Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1989/90:120

om ändring i 1980 års fördrag om internationell järnvägstrafik (COTIF)

Prop. 1989/90:120

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 15 mars 1990.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Laila Freivalds

Propositionens huvudsakliga innehåll

Genom lagen (1985:193) om intemationeU järnvägstrafik har vissa delar av 1980 års fördrag om internationell järnvägstrafik (COTIF) införiivats med svensk rätt. Lagen trädde i kraft den I maj 1985. Vid samma tidpunkt blev fördraget gällande för Sverige.

Ändringar i COTIF kan i vissa hänseenden beslutas av ett revisionsut­skott inom den internationella organisation, OTIF, som bildades genom fördraget. Om inte en tredjedel av medlemsstaterna inom en viss tid har anmält invändning mot beslutet, träder ändringama i kraft för samtliga medlemsstater vid en bestämd tidpunkt. En stat som vill undgå att bli bunden av ändringarna måste säga upp fördraget.

Revisionsutskottet har ny ligen, beslutat om ändringar i de bihang till COTIF som reglerar befordran av resande och resgods resp. av gods. Ändringarna innebär bl. a. att vissa ansvarighets- och beloppsgränser höjs och att begreppet ilgods slopas. Invändningar mot ändringarna skall göras senast den 18 maj 1990.

I propositionen föreslås att Sverige inte skall anmäla invändning mot ändringarna.

1    Riksdagen 1989/90. I saml. Nr 120

Justitiedepartementet

Prop. 1989/90:120

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 mars 1990

Närvarande: statsministem Carisson, ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén, S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], LöÖw,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Proposition om ändring i 1980 års fördrag om internationell järn vägstrafik (COTIF)

1 Inledning

Internationell järnvägsbefordran regleras i 1980 års fördrag om internatio­nell järnvägstrafik (Convention relative aux transports internationaux fer-roviaires, COTIF), som trädde i kraft den 1 maj 1985. Genom detta fördrag bildades en ny organisation, Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (fOrganisation intergouvernementale pour les transports internationaux ferroviaires, OTlF) med säte i Bern. Till COTIF hör ett protokoll om privilegier och immunitet för OTIF samt två bihang, bihang A med enhetliga rättsregler för avtal om intemationeU järnvägsbefordran av resande och resgods (CIV) och bihang B med enhetli­ga rättsregler för avtal om internationell järnvägsbefordran av gods (CIM). Ett trettiotal stater, däribland Sverige, har tillträtt fördraget.

Genom lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik har de delar av fördraget som innehåller materiella bestämmelser införlivats med svensk rätt. Detta har skett genom föreskrifter om att bihang A och bihang B i deras franska lydelse skall tillämpas som svensk lag. Beträffande ansvarigheten för skada vid befordran av resande gäller dock I och 2 kap. järnvägstrafiklagen (1985:192) i stället för motsvarande bestämmelser i bihang A. Den nu nämnda lagstiftningen trädde i kraft den 1 maj 1985.

Ändringar i fördraget kan i vissa hänseenden beslutas av två särskilda utskott inom OTIF, revisionsutskottet och fackutskottet för befordran av farligt gods. När ett utskott har beslutat om en ändring i fördraget, skall OTIF:s sekretariat (centralbyrån) underrätta medlemsstaterna om beslu­tet. Om minst en tredjedel av medlemsstaterna har till centralbyrån an­mält invändning mot beslutet inom fyra månader från det att underrättel­sen lämnades, förfaller ändringsbeslutet. 1 annat fall träder ändringarna i kraft för samtliga medlemsstater första dagen i tolfte månaden efter den månad under vilken centralbyrån lämnade underrättelsen om ändringar­na. En stat som vill undgå att bli bunden av ändringarna måste säga upp fördraget. Om en stat som har anmält invändning mot ändringarna inom

fyramånadersfristen säger upp fördraget inom viss tid, träder ändringarna     Prop. 1989/90: 120 i kraft först när den statens uppsägning får verkan (art. 21).

Våren 1989 inleddes ett arbete med att revidera COTIF. Centralbyrån tillställde i juni 1989 medlemsstatemas regeringar de förslag till ändringar i fördraget och dess bihang som dittills lagts fram. Dessa ändringsförslag har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Remissyttrandena finns tillgängli­ga i lagstiftningsärendet (Dnr 89-1734).

Som ett led i revisionsarbetet har OTIF:s revisionsutskott hållit ett möte

i Bern den 14 21 december 1989. Vid detta möte har revisionsutskottet

dels avgivit förslag till OTIF:s generalförsamling om ändringar i själva

fördraget och i centrala civilrättsliga bestämmelser i CIV och CIM, dels

beslutat om vissa ändringar i CIV och CIM som ligger inom utskottets

kompetens. Centralbyrån har i en skrivelse den 18 januari 1990 underrät­

tat medlemsstaterna om beslutet. Beslutsprotokollet i dess franska lydelse

samt en inom justitiedepartementet upprättad svensk översättning av de

delar av detta som nu är av intresse bör fogas till regeringsprotokollet i

detta ärende som bilaga 2 .

_

Till största delen är ändringarna av redaktionell natur. Bland ändringar­na i sak kan nämnas att vissa ansvarighets- och beloppsgränser har höjts, bl. a. för att tillgodose transportkundernas intressen. Vidare har begreppet ilgods slopats och i anslutning till detta har vissa anpassningar gjorts beträffande leveransfristerna. En del justeringar har företagits i syfte att minska skillnaderna mellan CIM och de föreskrifter rörande godsbeford­ran som tillämpas enligt ett fördrag som gäller mellan de östeuropeiska järnvägarna, inklusive Sovjetunionens. Slutligen har man i CIM närmare preciserat möjligheterna för staterna att utfärda vissa inskränkande före­skrifter, om det ekonomiska eller finansiella läget i någon stat skulle medföra stora svårigheter att upprätthålla sedvanliga ekonomiska förbin­delser mellan järnvägar i olika stater.

I det följande redogör jag närmare för de viktigare ändringarna i CIV och CIM.

2 De föreslagna ändringarna i COTIF

2.1 De enhetliga rättsreglerna för avtal om internationell järnvägsbefordran av resande och resgods (CIV)

Art. 25

Artikeln behandlar återbetalning och tilläggsbetalning av befordringsav-gift. Krav på återbetalning av befordringsavgift kan framställas mot järn­vägen bl.a. om det visar sig att en oriktig tarifftillämpning eller något annat misstag har föranlett att en befordringsavgift har erlagts med för högt belopp. På motsvarande sätt kan järnvägen kräva tilläggsbetalning, om en befordringsavgift har tagits ut med för lågt belopp. Enligt gällande lydelse skall dock varken återbetalning ske eller tilläggsavgift krävas, om skillnaden mellan vad som rätteligen skulle ha betalats och den beford-

tl    Riksdagen 1989/90. 1 saml. Nr 120

ringsavgift som faktiskt har utgått inte överstiger en beräkningsenhet. Som     Prop. 1989/90:120 beräkningsenheter används i detta sammanhang de särskilda dragningsrät­ter (SDR) som används av Intemationella valutafonden (art. 6 § 1). Värdet av en SDR motsvarar för närvarande drygt åtta kr. Ändringen innebär att denna beloppsgräns höjs till två beräkningsenheter, dvs. ca 16 kr.

