ett s

ä

rskilt utv

ä

rderingsprojekt som str

ä

cker sig t o m den f

ö

rsta "kullens" f

ö

rsta yrkesverksamma 

å

r. Ett s

å

dant projekt b

ö

r vara frist

å

ende fr

å

n UH

Ä

:s l

ö

pande uppf

ö

ljning av reformen.

En aspekt vid styrningen av l

ä

rarutbildningen 

ä

r vilken koppling det b

ö

r vara mellan skolverksamhet och utbildning av l

ä

rare. L

ä

roplanen f

ö

r grundskolan 

ä

r som ovan n

ä

mnts en s

å

dan koppling. 1 rapporten DsU 1987:1 om "Ansvars­f

ö

rdelning och styrning p

å

 skolomr

å

det" pekas p

å

 en annan aspekt:

"En annan viktig fr

å

ga g

ä

ller n

ö

dv

ä

ndigheten av att koppla l

ä

rar­utbildningen n

ä

rmare till skolverksamheten och till dess politiska och professionella f

ö

retr

ä

dare b

å

de lokalt och regionalt. I detta sammanhang kunde diskuteras om inte skol

ö

verstyrelsen borde ha ett st

ö

rre delansvar p

å

 riksplanet f

ö

r l

ä

rarutbildningen och l

ä

nsskol-n

ä

mnderna och kommunerna ett st

ö

rre inflytande 

ä

n nu p

å 

varje lokal iararutbildning."(DsU  1987:1,  s  245)

Samverkan mellan UH

Ä

och S

Ö

 tiar redan utvecklats i samband med reformen av grundskoll

ä

rarutbildningen. 1 uppdragen fr

å

n regeringen f

ö

rutsatts att UH

Ä

 och S

Ö

 skall samverka. D

ä

rut

ö

ver f

ö

rekommer samverkan p

å

 den regionala niv

å

n genom att f

ö

retr

ä

dare f

ö

r skolv

ä

sendet

ä

r ledam

ö

ter i linjen

ä

mnder f

ö

r l

ä

rarutbildning. S

Ö

 har dessutom nyligen tagit initiativ till atl st

ö

dja skol­v

ä

sendets medverkan i det lokala linjen

ä

mndsarbetet i samband med genom­f

ö

randet av den nya grundskoll

ä

rarutbildningen.

3.2       M

å

l,  karakt

ä

r  och  allm

ä

n   inriktning

Alla l

ä

rare har ett gemensamt ansvar f

ö

r att ge eleverna goda kunskaper och f

ä

rdigheter och f

ö

r att fostra dem och medverka lill deras personliga utveckling.

F

ö

r detta gemensamma ansvarstagande kr

ä

vs goda och relevanta 

ä

mneskunskaper och ett helhetsperspektiv p

ä

 barns och ungdomars utveckling och inl

ä

rning, p

å 

kunskaper och f

ä

rdigheter och p

å

 skolans uppgifter i samh

ä

llet. D

ä

rf

ö

r 

ä

r

17

ä

mnesstudierna  av  grundl

ä

ggande  betydelse  lika  v

ä

l  som  kraven  p

å

  att   Skr. 1986/87: 163 utbildningen skall ge pedagogiskt handlag och goda metodiska kunskaper. Den sammanh

å

llna  grundskoll

ä

rarlinjen  skall  bidra  till  att  utveckla  ett  s

å

dant perspektiv och att ge l

ä

rare med olika uppgifter och funktioner en gemensam referensram f

ö

r arbetet i grundskolan.

Den kunskap som l

ä

ramtbildningen skall ge de studerande skall vara grundad p

å 

vetenskap och bepr

ö

vad erfarenhet. Genom att studierna

ä

ger rum inom ramen f

ö

r h

ö

gskolan kan kunskapen s

ä

ttas in i ett sammanhang d

ä

r n

ä

rheten till forskning och utvecklingsarbete ger m

ö

jligheter till b

å

de kvalitet och kritisk h

å

llning. Slitstarka fakta- och 

ä

mneskunskaper 

ä

r en f

ö

ruts

ä

ttning h

ä

rf

ö

r. Utbildningen skall anknyta till aktuell forskning och skapa en positiv attityd till forsknings- och utvecklingsarbete samt f

ö

rbereda f

ö

r forskarutbildning.

All l

ä

rarverksamhet kr

ä

ver att l

ä

raren kan utnyttja och beh

ä

rska de egna uttrycksformerna, b

å

de spr

å

kliga och icke-spr

å

kliga, som instrument i under­visningen. L

ä

rare skall med sitt f

ö

red

ö

me ocks

å

 bidra till elevernas utveckling i dessa avseenden. Utbildningen skall d

ä

rf

ö

r ge insikt om spr

å

kets betydelse som kommunikationsmedel och f

ö

rmedlare av kunskap och v

ä

rderingar. Varje l

ä

rare har ett ansvar f

ö

r sina elevers spr

å

kutveckling. Under utbildningen skall d

ä

rf

ö

r de studerandes egna kunskaper och f

ä

rdigheter i svenska utvecklas.

De studerande skall utbildas f

ö

r arbete i en obligatorisk skola som har till uppgift att ge varje individ, oberoende av f

ö

ruts

ä

ttningar, social eller kulturell bakgrund, ekonomiska eller andra villkor en fullv

ä

rdig utbildning.

Det 

ä

r v

ä

sentligt att de studerande ser l

ä

rarrollen mot bakgrund av verkligheten i skola och samh

ä

lle i ett vidare perspektiv 

ä

n den egna f

ö

rdjupningen eller specialiseringen.

Med grundskoll

ä

rarutbildningen kommer l

ä

raren att kunna arbeta inom ett bredare f

ä

lt inom grundskolan med avseende p

å

å

rskurser och d

ä

rmed ocks

å

 med avseende p

å

elevernas 

å

lder, utvecklingsniv

å

, mognadsgrad och intressen. L

ä

rarutbildningen m

å

ste d

ä

rf

ö

r f

ö

rbereda l

ä

rarna f

ö

r hur de skall kunna an­v

ä

nda sina egna kunskaper och f

ä

rdigheter p

å

ett flexibelt s

ä

tt.

De centrala fr

å

gorna om vad som skall v

ä

ljas ut som inneh

å

ll i undervisningen, varf

ö

r just detta inneh

å

ll b

ö

r v

ä

ljas och hur inneh

å

llet skall struktureras, organiseras och behandlas i undervisningen, har f

å

tt 

ö

kad aktualitet genom decentraliseringen i grundskolan och de f

ö

r

ä

ndrade kompetensomr

å

den, som den nya utbildningen ger upphov till. Fr

å

gorna 

ä

r p

å

 intet s

ä

tt nya. vare sig f

ö

r l

ä

raryrket eller i l

ä

rarutbildningen, men de v

ä

cks nu i nya sammanhang och kan d

ä

rf

ö

r i viss m

å

n ge upphov till nya svar.

F

ö

r att kunna behandla dessa fr

å

gor m

å

ste en l

ä

rare ha betydande 

ä

mnes­kunskaper och en god f

ö

rst

å

else f

ö

r samband och sammanhang. L

ä

rarens egna kunskaper och f

ä

rdigheter skall utnyttjas p

å

 s

å

dant s

ä

tt att eleverna f

å

r m

ö

jlighet att sj

ä

lva bygga upp en egen kunskapsbas. F

ö

r detta kr

ä

vs b

å

de teoretiska modeller och praktisk erfarenhet av vad som sker i olika utvecklings-, inl

ä

rnings- och undervisningsprocesser. Skolarbetet m

å

ste kunna analyseras ur l

ä

rarens, elevernas och l

ä

roplanens perspektiv. L

ä

raren beh

ö

ver l

ä

ra sig att medvetet bed

ö

ma sin egen roll i klassrummet och f

ä

 insikt om hur planer och id

é

er p

å

 ett okontrollerat s

ä

tt kan f

ö

r

ä

ndras i undervisningen.

Skolan skall vara ett st

ö

d och komplement f

ö

r hemmet i en fostran utformad efter de grundl

ä

ggande demokratiska v

ä

rderingarna i v

å

rt samh

ä

lle. Det 

ä

r

18

viktigt att det finns ett f

ö

rtroendefullt samarbete mellan skolan och hemmet.    Skr. 1986/87: 163 Ansvaret f

ö

r att ta initiativ till och utveckla former f

ö

r denna samverkan vilar i huvudsak p

å

 skolan. De studerande m

å

ste d

ä

rf

ö

r under utbildningstiden f

ä

 ta del av hur samverkan med hemmet kan ske och sj

ä

lva f

ä

ö

va sig att p

å

olika s

ä

tt 

samverka med f

ö

r

ä

ldrar.

utbildningen skall ge de studerande f

ö

rm

å

ga att delta i lagarbete samt att sam­arbeta och samverka med l

ä

rare och 

ö

vrig personal i skolan och med personal inom barnomsorgen. D

ä

rf

ö

r m

å

ste de studerande f

å

 kunskap om m

å

len och verksamhetsformerna f

ö

r samh

ä

llets barnomsorg.

