Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1975/76:104 Regeringens proposition

1975/76:104

om godkännande av konventionerna den 29 mars 1972 om internatio­nellt ansvar för skada som orsakas av rymdföremål och den 14 januari 1975 om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden;

beslutad den 12 februari 1976.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

CARL[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås att riksdagen godkänner två av Förenta natio­nernas generalförsamling antagna konventioner, den ena av den 29 mars 1972 om internationellt ansvar för skada som orsakas av rymdföremål och den andra av den 14 januari 1975 om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden.

I det av Sverige ratificerade fördraget den 27 januari 1967 innehål­lande principer för staternas uppträdande vid utforskandet och utnyttjan­det av yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar, föreskrivs bl. a. internationellt ansvar för skada som förorsakas av rymdföremål. Konventionen om internationellt ansvar för skada som or­sakas av rymdföremål innehåller en närmare precisering av ansvaret för skada av rymdföremål. Av särskild betydelse är konventionens föreskrif­ter om arten av de skador som skall anses ersättningsgilla, om storleken av utgående ersättningsbelopp och om sättet för slitandet av tvister mel­lan berörda stater. Konventionen reglerar också sättet för utkrävande av ansvar för skada genom rymdverksamhet som bedrivs gemensamt av två eller flera stater eller av en internationell mellanstatlig organisation.

1975 års registreringskonvention ålägger de avtalsslutande staterna att registrera ett utsänt rymdföremål i ett nationellt register samt att del­ge Förenta nationernas generalsekreterare vissa bestämda uppgifter om sådant rymdföremål för att dessa uppgifter skall bli införda i ett in­ternationellt register.

1    Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 104

Prop, 1975/76:104

Utdrag

UTRIKESDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1976-02-12

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och Hjelm-Walién

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposiiion om godkännande av konventionerna den 29 mars 1972 om internationellt ansvar för skada som orsakas av rynidföremål och den 14 januari 1975 om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden

1    Inledning

Sverige har i likhet med ett stort antal andra stater ratificerat det den 27 januari 1967 dagtecknade och den 10 oktober samma år ikraftträdda fördraget innehållande principer för staternas uppträdande vid utfors­kandet och utnyttjandet av yttre rymden, däri inbegripet månen och öv­riga himlakroppar (prop. 1967: 94, Sveriges Överenskommelser med främmande makter SÖ 1967: 7). 1 propositionen rörande delta fördrag har en redogörelse lämnats bl. a. för rymdärendenas behandling i Förenta nationerna (FN) fram till antagandet av detta internationella instrument, som ofta kallas rymdfördraget. Likaså har Sverige anslutit sig till det internationella avtalet den 22 april 1968 om räddning och återsändande av rymdfarare samt om återlämnande av föremål som sänts ut i yttre rymden (prop. 1969: 46, SÖ 1969: 37). Även detta avtal räddningsavtalet är sedan den 3 december 1968 i kraft för ett stort antal stater och blev gällande för Sveriges del den 21 juli 1969.

Rymdfördragets art. 7 innehåller ett stadgande om att varje för­dragsslutande stat som sänder ut föremål i yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar, eller medverkar därtill eller från vars område eller anordningar sådan utskjutning äger rum är internationellt ansvarig för skada, som på jorden, i luftrummet eller i yttre rymden av dylikt föremål eller del därav tillfogas annan fördragsslutande stat eller dess fysiska eUer juridiska personer. Vidare föreskrivs i art. 13 första stycket i samma fördrag att bestämmelserna i fördraget skall vara till-

Prop. 1975/76:104

3

lämpliga på den verksamhet som fördragsslutande stater bedriver för utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden, vare sig dylik verksam­het bedrivs av en enda fördragsslutande stat eller av flera dylika stater i förening, däri inbegripet sådana fall där verksamheten bedrivs inom ramen för internationella mellanstatUga organisationer. Enligt art. 6 i rymdfördraget bär fördragsslutande stat internationellt ansvar för såväl statlig som icke-statlig verksamhet i yttre rymden och för att denna verksamhet äger rum i överensstämmelse med fördraget. Bedrivs rymd­verksamhet av en internationell organisation, åvilar motsvarande ansvar såväl den internationella organisationen som de fördragsslutande stater vilka är medlemmar av organisationen. Dessa artiklar har sedermera kompletterats och preciserats i konventionen den 29 mars 1972 om in­ternationellt ansvar för skada som orsakas av rymdföremål, om vars godkännande nu är fråga. Konventionen, som hittills har ratificerats av 35 stater, trädde i kraft den 1 september 1972.

Rymdfördraget innehåller också en bestämmelse om registrering av rymdföremål. I dess art. 8 föreskrivs nämligen att fördragsslutande stat i vars register ett rymdföremål förs skall behålla domsrätt och kontroll över sådant föremål jämte personal på detsamma, då det befinner sig i yttre rymden eUer på en himlakropp. Även denna artikels innehåll har påbyggts med ett separat avtal, nämligen med konventionen den 14 ja­nuari 1975 om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden. Denna konvention har hittUls undertecknats av 22 stater och ratificerats av en stat (Frankrike). Också frågan om svenskt godkännande av den­na konvention tas nu upp till övervägande.

Konventionerna i engelsk och fransk originalversion jämte översätt­ning till svenska bör fogas till protokollet i detta ärende såsom bilaga 1 och bilaga 2.