Art. 38

Artikeln behandlar jämvägens ersättningsskyldighet när inskrivet resgods helt eller delvis har gått förlorat och järnvägen är ansvarig för förlusten. Som på många andra håll inom transporträtten är denna ersättningsskyl­dighet i princip begränsad till sitt belopp. Om skadans storlek är bevisad, begränsas jämvägens ansvar till 34 SDR (ca 275 kr.) per kilogram av det gods som har gått förlorat eller 500 SDR (ca 4 000 kr.) för varje kolli. Ändringen innebär att dessa beloppsgränser höjs till 40 SDR (ca 320 kr.) resp. 600 SDR (ca 4 800 kr.).

Art. 41

I artikeln finns regler om befordran av motorfordon som åtföljs av förare. Om jämvägen är ansvarig för föriust av ett sådant fordon eller en del därav, skaU ersättningen bestämmas med utgångspunkt i fordonets bmksvärde. Ersättningen får dock inte överstiga 4 000 SDR (ca 32 000 kr.). I fråga om föremål som har lämnats kvar i fordonet är ersättningsskyl­digheten begränsad till 700 SDR (ca 5 600 kr.) Dessa beloppsgränser höjs till 8 000 SDR (ca 64 000 kr.) resp. I 000 SDR (ca 8 000 kr.).

2.2 De enhetliga rättsreglerna för avtal om internationell järnvägsbefordran av gods (CIM)

Art. 12

Artikeln reglerar järnvägens skyldighet att lämna fraktsedel och innehåller föreskrifter om fraktsedelns utformning. I artikelns § 2 upphävs vissa bestämmelser som en följd av att ilgodsbegreppet slopas. Vidare införs i samma paragrafen principiellt viktig nyhet. Man öppnar nämligen möjlig­heten att tariffvägen besluta om särskilda fraktsedelsmtiner för trafik med länder som inte tillämpar CIM.

Art. 14

Artikeln innehåller bestämmelser om befordringsvägar och om tillämpliga tariffer. Enligt § 8 föreligger en skyldighet för järnvägen att under vissa omständigheter återbetala en del av frakten, när en felaktig tariff har tillämpats till följd av att avsändaren lämnat ofullständiga uppgifter. Be­stämmelsen anses föråldrad och har därför strukits.

Art. 19

Prop. 1989/90:120

Artikeln behandlar godsets tillstånd, förpackning och märkning. I § 5 finns detaljerade föreskrifter om märkning och i § 6 ges bestämmelser om att visst gods i regel endast får transporteras som hel vagnslast. Det har ansetts att bestämmelser av detta slag har sin plats i t. ex. tarifferna snarare än i konventionstexten i den mån de inte kan undvaras helt. De har därför utmönstrats ur CIM.

Art. 24

Artikeln anger detaljerat de tillfallen när jämvägen har rätt att ta ut tilläggsfrakt och situationer när detta inte får ske. Det har ansetts att bestämmelser av detta slag inte hör hemma i konventionstexten utan bör kunna tas in i bestämmelser av lägre valör. Artikeln har därigenom kunnat förenklas.

Art. 27

Artikeln ger föreskrifter om leveransfrister. Ändringarna utgör en anpass­ning till att ilgodsbegreppet slopas.

Art. 29

Artikeln behandlar situationen att järnvägen av misstag har debiterat en felaktig fraktavgift. Om järnvägen har uppburit för höga fraktavgifter, skall den självmant betala tiUbaka det belopp som har betalats för mycket. På motsvarande sätt kan jämvägen kräva fyllnadsbetalning, om fraktavgif­terna har satts till ett för lågt belopp. Enligt nu gällande ordning skaU dock en sådan kostnadsreglering inte göras, om skillnaden mellan det debitera­de beloppet och den fraktavgift som rätteligen bort utgå uppgår till fyra SDR (ca 32 kr.) eller mindre. Ändringen innebär att denna gräns höjs till åtta SDR (ca 64 kr.).

Art. 38

Jämvägen har i princip ett strikt ansvar för en skada som uppkommer till följd av att godset helt eller delvis går förlorat eller skadas under beford-ringen. Samtidigt är det vamhavarens uppgift att bevisa att skadefallet har inträffat under befordringen. Artikeln innehåller emellertid en särskild presumtionsregel till vamhavarens förmån. Den gäller vid s. k. nyinläm-ning. Härmed avses även om termen nyinlämning kanske närmast för tanken tiU att godset förts ur järnvägens hand och därefter åter inlämnats till järnvägen - att godset efter avslutad järnvägsbefordran transporteras vidare enligt ett nytt befordringsavtal utan att sändningen har varit ur järnvägens besittning. En fömtsättning för tillämpning av presumtionsre-geln är att godset har nyinlämnats i samma skick som när det kom fram till nyinlämningsstationen.

I denna situation skall skador som konstaterats efter nyinlämningen Prop. 1989/90:120 antas ha uppstått under den befordran som har ägt mm efter nyinlämning­en. Presumtionsregeln gäller när båda befordringarna faller under CIM. Den gäller vidare när bara den senare befordringen omfattas av CIM, under fömtsättning att också en genomgående befordran från den ur­sprungliga avsändningsstationen till den slutliga bestämmelsestationen skulle ha omfattats av CIM.

Ändringen innebär att presumtionsregeln skall tillämpas i ytterligare en situation, nämligen när befordringsavtalet före nyinlämningen omfattades av en annan jämförbar internationell överenskommelse om genomgående internationell järnvägsbefordran som innehåller en motsvarande presum­tionsregel.

Art. 65

Reglerna om avsändarens rätt att avgöra hur fraktkostnadema skall beta­las (art. 15), att belägga godset med efterkrav (art. 17) och att ändra befordringsavtalet under befordringen (art. 30) kan i tider av ekonomisk instabilitet ge upphov till betydande svårigheter vid avräkningen emellan järnvägarna. Enligt CIM får därför en medlemsstat ensidigt utfärda vissa inskränkande föreskrifter, om det ekonomiska eller finansiella läget i någon stat skulle medföra stora svårigheter att upprätthålla sedvanliga ekonomiska förbindelser mellan järnvägar i olika stater. Sådana inskrän­kande föreskrifter kan ha till syfte t.ex. att hindra att frakter eriäggs i en valuta som snabbt sjunker i värde eller i sin helhet eriäggs i det egna landets valuta med påföljd att en knapp reserv av utländsk valuta måste tas i anspråk för betalning av en utländsk järnvägs andel av frakten.

Bland annat kan föreskrivas att frakten för en sändning från en viss främmande stat måste vara betald åtminstone till den statens gräns, att en sändning från eller till en viss främmande stat inte får beläggas med efterkrav och att avsändaren inte får utnyttja sin rätt att ändra befordrings­avtalet genom att omdestinera godset till ett annat bestämmelseland än det som urspmngligen har angetts. I stället för att själv meddela inskränkande föreskrifter kan en stat ge sina jämvägar rätt att med utländska jämvägar komma överens om att det i dessa järnvägars inbördes trafik skall gälla vissa avvikelser från fördragets bestämmelser om betalningen av frakten och om förfoganderätten under befordringen.