Det 

ä

r ocks

å

 viktigt att l

ä

rarutbildningen f

ö

r grundskolan, framf

ö

r allt f

ö

r dess senare 

å

rskurser, ger kunskaper om gymnasieskolan och vuxenutbildningen och arbetet d

ä

r.

Utbildningen skall ocks

å

ge de studerande kunskap om skolans och arbetslivets 

ö

msesidiga beroende. Skolans samverkan med n

ä

ringslivet och arbetslivet i 

ö

vrigt liksom hur fr

å

gor om arbetsliv och arbetsmarknad kan tas tillvara i olika 

ä

mnen skall d

ä

rvid uppm

ä

rksammas. Varje l

ä

rare har ett ansvar f

ö

r studiev

ä

gledning inom det egna 

ä

mnesomr

å

det, vilket m

å

ste beaktas i utbildningen.

Utbildningen skall g

ö

ra de studerande medvetna om egna attityder och v

ä

rderingar och stimulera dem att som ett led i den personliga utvecklingen bearbeta dessa.

Utbildningen skall st

ä

rka de studerandes kunskaper om den egna kulturen och ge de studerande f

ö

rm

å

ga att som l

ä

rare f

ö

ra kulturarvet vidare. De skall genom utbildningen ges 

ö

kad f

ö

rm

å

ga att bygga upp internationell f

ö

rst

å

else hos sina elever. Med h

ä

nsyn till att Sverige idag rymmer m

ä

nga etniska grupper skall de studerande ocks

å

 ges en s

ä

dan utbildning att de som l

ä

rare skall kunna bidra till att eleverna f

ö

rst

å

r och k

ä

nner samh

ö

righet med minoritetsgrupper inom v

å

rt eget land. De studerande skall ocks

å

 bli medvetna om att de sj

ä

lva b

å

de som individer och i grupp befinner sig i interkulturella processer. Ett inter-kulturellt perspektiv m

å

ste s

å

lunda pr

ä

gla b

å

de utbildningens inneh

å

ll och uppl

ä

ggning.

Utbildningen b

ö

r stimulera till en fortl

ö

pande kontakt med kulturell verksamhet och vilja att medverka i skolans del av samh

ä

llets insatser p

å 

kulturomr

å

det f

ö

r att p

å

 s

å

 s

ä

tt bidra till att f

ö

rverkliga samh

ä

llets kulturpolitiska m

å

l. F

ö

r den blivande l

ä

raren 

ä

r det n

ö

dv

ä

ndigt att utveckla f

ö

rm

å

gan att anv

ä

nda uttrycksmedlen ord, ljud, bild, form, r

ö

relse och drama i syfte att skapa en god barn-och ungdomskultur.

De studerande b

ö

r g

ö

ras medvetna om att den grundl

ä

ggande utbildningen 

ä

r en f

ö

rsta del av en st

ä

ndig utveckling av yrkeskunnande och att en l

ä

rare m

å

ste fortbilda sig.

Grundskoil

ä

rarlinjens inneh

å

ll skall v

ä

ljas ut och struktureras s

å

 att under­visningsresurser och studieinsatser tillsammans ger den blivande grundskol­l

ä

raren en f

ö

rberedelse f

ö

r de kommande arbetsuppgifterna att leda barns och ungdomars utveckling och inl

ä

rning, en beredskap att ta ansvar f

ö

r den egna skolans p

å

g

å

ende och framtida utveckling samt en vilja och f

ö

rm

å

ga att m

ö

ta kommande f

ö

r

ä

ndringar.

19

3.3       Utbildningens  huvudsakliga  inneh

å

ll  och               Skr. 1986/87:163

balansen   mellan   utbildningens   huvuddelar

Huvuddelarna i l

ä

rarutbildningen f

ö

r grundskolan 

ä

r 

ä

mnesstudier, pedagogik, metodik och praktik. Dessa huvuddelar skall samordnas s

å

 att de bildar en funktionellt uppbyggd studieg

ä

ng. Utbildningens inneh

å

ll och uppl

ä

ggning skall under hela utbildningstiden s

ä

ttas i relation till den kommande yrkesfunktionen. 

Ä

mnesstudierna skall ut

ö

ver 

ä

mneskunskaper inneh

å

lla didaktiska 

ö

verv

ä

ganden och de skall varvas med den praktisk-pedagogiska utbildningen.

Tabell   1:  Po

ä

ngf

ö

rdelning    inom    grundskoll

ä

rarlinjen

Tabellen visar balansen mellan utbildningens huvuddelar och 

ä

mnen uttryckt i studieveckor {= po

ä

ng) enligt UH

Ä

:s f

ö

rslag.

Po

ä

ngramarna utg

ö

r rikttal f

ö

r den lokala planeringen. Avvikelser med c:a 10 procent b

ö

r medges.

Inriktning

mot

Inriktning

mot 

å

k

4-9

Ä

KylMC

å

k 1-7

MJVMNC

Sv.So

Ma,No

Sv,Spr

So

No

Ma,No

P-E.A

ä

Svenska

25

15

60

5

5

5

60

Engelska

40

40

Engelska/pr.est.

ä

. 1)15

15

Ty/Fr/Hemsp

40

40

So-

ä

mnen;

35

10

90

Historia

Religionsk.

Samh

ä

llsk.

Geografi

Matematik

5

15

30

40

No-teknik:

10

35

90

70

Fysik

Kemi

Biologi

Teknik

Prakt.est.

ä

mnen

10 2)

10 2)

Bild

Idrott

Musik

Prakt.est.

ä

mne

3)

40-30

Barnkunsk

Bild

Hemkunsk

Idrott

Musik

Sl

ö

jd

Valfri 

ä

mnesf

ö

rdjupn.

45

45

35

20

Pr.ped.utbildn.

40

40

40

40

40

40

40

Pedagogik

Metodik

Praktik

(20)

(20)

(20)

(20)

(20)

(20)

(20)

SUMMA PO

Ä

NG

140

140

180

180

180

180

140-180

1)

Engelska eller ett av 

ä

mnena bild, idrott, musik

2)

Avser tv

ä

 av 

ä

mnena

3)

Elt av de praktiskt-estetiska 

ä

mnena ing

å

r i kombination med annat 

ä

mne

20

Inom   inriktningen   mot   

å

rskurserna   1-7   finns   dessutom   en   variant   av    Skr. 1986/87: 163 utbildningen som riktar sig mot undervisning i grundvux. Denna utbildning kan ocks

å

   frivilligt f

ö

rl

ä

ngas med svenska som andraspr

å

k. Utbildningen omfattar d

ä

 180 po

ä

ng.

F

ö

r studerande med finska, samiska, tornedalsfinska som modersm

å

l finns en variant av grundskoil

ä

rarlinjens inriktning mot 

å

rskurserna 1-7 med alternativt f

ö

rdjupning i hemspr

å

k och samh

ä

llsorienterande 

ä

mnen eller hemspr

å

k, matematik och naturorienterande 

ä

mnen. Denna variant b

ö

r ocks

å 

anordnas f

ö

r studerande fr

å

n andra spr

å

kgrupper med mycket goda kunskaper i svenska. Varianten omfattar normalt 140 po

ä

ng. Utbildningen kan dock individuellt f

ö

rl

ä

ngas till 160 po

ä

ng f

ö

r att ge utrymme f

ö

r att ge kompetens att undervisa i och p

å

 svenska.

i

J

ä

mf

ö

rt med tidigare utbildningar f

ö

r l

ä

rare inom grundskolan har

utbildningen f

ö

rl

ä

ngts

tiden f

ö

r praktisk-pedagogisk utbildning f

ö

r inriktningarna 1-7 minskats med ca 25%

balansen mellan 

ä

mnesstudier och praktisk-pedagogisk utbildning 

ä

ndrats s

å

 att 

ä

mnesstudiernas andel 

ö

kat avsev

ä

rt j

ä

mf

ö

rt med andelen f

ö

r den praktisk-pedagogiska utbildningsdelen. Denna balansf

ö

r

ä

ndring 

ä

r st

ö

rst f

ö

r inriktningen mot 

å

rskurserna 1-7. Hela det po

ä

ngtal som tillf

ö

rs genom f

ö

rl

ä

ngningen f

ö

r 

å

rskurserna 4-9 avser 

ä

mnesstudier. D

ä

rf

ö

r f

ö

r

ä

ndras balansen mellan studie­tiden f

ö

r praktisk pedagogik och 

ä

mnesstudier 

ä

ven f

ö

r denna inrikt­ning.