2    De internationella konventionerna

2.1 Ansvarskonventionen 1972

Redan på ett tidigt stadium av arbetet i FN på att fastställa regler för verksamhet i rymden kom man till insikt om att frågan om ansvar för skada som orsakas av rymdföremål är mycket kompUcerad. Det stod klart att denna fråga måste bli föremål för speciell bearbetning. FN:s generalförsamling beslöt sålunda i resolution 1963:1 (XVIII) av den 13 december 1963 bl. a. att hemställa tiU sin kommitté för rymdens fredliga utnyttjande, av vilken Sverige är medlem, att snabbt upprätta ett utkast till en internationell överenskommelse om ansvar för skada som orsakas av föremål vilka har sänts ut i yttre rymden. Arbetet på en ansvarskon­vention påbörjades under rymdkommitténs tredje session år 1964 men fick därefter delvis läggas åt sidan för andra uppgifter.  Sedan

Prop. 1975/76:104

4

rymdfördraget hade förts i hamn, begärde generalförsamlingen att ar­betet med att färdigställa ett konventionsutkast i ämnet skulle påskyn­das, och i resolution 2345 (XXll) av den 19 december 1967 antog för­samlingen enhälligt en uppmaning till rymdkommittén att skyndsamt och i varje fall inte senare än i början av tjugotredje församlingen (dvs. till hösten 1968) fullborda arbetet på förslaget till avtal om ersättnings­ansvar för skador som orsakas av utsända rymdföremål. Det visade sig emellertid inte vara möjligt att framlägga ett konventionsförslag vare sig till den tjugotredje församlingen eller till närmast följande general­församlingar trots nya bestämda uppmaningar till rymdkommittén under generalförsamlingarna 1968, 1969 och 1970 (resolutionerna 2453 B (XXllI), 2501 B 

(XXIV) 

och 2733 B 

(XXV)). 

Av särskUt intresse är att den sistnämnda resolutionen tog direkt sikte på vad som kom att utgöra de svåraste stötestenarna i konventionsarbetet, nämligen frågan om vilka regler som skulle vara tillämpliga vid fastställandet av ersättning till offren för en skada och frågan om förfarandet vid avgörandet av tvister. I dessa frågor uttalar generalförsamlingen att det enligt dess åsikt är en förutsättning för att en ansvarskonvention skall anses vara tillfredsställande att den innehåller föreskrifter som garanterar såväl full ersättning till offren för en skada som ett effektivt förfarande ägnat att leda till snabb och rättvis reglering av ersättningskrav. Under år 1971 kunde rymdkommitténs juridiska underkommitté slutligen presentera ett fullständigt fastän alltjämt i vissa delar kontroversiellt utkast till av­tal. Detta utkast antogs därefter av rymdkommittén och ett förslag till avtal blev den 29 november 1971 godkänt av generalförsamlingen ge­nom resolution 2777 

(XXVI).

Arbetsmaterialet för rymdkommitténs juridiska underkommitté ut­gjordes av utkast som hade lagts fram av Förenta staterna, Belgien, Indien, Italien och Ungern. Att sammansmälta dessa och däri infoga ett antal tilläggs- och ändringsförslag visade sig vara ett krävande och mödosamt arbete, som först efter flera års utdragna förhandlingar och debatter samt intensiva informella konsultationer inom och utom FN:s ram ledde till en kompromiss i form av en paketlösning. En avgörande synpunkt på detta konventionsarbete var att ett för icke-rymdmakterna godtagbart skadeståndsavtal fick betraktas som en rimlig motprestation till de åtaganden dessa makter hade gjort gentemot rymdmakterna ge­nom att godkänna avtalet om räddning och återsändande av rymdfarare samt om återlämnande av föremål som har sänts ut i yttre rymden.

Den till slut godkända ansvarskonventionen består av inledning och 28 artiklar.

1 inledningen hänvisas till vad som kan sägas vara konventionens två-faldiga syfte, nämligen att föreskriva regler om internationellt ansvar för skada orsakad av rymdföremål samt att fastställa ett förfarande för att garantera ett snabbt erläggande av full ersättning till en skadelidande.

Prop. 1975/76:104

5

I konventionens art. 1 finns några definitioner.

Med uttrycket "skada" skall enligt a) förstås förlust av människoliv kroppsskada eller annat men för hälsan eller också förlust av eller skada på egendom som tiUhör stat, fysisk eller juridisk person eller internatio­nell mellanstatlig organisation. För bestämmande av arten av den skada som skulle täckas av konventionen och av storleken av utgående ersätt­ningsbelopp förelåg från början flera alternativ. Det ungerska utkastet hänvisade till lagen i den stat som var ansvarig för skadan, det ameri­kanska till i folkrätten nedlagda principer samt rättvisa och billighet och det belgiska till, i första hand, den skadelidandes nationella lag och, i andra hand, folkrätten. De italienska och indiska utkasten, som framla­des först under arbetets gång, innehöll varianter av dessa förslag till pro­blemlösning. Frågan om innebörden av begreppet skada i konventio­nens mening kom att utgöra en del av det regelkomplex som skuUe be­stämma ett skadestånds storlek. En översikt av de under debatten i rymdkommitténs juridiska underkommitté framförda synpunkterna på tolkningen av den antagna definitionen lämnas därför lämpligast i an­slutning till redogörelsen för innehållet av art. 12.

Ett misslyckat försök till utsändande av ett rymdföremål jämställs en­ligt b) med ett lyckat utsändande.

Som "utsändande stat" och därmed ansvarig för skada betecknas en­

ligt c) i anslutning tUl art. 7 i rymdfördraget både stat som utsän­

der ett rymdföremål eller medverkar därtill och stat från vars område

eller anordningar ett sådant föremål sänds ut. Att en stat som äger eller

förfogar över ett utsänt rymdföremål skall bli skadeståndsskyldig på

samma sätt som stat, vilken utövar kontroll över dess bana, bör enligt

bestämmelsens ordalydelse vara ställt utom tvivel. Beträffande tolkning­

en av begreppet medverkan har under förarbetena gjorts vissa uttalan­

den som torde få anses vägledande. Den engelska avtalstexten använder

uttrycket "a State------ which procures the launching" och motsva­

rande franska text lyder "un Etat qui----- fait procéder au lanee­

ment". I juridiska underkommitténs debatt anförde Förenta staternas

delegat att en stat som bekostar ett utsändande måste anses ansvarig

också när utsändandet sker från en annan stats territorium med använ­

dande av den senare statens utskjutningsanordningar men att om ett del­

tagande kan betraktas som ringa det inte bör få den effekten, t. ex. om

en stats enda medverkan består i att en eller flera av dess medborgare

är närvarande som teknisk observatör vid utsändandet eller om staten

ifråga har ansvaret för ett enda experiment i det aktuella projektet.

