Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:45

Regeringens proposition 1984/85:45

om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m.

beslutad den 23 oktober 1984.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll för de ålgärder och de ändamål som framgår av föredragandenas hemställan.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

KJELL-OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I syfte att stärka statsbudgeten och motverka att bytesbalansen försäm­ras nästa år bör ett antal ålgärder vidtas som snabbt ger samhällsekonomis­ka och statsfinansiella effekter.

I propositionen föreslås därför att skatten på bensin höjs med 50 öre per liter den 1 december 1984 och, som en följd därav, att kilometerskalten höjs den I mars 1985. En särskild lagerskatt skall utgå på den beskattade bensin som finns i lager den 1 december 1984. Kompensationen till gles-bygdsbilisierna i form av nedsatt fordonsskatt höjs från 120 tiU 200 kr. per år.

Elskallen föreslås höjas med 2 öre per kwh. Reseskatten föreslås höjas med 50 kr.

I propositionen föreslås alt ytterligare I 750 milj. kr. anslås tiU syssel­sättningsskapande åtgärder för innevarande budgetår. En ny form av skyd­dad sysselsältning föreslås införd för sådana personer hos offentliga ar­betsgivare som har socialmedicinskt arbetshandikapp och som nu i prakti­ken har permanenta beredskapsarbeten. Vidare föreslås förenklade regler för beslut om kommunala beredskapsarbeten samt inrättandet av ett kom­munall rekryteringsstöd för långtidsarbetslösa. Propositionen behandlar också frågan om en försöksverksamhet med samordnande insatser mellan AMS och Stockholms kommun avseende långtidsarbetslösa personer. En försöksverksamhet med ny säsongstyrning av byggnadsverksamheten fö­reslås.

1    Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 45

Prop. 1984/85:45

2

Utdrag

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde

1984-10-23

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden 1.[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén, Peter­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carls­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför:

1    De långsiktiga kraven på den ekonomiska politiken

Regeringen har nyligen beslutat all lill riksdagen överlämna en proposi­tion om riktlinjer för den ekonomiska politiken på medellång sikt (prop. 1984/85:40) mot bakgrund av 1984 års långtidsutredning (SOU 1984:4). I denna proposition redogörs för den ekonomiska polilik regeringen anser bör föras de närmaste åren för att uppnå balans i den svenska ekonomin mot slutet av 1980-lalel.

I slutet av 1970-lalel stod del klart all den svenska ekonomins långsik­tiga expansionsmöjligheter begränsades av näringslivels dåliga konkur-renskraft och av de finansiella obalanserna i slalsbudgei och utrikesbeial-ningar. Produktionsutvecklingen hade sedan mitten av 1970-lalel varil svag, särskUt i industrin. Den offentliga sektorns finansiella sparande hade försämrats med ca 10 % av BNP över en tioårsperiod. Främst avspeglade denna försämring slatens ökade budgetunderskott. Bylesbalansen uppvi­sade sedan mitten av 1970-talel ett permanent och belydande underskoll.

Den nuvarande regeringen har mol denna bakgrund fört en ekonomisk politik som syftar till att förena en ökning av produktionsnivån med en förbättring av bytesbalansen och härigenom lägga grunden för en långsiktig expansion av sysselsättning och invesleringar. Del första steget i denna krispolitik togs i oktober 1982 genom devalveringen av den svenska kronan med 16 % kombinerad med ett omfattande investeringsprogram och utöka­de arbetsmarknadspolitiska insatser. Regeringen har vidare fört en siram finanspolitik i syfte att begränsa budgetunderskottet och dämpa den in-

Prop. 1984/85:45

3

hemska efterfrågan. Även penningpolitiken har skärpts i belydande grad. En rad fördelningspoliliska ålgärder har vidtagits i syfte att fördela krispo­litikens bördor mera rättvist.

Genom devalveringen har de svenska företagens konkurrenskraft kraf­tigt förstärkts. Denna förbättring av konkurrenskraften har haft myckel gynnsamma effekler. Lönsamheten i främst den konkurrensutsatla seklorn har höjts avsevärt. Industriproduktionen och industriinvesteringarna ökar. Sysselsättningsläget har förbättrats och arbetslösheten reducerats. Under­skottet i den offentliga sektorns finanser har minskat och bytesbalansen har närmat sig jämvikt.

För att denna gynnsamma utveckling skall fortsätta även på längre sikt och för att del skall vara möjligt att åstadkomma en hållbar förbättring av reallönema krävs att inflationen dämpas kraftigt och aU underskottet i statsbudgeten ytterligare reduceras.

Långtidsutredningen har visat au låga pris- och löneökningar är nödvän­diga för att bevara konkurrenskraften och få till stånd en stark och stabil tillväxt som på sikl kan trygga sysselsätlningen. Erfarenheter från flera länder visar att en varaktig dämpning av inflalionen är avgörande för att devalveringar skall bli framgångsrika. Även av fördelningspolitiska skäl är det nödvändigt att kraftigt nedbringa inflationen.

Regeringen har antagit som mål alt nedbringa inflationen till nivån 3 % under loppet av 1985. Detta förutsätter bl. a. att de totala lönekostnadsök­ningarna 1985 begränsas till 5 %. Även på längre sikt bör strävan vara att hålla inflationen pä en mycket låg nivå.

En stor del av resursökningen under återstoden av 1980-talet måste användas för ökad kapitalbildning och nettoexport. Investeringarna måste öka kraftigt. Särskill gäller det i industrin och för delar av den privata tjänstesektorn. Exporten behöver öka snabbare än importen för att uppnå ett visst överskott i bytesbalansen. Utrymmei för konsumtionsökningar kommer därför att vara begränsat.

Möjligheterna att förena en stark tillväxt med en förbättring av den externa balansen underlättas av om efterfrågelillväxen blir balanserad. Nettoexporten och invesleringarna bör svara för en väsentlig del av till­växten. Även privat och offentlig konsumtion bör emellertid lämna posi­tiva bidrag lill efterfrågeutvecklingen. För att en sådan konsumlionsökning skall kunna förenas med jämvikt i bytesbalansen krävs en lägre inflation.

2    Hittills uppnådda resultat

Den förda ekonomiska politiken har haft gynnsamma effekter i flera avseenden. Tillväxten har varil god i den svenska ekonomin. BNP-ökning-en uppgår till 2-3% både 1983 och 1984. Industriproduktionen har sedan

Prop. 1984/85:45

4

andra kvartalet 1982 ökat med 12% att jämföra med endast I % för Västeu­ropa i genomsnitt.

Konkurrenskrafisförbåttringen lill följd av devalveringen hösien 1982 har i kombination med en förbällrad lillväxl i induslrilånderna medföri en belydande återhämtning av den svenska varuexporten. Från första halv­året 1982 till första halvåret 1984 beräknas den totala exportvolymen ha ökat med 22,5%. Denna utveckling kontrasterar skarpt mol perioden dessförinnan. Från första halvåret 1979 till första halvåret 1982 ökade sålunda varuexporten med endast ca 4%.

Den kraftiga produktionsutvecklingen och den ökade lönsamheten har medfört en förbättring av investeringskonjunkluren. Nedgången i de totala invesleringarna de första åren på 1980-talel mellan 1980 och 1982 mins­kade de med sammanlagt ca 7% - bröts 1983 då investeringsvolymen var oförändrad. 1984 har de totala investeringarna ökat med 4,5%. Inom industrin sjönk investeringarna med ca 25% mellan 1980 och 1982. Under 1983 och 1984 väntas investeringarna komma alt öka med sammanlagt ca 20%.

Lägel på arbetsmarknaden har förbättrats. Den lolala sysselsäliningen, som sjönk under de första åren på 1980-lalel ökade med 100000 mellan iredje kvartalen 1982 och 1984.

Induslrisysselsällningen sjönk med närmare 100000 personer under bör­jan av 1980-lalet. Sedan 1982 har industrisyssdsätiningen ökal med 20 000 personer. Antalet lediga platser har ökat och antalet varsel om personalin­skränkningar har minskal.

Arbetslösheten, som nådde en topp i mitten av 1983, har därefter redu­cerats med molsvarande 35 000-40 000 personer. Till denna utveckling har bidragit de ungdomslag och det rekryteringsstöd som införts 1984.

Den finansiella balansen i den svenska ekonomin har förbättrats avse­värt mellan 1982 och 1984. Det statiiga budgetunderskottet har reducerats i belydande grad. Som en följd härav härden offenlliga sektorns finansiella underskott reducerats från 6,4% av BNP 1982 till 3,5% 1984. Detla är en påtaglig framgång i arbelet på alt återupprätta balans i den svenska ekono­min och kontrasterar påtagligt mol ulvecklingen mellan 1976 och 1982, när den offentliga sektorns finansiella sparande försämrades med 111/2 pro­centenheter mätt som andel av BNP.

Bytesbalansen har också förbättrats kraftigt. Den uppvisade elt under­skott på 22,5 miljarder kr. 1982. Nu aktuella bedömningar tyder på all balans skulle uppnås i år.

Lönsamheten i näringsUvet har stigit påtagligt. Driftsöverskotleis andel av förädlingsvärdet i industrin har 1983 och 1984 återställts lill de nivåer som gällde under 1960-lalet. Rånlabililelen i indusirin har ökal väsenlligl.

De hittills uppnådda resultaten av den ekonomiska politik regeringen har fört är således goda. Produktionstillväxten har varit snabb och haft en klar

Prop. 1984/85:45

5

inriktning på export och investeringar, sysselsättningen har förbåltrals och de finansiella obalanserna reducerats.

Den utveckling jag nyss har beskrivit svarar vål mol vad som krävs för att på längre sikt nä balans i den svenska ekonomin. Expansionen har en klar inriktning på export och investeringar. Både den privata och den offenlliga konsumtionen utvecklas däremot långsammare. Samtidigt sker delta inom ramen för en total produktionsökning på 2-3% per år. Kan denna lillvåxttakl upprällhållas kommer sysselsällningslägel all kunna förbätlras ylleriigare.

Trois uppsvinget i den svenska ekonomin sedan 1982 har inflationen avtagit från ca 10% under loppet av 1982 lill 7,7% frän september 1983 till september 1984. Denna nedgång i inflationen motsvarar emellertid inte de mål regeringen uppställt för inflationsbekämpningen i syfte att trygga sys­selsättningen. Våren 1983 antog regeringen som mål all nedbringa inflatio­nen lill nivån 4% under loppel av 1984. En rad ålgärder har vidlagits för all understödja antiinflaiionspolitiken. Bl.a. haren omläggning av penningpo­litiken tillsammans med en stramare budgetpolitik inneburil att likviditets-ökningen har kunnal dämpas påtagligt. Vidare har ålgärder vidtagits för all minska förekomsten av indexbindningar och annan automatik inle minsl för en rad offentliga utgifter, saml för alt eliminera flaskhalsar och andra sielheter på olika marknader.

En vikiig förutsällning för alt nå inflationsmålet var emellertid att löne­kostnadsstegringarna begränsades till 6% 1984. Såvitt man nu kan bedöma kommer dock lönekostnadsökningarna i år att uppgå till ca 8%. Del blir därför inte möjligt all nedbringa inflalionen till 4% i är.

Både priser och löner ökar i år någol snabbare i Sverige än i våra viktigaste konkurrentländer. Det innebär all de svenska företagen förlorat en del av den konkurrenskraftsförslärkning som uppnåddes i samband med devalveringen. En sådan utveckling leder, om den fortgår, lill alt den hittillsvarande positiva ulvecklingen bryts och alt obalanserna i den svens­ka ekonomin pä nytt ökar. Della accentuerar kravel på alt pris- och löneökningarna nästa år dämpas påtagligt.

3    Utsikterna inför 1985

Konjunkturinstitutet har i sin nyligen publicerade höstrapporl redovisat sin bedömning av den ekonomiska ulvecklingen i Sverige under 1985 med hittills gällande förulsällningar för den ekonomiska politiken.

Den privata konsumtionen väntas enligt konjunklurinslilulel bli en ex­pansiv faktor i ekonomin nästa år. Vid den lönestegringstakl på 7% 1985, som konjunkturinstitulel antar, beräknas hushållens reala köpkraft totalt sell öka med 3,5%. Även vid en lönestegringstakl pä 5%, väntas en relativt kraftig ökning av hushållens köpkraft komma till stånd.

Prop. 1984/85:45

6

Den totala offenlliga konsumtionen beräknas öka med ca I % 1985. Del ökade kapacitelsutnytljandel och en fortsalt förbättring av lönsamhelen har medverkat till aU investeringskonjunkluren vänt under 1984. Indu­strins invesleringar beräknas öka med 18% i är. Investeringskonjunkturen väntas hålla i sig även under nästa år.

För lagerinvesteringarna förutser konjunkturinstitutet en vändning från 1984 till 1985. Efter all ha minskat under flera år beräknas såväl induslrins som handelns lager öka nästa år. Lagemtvecklingen beräknas ge ell posi­tivt bidrag till BNP-lillväxlen med drygt I procentenhet.

Exporten av varor och tjänster väntas öka med ca 4 % 1985 mol närmare 9% i år. Ökningstakten för Sveriges import beräknas däremot komma alt tillta mot slutet av 1984 och under 1985. Uppgången betingas bl.a. av ökade industriinvesteringar, lagemppbyggnad samt en beräknad kraftig ökning av den privata konsumtionen. Importökningen väntas uppgå lill ca 7% nästa år. Med en sådan utveckling skulle det ulrikeshanddsöverskotl som förutses för innevarande år reduceras högst påtagligt.

Underskottet i transfereringsbalansen fömtses vidare fortsätta att öka. Delta beror i huvudsak på ökade räntekostnader.

Konjunkturinstitutet förutser ett underskott i bylesbalansen nästa år på nära 6 miljarder kr. Om lönekostnadsökningarna i Sverige blir högre än i omväriden, vilket konjunkturinstitutet antar, leder konkurrenskraftsför­sämringen till en ytteriigare försämring av bytesbalansen efter 1985.

Sammantaget beräknas den totala produktionstillväxten 1985 bli drygt 2%, eller något lägre än i år. Även om denna produktionsökning kan betraktas som relativt tillfredsställande tyder prognoserna på att vi kan riskera att få en felaktig sammansättning av efterfrågan 1985.

Även om min bedömning på några punkter skiljer sig från den som konjunkturinstitutet gjort, delar jag i huvudsak institutets syn pä de ekono­miska utsikterna för 1985.

Arbetsmarknadslägel har förbättrats under 1984. Sysselsätlningen har ökat och arbetslösheten har minskat. Förutsatt att lönekostnaderna nästa år kan begränsas till 5% kan sysselsällningslägel totalt sett väntas bli fortsall gott. Jag anser likväl alt det krävs yUeriigare arbelsmarknadspoli­tiska åtgärder 1985 med tyngdpunkt på att förbättra situationen för de lång­tidsarbetslösa. Chefen för arbetsmarknadsdepartementet kommer senare att föreslå ålgärder med denna inriktning.

Vad den ekonomiska politiken i övrigi beträffar, bör följande slutsatser dras.

Uppgången i den svenska ekonomin bedöms fortsätta nästa år om än i något dämpad takt. Sammansättningen av den totala efterfrågan riskerar emellertid att vridas om på etl sätt som innebär alt bylesbalansen försäm­ras. Även om bytesbalansutvecklingen kan bli gynnsammare till följd av bl.a. sjunkande oljepriser måste denna utveckling motverkas.

Mol denna bakgmnd är del angelägel att snabbt vidta åtgärder som

Prop. 1984/85:45

7

' ''i i v

dämpar lillväxlen av den inhemska efterfrågan och som direkl kan bidra till att motverka en försämring av bytesbalansen nästa år. Delta måste åstad­kommas genom en skärpning av finanspolitiken. I nuvarande läge bör en viss dämpning av den förutsedda ökningen av den privata konsumtionen ske. Jämfört med finanspolitikens utformning under innevarande år får finanspolitiken ändå en något mindre restriktiv inriktning.