Syftet med de f

ö

reslagna f

ö

r

ä

ndringarna i balansen mellan utbildningens huvuddelar 

ä

r att utifr

å

n goda kunskaper om barns och ungdomars utveckling 

ö

ka de blivande l

ä

rarnas kunskaper och att d

ä

rmed 

ö

ka deras professionella kompetens som l

ä

rare. Dessa syften skall n

å

s genom att i de ut

ö

kade 

ä

mnes­studierna skapa utrymme f

ö

r 

ä

mnesdidaktiska inslag, dvs fr

å

gor kring val av stoff i undervisningen samt hur stoffet g

ö

rs begripligt f

ö

r eleven och safts in i ett sammanhang som eleven f

ö

rsf

å

r och har erfarenhet av. Analys och val av l

ä

romedel ing

å

r som en del av utbildningen i detta avseende. Varje kunskapsomr

å

de har sin underliggande struktur. Denna 

ä

r inte alltid omedelbart tillg

ä

nglig. Men inh

ä

mtandet av kunskap, till skillnad fr

å

n inl

ä

rning av enkla minneskunskaper, f

ö

ruts

ä

tter att man till

ä

gnar sig denna struktur. Vissa elever kan s

å

 sm

å

ningom p

å

 egen hand f

å

 ett inl

ä

rt stoff att forma sig i ett kunskapsm

ö

nster. Andra elever beh

ö

ver l

ä

rarens hj

ä

lp f

ö

r att n

å

 framg

å

ng. Det 

ä

r l

ä

rarens medvetna insatser f

ö

r att v

ä

lja ut och presentera stoffet s

å

 att eleverna n

å

r kunskap som kallas didaktik.

Detta s

ä

tt att f

ö

rh

å

lla sig till ett 

ä

mnesstoff varom h

ä

r talas 

ä

r v

ä

sentligt f

ö

r varje h

ö

gskolestuderande. Didaktik st

å

r s

å

ledes inte i mots

ä

ttning till 

ä

mnes­studier. Men f

ö

r den l

ä

rarstuderande 

ä

r den didaktiska aspekten s

ä

rskilt bety­delsefull. Hans/hennes framtida uppgift 

ä

r att presentera 

ä

mnesomr

å

det s

å

 att s

å

v

ä

l elever med studiesv

å

righeter till

ä

gnar sia kunskap som att elever med s

ä

rskilda f

ö

ruts

ä

ttningar i 

ä

mnet erh

å

ller stimulans.

Grundskoll

ä

rarutbildningen blir d

ä

rmed i sin helhet en professionell utbild­ning i enlighet med riksdagens beslut. UH

Ä

 avser att i det kommande utrednings­arbetet ytterligare utveckla inneb

ö

rden av begreppet didaktik och st

ö

dja h

ö

gskoleenheterna i deras utvecklingsarbete.

21

Om didaktiken skall kunna vara b

å

de integrerande och  yrkesf

ö

rberedande i den   Skr. 1986/87: 163 nya l

ä

rarutbildningen, s

å

 m

å

ste 

ä

mnesteori, pedagogik, metodik och praktik ber

ö

ras av didaktiskt utvecklings- och forskningsarbete. D

ä

rmed   l

ä

ggs  grunden f

ö

r den kritiska reflexion och det analytiska f

ö

rh

å

llningss

ä

tt som m

å

ste pr

ä

gla varje h

ö

gskoleutbildning.

Ä

mnesstudierna skall enligt riksdagsbeslutet bedrivas b

å

de

ä

mnesvis och 

ä

mnes

ö

vergripande. Det ankommer p

å

 ber

ö

rda linjen

ä

mnder att utforma lokala planer och kursplaner s

å

 att det blir en rimlig balans mellan dessa tv

å

 aspekter utifr

å

n de ramar utbildningsplanen anger. Utbildningen skall leda till att den blivande l

ä

raren kan fullg

ö

ra sin undervisande och fostrande uppgift i grund­skolan s

ä

som den fastst

ä

llts i g

ä

llande l

ä

roplan.

Det 

ä

r ocks

å

 linjen

ä

mndens ansvar att se till att 

ä

mnes

ö

vergripande kunskaps­omr

å

den av det slag som uttrycks i proposition och utbildningsplan p

å

 ett naturligt s

ä

tt integreras i utbildningen. Detta underl

ä

ttas om vissa kurser h

ä

mtar sitt inneh

å

ll s

å

v

ä

l ur 

ä

mnesstudiedelen som den praktisk- pedagogiska delen.

Dagens 

ä

mnesl

ä

rarutbildning 

ä

r i h

ö

g grad p

å

verkad av "enstaka kurssystemet". Detta inneb

ä

r att utbildningen i allm

ä

nhet 

ä

r uppbyggd av kurser, som kan studeras frist

å

ende fr

å

n varandra. Kursmoment som 

ä

r n

ö

dv

ä

ndiga f

ö

r f

ö

rst

å

el­sen av det enskilda 

ä

mnet kan d

ä

rf

ö

r f

ö

rekomma vid flera tillf

ä

llen inom ramen f

ö

r

ä

mnesstudierna.

1 t ex kombinationer med svenska och spr

å

k 

ä

r det inte ovanligt att kursmoment som "allm

ä

n fonetik", "allm

ä

n grammatik", "spr

å

ksociologi" och "spr

å

k­historia" m m upprepas inom de olika 

ä

mnena. "

Ö

verlappningar" vad g

ä

ller de litter

ä

ra inslagen i utbildningen f

ö

rekommer ocks

å

b

å

de allm

ä

nt i fr

å

ga om t ex den grundl

ä

ggande litter

ä

ra begreppsapparaten, karakt

ä

ristika f

ö

r olika epoker och mera specifikt i fr

å

ga om upprepat studium av samma litter

ä

ra verk (i t ex svenska och engelska).

Inom No-

ä

mnena f

ö

rekommer ocks

å

moment inom olika 

ä

mneskurser, som har stor 

ö

verensst

ä

mmelse,

ä

ven om de inte alltid 

ä

r helt identiska. Inom t ex de grundl

ä

ggande kurserna i fysik och kemi 

å

terkommer k

ä

rnfysik, termodynamik m m. Biokemi och cell

ä

ra f

ö

rekommer i kurserna i b

å

de biologi och kemi.

M

ö

jligen 

ä

r 

ö

verlappningarna mindre omfattande vad g

ä

ller So-

ä

mnena. Samtidigt torde 

ä

ven inom dessa 

ä

mnen finnas visst gemensamt stoff, t ex vad g

ä

ller kunskaper om den id

é

historiska utvecklingen m m.

Enligt UH

Ä

:s uppfattning 

ä

r det v

ä

sentligt att dubbleringar av stoffet, p

å

 s

ä

tt som ovan beskrivits, undviks i den nya grundskoll

ä

rarutbildningen. Den studer­andes kompetens b

ö

r successivt byggas upp under hela utbildningstiden, s

å

att det utrymme som idag i flera fall anv

ä

nds f

ö

r omotiverade upprepningar av tidigare genomg

ä

nget stoff, kan utnyttjas f

ö

r f

ö

rdjupade studier.

UH

Ä

 ser det som en mycket viktig lokal planeringsfr

å

ga att beakta den successiva och logiska kompetensuppbyggnaden hos de studerande . F

ö

r detta kr

ä

vs inte bara ing

å

ende 

ö

ven/

ä

ganden vid planeringen av det konkreta inneh

å

llet i utbildningen i ett inledningsskede, utan ocks

å

 en kontinuerlig uppf

ö

ljning av f

ö

r

ä

ndringar i kursplaner och kurslitteratur.

Omfattningen av momentet praktisk-pedagogisk utbildning dvs pedagogik, praktik och metodik, f

ö

resl

å

s i propositionen till ca 40 po

ä

ng.

22

UH

Ä

 kommer i f

ö

rslaget till ny praktikorganisation att utg

å

 fr

ä

n det Skr. 1986/87: 163 

ö

vergripande begreppet "Skolf

ö

rlagd del av l

ä

rarutbildningen". Detta begrepp inbegriper studerandes korta bes

ö

k i en klass, deras f

ä

ltstudier i skolan samt deras arbete under l

ä

ngre sammanh

ä

ngande perioder i skolan, UH

Ä

 f

ö

resl

å

r att enbart de moment i den "skolf

ö

rlagda delen" av l

ä

rarutbildningen, d

ä

r studer­ande deltar i praktikskolans arbete under sammanh

ä

ngande perioder p

å

en eller flera veckor skall definieras som praktik och r

ä

knas till den praktisk­pedagogiska delen.

Praktiken skall hj

ä

lpa de studerande att utveckla sin f

ö

rm

å

ga att leda och undervisa barn och ungdom och d

ä

rigenom f

ö

rdjupa och konkretisera sin kunskap om skolans hela verksamhet. De skall f

å

 hj

ä

lp att s

ä

tta in sin uppgift och sin funktion som l

ä

rare i ett st

ö

rre perspektiv. Detta f

ö

ruts

ä

tter ett samarbete mellan grundskola och h

ö

gskola. Detta samarbete b

ö

r organiseras s

å 

att varje studerande kan ta del av verksamheten i hela skolan och inte bara i en klass. Ett s

å

dant samarbete mellan h

ö

gskola och grundskola kr

ä

ver ocks

å

att s

å

v

ä

l kommunens skolstyrelse som skolledning vid de ber

ö

rda grundskolorna f

å

r en mera aktiv roll i utformningen av praktiken.