Ändringen innebär att möjligheterna till sådana avvikelser preciseras. En enskild stat skall inte längre kunna besluta om avvikelser. Det skall i stället krävas att minst två stater har kommit överens om inskränkningar av detta slag. Vidare får fortsättningsvis en föreskrift om att frakten måste vara betald för en sändning från eller till en stat som befinner sig i svårigheter inte avse en längre sträcka än till gränsen för denna stat. Om regeringama bemyndigat sina jämvägar att komma överens om sådana avvikelser, skall det hädanefter vara möjligt att med kvalificerad majoritet fatta ett sådant beslut. En stat skall dock alltid ha möjlighet att med stöd av artikel 3 § 4 b) ensidigt föreskriva att vissa sändningar inte får befordras eller får befordras endast på vissa villkor.

3 Förslag

Prop. 1989/90:120

Mitt förslag: Sverige skall inte anmäla några invändningar mot de ändringar av CIV och CIM som har beslutats av revisionsutskottet.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft något att erinra mot de nu aktuella ändringarna.

Skälen för mitt förslag: De ändringar som nu har beslutats är av begrän­sad omfattning. I stor utsträckning innebär de endast att ett antal mycket detaljerade bestämmelser som knappast hör hemma i en internationell överenskommelse har rensats ut och att ett antal artiklar har disponerats om. De höjningar som görs av beloppsgränserna för järnvägarnas ansvars­skyldighet ligger väl i linje med Sveriges strävanden att förbättra transport­kundernas ställning. Jag räknar också med att OTIF kommer att gå vidare på den vägen i det fortsatta revisionsarbetet. Jag bedömer det vidare som rationellt att upphäva distinktionen mellan fraktgods och ilgods vilken alUmer har förlorat i betydelse. Med hänsyn härtill anser jag att Sverige inte har anledning att göra någon invändning mot revisionsutskottets beslut om ändringar.

För det fall beslutet träder i kraft, dvs. om inte minst en tredjedel av medlemsstaterna gör invändning mot det, avser jag att återkomma med förslag till de lagändringar som beslutet föranleder.

Den beslutsordning som jag har funnit bör tillämpas i detta ärende är ganska tungrodd. Riksdagen har alltså först att ta ställning till om Sverige bör anmäla invändning mot det nu aktuella beslutet (se 10 kap. 2 och 4 §§ regeringsformen, RF). Om fömtsättningar inträder för att beslutet skall träda i kraft, har riksdagen att i ett nytt ärende pröva frågan om att med svensk rätt införliva de ändringar som riksdagen redan har godtagit i sak.

För situationer av detta slag har 10 kap. 5 § andra stycket RF fått sin nuvarande utformning (prop. 1984/85:61). Enligt denna bestämmelse får riksdagen i samband med att en internationell överenskommelse införlivas med svensk rätt genom inkorporering föreskriva att framtida ändringar i överenskommelsen automatiskt skall gälla här i riket. En sådan förtida inkorporering får bara avse ändringar av begränsad omfattning.

Mot bakgmnd av det anförda finns det enligt min mening anledning att närmare överväga i vilken utsträckning en sådan ordning som avses i 10 kap. 5 § andra stycket RF kan utnyttjas för införlivande av framtida ändringar i COTIF. Det är min avsikt att, om jag får anledning återkomma i frågan om en inkorporering av de nu aktuella ändringama i CIV och CIM, samtidigt lägga fram de förslag som mina överväganden kan leda till.

t2   Riksdagen 1989/90. I saml Nr 120

4 Hemställan

Prop. 1989/90:120

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att godkänna att Sverige inte anmäler några invändningar mot de ändringar i bihangen till 1980 års fördrag om internationell järnvägstrafik som har beslutats vid mötet den 14-21 december 1989 med revisionsutskottet vid Mellanstatliga organi­sationen för internationell järnvägstrafik.

5 Beslut

Regeringen ansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som föredragan­den har lagt fram.

Förteckning över de remissinstanser som beretts

Pop. 1989/90:120

tillfälle att yttra sig över förslagen till ändringar i

Bilaga 1

1980 års fördrag om internationell järnvägstrafik (COTIF)

Justitiedepartementet har berett följande myndigheter och organisationer tillfälle att yttra sig: statens jämvägar, banverket, statens räddningsverk, konsumentverket, Folksam, Sjöassuradörernas förening. Svenska Försäk­ringsbolags Riksförbund, Sveriges Grossistförbund och Sveriges Spedi-törsförbund.

Prop. 1989/90:120

PROTOCOLE DES DECISIONS

Bilaga 2

adoptées par la Commission de revision au cours de sa premiére session tenue å Berne, du 14 au 21 décembre 1989

En application des artides 19 et 21 de la Convention relative aux trans­ports internationaux ferroviaires (COTIF), signée å Berne le 9 mai 1980, les representants des Etats membres désignés en annexe et dument habilités å cet effet se sont réunis au sein de la Commission de revision.

Au terme des discussions qui se sont tenues å Berne du 14 au 21 décembre 1989, au siége de fOffice central des transports internationaux ferroviaires, la Commission de revision a arrété les dispositions suivantes:

I. Décisions de modifications de la COTIF relevant de la competence de la Commission de revision.

La Commission de revision décide les modifications suivantes:

Artide 17 CIV

Le § 3 est supprimé.

Artide 19 CIV

Cet artide a la teneur suivante:

"§ 1 Sauf exception prévue par les tarifs internationaux, fenregistre-ment des bagages n'a lieu que sur la presentation de billets valables au moins jusqu'å la destination des bagages.

Lorsque les tarifs prévoient que des bagages peuvent étre admis au transport sans presentation de billets, les dispositions des Régles unifor-mes fixant les droits et obligations du voyageur relatifs å ses bagages s'appliquent par analogie å Texpéditeur de bagages.

§ 2 Le chemin de fer se réserve la possibilité d'acheminer les bagages par un itinéraire different de celui empmnté par le voyageur.

A la gare de départ, de méme que dans les gares de correspondance ou le bagage doit étre transbordé, facheminement a lieu par le premier train approprié assurant le transport régulier des bagages.

L'acheminement des bagages ne peut avoir lieu dans les conditions indiquées ci-dessus que si les formalités exigées au départ ou en cours de route par les douanes ou d'autres autorités administratives ne s'y opposent pas.

§ 3 Sauf exception prévue par les tarifs internationaux, le prix du trans­port des bagages doit étre payé lors de Tenregistrement.

§ 4 Les tarifs ou les horaires peuvent exclure ou limiter le transport de bagages dans certains trains ou certaines catégories de trains ou ä destina­tion et en provenance de certaines gares.

§ 5 Les formalités d'enregistrement des bagages non régies par le present

artide sont déterminées par les prescriptions en vigueur å la gare chargée

de fenregistrement."

