Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:81

Regeringens proposition 1978/79:81

om ändrade beskattningsregler vid skogsuttag med anledning av skador på skog;

beslutad den 7 december 1978.

Regeringen föreslår riksdagen atl aniaga del förslag som har upptagits i bifogade uldrag av regeringsproiokoll.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Skaltskyldig som har gjort skogsuitag kan skjuta upp beskattningen av en del av skogsiniäklen genom atl sätta in medel på särskilt konto i bank (skogskonto). Uppskov medges f n. med högsl 60 % av köpeskillingen för avverkningsrätter, 40 % av köpeskillingen för leveransvirke och 40 % av saluvärdet av skogsprodukter som har tagils ut till förädling i egen rörelse.

Tidigare har genom tillfällig lagstiftning skogsägare som drabbats av stormfällning fått uppskov med större belopp i vissa fall. I propositionen föreslås att permanenta regler skall införas om utvidgad rätt till uppskov när siormfällning, insektsangrepp eller liknande skador motiverar en tidigare­läggning av avverkningarna. Förslaget innebär att den högsta avdragsgilla insättningen på skogskonto i dessa fall höjs lill 80 % av köpeskillingen för avverkningsrätter och 50 % av köpeskillingen för leveransvirke resp. salu­värdet av uttagna skogsprodukter

De nya reglerna avses komma atl gälla fr. o. m. 1979 års taxering.

Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 81

Prop. 1978/79:81

Förslag till

Lag om ändring i skogskontolagen (1954:142)

Härigenom föreskrivs all 2 och 5 nedan angivna lydelse.

skogskonlolagen (1954:142)' skall ha

Nuvaiande lydelse

Beträffande viss förvärvskälla må uppskovet för ett och samma beskattningsår avse högsl eti belopp, motsvarande summan av

a)

sextio proceni av den a beskatt­ningsåret belöpande köpeskillingen för skog, som avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrätt,

b)

fyrtio proceni av den å beskaU­ningsärel belöpande köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter, samt

c)

fyrtio procent av saluvärdet av skogsprodukter, som under beskatt­ningsåret uttagits för förädling i egen rörelse.

Föreslagen lydelse

2f

Beträffande viss förvärvskälla/ar uppskovet för eU och samma beskattningsår, om annat ej följer av andra och tredje styckena, avse högsl ett belopp motsvarande summan av

a)

sextio proceni av den på beskattningsårei belöpande köpe­skillingen för skog, som //aravyttrats genom upplåtelse av avverknings­rätt,

b)

fyrtio procent av den pä beskattningsåret belöpande köpe­skillingen för avyttrade skogspro­dukter samt

c)

fyrtio procent av saluvärdet av skogsprodukter, som under beskatt­ningsåret har tagits ut för förädling i egen rörelse.

Medför stormföltnlng, brand, in­sektsangrepp eller liknande händelse att en betydande del avförvärvskällans skog bör avverkas tidigare än vad som annars skulle ha varit fallet, fär skatt-skyldig, om och i den mån han med intyg frän skogsvårdsstyrelsen i länet eller på annat sått visar att intäkt häriför sig UU avverkning som nu har sagts, uppskov med högst ett belopp motsvarande summan av

a) åttio proceni av den pä beskatt­ningsåret belöpande köpeskillingen för skog, som har avyttrats genom upplå-

'Senaste lydelse av lagens rubrik 1975:263. Senaste lydelse 1978:740.

Prop. 1978/79:81

Uppskov må dock ej åtnjutas för högre belopp än som motsvarar den beräknade nettointäkten av den för­värvskälla, varifrån iniäkten av skogsbruk härrör.

Har i förvärvskällan redovisats utdelning från samfällighet, som av.ses i 53 § I mom. första stycket O kommunalskatielagen (1928:370), får uppskov åtnjutas lill den del utdelningen härrör från intäkt av skogsbruk i samfällig-

Nuvarande lydelse

Skaltskyldig som skall betala så­dan likvid för växande skog som avses i punkl 11 av anvisningarna till 21 § kommunalskatielagen (1928: 370), skogslikvid, och som efter den tidpunkt för tillträde av den skogbä­rande marken som gäller enligt fastigheisbildningslagen (1970:988) eller enligt skriftligt avtal, dock ej före den lidpunki då fastighetsbild­ning har sökts, har lagit ut skog för aU erhålla medel till betalning av skogslikviden, får, för beskattnings­år, under vilket likviden ännu ej förfallit till betalning, erhålla upp­skov med högst ett belopp, motsva­rande köpeskillingen för skog som avyttrats genom upplåtelse av av­verkningsrätt eller sjuttio procent av köpeskillingen för avyttrade skogs­produkter.

Föreslagen lydelse

telse av avverkningsrält,

b)

féinlio proceni av den på beskaiiningsårei belöpande köpe-skUlingen för avyttrade skogsprodukter samt

c)

femtio proceni av saluvärdet av skogsprodukter, som under beskatt­ningsåret har tagits ut fÖr förädling i egen rörelse.

Skatiskyldig som skall betala så­dan likvid för växande skog som avses i punkt 11 av anvisningarna till 21 § kommunalskatielagen (1928: 370), skogslikvid, och som efter den lidpunki för tillträde av den skogbä­rande marken som gäller enligt fastighetsbildningslagen (1970:988) eller enligt skriftligt avtal, dock ej före den tidpunkt då fastighetsbild­ning har sökts, har tagit ut skog för alt erhålla medel lill belalning av skogslikviden, får, för beskattnings­år, under vilkel likviden ännu ej förfallit till belalning, erhålla upp­skov med högsl ett belopp motsva­rande summan av

a)

hela köpeskillingen för skog, som har avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrält och

b)

sjuttio procent av köpeskilling­en för avyttrade skogsprodukter.

Vad i första-tredje styckena sägs om köpeskiUing gäller även försäkringser­sättning för skog och skogsprodukter.

Uppskov/oV ej åtnjutas för högre belopp än som motsvarar den beräk­nade nettointäkten av den förvärvs­källa, varifrån intäkten av skogsbruk härrör.

Prop. 1978/79:81

4

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

heten under del beskauningsår vartill utdelningen hänför sig på samma sätt som om denna del utgjort intäkt av skogsbmk, som den skatlskyldige drivit själv.

5§

Belopp, för vilkel uppskov med

Belopp, för vilkel uppskov med

laxeringen yrkas, skall vara inbelall

laxeringen yrkas, skall vara inbeialt

lill banken senasi den dag den skatt-

till banken senast den dag den skatl­

skyldige jämlikt bestämmelserna i

skyldige enligt 34 § taxeringslagen

36 § taxeringsförordningen har atl

('y956.-62i> har all avlämna självde-

avlämna självdeklaralion.

klaraiion.