Grundskolan 

ä

r en skola f

ö

r alla. Den organisatoriska differentieringen 

ä

r ringa. Att kunna utforma skolans arbete s

å

 att alla elevers personlighet, kunskaper och f

ä

rdigheter kan utvecklas p

å

 b

ä

sta m

ö

jliga s

ä

tt mot bakgrund av deras olika f

ö

ruts

ä

ttningar och skiftande sociala och kulturella villkor st

ä

ller stora krav p

å 

l

ä

raren. D

ä

rvid har skolans arbetsmilj

ö

 och relationerna mellan s

å

v

ä

l vuxna som barn den st

ö

rsta betydelse.

En omfattande fortbildning av verksamma l

ä

rare ges f

ö

r n

ä

rvarande f

ö

r att 

ö

ka m

ö

jligheterna att tillgodose alla elevers behov. I framtiden kan f

ö

rutses 

ö

kade krav p

å

alla l

ä

rares f

ö

rm

å

ga att m

ö

ta och behandla olika slag av skolsv

å

righeter, funktionsst

ö

rningar och st

ö

rda sociala relationer inom klassen s

å

 att inte enskilda elever eller grupper av elever sl

å

s ut ur skolans gemenskap och arbete. 1 en departementspromemoria som f

ö

r n

ä

rvarande remissbehandlas f

ö

rutskickas en s

å

dan uWeckling.

UH

Ä

 bed

ö

mer det d

ä

rf

ö

r som synnerligen angel

ä

get att l

ä

rarna 

ä

r v

ä

l utbildade f

ö

r att m

ö

ta dessa problem. 1 en f

ö

r

ä

ndrad tj

ä

nsteorganisation, d

ä

r l

ä

rarna under en l

ä

ngre lid kan f

ö

lja elevernas utveckling, 

ö

kar m

ö

jligheterna att l

ä

ra k

ä

nna eleverna, liksom ansvaret f

ö

r att ge dem det st

ö

d som de beh

ö

ver. En bredare 

ä

mneskompetens hos l

ä

rarna ger s

å

dana m

ö

jligheter och kombinationen mellan teoretiska och praktiskt-estetiska studier m

ö

jligg

ö

r djupare f

ö

rst

å

else f

ö

r elevens situation i skolan. F

ö

r att l

ä

rarna skall kunna utnyttja dessa nya m

ö

jligheter kr

ä

vs goda didaktiska och specialpedagogiska kunskaper och f

ä

rdigheter.

I utbildningen b

ö

r de studerande f

å

 kunskaper om hur elevernas f

ö

ruts

ä

ttningar och bakgrund p

å

verkar deras m

ö

jligheter att f

ö

rst

å

 och tillgodog

ö

ra sig det stoff och de f

ä

rdigheter som respektive 

ä

mnen behandlar. Detta g

ä

ller spr

å

kliga och matematiska f

ä

rdigheter och f

ö

rst

å

else av olika begrepp och f

ö

reteelser mm. De studerande skall vidare f

å

 kunskaper om skolans insatser f

ö

r att ge s

ä

rskilt st

ö

d 

ä

t elever med sv

å

righeter. Dessa insatser skall i f

ö

rsta hand g

ö

ras inom den vanliga undervisningen. Varje l

ä

rare har d

ä

rf

ö

r ett ansvar f

ö

r f

ö

rebyggande och st

ö

djande 

å

tg

ä

rder genom val av inneh

å

ll och arbetss

ä

tt.

L

ä

rarna b

ö

r ha goda kunskaper om samh

ä

llets resurser f

ö

r st

ö

d och hj

ä

lp. De skall ocks

å

ha kunskaper om fysiskt handikappade elever och skolans m

ö

jligheter att hj

ä

lpa det v

ä

xande antal elever som har allergiska besv

ä

r.

23

D

ä

rvid 

ä

r fr

å

gor r

ö

rande skolmilj

ö

n och skollokalernas utrustning synnerligen    Skr. 1986/87: 163 angel

ä

gna. Viktig 

ä

r k

ä

nnedomen om skolans 

ö

vriga personalgrupper och deras kunskaper i fr

å

ga om elevers h

ä

lsa, kost och hygien.

I s

å

v

ä

l f

ä

ltstudier som praktik b

ö

r de blivande l

ä

rarna f

å

 m

ö

jligheter att studera elever med olika skolsv

å

righeter och l

ä

ra sig hur skolan kan behandla men framf

ö

r allt f

ö

rebygga sv

å

righeter. D

ä

rf

ö

r b

ö

r praktik f

ö

rl

ä

ggas till skolor med olika social struktur.

Det har 

ö

verv

ä

gts att ge specialpedagogiska och didaktiska moment av specialpedagogisk karakt

ä

r ett utrymme p

å

 minst 10 po

ä

ng f

ö

r att f

ö

rverkliga m

å

let "en skola f

ö

r alla". Med h

ä

nsyn till att de didaktiska aspekterna b

ö

r genomsyra 

ä

mnesstudierna och de specialpedagogiska fr

å

gorna b

ö

r vara centrala i den praktisk-pedagogiska delen har vi inte bed

ö

mt det meningsfullt att formellt ange ett po

ä

ngtal.

3.4        Utbildningens   uppl

ä

ggning

Grundskoil

ä

rarlinjens struktur i fr

å

ga om inriktningar, f

ö

rdjupningar och specialisenngar 

ä

r givna genom riksdagsbeslutet (se avsnitt 1.2).

Utbildningen av klassl

ä

rare respektive 

ä

mnesl

ä

rare vilar p

å

 tv

å

 olika traditioner. Klassl

ä

rarutbildningen har haft den gamla folkskolan som bas och emanerar fr

å

n seminarietraditionen. 

Ä

mnesl

ä

rarutbildningen har sitt ursprung i "l

ä

rdomsskolan" och i prov

å

rstraditionen. P

å

 olika s

ä

tt har dessa b

å

da traditioner n

ä

rmats till varandra under den tid som b

å

da utbildningarna organiserats genom l

ä

rarh

ö

gskolan eller andra senare organisationsstrukturer inom h

ö

gskolorna. 

Ä

mnesutbildningen sker dock fortfarande under skilda villkor: f

ö

r klassl

ä

rarlinjerna inom 

ä

mnesinstitutioner som byggts upp f

ö

r l

ä

rarutbildningens behov, f

ö

r 

ä

mnesl

ä

rarlinjen inom universitetsinstitutioner av g

ä

ngse form inom skilda fakulteter.

Genom riksdagens beslut om en ny grundskoll

ä

rarutbildning har man brutit upp dessa W

å

 traditioner f

ö

r att skapa en f

ö

r hela grundskolan gemensam inriktning. Detta 

ä

r en viktig utg

å

ngspunkt i planeringsarbetet. Det f

ö

ruts

ä

tter dock att det finns ett betydande utrymme f

ö

r utbildningsinneh

å

ll som har en gemensam karakt

ä

r och utg

å

r fr

å

n likartade problem och f

ö

rest

ä

llningar.

Studieorganisationen b

ö

r utformas s

å

 att detta kan tillgodoses. UH

Ä

 anser d

ä

rf

ö

r att det b

ö

r finnas en f

ö

r samtliga studerande obligatorisk utbildningsdel, omfattande ca 45-50 po

ä

ng. Denna del b

ö

r inneh

å

lla pedagogik, metodik och praktik (ca 40 po

ä

ng) och en kurs i spr

å

kf

ö

rm

å

ga och spr

å

kutveckling inklusive andra uttrycksformer som bild, ljud, r

ö

relse, drama m m (5-10 po

ä

ng). Inneh

å

llet i sistn

ä

mnda del b

ö

r anpassas till den studerandes inriktning och f

ö

rdjupning/ specialisering.

Samtliga studerande med inriktning mot 

å

k 1-7 skall vid behov kunna undervisa i alla 

ä

mnen i 

å

k 1-3. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r naturligt att en del av utbildningen f

ö

r denna inriktning f

ä

r ett gemensamt inneh

å

ll som avser undervisning i 

å

k 1-3 i grundskolan. Denna gemensamma del b

ö

r omfatta ca 50 po

ä

ng (svenska 15, matematik 5, orienterings

ä

mnen 20, tv

å

 av 

ä

mnena musik, bild, idrott 10). S

ä

rskild vikt skall l

ä

ggas vid den grundl

ä

ggande l

ä

s- och skrivinl

ä

rningen och den grundl

ä

ggande matematikinl

ä

rningen.

Inom utbildningen av l

ä

rare f

ö

r 

å

rskurserna 1-7 skall 

ä

ven finnas m

ö

jlighet att v

ä

lja ett av 

ä

mnena engelska, bild, idrott och musik, motsvarande ca 15 po

ä

ng.

24

En av utg

å

ngspunkterna f

ö

r en 

ö

kad samverkan mellan skola och barnomsorg 

ä

r    Skr. 1986/87: 163 att personalgrupper inom de olika verksamheterna har goda kunskaper om varandras omr

å

den och k

ä

nner till m

å

len f

ö

r dem. En gemensam syn p

å

barns utveckling, behov och villkor 

ä

r vidare av grundl

ä

ggande betydelse.