AUa försök att under förarbetena nå en tillfredsställande definition av begreppet "rymdförémål" misslyckades. Enighet kunde endast vinnas om att under detta uttryck skuUe inbegripas beståndsdelar av rymdföre­målet liksom dess bärraket och delar av den. Detta framgår av d) i art 1.

I art. 2 fastslås principen om skadeståndsansvar utan skuld strikt

Prop. 1975/76:104

6

ansvar för skada som rymdföremål förorsakar på jordens yta eller på luftfartyg under flygning. Force majeure skall enligt uttalanden i juri­diska underkommittén inte utesluta tillämpning av denna regel. Det bör påpekas att artikeln inte omfattar det fallet att atmosfären förorenas inom annan stats luftherravälde eller annan form av skada uppstår i at­mosfären. För skada som en utsändande stats rymdföremål orsakar an­nan stats rymdföremål eller person eller egendom ombord på ett sådant annorstädes än på jordens yta blir enligt art. 3 den utsändande staten ansvarig endast om fel eller försummelse (culpa) kan tillskrivas utsän­dande stat eller person för vilken den är ansvarig. 1 detta sammanhang är att märka att art. 2 och 3 inte kan åberopas om skada tillfogas ett rymdföremål genom verksamhet som bedrivs på jordytan (t. ex. genom att en laserstråle riktas mot det) eller genom inverkan av något objekt som inte är rymdföremål. Inträffar i det fall som avses i art. 3 skada för tredje man, blir de berörda staterna enligt bestämmelsen i art. 4 punkt 1 solidariskt ansvariga gentemot den skadelidande, varvid ansva­righeten är strikt resp. avhängig av culpa enligt de grundsatser som an­ges i art. 2 och 3. Hur ansvaret skall fördelas mellan de berörda utsän­dande staterna är närmare reglerat i punkt 2.

Ansvarigheten för skada blir solidarisk, då två eller flera stater ge­mensamt sänder ut ett rymdföremål {art. 5 punkt 1). Det förutses i punkt 2 att de medverkande statema kan avtala om fördelningen av an­svaret sig emellan dock utan att detta får inverka på tredje mans an­språk. Denna punkt innehåller också en bestämmelse om rätten tiU re­gresskrav.

En viss inskränkning i den strikta ansvarsskyldigheten är medgiven i art. 6, dock att någon begränsning av denna skyldighet inte kan göras gällande om rymdverksamheten har bedrivits i strid med internationeU rätt. Hänvisning görs i sammanhanget särskilt till FN:s stadga och det allmänna rymdfördraget. Eftersom konventionen i princip endast befat­tar sig med anspråk som kan göras folkrättsligt gällande, skall enligt art. 7 krav som framställs mot en utsändande stat av en dess egen medbor­gare oberoende av om denne är bosatt i eller utom hemlandet inte behandlas enligt konventionen. Med de egna medborgarna har också i samma artikel jämställts utländska medborgare som på inbjudan har varit närvarande vid utskjutandet eller nedtagningen av ett rymdfö­remål samt utländska medborgare som under tiden från utsändandet av rymdföremålet till landningen har deltagit i dess handhavande. I den se­nare gruppen personer skulle enhgt en i juridiska underkommittén all­mänt omfattad åsikt också inbegripas personalen vid de i skilda delar av världen utspridda spårningsstationerna.

Art. 8 innehåller en utvidgning av en stats traditionella rätt att bereda de egna medborgarna diplomatiskt skydd {jus protectionis). En stat är enligt punkt 1 berättigad att yrka ersättning inte bara för egna förluster

Prop. 1975/76:104

7

eller egna medborgares skador utan enligt punkt 2 också för skada som inom dess område har drabbat fysisk eller juridisk person, om den skade­lidandes eget hemlands regering inte önskar tillvarata hans rätt. Om ing­endera av dessa stater skulle vara beredd att bistå den skadelidande, skall anspråket också kunna framföras av den stat, vari offret för ska­dan har sitt stadigvarande hemvist (punkt 3). 1 art. 9 stadgas att ska­deståndskrav med stöd av denna konvention, fastän detta inte ut­tryckligen utsägs skall framföras på diplomatisk väg. Artikeln öppnar också möjlighet för stat att under viss förutsättning anlita annan stat el­ler FN:s generalsekreterare som ombud. En bestämmelse om preskrip­tionstid för framförande av ett ersättningsanspråk finns i art. 10: fristen är ett år från en viss däri närmare angiven tidpunkt.

Ansvarskonventionen lägger inte hinder i vägen för en stat eller annat rättssubjekt att göra sitt krav gällande inför en utsändande stats aUmänna domstolar, förvaltningsdomstolar eller andra behöriga organ. Skulle så ske, får samma betalningsanspråk inte samtidigt framföras på diplomatisk väg {art. 11 punkt 2). Därtill är att märka den i punkt 1 in­tagna, från sedvanliga folkrättsUga regler avvikande föreskriften att en skadelidande inte har skyldighet att först begagna alla i den ansvariga staten tillgängliga rättsmedel för att få ut sin rätt.