10

Article20CIV

Prop. 1989/90:120

Le texte du § 4, sous lettre c), est modifié comme suit:

Bilaga z

"c) le jour et fheure de la remise;"

Artide 25 CIV.

Le texte du § 4 est modifié comme suit:

"§ 4 En cas d'application irréguliére d'un tarif ou d'erreur dans le calcul ou la perception du prix de transport et d'autres frais, le trop-pergu n'est restitué par le chemin de fer ou le moins-perQu versé ä celui-ci que si la différence excéde 2 unités de compte par billet ou par bulletin de bagages."

Artide 38 CIV

Le texte du § 1 lettre a) est modifié comme suit:

"a) si le montant du dommage est prouvé, une indemnité égale å ce montant sans qu'elle puisse toutefois excéder 40 unités de compte par kilogramme manquant de masse bmte ou 600 unités de compte par colis;"

Artide 41 CIV

Le texte du § 3 et de falinéa premier du § 4 est modifié comme suit:

"§ 3 ... ne peut excéder 8000 unités de compte ...

§ 4 ... rindemnité totale å payer ne peut excéder 1000 unités de comp­te."

Artide 43 CIV

Le texte du § 3 est modifié comme suit:

"§ 3 En ce qui concerne les bagages, les intéréts ne sont dus que si rindemnité excéde 8 unités de compte par bulletin de bagages."

11

Artide 3 CIM

Prop. 1989/90:120

Le texte du § 4 est modifié comme suit:

Bilaga 2

"§ 4 Lorsque fautorité compétente a décidé que:

a)

le service sera supprimé ou suspendu en totalité ou en partie,

b)

certains envois seront exdus ou admis seulement sous condition,

c)

certaines marchandises seront acceptées, en priorité, au transport,

ces mesures doivent étre portées sans délai å la connaissance du public et des chemins de fer; ceux-ci en informent les chemins de fer des autres Etats en vue de leur publication."

Artide

II 

CIM

Le texte des §§ 1 et 2 est modifié comme suit:

§ 1 ne concerne que le texte allemand

"§ 2 Le traitement conforme au § 1 doit avoir lieu immédiatement apres la remise au transport de la totalité de la marchandise faisant fobjet de la lettre de voiture et, dans la mesure ou les prescriptions en vigueur ä la gare expéditrice le prévoient, le paiement des frais que fexpéditeur prend å sa charge ou le dépöt d'une garantie conformément ä 1'article 15, § 7."

Artide 12 CIM

Le § 2 a la teneur suivante:

§ 2 Les chemins de fer fixent le modéle uniforme de la lettre de voiture, qui doit comporter un duplicata pour fexpéditeur.
[REDACTED_EFTERNAMN] certains trafics, notamment entré pays limitrophes, les chemins de fer peuvent prescrire, dans les tarifs, femploi d'une lettre de voiture de modéle simplifié.
[REDACTED_EFTERNAMN] certains trafics avec des pays qui n'ont pas adhéré ä la présente Convention, les tarifs peuvent prévoir le recours ä une procedure spéci-ale."

Artide 14 CIM

Le § 8 est supprimé.

Artide 19 CIM

Le § 5 a la teneur suivante:

"§ 5 Les dispositions complémentaires ou les tarifs réglent le marquage des colis par fexpéditeur."

Le § 6 est supprimé.

Artide 24 CIM

Le § 1 a la teneur suivante:

"§ 1 Sans préjudice du paiement de la différence du prix de transport et

12

d'une indemnité pour dommage éventuel, le chemin de fer peut percevoir:     Prop. 1989/90:120

a)  une surtaxe égale å 1 unité de compte par kg de masse bmte du colis     Bilaga 2

entier:

1.   en cas de désignation irréguliére, inexacte ou incompléte des matiéres

et objets exclus du transport en vertu du RID;

2.   en cas de désignation irréguliére, inexacte ou incompléte des matiéres

et objets admis au transport sous condition en vertu du RID, ou d'inob-

servation de ses conditions.

Les dispositions complémentaires peuvent prévoir d'autres modes de calcul de la surtaxe, notamment une surtaxe forfaitaire pour les wagons de particuliers vides.

b)  une surtaxe égale å 5 unités de compte par 100 kg de masse excédant

la limite de charge, lorsque le wagon a été charge par fexpéditeur."

Le § 2 est supprimé. Le § 3 devient § 2. Le § 4 devient § 3.

Le § 5 qui devient le § 4 a la teneur suivante:

"§ 4 Les dispositions complémentaires précisent les cas dans Jesquels aucune surtaxe ne peut étre perue."

Artide 27 CIM

Les §§ 2, 3 et 4 ont la teneur suivante:

"§ 2 A défaut d'indication des délais de livraison prévue au § 1, et sous réserve des paragraphes ci-aprés, les délais de livraison maxima sont les suivants:

a)    pour les wagons complets:

délai d'expédition  ........................................  12 heures;

délai de transport, par fraction indivisible de

400 km........................................................ 24 heures;

b)    pour les envois de détail

délai d'expédition  ........................................  24 heures;

délai de transport, par fraction indivisible de

200 km........................................................ 24 heures.

Toutes les distances se rapportent aux distances kilométriques d'appli-cation des tarifs.

§ 3 Le délai d'expédition n'est compte qu'une fois, quel que soit le nombre de chemins de fer empmntés. Le délai de transport est calculé sur la distance totale entré la gare expéditrice et la gare destinataire.

§ 4 Le chemin de fer peut fixer des délais supplémentaires d'une durée déterminée dans les cas suivants:

a)

envois remis au transport ou livrables en dehors des gares;

b)

envois empmntant:

1.

des lignes dont fécartement des rails est different,

2.

la mer ou les voies navigables intérieures,

3.

une route s'il n'existe pas de liaison ferroviaire; c)...

d)..."

13

Le § 6 a la teneur suivante:

Prop. 1989/90:120

"§ 6 Le délai de livraison commence å courir ä minuit apres faccepta-     Bilaga 2 tion au transport de la marchandise."

Le § 8 a la teneur suivante:

"§ 8 Le délai de livraison est suspendu les dimanches et jours fériés légaux. Il est suspendu les samedis lorsque dans un Etat, les prescriptions en vigueur prévoient pour ceux-ci une suspension du délai de livraison en trafic ferroviaire intérieur."

Le deuxiéme alinéa du § 9 est supprimé.

Artide 29 CIM

Le § 1 a la teneur suivante:

"§ I En cas d'application irréguliére du tarif ou d'erreur dans le calcul ou la perception des frais, le moins-peru doit étre payé ou le trop-per?u restitué.

Le moins-peru n'est versé et le trop-pergu n'est restitué que s'ils excé-dent 8 unités de compte par lettre de voiture. La restitution est effectuée d'office.

Artide 30 CIM

Le texte du § 2 est modifié comme suit:

"§ 2 Ces ordres doivent étre donnés au moyen dune declaration, dans la forme prescrite par le chemin de fer.

Cette declaration doit étre reproduite et signée par fexpéditeur sur le duplicata de la lettre de voiture, qui doit étre présente au chemin de fer. La signature peut étre imprimée ou remplacée par le timbre de fexpéditeur.