I flera 

å

r har d

ä

rf

ö

r ett stort antal h

ö

gskoleenheter pr

ö

vat samverkan i varierande omfattning mellan utbildningarna av fritidspedagoger, f

ö

rskoll

ä

rare, l

å

g- och mellanstadiel

ä

rare. De resultat som hittills redovisats fr

å

n verksamheten 

ä

r positiva. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r angel

ä

get att skapa f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r denna form av samverkan ocks

å

 forts

ä

ttningsvis.

Inriktningen mot 

å

rskurserna 4-9 inneh

å

ller fem olika specialiserings­alternativ. Inom respektive alternativ skall 

ä

mnes

ö

vergripande och tematiska studier ing

å

. Omfattningen av dessa kan variera men inom specialiseringen i samh

ä

llsorienterande och naturorienterande

ä

mnen b

ö

r de omfatta 10-15 po

ä

ng.

De blivande l

ä

rarna m

å

ste ha god kunskap om barns utveckling och om undervisning i hela grundskolan. Det understryks bl a av det faktum att huvud­momenten f

ö

r de olika 

ä

mnena i Lgr 80 anges f

ö

r respektive stadium medan grundskoll

ä

rarutbildningen sp

ä

nner 

ö

ver stadiegr

ä

nserna. En annan faktor 

ä

r att s

å

v

ä

l l

ä

rare med inriktning mot 

å

k 1-7 som l

ä

rare med inriktning mot 

å

k 4-9 skall kunna undervisa i 

å

k 4-7.

3.5       Tilltr

ä

desvillkor

Enligt UH

Ä

s uppfattning b

ö

r nedan angivna principer och st

ä

llningstaganden vara v

ä

gledande f

ö

r utformningen av tilltr

ä

desvillkoren i den kommande utbildningsplanen  f

ö

r grundskoll

ä

rarlinjen.

S

ä

rskilda   behnri9hPtsvlllknr

De s

ä

rskilda beh

ö

righetsvillkoren f

ö

r antagning till grundskoll

ä

rarlinjen har kommenterats i propositionen om en ny grundskoll

ä

rarutbildning (prop 1984/85:122 s 22 ) och i utbildningsutskottets bet

ä

nkande (UbU 1984/85 :31   s   15-16).

UH

Ä

, som har att meddela f

ö

reskrifter om villkor f

ö

r s

ä

rskild beh

ö

righet f

ö

r antagning till utbildningen, har gjort f

ö

ljande

ö

verv

ä

ganden.

L

ä

rarutbildningen f

ö

r grundskolan b

ö

r enligt UH

Ä

:s uppfattning bygga p

å

 att svenska och engelska, motsvarande tre 

å

rskurser i gymnasieskolan, utg

ö

r s

ä

rskilda f

ö

rkunskapskrav f

ö

r linjen, oberoende av inriktning/f

ö

rdjupning/ specialisering.

Vad g

ä

ller kravet i svenska 

ä

r detta en n

ö

dv

ä

ndig utg

å

ngspunkt f

ö

r den gemensamma utbildningen i spr

å

kf

ö

rm

å

ga och spr

å

kutveckling, som syftar till att f

ö

rbereda alla blivande l

ä

rare - oberoende av inriktning m m - f

ö

r att i sin undervisning kunna bidra till utvecklingen av elevernas spr

å

kf

ö

rm

å

ga.

Kravet p

å

 tre 

å

rskurser engelska anser UH

Ä

 vara av stor betydelse f

ö

r de studerandes f

ö

rm

å

ga att tillgodog

ö

ra sig engelskspr

å

kig kurslitteratur. Det 

ä

r ocks

å

 en viktig f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att de studerande i sin kommande yrkesverk­samhet skall ha m

ö

jlighet att f

ö

lja den internationella utvecklingen inom sina 

ä

mnen/

ä

mnesomr

å

den.

25

Med   h

ä

nsyn  till  den  gemensamma  utbildning  som   f

ö

resl

å

s  f

ö

r de  olika    Skr. 1986/87: 163 f

ö

rdjupnings- och specialiseringsalternativen 

ä

r det enligt UH

Ä

:s mening 

ä

ven i 

ö

vrigt naturligt alt i huvudsak   st

ä

lla samma   f

ö

rkunskapskrav f

ö

r de s

ö

kande oberoende av inriktning.

Vad g

ä

ller de s

ä

rskilda f

ö

rkunskapskraven i de olika 

ä

mnena inom respektive f

ö

rdjupnings- och specialiseringsalternativ anser UH

Ä

 att dessa i princip b

ö

r ligga p

å

 den niv

å

 som idag g

ä

ller f

ö

r antagning till 

ä

mnesl

ä

rarlinjerna. UH

Ä 

bed

ö

mer det inte motiverat att d

ä

rut

ö

ver h

ö

ja kraven f

ö

r t ex de samh

ä

lls­orienterande

ä

mnena, fr

ä

mst eftersom man d

å

 riskerar att alltf

ö

r starkt begr

ä

nsa rekryteringen fr

ä

n olika linjer i gymnasieskolan.

UH

Ä

 anser det dock motiverat att h

ö

ja det s

ä

rskilda beh

ö

righetskravet i matematik f

ö

r f

ö

rdjupningen i Sv/So mot 

å

k 1-7 till genomg

å

ngen tre

å

rig gymnasiekurs. UH

Ä

 g

ö

r denna bed

ö

mning bl a mot bakgrund av det mycket begr

ä

nsade utrymme (ca 5 po

ä

ng) som matematikstudierna kunnat beredas i detta f

ö

rdjupningsalternativ.

Vad g

ä

ller de praktiskt - estetiska 

ä

mnena b

ö

r enligt UH

Ä

:s uppfattning s

ä

r­skilda antagningsprov givetvis kunna anordnas 

ä

ven i forts

ä

ttningen.

UH

Ä

 f

ö

rutser att de h

ö

jda beh

ö

righetskraven i ett inledningsskede kan leda till rekryteringsproblem, s

ä

rskilt i fr

å

ga om rekryteringen till Ma/No- f

ö

rdjup­ningen/specialiseringen. En noggrann uppf

ö

ljning av antagningsresultaten m

å

ste d

ä

rf

ö

r g

ö

ras och eventuella 

å

tg

ä

rder, dispensm

ö

jligheter, kompletteringskurser mm,

ö

verv

ä

gas under en 

ö

verg

å

ngsperiod

Urval

I utbildningsutskottets bet

ä

nkande (UbU 1984/85:21 s 16) behandlas fr

å

gan om urvalsinstrument som tar h

ä

nsyn till f

ö

rv

ä

ntad l

ä

mplighet f

ö

r yrket.

Visserligen har tidigare erfarenheter av intr

ä

despr

ö

vningar av det slag som utbildningsutskottet f

ö

respr

å

kar inte varit s

ä

rskilt goda. UH

Ä

ä

r likv

ä

l berett att medverka i en f

ö

rs

ö

ksvis utveckling av s

å

dana instrument i samarbete med S

Ö

 och de h

ö

gskoleenheter som visat intresse f

ö

r fr

å

gan.

UH

Ä

 anser det sj

ä

lvfallet mycket viktigt att till utbildningen rekrytera Studerande som kan f

ö

rv

ä

ntas vara l

ä

mpliga f

ö

r l

ä

raryrket. L

ä

rarutbildningen b

ö

r dock i sig ha en s

å

dan uppl

ä

ggning att den kan fungera som en yrkespr

ö

vning f

ö

r den studerande under utbildningens g

å

ng.

4          AV     RIKSDAGEN     S

Ä

RSKILT     AKTUALISERADE

FR

Å

GOR

4.1        Engelska    inom    inriktningen    mot    

å

rskurserna 1-7

Av rapporten 1986:32 (s 91-92) framg

å

r 

å

tt ledningsgruppen funnit fr

å

gan om engelska inom inriktningen mot 

å

rskurserna 1-7 s

ä

rskilt sv

å

r. Med h

ä

nsyn till 

ö

vriga delar i utbildningen inom inriktningen har ledningsgruppen funnit det  om

ö

jligt att ha utbildning i engelska f

ö

r samtliga studerande inom ramen f

ö

r 140 po

ä

ng.

26

Utbildningen borde d

ä

rf

ö

r f

ö

ri

ä

ngas till 160 po

ä

ng. En s

å

dan f

ö

rl

ä

ngning kunde     Skr. 1986/87: 163 antingen vara generell f

ö

r samtliga studerande eller enbart g

ä

lla dem som har engelska i sin utbildning.

I rapporten framg

å

r vidare alt "om en f

ö

rlangning inte 

ä

r m

ö

jlig b

ö

r engelska 

anordnas som ett valalternativ vid sidan av f

ö

rdjupningen i ett praktiskt-estetiskt 

ä

mne och anordnas inom s

å

v

ä

l No- som So- f

ö

rdjupningarna."

Remissinstanserna st

ö

der s

å

 gott som enh

ä

lligt detta resonemang och f

ö

resl

ä

r en f

ö

ri

ä

ngning av utbildningen till 160 po

ä

ng samtidigt som man avvisar tanken att engelska enbart skall erbjudas som ett tillval parallellt med ett praktiskt-estetiskt

ä

mne.