Mina förslag till åtgärder som redovisas i det följande innebär främst all vissa punktskatter höjs. Därigenom begränsas importen och bytesbalansen förstärks, samtidigt som de oflentliga inkomsterna ökar. Dessa ålgärder leder lill en höjning av den allmänna prisnivån med drygl I procenlenhel mol slulel av 1984. Totalt sett beräknas därmed prisökningarna under loppet av 1984 bli drygt 7 procent.

Vad gäller utvecklingen under 1985 villjag anföra följande. Regeringen har tidigare i år haft överläggningar med arbetsmarknadens parter. Dessa har därvid ställt sig bakom regeringens mål att nedbringa prisökningarna lill nivån 3% under loppet av 1985. De har också anslutil sig lill regering­ens bedömning alt delta fömlsäller all de lolala lönekoslnadsökningarna 1985 begränsas lill 5%.

De åtgärder som regeringen nu föreslår innebår en viss köpkraftsin­dragning. Med de förulsedda pris- och löneökningar som jag redovisal i det föregående finns del likväl ell begränsat utrymme för ökningar av reallö­nerna och den privata konsumtionen 1985.

Vidare väntas åtgärderna medföra en förbättring av bylesbalansen med ca 2 miljarder kr. 1985 och en förslårkning av statsbudgeten med ca 4 miljarder kr. budgetåret I98.V86.

Behovet av en markant dämpning av pris- och kostnadsutvecklingen 1985 kvarstår. Det är nödvändigt att nedbringa inflationen i Sverige lill högsl den nivå som råder i våra viktigaste konkurrentländer. 1 annat fall kommer de positiva effekterna av devalveringen 1982 att snabbt urholkas med svåra följder för produktion, sysselsättning och levnadsstandard. Det är mot denna bakgrund nödvändigt all fortsätta att föra en stram finans-och penningpolitik. Målel att nedbringa inflalionen lill nivån 3% under loppel av 1985 står fast.

4    Det statsfinansiella läget

Sedan mitten av 1970-talet har budgetunderskottet ökal dramatiskt. Budgelårel 1975/76 uppgick det till drygl 4 miljarder kr. Budgetåret 1982/83 hade det ökal till närmare 87 miljarder kr.

Nu har utvecklingen brutits. För första gången på närmare 10 år sjunker underskottet. Budgetåret 198.3/84 blev underskottet ca 76 miljarder kr. I reala termer är förändringen än mer markant. Budgetunderskottets andel av BNP har sålunda sjunkit frän 13.1 % av BNP under budgetåret 1982/83

Prop. 1984/85:45

8

till ca 10,4% av BNP 1983/84. För innevarande budgetår beräknades underskottet i statsbudgeten till 67,3 miljarder kr., vilkel molsvarar ca 8,5% av BNP. Denna positiva utveckling förklaras av dels en väsentligt lägre utgiflstillväxt än tidigare år, dels en snabbare uppgång i slatens inkomster.

Under andra hälften av 1970-talet steg statens utgifter (exkl. statsskuld-räntor) i reala termer med ca 5% per år medan ökningstakten nu är väsentligt lägre. Denna utveckling förklaras av flera faktorer, men av särskild betydelse är den mycket restriktiva utgiflsprövning som numera tillämpas i budgetarbetet och de utgiftsneddragningar som har vidlagits.

Den positiva utvecklingen av statens inkomster förklaras i första hand av att den ekonomiska politiken lett till kraftigare tillväxt i ekonomin och därmed också till att skatteunderlaget har ökat snabbi. Däremol har den samlade skalle- och avgiftskvoten inte undergått några väsentliga föränd­ringar.

De statsfinansiella perspektiven för de kommande åren har behandlats i den långtidsbudget som lades fram våren 1984. Beräkningarna i långtids­budgeten visar två saker: låga pris- och kostnadsökningar och en god ekonomisk tillväxt är gmndläggande fömtsättningar för att ylleriigare kun­na förbättra statens finanser. Detla räcker dock inte. Även vid låg infla­tionstakt, en positiv reallöneutveckling och utan nya utgiftsålaganden lig­ger budgetunderskottet kvar på oförändrad nivå under hela femårsperi­oden. Orsaken härtill är framför allt de alltjämt snabbt stigande utgifterna för räntor på den sedan mitten på 1970-talet snabbt växande statsskulden. För att dra ned underskottet krävs således aktiva budgetförslärkande åtgärder.

Dessa frågor tas också upp i långtidsutredningen som regeringen be­handlar i en särskild proposition. Som jag nyss nämnt anges i propositio­nen som mål att den offentliga sektoms finanser bör vara i balans år 1990. För att uppnå detta krävs ytterligare påtagliga minskningar av del slalliga budgetunderskottet. Omfattningen av de årliga budgetförstärkningarna får dock bestämmas utifrån bl. a. stabiliseringspolitiska överväganden. Härav följer att budgetutvecklingen måste följas löpande. 1 nuvarande konjunk­turläge måste inriktningen vara alt åtgärder snabbt bör sättas in om under­skottet tenderar alt öka igen.

För innevarande budgetår har i den av riksdagen fastställda statsbudge­ten underskottet beräknats till drygl 67 miljarder kr. På grundval av riks­revisionsverkets första prognos för innevarande budgetår och del övriga underlag som föreligger kan konstateras att det finns en tendens all under­skottet ökar jämfört med statsbudgeten. 1 första hand beror denna föränd­ring på ökande statsskuldräntor samt utgiftsökningar till följd av slörre pris- och lönestegringar än vad som tidigare antagits. Vidare är del, som jag tidigare anfört, angeläget all förstärka vissa arbelsmarknadspolitiska insatser, vilkel ocksä leder till ökade utgifter på statsbudgeten.

Prop. 1984/85:45

9

Jag vill understryka all den tendens lill ökat utgiftstryck som kan iakttas också gäller budgetåret 1985186. Utgiftsökningar för 1984/85 innebär att man i budgeten för 1985/86 ulgår från en högre bas än vad som låg i beräkningarna i vårens långtidsbudget. Härtill kommer att del material myndigheterna redovisat inför nästa års budget också visar på en större volymtillväxt än vad som fömlsågs i långtidsbudgeten. Detla gäller ett flertal områden, l.ex. statsbidragen till barnomsorg och gymnasieskola samt utgifter för exportkreditgarantier. Utgiflema för folkpensioner ökar genom all omfattningen av pensionstillskotten inte minskar i den takt som antagits. Vid nuvarande bedömningar av de internationella räntornas ut­veckling, måste man vidare räkna med större räntekostnader för den svenska slatens upplåning.

Mot bakgmnd av vad jag här har redovisal om tendenser till ökat budgeiunderskoll för innevarande budgetår, är det enligt min mening nöd­vändigt att snabbt vidta budgetförslärkande ålgärder. Utsiktema för bud­getåret 1985/86 visar att sådana förstärkningar behövs också i etl längre perspektiv.

I det följande föresläs vissa skattehöjningar. Del är främsl genom åtgär­der på budgetens inkomstsida, som det går att snabbt åstadkomma positiva effekter på statsfinanserna. Härtill kommer att några av förslagen - höjd bensinskatt och höjd charterskatl - även direkt får en positiv effekt på bytesbalansen, framför allt genom att oljeimporten begränsas.

Dessa ålgärder är dock inte tillräckliga för att uppnå en acceptabel utveckling av statsfinanserna. Det krävs också åtgärder på utgiftssidan för att säkerställa att budgetunderskottet utvecklas på etl tillfredsställande säll. Granskningen av utgifterna bör ske samlat i det reguljära budgetarbe­tet. För detta arbete gäller att alla möjligheter att dra ned utgifter måste tas till vara. De få särskilt angelägna utgiftsökningar som kan bli aktuella måsle i sin helhel finansieras genom neddragning av andra utgifter. Vidare måste myndigheternas egna anslag budgeteras myckel återhållsamt samti­digt som krav ställs på en fortsalt produktivitetsutveckling.

Del är idag för tidigt alt med någon precision bedöma budgetunderskot­tets storiek budgetåret 1985/86. Detta kan göras först när budgetarbetet är slutfört. Genom de förslag till inkomslförstärkande åtgärder och med hän­syn tagen till de förslag till utgiftsökningar inom arbetsmarknadspolitiken som presenteras i det följande, räknar jag med att det skall vara möjligt att hålla budgetunderskottet för innevarande budgetår under 70 miljarder kr. För budgetåret 1985/86 bedömer jag att de föreslagna åtgärderna samman­tagna ger en positiv effekt på budgetsaldot om ca 4 miljarder kr.

Också i elt något längre perspektiv kommer del att krävas en stram budgetpolitik för att successivt minska underskottet i statens finanser. Regeringens slutsats från tidigare propositioner, att del krävs ett långsik­ligl och systematiskt arbete för att sanera statsfinanserna, slår fast.

Prop. 1984/85:45

10

5    Förslag till åtgärder

Jag kommer senare idag alt lägga fram förslag om en höjning av bensin­skallen med 50 öre per liter. Åtgärden är motiverad av flera skäl. Statsbud­geten förstärks. En viss begränsning av inhemsk efterfrågan sker samtidigt som oljeimporten minskar med en förbällrad bytesbalans som följd. Del svenska bensinpriset är idag bland de lägsta i Europa och bensinförbruk­ningen i vårt land har sedan en lid tillbaka äter ökat. Detta strider mot strävandena att begränsa oljeimporten. Även miljöpolitiska skäl talar för en höjning av bensinskatten. Även kilometerskallen bör höjas. Med hän­syn till de längre körsträckorna i Norrlands inland bör kompensationen inom ramen för fordonsskallen höjas från 120 kr. till 200 kr.

Vidare läggs förslag fram om höjning av elskatten med 2 öre per kWh. Även denna höjning är önskvärd med hänsyn till strävandena alt spara energi. Jag vill i delta sammanhang erinra om att regeringen har föreslagit riksdagen bl.a. all skallen på kol höjs och att en skatt införs pä naturgas. Jag vill understryka alt det är anfreläget med fortsatta insatser för att spara energi och ersälla olja.

Jag föreslär vidare att reseskallen höjs med 50 kr. till 200 kr. Den har varit nominellt oförändrad i fyra år. Även detta förslag är motiverat av bytesbalansskäl. Genom de åtgärder som jag nu nämnt förstärks statsbud­geten med inemot 4 miljarder kr.

Regeringen har i en särskild proposition föreslagit höjning av tobaks­skatten och skatten på alkoholdrycker. Dessa skaltehöjningar sker i första hand av alkoholpolitiska och allmänna hälsopoliliska skäl. För cigarretter uppgår höjningen till 2 öre/st. Vidare höjs skatten på alkoholdrycker, sä att priset på starköl, starkvin och sprit ökar med ca 5%, medan priset på lätlvin stiger med ca 10%. Dessa höjningar beräknas medföra elt inkomst-tillskoll om 400 milj. kr. till budgeten. Dä har hänsyn lagits till skattehöj­ningarnas effekt på konsumtionens storlek.

Chefen för arbetsmarknadsdepartementet kommer senare idag alt lägga fram vissa förslag till arbelsmarknadspolitiska insaiser. 1 1984 års budgel-propositon och kompletleringsproposition har regeringens politik för bud­getåret 1984/85 på detla område presenterats. Denna innebär all ansträng­ningarna i nu rådande konjunkturläge bör inriktas mol alt förmedla arbets­lösa lill det ökande anlalel lediga platser. Därmed får de arbetssökande anställning på den reguljära arbetsmarknaden samtidigt som fömtsältning­arna för en industriell expansion förbätlras. Främst i della syfte har det s.k. rekryteringsstödet för näringslivet införts.

Antalet långtidsarbelslösa har ökat under senare tid. Den genomsnittliga arbetslöshetstiden för denna grupp stiger dessutom. De förslag som läggs fram idag syftar främst till att skapa möjligheter för de långtidsarbetslösa att komma in på arbelsmarknaden. Elt kommunall rekryteringsstöd för långtidsarbetslösa inrättas. Vidare föreslås särskilda medel för en försöks­verksamhet med samarbete mellan länsarbetsnämnd och Stockholms kom-

Prop. 1984/85:45

11

mun, samt nya finansieringsregler för beredskapsarbete för personer med socialmedicinska handikapp. Båda dessa åtgärder riktar sig främst mol långtidsarbetslösheten. Dessulom tilldelas AMS yUeriigare medel för rek-ryteringsplalser och enskilda beredskapsarbeten i näringslivet. Slutligen anvisas vissa ytterligare resurser för att stödja byggsysselsättningen i skogslänen kommande vinter.

Jag överväger att senare återkomma till regeringen med förslag som rör avsättningar från företagens vinster till olika typer av investeringsfonder. Jag vill emellertid redan i detla sammanhang redovisa huvuddragen i förslagen.

Utnyttjande av de allmänna och de särskilda investeringsfonderna leder till en kraftig stimulans av investeringar i realkapital under de närmasle åren. Någon slörre effekt på företagens investeringar i utbildning, forsk­ning och utveckling har dessa fonder emellertid inte. I ett läge med hög lönsamhet i företagen finns del anledning överväga att i särskild ordning styra vinstmedel till investeringar i sådan framtidsinriktad verksamhet. Härigenom kan de anställda garanteras att medlen långsiktigt används för att skapa arbete i och utveckla del egna företaget. Förnyelsefonder av detta slag bör, om de kommer lill stånd, ta sikte på alt främja utbildningen av anställda samt forsknings- och utvecklingsverksamhet som är av bety­delse för företagen.

Skyldigheten att betala in medel på förnyelsekonto kan lämpligen omfat­ta företag vars vinst under 1985 är minst 500 000 kr. Inbetalningen bör uppgå till 10% av vinsten.

Ell allmänt villkor för all etl förelag skulle ges tillstånd att använda sin förnyelsefond bör vara att förelagels anställda släller sig bakom ansök­ningarna. Förnyelsefonder kan därigenom spela en vikiig roll t.ex. vid planering och genomförande av etl förelags utbildningsprogram.

Vidare skulle kunna gälla att medel som inte utnyttjas för angivet ända­mål bör betalas tillbaka till förelaget efter fem år. I övrigi bör förnyelsefon­derna ges i slort sett samma utformning som de särskilda investeringsfon­derna.

En annan fråga gäller de allmänna investeringsfonderna. Vid avsättning lill en sådan fond måsle ell belopp molsvarande halva fondavsättningen betalas in lill riksbanken. Delta innebär att själva fondavsättningen ökar företagets likviditet. Inbetalningen till riksbanken är nämligen regelmässigt lägre än den skattelättnad som avsättningen medför. Detta leder i sin tur till all del är lönsamt även för ett företag som saknar investeringsplaner att göra avsättning till allmän investeringsfond.

Den nu beskrivna effekten är enligl min uppfaltning inle önskvärd. Skäl kan därför anföras för att höja inbelalningskvolen från nuvarande 50% till 75%. Höjningen bör i princip tillämpas redan på 1984 års inkomster, dvs. på inbetalningar fr.o.m. våren 1985. En sådan åtgärd är inle bara ägnad att begränsa likviditetstillväxfen i ekonomin utan innebär också alt utbetal­ningen i samband med utnyttjande av fonden höjs från 50% till 75% av

Prop. 1984/85:45

12

investeringsbeloppet. Fonden blir därigenom intressant att använda inte bara för anskaffande av realkapital utan också för andra slags investering­ar.

En konkret fråga som berör fondulnyltjande bör också anmälas i delta sammanhang. Det gäller möjligheten alt finansiera anskaffning av person­bilar med fondmedel. De allmänna investeringsfonderna kan fn. användas för anskaffning av inventarier, däribland personbilar, som levereras före den I april 1985. Med tanke på den starka efterfrågan på den svenska bilmarknaden är del enligl min mening viktigt att den inhemska efterfrågan inle skruvas upp ytterligare. Jag anser mot denna bakgrund alt de allmänna invesleringsfonderna inle längre skall fä ulnytljas för anskaffning av per­sonbilar. Molsvarande ändring bör göras i frisläppsreglerna för de särskil­da investeringsfonderna. Begränsningen vad gäller fondulnytljandel bör gälla personbilar som beställs den 24 oktober 1984 eller senare. Vad jag nu föreslagit kräver inte riksdagens medverkan. Mitt förslag föranleder änd­ringar i förordningarna om frisläpp av investeringsfonder och särskilda investeringsfonder. Jag återkommer senare denna dag i fråga om dessa författningsändringar.

Statsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN] utvecklar härefter närmare de åtgärder som hör till vederbörande ansvarsområde. Anförandena redovisas i underpro-lokollen för resp. departement.

6   Hemställan

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] avslutar:

Med hänvisning lill vad jag och statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] har anfört hemställer jag att regeringen i en proposilon

dels godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som jag har förordat,

dels förelägger riksdagen vad jag och statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] har anfört för de åtgärder och de ändamål som vi har hemställt om.

7    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandenas överväganden och beslular alt genom proposition förelägga riksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål som föredragandena har hemställt om.

Regeringen beslutar att de anföranden och förslag som redovisas i un­derprotokollen skall bifogas propositionen som bilagorna I och 2.

Prop. 1984/85:45

13

Bilaga I

Utdrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-10-23

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till  proposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m.

ÄTGÄRDER INOM FINANSDEPARTEMENTETS VERKSAMHETS­OMRÅDE

1   Inledning

1 del föregående har jag lämnal en redogörelse fördel ekonomiska lägel och de olika inslagen i det ekonomisk-poliliska program som nu läggs fram. Jag skall nu ta upp den närmare utformningen av åtgärderna pä beskall-ningsområdei. Det är fråga om en höjning av bensinskatten med 50 öre per liter och en därav betingad höjning av kilomeierskatten, en höjning av skatten på elektrisk kraft med 2 öre per kilowattimme och en höjning av skatten på charterresor med flyg till utlandet med 50 kr.

2   Bensinskatt

Skatten på bensin, gasol för motordrift och motoralkoholer ugår enligl lagen (1957:262) om allmän energiskatt (omtryckt 1984:154) och lagen (1961:372) om bensinskatt (omtryckt 1975:274, ändrad senast 1984: 187) med följande belopp (öre/liter):

Energiskall

Bensinskatt

S:a

Bensin

34

143

177

Gasol

53

39

92

Motoralkoholer

34

46

80

Vidare utgår avgift för bensin med 6 öre per liter enligl lagen (1973: 1216) om särskild avgift för oljeprodukter och kol (omtryckt 1982:451, ändrad senast 1983: 1103).

Prop. 1984/85:45

14

I enlighet med vad jag nyss har anfört bör skatten på bensin nu höjas med 50 öre per liter. Skatten blir då sammanlagt 227 öre per liter. 1 fråga om gasol för moiordrift uttalades i prop. 1983/84: 28 att skatten borde höjas i etapper tills skatten per liter är ca 60% av skatten på bensin. Jag anser därför all skallen nu bör höjas med 40 öre per liter. Skallen kommer då att bli ca 58% av skatten på bensin. När del gäller motoralkoholer bör i enlighet med vad som uttalades i nämnda proposition skatten höjas med 25 öre per liter.

Skattehöjningarna bör träda i kraft så snart som möjligt. Jag föreslår därför att de nya skattesatserna tillämpas fr.o.m. den I december 1984.

Erfarenheterna från tidigare skattehöjningar visar att konsumentpri­serna regelmässigt höjs med skattens belopp fr.o.m. ikraftträdandet. Skatt­skyldigheten för de varor som då finns i lager i delaljhanddsledet har vanligen inträtt vid leveransen lill detaljhandlaren. Varorna har därför förvärvals med den gamla, lägre skattesatsen. Vid försäljningen uppkom­mer en extra vinst för säljaren. I del nu aktuella fallet uppgår den till 50 öre per liter bensin. En effekt av den storieksordningen bör enligt min mening inte godtas. Jag förordar därför alt en särskild lagerskatt tas ul för beskat­tad bensin som finns i lager vid ikraftträdandet.

Skatten bör tas ul av dem som inte är regislrerade som skallskyldiga enligt lagen om bensinskatt och vilkas lager därför består av beskattad bensin. Enligt 5§ första stycket 1 nämnda lag inträder skattskyldigheten bl.a. när bensin levereras lill eget försäljningsställe för delaljförsäljning som inle utgörs av depå. Även den som är registrerad som skaltskyldig kan därför ha ett beskattat lager av bensin. Lagerskatten bör omfatta även sådan bensin.

Av praktiska skäl bör lagret omfatta minsl 10000 liter för all skyldighet all belala skall skall föreligga. Deklaration bör lämnas senast den 15 januari 1985, då skallen också skall betalas. Riksskatteverket bör vara beskattningsmyndighet och lagen (1984: 151) om punktskatter och prisreg-leringsavgifier skall i relevanta delar tillämpas. Vidare bör skatlebrottsla-gen (1971:69) och lagen (1971: 1072) om förmånsberättigade skaiteford-ringar göras tillämpliga på lagerskatten.

3    Vägtrafikskatt

Höjningen av skatten på bensin bör bl.a. för att inle rubba konkurrens­förhållandet mellan olika fordon förenas med en höjning av skallen även på de dieseldrivna fordonen och deras släpvagnar.

Vägtrafikskall utgår enligt vägtrafikskattelagen (1973:601, omtryckt 1984:256), VSL, i form av fordonsskatt och kilometerskau. FordonsskaU tas ul såväl för bensindrivna som för dieseldrivna fordon samt för enstaka fordon som drivs på annal säll. Kilometerskall las dock endasl ul för

Prop. 1984/85:45

15

fordon som inle är bensin- och gasoldrivna, saml för släpvagnar lill sådana fordon. För dessa fordon molsvarar kilomeierbeskaiiningen en säi skild bränslebeskatlning. För t.ex. dieselolja utgår dock även energiskatt och avgift enligl lagen om sårskild avgift för oljeprodukter och kol. För vissa dieseldrivna fordon, trafiklraktorer och registrerade molorredskap, las inle kilomelerskall ul. I slällel ulgår en förhöjd fordonsskall för dessa fordon. En sådan förhöjd fordonsskall las även ul för släpvagnar lill dessa irafiktraklorer och molorredskap.

Vid tidigare mer betydande höjningar av bensinskatten (1978, 1979 och 1980) har även kilomeierskallesalserna räknais upp. Även den tidigare nämnda förhöjda fordonsskallen på trafiklraktorer m.m. har justerats. Därigenom har en rättvis nivå för beskattningen av olika fordon kunnat bibehållas. Motsvarande justeringar av kilometerskatten och fordonsskat­ten erfordras även vid den av mig nu föreslagna bensinskattehöjningen. I det följande behandlar jag de olika fordonskaiegorierna för sig eftersom förhållandena för dem är olika.

Personbilar

Den samlade beskattningen av bensin- resp. dieseldrivna personbilar bör vara utformad så alt skatten per körd vägslräcka är lika hög för resp. kategori. Vid en jämförelse bör för bensinbilarna beaklas bensinskatten, energiskatten och den särskilda avgiften på bensin och för diesdbilarna beaklas kilometerskalten saml energiskatten och den särskilda avgiften på dieseloljan. Inom finansdepartementet har sådana jämförelser genomförts och de visar alt de nuvarande skatlesatserna i genomsnitt medför att bensinbilar och dieselhilar beskattas lika. Om jämförelsen görs för bilar av senaste årsmodell visar den emellertid all diesdbilarna är någol högl beskallade jämfört med molsvarande bensinbilar. Della gäller särskilt de allra lättaste personbilarna. Förhållandet torde bero på att skatten på bensinbilarna jämförelsevis sjunkit något genom att de blivit bränsleeffek-tivare.

Vid de tidigare bensinskallehöjningarna har kilometerskatten för per­sonbilarna höjts med ett belopp per kilometer som svarade mot höjningen av bensinskatten omräknat till öre per kilometer. Beräkningssättet medför att kostnadsökningarna blir desamma för bensinbilarna och för diesdbi­larna. Även vid den av mig nu föreslagna höjningen av bensinskatten bör beräkningarna i huvudsak göras pä detta sätt. Höjningen av kilomelerskat-len för de lättaste dieselpersonbilarna bör dock vara någol lägre för att kompensera de nuvarande skillnaderna i beskatlningen.

Kilometerskalten bör då för de lättaste dieselbilarna (skattevikt högst 900 kg) höjas från 100 öre per 10 km till 125 öre per 10 km. medan skatten för t.ex. en bil med skattevikten 1 301 - I 400 kg höjs från 142,5 öre per 10 km till 195 öre per 10 km.

Prop. 1984/85:45

16

Lastbilar och släpvagnar

För de allra lättaste lastbilarna har kilometerskalten vid tidigare bensin-skattehöjningar höjts lika mycket som kilomeierskatten höjts för personbi­larna. Detta har motiverats av att dessa lastbilar i viss mån är substitut för personbilarna. Även nu bör höjningen för dessa lastbUar vara av samma storleksordning som skattehöjningen för de dieseldrivna personbilarna. Detta är motiverat även av att del finns många bensindrivna lätta lastbilar och bussar, vilka omfaltas av bensinskaltehöjningen.

För lunga lastbilar, och för släpvagnar till dessa, har vid tidigare höjning­ar av bensinskatten höjningarna av kilometerskatten genomgående varit procentuellt lika stora som bensinskattehöjningen. Enligt min mening bör emellertid nu skattehöjningarna för dessa fordon begränsas. För detta talar bl.a. all mer underlag behövs för alt bedöma om beskatlningen är rätt avvägd i förhållande lill de koslnader som laslbilstrafiken förorsakar. Frågan om olika irafikgrenars kostnader och avgifter är f.n. föremål för en särskild översyn inom regeringskansliet. Kilometerskatten för tyngre last­bilar och släpvagnar bör därför höjas i mindre utsträckning än bensinskat­ten. Jag föreslår alt skatten höjs ca hälften så mycket som bensinskatten.

För lätta släpvagnar, husvagnar etc, samt för släpvagnar till bensin­drivna lastbilar har vid tidigare bensinskattehöjningar inte någon höjning av fordonsskaitesatserna skett. Detla har motiverats av att användningen av dessa fordon vanligen också fördyras av den höjda bensinskallen. Inte heller nu bör fordonsskatten för dessa fordon justeras.

Bussar

För lätta bussar har kilometerskatiehöjningarna vid tidigare bensinskai-lehöjningar beräknats på samma säu som för de lätta lastbilarna. Samma principer bör tillämpas även nu.

För de tyngre bussarna, som i huvudsak används för kollektivtrafik och annan yrkesmässig passagerarbefordran, har de tidigare kilometerskatie­höjningarna begränsats. För medeltunga bussar har skattehöjningarna va­rit måttliga och för de tyngsta bussarna procentuellt sett små. Det innebär all kilometerskalten för de flesta bussarna nu är obetydligt högre än kilometerskalten för slörre personbilar.

Jag anser all kilometerskalten för bussarna nu bör höjas i samma grad som skatten höjs för laslfordonen. Med hänsyn till de relalivi låga skatte­satserna blir höjningarna ändå måttliga.

Trafiktraktorer och registrerade motorredskap samt släpvagnar till dessa

Kilometerskatt utgår, som jag tidigare nämnt, inte för brännoljedrivna trafiklraktorer och registrerade molorredskap. I slällel ulias en förhöjd

Prop. 1984/85:45

17

fordonsskatt för dessa fordon, där förhöjningen svarar mot tidigare bränn-oljebeskallning. Vid tidigare höjningar av bensinskatten har denna del av fordonsskatten höjts i ungefär samma förhållande som bensinskattehöj­ningen. Samma principer bör tillämpas nu. Del innebär att höjningen av fordonsskatten för dessa fordon begränsas till ca hälften av höjningen av kilometerskalten för lastbilarna och deras släpvagnar.

Även för släpvagnar till dessa traktorer och motorredskap bör en mot­svarande höjning av kilometerskatten göras.

Utländska fordon

Enligt lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa fordon, som icke är regislrerade i riket (omtryckt 1984:257) tas kilometerskall ut för utomlands regislrerade brännoljedrivna lastbilar eller brännoljedrivna bussar samt för släpvagnar till sådana fordon, när de används här i landet. Skatten uppbärs av tullverket. Den är av samma storleksordning som kilometerskalten för svenskregistrerade fordon, men skattesatserna är avrundade.

Kilomeierskatten för dessa fordon bör, på samma sätt som skett vid tidigare kilometerskattehöjningar, höjas i samma utsträckning som för de svenskregistrerade fordonen.

Ikraftträdande

Höjningen av vägtrafikskatten bör av praktiska skäl träda i kraft först den I mars 1985. Det ankommer på regeringen att utfärda föreskrifter om extra uppbörd av fordonsskatt och extra avstämpling i kilometerräknare.

4    Kompensation till glesbygden för bensinskattehöjningen

För personbilar, både bensin- och dieseldrivna, som hör hemma i vissa glesbygdskommuner ulgår enUgt 12 a § VSL fordonsskatten med ett 120 kr. lägre belopp per år än annars. Det är i sammanlagt 36 kommuner i Värm­lands, Kopparbergs, Gävleborgs, Västernorrlands, Jämtlands, Västerbot­tens och Norrbottens län som en sådan nedsättning av fordonsskatten sker. Kommunema anges i en särskild bilaga 3 till VSL. Området med skattenedsättning innefattar stödområdena 5 och 6.

Skattenedsättningen beaktas vid de vanliga debiteringarna av fordons­skatt. Skatten för en personbU sätts ned om ägaren vid skattedebUeringen har sin adress enligt bUregistret i någon av de angivna kommunerna.

Denna nedsättning av fordonsskatten infördes i samband med en ben­sinskattehöjning år 1979. Nedsättningen med 120 kr. avsåg dessutom bl.a. 

2    Riksdagen 1984185. I saml. Nr 45

Prop. 1984/85:45

18

all ge kompensation även för de s.k. zonlillägg som las ut vid oljebolagens bensinleveranser.

Enligl min mening bör även vid den av mig nu föreslagna höjningen av bensinskatten och kilometerskalten kompensation ges till glesbygdsbilis­terna. Kompensationen skall säkerställa att de som bor i glesbygd inte fär en i förhällande lill andra försämrad situation genom de höjda skatterna. Kompensationen skall därtör inle avse att la bort hela effekten av skalle­höjningarna för glesbygdsborna, ulan endasl att höjningarna för dem inle blir större än för andra.

En relativt omfattande undersökning av regionala skillnader i personbi­larnas körsträckor genomfördes år 1979 av statens vågverk, bl.a. för vug-irafikskalteulredningens (B 1977:05) räkning. Därvid beräknades all riks­genomsnittet för personbilarnas körsträckor var I 435 mil per år. Del kan dock antas alt riksgenomsnittet sedan dess har sjunkit. För enskilda regio­ner (undersökningen omfattade s.k. A-regioner) varierade genom­snittskörsträckorna från drygt 1 200 mil till ca 1 670 mil per år. 1 de regioner som hade längst medelkörsträcka var denna således ca 235 mil över riksge­nomsnittet. Detta var fallet för vissa områden i Norrlands inland. Nägon helt entydig bild gav undersökningen dock inte. Det fanns även regioner i södra Sverige där körsträckorna genomsnittligt var långa.

Dessa beräkningar låg bakom den kompensation i form av sänkt for­donsskall som införts inom stödområdena 5 och 6. Det finns enligl min mening skäl all anta att de genomsnittliga körsträckorna inom dessa områ­den fortfarande är ca 200 mil per år längre än riksgenomsnittet. En bensin­skattehöjning med 50 öre per liter innebär då etl ökal kompensalionsbehov om knappt 100 kr per år och fordon. Jag förordar därför au fordonsskaiie-nedsättningen höjs från 120 till 200 kr per år. Därigenom blir höjningen av bensin- och kilomeierskatterna genomsnittligt sett inte mer kännbara för de som bor inom de angivna områdena än för de flesta andra bilister.