Denna lag iräder i krafl en vecka efter den dag, då lagen enligt uppgifi på den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling och lillämpas första gången vid 1979 års taxering.

Utan hinder av 5 § skogskonlolagen (1954:142) Hr skatiskyldig åtnjuta uppskov vid 1979 års taxering för belopp som har inbetalats till banken senasi den 20 april 1979, även om allmän självdeklaration enligt 34 § taxeringslagen (1956:623) skall avlämnas tidigare. I nu avsedda fall skall den skattskyldige i anslutning till inbetalningen till skattechefen eller ordföranden i taxerings­nämnden inkomma med sådan utredning och sådant besked som avses i 4 § första och andra styckena skogskontolagen.

Prop. 1978/79:81

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-12-07

Närvarande: statsministem Ullslen, ordförande, och statsråden Sven[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Bondestam

Föredragande: slalsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändrade beskattningsregler vid skogsuttag med anledning av skador på skog

1 Inledning

I en inom budgetdepartementet utarbetad promemoria (Ds B 1978:2 Beskattning av skogsbmk) har beskrivits två olika metoder för den framtida beskattningen av skogsinkomster. I promemorian har också tagits upp vissa frågorsom inte har direkt samband med valet av beskatiningsmelod. Sålunda föreslås i promemorian bl. a. att den som lill följd av skador på skogen har tvingats till stora skogsuttag skall få ökade möjligheter att använda skogs­konlosystemet.

De avsnitt av promemorian som behandlar de nuvarande reglerna om skogskonto och de föreslagna nya reglerna vid skador på skog bör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 1.

Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av riksskatteverket (RSV),lanlbruksslyrelsen, skogsstyrelsen, statens lantmäteriverk, domän­verket, kammarräiien i Stockholm, Sveriges lantbruksuniversitet, länsstyrel­serna i Jönköpings, Kronobergs, Kalmar, Älvsborgs, Värmlands, Örebro, Västmanlands, Kopparbergs, Gävleborgs, Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län, 1976 års fastighetstaxeringskommitlé (Fi 1976:05), Centralorganisationen SACO/SR, Familjeföretagens förening. Föreningen auktoriserade revisorer (FAR), Landsorganisationen i Sverige (LO), Landstingsförbundet, Lantbrukarnas riksförbund (LRF), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska företagares riksförbund. Svenska kommunförbundei. Svenska kyrkans församlings- och pasloratsförbund, Sveriges advokatsamfund, Sveriges fastighetsägareförbund, Sveriges härads-allmänningsförbund, Sveriges indusiriförbund, Sveriges jordägareförbund,

1* Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 81

Prop. 1978/79:81

6

Sveriges skogsägareföreningars riksförbund (SSR), Sågverkens råvaruför-ening. Taxeringsnämndsordförandenas riksförbund (TOR) och Tjänstemän­nens centralorganisation (TCO). Kammarkollegiet har, utan all avge egel yttrande, överlämnat yttranden från stiftsnämnderna i Växjö, Västerås, Karlstads och Luleå stift. Skrivelser har även inkommii från Svenska civilekonomföreningen (SCF) och från Våmhus sockensamfällighelsför-ening.

Lantbruksstyrelsen har överiämnat yttranden från lantbruksnämnderna i Jönköpings, Hallands, Älvsborgs, Väslmanlands, Kopparbergs, Gävleborgs och Västerbottens län. Skogsstyrelsen har överlämnat yttranden från samt­liga skogsvårdsslyrelser i Iandel ulom skogsvårdssiyrelsen i Malmöhus län och lill sill egel yllrande fogat en sammanställning över skogsvårdsstyrel­sernas yttranden. Länsstyrelsen i Kronobergs län har till sill yttrande fogal ytlrandel från skogsvårdssiyrelsen i länet. Till länsstyrelsens i Kalmar län yttrande har fogals yllranden från LO-dislriktel i sydöstra Sverige, Lantbru­karnas länsförbund i norra och södra Kalmar samt från skogsvårdssiyrelsen i länet. Länsstyrelsen i Kopparbergs län har lill sitt yttrande fogat yttranden från lantbruksnämnden och skogsvårdsstyrelsen i länet. Familjeföretagens förening, LRF, Sveriges häradsallmänningsförbund och Sveriges skogsäga­reföreningars riksförbund åberopar yttrande av Lanibrukarnas skaitedelega­tion. LO hänvisar till ett gemensami yllrande av Svenska pappersindustri-arbetareförbundet, Svenska skogsarbelareförbundel och Svenska iräindustri-arbelareförbundel. SAF och Sveriges industriförbund åberopar yttrande av Skogsindustriernas samarbetsuiskolt (SISU).

En sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.

Jag lägger i det följande fram förslag om särskilda skogskontoregler vid skogsuitag som föranleds av skador på skog. Vad gäller utformningen av skogsbeskaliningen i övrigi pågår f n. inom budgetdepartementet en bered­ning äv promemorians förslag och de synpunkter som har lämnats vid remissbehandlingen. Min avsikt är alt redovisa resultatet av detla arbeie under våren 1979.

2 Föredragandens överväganden

Under 1970-lalel har en stor mängd växande skog förstörts av skadein­sekter, särskilt i Värmlands län. En starkt bidragande orsak till inseklsan-greppen har varit de stormfällningar som inträffade i slutet av 1960-talet.

Skogsstyrelsen gör varje år en inventering av de skador som har föranletts av angrepp av granbarkborrar. Inventeringarna visar att de åriiga skadorna visseriigen minskade under perioden 1971-1976 men att de efter år 1976 åter har ökat i omfaUning. Den nyligen genomförda inventeringen för år 1978 visar en mycket allvarlig uppgång.

Bekämpningen av granbarkborren har hittills i första hand genomförts med

Prop. 1978/79:81

7

hjälp av fångslvirke. Delta innebär atl virke läggs ut före granbarkborrens svärmning och forslas bort eller barkas kort lid därefter. Under sommaren 1978 har försök gjorts att bekämpa insekterna med särskilda lockämnen. Lockämnen kommer under år 1979 atl användas mer allmänt i samband med en kraftigt ökad bekämpningsinsais. Regeringen har genom beslul den 23 november 1978 ställi ca 24 milj. kr. lill skogsstyrelsens förfogande för budgetårel 1978/79 för åtgärder mol befarad skadegörelse av skogsinsek-ler.