UH

Ä

 delar i grunden denna uppfattning. Den b

ä

sta l

ö

sningen vore att utbildningen omfattade 160 po

ä

ng varav ca 20 po

ä

ng skulle kunna avs

ä

ttas f

ö

r engelska. Med h

ä

nsyn till riksdagsbeslutet anser UH

Ä

 sig emellertid f

ö

rhindrat att i det fortsatta planeringsarbetet utg

å

 fr

å

n en s

å

dan l

ö

sning.

UH

Ä

 anser i st

ä

llet att utbildningen i engelska inom ramen f

ö

r 140 po

ä

ng b

ö

r anordnas p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt.

Engelska erbjuds som ett tillval omfattande 15 po

ä

ng f

ö

r omkring en fj

ä

rdedel av de studerande. 

Ö

vriga v

ä

ljer tillval i bild, idrott eller musik, 15 po

ä

ng. De studerande som v

ä

ljer engelska f

ä

r en kompletterande utbildning i tv

å 

praktiskt-estetiska 

ä

mnen, f

ö

retr

ä

desvis i bild och musik, omfattande totalt 10 po

ä

ng. De studerande som v

ä

ljer f

ö

rdjupning i bild, musik eller idrott f

å

r p

å 

motsvarande s

ä

tt en kompletterande utbildning i de tv

å

ö

vriga praktiskt-estetiska 

ä

mnena.

Majoriteten av remissinstanserna har varit negativa till att erbjuda engelska som ett alternativ till ett praktiskt-estetiskt 

ä

mne. UH

Ä

delar den uppfatt­ningen, om valet 

ä

r helt fritt. Genom att styra valet s

å

att en viss andel f

å

r utbildning i engelska respektive praktiskt-estetiska

ä

mnen kan dock risken f

ö

r att inte tillr

ä

ckligt m

å

nga v

ä

ljer de praktiskt-estetiska 

ä

mnena minimeras. Mot detta kan anf

ö

ras att engelska bl a med h

ä

nsyn till glesbygdsskolorna enligt riksdagsbeslutet b

ö

r vara obligatoriskt f

ö

r alla l

ä

rare.

Enligt UH

Ä

 kan ca 25 procent av grundskoll

ä

rarna med inriktning mot 

å

k 1-7 med denna l

ö

sning f

ä

 en betydligt f

ö

rb

ä

ttrad utbildning i engelska j

ä

mf

ö

rt med den nuvarande l

å

g- och mellanstadiel

ä

rarutbildningen, d

ä

r omfattningen av studierna i engelska 

ä

r ca 6 respektive 8 po

ä

ng. H

ä

rtill kommer att det finns goda m

ö

jligheter att genom frivillig f

ö

rl

ä

ngning v

ä

sentligt 

ö

ka antalet l

ä

rare som f

å

r utbildning i engelska f

ö

r 

å

k 1-7. En frivillig f

ö

rl

ä

ngning kan t ex anordnas parallellt med 

ö

vriga studier bl a genom att delar av studierna anordnas som sommarkurs/ liknande. Ocks

å

 enstaka kurssystemet kan anv

ä

ndas f

ö

r detta 

ä

ndam

å

l. F

ö

religger ytterligare behov av kompetensgivande utbildning i engelska f

ö

r l

ä

rare med inriktning mot 

å

k 1-7 kan detta anordnas inom ramen f

ö

r personalutbildningen f

ö

r skolv

ä

sendets behov.

UH

Ä

 vill i detta sammanhang erinra om att man genom arbetsenheterna l

ä

ttare kan tillgodose behovet av l

ä

rare i t ex engelska och att det nya merit­v

ä

rderingssystemet ocks

å

 g

ö

r det l

ä

ttare att anst

ä

lla en l

ä

rare med en viss kompetens. Ocks

å

 l

ä

rare med utbildning i engelska f

ö

r 

å

k 4-9 kan sj

ä

lvfallet ta hand om undervisningen i engelska i samtliga 

å

rskurser, d

ä

r s

å

ä

r l

ä

mpligt.

Sammanfattningsvis menar UH

Ä

 att de ovan f

ö

reslagna 

å

tg

ä

rderna b

ö

r vara tillr

ä

ckliga f

ö

r att f

ö

rse ocks

å

glesbygdsskolorna med l

ä

rare med en utbild­ning i engelska f

ö

r 

å

k 1-7.

27

Generellt sett 

ä

r det ocks

å

 angel

ä

get att alla l

ä

rare har s

å

 goda kunskaper i     Skr. 1986/87: 163 engelska att de kan l

ä

sa facklitteratur p

å

 engelska och diskutera p

å

 engelska inom sitt eget 

ä

mnesomr

å

de. UH

Ä

 avser d

ä

rf

ö

r som tidigare sagts att i utbild­ningsplanerna   f

ö

reskriva   f

ö

rkunskaper   i   engelska   motsvarande   3   

å

k   i gymnasiesKOlan f

ö

r samtliga studerande.

4.2       Alternativa   

ä

mneskombinationer   f

ö

r   beh

ö

righet till    tj

ä

nst

I utbildningsutskottets bet

ä

nkande s

ä

gs att man i planeringsarbetet b

ö

r pr

ö

va m

ö

jligheterna till ytterligare 

ä

mneskombinationer. Sammanh

å

llna 

ä

mnes­grupper m

å

ste dock vara en sj

ä

lvklar utg

å

ngspunkt f

ö

r planeringen. Det som kan 

ö

verv

ä

gas 

ä

r att byta ut studier i vissa 

ä

mnen mot alternativa 

ä

mnesstudier (UbU   1984/85:31   slO).

Ledningsgruppen har i sitt f

ö

rslag kommit fram till att ytterligare 

ä

mnes­kombinationer endjst b

ö

r komma ifr

å

ga f

ö

r 

ä

mneskombinationer vari ing

å

r stt praktiskt-estestiskt 

ä

mne och annat 

ä

mne. Remissopinionen 

ä

r, i den m

å

n man uttalar sig, negativ till kombinationer med tv

ä

 praktiskt-estetiska 

ä

mnen.

Fr

å

n flera h

å

ll framf

ö

r man f

ö

rslag om nya kombinationsm

ö

jligheter. F

ö

rslagen bygger huvudsakligen p

å

 det inneh

ä

llsm

ä

ssiga sambandet mellan olika 

ä

mnen, t ex svenska och historia, idrott och biologi, musik och historia. UH

Ä

delar den uppfattning som ligger bakom dessa f

ö

rslag, n

ä

mligen att en st

ö

rre frihet vad g

ä

ller kombinationsm

ö

jligheter och ett tillvaratagande av de inneh

ä

llsm

ä

ssiga sambanden och de studerandes intresseinriktningar vore av v

ä

rde f

ö

r utbild­ningen.

Med h

ä

nvisning lill riksdagens st

ä

llningstagande till sammanh

å

llna 

ä

mnes­grupper, ser UH

Ä

 dock f n ingen m

ö

jlighet att f

ö

resl

å

 n

å

gon av dessa kombi­nationer. Hn annan orsak till alt UH

Ä

nu inte kan f

ö

resl

å

 andra 

ä

mneskombi­nationer, ut

ö

ver dem som nedan anges, 

ä

r att den l

å

ga dimensioneringen av grundskoll

ä

rarutbildningen l

ö

r 

å

k 4-9 under de n

ä

rmaste 

å

ren kommer att g

ö

ra det ekonomiskt om

ö

jligt alt inrymma ytterligare utbildningsalternativ inom planeringsramen.

UH

Ä

 vill samtidigt understryka vikten av att man i det beslut om tj

ä

nste­konstruktion f

ö

r l

ä

rare i grundskolan, som kommer att fattas, inte l

å

ser tj

ä

nsterna till de 

ä

mnen som nu f

ö

reslagits inom respektive specialiserings­alternativ . Det vore enligt UH

Ä

:s uppfattning olyckligt om ett system inf

ö

rs som f

ö

rsv

å

rar att l

ä

ngre fram inf

ö

ra nya 

ä

mneskombinationer inom de olika specialiseringsalternativen

Ut

ö

ver de f

ö

rslag som ledningsgruppen l

ä

mnat har UH

Ä

bed

ö

mt vissa 

ä

mnes­kombinationer som m

ö

jliga inom ramen f

ö

r riksdagens st

ä

llningstagande. Matematik och tv

å

 spr

å

k, alternativt matematik, svenska och ett spr

å

k

ä

r t.ex. 

ä

mneskombinationer som UH

Ä

 anser har flera f

ö

rdelar.

F

ö

r det f

ö

rsta inneb

ä

r de att ingen "inbrytning" sker i So- och No-

ä

mnena, f

ö

r det andra kan de motverka den risk f

ö

r k

ö

nsm

ä

ssig uppdelning av rekryteringen till olika f

ö

rdjupnings/specialiseringsalternativ, som finns i f

ö

rslaget, f

ö

r del tredje ger 

å

tminstone den f

ö

rra kombinationen m

ö

jlighet till en f

ö

rdjupning i spr

å

k f

ö

r l

ä

rare i grundskolan som annars saknas i l

ö

rslaget.

