Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majits proposition nr 182 år 1974

Prop. 1974:182

Nr 182

Kungl. Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i förord­ningen (1965:139) om Svenska skeppshypotekskassan och Skeppsfar­tens sekundärlånekassa; given den 8 november 1974.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över industriärenden, föreslå riksdagen att bifalla det förslag om vars avlåtande till riksdagen föredragande departements­chefen hemställt.

CARL GUSTAF

RUNE B.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att Svenska Skeppshypotekskassan och Skepps­fartens sekundärlånekassa ges möjlighet att ta upp lån i utländsk va­luta.

I    Riksdagen 1974. 1 saml. Nr 182

Prop. 1974:182

Fiirslag till

Lag om ändring i förordningen (1965:139) om Svenska skeppshypo­tekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa

Härigenom förordnas i fråga om förordningen (1965:139) om Svens­ka skeppshypotekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa,

dels att i 2, 3, 5, 14 och 15 §§ samt i övergångsbestämmelserna ordet "Konungen" skall bytas ut mot "regeringen",

dels att rubriken till förordningen samt 8 § skall ha nedan angivna lydelse.

Lag om Svenska skeppshypotekskassan och Skeppsfartens sekundärlåne­kassa

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §

För sin verksamhet anskaffar kassa medel genom lån mot obliga­tioner eller andra för den allmänna rörelsen avsedda förskrivningar eller genom annan upplåning.

Sammanlagda beloppet av skeppshypotekskassans låneskuld och garantiförpliktelser må icke uppgå till mera än tio gånger sam­manlagda beloppet av kassans ga­ranti- och reservfonder. Samman­lagda beloppet av sekundärlåne-kassans låneskuld ocb garäntiför-pliktelser må icke uppgå till mera än sex gånger sammanlagda be­loppet av kassans garanti- och re­servfonder.

Sammanlagda beloppet av skeppshypotekskassans låneskuld och garantiförpliktdser må icke uppgå till mera än tio gånger sam­manlagda beloppet av kassans ga­ranti- och reservfonder. Samman­lagda beloppet av sekundärlåne-kassans låneskuld och garantiför- pliktelser må icke uppgå till mera än sex gånger sammanlagda be­loppet av kassans garanti- och re­servfonder. Motvärdet i svenska kronor av låneskuld eller garanti­förpliktelse i utländsk valuta skall beräknas pä grundval av den vid beräkningstillfället på den svenska valutamarknaden noterade säljkur-sen för valutan i fråga.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1975.

Prop. 1974:182

Utdrag av protokollet över industriärenden hållet inför Hans Maj:t Ko­nungen i statsrådet den 8 november 1974.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], HJELM-WALLÉN,

Chefen för industridepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om änd­ring i förordningen (1965:139) om Svenska skeppshypotekskassan och Skeppsfartens sekundärlåtiekassa och anför.

Nuvarande ordning

Svenska skeppshypotekskassan bildades år 1929 och omorganiserades är 1965, samtidigt som Skeppsfartens sekundärlånekassa inrättades (prop. 1965: 99, BaU 1965: 38, rskr 1965: 289), För kassorna gäller för­ordningen (1965: 139) om Svenska skeppshypotekskassan och Skepps­fartens sekundärlånekassa (ändrad senast 1974: 524) samt reglementet (1965: 593) for Svenska skeppshypotekskassan och Skeppsfartens se­kundärlånekassa. Kassorna har till uppgift att lämna lån, huvudsakligen av långfristig karaktär, till svenska rederiföretag eller ikläda sig garan­ti får sådana lån. Lånen lämnas på bestämd tid som inte får överstiga för skeppshypotekskassan femton år och för sekundärlånekassan tio år. För lånen skall ställas betryggande säkerhet i form av inteckning i svenskt fartyg eller borgen av stat eller bank. Inteckning skall i fråga om lån från skeppshypotekskassan ligga inom 50 % och i fråga om lån från sekundärlånekassan inom 70 % av det värde till vilket styrelsen uppskattar fartyget.