Ökningen av kompensationen till glesbygdsbilisterna bör genomföras i samband med debiteringar av fordonsskatt som sker I mars 1985 eller senare.

5   Skatt på elektrisk kraft

Skatt pä elektrisk kraft utgår enligt lagen om allmän energiskatt med 4,2 öre per kilowattimme för elektrisk kraft som förbrukas i vissa i lagen angivna kommuner, framför allt i de nordliga delarna av landel, och med 5,2 öre per kilowattimme i övriga fall. Den kraft som förbrukas i industriell verksamhei beskattas dock efter skattesatsen 3 öre per kilowattimme.

Skatt på elektrisk kraft som produceras i vissa vattenkraftverk ulgår också enligt lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft (ändrad

Prop. 1984/85:45

19

senast 1984:163). Vidare ulgår avgift på elektrisk kraft enligl lagen (1983:1104) om särskild avgift för elektrisk kraft frän kärnkraftverk.

Jag har i det föregående förordat att den allmänna energiskatten på elektrisk kraft höjs med 2 öre per kilowattimme. Höjningen bör vara generell och alltså omfatta elektrisk kraft oberoende av nu gällande skatte­sats.

Höjningen bör träda i kraft den 1 december 1984 och förenas med särskilda övergångsbestämmelser på grund av del praktiska förfarande som tillämpas med mälaravläsningar.

6   Skatten på vissa resor

Reseskall ulgår för utrikes charterresor med flyg enligt lagen (1978:144) om skall på vissa resor (ändrad senast 1984:160). Skatten är 150 kr. per passagerare. För barn under 12 år ulgår ingen reseskatt. Reseskall finns även i Norge och Danmark och bestämmelserna är i allt väsentligt de­samma i de tre länderna. Skatten är 150 kr. i Norge och 180 kr. i Danmark.

Enligt min mening bör reseskatten nu höjas med 50 kr. till 200 kr. per passagerare. Höjningen bör gälla från och med den I januari 1985. Genom särskilda övergångsbestämmelser bör anges att den högre skallen endasl gäller sådana resor som är avsedda att starta den 1 januari 1985 eller senare. Vidare bör anges alt den lägre skatten tillämpas på sådana resor som har beställts av passagerare före den 24 oktober 1984 för avresa före den I april 1985.

7   Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom finansdepartementet upprättats förslag lill

1.

lag om ändring i lagen (1961:372) om bensinskatt,

2.

lag om lagerskatt på viss bensin,

3.

lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1973:601),

4.

lag om ändring i lagen (1976: 338) om vägtrafikskatt pä vissa fordon som inte är registrerade i riket,

5.

lag om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt,

6.

lag om ändring i lagen (1978:144) om skatt på vissa resor,

7.

lag om ändring i skattebrollslagen (1971:69),

8.

lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skatteford­ringar m. m.

Lagförslagen bör fogas lill protokollet i detla ärende som bilaga 1.1. Lagförslagen avser främst procentsatser, belopp m.m. och är således av den beskaffenheten att lagrådets hörande skuUe sakna betydelse. Med

Prop. 1984/85:45

20

hånsyn härtill anser jag all lagrådels yiirande över förslagen inte bör inhämtas.

8   Hemställan

Jag hemställer all regeringen föreslår riksdagen all anla förslagen.

Prop. 1984/85:45

21

Bilaga l.l

1    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1961:372) om bensinskatt

Härigenom föreskrivs att 2§ lagen (1961:372) om bensinskatt' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Skatt utgår med 1 krona 43 öre

Skatt ulgår med I krona 93 öre

per liter, om annal inte sägs i andra

per liter, om annal inle sägs i andra

eller Iredje stycket.

eller tredje stycket.

För metanol, etanol och högre al-

För metanol, etanol och högre al­

koholer utgår skatten med 46 öre

koholer utgår skatten med 71 öre

per liter. Ingår sådan alkohol i en

per liter. Ingår sådan alkohol i en

blandning som avses i I § första

blandning som avses i 1 § första

stycket a) eller b) utgår skatten för

stycket a) eller b) utgår skatten för

den inblandade alkoholen med 46

den inblandade alkoholen med 71

öre per liter och med I krona 43 öre

öre per liter och med 1 krona 93 öre

per liter för blandningen i övrigt.

per liter för blandningen i övrigt.

För gasol utgår skatten med 39

För gasol utgår skatten med 79

öre per liter.

öre per liter.

Skatten beräknas efter varans fakturerade volym. I denna skall dock inle inräknas smöijolja som har tillsatts bensin för motordrift. Kan skatten inte beräknas på sådani sätt eller sker faktureringen inte enligl vedertagna grunder, fär beskattningsmyndigheten fastställa grunder för beräkning av volymen.

Denna lag träder i kraft den I december 1984.

' Lagen omtryckt 1975:274.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1975:274.

- Senaste lydelse 1984: 187.

Rättelse: S. 28, under E rad 10 kol. 1 Står: 301 Rättat till: 1 301 under E rad 11 kol. 3 Står: 2225 Rättat till: 2 190 under E rad 12 kol. 3 Står: 8235 Rättat till: 8190

Prop. 1984/85:45

22

2   Förslag till

Lag om lagerskatt på viss bensin

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Den som vid ikraftträdandet av denna lag inle är registrerad som skattskyldig enligl 4§ lagen (1961:372) om bensinskatt och som då innehar varor som avses i I § nämnda lag skall lill staten belala skatt enligt denna lag (lagerskatt). Detsamma gäller den som är registrerad och som vid samma tidpunkt innehar sådana varor för vilka skattskyldighet har inträtt enligt 5§ första stycket 1 lagen om bensinskall därför att varoma har levererats till ell eget försäljningsställe eller lagits i anspråk för annat ändamål än försäljning.

2

§ Lagerskatt tas ut för varor som är skattepliktiga enligl lagen (1961:372) om bensinskatt och för vilka skattskyldighet enligt den lagen har inträtt före den 1 december 1984.

3

§   Lagerskatt tas ut endast till den del lagret omfattar mer än 10000 liter.

4

§   Lagerskatten utgör

1.    för bensin 50 öre per liter

2.

för metanol, etanol och högre alkoholer 25 öre per per liter

3.

för gasol 40 öre per liter.

Ingår en alkohol som anges i första stycket 2 i en blandning som avses i 1§ första stycket a) eller b) lagen (1961:372) om bensinskatt tas lager­skatten ut för den inblandade alkoholen med 25 öre per liter och med 50 öre per liter för blandningen i övrigt.

5 § Den som är skyldig att betala lagerskatt skall lämna en deklaration tUl

riksskatteverket om sitt innehav av skattepliktiga varor. Deklarationen

skall ta upp de lagrade varomas art och kvantitet, lagringsplatserna, den

använda mätningsmetoden och skattens belopp.

Deklarationen skall ha kommit in lill riksskatteverket senast den 15 januari 1985. Skatten skall senast samma dag vara inbetald tUl verket.

Deklarationen skaU avges på heder och samvete samt upprättas på blankett enligt formulär som faststäUs av riksskatteverket.

6 § Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller i

fråga om lagerskatt. Därvid iakttas följande. 2 kap. 1 -9 §§, 5 kap. 1 § första

och andra styckena, 3-5 §§ och 9§, 6kap. samt 7 kap. 5§ skaU inte

tillämpas. Vad som föreskrivs i 4 kap. 2§ första stycket skall gälla om

deklarationen har kommit in senast den 15 januari 1985. Restavgift enligt 5

kap. 8§1 skall tas ut om skattebeloppet inte har betalats senast den 15

januari 1985. Ränta enligt 5 kap. 12§ första stycket 1 utgår från den 15

januari 1985.

Denna lag träder i kraft den 1 december 1984.

Prop. 1984/85:45

23

3    Förslag till

Lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1973:601)

Härigenom föreskrivs att 12 a S samt bilagorna I och 2 lill vägtrafikskat­telagen (1973:601)' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

I2a§

Fordonsskallen för en personbil

Fordonsskatten för en personbil

skall utgå med ell 120 kronor lägre

skall utgå med ett 200 kronor lägre

belopp per år än som anges i bilaga

belopp per år ån som anges i bilaga

1 till denna lag, om bilen hör hem-

I lill denna lag, om bilen hör hem­

ma i en kommun som anges i bilaga

ma i en kommun som anges i bilaga

3 lill denna lag. Detta gäller dock

3 till denna lag. Detta gäller dock

inte om skatten för bilen skall be-

inle om skatten för bilen skall be­

räknas enligt 12 b §.

räknas enligl 12 b §.

En personbil anses höra hemma i den kommun, där den skattskyldige har sin adress enligt bilregistret vid den tidpunkt, som anges i 14§ första eller andra stycket eller vid ingången av den tid som anges i 14 § tredje stycket. Saknas sädan adress gäller i stället den adress som borde vara antecknad i bilregistret.

Den lägre fordonsskatten tillämpas när fordonsskatt påförs för helt skat-teår eller hel skalteperiod. når skall påförs därför alt skatteplikt inträder för ett fordon eller vid efterbeskatlning.

' Lagen omtryckt I984:2.'i6.

Senasle lydelse av lagens rubrik 1974:869.

Prop. 1984/85:45

24

Bilaga 1 till vägtrafikskattelagen (1973:601)

Nuvarande lydelse

Fordonsskatt

Fordonsslag

Skatlevikt.      S kilogram         gi

katl. kronor

rund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt

hundratal kilo-

gram över den

lägsta vikten i

klassen

A Motorcyklar

I 

Tvåhjulig motorcykel

0-      75

100

0

ulan sidvagn

76-

125

0

2 Annan motorcykel

0-

200

0

B Personbilar

0-    900

3.55

0

901-

445

90

C Bussar

I 

Buss som är

0-  1600

.355

0

inrättad för

1601- 3000

391

36

drift endast

3001-

895

0

med bensin

eller gasol

2 Annan buss

0-  1600

355

0

1601- 3000

391

36

3001- 7000

895

14

7001-10000

1455

35

10001-30 000

2 505

61

.30001-

14705

0

D Lastbilar

1  Lastbil som är

0-  1600

355

0

inrättad för

1601- 3000

.391

36

drift endast

3001-

895

0

med bensin

eller gasol

2 Annan lastbil

2.1  med anordning

för påhängs-

vagn med två

hjulaxlar

0-  1600

540

0

1601- 3000

565

25

3001- 6000

915

44

6001-10000

2 235

56

10001-14000

4 475

125

14001-

9475

220

med tre eller

0-  1600

540

0

flera hjul-

1601- 3000

565

25

axlar

3001- 6000

915

50

6001-11000

2415

62

1I00I-I5000

5515

75

I500I-I8000

8515

88

18001-23000

11 I.S5

160

23001-27000

19 155

1.36

27001-

24.595

0

Prop. 1984/85:45

25

Fordonsslag

Skattevikt,      Skatt, kronor

kilogram

grund­belopp

tilläggsbelopp för varje helt hundratal kilo­gram över den lägsta vikten i klassen

0-

1600

355

0

1601-

3000

391

36

3001-

6000

895

7

600)-

WOOO

) )05

25

10001-

14000

2 105

72

I400I-

17000

4 985

129

17001-

8855

169

0-

1600

355

0

1601-

3000

391

36

3 001-

6000

895

4

6001-

11 000

1015

13

11001-

15 000

1665

57

15001-

18000

3 945

101

18001-

27 000

6975

126

27001-

18315

0

0-

1300

370

0

1301-

3 000

425

55

3001-

7000

1360

95

7001-

5 160

168

0-

  1300

535

0

1301-

- 3 000

620

85

3 001-

- 7000

2065

140

7 001-

7665

245

0-

- 2 500

150

0

2 501-

225

0

0-

  1000

150

0

lOOI-

- 3000

170

21

2.2 utan anordning för påhängs- vagn med två hjulaxlar

med tre eller flera hjul­axlar

E Traktorer och molorredskap

1

Tranktraktor och registrerat motorredskap som inrättats för drift med annat drivmedel än brännolja

2

Trafiktraktor och registrerat motorredskap som inrättats för drift med brännolja

3

Traktor klass U

F Släpvagnar

1        Släpvagnar med

skatlevikt högst

3 000 kilogram

3001-

580

11

3001-13000

580

9

13001-

1480

0

3001-13000

580

6

13001-

1 180

0

2        Släpvagnar med

skattevikt över

3000 kilogram,

som dras av en

bensin- eller

gasoldriven bil'

med en hjulaxel

med två hjul­

axlar

med tre eller Oera hjul­axlar

' Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av kilomelerskatte pliktigt fordon tas skatt Ul enligt 3. Dras släpvagn även av trafiktraktor eller registrerat motorredskap tas skatt ut enligt 4.

Prop. 1984/85:45

26

Fordonsslag

Skattevikt. kilogram

Skatt, kronor

grund-       tilläggsbelopp belopp       för varje helt hundratal kilo­gram över den lägsta vikten i klassen

3 Kilomelerskatte-pliktiga släpvagnar 3.1 styraxel för påhängsvagn med en hjul­axel

med två eller flera hjul­axlar

3.2 andra släp­vagnar med en hjulaxel

med två hjul­axlar

med tre eller flera hjul­axlar

Släpvagnar med skatlevikt över 3000 kilogram, som dras av en trafiktraktor eller ett regi­strerat molor­redskap' med en hjulaxel

med tvä hjul­axlar

med tre eller flera hjul­axlar

3001-

5000

630

57

5001-

 8000

1770

87

8001-

4 380

161

3001-

 8000

610

31

8001-

-

1

1000

2 160

62

IIOOI-

-14 000

4 020

93

14001-

6810

130

3001-

- 5 000

320

24

5 001-

- 8000

800

31

8001-

1730

52

3001-

- 8000

310

17

8001-

-11000

1 160

31

11001-

-14 000

2090

47

14001-

-17000

3.500

62

17 001-

5.360

68

3001-

-11000

300

11

IIOOI-

-17000

1 180

24

17001-

-25000

2 620

40

25001-

-32000

5 820

53

32001-

95.30

0

3001-

- 8000

830

57

8001-

3680

127

3 001-

- 8000

820

34

8001-

-11 000

2520

85

11001-

-17000

5070

216

17001-

18030

221

3001-

-11000

730

28

11001-

-14 000

2 970

72

14001-

-20000

5 130

113

20001-

-25000

11910

137

25001-

-30000

18 760

143

30001-

-35000

25 910

lOl

35001-

-

30960

6

' Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av kilomelerskalleplikligt fordon tas skall ut enligt 3.