Tout ordre donné dans une forme autre que celle prescrite est nul."

Artide 31 CIM

Le texte du § 2 est modifié comme suit:

"§ 2 Ces ordres doivent étre donnés au moyen d'une declaration, dans la forme prescrite par le chemin de fer.

Tout ordre donné dans une forme autre que celle prescrite est nul."

Le texte du § 3, lettre d) est modifié comme suit:

"d) désigné conformément au § 1 c) une personne et que celle-ci a retiré la lettre de voiture, accepté la marchandise ou fait valoir ses droits confor­mément å fartide 28, § 4."

Artide 33 CIM

Le texte du § 4 est modifié comme suit:

"§ 4 Si les instmctions de 1'expéditeur modifient la désignation du desti­

nataire ou de la gare destinataire ou sont données å la gare ou se trouve la

14

marchandise, fexpéditeur doit les inscrire sur le duplicata de la lettre de     Prop. 1989/90:120

voiture et presenter celui-ci au chemin de fer."

Bilaga 2

Artide 34 CIM

Le texte du § 1 est modifié comme suit:

"§ 1 En cas d'empéchement ä la livraison de la marchandise, le chemin de fer doit en prévenir sans délai fexpéditeur pour lui demander des instmctions."

Le texte du § 2 est modifié comme suit:

"§ 2 Lorsque fempéchement å la livraison cesse avant farrivée des instmctions de fexpéditeur ä la gare destinataire, la marchandise est livrée au destinataire. L 'expéditeur doit en étre avisé sans délai.'"

Le § 5 est supprimé.

Les §§ 6, 7 et 8 deviennent les §§ 5, 6 et 7.

Artide 38 CIM

Le texte du § 2 est complété par un alinéa 2 (nouveau) qui a la teneur suivante:

"Cette présomption est en outre applicable lorsque le contrat de trans­port antérieur å la réexpédition était soumis å une convention Internatio­nale comparable sur le transport intemational ferroviaire direct, et que celle-ci contient une méme présomption de droit en faveur des envois expédiés conformément aux Régles uniformes."

Artide 41 CIM

Le texte du § 1, lettres a) et b) est ainsi modifié: "§1 ...

a)  deux pour cent de la masse pour les marchandises liquides ou remises

au transport å 1'état humide;

b)    un pour cent de la masse pour les marchandises séches."

Le texte du § 4 est modifié comme suit:

"§ 4 En cas de perte totale de la marchandise ou en cas deperte de colis, il n'est fait aucune déduction résultant du déchet de route pour le calcul de findemnité."

Artide 45 CIM

L'alinéa premier a la teneur suivante:

"Lorsque le chemin de fer accorde des conditions particuliéres de trans­

port par des tarifs spéciaux ou exceptionnels comportant une reduction sur

le prix de transport calculé d'aprés les tarifs généraux, il peut limiter

findemnité due ä 1'ayant droit en cas de dépassement du délai de livra­

ison, dans la mesure oii une telle limitation est indiquée dans le tarif"

15

Artide 59 CIM

Prop. 1989/90:120

Les §§ 2 et 3 ont la teneur suivante:

Bilaga 2

"§ 2 Le chemin de fer expéditeur est responsable du prix de transport et des autres frais qu'il n'a pas encaissés, alors que fexpéditeur les avait pris ä sa charge conformément ä fartide 15.

§ 3 Si le chemin de fer destinataire livré la marchandise sans recouvrer les frais ou autres créances résultant du contrat de transport, il est respon­sable de ces montants."

Artide 65 CIM

Les §§ I et 2 ont la teneur suivante:

"§ 1 Si la situation économique et financiére d'un etat est de nature å provoquer de graves difficultés pour fapplication du Titre 

VI, 

deux ou plusieurs autres Etats peuvent, par des accords, déroger aux artides 15, 17 et 30 en décidant, pour le trafic avec 1'Etat en difficulté, que:

a)

les envois au départ de chacun d'eux doivent obligatoirement étre affranchis par fexpéditeur jusqu'aux frontiéres de 1'Etat en difficulté, mais pas au-delå;

b)

les envois å destination de chacun d'eux doivent obligatoirement étre affranchis par fexpéditeur jusqu'aux frontiéres de 1'Etat en difficulté, mais pas au-delå;

c)

les envois å destination ou au départ de 1'Etat en difficulté ne doivent étre greves d'aucun remboursement ni débours, sauf å les admettre dans les limites de montants déterminés;

d)  fexpéditeur ne peut modifier le contrat de transport en ce qui concer­

ne le pays de destination, 1'affranchissement et le remboursement.

§ 2 Sous les conditions fixées au § 1 et avec fautorisation de leurs Gouvemements, les chemins de fer qui sont en relation avec le chemin de fer de PEtat en difficulté peuvent convenir d'une dérogation aux artides 15, 17, 30 et 31 dans leur trafic réciproque avec le chemin de fer de 1'Etat en difficulté.

Une telle dérogation est décidée å la majorité des deux tiers des chemins de fer en relation avec le chemin de fer de 1'Etat en difficulté."

L'article 65 est complété par un nouveau § 5 qui a la teneur suivante:

"§ 5 Nonobstant les dispositions du present artide, chaque Etat peut prendre des mesures unilatérales conformément ä fartide 3, § 4, lettre b)."

II. 

Proposition de modifications de la COTIF relevant de la competence de 1'Assemblée générale.

La Commission de revision propose ä 1'Assemblée générale de fOTIF, les modifications suivantes:

16

A rticle 2 COTIF

Prop. 1989/90:120

Compléter le texte du § 2 par un nouvel alinéa 2 de la teneur suivante:     Bilaga 2 "Sont assimilés aux transports effectués sur une ligne, au sens de falinéa précédent, les autres transports internes, effectués sous la responsabilité du chemin de fer, en complément du transport ferroviaire."

Artide 3 COTIF

Modifier le texte du § 2 comme suit: "§ 2 Les lignes visées å fartide 2, § 7, e/ § 2, alinéa premier, sur lesquel-

les s'effectuent ...". Préciser falinéa premier du § 3 de la maniére suivante: "§ 3 Les entreprises dont relévent les lignes visées å fartide 2, § 2, alinéa

premier, inscrites sur ..."

Artide premier CIV

Modifier comme suit le § premier:

"§ 1 Sous réserve des exceptions prévues aux artides 2, 3 et 33, les Régles uniformes s'appliquent å tous les transports de voyageurs et de bagages y compris de véhicules automobiles, effectués avec des titres de transport intemationaux établis pour un parcours empmntant les territo-ires d'au moins deux Etats et comprenant exclusivement des lignes inscri­tes sur la liste prévue aux artides 3 et 10 de la Convention, ainsi que, le cas échéant, aux transports assimilés conformément ä Tartide 2, § 2, alinéa 2 de la Convention.

Les Régles uniformes s'appliquent également, en ce qui concerne la responsabilité du chemin de fer en cas de mört et de blessures de voyage­urs, aux personnes qui accompagnent un envoi dont le transport est effectué conformément aux Régles uniformes conceraant le contrat de transport intemational ferroviaire des marchandises (CIM)."