Enligt skogsvårdslagsiifiningen har skogsstyrelsen möjlighel all föreskriva alt skogsägare skall ingripa mot insektshärjningar. Med slöd av 34 § första slyckel skogsvårdslagen (1948:237, ändrad senast 1977:352) kan sådana föreskrifier lämnas om skogseld, siormfällning eller annat har lett till insektshärjningar av större omfattning eller om överhängande fara för insektshärjningar föreligger. Skogsstyrelsen har meddelat bestämmelser för Jönköpings, Älvsborgs, Värmlands, Örebro, Kopparbergs, Gävleborgs och Väsiernorrlands län. Besiåmmelserna gäller lill uigången av år 1978. Skogsvårdssiyrelsen i resp. län avgör inom vilka områden i länel som de skall lillämpas. Nya föreskrifter från skogssiy relsen för det fortsatta bekämpnings-arbetet kan väntas inom kort.

Skogsskyddsbestämmelserna kompletterades år 1977 med föreskrifterom skyldighet för skogsägare alt vidta förebyggande åtgärder mot barkborrehärj-ningar(prop. 1976/77:111, JoU 1976/77:29, rskr 1976/77:276, SFS 1977:350, 352). Enligt 34 § andra siycket skogsvårdslagen får föreskrifterna avse bl. a. upparbetning av stormfälld skog och ålgärder vid röjning och uiforsling av virke. Generella föreskrifter av delta slag har meddelats av regeringen i skogsskyddsförordningen (1977:350) och av skogsstyrelsen.

Har föreskrifter meddelats enligt 34 § första stycket skogsvårdslagen utgår skäligt statsbidrag för bekämpningsålgärderna. Bidraget avser normalt atl delvis täcka de merkostnader som skogsägaren åsamkas ull följd av åtgärderna. Vidare kan statlig garanti för lån ges enligt kungörelsen (1969:705, ändrad 1970:258) om slalligl stöd vid skada pä skog. Garantin är avsedd atl finansiellt underlätta all virket las om hand genom snabb upparbetning, transport, lagring och virkesskydd.

Det nu beskrivna statliga stödet syftar till att ge hjälp lill finansieringen av kostnaderna för skogsskyddsåtgärder. Även intäktssidan är emellertid av intresse. Skadorna leder ofta till att skogsägaren blir tvungen atl på kort tid göra mycket stora skogsuttag. De iniäkter som följer av uttagen beskattas till följd av progressionen inom inkomslskaltesystemet hårdare än om uttagen hade gjorts under en längre period. Skatteeffekterna kan också göra atl skogsägarna inte tillräckligt aktivt deltar i skogsskyddsarbetet. Man har därför från olika håll riktat krav på att beskattningen av intäkterna vid framtvingade skogsuttag skall lindras.

Skattelagstiftningen innehåller redan i dag en bestämmelse som direkt tar sikte på framtvingade skogsuitag. Enligt 3 § 2 mom. 1) lagen (1951:763) om

Prop. 1978/79:81

8

beräkning av slallig inkomslskall för ackumulerad inkomsi lar särskild skatieberäkning ske för inläkl som härrör från avverkningar som har framivingais av skador på skogen. Bestämmelsen får inte utnyiijas om intäkten har föranlett avdrag för insättning på skogskonto.

Skogsägare som har tvingats au avyttra skog har i övrigi naluriigivis samma möjlighel lill inkomslfördelning över åren som slår andra skogsägare lill buds. Genom alt ulnyllja skogskonlosystemet kan beskattningen av 60 % av köpeskillingen vid en rot försälj ning och 40 % av köpeskillingen för leveransvirke och värdel av egna ullag fördelas på en lioårsperiod. Med köpeskilling har jämställts försäkringsersäiining för skog (dåvarande riksskallenämndens meddelande RN I 1961 nr 3:4). En skogsägare som upplåter avverkningsrält lill skog behöver vidare inte la upp hela köpeskil­lingen med en gång uian kan skallemässigt få fördela den-på de år då dellikvider fiyler in [sextonde stycket av punkl 1 av anvisningarna till 41 § kommunalskatielagen (1928:370)]. 1 sammanhanget bör också nämnas all skogsägaren kan undgå beskaUning för uttagen i den mån han kan visa att han är berättigad till avdrag för värdeminskning av skog.

Vid en del tillfällen, senasi genom lagstiftning år 1977 (prop. 1977/78:28, SkU 13, rskr 34, SFS 1977:964). har skogsägare som drabbats av slormFällning fått ökade möjligheler au ulnyllja skogskonlo. Den högsia avdragsgilla insättningen på skogskonlo har höjts från 60 % till 80 % av köpeskillingen för sålda rotposter och från 40 % lill 50 % av köpeskillingen för leveransvirke och av värdet av egna uttag. Den förhöjda insäliningsrätten har Hit tillämpas vid två eller tre taxeringar i anslutning till siormfällningen.

I den inom budgetdepartemeniet ularbetade promemorian om skogsbe­skaliningen har föreslagits alt permanenta regler skall tas in i skogskonto­lagen efter mönster från tidigare tillfällig lagstiftning. De förhöjda procent­satserna, 80 resp. 50, skall enligt förslaget få tillämpas om skogsägaren med intyg från skogsvårdssiyrelsen visar alt en betydande del av fastighetens skog måste avverkas tidigare än planerat lill följd av siormfällning, insekisangrepp eller andra skador på skogen. Endasl intäkter som härrör från lidigarelagd avverkning skall berättiga till höjd insättning.

Promemorieförslaget om särskilda skogskontoregler i skadefallen har fått ett genomgående positivt mottagande vid remissbehandlingen. Del övervä­gande antalet av de myndigheter och organisaiioner som har yttrat sig i frågan tillstyrker förslaget utan några reservationer eller lämnar del hell utan erinringar. Några remissinstanser anser dock alt medel som har satts in på skogskonlo enligt den föreslagna specialregeln bör fl stå inne på kontot under längre tid än tio år. Som motivering för föriängning framhålls bl. a. atl skadorna på skogen kan vara så omfattande au en stor del av skogskapitalel måste avverkas.

Vid remissbehandlingen har det vidare från några håll gjorts gällande att de föreslagna reglerna inte är tillräckliga. Så t. ex. betonar Lantbrukarnas skattedelegation, som i och för sig är positiv till atl en permanent lagstiftning

Prop. 1978/79:81

9

genomförs på detla område, alt de föreslagna reglerna bör kompletteras för skador som kan sägas vara av katastrofkaraktär. I sådana allvarliga fall bör man enligt delegaiionen lillämpa regler liknande dem som gäller för försäkringsersäiining på byggnader. En sådan ersäiining är skailefri då den uppbärs men beaktas vid realisationsvinslberäkningen när fastigheten seder­mera säljs. Med uigångspunki från den i departementspromemorian beskrivna s. k. sambandsmeloden föreslår delegaiionen alt 40 % av utfal­lande försäkringsersäiining och köpeskilling för skog i samband med svåra skador på skog skall behandlas på samma sätt som försäkringsersättning på byggnad.