Art. 12 är av central betydelse i konventionen. Den innehåller en be­stämmelse om vilka rättsregler som skall vara tillämpliga vid avgörandet av ersättningsanspråk enligt denna konvention. Artikeln föreskriver i detta hänseende att ersättningsbeloppet skall bestämmas i överensstäm­melse med folkrättens regler samt med vad rättvisa och biUighet ("justice and equity", "justice et équité") fordrar. Dessa regler skall vidare till-lämpas så att den skadelidande erhåller en gottgörelse som försätter honom i samma tillstånd som skulle ha varit för handen om skadan inte inträffat. I inledningsskedet förelåg skilda utkast till lösning av proble­met om vilka rättsregler som skulle vara tillämpliga vid bestämmandet av ersättning för uppkommen skada. En rad nya utkast till formulering av art. 12 prövades både inom och utom underkommittén, och länge rörde sig diskussionen närmast om ett val mellan lagen på den ort där skadan har inträffat {lex lod delicti commissi), vilket yrkades av ett flertal stater inom västlägret, och lagen i den utsändande staten, vilket i huvudsak var östsidans krav. Vägen med hänvisning till den ena eller andra nationella lagen visade sig emellertid inte framkomlig, varför man fick söka sig fram efter andra linjer och därmed kom hänvisningen till folkrätten på nytt in i bilden efter att denna länge hade legat i skym­undan. Art. 12 sådan den slutligen blev avfattad har otvivelaktigt ka­raktär av en kompromiss. Den ingick i den av den sovjetiska delegatio­nen krävda, förut omnämnda paketlösningen av de två tvistefrågor som hade dominerat största delen av konventionsarbetet, alltså frågorna om de tillämpliga rättsreglerna och en skadeståndskommissions kompetens.

Prop. 1975/76:104

8

Den sovjetiska delegationens motstånd mot en bestämmelse om att en skadeståndskommissions avgörande skall vara bindande för parterna kunde inte brytas. Staterna inom västlägret nödgades därför ge avkall på sitt länge vidhållna yrkande på en sådan föreskrift. Resultatet blev att en sådan kommissions avgöranden fick endast rekommenderande karaktär. Därmed öppnades vägen för en samförståndslösning av pro­blemet med de tillämpliga rättsreglerna. Vad angår beräkningen av själva skadeståndsbeloppets storlek var man i den juridiska underkom­mittén enig om att konventionens syfte skulle vara att bereda en skade­lidande fullt betryggande skydd. Den skulle som det uttrycktes vara "victim-oriented". Denna grundläggande synpunkt hade kommit till klart uttryck i resolutionen 2733 B 

(XXV) 

som antogs av FN:s ge­neralförsamling år 1970. Denna innehåller bl. a. som direktiv till rymd-kommittén att en tillfredsställande ansvarskonvention måste innehålla föreskrifter som garanterar betalning av full ersättning åt offren. Dessa synpunkter upprepades igen när det slutliga kompromissförslaget pre­senterades i underkommittén av Belgiens representant. I dennes intro­duktionsanförande framhölls bl. a. att förslaget i vad det gällde till­lämpliga rättsregler hade utformats i ljuset av tre grundsatser, nämligen att bestämmelserna skulle vara gynnsamma för den skadelidande, att den som hade lidit skada skulle vara berättigad åberopa varje omstän­dighet som var ägnad att återställa förutvarande tillstånd {status quo ante) och att texten om inte till bokstaven så dock till andan motsvarade kraven i generalförsamUngens resolution. Såväl folkrätten som den in­ternationella privaträtten skulle få tas i beaktande. Genom hänvisningen till rättvisa och billighet hade, fortsatte talaren, förslagsställarna velat göra det möjligt för parterna liksom för en skadeståndskommission att begagna sig av medel sådana som rättspraxis, sunt förnuft, en ex aequo et bono-lösning, försäkringsrätt och/eller enskilda prejudikat i syfte att åstadkomma en rättvis tillämpning av gällande rätt och att också kom­plettera denna. Till ytterligare stöd vid tolkningen av art. 12 insköts i konventionens ingress avsnittet om att generalförsamlingen erkänner behovet av att genom konventionen säkerställa ett snabbt erläggande av ett fullt och rättvist ersättningsbelopp till offren för skada av rymd­föremål.

Att direkt ekonomisk skada skall ersättas enligt ordalydelsen i art. 1 och 12 är odisputabelt. Häri får inräknas vad som kan betecknas som utebliven vinst, däri inbegripet förlust genom nedsättning av arbetsför­måga eller förvärvsmöjligheter. Någon oenighet inom underkommittén förelåg inte om att gottgörelse skulle utgå till familjemedlemmar i hän­delse av familjeförsörjares frånfälle. Bestämmelserna utesluter inte hel­ler att skadestånd utgår för ideell skada, exempelvis för sveda och värk. Under debatten i underkommittén framhölls det av bl. a. den svenska delegationen att det inte fanns skäl att bestämma skadeståndet enligt

Prop. 1975/76:104

9

andra normer än dem som gäller för ersättning av andra jämförbara skador i samma samhälle. Ett förslag om att skada förorsakad av strål­ning från radioaktivt material som inplacerats i ett rymdföremål skulle undantas från konventionens tillämpningsområde blev avvisat. Vad an­går indirekt eller fördröjd skada torde resultatet av den relevanta de­batten kunna sägas ha bUvit att sådan skada skall ersättas då den står i adekvat orsakssammanhang med den skadeutlösande händelsen.Tvek-sammare får det emellertid anses vara om skadestånd skall utgå för t. ex. sådana störningar av radio- eller televisionssändningar från satelli­ter som har uppkommit utan någon fysisk förstörelse av en sändarsateliit (alltså genom interferens eller laserbestrålning). I sammanhanget bör också nämnas att ett i inledningsskedet framställt yrkande om en be­gränsning av ansvarssumman till visst högsta belopp frånfölls under arbetets gång, huvudsakligen torde det kunna sägas tUl följd av att en skadeståndskommissions utslag har fått karaktären av en rekommen­dation i stället för ett bindande avgörande.