För kassornas förbindelser har låntagarna ett visst kollektivt ansvar enligt 14 § förordningen om Svenska skeppshypotekskassan och Skepps­fartens sekundärlånekassa. Som särskild säkerhet har bildats garanti­fonder genom att staten ställt till förfogande garantiförbindelser utfär­dade av fullmäktige i riksgäldskontoret. Dessa garantiförbindelser upp­går f. n. till 100 milj, kr, för skeppshypotekskassan och till 45 milj, kr, för sekundäriånekassan (prop. 1974: 113, NU 1974: 38, rskr 1974: 243). Vidare skall i vardera kassan finnas en reservfond för att täcka förluster i rörelsen (7 §).

I fråga om kassornas upplåningsverksamhet finns bestämmelser i 8 §. Dessa innebär i korthet följande.

För sin verksamhet anskaffar kassorna medel genom lån mot obli-

Prop. 1974:182

4

gationer eller andra fÖr den allmänna rörelsen avsedda förskrivningar dier genom annan upplåning. Det sammanlagda beloppet av låneskuld och garantiförpliktelser får för skeppshypotekskassan uppgå till högst tio gånger och för sekundärlånekassan till högst sex gånger beloppet av resp. kassas garantifond och reservfond.

Förslag till nya regler

Svenska skeppshypotekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa har i skrivelse den 13 september 1974 meddelat att reservfonderna vid senaste halvårsskiftet uppgick till resp, 18,0 milj, kr, och 2,2 milj, kr. Kassornas totala upplåningsmöjlighet kan f, n, uppskattas till ca 1 465 milj, kr. Den totala upplåningen uppgick vid nämnda tidpunkt till ca 833 milj, kr. Kassornas styrelse har beviljat lån på tillhopa 180 milj, kr, för utbetalning under innevarande år och ca 325 milj. kr. för utbetal­ning under första halvåret 1975. För att finansiera denna utlåning fordras även med hänsyn tagen till in- och utgående amorteringar en ytterligare upplåning t, o, m, år 1975 på ca 500 milj. kr.

Med anledning härav har kassorna i rådande kapitalmarknadsläge an­sett det lämpligt att undersöka möjligheterna till upplåning utomlands för att möta den svenska rederinäringens kapitalförsörjningsbehov. Var­ken i förordningen eller i förarbetena omnämns hur utlandsupplåning bör ordnas, i synnerhet inte vad gäller täckning för valutaförluster. Detta förhållande är naturligt med tanke på att utiandsupplåning vid tiden för reglernas tillkomst inte var något aktuellt upplåningsalternativ för kassorna. Mot denna bakgrund och som ett led i upplåningsbered­skapen har kassorna hemställt om att författningsmässiga förutsättningar skapas för upplåning utomlands genom ändring av i första hand 8 § i den gällande förordningen.

Kassorna föreslår att ett tillägg görs i 8 § förordningen innebärande att vid bestämmandet av den relation som föreligger mellan å ena sidan upplåning och å andra sidan kassornas garanti- och reservfonder ut­landsupplåningens storlek får beräknas på grundval av riksbankens köp­kurs för upplåningsvalutan i fråga den dag då bestämningen sker,

Häratöver föreligger enligt kassorna behov av ytterligare regler till skydd i första hand fÖr kassorna själva och i sista hand för obligations­innehavarna. Det bör således i kassornas reglemente föreskrivas att, i den mån kassorna lämnar lån av medel som upplånats utomlands, så­dant lån till sin storlek och i fråga om avbetalningarna beräknas i upp­låningsvalutan, att inteckningssäkerheten lämnas i nämnda valuta och att även uppskattningsvärdet anges i denna valuta.

Remissyttranden

Över kassornas skrivelse har yttranden avgetts av bankinspektionen, fullmäktige i Sveriges riksbank och fullmäktige i riksgäldskontoret samt

Prop. 1974:182

5

varvskreditutredningen (I 1974: 03), Fullmäktige i Sveriges riksbank, fullmäktige i riksgäldskontoret samt varvskreditutredningen tillstyrker att för kassorna gällande regler anpassas till de fall då kassorna anskaf­far medel för verksamheten genom lån i utländsk valuta.