Prop. 1984/85:45

Bilaga 1 tUl vägtrafikskattelagen (1973:601)

Föreslagen lydelse

27

Fordonsskatt

Fordonsslag

Skattevikt,      5 kilogram         g

ikatt, kronor

:rund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt

hundratal kilo-

gram över den

lägsta vikten i

klassen

A Motorcyklar

I 

Tvåhjulig motorcykel

0-      75

100

0

utan sidvagn

76-

125

0

2 Annan motorcykel

0-

200

0

B Personbilar

0-    900

355

0

901-

445

90

C Bussar

I 

Buss som är

0-  1600

355

0

inrättad för

1601- 3000

391

36

drift endast

3001-

895

0

med bensin

eller gasol

2 Annan buss

0-  1600

355

0

1601- 3000

391

36

3001- 7000

895

14

7001-10000

1455

35

10001-30000

2505

61

30001-

14705

0

D Lastbilar

I 

Lastbil som är

0-  1600

355

0

inrättad för

1601- 3000

391

36

drift endast

3 001-

895

0

med bensin

eller gasol

2 Annan lastbil

2.1 med anordning

för påhängs-

vagn med två

hjulaxlar

0-  1600

540

0

1601- 3000

565

25

3001- 6000

915

44

6001-10000

2235

56

10001-14000

4475

125

14001-

9475

220

med tre eller

0-  1600

540

0

flera hjul-

1601- 3000

565

25

axlar

3 001- 6000

915

50

6001-11000

2415

62

11001-15000

5515

75

15001-18000

8515

88

18001-23000

II 

155

160

23 001-27000

19 155

136

27001-

24 595

0

Prop. 1984/85:45

Fordonsslag

Skattevikt,

Skatt, kronor

kilogram

grund-       tilläggsbelopp belopp      för varje helt hundratal kilo­gram över den lägsta vikten i klassen

2.2 utan anordning för påhängs­vagn med två hjulaxlar

med tre eller flera hjul­axlar

E Traktorer och motorredskap

Trafiktraktor och registrerat motorredskap som inrättats för drift med annal drivmedel än brännolja Trafiktraktor och registrerat motorredskap som inrättats för drift med brännolja Traktor klass 

II

F Släpvagnar

Släpvagnar med skatlevikt högst 3 000 kilogram Släpvagnar med skattevikt över 3000 kilogram, som dras av en bensin- eller gasoldriven bil' med en hjulaxel med två hjul­axlar

med tre eller flera hjul­axlar

0-

1600

355

0

1601-

3 000

391

36

3 001-

6000

895

7

6001-

10000

1 105

25

10001-

14 000

2105

72

14001-

17000

4985

129

17001-

8855

169

0-

1600

355

0

1601-

3000

391

36

3001-

6000

895

4

6001-

11000

1015

13

IIOOI-

15000

1665

57

15001-

18000

3945

101

18001-

27000

6975

126

27001-

18315

0

0-

1300

370

0

1301-

3000

425

55

3001-

7000

1360

95

7001-

5 160

168

0-

1300

570

0

1301-

 3 000

660

90

3001-

- 7000

2190

150

7001-

8190

260

0-

- 2500

150

0

2 501-

225

0

0-

1000

150

0

1001-

3000

170

21

3001-

580

11

3001-13000

580

9

I300I-

1480

0

3 001-13 000

580

6

13001-

1 180

0

' Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av kilometerskattepliktigt fordon tas skaU ut enligt 3. Dras släpvagn även av trafiktraktor eller registrerat motorredskap tas skau ut enligt 4.

Prop. 1984/85:45

29

Fordonsslag

Skattevikl,

Skatt, kl

ronor

kilogram

grund­belopp

tilläggsbelopp för varje hell hundratal kilo­gram över den lägsta viklen i klassen

3 Kilometerskatte­pliktiga släpvagnar 3.1  styraxel för pähängsvagn med en hjul­axel

med ivä eller ner;i hjul­axlar

andra släp­vagnar med en hjulaxel

med två hjul­axlar

med tre eller Oera hjul­axlar

4 Släpvagnar med skattevikl över 3 000 kilogram, som dras av en Iratlklraklor eller ell legi-slieral molor­redskap-med en hjulaxel

med ivä hjul­axlar

med ire eller flera hjul­axlar

3 001-

 5000

630

57

5 001-

- 8000

1770

87

8001-

4 380

161

3 001-

- 8000

610

31

8001-

-11 000

2 160

62

11001-

-14 000

4 020

93

14001-

6810

130

3 001-

- 5000

320

24

5001-

- 8000

800

31

8001-

1730

52

3001-

-  8000

310

17

8001-

-11000

1 160

31

11001-

-14 000

2 090

47

14001-

-17 000

3 500

62

17 001-

5 360

68

3001-

-11000

300

11

11001-

-17 000

1 180

24

17001-

25 000

2 620

40

25001-

-32 000

5 820

53

32001-

9.530

0

3 001-

- 8 000

890

60

8 001-

-

3 890

135

3 001-

-  8 000

880

.i5

8001-

-11 000

2 6.W

90

llOOi-

-17 000

5 330

2.W

17001-

-

19130

240

3 001-

-11000

780

30

11001-

-14000

3180

75

14 001-

-20000

5 4.W

120

20001-

-25 000

126.0

145

25001-

-30000

19880

155

.30 001-

-35000

276.W

no

35 001-

-

33 130

7

- Dras annan släpvagn än pähängsvagn även skatt ul enligl 3.

,iv kilomelerskalleplikligt fordon las

Prop. 1984/85:45

Bilaga 2 tUl vägtrafikskattelagen (1973:601)

Nuvarande lydelse

30

Kilometerskatt

Fordonsslag

Skattevikt,      Skatt

, öre för 10 kilometer

kilogram         grund

tilläggsbelopp

belopp      för varje helt

hundratal kilo-

gram

1 över den

lägst

a viklen i

klassen

1 Personbil

0-    900

100

0

901-

108,5

8.5

2 Buss

0-  1600

119

0

1601-

119.3

0,3

3 Lastbil

3.1 med anordning

0-  1600

199

0

för påhängs-

1601-

200

1.45

vagn

3.2 annan lastbil

0-   1600

119

0

1601-

120

1.03

4 Släpvagnar med

skattevikt över

3000 kilogram,

som dras av ett

kilomelerskalle-

plikligt fordon

4.1 slyraxel för

påhängsvagn

med en hjul-

axel

3001-

65

1.90

med två eller

flera hjul-

3 001-

60

1.30

axlar

4.2 annan släpvagn

med en hjul-

axel

3001-

62

0.55

med två hjul-

3001-11000

61

0.46

axlar

11001-

97.8

0,85

med tre eller

3001-II000

59

0.36

flera hjul-

11001-

87.8

0.68

axlar

Är kilomeierskattepliktig bil inle inrättad för drift med brännolja utgår skatt med 80 procent av angivna belopp.

Prop. 1984/85:45

Bilaga 2 till vägtrafikskatlelagen (1973:601)

Föreslagen lydelse Kilomelerskall

31

Fordonsslag

Skallevikt, kilogram

Skatl

, öre

för 10 kilometer

grund

i-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt

hundratal kilo-

gram över den

lägsta vikten i

klassen

1 Personbil

0-    900

125

0

901-

139

14

2 Buss

0-   1600

153

0

1601-

153.3        0.3

3 Lastbil

3.1  med anordning

0-   1600

225

0

for påhängs-

1601-

227

1.65

vagn

3.2 annan lastbil

0-   1600

153

0

1601-

154

I.IO

4 Släpvagnar med

skallevikt över

3000 kilogram.

som dras av elt

kilomelerskalle-

plikligt fordon

4.1  styraxel för

pähängsvagn

med en hjul-

axel

3001-

75

2.15

med två eller

flera hjul-

3 001-

68

1.50

axlar

4.2 annan släpvagn

med en hjul-

axel

3 001-

71

0.65

med ivå hjul-

3 001-11000

69

0.50

axlar

11001-

109

0.95

med ire eller

3 001-11000

67

0.40

flera hjul-

11001-

99

0.75

axlar

Är kilometerskaliepliklig bil inte inråttad lör drift med brännolja utgår skall med 80 procent av angivna belopp.

Denna lag tråder i kraft den I mars 1985.

Prop. 1984/85:45

32

4    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa fordon,

som icke är registrerade i riket

Härigenom föreskrivs att bilaga 2 lill lagen (1976: 338)' om vägtrafikskatt på vissa fordon, som icke är registrerade i riket skall ha nedan angivna lydelse.

Bilaga 2 tUl lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa fordon, som icke är registrerade i riket

Nuvarande lydelse Kilometerskatt

Fordonsslag

Tolalvikt,

Skatt, kronor för

kilogram

10 kilometer

1  Brännoljedrivna lastbilar

1.1 med anordning för

påhängsvagn

0-10000

2,70

I0O0I-I500O

3.70

15001-20 000

4.40

20001-

5.10

1.2 övriga

0-10000

1.70

10001-15000

2.40

15001-20000

2.90

20000-

3.40

2 Brännoljedrivna bussar

0-10000

1.30

10001-15000

1.55

15001-20000

1.70

20001-

1.85

3 Släpvagnar kopplade till

eller avsedda all kopplas

lill brännoljedrivna

lastbilar eller

brännoljedrivna bussar

3.1 Slyraxel för påhängsvagn

0-10000

1.75

10001-

2.25

3.2 Övriga

10001-15000

1.25

15001-20000

1.50

20001-

1.75

Lagen omtryckt 1984:257.

Prop. 1984/85:45

33

Föreslagen lydelse Kilometerskatt

Fordonsslug

Toialvikl,

Skall. kronor för

kilogram

10 kilometer

1  Brännoljedrivna

lastbilar

l.l  med anordni

ng för

påhängsvagr

1

0-10000

3.10

10001-15 000

4.20

15 001-20000

5.00

20001-

5.80

1.2 övriga

0-10000

2.00

10001-15000

2.75

15 001-20000

3.30

20000-

3.90

2 Brännoljedrivna

bussar

0-10 000

1.50

10001-15000

1.80

15 001-20000

1.95

20001-

2.10

Släpvagnar kopplade till eller avsedda alt kopplas till brännoljedrivna lastbilar eller brännoljedrivna bussar

0-

-10 000

2.00

10001-

2.55

10001-

-15 000

1.40

15001-

-20000

1.70

20001-

2.00

3.1

Slyraxel lör påhängsvagn

3.2

Övriga

1.

Denna lag tråder i kraft den I mars 1985.

2.

Äldre bestämmelser tillämpas dock forlfarande i fråga om fordon som har förts in i landel före den 1 mars 1985.

3    Riksdagen 1984/85. I saml. .\r45

Prop. 1984/85:45

34

5    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt

Härigenom föreskrivs att 14 § lagen (1957:262) om allmän energiskatt' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 §

Skatten ulgår med 4,2 öre per

Skatten utgår med 6,2 öre per

kilowattimme för elektrisk kraft

kilowattimme för elektrisk kraft

som förbrukas i kommuner som

som förbmkas i kommuner som

anges i bilaga 2 till denna lag och

anges i bilaga 2 tiU denna lag och

med 5,2 öre per kilowattimme i öv-

med 7,2 öre per kUowattimme i öv­

riga fall. I fråga om sådan kraft som

riga fall. I fråga om sådan kraft som

förbrukas i industriell verksamhet

förbrukas i industriell verksamhet

ulgår dock skatten med 3 öre per

utgår dock skatten med 5 öre per

kilowattimme för den del av för-

kilowattimme för den del av för­

brukningen under etl år som över-

bmkningen under ett år som över­

stiger 40 000 kilowattimmar.

stiger 40 000 kUowatUmmar.

Denna lag träder i kraft den I december 1984.

Den nya skattesatsen för elektrisk kraft tillämpas för energiförbmkning-en efter utgången av november 1984. Om mätaravläsning görs under tiden den 23 november - den 7 december 1984 gäller den nya skattesatsen för tiden efter mätaravläsningen. Görs inte mätaravläsning eller görs den i endast begränsad omfattning, tillämpas den nya skattesatsen för energiför­brukningen från och med den 1 december 1984, varvid skatten beräknas efter skälig grund. Som mätaravläsning godtas även avläsning som enligt tillämpade rutiner görs av förbrukaren.

' Lagen omtryckt 1984: 154.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1975: 272.

Prop. 1984/85:45

35

6   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1978:144) om skatt på vissa resor

Härigenom föreskrivs all 9§ lagen (1978:144) om skatt på vissa resor' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9§

Reseskatl utgår med 150 kronor

Reseskatl utgår med 200 kronor

per passagerare.

per passagerare.

Reseskatt utgår inte för passagerare som inte fyllt 12 år. Reseskatt utgår inle heller för passagerare som deltar i charterflygning som avses i 2§ första slyckel 1, 2, 4 eller 5 utan egen kostnad i egenskap av anställd hos den som utför charterflygning eller anordnar eller förmedlar resa i vilken sådan flygning ingår.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985. De nya bestämmelserna gäUer för charterflygningar vars avresedag är bestämd lill den 1 januari 1985 eUer senare. Äldre bestämmelser tillämpas dock fortfarande i fråga om resor som har beställts av passagerare före den 24 oklober 1984 med avresedag före den 1 april 1985.

' Lagen omtryckt 1984: 160.

RätteUe: S. 36, 1 § rad 8 Står: (1984:      faslighetsskatt Rättat till: (1982: 1194) -

-- hyreshusavgift

S. 36, 1 § raderna 26-29 båda spalterna Utgår: lagen (1976        i riket

Prop. 1984/85:45

7    Förslag till

Lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69)

36

Härigenom föreskrivs au I § skattebroUslagen (1971:69) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

l

§

'

Denna lag gäller i fråga om skall eller avgift enligl

1.

lagen (1908: 128) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och räUigheler, förordningen (1927:321) om skatt vid utskiftning av aktiebo­lags tillgångar, kommunalskattelagen (1928:370), förordningen (1933:395) om ersättningsskatt, lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskau, lagen (1958:295) om sjö-mansskaU, lagen (1982:1194) om hyreshusavgift, lagen (1983:219) om tillfäUig vinstskatl, lagen (1983:1086) om vinslddningsskalt,

2.

lagen (1928:376) om skau på

2. lagen (1928:376) om skall på lotterivinsler, lagen (1941:251) om     lotterivinster, lagen (1941:251) om

särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stäm-pdskaltelagen (1964:308), lagen (1968:430) om mervärdeskatt, la­gen (1972:266) om skall på an­nonser och reklam, lagen (1972:820) om skaU på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, vägtrafik­skattelagen (1973:601), lagen (1973:1216) om särskild avgift för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskau, lagen (1978:69) om försäljningsskaU på motorfordon, lagen (1978: 144) om skall på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kas­settband, lagen (1982: 1200) om skau på videobandspelare, lagen (1982: 1201) om skatt på viss elek­trisk kraft, lagen (1983:1053) om skau på omsättning av vissa värde­papper, lagen (1983:1104) om sär­skild avgift för elektrisk kraft frän kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skau på vissa drycksförpack-

särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskall, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stäm-pdskaltelagen (1964:308), lagen (1968:430) om mervärdeskatt, la­gen (1972:266) om skatt på an­nonser och reklam, lagen (1972:820) om skaU pä spd, lagen (1973:37) om avgift pä vissa dryckesförpackningar, vägtrafik­skattelagen (1973:601), lagen (1973: 1216) om särskild avgift för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskau, lagen (1978:69) om försäljningsskaU på motorfordon, lagen (1978: 144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skaU pä vissa kas­settband, lagen (1982:1200) om skall på videobandspelare, lagen (1982: 1201) om skaU på viss dek-trisk kraft, lagen (1983: 1053) om skatt pä omsättning av vissa värde­papper, lagen (1983: 1104) om sär­skild avgift för elektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984: 351) om tolalisatorskaU, lagen (1984:355) om skau pä vissa dryckesförpack-

' Senaste lydelse 1984:601. Paragrafen föreslås ändrad även i prop. 1984/85: 18.

Prop. 1984/85:45

Nuvarande lydelse

ningar, lagen (1984:404) om stäm­pelskatt vid inskrivningsmyndighe­ter, lagen (1984:405) om stämpel­skall på aktier, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1984:410) om avgift pä bekämp­ningsmedel.

37

Föreslagen lydelse

ningar, lagen (1984:404) om stäm­pelskatt vid inskrivningsmyndighe­ter, lagen (1984:405) om stämpel­skall på aktier, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1984:410) om avgift pä bekämp­ningsmedel, lagen (1984:000) om lagerskatt på viss bensin.

3. lagen (1981:691) om socialavgifter.

Lagen gäller även preliminär skatt, kvarstående skall och tillkommande skatt som avses i uppbördslagen (1953: 272).

Lagen tillämpas inle om skatten eller avgiften fastställs eller uppbärs i den ordning som gäller för tull och inle heller beträffande restavgift, skaltelillägg eller liknande avgift.

Denna lag träder i kraft den I december 1984.

Prop. 1984/85:45

38

8   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skatte­fordringar m.m.

Härigenom föreskrivs att 1§ lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skatlefordringar m.m. skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1

Förmånsrätt enligl 11 § förmånsrältslagen (1970:979) följer med fordran på

1.    skatt och avgift, som anges i 1 § första stycket uppbördslagen

(1953:272), samt skaU enligt lagen (1908:128) om bevUlningsavgifter för

särskilda förmåner och rättigheter, lagen (1958:295) om sjömansskatt,

kupongskattelagen (1970:624) och lagen (1983:219) om tillfällig vinstskaU,

2.      skatt enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt.