UH

Ä

 har ocks

å

ö

verv

ä

gt m

ö

jligheten alt kombinera matematik och So-

ä

mnen. En

28

s

å

dan specialisering motiveras av att matematik p

å

 grundskoleniv

å

 har v

ä

l s

å

    Skr. 1986/87: 163 m

ä

nga kopplingar med det samh

ä

llsvetenskapliga omr

å

det som med det natur­vetenskapliga. Denna kombination skulle inte heller splittra So-

ä

mnesgruppen, 

ä

ven om utbildningen i de enskilda 

ä

mnena riskerar att tunnas ut n

å

got.

UH

Ä

 avser att 

å

terkomma i dessa fr

å

gor sedan S

Ö

 l

ä

mnat f

ö

rslag om tj

ä

nste­konstruktioner. 

Ö

nskv

ä

rdheten av flera 

ä

mneskombinationer m

å

ste d

ä

rvid t>ed

ö

mas i f

ö

rh

ä

llande till risken att antalet l

ä

rare kring eleven 

ö

kar.

4.3 Gymnasiel

ä

rarutbildningen och grundskol­l

ä

rarens beh

ö

righet till tj

ä

nst i gymnasie­skolan

Regeringens uppdrag till UH

Ä

 vad g

ä

ller gymnasiel

ä

rarutbildningen avser fr

ä

mst

angivande av nya 

ä

mneskombinationer

belysning   av   grundskoll

ä

rarens   beh

ö

righet   f

ö

r   undervisning   i gymnasieskolan.

Oymnasleiararulbjidningen

Ledningssgruppen har i sitt f

ö

rslag pekat p

ä

behovet av en mera genom­gripande f

ö

r

ä

ndring av gymnasiel

ä

rarutbildningen och skisserat ett prelimin

ä

rt utkast lill framtida utformning av den.

Huvuddragen i detta 

ä

r att gymnasiel

ä

rarutbildningen p

å

 sikt b

ö

r vara sn organisatoriskt sammanh

å

llen utbildning med olika specialiseringar och grenar. Den b

ö

r vidare konstrueras s

å

 att den inneh

å

ller tre olika utbildningsv

ä

gar, (1) en direktufbildning, omfattande i princip 180 po

ä

ng, (2) en praktisk-pedagogisk utbildning om 40-60 po

ä

ng, som bygger p

å

 annan h

ö

gskoleutbildning (fil kand-examen, annan linjeutbildning etc) eller yrkeserfarenhet och (3) en kompletteringsutbildning f

ö

r grundskoll

ä

rare.

Ledningsgruppen f

ö

resl

å

r vidare, att 

ä

mneslararutbildningen redan nu f

ö

rl

ä

ngs till 180 po

ä

ng, varvid de ing

å

ende undervisnings

ä

mnena b

ö

r omfatta minst 60 po

ä

ng vardera. Dessutom b

ö

r den l

å

sning till fasta 

ä

mneskombinationer som idag finns "mjukas upp".

F

ö

rslaget har remissbehandlats och remissvaren bil

ä

ggs.

UH

Ä

 avser att redovisa sina st

ä

llningstaganden vad g

ä

ller gym­nasiel

ä

rarutbildningen i anslutning till anslagsframst

ä

llningen f

ö

r    budget

å

ret    1988/89.

F

ö

r att kunna ber

ö

ra fr

å

gan om grundskoll

ä

rarens beh

ö

righet f

ö

r gymnasie-l

ä

rartj

ä

nst m

å

ste UH

Ä

 dock redan i detta sammanhang kommentera vissa delar av f

ö

rslaget.

UH

Ä

 ser en generell f

ö

ri

ä

ngning av gymnasiel

ä

rarutbildning som 

ö

nskv

ä

rd ur flera synpunkter, men vill h

ä

r s

ä

rskilt po

ä

ngtera behovet av f

ö

rl

ä

ngning av studietiden i vissa 

ä

mnen. N

ä

r det g

ä

ller

ä

mnen som moderna spr

å

k och svenska samt vissa andra s k block

ä

mnen 

ä

r det enligt UH

Ä

s uppfattning i h

ö

g grad sak­ligt motiverat att h

ö

ja po

ä

ngramen. Detta leder till att utbildningen i kombina­tioner d

ä

r dessa ing

å

r i vissa fall m

å

ste f

ö

rl

ä

ngas.

29

Detta st

ä

llningstagande f

å

r sj

ä

lvfallet ocks

å

 konsekvenser t

ö

r vilka komplet-     Skr. 1986/87: 163 teringsbehov som kommer att f

ö

religga f

ö

r grundskoll

ä

rare (se nedan).

Nva 

ä

mneskombinationer i gymnasiel

ä

rarutbildninoen

Inom S

Ö

 utreds f n vilka 

ä

mneskombinationer som b

ö

r finnas inom 

ä

mneslarar­utbildningen f

ö

r gymnasieskolan samt beh

ö

righetsbest

ä

mmelser f

ö

r tj

ä

nst i gymnasieskolan m m. Ett f

ö

rslag kommer att f

ö

religga i b

ö

rjan av h

ö

sten 1987.

Grundskoll

ä

rares m

ö

jliahpter att 

ö

verg

å

 till ovmnasieiararliSnst

I utbildningsutskoltels bet

ä

nkande understryks det angel

ä

gna i att l

ä

rarutbild­ningen f

ö

r grundskolan och gymnasieskolan planeras s

å

, atl hinder inte skapas f

ö

r den som vill ha dubbel beh

ö

righet (UbU 1984/85:31, s14).

UH

Ä

 har ovan redovisat sin uppfattning om behovet av f

ö

rdjupade kunskaper, s

ä

rskilt i vissa 

ä

mnen, f

ö

r undervisning i gymnasieskolan.

Sj

ä

lvfallet inneb

ä

r den 

ä

mnesbredd som g

ä

ller f

ö

r grundskoll

ä

rarna inom de olika specialiseringsalternativen att krav p

å

 kompletteringsstudier m

å

ste finnas f

ö

r beh

ö

righet till tj

ä

nst i gymnasieskolan.

UH

Ä

 anser sig dock inte nu kunna precisera kraven n

ä

rmare med tanke p

å

 det ovan redovisade utredningsarbete som p

å

g

å

r inom S

Ö

.

Den komplettering som kan f

ö

rutses avser huvudsakligen 

ä

mnesteoretisk komplettering, eftersom fr

å

gor kring samverkan grundskola-gymnasieskola enligt UH

Ä

:s uppfattning m

å

ste ing

å

i respektive utbildning. S

å

lunda b

ö

r b

å

de inom 

ä

mnesstudier och inte minst i utbildningen i pedagogik bearbetas fr

å

gor som 

ä

r av betydelse f

ö

r f

ö

rst

å

elsen av verksamheten i den andra skolformen.

30

31

1987-03-16

Skr. 1986/87: 163

RESERVATION

med anledning av UH

Ä

is rapport till regeringen om arbetet med en ny

i

ä

ranitbildning f

ö

r grundskolan

Utg

å

ngspunkten f

ö

r UH

Ä

:s rapport har varit det riksdagsbeslut som fattades om den nya l

ä

rarutbildningen. SACO/SR var kritisk mot detta beslut bland annat d

ä

rf

ö

r att 

ä

mneskunskaperna inte lyftes fram i tillr

ä

cklig omfattning.

I f

ö

rh

ä

llande till arbetsgruppens f

ö

rslag g

ö

rs i rapporten viktiga och klarg

ö

rande markeringar om 

ä

mneskunskapernas betydelse. Det 

ä

r bra!

F

ö

r att kunna uppfylla riksdagens beslut om att alla tidigarel

ä

rare b

ö

r vara utbildade i engelska f

ö

r undervisning i 

å

rskurserna 1-6 anser jag en f

ö

rl

ä

ngning av utbildningen n

ö

dv

ä

ndig. Det 

ä

r inte m

ö

jligt att inom ramen 140 po

ä

ng ha en utbildning i engelska med tanke pS vad som i 

ö

vrigt skall rymmas inom utbildningen. Detta framh

å

lls ocks

ä

 i UH

Ä

:s rapport. UH

Ä

 ser sig dock av riksdagsbeslutet f

ö

rhindrad att f

ö

resl

å

 en f

ö

rl

ä

ngning. Jag finner det utomordentligt angel

ä

get att riksdagsbeslutet p

ä

 denna punkt tas upp till f

ö

rnyad pr

ö

vning.

PS f

ö

ljande punkter m

ä

ste jag reservera mig mot rapporten:

Genomg

å

ngen tre

ä

rig studief

ö

rberedande gymnasielinje b

ö

r vara be­h

ö

righetskrav f

ö

r tilltr

ä

de till utbildningen f

ö

r l

ä

rare i grundskolan. Detta b

ö

r f

ö

r 

ö

vrigt g

ä

lla f

ö

r merparten av h

ö

gskolans utbildningar. Det 

ä

r ett viktigt kvalitetskrav att alla studerande har samma kunskapsgrund d

ä

 de b

ö

rjar sin utbildning. D

ä

rf

ö

r 

ä

r det inte accepta­belt att UH

Ä

 finner det tillr

ä

ckligt med kunskaper motsvarande tv

ä

Srig gymnasielinje f

ö

r de samh

ä

llsorienterande 

ä

mnena.