För egen del får jag anföra följande. Som jag redan nämnt pågår f n. en beredning av de förslag lill ny skogsbeskailning som har presenierais i departementspromemorian och de i vissa delar kritiska synpunkier som har framförts vid remissbehandlingen. Jag är inte beredd all nu ta ställning lill den framlida skogsbeskaliningen i stort. Remissbehandlingen haremellertid visal atl det är en allmän uppfaUning alt ullag som föranleds av skador på skog träffas av en alltför hög omedelbar beskattning och atl syftet med skogsvårdslagstiftningen i viss män kan motverkas av delta förhållande. Jag ansluter mig lifl denna uppfattning och anser det befogat au behandla frågan med förtur.

De ändringar som här kan bli aktuella Hr givetvis inte försvåra en övergång lill ett nytt skogsbeskattningssyslem. Det kan därför inte komma i fråga att i delta sammanhang föreslår en principiellt ny lösning, t. ex. av det slag som Lantbrukarnas skaitedelegation har skisserat. Tills vidare bör man i stället utgå från de regler för skogsbeskattningen som nu gäller.

Förslaget i promemorian innebäratt lättnader i beskattningen i skadefallen åstadkoms inom ramen för skogskonlosystemet. I likhet med remissopi­nionen anserjag att detta är ändamålsenligt. Om en större del av skogsin-täkierna fär sällas in på skogskonlo i skadefallen ökar möjlighelen för drabbade skogsägare att få till stånd en inkomstutjämning över åren. Vidare kan koniomedlen utnyttjas lill att finansiera de äierväxtåtgärder som avverkningarna nödvändiggör. En inte oväsentlig synpunki är all skogskon­losystemet är väl känt av de skattskyldiga liksom av banker, länsstyrelser och taxeringsnämnder.

Jag föreslår därför att promemorieförslaget om lättnader i beskattningen vid framtvingade skogsuttag läggs till grund för omedelbar lagstiftning. Vad gällerden närmare utformningen av de nya skogskonioreglerna villjag anföra följande.

Prövningen av om de särskilda skogskonioreglerna skall få lillämpas har i promemorieförslaget lagts på skogsvårdsstyrelsen i länet. Jag anseratt det är lämpligt an liksom vid tidigare tillfällig lagstiftning utnyttja skogsvårdssty­relsernas sakkunskap. Det är naturiigt att den som vill utnyttja möjligheten till förhöjd skogskontoinsättning vänder sig till skogsvårdsstyrelsen i länet med en begäran om intyg. Den skatlskyldige bör emellertid ha möjlighel atl

Prop. 1978/79:81

10

även på annal sätl än genom intyg från skogsvårdsstyrelsen visa all han är beräiligad all utnyttja de särskilda reglerna. Della bör komma lill utiryck i lagiexien.

Vad gällerarlen av de skadorsom skall berättiga till utvidgad uppskovsräli, anserjag inte atl några särskilda begränsningar är motiverade. Del är från skogsvårdssynpunki alllid angeläget atl skadad skog las om hand. De skadefall som anges i 3 § 2 mom. 1) lagen om beräkning av siailig inkomslskall for ackumulerad inkomsi omfaiias ulan vidare av min förslag. Reglerna bör sålunda vara liHämpliga vid brand, siormfällning, lorka och insekisskador liksom vid skador till följd av svampangrepp, översvämning och snöbroll. Bestämmelsen om rätt till särskild skatteberäkning bör vara kvar i sin nuvarande utformning.

Enligt förslaget i promemorian skall den utvidgade uppskovsrätten få tillämpas om en betydande del av den skatlskyldiges skog till följd av en skada på skogen måsle avverkas tidigare än vad som annars skulle ha varit fallet. Om detia krav är uppfyllt kan uppskov medges för iniäkter som hänför sig lill sådan lidigarelagd avverkning. Några invändningar mol denna konstruktion av ävdragsrällen har inte framförts vid remissbehandlingen. Lantbrukarnas skatledelegalion påpekar dock atl uttrycket "betydande del" bör preciseras.

1 likhel med remissinsianserna anserjag att de särskilda reglerna bör få utnyttjas om de förutsättningar som anges i promemorieförslaget är uppfyllda. Enligt min uppfaUning är del inte nödvändigi att i lagtexten närmare bestämma hur omfattande skadan skall vara för atl de förhöjda procentsatserna skall fl tillämpas. I promemorian har som riktmärke tagits atl skadan föranleder en lidigarelagd avverkning av skog som motsvarar minsl två års tillväxt på den skogsmark som ingår i förvärvskällan. Jag anser dena vara en lämplig avvägning. Vid bedömningen av storieken av de fram­tvingade skogsutlagen bör även sådana iniäkter medräknas som härrör från avverkning av skog som inte direkt har skadats, om det från skogsvårdssyn­punkt eller av avverkningstekniska skäl framstår som angeläget alt avverk­ningarna görs. Iniäkter som härrör från t. ex. fångstvirke kommer sålunda all omfattas av de föreslagna reglerna.

Det ligger i sakens natur alt den skattskyldige måste lämna skogsvårds­styrelsen de uppgifter om intäkter m. m. som skogsvårdssiyrelsen behöver för att utfärda intyg. Det kan vara lämpligt att uppgifterna och intyget lämnas på särskild blankett. Det ankommer i första hand på RSV att ta initiativ till de åtgärder som behövs för tillämpningen av de nya bestämmelserna.

Enligt förslaget i promemorian skall den förhöjda insättningsrätien få beräknas på dels köpeskillingen för upplåtna avverkningsrätter och dels köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter. Jag anser att även intäkt som avser värdet av egna uttag bör berättiga till höjd insättning. Försäkringser­sättning för skog bör här och vid tillämpning av skogskontoreglerna i övrigi behandlas på samma sätt som köpeskilling. Ett förtydligande på denna punkt

Prop. 1978/79:81

11

är moliverai.

1 förfallningsförslagei har som förulsäiining för den förhöjda insättnings-rällen angetts att skogsiniäklen skall hänföra sig till lidigarelagd "avverk­ning". Delta uttryck har använts i vid bemärkelse och innefattar t. ex. förstörelse av skog genom brand. Uttrycket innefattar vidare inte bara avverkningar som redan har gjorts ulan också avverkningar som avses alt ske efter beskauningsårels utgång enligt upplåten avverkningsrätt.