Art. 13 innehåller en föreskrift om hur ett ersättningsbelopp skall be­talas och de följande sju artiklarna innehåller bestämmelser om tillsät­tande av och behörighet för en skadeståndskommission i de fall då par­terna inte kan komma överens om det skadestånd som skall utges. Kom­missionens beslut skall enligt art. 19 vara slutligt och bindande, om par­terna har överenskommit om det. I annat fall blir dess avgörande endast en rekommendation som parterna lojalt skall ta i beaktande {punkt 2). För att ge avgörandet större moraliskt eftertryck har det i punkt 4 stad­gats att det skall offentliggöras. I samband med konventionens anta­gande den 29 november 1971 genom resolution 2777 

(XXVI)

intog gene­ralförsamlingen däri på kanadensiskt initiativ en passus av innebörd att varje stat skall, när den biträder konventionen, kunna förklara att den kommer att betrakta skadeståndskommissionens utslag som bindande i förhållande tUl varje annan stat som gör samma åtagande i varje tvist i vilken den är part.

Avtalsslutande parter utfäster sig enligt art. 21 att lämna varandra bi­stånd i händelse av en större olycka.

Genom art. 22 har möjlighet beretts internationella mellanstatliga or­ganisationer som bedriver rymdverksamhet att låta konventionens mate­riella bestämmelser bli tillämpliga för dem under vissa närmare angivna förutsättningar, dock utan att en sådan organisation blir part i konven­tionen. Inträffar fall då organisationen blir ansvarig för skada enligt konventionens bestämmelser, blir organisationen och de medlemssta­ter, vilka är avtalsslutande parter i ansvarskonventionen, solidariskt an­svariga, dock att ett ersättningsanspråk först skall riktas mot organi­sationen och endast i andra hand mot en medlemsstat som också är konventionsstat. Skulle i något fall den europeiska rymdorganisationen (ESA) tUl vUken Sverige är anslutet efter det organisationen har gjort

Prop. 1975/76:104

10

den i art. 22 pimkt 1 nämnda förklaringen bli skadeståndsskyldig, föreligger den åtminstone teoretiska möjligheten att ett krav reses mot den svenska regeringen.

De sedvanliga slutbestämmelserna om undertecknande, ratifikation och anslutning, ikraftträdande och uppsägning återfinns i art. 2428. Depositarieregeringar är de brittiska, sovjetiska och amerikanska rege­ringarna. Konventionen står öppen för undertecknande av alla stater.

2.1 Registreringskonventionen 1975

I FN:s generalförsamlings resolution 1721 B (XVI) uppmanas stater som sänder ut föremål i kretslopp runt jorden eller därbortom att lämna underrättelse om utsändandet till FN:s rymdkommitté i och för regi­strering i ett offentligt register som församlingen ålägger FN:s generalse­kreterare att föra. Även rymdfördraget innehåller i art. 8 ett omnäm­nande av en registrering av rymdföremål. När det där utsägs att regis­terförande stat skall utöva domsrätt och kontroll över sina utsända rymdföremål, åsyftas uppenbarligen ett nationellt register som förs vid sidan av det internationella registret hos FN:s generalsekreterare. Det kan erinras om att de avtalsslutande staterna i ingressen tUl regi­streringskonventionen förklarar det vara önskvärt med bestämmelser om nationell registrering hos utsändande stat av rymdföremål.

Frågan om registrering av rymdföremål togs för första gången upp i rymdkommitténs juridiska underkommitté under dess session år 1968 genom alt Frankrike framlade ett utkast till konvention i ämnet. Rymd­kommittén gav följande år sin teknisk-vetenskapliga underkommitté i uppdrag att studera de tekniska synpunkterna på en registrering av dessa föremål. I sitt yttrande kom denna underkommitté fram till att ingen svårighet av någon betydelse förelåg när det gällde att identifiera rymdföremål i kretslopp runt jorden eller sådana som hade överlevt återinträdet i atmosfären samt att ett system med märkning av rymdfö­remål, som kan motstå verkan av återinträde i atmosfären, av ekono­miska skal och säkerhetsskäl åtminstone då inte betraktades som tek­niskt genomförbart.

Sedan utkast till en konvention om registrering av rymdförémål också hade framlagts av Canada, blev ämnet år 1971 uppsatt som en egen dagordningspunkt på juridiska underkommitténs arbetsprogram. Den franska regeringen vUle med sitt utkast tilldela ett rymdföremål en be­stämd nationalitet och lät registreringen av flygplan, nationellt och in­ternationellt, tjäna som förebild för sin text, under det att Canada med sitt utkast framför allt syftade till att införa regler om märkning som kunde underlätta identifiering av rymdföremål under färd och av frag­ment av rymdföremål efter nedslag på jorden. Detta dubbla syfte av­speglas i det gemensamma fransk-kanadensiska utkast som presentera-

Prop. 1975/76:104

11

des vid underkommitténs elfte session 1972 och som efter revidering blev grundvalen för den slutliga konventionstexten. Svårigheten att föra konventionsarbetet i hamn bottnade i motsättningar inom underkommit­tén i frågan om en märkning av rymdföremål skulle vara obligatorisk el­ler inte. En kompromiss i saken uppnåddes först under 1974 års session med underkommittén.

Registreringskonventionen består av ingress och 12 artiklar.

Art. 1 bibehåller samma definition av "utsändande stat" som finns i ansvarskonventionen, och därutöver har i artikeln intagits en definition av "registerförande stat". Svårigheterna att definiera begreppet "rymd-föremål" ledde till att man lät sig nöja med att upprepa motsvarande bestämmelse i ansvarskonventionen. TUl tolkningen av uttrycket rymd­föremål bidrar emeUertid också art. 2 punkt 1 vari stadgas att utsän­dande stat skall i lämpligt register inskriva ett rymdföremål som den sänt ut i kretslopp runt jorden eller därbortom. Om två eller flera stater gemensamt utsänder ett rymdföremål, skall det enligt punkt 2 i samma artikel mellan dem bestämmas i vilken stats register rymdföremålet skall inskrivas och de får sinsemellan också överenskomma om vilken av dem som skall behålla domsrätt och kontroll över rymdföremålet. Det till­kommer enligt punkt 3 registerförande stat att närmare besluta om hur registret skall föras.