Bankinspektionen anför att den begärda författningsändringen väcker vissa betänkligheter, men vill inte direkt motsätta sig bifall. Enligt bank­inspektionens mening förändras grunden för kassornas verksamhet om utiändsk upplåning tillåts. Genom en sådan upplåning uppstår nämligen på grund av valutarisken ett nytt riskelement, som inte beaktats vid till­komsten av nuvarande bestämmelser om graden av täckning av upplå­ning med statlig garanti, behovet av reserveringar, låntagarnas solidaris­ka ansvar, bindningstider etc.

Problemen med valutarisker i samband med upplåning i utländsk valuta tas upp till behandling även av fullmäktige i riksgäldskontoret som understryker bl, a, behovet av kontinuerlig kontroll av valutasitua­tionen. Fullmäktige ifrågasätter om inte, för det fall utlandsupplåningen får större omfattning, ett större hänsynstagande än vad som framgår av kassornas framställning måste ske till de speciella osäkerhetsfaktorer som en upplåning i utländsk valuta är förenad med, antingen genom en begränsning av rätten till sådan upplåning eller en förstärkning av kas­sornas finansiella bas.

Varvskreditutredningen påpekar att man enligt direktiven skall ta upp kassornas verksamhet till behandling. Utredningen anför att den ännu ej diskuterat kassorna och den roll dessa bör spela inom svensk fartygsfinansiering. Vid sin bedömning av ifrågavarande framställning har utredningen emellertid stannat för uppfattningen att ett möjliggö­rande för kassorna att låna utomlands inte torde ha något försvårande inflytande på utredningens kommande ställningstaganden.

När det gäller beräkning av låneskuldens och garantiförpliktelsernas relation till garanti- och reservfond innebär kassornas förslag att skuld i utiändsk valuta skall beräknas på gmndval av "den lägsta köpkurs för valutan som riksbanken fastställt". En sådan formulering kan enligt samtliga remissinstansers bedömning vid tillämpningen medföra svårig­heter och remissinstanserna vill i stället föreslå ett tillägg till 8 § med innebörden att låneskuld och garantiförpliktelse i utiändsk valuta skall beräknas i svenska kronor med tillämpning av den säljkurs för valutan som vid beräkningstillfället noteras på den svenska valutamarknaden.

Departementschefen

Det är ett betydande samhällsintresse att vår rederinäring kan hävda sig i den intemationella konkurrensen. Svenska skeppshypotekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa fyller härvidlag viktiga funktioner genom att underlätta försörjningen med långfristiga primär- och se-

Prop. 1974:182

6

kundärkrediter till rederierna. Den svenska rederinäringen har undei senare tid expanderat mycket kraftigt. Denna expansion har ställt ökade krav på kassorna, som f, n, har en förhållandevis lång kö av låneansök­ningar. Mot denna bakgmnd är det angeläget att kassorna kan ges vid­gade möjligheter att välja källor för sin upplåning. Kassorna har i skrivelse till Kungl, Maj:t föreslagit att de ges möjlighet till upplåning utomlands och i utländsk valuta, I likhet med de instanser som yttrat sig över förslaget kan jag bhräda förslaget. Detta föranleder ändring i för­ordningen (1965: 139) om Svenska skeppshypotekskassan och Skepps­fartens sekundärlånekassa. Ändringen bör få formen av tillägg till 8 § av innebörd att beräkningen av låneskuld och garantiförpliktelse i ut­ländsk valuta skall beräknas med tillämpning av den säljkurs för valutan som vid beräkningstillfället noteras på den svenska valutamarknaden.

Kassornas reglemente (1965: 593) bör kompletteras med regler om vad styrelsen har att iaktta i samband med upplåning utomlands och ut­låning av medel som anskaffats på detta sätt. Det ankommer på Kungl, Maj:t att utfärda de föreskrifter som behövs.

Förordningen om Svenska skeppshypotekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa har tillkommit genom samfällt beslut av Kungl, Maj:t och riksdagen. Förordningen bör rubriceras som lag. Ordet "Konungen" bör vidare bytas ut mot "regeringen".

Ändringarna i förordningen bör träda i kraft den 1 januari 1975,

Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl, Maj:t föreslår riksdagen

att antaga inom industridepartementet upprättat förslag till lag om ändring i förordningen (1965: 139) om Svenska skeppshy­potekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gvllensten

MARCUS BOKTR.STOCKHOLM 1974     740565