Artide 14 CIV

Compléter le texte du § 1 par la phrase suivante:

"§ 1_[REDACTED_EFTERNAMN] le transport des véhicules automobiles, le chemin de fer peut

prévoir que les voyageurs demeurent dans le véhicule automobile durant le transport.'"

Artide 17 CIV

Modifier le texte actuel du § 2 et créer un nouvel alinéa 2 de la teneur suivante:

"§ 2 Les tarifs internationaux peuvent admettre sous certaines condi­tions, comme bagages, des animaux et des objets non vises au§ I, ainsi que des véhicules automobiles remis au transport avec ou sans remorque.

Les conditions de transport des véhicules automobiles précisent en parti-

17

culier les conditions d'admission au transport, d'enregistrement, de charge-    Prop. 1989/90:120 ment et de transport, ta forme et le contenu du document de transport qui     Bilaga 2 doit porter le sigle CIV, les conditions de d'echargement et de livraison, ainsi que les obligations du conducteur en ce qui concerne son véhicule, le chargement et le déchargement"

Artide 41 CIV

Modifier le titre : "Véhicules automobiles"

Modifier le texte du § 1 comme suit:

"§ 1 En cas de retard dans le chargement pour une cause imputable au chemin de fer ou de retard å la livraison d'un véhicule automobile, le chemin de fer doit payer, lorsque 1'ayant droit prouve qu'un dommage en est résulté, une indemnité dont le montant ne peut excéder le prix de transport du véhicule."

Modifier le texte du § 3 comme suit:

"§ 3 En cas de perte totale ou partielle du véhicule, findemnité å payer å 1'ayant droit pour le dommage prouvé est calculée d'aprés la valeur usuelle du véhicule et ne peut excéder 8000 (*) unités de compte."

Modifier le texte du § 4 comme suit:

"§ 4 En ce qui concerne les objets placés dans le véhicule, le chemin de fer n'est responsable que du dommage causé par sa faute. L'indemnité totale å payer ne peut excéder 1000 (*) unités de compte.

Le chemin de fer ne répond des objets placés a Texterieur du véhicule qu'en cas de dol."

Reprendre sous le § 5, la seconde phrase du § 3 actuel:

"§ 5 Une remorque avec ou sans chargement est considérée comme un véhicule."

Reprendre sous un § 6 nouveau, le texte du § 5 actuel, en le modifiant légérement:

"§ 6 Les autres dispositions concernant la responsabilité pour les baga­ges sont applicables au transport des véhicules automobiles,"

Artide 42 CIV

Compléter le texte de falinéa 2 comme suit:

"En cas de faute lourde, findemnité pour perte, avarie ou retard å la livraison des bagages et pour retard au chargement ou ä la livraison, perte ou avarie d'un véhicule automobile et des objets placés dans le véhicule est toutefois limitée au double ...".

Artide 53 CIV

Modifier le texte de falinéa premier du § 1 comme suit:

"§ 1 Toute action de 1'ayant droit fondée sur la responsabilité du chemin de fer en cas de mört et de blessures de voyageurs est éteinte s'il ne signale

(*) Ces montants ont fait 1'objet de décisions de la Commission de revision.

18

pas faccident survenu au voyageur, dans les six mois å compter de la     Prop. 1989/90:120 connaissance du dommage, å fun des chemins de fer auxquels une reda-     Bilaga 2 mation peut étre présentée selon fartide 49, § 1."

A rt ide premier CIM

Compléter la fin du texte du § 1 comme suit:

"§ 1 Sous réserve ... de la Convention, ainsi que, le cas échéant, aux transports assimilés conformément å fartide 2, § 2, alinéa 2 de la Conven­tion."

Artide 18 CIM

Simplifier le texte de la maniére suivante:

"L'expediteur est responsable de fexactitude des inscriptions portées par ses soins sur la lettre de voiture. Il supporte toutes les consequences résultant du fait que ces inscriptions seraient irréguliéres, inexactes, in-complétes ou portées ailleurs qu'å la place réservée å chacune d'elles."

(La derniére phrase tombe)

Artide 40 CIM Supprimer le § 4.

Artide 43 CIM

Modifier le texte du § 1 comme suit:

"§ 1 Si un dommage, y compris une avarie, résulte du dépassement du délai de livraison, le chemin de fer doit payer une indemnité qui ne peut excéder le quadruple du prix de transport."

Artide 47 CIM

Modifier le titre comme suit:

"Conversion et intéréts de findemnité"

Compléter fartide 47 par un nouveau § premier libellé comme suit:

"§ 1 Lorsque le calcul de findemnité implique la conversion des som-mes exprimées en unités monétaires étrangéres, celle-ci est faite d'aprés le cours aux jour et lieu du paiement de findemnité."

Les §§ 1, 2 et 3 deviennent les §§ 2, 3 et 4.

1 Annexe

19

Annexe au Protocole des décisions    Prop. 1989/90:120

Bilaga 2 LISTE DES ETATS PRESENTS OU REPRESENTES A LA PREMIERE SESSION DE LA COMMISSION DE REVISION

1.

Albanie

2.

Allemagne (République fédérale d')

3.

Autriche

4.

Belgique

5.

Danemark

6.

France

7.

Gréce

8.

Hongrie

9.

Irlande

10.     Italie

11.     Liechtenstein

12.

Luxembourg

13.

Pays-Bas

14.

Pologne

15.

République démocratique allemande

16.

Royaume-Uni

17.

Suéde

18.

Suisse

19.

Tchécoslovaquie

20.

Yougoslavie

20

(översättning)     Prop. 1989/90:120 Bilaga 2

BESLUTSPROTOKOLL

antaget av revisionsutskottet vid dess första möte den 14 21 december 1989 i Bern.

I enlighet med artiklarna 19 och 21 i fördraget om internationell järnvägs­trafik (COTIF) som slutits i Bern den 9 maj 1980 har representanter för de medlemsstater som framgår av bilagan sammanträtt i revisionsutskottet.

Sedan överläggningarna, som pågått den 14 21 december 1989 i cen­tralbyråns för internationell jämvägstrafik lokaler i Bern, avslutats, har revisionsutskottet fattat följande beslut.

I. Beslut om ändringar i COTIF som revisionsutskottet är behörigt att besluta om.

Revisionsutskottet beslutar om följande ändringar.

Artikd 17 CIV § 3 stryks.

Artikd 19 CIV

Denna artikel lyder som följer.

"§ 1 Om inte annat anges i de internationella tariffema sker inskrivning av resgods endast mot företeende av en biljett som gäller minst till resgod­sets bestämmelsestation.

Om det i tarifferna medges att resgods tas emot tiU befordran utan att biljett företes, har vad som föreskrivs i de enhetliga rättsreglerna om de resandes rättigheter och skyldigheter i fråga om resgodset motsvarande tillämpning på avsändaren av resgodset.

§ 2 Järnvägen förbehåller sig rätten att befordra resgodset en annan väg än den som den resande färdas.