Till den offentliga förteckning, som FN:s generalsekreterare skall föra enligt art. 3, skall varje registerförande stat lämna vissa närmare, i art. 4 specificerade uppgifter om de i det egna, nationella registret an­tecknade rymdföremålen dels så snart som möjligt efter det de har sänts ut, dels då de inte längre är kvar i kretslopp runt jorden.

Den långdragna debatten om märkning av rymdföremål fick slutligen den utgången att i de fall då rymdföremål har blivit märkt med särskild beteckning eller med registernummer eller på båda dessa sätt skall detta meddelas FN:s generalsekreterare {art. 5).

Avtalsslutande stater förbinder sig i art. 6 att lämna varandra bistånd för identifiering av rymdföremål som har orsakat skada, en förpliktelse som särskUt riktar sig till de stater som förfogar över kontroll- och spår-ningsstationer.

Konventionen kan också bli tillämplig på internationella mellanstat­liga organisationer under förutsättningar motsvarande dem som gäller för ansvarskonventionen {art. 7).

Art. 812 innehåller de sedvanliga slutbestämmelserna. Konventio­nen kan biträdas av aUa stater och FN:s generalsekreterare är deposita-rie för ratifikations- och anslutningsdokument. En revisionsklausul är intagen i art. 10.

Prop. 1975/76:104

12

3    Föredraganden 3.1 Allmänt

Utsändandet i oktober 1957 av den första konstgjorda jordsatelliten, den sovjetiska Sputnik I, kan sägas utgöra inledningen till människans erövring av rymden. Utvecklingen har därefter gått snabbt. Enligt till­gängliga uppgifter var den 29 februari 1972 2 730 rymdföremål i om­lopp runt jorden. Vid samma tidpunkt hade 3 140 utbrända raketsteg och andra delar eller fragment av rymdföremål störtat och förintats i atmosfären eller i ett relativt sett synnerligen ringa antal helt eller delvis motstått friktionshettan under nedfärden genom atmosfären och omhändertagils efter nedslag på jordens yta. Under perioden september 1960april 1972 påträffades vid 44 tillfällen komponenter av rymd­föremål i samtliga världsdelar, vad Europa beträffar i mars 1966 i Spanien nära Sevilla, i december 1967 i Finland och i september 1969 i Sverige i närheten av Östersund (vikt 13,8 kg). Det tyngsta av de hit­tills omhändertagna föremålen var en stålplatta vägande omkr. 300 kg vilken hade slagit ned i en obebyggd trakt i delstaten Texas i Förenta staterna. Den 31 augusti 1975 var antalet rymdföremål i kretslopp runt jorden 3 577 och antalet störtade komponenter 4 607. Några person­skador eller materiella skador har lyckligtvis ännu inte orsakats av dessa komponenter. Skador på person eller egendom kan uppstå inte endast genom direkt träff av ett fragment från ett föremål som sänts ut i rym­den ulan också genom att det upphettade föremålet eller bränslet från bärraketer antänder något på marken.

Även om risken för skada av rymdföremål på människor eller egen­dom inte för dagen kan anses vara överhängande, kan det emellertid i betraktande av den ökande rymdverksamheten inte bortses från att så­dana skador kan komma att drabba personer eller egendom här i lan­det. För att reglera sådana situationer har Förenta nationerna antagit två konventioner, en ansvarskonvention och en registreringskonvention.

Ansvarskonventionens syfte är att i detalj ange förutsättningarna för en stats ansvarsskyldighet i händelse av ett skadefall, att så noga som det har varit möjligt i ett internationellt sammanhang ange de regler som skall tillämpas vid bestämmandet av ett ersättnnigsbelopps storlek och att fastställa preciserade regler för förfarandet när krav på gottgö­relse förs fram. Skadelidande stat som inte är part i denna konvention men som har biträtt 1967 års allmänna rymdfördrag kan endast grunda ett krav på det helt generella ansvarsstadgandet i fördragets art. 7 och 13.

Den svenska inställningen under arbetet på ansvarskonventionen var den att en konvention i detta ämne borde bygga på två grundläggande principer, nämligen att liden skada skall ersättas med tillämpning av rättsreglerna i den stat där skadan har inträffat samt alt ett avgörande

Prop. 1975/76:104

13

av en tvist som har hänskjutits till en skadeståndskommission skall vara slutligt och bindande för de berörda parterna. Enighet kring dessa prin­ciper kunde emellertid inte nås. Vid omröstning i FN:s generalförsam­ling om konventionens godkännande markerade Sverige liksom f. ö. också Canada, Iran och Japan sin ståndpunkt genom att lägga ner sin röst.

Trots dessa brister har konventionen obestridliga förtjänster. Den an­visar ett internationellt förfarande för att göra gällande ersättningsan­språk och den öppnar möjligheter att utse en skadeståndskommission. För att fastställa storleken av ersättning till en skadelidande skall led­ning sökas i tidigare avgöranden av internationella skadeståndstvister och målet skall vara att så långt som är görligt försätta den skadeli­dande i samma situation som skulle föreligga om skadan inte hade inträffat. Ansvarskonventionen representerar den bästa lösning av dessa problem som det under rådande omständigheter har varit möjligt att enas om. Konventionen innebär otvivelaktigt åtskilliga fördelar i jäm­förelse med den generella ansvarsregeln i det allmänna rymdfördraget eller allmänna folkrättsliga regler. Detta talar för att Sverige nu bör ansluta sig till ansvarskonventionen.

Syftet med registreringskonventionen är att underlätta identifiering av rymdföremål och utgör därmed ett komplement till övriga internatio­nella avtal om verksamhet i rymden. Även om registrering eller märk­ning av rymdföremål inte f. n. är aktuell för Sveriges del, kan brstäm-melsen i konventionen om bistånd av övriga avtalsslutande stater vid identifiering av rymdföremål som har orsakat skada bli av stor nytta för Sverige. Det finns därför skäl att Sverige ansluter sig även till denna konvention.