3. skatt eller avgift enligl lagen

(1928:376) om skaU på lotterivin­

ster, lagen (1941:251) om särskild

vamskaU, lagen (1957:262) om all­

män energiskatt, lagen (1961:372)

om bensinskatt, lagen (1961:394)

om tobaksskatt, stämpelskattela­

gen (1964:308), lagen (1972:266)

om skatt på annonser och reklam,

lagen (1972:820) om skatt på spel,

lagen (1973:37) om avgift på vissa

dryckesförpackningar,

lagen

(1973: 1216) om särskild avgift för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskau, lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kas­settband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skaU på viss elek­trisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde­papper, lagen (1983:1104) om sär­skild avgift för elektrisk kraft från kämkraftverk, lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpack­ningar, lagen (1984:404) om stäm­pelskatt vid inskrivningsmyndig­heter, lagen (1984:405) om stämpel-

3. skatt eller avgift enligl lagen

(1928:376) om skaU på lotterivin­

ster, lagen (1941:251) om särskUd

vamskaU, lagen (1957:262) om all­

män energiskatt, lagen (1961:372)

om bensinskatt, lagen (1961:394)

om tobaksskatt, stämpelskattela­

gen (1964:308), lagen (1972:266)

om skatt på annonser och reklam,

lagen (1972:820) om skaU på spel,

lagen (1973:37) om avgift på vissa

dryckesförpackningar,

lagen

(1973: 1216) om särskild avgift för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljningsskall på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kas­settband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skau på viss dek-trisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde­papper, lagen (1983:1104) om sär­skild avgift för elektrisk kraft från kämkraftverk, lagen (1984:351) om totalisatorskaU, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpack­ningar, lagen (1984:404) om stäm­pelskatt vid inskrivningsmyndig­heter, lagen (1984:405) om stämpel-

' Senaste lydelse 1984:602. Paragrafen föreslås ändrad även i prop. 1984/85:22.

Prop. 1984/85:45

39

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

skatt på aktier samt lagen skatt på aktier, lagen (1984:410) om

(1984:410) om avgift på bekämp- avgift på bekämpningsmedel, Mwr

ningsmedel,

lagen (1984:000) om lagerskatt på

viss bensin,

4.

skau enligt vägtrafikskattelagen (1973:601) samt lagen (1976: 339) om saluvagnsskatt,

5.

tull och särskild avgift enligl 39 § lullagen (1973:670) samt avgift enligt lagen (1968:361) om avgift vid införsel av vissa bakverk,

6.

avgift enligt lagen (1967: 340) om prisreglering pä jordbrukels område, lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område och lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel,

7.

avgift som uppbärs med tillämpning av lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligl lagen (1981:691) om socialavgifter.

Förmånsrätten omfattar ej restavgift och liknande avgift som ulgår vid försummelse att redovisa eller betala fordringen och ej heller skatte- eller avgiftstillägg och förseningsavgift.

Denna lag träder i kraft den 1 december 1984.

Prop. 1984/85:45

40

Bilaga 2

Utdrag ARBETSMARKNADSDEPARTEMENTET  PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-10-23

Föredragande: stalsrädel[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m.

ÅTGÄRDER INOM ARBETSMARKNADSDEPARTEMENTETS VERKSAMHETSOMRÅDE

Utvecklingen på arbetsmarknaden

Återhämtningen i den svenska ekonomin fortsäiier. Enligl preliminära beräkningar av siaiisliska centralbyrån ökade BNP under första halvåret i år med 3,5% jämfört med första halvåret i tjol. Tillväxten är lill stor del exporlledd med en ökning av exporten på ca 7,5 9f. Industriinvestering­arna ökar markant. Mellan första halvåren 1983 och 1984 sleg inveslering­arna inom gruv- och tillverkningsindustrin med I99f.

Det är normalt all en konjunkturuppgång får effekler pä arbetsmarkna­den med betydande eftersläpning. Denna gång har emellerlid effekterna dröjt längre än vanligt. Industrisysselsäuningen ökar nu - för första gång­en på mer än fyra år. Sysselsättningen inom den privata tjänstesektorn fortsätter alt växa. Även inom den offentliga tjänsteproduktionen har vi en positiv utveckling. Den måste dock ses i samband med införandel av ungdomslagen i januari i år.

Arbetslösheten har minskal successivt sedan hösien förra året, även om det skett avvikelser från trenden under enskilda månader. I september månad i år uppgick arbetslösheten lill 3,2 % mol 4,1 % i tjol. Denna utveck­ling är en följd av dels en förbättrad aktivitet i ekonomin, i synnerhet inom näringslivet, dels ökade insatser för framför allt ungdomsgrupperna. Ar­betslösheten bland ungdomar har under heia år 1984 varit lägre än under motsvarande månader förra året. Minskningen är koncentrerad till ålders­gruppen under 20 år, för vilken ungdomsplatser och ungdomslagen har slor betydelse. 1 denna åldersgmpp har arbetslösheten i år sjunkit lill en nivå som är lägre än under motsvarande månader någon gång tidigare under 1970-och 1980-talen.

Prop. 1984/85:45

41

Enligl Konjunklurinsliiulels (Kl) septemberbaromeler har sysselsätt­ningen både för arbetare och tjänstemän ökat under samlliga kvartal i år. Brislen på yrkesulbildad arbetskraft har ökat under del senasle året. Särskilt markant är ulvecklingen av lekniska tjänstemän där bristen i seplember 1984 var den högsla sedan 1960-talel.

Arbetslösheten har samtidigt ändrat karaktär. Trots att anlalel lediga platser har ökat markant växer gruppen sökande som har varil ulan arbete under en längre lid. De nya platserna går således dessa arbetslösa förbi. Samtidigt med denna utveckling finns både i näringslivet och i vissa delar av den offentliga sektorn vissa flaskhalsproblem. Det är enligl min mening inle rimligl att en grupp arbetssökande ständigt skall ställas utanför den ordinarie arbetsmarknaden och vara hänvisad lill arbelsmarknadspolitiska insaiser i form av framför alll beredskapsarbete. Den garanli för bered­skapsarbete som infördes den I oktober 1983 syftar lill att klara sysselsätl­ningen för dem som riskerar att utförsäkras från arbetslöshetsersättning. Delta är emellertid inte tillräckligl. Redan långt innan en utförsäkring blir aktuell måste aktiva insaiser vidtas om inte omfattande sociala och person­liga problem skall drabba den enskilde. Åtgärderna för all motverka lång­tidsarbetslöshet måste därför ytteriigare intensifieras. Det är av yttersta vikl all alla berörda parter medverkar i de insaiser för de långtidsarbels­lösa som jag strax återkommer lill.

Regeringens grundläggande strategi för arbetsmarknadspolitiken - ar­betslinjen - ligger fast. Det innebär att de arbetslösa i första hand skall erbjudas arbete eller utbildning som kan leda lill arbete. Arbetslinjen har delvis urholkals under åren från mitten av 1970-lalet. Regeringen har sedan den tillträdde ansträngt sig att med olika medel vända denna ogynnsamma utveckling och vill åter med kraft hävda arbetslinjen. Grunden för delta är en tillväxtorienterad politik som ger näringslivet goda utvecklingsmöjlighe­ter. 1 denna strategi ingår som en betydande del - arbetsmarknadspoliti­ken, som under senare lid tillförts nya medel i form av rekryteringsstöd och ungdomslag.

1 den uppgång för Sveriges ekonomi som nu är påtaglig har arbetsmark­nadspolitiken till uppgift att underlätta, understödja och utnyttja konjunk­turuppgången. Arbetsförmedlingen har fått nya medel till sitt förfogande. Den har byggt ul kontakterna med företagen för all tidigare kunna komma in i förelagens planering och rekrytering. Rekryteringsstöd har införts för alt bl. a. påverka tidpunkten för nya anställningar i en konjunklumppgång. Vidare ges stöd till företagens personalutbildning genom bl.a. den s.k. fiaskhalsutbildningen.

Genom den inriktning som den ekonomiska politiken har getts finns del nu förulsällningar för en förbättring av arbetsmarknadssituationen under del närmaste året. En förutsättning är emellertid att inga dramatiska för­ändringar inträffar på det internationella ekonomiska planet och att den svenska industrins konkurrenskraft inte åter försämras. Även om industrin 

4    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 45

Prop. 1984/85:45

42

nu ökar sin expon och därmed åven sysselsättningen så fordras en långsik­tig sanering av samhållsekonomin för att alla skall kunna garanteras arbe­te.

Industrins ökade behov av arbetskraft visar sig tydligt i statistiken över nyanmälda lediga platser. Under de första nio månaderna i år ökade platstillströmningen med mer än 80 9f jämfört med motsvarande period förra året. En mycket slor andel av de lediga platserna kräver utbildning och/eller yrkeserfarenhet. Detta krävs nu, för ca två tredjedelar av de lediga platserna mot mindre än hälften under den förra konjunkturupp­gången. Kraven har således ökat.

Trots denna utveckling har vakanstiderna för lediga jobb inom industrin sjunkit till Ire veckor jämfört med sex veckor under den förra högkonjunk­turen 1979-80, vilket tyder på att rekryteringen till industrin går bättre än tidigare. Det finns många orsaker till detla. Jag vill bl.a. peka på den intensifierade arbetsförmedlingen, där induslrins behov har prioriterats men också på möjlighetema till utbildning inom företagen och på rekryte­ringsstödet.

Efterfrågan pä arbetskraft inom främst exportindustrin kräver forisatta insaiser i form av aktiva förmedlings- och utbildningsåtgärder. Arbets­marknadsstyrelsen (AMS) måste fortsätta att inrikta sina ansirångningar på all underlätta rekryteringen till de lediga platserna. En viktig del i arbetsmarknadspolitiken är all i del uppgångsläge vi nu befinner oss i lösa eventuella flaskhalsproblem för industrin. Ett väsentligt medel år utbild­ningsinsatserna för såväl arbetslösa som för redan anställda. Genom riks­dagens beslul (AU 24, rskr385) med anledning av regeringens proposition 1983/84: 150, bil. 4, kompletteringsproposilionen. anvisades särskilda me­del för att skapa elt program för att minska bristen på tekniker och yrkesarbetare inom industrin. Det är angeläget att detta program fullföljs med hög prioritet och att de resurser som finns inom högskolan, framför allt inom de lekniska högskolorna (motsvarande), verkligen utnyttjas lika väl som företagens egna utbildningsresurser. Jag utgår frän att utbildnings-myndigheterna är beredda att bistå AMS i delta arbete. Jag har i denna fråga samrått med chefen för utbildningsdepartementet.

Konjunkturinstitutet har i sin nyligen publicerade höstrapport konsiaie-rat all utvecklingen av den internationella konjunkturen präglas av relativt stor osäkerhet. Balanslaget i ekonomin bedöms emellertid i flera hänseen­den ha förbättrats. De största problemen ur balanssynpunkl är, enligl Kl, den aktuella pris- och kostnadsutvecklingen. För att framgångsrikt kunna fuUfölja de senaste årens ekonomiska politik måste, enligt Kl, den svenska ekonomin i tillräcklig grad kunna hävda sitt relativa pris- och kostnadsläge i de för internationell konkurrens utsatta sektorerna i den svenska ekono­min. För arbetsmarknaden leder de antaganden och beräkningar som Kl gör lUl den bedömningen att arbetslösheten i genomsnitt för är 1985 skulle hamna en halv procentenhet högre än genomsnittet för år 1984.

Prop. 1984/85:45

43

AMS har på grundval av länsarbetsnämndernas bedömning för de när­masle kvartalen och med utgångspunkt i sin framställning från den 31 augusti 1984 om ytterligare åtgärder bedömt alt arbetsmarknaden det när­masle året kommer att kännetecknas av elt ökat arbetskrafisutbud och en ökad sysselsättning. Arbetslösheten bedöms minska till en något lägre nivå än under det senaste året. Samtidigt kommer färre personer att vara sysselsatta i beredskapsarbeten.

Såväl Kl: s som AMS bedömningar visar tydligt den osäkerhet som råder beträffande ulvecklingen under år 1985. Oron i avtalsförhandlingarna försvårar bedömningen ytteriigare. Det finns emellerlid, enligl min me­ning, nu anledning att komplettera de arbelsmarknadspolitiska åtgärderna för att ytterligare stärka arbetslinjen. Åtgärderna måsle främst inriktas mot långtidsarbetslösa.

1 en skrivelse den 31 augusti 1984 till regeringen har AMS redovisat sin bedömning av ulvecklingen på arbetsmarknaden och lämnat förslag lill förstärkta arbelsmarknadspolitiska insatser under innevarande budgetär.

Enligt AMS bedömning ställer den pågående konjunkturuppgången krav på delvis andra arbetsmarknadspolitiska insatser än under tidigare kon­junkturuppgångar. Jag delar denna uppfallning. De snabba strukturella förändringarna i efterfrågan på arbetskraft och arbetslöshetens ändrade karaktär kräver ytterligare insaiser inom flera områden av arbetsmark­nadspolitiken.

Som jag nyss har framhållit måste problemen med långtidsarbetslöshe­ten nu ägnas särskild uppmärksamhet. Rekryteringsstödet till näringslivet som infördes det senaste årsskiftet är avsett i första hand för de långtidsar­belslösa och ungdomarna. Del är emellerlid uppenbart att åtgärderna i ännu högre grad måste inriktas pä de långtidsarbelslösa. Längre förvärvs-avbrott kan medföra alt viktiga yrkeskunskaper inle kan bibehållas. Det finns också studier som visar att personer som har drabbats av långa arbetslöshetsperioder pä sikt får vidkännas en sämre löneutveckling än andra.

Jag kommer mol den bakgrund som jag nu har beskrivit att föreslå olika åtgärder till en förstärkning av arbetsmarknadspolitiken med särskild in­riktning på de långtidsarbetslösa. Jag kommer också att föreslå nya former för samarbetet mellan AMS och kommunema samt i förekommande fall förorda att regeringen hos riksdagen hemställer om medel härför.

B 1. Arbetsmarknadsservice

Genom riksdagens beslul (AU 21, rskr228) med anledning av regering­ens proposition 1983/84:100, bil. 12, avsattes 4 milj. kr. för tillfälliga för­stärkningar inom arbetsförmedlingen för insatser i krisdrabbade branscher och regioner. Jag vill meddela all 1 milj. kr. har avsatts för projektanstäU-ning av arbetslösa byggnadsarbetare med uppgift att aktivera andra arbets-

Prop. 1984/85:45

44

lösa byggnadsarbetare, 1,2 milj. kr. har avsatts för tillfällig förstärkning av arbetsförmedlingen i Malmöhus, Älvsborgs och Örebro län samt alt jag senare denna månad kommer all föreslå regeringen att 0,8 milj. kr. avsätts för liknande förstärkning i Kalmar, Värmlands. Västmanlands. Koppar­bergs och Gävleborgs län. Jag föreslår alt resterande I milj. kr. av dessa medel får användas till personalförslärkningar inom såväl arbetsförmed­lingen som Arbetsmarknadsinstituten (Ami) i Stockholms lån - som inte kan betecknas som krisdrabbad region för försöksverksamhet med samordnade insatser mellan arbetsmarknadsverket och Stockholms kom­mun. Bakgrunden till mill förslag är en av AMS och Stockholms kommun föreslagen försöksverksamhet i syfte all motverka sådana sociala problem som nära sammanhänger med arbetslöshet. Jag kommer senare under anslaget B 4. Sysselsättningsskapande åtgärder att närmare utveckla för­slagel om försöksverksamheten.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

att godkänna vad jag anfört om utnyttjandet av medlen för tillfälliga personalförslärkningar inom arbetsförmedlingen.