Såväl från den station där inskrivningen äger rum som från en anslut­ningsstation där resgodset måste lastas om sker befordran med nästa resgodsförande tåg.

Vad som har sagts ovan om befordran av resgods är tillämpligt endast om hinder inte möter med hänsyn till de åtgärder som tullmyndigheter eller andra förvaltningsmyndigheter kräver före eller under befordringen.

§ 3 Om inte annat anges i de internationella tarifferna skall resgodsavgif­ten erläggas vid inskrivningen.

§ 4 I tarifferna eller tidtabellerna kan anges undantag eller inskränkning­ar i fråga om befordran av inskrivet resgods med vissa tåg eller tågslag eller till eller från vissa järnvägsstationer.

§ 5 1 den mån inskrivningen av resgods inte är reglerad i denna artikel,

tillämpas vid inskrivningen de bestämmelser som gäller på den station där

inskrivningen äger mm.

21

Artikd 20 CIV

Prop. 1989/90:120

Lydelsen av § 4 c) ändras enligt följande:

Bilaga /

"c) dagen och timmen för inlämnandet;"

Artikd25 CIV

Lydelsen av § 4 ändras enligt följande:

"§ 4 Om en tariff har tillämpats oriktigt eller något fel har gjorts när en befordringsavgift eller något annat belopp har beräknats eller uppburits, skall järnvägen inte betala tillbaka vad som har betalats för mycket eller kräva vad som har betalats för litet, om skillnaden inte överstiger 2 beräkningsenheter för varje biljett eller resgodsbevis."

Artikd 38 CIV

Lydelsen av § 1 a) ändras enligt följande:

"a) om skadans storlek är bevisad, en ersättning som motsvarar skadan, dock högst 40 beräkningsenheter per kilogram av föriusten i bmttovikt eller 600 beräkningsenheter per kolli;"

Artikd 41 CIV

Lydelsen av § 3 och av § 4 första stycket ändras enligt följande: "§ 3" ... får inte överstiga 8000 beräkningsenheter... § 4 .. Den sammanlagda skadeersättningen skall inte överstiga 1000 be­räkningsenheter ..."

Artikd 43 CIV

Lydelsen av § 3 ändras enligt följande:

"§ 3 I fråga om inskrivet resgods utgår ränta endast om ersättningsbelop­pet överstiger 8 beräkningsenheter per resgodsbevis."

22

Artikd 3 CIM

Prop. 1989/90:120

Lydelsen av § 4 ändras enligt följande:

' 

"§ 4 Om en behörig myndighet har föreskrivit att

a)

trafiken varaktigt eller tillfälligt skall inställas eller inskränkas,

b)

vissa sändningar inte får befordras eller får befordras endast på vissa villkor,

c)

v/55; gods skatt ha företräde till befordran,

skall allmänheten och järnvägarna genast underrättas om detta. Järnvä­garna skall underrätta järnvägarna i de andra staterna, som i sin tur skall offentliggöra föreskriften."

Artikd 11 CIM

Lydelsen av §§ 1 och 2 ändras enligt följande:

"§ I Berör endast den tyska texten.

"§ 2 Erkännandet enligt § 1 skall ske omedelbart efter det att alU gods som fraktsedeln avser har lämnats till befordran och, i den mån det föreskrivs i de bestämmelser som gäller för avsändningsstationen, avsän­daren har betalat de belopp som belöper på honom eller har deponerat ett garantibelopp enligt artikel 15 § 7."

Artikd 12 CIM

§ 2 lyder som följer:

"§ 2 Järnvägarna skall fastställa fraktsedelsblanketter. De skall omfatta en dubblett för avsändaren.

För viss trafik, särskilt mellan grannländer, får järnvägarna i tarifferna föreskriva att en förenklad fraktsedel skall användas.

För viss trafik med länder, som inte har anslutit sig till detta fördrag, kan tarifferna föreskriva användning av ett särskilt förfarande."

Artikd 14 CIM § 8 stryks.

Artikd 19 CIM

§ 5 lyder som följer:

"§ 5 Tilläggsbestämmelserna eller tarifferna föreskriver hur avsändaren skall märka kollina."

§ 6 stryks.

Artikd 24 CIM

§ 1 lyder som följer:

"§ 1 Utan inskränkning i rätten att ta ut fraktskillnad och ersättning för

skada får järnvägen ta ut tilläggsfrakt enligt följande:

23

a)   tilläggsfrakt utgår med en beräkningsenhet per kilogram av hela     Prop. 1989/90:120

kollits bruttovikt:

Bilaga 2

1.

när en oriktig, otydlig eller ofullständig beskrivning har lämnats av ämnen och föremål som enligt RID är uteslutna från befordran;

2.

när en oriktig, otydlig eller ofullständig beskrivning har lämnats av ämnen eller föremål som tas emot till befordran på de villkor som anges i RID, eller när dessa villkor inte har uppfyllts.

Tilläggsbestämmelserna kan ange andra beräkningsgmnder för tilläggs­frakten, särskilt en schablontiUäggsfrakt för tomma privatvagnar.

b)   tilläggsfrakt utgår med fem beräkningsenheter per 100 kilogram ut­

över lastgränsen, när vagnen har lastats av avsändaren."

§ 2 stryks. §3 blir §2. §4 blir §3.

§ 5 blir § 4 och lyder som följer:

"§ 4 Tilläggsbestämmelserna preciserar de fall i vilka ingen tilläggsfrakt får tas ut."

Artikd 27 CIM

§§ 2, 3 och 4 lyder som följer:

"§ 2 Saknas föreskrifter om sådana leveransfrister som avses i § 1, gäller följande maximala leveransfrister, om inte annat följer av vad som sägs i de följande paragraferna:

a)    för hela vagnslaster:

expedieringsfrist........................................... 12 timmar,

befordringsfrist för varje påbörjad sträcka av

400 km....................................................... 24 timmar;

b)    för styckegodssändningar:

expedieringsfrist........................................... 24 timmar,

befordringsfrist för varje påböriad sträcka av

200 km....................................................... 24 timmar.

Samtliga avstånd avser tariffkilometer.

§ 3 Expedieringsfristen räknas endast en gång oavsett antalet jämvägar som berörs. Befordringsfristen beräknas för hela avståndet mellan avsänd­ningsstationen och bestämmelsestationen.

§ 4 Järnvägen får fastställa tilläggsfrister av viss bestämd längd i följande fall:

a)

för sändningar som lämnas till befordran eller lämnas ut utanför stationerna;

b)

för sändningar som befordras:

1.

över en linje med avvikande spårvidd,

2.

över hav eller på inre vattenvägar,

3.

på landsväg, om någon järnvägsförbindelse inte finns, c)...

d)..."

§ 6 lyder som följer:

24

"§6 Leveransfristen böriar löpa vid midnatt efter det att godset har     Prop. 1989/90:120

tagits emot till befordran."

Bilaga 2

§ 8 lyder som följer:

"§ 8 Leveransfristen avbryts på söndagar och helgdagar och dagar som enligt lag jämställs med helgdagar. Den avbryts på lördagar, när det i de bestämmelser som gäller i en stat föreskrivs att leveransfristen skall avbry­tas lördagar i inrikes järnvägstrafik."