Vid lidigare lillfällig lagsiiftning har procenisaiserna för den högsia insättningen bestämts lill 80 resp. 50. Med hänsyn lill bl. a. de andra möjligheter till inkomstutjämning som finns, anserjag all dessa procentsatser är tillräckliga även i detta sammanhang.

En i viss mån näraliggande fråga är skogskontots löptid. Enligt nuvarande regler skall medel på skogskonlo som inte har lagils ul tidigare betalas äter lill insättaren efter tio är och dä las upp lill beskattning. I några yllranden över promemorian har framförts krav på atl medlen skall kunna få slå inne under längre lid. Dessa önskemål har i försia hand gällt medel som härrör från skador på skogen som är av katastrofkaraktär.

Del huvudsakliga syftei med skogskontosystemet är att skogsägaren vid inkomstbeskattningen skall fl fördela skogsintäklerna mellan olika beskatt­ningsår och därigenom erhålla en lägre total skattebelastning. Normalt torde en tioårsperiod vara tillräckligt för alt tillgodose detla syfte. Del kan emellertid inträffa all stormfällningar, insekisangrepp och liknande händelser motiverar så stora avverkningar att en inkomstutjämning över mer än tio år ter sig rimlig. Vissa skäl lalar alltså för en förlängning av uppskovsiiden i katastroffallen. Det finns emellertid också skäl som talar emot en föriängning. Skogskonlosystemet bygger bl. a. på atl koniomedlen skall kunna användas för att bekosta återväxtåtgärder. Beskattningen av medel som tas ut från skogskonto kan delvis neutraliseras av avdragsgilla kostnader. Det ingår i en god skogsvård att vidta återväxtåtgärder i nära anslutning till slutavverkning. Oavsett skadornas och avverkningarnas omfattning torde några återväxtåtgärder inte kvarstå efter tioårsperiodens utgång. I detta hänseende får sålunda tio är anses vara en tillräckligt lång löptid också i katasiroffallen. Till bilden hör vidare att skogskontomedel skall tas lill beskaUning inte bara när uppskovstiden har gått till ända utan även bl. a. vid överiåtelse av den förvärvskälla för vilken insänning har gjorts. Om uppskovsiiden föriängs ökar sannolikheten att förvärvskällan överiåts under uppskovstiden. Beskattning kommer då trots föriängningen att äga mm. Det finns också anledning atl erinra om alt många skogsägare låler huvuddelen av de insatta medlen stå inne ända fram lill slutet av uppskovsperioden. Del är sannolikt alt åtskilliga av dem skulle bete sig på molsvarande säll även om man förlängde uppskovsiiden. Den kraftiga skatteeffekt som normalt följer av stora skogskontouttag under kort tid skulle därför komma att accentueras vid en föriängning.

Del anförda visar enligt min mening att en förlängning av uppskovstiden

Prop. 1978/79:81

12

väcker flera frågor av principiell natur. En så genomgripande ändring av skogskonlosystemet bör därför inte övervägas i delta sammanhang. Denna fråga - liksom Lantbrukarnas skattedelegaiions förslag att skallemässigt behandla vissa skogsintäkier med anledning av svåra skador på skog på samma säll som försäkringsersäiining för byggnad och den därmed samman­hängande övergångsproblemaliken - fär i stället övervägas i det fortsatta arbelel med atl utforma ett nytt skogsbeskattningssyslem.

Mot bakgrund av del anförda är jag inte beredd att nu föreslå någon annan ändring i skogskonlosystemet än en förhöjd insätiningsrätl i skadefallen.

Jag anser det angeläget atl de nya reglerna träder i kraft snarast möjligt, dvs. redan vid 1979 års taxering. De skogsägare som berörs av lagen (1977:964) med särskilda bestämmelser om insättning på skogskonto bör vid 1979 års laxering alternativt kunna tillämpa skogskontolagen i dess nya lydelse. Ikraftlrädandebesiämmelserna lill ändringen i skogskontolagen bör utformas sä atl insättning på skogskonlo vid 1979 års taxering generellt skall fl ske senasiden 20 april 1979. Härden skallskyldige fån anstånd till en senare dag med alt avlämna sin allmänna självdeklaralion, flr naluriigtvis insättning ske senast den dagen.

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jag au regeringen föreslår riksdagen atl aniaga inom budgeldepartemenlet upprättat förslag till lag om ändring i skogskonlolagen (1954:142).

4 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genom proposition föreslå riksdagen att antaga det förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop. 1978/79:81

13

Bilaga I

Beskattning av skogsbruk

Ds B 1978:2

' 1 denna bilaga återges bara de delar av promemorian som behandlar nuvarande regler om skogskonto och de föreslagna reglerna vid skador på skog.

Prop.  1978/79:81

14

Promemorieförslaget

Förslag till

Lag om ändring i skogskontolagen (1954:142)

Härigenom föreskrivs an 2 § skogskontolagen (1954:142)' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

2f 

Beiräffande viss förvärvskälla må uppskovet för ell och samma beskatt­ningsår avse högst ett belopp, motsvarande summan av

a)

sextio procent av den ä beskaiiningsårei belöpande köpeskillingen för skog, som avylirals genom upplåtelse av avverkningsrätt,

b)

fyrtio procent av den å beskattningsåret belöpande köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter, samt

c)

fyrtio procent av saluvärdet av skogsprodukter, som under beskatt­ningsåret uttagits för förädling i egen rörelse.

Har såsom intäkt upptagits lik-vid. som avses i punkt 

II 

av anvisningarna till 21 § kommunalskatielagen. må uppskov jämväl erhållas for sådan inläkl i dess helhet.

Skattskyldig, som vid jorddelnings- Medför siornifåUning, brand, in-

jörrällning tillträtt ny mark och efter

seklsangiepp eller liknande skada an

tilllräde; uttagit skog för atl erhålla

en betydande del av fastighetens skog

medel tiU framtida betalning av sådan

måste avverkas tidigare än vad som

lik-vid som anges i andra stycket, må

eljest skulle ha varil fallet, får skatt-

för beskattningsår, under vilkel likvi-

skyldig, om och i den mån han med

den ännu ej Jörfallii till belalning,

intyg från skogsvårdssiyrelsen i länel

erhålla uppskov med högsl ell belopp,

visar all Iniäki hänför sig lill avverk-

motsvarande köpeskUUngen för skog

ning som nu sagls, uppskov med högsl

som avyttrats genom upplåtelse av

ett belopp molsvarande åttio proceni

avverkningsrätt eller sjuttio proceni av

av köpeskillingen för skog som avyit-

kÖpeskiUingenför avyttrade skogspro-

räls genom upplåtelse av avverknings-

dukier.

rän och femiio procent av köpeskil­

lingen för avyiirade skogsprodukier.