3.2 Rafiiikation av ansvarskonventionen

Enligt art. 24 punkt 2 skall ansvarskonventionen träda i kraft den dag då det femte ratifikationsinstrumentet har deponerats. Så skedde den 1 september 1972. Konventionen är numera ratificerad eller tillträdd av ett trettiotal stater, bland dem Amerikas Förenta stater, Canada, Iran, Sov­jetunionen och av länder i Västeuropa Frankrike, Irland, Schweiz, Förbundsrepubliken Tyskland och Storbritannien. Den har dessutom un­dertecknats av bl. a. Danmark, Finland, Island och Norge. I Finland har proposition lagts fram om konventionens godkännande. Det kan även förväntas att konventionen inom en inte alltför avlägsen framtid också blir gällande för Japan.

En genomgång av konventionens artiklar ger vid handen att en svensk anslutning till konventionen inte förutsätter några särskilda lagstiftnings­åtgärder.

För tolkningen av begreppet skada i art. 1 är ledning att hämta så-

Prop. 1975/76:104

14

väl i konventionens ingress som i dess art. 12. I ingressen erkänner de fördragsslutande staterna bl. a. behovet av att säkerställa ett snabbt er­läggande av ett fullt och rättvist ersättningsbelopp enligt konventionens bestämmelser till offren för skada av rymdföremål. I den senare bestäm­melsen sägs att den gottgörelse som skall utgå för skadan skall försätta den skadelidande i samma tillstånd som skulle ha varit för handen om skadan inte hade inträffat. Hur dessa regler skall tillämpas i det enskil­da fallet får i första hand de berörda parterna avgöra. Endast i den mån någon uppgörelse inte kan träffas genom direkta förhandlingar, kan kravet hänskjutas till en skadeståndskommission. Det blir då dennas uppgift att som det heter i art. 12 i överensstämmelse med folk­rättens regler samt med vad rättvisa och biUighet fordrar fastställa skadeståndet enligt de angivna riktlinjerna. En omfattande folkrättslig praxis samt en riklig folkrättslig litteratur kan ge goda hållpunkter för beräkning av gottgörelse för liden skada. Det torde därför vara berätti­gat att anse alt konventionens bestämmelser i detta hänseende ger en god grundval för en från en skadelidandes synpunkt tillfredsställande bedömning av ett skadeståndskrav.

I art. 1 definieras vidare utsändande stat. Det är f. n. inte an­tagligt att rymdföremål i kretslopp runt jorden kommer att utsändas av Sverige eller från svenskt område eller från svenska anordningar, inte heller att Sverige i en nära framtid i sådan grad medverkar i ut­sändandet av ett rymdföremål att Sverige därigenom kan betecknas som utsändande stat enligt konventionen. Genom medlemskap i internationel­la mellanstatliga organisationer som bedriver rymdverksamhet kan emellertid Sverige enligt art. 22 få bära ekonomiskt ansvar för skada som orsakas av ett av organisationen utsänt rymdföremål. Jag skall senare återkomma till denna fråga.

Ansvarskonventionen reglerar endast den folkrättsliga sidan av ett er­sättningskrav. Härav följer bl. a. att en skadelidandes anspråk mot en utsändande stat, vari han har medborgarskap, inte kan grundas på kon­ventionen utan enbart på den interna rättsordningen (art. 7) samt att krav enligt konventionen alltid skall riktas på diplomatisk väg av en stat mot annan stat (art. 8 och 9). Den utvidgning av en stats traditio­nella rätt att utöva diplomatiskt skydd för de egna medbor­garna till att omfatta också utländska medborgare under de i art. 8 punkterna 2 och 3 givna förutsättningarna anser jag vara välgrundad. Den ligger också i linje med våra egna strävanden att i väsentUga hän­seenden ge här bosatta utlänningar samma rättigheter som svenska med­borgare. I förhållandet de avtalsslutande staterna emellan skall alltså för Sveriges vidkommande svenska regeringen hos annan stats regering kunna göra gällande också vissa krav av utländska medborgare samt tillåta att en främmande stat framför krav mot Sverige för andra än de egna medborgarna inom ramen för stadgandena i art. 8.

Prop, 1975/76:104

15

Sättet för utseende av en skadestånds kommission i art. 1517 är det som vanligen brukas för att lösa internationella tvister.

En skadeståndskommissions avgörande enligt art. 19 blir slutligt och bindande endast om parterna så har överenskommit. I annat fall har avgörandet verkan endast som en rekommendation. FN:s generalför­samling öppnade i samband med konventionens antagande möjlighet för stat som biträder konventionen att förklara att den kommer att be­trakta en skadeståndskommissions avgörande som bindande i förhål­lande till varje annan stat som gör samma åtagande i varje tvist i vilken den är part. Hittills har sådana förklaringar avgivits av Canada, Irland och Nya Zeeland. Eftersom Sverige under konventionsarbetet i FN stän­digt hävdat att en skadeståndskommissions avgörande bör vara bindan­de, anser jag det naturligt att också Sverige åtager sig sådan förpliktelse. Jag föreslår därför att Sverige i samband med depositionen av sitt an­slutningsinstrument avger förklaring av nu nämnd innebörd.

Bestämmelsen i art. 21 om ömsesidigt bistånd de fördrags­slutande staterna emellan i händelse av att ett nedfallande rymdföremål orsakar skada av väsentlig omfattning betraktar jag som ett värdefullt komplement till den i konventionen föreskrivna ersättningsskyldigheten.