I § 9 stryks andra stycket.

Artikd 29 CIM

§ 1 lyder som följer:

"§ 1 Om tariffen har tillämpats oriktigt eller något fel har gjorts när någon avgift har beräknats eller uppburits, skall det för litet erlagda belop­pet krävas in eller det för mycket erlagda beloppet betalas tillbaka.

Ett för litet betalat belopp skall krävas eller ett för mycket betalat belopp skall betalas tillbaka endast om beloppet överstiger 8 beräkningsenheter per fraktsedel. Återbetalningen skall ske utan anfordran.

Artikd 30 CIM

Lydelsen av § 2 ändras enligt följande:

"§ 2 Sådana anvisningar skall meddelas genom en förklaring i den form som föreskrivs av järnvägen.

Förklaringen skall av avsändaren föras in och undertecknas på fraktse­delsdubbletten, som skall visas upp för järnvägen. Underskriften kan vara tryckt eller ersättas av avsändarens stämpel.

En anvisning som har meddelats i någon annan form än som har före­skrivits är ogiltig."

Artikd 31 CIM

Lydelsen av § 2 ändras enligt följande:

"§ 2 Sådana anvisningar skall meddelas genom en förklaring i den form som föreskrivs av järnvägen.

En anvisning som meddelas i någon annan form än vad som har före­skrivits är ogiltig."

Lydelsen av § 3 d) ändras enligt följande:

"d) angett en person enligt § 1 c) och denne har övertagit fraktsedeln, tagit emot godset eller gjort gällande sina rättigheter enligt artikel 28 § 4."

Artikd 33 CIM

Lydelsen av § 4 ändras enligt följande:

"§ 4 Om avsändarens anvisningar innebär ändring av mottagare eller

bestämmelsestation eller meddelas till den station där godset finns, skall

avsändaren föra in dem i fraktsedelsdubbletten och visa upp denna för

järnvägen."

25

Artikd 34 CIM

Prop. 1989/90:120

Lydelsen av § 1 ändras enligt följande:

Bilaga 2

"§ 1 Om det föreligger hinder mot godsets utlämning, skall järnvägen omedelbart underrätta avsändaren om detta och begära anvisningar av honom." Lydelsen av § 2 ändras enligt följande:

"§ 2 Om hindret för utlämningen upphör innan avsändarens anvisning­ar har nått bestämmelsestationen, lämnas godset ut till mottagaren. Avsän­daren skall omedelbart underrättas om detta."

§ 5 stryks.

§§6, 7 och 8 blir §§5, 6 och 7.

Artikd 38 CIM

§ 2 kompletteras med ett nytt andra stycke som lyder som följer:

"Ett sådant antagande gäller vidare, när befordringsavtalet före nyin­lämningen omfattades av en annan jämförbar internationell överenskom­melse om genomgående internationell järnvägsbefordran och denna inne­håller ett likadant antagande till förmån för försändelser som det som gäller enligt de enhetliga rättsföreskrifterna."

Artikd 41 CIM

Lydelsen av § I a) och b) ändras enligt följande: "§1...

a)  två procent av vikten for flytande varor eller för gods som har lämnats

in för befordran ijuktigt tillstånd;

b)    en procent av vikten för torra godsslag."

Lydelsen av § 4 ändras enligt följande:

"§ 4 Om godset har gått helt förlorat eller enskilda kollin har gått förlorade skall inget avdrag göras för svinn när ersättningen skall beräk­nas."

Artikd 45 CIM

Första stycket lyder som följer:

"När järnvägen medger särskilda befordringsvillkor genom special- eller undantagstariffer som innebär en nedsättning av den frakt som följer av de allmänna tarifferna, får järnvägen begränsa den ersättning som tillkommer den skadelidande vid överskridande av leveransfristen i den mån en sådan begränsning anges i tariffen."

Artikd 59 CIM

§§ 2 och 3 lyder som följer:

"§ 2 Avsändningsjärnvägen svarar för befordringsavgifter och andra

26

kostnader, som den inte har tagit ut av avsändaren, om denne enligt artikel     Prop. 1989/90:120

15 har åtagit sig att stå för dem.

Bilaga 2

§ 3 Om bestämmelsejärnvägen lämnar ut godset utan att ta upp betal­ning för avgifter eller andra fordringar som gmndas på befordringsavtalet, svarar den för dessa belopp."

Artikd 65 CIM

§§ 1 och 2 lyder som följer:

" 1 § Om det ekonomiska och finansiella läget i en stat medför allvarliga svårigheter att tillämpa avdelning 

VI, 

får två eller flera andra stater kom­ma överens om avvikelser frän artiklarna 15, 17 och 30 genom att för trafiken med den stat som befinner sig i svårigheter bestämma

a)

att för försändelser från var och en av dessa stater kostnaderna till gränsen tiU den stat som befinner sig i svårigheter men inte längre skall vara betalda av avsändaren;

b)

att för försändelser till var och en av dessa stater kostnadema till gränsen tiU den stat som befinner sig i svårigheter men inte längre skall vara betalda av avsändaren;

c)

att försändelser till och från den stat som befinner sig i svårigheter varken får beläggas med efterkrav eller belastas med förskott, eller att efterkrav eller förskott får tillåtas endast intill vissa belopp;

d)   att avsändaren inte får ändra befordringsavtalet i fråga om bestäm­

melselandet, fraktbetalningen eller efterkravet.

§ 2 Under de fömtsättningar som anges i § 1 och med sina regeringars bemyndiganden kan de järnvägar, som står i förbindelse med järnvägen i den stat som befinner sig i svårigheter, komma överens om att i sin ömsesidiga trafik med denna järnväg avvika från artiklarna 15, 17, 30 och 31.

En sådan avvikelse skall beslutas med en majoritet om två tredjedelar av de järnvägar som står i förbindelse med jämvägen i den stat som befinner sig i svårigheter."

Artikeln 65 kompletteras med en ny § 5 som lyder som följer:

"§ 5 Oaktat bestämmelserna i denna artikel kan varje stat tillgripa ensidiga åtgärder med stöd av artikel 3 § 4 b)."

II. 

Förslag till ändringar av COTIF som faller under generalförsamling­ens kompetens.

Revisionsutskottet föreslår generalförsamlingen av OTIF följande änd­ringar:

1 bilaga

27

Bilaga tiU beslutsprotokoll    Prop. 1989/90:120

Bilaga 2 Förteckning över de stater som varit närvarande eller representerats vid revisionsutskottets första möte

1.

Albanien

2.

Förbundsrepubliken Tyskland

3.

Österrike

4.

Belgien

5.

Danmark

6.

Frankrike

7.

Grekland

8.

Ungern

9.

Iriand

10.

Italien

11.

Liechtenstein

12.

Luxemburg

13.

Nederländerna

14.

Polen

15.

Tyska Demokratiska Republiken

16.

Storbritannien

17.

Sverige

18.

Schweiz

19.

Tjeckoslovakien

20.

Jugoslavien

Norstedts Tryckeri, Stocktiolm 1990

28