En avg

ö

rande svaghet i det ursprungliga f

ö

rslaget till ny l

ä

rarutbild­ning 

ä

r l

ä

sningen till fasta 

ä

mneskombinationer av blockkarakt

ä

r. UH

Ä

-rapporten inneb

ä

r tyv

ä

rr inte n

ä

gra f

ö

rb

ä

ttringar i detta av­seende trots att man p

ä

pekar att en st

ö

rre frihet vad g

ä

ller kombina­tionsm

ö

jligheter och ett tillvaratagande av de inneh

ä

llsm

ä

ssiga sam­banden och de studerandes intresseinriktningar vore av v

ä

rde f

ö

r utbildningen. Flera 

ä

mneskombinationer borde d

ä

rf

ö

r enligt min mening ha f

ö

reslagits, t ex svenska, historia och annat 

ä

mne. Vid val av olika 

ä

mneskombinationer b

ö

r de inneh

ä

llsm

ä

ssiga sambanden mellan olika 

ä

mnen vara en viktig utg

å

ngspunkt.

J

ö

rgen[REDACTED_EFTERNAMN]

S

ä

rskilt yttrpnde med anleuning au UH

Ä

s styrelses beslut Skr.1986/87:163 den 11 riiars iy87 att avge rapport till regeringen om ny utbildning av l'irare fiir grundskolan

riksdagen besl

ö

t 198rj om en ny l

ä

rarutbildning f

ö

r grund­skolan. P

å

 grundval au detta beslut, som uar forh

å

llande-uis detaljerat, tiar regeringen uppdragit 

å

t UH

Ä

 att vidta 

å

tg

ä

rder enligt en inom utbildningsdepartementet utarbetad promemoria. UHAhar nu att aul

ä

mna en rapport till rege­ringen hur man auser genomf

ö

ra sitt uppdrag.

Den rapport som styrelsen idag beslutat avge 

ä

r i fiuuudsak uad som g

å

tt att 

å

stadkomma inom ramen fijr det mycket pre­cisa uppdrag UH

Ä

 erh

å

llit, .apporten 

ä

r just d

ä

rf

ö

r en skr

ä

mmande illustration till konsekvenserna au riksdagens och regeringens st

ä

llningstaganden.

Som ledamot au UH

Ä

s styrelse 

ä

r jag skyldig att deltaga i beslutet att aul

ä

mna den beg

ä

rda rapporten. Jag kan h

ä

ruid ej reservera mig mot uppdraget, och ej heller mot rapporten som s

å

dan till den del den f

ö

ljer riksdagens och regeringens beslut och instruktioner. Samtidigt 

ä

r det min skyldighet att 

ä

nd

å

 protestera n

ä

r jag p

å

 professionella grunder och au 

ö

uertygelsB finner f

ö

rslagets konsekvenser oacceptabla.

Min huvudinv

ä

ndning mot den nya grundskolel

ä

rareutbildningen 

ä

r att den i st

ä

llet f

ö

r att m

ö

jligg

ö

ra och underl

ä

tta en sj

ä

lvklart n

ö

dv

ä

ndig l

ö

pande utveckling av v

å

rt skolsystem, tv

ä

rtom fj

ä

ttrar l

ä

rarna till de f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r skol­arbetet som f

ö

rel

å

g vid tidpunkten f

ö

r beslutet. L

ä

rarut­bildningen l

ä

ses till skolorganisationen och b

ä

gge dessutom till den nu g

ä

llande l

ä

roplanen f

ö

r grundskolan. Detta 

ä

r ett konsekvent fullf

ö

ljande au den reformpolitik - och re­formmetod - f

ö

r den svenska skolan som p

å

b

ö

rjades au 1946 

å

rs skolkommission. L

ä

nk smids till l

ä

nk i en kedja som nu fullbordas n

ä

r den sista l

ä

nken fogas till den f

ö

rsta.

Oetta tn

å

 vara konsekvent - men denna andens i'iaginot-linje 

ä

r f

ö

r

ö

dande f

ö

r v

å

rt lands m

ö

jligheter att f

ö

rnya och ut­veckla sitt skolsystem. I och med att allting nu fogats till allting f

ö

rsv

å

ras effektivt succesiua reformer och l

ö

pande utveckling.

flin andra och n

ä

rliggande inv

ä

ndning

ä

r att- denna reform medf

ö

r en inkapsling av skolan i en separat skolkultur. L

ä

rare rekryteras direkt fr

å

n skolan, f

ö

rbereds genom en del au skolsystemet f

ö

r fortsatt uerksamhet i skolan, och

ö

verg

å

r sedan direkt till denna verksamhet. Ui f

å

r ett full

ä

ndat kretslopp och en skola som har f

å

 kontakter med det 

ö

vriga samh

ä

llet. Detta f

ö

rst

ä

rksytterligare av den huvudroll l

ä

rarh

ö

gskolorna avses f

å

 b

å

de f

ö

r l

ä

rarutbild­ningen och f

ö

r skolutvecklingen 

ö

.h.t. H

ä

rigenom reduceras

32

(Tiij jligheterna f

ö

r uni uy rsi tptens :-imnesinsti tutiuner att Skr. 1986/87:163 bidra till utvecklingen au u"ir l

ä

rsrk"ir n

ä

r de tv

ä

rtom behourie f

ö

rD:ittras - b.-"uJe n

ä

r det g

ä

ller kunskapsuppbygg­naden i l

ä

rarutbilrlningen generellt och m

ö

jligheterna att utveckla denna i takt med forskningen inom alla relevanta 

ä

mnesomr

å

den.

Inget samh

ä

lle kan i l

ä

ngden 

ö

verleua om uiktiga huvudsystem inte samverkar. .Arbetslivet 

ä

r f

ö

rvisso inte ansuarigt f

ö

r ungdomens fostran och utveckling - men s

å

 beroende au resul­tatet att den passiva 

å

sk

å

darroll man tilldelats inte kan accepteras. Skolan m

å

ste tu

ä

rtom

ö

ppnas f

ö

r st

ä

ndigt samspel med det 

ö

vriga samh

ä

llet och l

ä

rark

å

ren i sin utbildning (och 

ä

ven rekrytering) f

ö

rberedas f

ö

r detta. F

ö

rst h

ä

rigenom kan den f

ö

r

ö

dande utvecklingen mot ett tv

å

-kultursamh

ä

lle hejdas.

UH

Ä

 har 

ä

nd

å

 f

ö

rs

ö

kt utveckla och balansera f

ö

ruts

ä

ttningar­na f

ö

r sitt uppdrag i flera avseenden, men dessa anstr

ä

ng­ningar f

ö

rblir tyu

ä

rr helt otillr

ä

ckliga eftersom UH

Ä

 m

å

ste agera inom de ramar riksdag och regering f

ö

restavat. Exempel 

ä

r f

ö

rs

ö

ken att b

ä

ttre balansera 

ä

mnes- och metodstudierna; till

ä

gget au en skriuning om l

ä

rarnas ansvar ocks

å

 f

ö

r sam­verkan med arbetslive7och inslaget av teknik i l

ä

roplenen f

ö

r att bl a komma 

å

t de attityder som l

å

ser b

å

de k

ö

nsroller och ointresset f

ö

r n

ä

ringslivet.

Stockholm den 11 mars 1987

, 

X

Bj

ö

rn Gruneuald

33

sxKSKiLT YTTKANDE

Skr. 1986/87: 163

Wv   utbtldnin   av   Jtirpre   för   yruodcXolan

Av   rapporten   frnnigétr   atl   frigan   om engelska   1 non   Inriktningen mot   årskurserna   1-7   Sr   Bhrskllt   svAr.    UHÄ   har   enligt   oss   gjort den   korrekta   bedömningen  att   det   Mr   omöjligt   att   ha   utbildning   1 engelska   för   samtliga   studerande   Inom  ramen   för   140   poHng.    Detta Hr   också  vad   reniselnstanEerna  så  gott  son enhtilllgt   anser. Remissinstanserna   föreslår   1   stHllet   en  förlMngnlng  av utbildningen  till   160  poKng,   varav  20  poHng  skulle   avsSttas   för engelska.

Också   vi   anser   att  detta  Hr  den  enda   logiska   lösningen på   problemet.    De   nödlösningar   som  UHX   anvisar   bygger   få   en mycket   skruvad   arguisentatlon   och   Hr   betingade   av   den   omöjliga uppgiften.   Vi   anser  dHrfbr  att   behovet  av  en   förlHngnlng  av utbildningen  med   inriktning  mot   årskurserna   1-7   sHrskllt   bör   tas upp   1   regeringens  redovisning   till   riksdagen.

Stockholm den   11   mars   1987

Uno  [REDACTED_EFTERNAMN]

Bengt  [REDACTED_EFTERNAMN]

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1987                                 34