Uppskov må dock ej åtnjutas för

högre belopp än som motsvarar den

beräknade nettointäkten av den förvärvskälla, varifrån intäkten av skogsbruk

härrör.

'Senaste lydelse av lagens rubrik 1975:263.

Senaste lydelse 1976:1096. Lydelsen har efter utgivandet av promemorian ändrats

genom 1978:740.

Prop. 1978/79:81

15

Promemorie förslaget

Nuvarande lyddse

Föreslagen lyddse

Har i förvärvskällan redovisats utdelning från samfällighel, som avses i 53 § 1 mom. försia stycket O kommunalskatielagen (1928:370), får uppskov åtnjutas till den del utdelningen härrör från intäkt av skogsbruk i samfällig­heien under del beskattningsår vartill utdelningen hänför sig på samma sätl som om denna del ulgjorl inläkl av skogsbruk, som den skallskyldige drivit själv.

Denna lag iräder i kraft två veckor efter den dag, då lagen enligt uppgifi på den har utkommit från iryckel i Svensk författningssamling, och lillämpas försia gången i fråga om beskauningsår för vilkel laxering i första instans sker år 1981.

Prop. 1978/79:81

16

3.5 Reglerna om skogskonto

Bestämmelser om uppskov med beskauningen av skogsinkomst finns, som inledningsvis påpekats, i skogskonlolagen. Tekniskt är förfarandet utformat så atl skogsinkomsierna alltid skall las upp som inkomst i sedvanlig ordning enligt reglerna i KL. Avdrag får därefter vid inkomstberäkningen ske för belopp som sätts in på eu särskili konto i bank, skogskonlo, i enlighel med vad som föreskrivs i lagen. Kontot är räntebärande. Kontoinnehavaren fär göra uttag från kontot tidigast fyra månader efter insättningen och beskatias då för uttaget belopp. Även ränta på konioi beskallas såsom inkomsi av jordbruksfåstighei, dock försl i samband med all beloppet las ut. Uttag får avse hela innestående beloppet eller del därav. Deluiiag flr dock inte understiga I 000 kr.

Endast fysisk person, oskiftal dödsbo och familjestiftelse har rält att ulnyllja skogskonlolagens uppskovsbesiämmelser (1 §). Sådan rätt lill­kommer emellertid inie delägare i handelsbolag eller kommanditbolag för någon del av hans bolagsinkomst. Inte heller föreligger uppskovsräli för delägare i oskiftat dödsbo när dödsboet enligt 53 § 3 mom. fjärde siycket KL skall beskattas enligt bestämmelserna om handelsbolag.

Uppskovsräiten är beloppsmässigt begränsad uppåt till vad som svarar mot den beräknade nettointäkten av den jordbruksfastighet från vilken iniäkten av skogsbruket härrör (2 §). Nedåt gäller spärregeln att insättning som avser viss förvärvskälla för ett och samma beskattningsår inte flr undersliga 2 000 kr. (3 §).

I fråga om varje förvärvskälla är uppskovet för ett och samma beskatt­ningsår begränsat lill 60 % av den på beskattningsåret belöpande köpeskil­lingen för upplåten avverkningsrätt och 40 % av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter och saluvärdet av uttag till egen rörelse. Uppskovsrätlen gäller också för den del av utdelning från samfälligheien som härrör från intäkt av skogsbruk i samfälligheien.

Vid ullag av skog i samband med fastighetsreglering m. m. gäller ett undanlag från begränsningen lill viss andel av köpeskillingens sioriek (2 §). När skaltskyldig vid faslighelsreglering lillirätt ny mark och efter tillträdet tagit ut skog för atl få medel till framlida belalning av skogslikvid, dvs. den del av likvid enligt 5 kap. 10 § FBL som belöper på växande skog, medges för beskattningsår under vilket likviden ännu inte förfallit till belalning uppskov med hela köpeskillingen vid rotförsäljning och med högst 70 % av köpeskil­lingen vid avyttring av skogsprodukter.

Sedan tio år förflutit från ingången av del år inbetalning skell, skall banken återbetala innestående medel (6 §). Oavsett om uitag gjorts skall dock medlen tas upp lill beskattning om den skallskyldige överlåler faslighet, som ulgör den väsentliga delen av förvärvskälla för vilken insättning skett. Detsamma gäller om avtal träffals om överlåtelse eller panisälining av skogskoniomedel. Taxeringen sker fördel beskauningsår då fastigheisöverlälelsen ägl rum eller

Prop. 1978/79:81

17

avial träffals om överlåtelse eller panisälining av koniomedlen. Beskattning oavsett uttag skall också komma lill stånd bl. a. vid skifte av dödsbo och vissa bodelningar (9 §).

10.2.2 Särskilda regler vid skador på skog

Skogskonlosystemet syftar i första hand lill alt mildra skaiieeffekierna vid siörre skogsutlag som så all säga ligger inom ramen för ett normall bedrivet skogsbruk. Regler som särskilt lar sikle på del fallel atl skogsägaren av omständigheter som han inte råder över tvingas lill skogsutlag uianför den långsikliga avverkningsplanen finns däremot inte. I viss utsträckning finns emellertid sådana regler i annan lagstiftning. Enligt 3 § 2 mom. 1) lagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskall för ackumulerad inkomst får sålunda särskild skatieberäkning åtnjutas beträffande "... intäkt genom avyiiring av skog och skogsprodukier, om avverkningen framtvingats av brand, siormfällning, lorka, insekisskador eller dylikl el ler av vatienuppdäm-ning eller framdragande av kraftledning, alli under förutsäuning all iniäkten icke föranlett avdrag för insättning å skogskonto;".

Möjligheten all ulnyllja reglerna om särskild skalleberäkning synes dock ha utnylljals i relativt liten utsträckning. Detla torde bero bl. a. på att den särskilda skalleberäkningen avser endasl den statliga inkomsiskatlen. Bristande kunskap om reglerna om ackumulerad inkomst kan också ha spelat in.

Vid fiera tillfällen har vidare skogsägare, som drabbats av siormfällning av skog, genom tillfällig lagsiiftning filt sina möjligheler atl använda skogs­konto vidgade (senasi SFS 1977:964, prop. 1977/78:28, SkU 1977/78:13, rskr 1977/78:34). Uppskovsbeloppel har för vissa beskattningsår höjts frän 60 % till 80 % av köpeskillingen för upplåtna avverkningsrätter och från 40 % till 50 % för köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter och värdet av uttag till egen rörelse. Som förutsäitning föratt fl åtnjuta den vidgade uppskovsrätlen har gälll att skogsägare med intyg från skogsvårdssiyrelsen i länel kunnat visa atl skog i avsevärd omfattning stormfällts på fastigheten.