B 4. Sysselsättningsskapande åtgärder

Innan jag går närmare in på mina förslag lill åtgärder vill jag nämna alt skrivelser har kommil in från länsarbetsnämnden i Norrbottens län. Doro­tea kommun, Lycksele kommun och Svenska Byggnadsarbetareförbun­dets avdelning 35 i Linköping om åtgärder för alt stimulera byggnads- och anläggningsverksamheten. En skrivelse har också kommit in från Haninge Socialdemokratiska arbetarekommun om behovet av ytterligare arbets­marknadspolitiska åtgärder. Vidare har skogsstyrelsen hemställt att ytter­ligare medel anvisas för beredskapsarbeten i syfte all underlälia lösningen av de akuta problem inom skogsvårdsorganisationen som de minskade anslagen till statliga beredskapsarbeten nu har medfört. En skrivelse med motsvarande innehåll har kommit in från Svenska Skogsarbetareförbun-det. Dessutom har AMS redovisat erfarenheterna av bidraget till kom­muner och landstingskommuner för att främja nyanställning. Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Kalmar kommun m.fl. har kommit in med skrivelser om ytterligare åtgärder för att minska arbetslösheten.

Beredskapsarbeten

För beredskapsarbeten disponerar AMS för innevarande budgetär 1 969 milj. kr. AMS beräknar att dessa medel räcker för all under hösten 1984 sysselsätta ca 25000 personer per månad. Under första halvåret  1985

Prop. 1984/85:45

45

räcker medlen endast till att sysselsätta i genomsnitt knappt 10000 perso­ner per månad. Det innebår att en snabb minskning av beredskapsarbetena måsle inledas i januari 1985 och alt volymen under andra kvarlalei 1985 kommer alt reduceras lill 5000 personer. Även vid en fortsall mycket gynnsam utveckling på arbetsmarknaden anser jag alt anslaget för bered­skapsarbeten måste förstärkas. Jag förordar all regeringen föreslår riksda­gen alt 500 milj. kr. anvisas för heredskapsarbelen under förevarande anslag. Av medlen bör högst 2 milj. kr. kunna användas för en fortsåtlning på den förra året påbörjade uppsökande verksamheten av arbetslösa bygg­nadsarbetare som görs i samråd mellan AMS och Svenska Byggnadsarbe­tareförbundet. Denna verksamhei bör samordnas med den stmkturplan för byggarbelsmarknaden som AMS i samarbete med parterna på byggarbets­marknaden håller på alt utarbeta. Utöver dessa 500 milj. kr. kommer jag att föreslå all särskilda medel anvisas för beredskapsarbeten av inveslerings-karaklär.

Byggarbelsmarknaden

Sysselsättningen inom byggarbetsmarknaden har förbättrats under del senaste året. I september månad i år uppgick andelen arbetslösa kassamed­lemmar i Byggnadsarbetarnas erkända arbetslöshetskassa till 5,7 % mol 8.0 % i fjol. För dem som är yrkesverksamma inom främst den s. k. ROT-verksamheten -målare, plåtslagare, elektriker och rörarbetare- är ar­betslösheten väsentligt lägre. Även geografiskt är sysselsättningen ojämnt fördelad. Arbetslösheten beräknas bli störst i de län som på sikt kan ha behov av all minska sin byggnadsarbetarekår. Detla gäller l.ex. Norrbot­tens. Jämtlands och Kopparbergs län. För att stödja byggsysselsättningen under vintern 1984/85 förordar jag alt ytterligare 250 milj. kr. anvisas lill beredskapsarbeten av investeringskaraklär i de sex nordligaste länen. Av medlen lill Norrbottens län föreslår jag att regeringen inhämtar riksdagens godkännande att 14 milj. kr. får användas för all som beredskapsarbete, utöver de medel som kan komma all anvisas av samlingslokaldelegationen, uppföra ett Folkets hus i Kiruna.

Skyddad .sysselsättning hos offentliga arbetsgivare

AMS har i sin skrivelse den 31 augusti 1984 tagit upp vissa frågor som rör socialmedicinskt arbetshandikappade som sysselsätts främst i kommu­nala beredskapsarbeten. Slyrelsen har bedömt all anställningsformerna för denna grupp beredskapsarbetare behöver ses över.

Fr.o.m. budgetåret 1979/80 upphörde formellt beredskapsarbeten för arbetslösa med nedsatt arbetsförmåga, de s. k. Tl-arbetena för socialmedi­cinskt arbetshandikappade. (Benämningen Tl-arbeten har tillkommit på grund av att verksamheten reglerades genom etl AMS-cirkulär med be-leckningen TI.) Dock bedrivs fortfarande särskilda beredskapsarbeten i kommunal regi för dessa sökande. AMS bedriver dessutom beredskapsar-

Prop. 1984/85:45

46

beten i egen regi för s.k. specialanvisad arbetskraft, främst socialmedi­cinskt arbetshandikappade.

Enligt AMS utgör de kommunala beredskapsarbetena en fortsättning på vad som tidigare kallades för Tl-arbeten. De kan beskrivas som en form av skyddat arbete. De anvisade är i praktiken undantagna från regeln om att beredskapsarbetstiden inle bör överstiga sex månader. Det finns enligt AMS personer som har haft kommunalt beredskapsarbete av detla slag sedan 1960-lalel. För flertalet arbetstagare är dock anställningstiden vä­sentligt kortare och avbrott för vård elc. är vanligen förekommande. Beredskapsarbete har för dessa arbetstagare oftast inneburil den enda kontakten med arbetslivet.

På underlag av en inventering som AMS-kommillén (A 1981:02) har genomfört hos länsarbetsnämnderna av anlalel personer som sysselsattes i kommunala beredskapsarbeten för socialmedicinskt arbetshandikappade har AMS bedömt att antalet anvisade i dessa beredskapsarbeten för närva­rande inte understiger 5000 personer.

Enligt AMS bör andra arbelsmarknadspolitiska åtgärder, som till sin utformning inte är tidsbegränsade, vara bättre lämpade all sällas in under längre tid för dessa arbetshandikappade. Ur den enskildes synpunkt före­faller det också befogat all få en fastare anknytning till en arbetsgivare. Styrelsen föreslår därför att ett särskilt lönebidrag för dessa sökande skall kunna lämnas vid fast anställning hos kommunerna. Bidraget skulle uppgå till 90% av lönekostnaden under tre år. Därefter skulle bidraget antingen kunna fortsätta att utgå på samma nivå eller sänkas till 50 eller 25% av lönekostnaden.

För egen del vill jag erinra om alt riksdagen har beslutat (prop. 1983/84: 122, AU 19, rskr322) om vissa ändrade regler för anställning med lönebidrag att gälla fr. o. m. innevarande budgetår. Riksdagsbeslutet inne­bär bl. a. alt elt särskill lönebidrag kan lämnas med 90% av lönekostnaden under det första anställningsåret - utöver eventuell tid med introduktions­stöd - och därefter med 50% av lönekostnaden. Inlroduktionsbidrag och lönebidrag kan användas för all underiälta bl.a. för personer som syssel­sätts i beredskapsarbeten för socialmedicinskt arbetshandikappade att få sysselsättning hos anordnaren av beredskapsarbetet. Också andra arbets­marknadspolitiska åtgärder t.ex. arbetsmarknadsutbildning eller yrkesin­riktad rehabilitering vid arbetsmarknadsinstitut kan underiälta för dessa sökande att få en fastare förankring på arbelsmarknaden.

Enligt min bedömning kan dock inte lönebidrag ens på den väsenlligl högre nivå som AMS har föreslagil lösa syssdsällningsproblemen för den här aktuella gmppen.

Gruppen karaktäriseras bl.a. av att den är myckel röriig. Del är, som AMS har nämnt, inle ovanligt all perioder i arbete växlar med perioder då personen erhåller vård. Generellt sett är således frånvaron högre bland dessa arbetstagare än bland beredskapsarbetare i allmänhet. Arbetsförmå-

Prop. 1984/85:45

47

gan är som regel också myckel nedsatt främst på grund av missbrukspro-hlemen.

Anstiillning med lönehidrag innebär en individuell placering i ett fast arbete med oftast vål definierade arbetsuppgifter. Den som är anställd med lönebidrag omfattas också fullt ul av den arhelsråttsliga lagstiftningen. Bl.a. innebär lagen (1982:80) om anställningsskydd all arbetstagare som har nedsalt arbetsförmåga och på grund därav har beretts sårskild syssel­sältning hos arbetsgivaren skall få företräde lill fortsalt anställning obero­ende av turordningen, om detta kan ske ulan allvarliga olägenheter. Denna lagregel har stor betydelse när del gäller att värna om arbetshandikappades möjligheter alt behålla ett arbete. Samtidigt kan den innebära all arbelsgi­vare tvekar alt anställa personer, om de befarar att vederbörandes handi­kapp kan medföra problem på arbeisplalsen. Särskilt markerat blir detla om arbetstagarna som vid TI-arbete ofta år koncentrerade lill vissa delar av den kommunala verksamhelen. Om dessa arbetstagare anställs med lönebidrag skulle de således få etl båltre anställningsskydd än andra ar­betstagare. Sannolikl skulle detta inte bara påverka villigheten hos berörda parter att anordna en mer permanent sysselsättning för de aktuella grup­perna ulan också på längre sikt innebära etl hinder för möjligheterna att nyplacera handikappade i sådan verksamhet.

Som jag nyss har anfört hör de olika arbelsmarknadspolitiska åtgärderna användas med all kraft för all underlätta för personer som har eller har haft misshruksproblem att fä varaktiga anställningar med eller ulan bidrag genom arbetsmarknadsverket. Jag vill också erinra om att en betydande del av de anvisade arbetstagarna inom Samhällsföretagsgruppen har miss­hruksproblem som huvud- eller bihandikapp. Detta gäller framför allt i storstadsregionerna.

Efter överläggningar med företrädare för bl.a. kommunförbundet och berörda fackliga organisalioner har jag emellertid funnit att det för den aktuella gruppen socialmedicinskt handikappade som nu arbetar i s. k. Tl-arheten behövs särskilda sysselsällningsinsatser. Dessa insatser måste av naturliga skäl vara nära kopplade till kommunens sociala omsorger enligt socialtjänstlagen. För de aktuella grupperna, som ofta beslår av tunga missbrukare, är detta särskill behövligt. Det är således naturiigt att kommunerna i egen regi har kommil all starta syssdsällning för dessa kommuninnevånare. Beredskapsarbetets form är dock föga relevant ge­nom sitt kortsiktiga syfte. Jag förordar därför en omläggning av statens stöd så att kommunerna ges friare och mer långsiktiga möjligheler att i nära anslutning till övriga sociala åligganden och rehabiliteringsinsatser planera sysselsättning för personer som under lång tid och i flera omgångar har varil syssdsalla med beredskapsarbete i kommunal regi. Därefter bör arbetsmarknadsverket för dessa sökande slrikl tillämpa regeln om alt tid i beredskapsarbete inle får översliga sex månader.

Skyddat arbeie anordnas nu genom Samhällsföretag, som också kan

Prop. 1984/85:45

48

avtala om bidrag till vissa andra anordnare av skyddat arbete. Jag förordar att skyddat arbete ocksä skall kunna anordnas av kommuner, landstings­kommuner samt i vissa fall av offentliga arbetsgivare inom statsförvalt­ningen. Till skillnad frän vad som gäller inom Samhällsföretagsgruppen bör dock skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare inle få avse industriell tillverkning.

Mill förslag är alt dessa arbelsgivare, främst kommunerna, bör kunna ges statsbidrag till skyddad sysselsättning som anordnas för dessa grupper. Arbetstagarna kan därigenom påräkna mer varaktiga arbeten som inle måste omprövas varje halvår, samtidigt som rehabiliteringsaspeklen kan ges en klarare framtoning. Den som har rehabiliterats bör så snart som möjligt kunna komma i fråga för en ordinarie anställning på den reguljära arbetsmarknaden. Med denna utformning kommer skyddat arbete som anordnas hos offentliga arbetsgivare, liksom skyddat arbete hos Samhälls­företagsgruppen, att vara undantaget från tillämpningsområdet för lagen (1982:80) om anställningsskydd enligt I § andra stycket Qärde punkten i den lagen.

I likhet med arbetstagare som har beredskapsarbete eller arbeie i ung­domslag bör de som fär skyddat arbete hos offenlliga arbetsgivare också undantas från lagen (1976:600) om offentlig anställning (jfr. prop. 1982/ 83: 143 s. 22 0. Detta kräver en ändring av I kap. 6§ i den lagen. Lagförsla­get har upprättats i samråd med chefen för civildepartementet. Det är inte av beskaffenhet alt lagrådet behöver höras. Förslaget bör fogas till proto­kollet i detla ärende som bilaga 2.1.

Etl villkor för statsbidrag bör vara att platser i skyddat arbeie tillsätts med sökande som arbetsförmedlingen har anvisat. Avtalsreglering av an­ställningsvillkor fömtsätts ske från dessa utgångspunkter.

Statsbidraget bör lämnas med högst 75% av lönekostnaden inkl. lönebi-koslnader för arbetstagare som arbetsförmedlingen har anvisat lill den skyddade sysselsättningen.

Om riksdagen bifaller förslaget till det nya statsbidragssystemet avser jag att återkomma med förslag om medel m. m. Del föreslagna statsbidra­get till offenlliga arbelsgivare som anordnar skyddat arbete bör kunna utgå fr.o.m. budgetåret 1985/86.

Nya regler för beslut om kommunala beredskapsarbeten

AMS har föreslagit att det nuvarande regelsystemet för beslul om pri­mär- och landstingskommunala beredskapsarbeten av icke investerings­karaktär skall ändras. Den nuvarande ordningen innebär i korthet att kommunerna tar fram lämpliga arbetsuppgifter alt ulföras som beredskaps­arbete - den s. k. objektreserven. Med utgångspunkt i denna och eventuel­la tillkommande ärenden diskuterar länsarbetsnämnderna med huvudmän­nen om lämpliga objekt i relation till sammansättningen av de arbetslösa. Nämnderna har också kontakt med de berörda fackliga organisationerna. För varje enskilt objekt fallas därefter särskilda beslul. Dessa skall

Prop. 1984/85:45

49

normall hos huvudmannen föregås av en förhandling enligt medbestäm­mandelagen. Enligt arbetsmarknadskungörelsen skall vid prövningen fast­ställas dels all del är fråga om angelägna objekt, dels att det är arbeie som ligger utanför ramen för ordinarie årsbudget och annars inte skulle bli utfört.

Den ordning som idag gäller är otymplig i mänga delar. För del första är del mycket svårt all fastställa vad som för varje aktuellt objekt är uppgifter som ligger utanför ordinarie arbetsuppgifter. För det andra innebär ord­ningen all en rad enskilda beslut måsle fattas. För del tredje är ordningen inle helt tillfredsställande ur medbestämmandesynpunkl.

För att lösa dessa problem föreslår AMS i samråd med de fackliga organisationerna och arbetsgivarna på den kommunala och landslingskom-munala sidan en enklare ordning. Enligl förslagel skall huvudmannen (kommunen eller landstingskommunen) i förhandling med berörda perso­nalorganisationer fastställa vilken verksamhet som skall komma ifråga för sysselsättningsskapande älgårder samt vilken högsla omfaltning det skall röra sig om. Länsarbetsnämnden skall utifrån denna överenskommelse kunna avtala om en viss syssdsätlningsvolym fördelad på huvudverksam­heter. För arbetsförmedlingen innebär detta att den inom den kvot som länsarbetsnämnden har tilldelat förmedlingen kan anvisa sökande utan ytterligare formella beslul. Kan överenskommelse om en sysselsättnings­reserv inle uppnås får enligt AMS beslut om beredskapsarbete fattas objeklsvis enligl nuvarande ordning.