1 riksdagen och i skrivelser lill regeringen har framställts krav på att intäkter till följd av framtvingade skogsuttag skall behandlas förmånligare i skatte­hänseende än f n. Det är i första hand skogsutlag som föranleds av skadeinsekters härjningar pä skogen som åsyftas. Som motivering anförs att det från skogsvårdssynpunki är angeläget att skadade träd snabbt avverkas, upparbetas och transporteras ur skogen. 1 annat fall kan skadeinsekterna spridas och angripa friska träd. Vidare anges an det ofta kan vara befogat atl avverka friska träd föratt förhindra fortsälla insekisangrepp.

Det får anses angeläget all skogsintäkier vid framtvingade skogsutlag i mindre omfattning än f. n. träffas av omedelbar beskattning. Med förmån­ligare skatteregler kommer skogsägarna att stimuleras lill att snabbt avverka

Prop. 1978/79:81

18

skog som skadats eller som löper risk atl skadas. Bl. a. För atl säkerslälla atl medel finns lillgängliga för framlida åierväxlåigärder är det lämpligt all Ulnyllja skogskontosystemel. Della kan ske genom atl i de här diskuterade fallen medge uppskov för siörre del av skogsiniäklen än i andra fall. Reglerna bör göras permanenia och las in i skogskonlolagen.

De permanenta skogskonioreglerna vid framtvingade skogsutlag synes kunna utformas delvis efter mönsier av tidigare lillfällig lagsiiftning i anledning av siormfällning av skog. Uppskov bör således för varje beskau­ningsår fl åtnjutas med belopp molsvarande summan av 80 % av köpeskil­lingen för upplåina avverkningsräiier och 50 % av köpeskillingen för avyiirade skogsprodukter och egna uttag. Vidare bör de förmånligare skogskonioreglerna få tillämpas endast om den skattskyldige med intyg från skogsvårdsstyrelsen i länet visar att insekts- eller svampangrepp, siormfäll­ning, brand eller liknande händelser föranleder en avsevärd tidigareläggning av avverkning eller avyttring av skog. Som riktmärke för tillämpning av de högre procentsatserna synes böra gälla atl den avverkning, som olyckshän­delsen har eller kan väntas ge upphov till, motsvarar åtminstone två års tillväxt på förvärvskällan. Intyget bör lämnas på ell formulär som utformats av RSV i samråd med skogsstyrelsen m. m.

11.3 Lagen om ändring i skogskontolagen (1954:142)

2 §

I andra stycket har införts reglerom utvidgad uppskovsrätt när skogsfas­tighet drabbats av siormfällning, brand, insektsangrepp eller liknande yttre skada. För atl de högre procentsatserna skall fl tillämpas krävs för det första atl skadan motiverar en tidigareläggning av avverkningen av en betydande del av förvärvskällans skog. Vidare fordras atl den aktuella intäkten fakiiski hänför sig till avverkning som lidigarelagts på grund av skadan. Avverk­ningar som inte har något samband med en inträffad skada kan således inte omfattas av de förmånligare uppskovsbeslämmelsema.

Någon föreskrift om att de höjda procentsatserna llr tillämpas endast om avverkningen sker inom viss tid efter skadetillfället har- bl. a. av praktiska skäl - inte uppställts. Det ligger dock i sakens natur atl det blir svårare för den skatlskyldige alt visa atl viss avverkning föranletts av en skada ju längre tid som förflyter mellan skadetillfället och avverkningen.

Prop.  1978/79:81

19

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttranden över förslaget i promemorian Beskattning av skogsbruk (Ds B 1978:2) om särskilda skogskonto-regler vid uttag som föranleds av skador på skog

Flertalet remissinsianser har inte yttrat sig särskilt över förslaget om nya skogskontoregler i skadefallen. De myndigheter och organisaiioner som berör frågan är positiva lill förslaget.

RSV, kammarräiien i Siockholm. Sveriges lanibruksuniversiiei. länssiyrelsen i Värmlands län. Sveriges advokaisamfiind. Sveriges jordägareförbund och SfSU tillstyrker förslaget eller lämnar del utan erinringar. Lanihruksnåmnderna i Väslmanlands och Kopparbergs län släller sig ocksä bakom förslaget.

Skogssiyrelsen biiräder förslaget. Skogsstyrelsen tillägger att del med hänsyn till senare års omfaitande skador på skog är mycket angeläget all möjligheterna alt utnyttja skogskonlo i skadefallen utvidgas. Skogsvårdssiy­relserna i Uppsala, Gotlands, Ålvsborgs och Gävleborgs län tillstyrker likaså förslaget. Några skogsvårdsstyrelser kommenterar förslaget närmare eller föreslår kompletterande regler.

Skogsvårdssiyrelsen 1 Värmlands tån:

Skogsvårdsstyrelsen tillstyrker den vidgade uppskovsrätlen med beskatt­ning av sådana skogsinkomsier, som föranleits av bl. a. insektsskador. Således bör skogskonlolagen ges en sådan uiformning au uppskov beviljas med beskattningen av belopp som svarar mot 80 % av köpeskillingen för rotposter och 50 % vid försäljning av leveransvirke.

Med hänsyn till atl insektsskadorna i Värmlands län är av mycket stor omfattning och atl del är synnerligen angelägel atl få till stånd en effektiv bekämpning vill skogsvårdssiyrelsen dessulom föreslå atl den tid under vilken medel får vara innestående på skogskonlo uislräckes till 20 eller eventuellt 30 år. Den vidgade avsältningsmöjligheten bör dessutom gälla även för sådani specielll utlagt fångstvirke som föreskrivs av skogsvårdssty­relsen.

Den nedre gräns på två års tillväxt som erfordras för all en skada skall utlösa de förmånligare skogskonioreglerna kan skogsvårdssiyrelsen till­styrka.

Skogsvårdssiyrelsen i Örebro län:

Vid skador på skog förordar promemorian särskilda regler ur beskattnings-synpunkt. Inte minst med lanke på nu aktuella insekisskador med därav följande för tidig och koncentrerad avverkning understödjer skogsvårdssty­relsen tanken pä förmånligare skattebehandling vid på delta sätt fram­tvingade skogsuttag. Genom förmånligare skogskontoregler bör markägaren få rält an låta skogsintäkter stå insatt på skogskonto längre tid mot uppvisande av skadeintyg från skogsvårdssiyrelsen.