AMS förslag innebär således att länsarbetsnämnderna får möjlighet att inom en viss volym arbeten, framtagna av huvudmannen i samråd med personalorganisationerna, anvisa arbetslösa. Denna skall givetvis utgöra etl nettotillskott i sysselsältning och förhandlingarna mellan huvudmannen och personalorganisationerna syftar till att säkerställa delta. När det gäller arbetsuppgifterna är det som jag nyss har framhållit många gånger i det närmaste ogöriigt att fastställa all de ligger utanför ramen för ordinarie budget. 1 flertalet fall handlar del om samma slag av arbetsuppgifter som ordinarie personal utför. Del avgörande är givelvis all uppgifterna är angelägna och all antalet anställda blir fler än inom ramen för ordinarie budget. AMS har föreslagil att arbeismarknadskungörelsen ändras i denna riktning.

Jag anser att del förslag som AMS och parterna har utarbetat på ell bättre sålt än nuvarande system visar syftet med beredskapsarbetena och jag ämnar därför föreslå regeringen alt reglerna ändras i enlighet härmed. Härtill kan fogas all den nya definitionen på beredskapsarbeten som elt nettotillskott av angelägna arbetsuppgifter innebär all risken för konserve­ring av en föråldrad struktur inom exempelvis äldrevärden bör minimeras. De förändringar av handläggningsmliner - övergäng från objektreserv till sysselsällningsreserv m. m. - som erfordras kan AMS genomföra utan särskilda hemyndiganden. Systemet med en sysselsällningsreserv bör kun-

Prop. 1984/85:45

50

na tillämpas även för andra huvudmän. Jag förordar att regeringen inhäm­tar riksdagens godkännande av de nya regler för beslut om beredskapsar­beten som jag nu har redovisal.

1 sin framställning har AMS vidare visat på alt del inom ramen för det föreslagna systemet också skulle vara möjligt att inordna andra anställ­ningar än beredskapsarbete. Ur en sysselsällningsreserv skulle l.ex. tills­vidareanställningar kunna tidigardäggas. Jag återkommer strax till denna fråga.

AMS förordar vidare att de särskilda bidrag som i samband med bered­skapsarbete idag kan ulgå för bl. a. Iraklaments- och reseersättningar samt för utbildnings- och handledarinsatser för ungdomar slopas. Dessa bidrag skapar administrativa problem för såväl huvudmännen som för länsarbets­nämnderna. En bällre ordning vore enligl AMS att denna typ av bidrag innefattades i statsbidraget för de anvisades löner. Denna fråga bereds för närvarande inom regeringskansliet.

Kommunalt rekryteringsstöd för långtidsarbelslösa

Den I januari 1984 infördes etl nytt medel i arbetsmarknadspolitiken, etl rekryteringsstöd riktat lill näringslivet. Syftet med stödet är bl.a. att underlätta lidigardäggning av nyrekrytering och härigenom skapa goda förutsättningar för ett framgångsrikt näringsliv. Ell annal syfte är alt underlätta för i första hand ungdomar och långtidsarbelslösa att få en fast förankring på arbelsmarknaden. De hittillsvarande erfarenheterna av rek­ryteringsstödet är att det på ell verkningsfullt säu har bidragit till all ge unga människor och långtidsarbelslösa en ny chans pä arbetsmarknaden.

Under det gångna budgelårel har omfattningen av kommunala bered­skapsarbeten varil högre än någon gång tidigare. Samtidigt har i första hand kommuner men även landstingskommuner genom ungdomslagen fått ta ansvar för ytterligare en stor grupp arbetssökande. Enligl min mening har kommuner och landstingskommuner på elt föredömligt säll tagit sitt ansvar för dem som varit arbetslösa. Del kan dock inte förnekas all påfrestningarna i en del fall varit påtagliga.

Mot denna bakgrund har krav framförts om all staten via arbetsmark­nadspolitiken i slörre utsträckning skall bidra lill att skapa s. k. fasia arbeten i kommuner och landstingskommuner.

Arbetsmarknadspolitiken utgör en integrerad del av den ekonomiska politiken och av sysselsättningspolitiken. Detta innebär all arbelsmark­nadspolitik inle kan föras frislående från den ekonomiska politiken. Att inom arbetsmarknadspolitikens ram införa etl allmänt ekonomiskt stöd till l.ex. kommunerna är mol denna bakgrund inle möjligt.

Ett huvudmål för arbetsmarknadspolitiken är alt insatserna skall komma de arbetslösa lill godo. Under år 1983 beslutade regering och riksdag om ett särskilt slöd lill kommuner och landstingskommuner för lidigardägg­ning av s. k. fasta arbeten. Del är svårl all bedöma de samlade effeklerna

Prop. 1984/85:45

51

av delta stöd. Om man ser till den omedelbara effeklen i första ansläll-ningssledel kan konslaleras all endasl en Ijärdedel av de bidragsberätli­gade tjänsterna besattes med arbetslösa. Härtill skall dock läggas all många med osäker anknytning - vikariat, korlids- och timanställningar m. m. - fick etl s. k. fast arbeie. Förklaringen till att resultaten blev rela­tivt begränsade för de arbetslösa torde kunna sökas i att anvisning av arbetsförmedlingen inle var en förulsällning för bidrag. Delta förhållande fanns inbyggt i konstruktionen av stödet och är i och för sig ingen över­raskning. Enligt min mening var försöket intressant. Det har givit erfaren­hel av vilka effekler som ell generellt och ej riktat slöd kan fä. Parterna på den kommunala och landstingskommunala sidan har vid skilda tillfallen hävdal att de positiva effeklerna av stödet har underskattats och aviserat egna utvärderingar. Mina slutsatser år emellertid all jag på grundval av de hittills vunna erfarenheterna inle för närvarande år beredd att förorda ell nytt försök av samma slag.

AMS har som jag tidigare nämnt pekal på möjligheten all inom den föreslagna sysselsåltningsreserven för beredskapsarbeten också rymma tillsvidareanställningar. Den bärande tanken har varit att anställningsfor­men -tidsbegränsad anställning eller tillsvidareanställning är mindre intressant än volymen. Kan man ur sysselsättningsreserven genom statligt bidrag få etl neltotillskott av s.k. fasta arbeten i stället för tillfälliga beredskapsarbeten är del alt föredra.

Den modell som AMS har diskuterat är i princip densamma som gäller för rekryteringsstödet till näringslivel. Genom del slödel har hittills i år ca 29000 personer fått ett arbeie, tidsbegränsat eller fast. Av dessa har uppskattningsvis 13 500 varit långtidsarbelslösa. Trots delta kan vi konsta­lera all antalet arbetslösa med långa arbetslöshetslider har ökal.

Mot denna bakgmnd förordar jag att etl kommunalt rekryteringsstöd riktat till de långtidsarbelslösa införs från den 1 januari 1985. Stödet bör endast avse tillsvidareanställningar (s.k. fasta anställningar) inom kom­muner och landstingskommuner. Det bör kunna ulgå oberoende av om arbetet ryms inom huvudmannens ordinarie budget eller tas fram ur den s.k. syssdsätlningsreserven. Delta innebär alt för de s.k. fasta anställ­ningar som huvudmannen tillsätter med en av arbetsförmedlingen anvisad långlidsarbetslös skall kommunalt rekryteringsstöd kunna ulgå. Beslutet om vem som skall anställas ligger hos huvudmannen som därvid har sedvanliga förhandlingar med personalorganisationerna.

Bland de arbetslösa som är anmälda hos arbelsförmedlingarna finns ocksä sådana som önskar längre arbetstid än vad de för närvarande har. Det kommunala rekryteringsstödet skall som jag har framhållit utnyttjas för de långtidsarbelslösa som hell saknar arbeie. Det är emellertid rimligt att arbetsförmedlingen ges möjlighet alt i vissa angelägna fall utge stöd för de långtidsarbelslösa som har otillräcklig arbetstid och därför fyllnadsmar-kerar på arbetsförmedlingen. Statsbidragets omfattning i liden bör anpas-

Prop. 1984/85:45

52

sas lill förändringen av den enskildes arbetstid. Jag utgår från alt kommu­nerna därefter tar ett ansvar för dessa personer.

Till näringslivet lämnas ell rekryteringsbidrag om 50% av lönekostna­den inkl. lönebikoslnaden i högsl sex månader. Slödnivån är densamma oberoende av anställningsformen. Enligt min mening bör ett stöd till kom­muner och landstingskommuner ligga på samma nivå som för näringslivet. Statsbidrag bör således utgå med 50% av lönekostnaden inkl. lönebikosl­naden i normalt sex månader. Härutöver bör det finnas elt förhandlings-utrymme för arbetsförmedlingen alt för äldre långtidsarbelslösa i särskilda fall utsträcka tiden upp till tolv månader.

Genom det kommunala rekryteringsstödet ges således kommuner och landstingskommuner möjlighet all skapa s. k. fasta anställningar för en hårt drabbad grupp arbetssökande, en grupp för vilken alternativet som regel skulle vara ett beredskapsarbete.

Omfattningen av det föreslagna stödet är svår att beräkna eftersom den i hög grad är beroende av den prioritering kommunerna och landslingskom­munerna gör mellan beredskapsarbete, rekryteringsstöd och de åtaganden som finns mol redan anställd personal med otillfredsställande anställnings­form. Om förslagen godkänns av riksdagen bör därför AMS åläggas att senast före febmari månads utgång är 1985 lill regeringen redovisa sin bedömning av fördelningen mellan det kommunala rekryteringsstödet och andra arbelsmarknadspolitiska åtgärder. Utifrån den redovisningen bör det ankomma på regeringen att fastställa hur medlen slutligt skall fördelas mellan kommunalt rekryteringsstöd och övriga ätgärder. Tills vidare bör kostnaderna belasta anslaget B4. Sysselsättningsskapande ålgärder, del­programmet Rekryteringsstöd och enskilda beredskapsarbeten.

Rekryteringsstöd och enskilda beredskapsarbeten av icke investerings-karaktär

Under första halvåret 1984 har ca 29000 personer beretts sysselsättning genom rekryteringsstödet och enskilda beredskapsarbeten. För innevaran­de budgetår har anvisats 675 milj. kr. för detla ändamål. Av dessa medel är 65% redan inlecknade genom beslut som har fatlats till och med augusti månad 1984. För all det skall vara möjligt all fortsätta att använda rekry­teringsstödet som ett offensivt förmediingsinstmmenl och för all kunna placera de långtidsarbelslösa på den öppna marknaden föreslår jag att ytteriigare 500 milj. kr. anvisas lill rekryteringsstöd och enskilda bered­skapsarbeten. Jag vill härvid understryka all rekryteringsstödet och enskil­da beredskapsarbeten i fortsättningen huvudsakligen skall utnyttjas för långtidsarbelslösa.

Försöksverksamhet med samordnade insatser mellan arheismarknads-verkel och Stockholms kommun

AMS och Stockholms kommun har träffat en överenskommelse om samordnade insaiser för långtidsarbelslösa. Insatserna avser en försöks-

Prop. 1984/85:45

53

verksamhei under två år för alt ta hand om svårplacerade arbetslösa. Kostnaderna skall enligl överenskommelsen fördelas lika mellan slalen och kommunen. Genom det tilltänkta samarbetet skall de arbetslösa fä arbeie genom rekryteringsstöd och kommunalt beredskapsarbete, eller bli anvisade till utbildnings- och rehabiliteringsinsatser genom AMU resp. Ami. Samtidigt skall kommunens socialtjänst ge aktiv hjälp att lösa eventu­ella problem av social karaktär. Beredskapsarbete och rekryteringsstöd skall utnyttjas och en individuell plan skall läggas upp för varje deltagare. Projektet skall omfalla högsl I 000 personer. Statens kostnad under inne­varande budgetår kan beräknas lill ca 13 milj. kr. varav I milj. kr. avser personalförslärkningar.

Jag föreslär alt 12 milj. kr. får användas för nämnda projekt inom ramen för de medel som kan komma att anvisas för beredskapsarbeten.

För den för projektet nödvändiga personalförstärkningen har jag tidigare under anslaget Bl. Arheismarknadsservice föreslagit alt 1 milj. kr. får användas av de medel som har anvisats i innevarande budgetårs budget­proposition (prop. 1983/84: 100, bil. 12) för tillfälliga förstärkningar inom arbetsförmedlingen.

Särskilda medel

I det föregående har jag förordat att ylleriigare I 250 milj. kr. anvisas för beredskapsarbeten och rekryteringsstöd. Totalt skulle dä till .'\MS förfo­gande stå 3 894,1 milj. kr. för dessa verksamheter under budgetåret 1984/85 . Vid en jämförelse med föregående budgetår kan konstaleras alt della innebår en väsentlig minskning. Denna är motiverad dels av all vi har en bättre konjunktursituation, dels av alt ungdomslagen finansieras genom sårskilt anslag.

Som jag tidigare har påpekal är del svåri all bedöma kraften i bl.a. industrins ökade efterfrågan pä personal. Mol denna bakgrund och med hänsyn till den redovisning AMS skall göra i februari 1985 förordar jag att 500 milj. kr. anslås under anslaget 8 4. Sysselsäilningsskapande ålgärder föran av regeringen -efter en reviderad bedömning av arbetsmarknadslä­get - kunna användas till beredskapsarbeten, de olika rekryteringsstöden m. m.

Särskilda insatser inom industrin.

AMS tar i sin skrivelse också upp frågan om ylleriigare insaiser för indusirin i samma form som indusirikampanjen under föregående budgei-år. AMS begår 10 milj. kr. för en fortsåtlning på kampanjen.

1 avvaktan pä utvärdering av försöket med industrikampanjen år jag nu inte beredd att ta upp frågan om en eventuell fortsatt verksamhet.

Försöksverksamhet med ny styrning av byggnadsverksamheten Den säsongmässiga styrningen av byggnadsverksamheten hestår i dag

Prop. 1984/85:45

54

av dels etl rekommendationssystem, dels ell lillslåndssystem. Den ord­ningen skapades i elt läge dä byggarbetsmarknaden var väsentligt annor­lunda än i dag. Mol denna bakgrund har AMS, på regeringens uppdrag, i samarbete med parterna på byggarbelsmarknaden fört en diskussion om nya former för den säsongmässiga styrningen av byggarbelsmarknaden.

1 skrivelser den 31 augusti 1984 och den 10 oklober 1984 har AMS redovisat ett förslag som innebär etl första led i ell förändrat styrsystem. 1 förslaget har AMS och parterna förordat att en försöksverksamhet skall bedrivas i fem län. Försöken skall bygga på frivilliga överenskommelser med större byggherrar på den offenlliga sidan - kommuner, landsting och stal - medan ett rekommendaiionssystem bör gälla för övrigi byggande inkl. bostadsbyggandet. Jag har för avsikt alt föreslå regeringen att en försöksverksamhet i enlighet med dessa huvuddrag får inledas snarasl möjligt. Del är min förhoppning all dessa försök skall leda till både bällre säsongutjämning och till minskal krångel.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

antaga i arbetsmarknadsdepartementet upprättat förslag lill lag om ändring i lagen (1976: 600) om offentlig anställning

2.

godkänna vad jag anfört om medel för uppförandet av elt Folkets hus i Kiruna

3.

godkänna vad jag anfört om offentlig skyddad sysselsättning

4.

godkänna vad jag anfört om nya regler för kommunala bered­skapsarbeten

5.

godkänna vad jag anfört om ell kommunalt rekryteringsstöd

6.

godkänna vad jag anfört om samordnade insatser mellan arbets­marknadsverket och Stockholms kommun

7.

lill Sysselsättningsskapande åtgärder på tilläggsbudget 1 lill statsbudgeten för budgetåret 1984/85 under tionde huvudtiteln anvisa etl reservationsanslag av 1 750000000 kr.

Prop. 1984/85:45

55 Bilaga 2.1

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning

Härigenom föreskriv att I kap. 6S lagen (1976:600) om offentlig anställ­ning' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

I kap.

6S-

Lagen   gäller   inle   arbetstagare

Lagen   gäller  inle   arbetstagare

som har anvisats beredskapsarbete      som har anvisats beredskapsarbete,

f//('/-arbeie i ungdomslag.

arbeie i ungdomslag eller skyddat

arbete.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985.

Lagen omtryckt 1982; 100. Senasle lydelse 1983: 1074.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1984