Prop.  1978/79:81

20

Skogsvårdssiyrelsen i Väslmanlands län:

Skogsvårdsstyrelsen tillstyrker promemorians förslag om vidgade möjlig­heler all ulnyllja skogskonlo efter avverkning som förorsakals av skada i skogen. Det är en praktisk åtgärd all skriva in de föreslagna högre procenitalen 80 för roiposter respektive 50 för leveransvirke i skogskonto­lagen i stället för att utfärda särbestämmelser av samma innebörd för varje lillfälle när siörre skadefall inlräffar. Det bör ej erbjuda nämnvärda administrativa svårigheter för skogsägarna all få ell intyg från skogsvårds­styrelsen om skedd skada som underlag för en framställning om förhöjd avsältning lill skogskonlo.

Några remissinsianser anser alt de föreslagna reglerna inte är tillräck­liga.

SACO/SR:

En skogsägare kan drabbas av skador, som praktiskt tagel utplånar skogen och därmed hans försörjningsunderlag för överskådlig tid framåt, l. ex. insekisskador. YUeriigare regler bör tillkomma för an ge sådana katastrof-drabbade skogsägare en viss tillfällig skattelättnad.

SCF delar SACO/SR:s uppfaUning.

LRF påpekar att tidigare tillfällig lagstiftning med anledning av skador i allmänhet har kommit för sent. LRF anför vidare:

En permanent lagstiftning på området är därför önskvärd. Någon risk för missbruk kan inte finnas eftersom skogsvårdssiyrelsen skall intyga atl siormfällning skett i avsevärd omfattning.

En ytterligare fördel med en permanent lag är att den kan tillämpas även för lokala siormskador m. m. som i och för sig inte är av tillräcklig omfattning för att motivera en tillfällig lagsiiftning av hittillsvarande modell.

1 lagen bör uttrycket "betydande del" preciseras.

Förutom stormfällning, brand och insekisangrepp bör lagen omfatta även avverkning på grund av lorkskador eller därmed jämföriiga orsaker. Dessutom bör del i lagen föreskrivas alt även försäkringsersättning för skog får ligga till grund för skogskontoinsättning.

Delegationen konstalerar med tillfredsställelse an man i promemorian föreslåren permanent lagstiftning på del här området, men vill samtidigt med skärpa påpeka atl de föreslagna reglerna inte är tillfyllest när det rör sig om skador som kan betecknas som kalastroffalI. En enskild skogsägare kan drabbas av skador som praktiskt laget utplånar skogen och därmed hans försörjningsunderiag för överskådlig tid framåt. En utökad rän lill skogskon-toinsäiining med 20 respektive 10 procent är då inte tillfyllest och ej heller de nuvarande reglerna om ackumulerad inkomst. Det skall då även observeras alt lagen om ackumulerad inkomst ej flr tillämpas parallellt med insättning på skogskonlo, vilket alltför snävt begränsar möjlighelerna till resultalutjäm-ning i de svårare skadefallen.

För atl ytterligare understryka angelägenheten av atl skattefrågorna i samband med de nu nämnda skadefallen får en liberal utformning vill delegationen tillägga följande.

Skadefrekvensen i skogen har tenderat att öka under senare år. Mest

Prop. 1978/79:81

21

oroväckande i sammanhanget är måhända atl hell nya skadeformer har börjat uppträda lokall. Efiersom deras orsaker ofta inte är hell kända är de svåra all bekämpa effektivt. Som exempel kan nämnas den s. k. granlorkan som drabbai bl.a. sydösira delen av Iandel och vars orsaker man hiuills inte lyckats klarlägga. Ett annal fenomen är granbarkborrens svåra härjningar i bl. a. Värmland. Ej heller här är orsakerna hell kända. Man kan endasl konstatera atl stora skogsområden utan synlig orsak helt plötsligt angrips av insekten samt gulnar och dör. Det hardessutom visat sig vara svårt all sätta in effektiva motåtgärder i form av besprulning, kalhuggning m. m. bl. a. av miljöskäl. Delegaiionen vill även hänvisa lill de uppvaktningar hos rege­ringen som gjorts med anledning av omfaitande skogsskador under senare år. Detla visar hur allvariigt man lokalt ser på problemen.

Enligt delegationens uppfattning måsie alliså regler lillskapas ulöver de ovan nämnda för s. k. kalastroffall inom skogsbruket. Hur dessa skall utformas kan givetvis diskuteras. En utgångspunkt bör emellertid vara all många skogsägare framdeles kommer alt utnyttja sina möjligheler lill skogsvärdeminskningsavdrag maximall. Den skogsägare som i framliden drabbas av en katastrofsituation kommer således ofta inte att ha kvar något utrymme för ytterligare skogsvärdeminskningsavdrag. Till detta kommer att ingångsvärdena på fastigheter vid långt innehav är så låga all de är helt försumbara i de situationer som nu åsyftas. De föreslagna reglerna för skogsvärdeminskningsavdrag ulgör således inte ett tillräckligt skydd vid svåra skogsskador, inte ens i kombination med den ovan nämnda utökade rätlen lill insältning på skogskonlo.

En tänkbar lösning vore att dispensvägen medge en kalastrofdrabbad skogsägare rätl till skogsvärdeminskningsavdrag med hela ingångsvärdet i stället för med 60 procent, men även delta skulle få endast marginella effekter när ingångsvärdet är lågt. Ett bälire alternativ torde då vara följande. Utfallande försäkringsersättning får behandlas enligt samma regler som för närvarande gäller för byggnader på bl. a. jordbmksfastighei. Enligt dessa utgör försäkringsersättningen ej skattepliktig intäkt vid skadetillfället ulan den beaktas först vid en framtida realisationsvinslulredning då fastigheten avyllras. Vid beräkningen av ingångsvärde skall då det omräknade värdet vid skadetillfället minskas med överskottet på försäkringsersättningen. Åter­stoden skall sedan uppräknas för tiden från skadetillfället till försäljningen. Det får enligt delegationens uppfattning anses vara riktigt atl tillämpa den nu nämnda principen pä i vart fall den del av försäkringsersättningen som kan anses belöpa på skogens "kapitaldel" dvs. de 40 procent som inte flr ligga lill gmnd för skogsvärdeminskningsavdrag. Även de eventuella skogsintäkter som infiyler med anledning av skadan bör fl behandlas på motsvarande säll.

Skalledelegationen föreslår sålunda atl 40 procent av utfallande försäk­ringsersättning och skogslikvider i samband med svårare skador på skog skall behandlas enligt samma regler som för närvarande gäller för försäkringser­sättning för byggnader på bl. a. jordbruksfastighet.