Under diskussionerna i rymdkommitténs juridiska underkommitté framfördes krav på att möjlighet skulle beredas internationella mellan­statliga organisationer att få bli parter i ansvarskonventionen. Häremot restes bestämt motstånd från framför allt sovjetisk sida. Som skäl anför­des att en sådan organisation inte var ett folkrättssubjekt i vedertagen bemärkelse. I stället accepterades den kompromiss som kommit till ut­tryck i art. 22. Denna artikel anvisar för en internationell mellanstatlig organisation med rymdverksamhet på sitt program en väg att låta konventionens materiella bestämmelser bli till­lämpliga för organisationen. Detta sker genom att organisationen avger en förklaring om att den godtar de rättigheter och skyldigheter som in­nefattas i konventionen. Det ansvar för skada, som har föreskrivits i art. 7 i 1967 års allmänna rymdfördrag för utsändande stat och som i art. 13 i sa.mma fördrag kvarstår även om rymdverksamheten bedrivs inom ra­men för en internationell mellanstatlig organisation eller annars av flera stater i förening, har ytterligare preciserats i art. 22 punkt 3. Solidariskt ansvar inträder enligt denna bestämmelse för organisationen och de av dess medlemsstater som har biträtt ansvarskonventionen, dock att krav i första hand skall riktas mot organisationen. Som medlem av organisa­tioner av det slag som det här är fråga om åtager sig Sverige genom dessa bestämmelser ett visst ekonomiskt ansvar indirekt genom organi­sationen och alternativt direkt på grund av den solidariska betalnings­förpliktelsen.

Sverige är medlem i Organisationen för europeisk rymdforslcning (ESRO) som upprättades genom en konvention den 14 juni 1962 (SÖ

Prop. 1975/76:104

16

1964: 14). Denna organisation ersätts nu av en ny organisation be­nämnd Europeiska rymdorganet (European Space Agency, ESA). Sverige har anslutit sig till konventionen den 30 maj 1975 om upprättandet av ett europeiskt rymdorgan (prop. 1975/76:58, NU 1975/76: 17, rskr 1975/76: 110). I propositionen anges att det sakligt sett inte kommer att ske några större förändringar i den verksamhet som det nya organet skall bedriva i jämförelse med den verksamhet som ESRO har bedrivit under de senaste åren. Sveriges deltagande i de fem tillämpningsprogram som tidigare har redovisats för riksdagen (prop. 1975: 1 bil. 15 s. 164 166) förändras inte heller enligt uttalande i förstnämnda proposition. Bestämmelserna om medlemsstats bidrag till kostnaderna för ESA:s obligatoriska verksamhet eller för fakultativ verksamhet, vari endast som­liga av medlemsstaterna deltar, är i stort sett desamma för ESA som för ESRO.

Det nya rymdorganets råd har den 25 juni 1975 beslutat att en förkla­ring enligt art. 22 i ansvarskonventionen skall avges av ESA samt befull-mäktigat sin generaldirektör att så snart de nödvändiga förutsättningarna föreligger avge denna förklaring.

Sedan Sverige har blivit medlem av ESA och nämnda förklaring har fått rättsligt bindande verkan, inträder således för Sverige de ekonomiska skyldigheter som följer av art. 22 i ansvarskonventionen. Detta är en naturlig följd av Sveriges aktiva deltagande i den inom ESA pågående rymdverksamheten. Sverige kan alltså bli ansvarigt såväl för skada av rymdföremål som har sänts ut som ett led i ESA:s obligatoriska rymd­verksamhet som för skada som kan orsakas av den fakultativa verk­samhet i vilken Sverige medverkar. Till den senare kategorien hör med andra ord det speciella Thor-Delta/TD-projektet (avtal den 9 okt. 1968, SÖ 1969: 65), satellitprogrammet för flygtrafikledning (AEROSAT, överenskommelse den 9 dec. 1971, SÖ 1973: 56), det meteorologiska satellitprogrammet (METEOSAT, avtal den 12 juli 1972), telesatellit-programmet (Orbital Test Satellite, OTS, samt European Communications Satellite, ECS, avtal den 12 april 1973), satellitprogrammet för mari­tim telekommunikation (MAROTS, avtal den 21 sept. 1973) och Ariane bärraketprogrammet (avtal den 21 sept. 1973). Av intresse i detta sammanhang är också det resolutionsförslag som f. n. behandlas i ESÄ:s råd beträffande fördelningen av medlemsstaternas finansiella åtaganden i händelse av skada orsakad av ESA:s rymdverksamhet. Det heter däri att om skada tillfogas medlemsstat eller utanförstående stat eller med­borgare i sådan stat att följd av genomförandet av något av ESA:s program ersättningen skall fastställas i överensstämmelse med tillämp­lig internationell eller nationell lag. Medlemsstaterna eUer de utanför ESA stående staterna som deltager i ett rymdprogram liksom ESA skall vara bundna av en dom eller uppgörelse i en skadeståndstvist, oavsett cm de varit parter eller inte i det förfarande genom vilket ersättningen

Prop. 1975/76:104

17

fastställts. ESA skall bära utgiften för skadeståndet. ESA skall också antingen på begäran förskottera ett skadeståndsbelopp som en enskUd stat ålagts ge ut med anledning av ett av organets rymdprogram eller ock i efterhand gottgöra sådan stat för dess utlägg. De stater som del­tar i ett visst program skall sig emellan fördela kostnaden i förhållande till vars och ens finansiella bidrag till programmet enligt den skala som gällde vid tidpunkten för skadefallet, om skadan inträffat under'pro­grammets livslängd, men om skadan har uppkommit därefter, skall ska­lan vid tiden för programmets avslutande vara avgörande. Ersättning av det slag varom nu är fråga skall inte tagas i beräkning vid uppgörandet av ett programs budget. Ärendet är f. n. bordlagt i ESA:s råd.

Ansvar för skada genom rymdföremål kan även uppkomma för Sve­rige genom landets medlemskap i den internationeUa telesatellitorganisa-tionen Intelsat (överenskommelse den 20 aug. 1971, SÖ 1972: 22). Reg­ler om ansvarighet för organisationen och dess medlemsstater återfinns i art. 18 av driftsöverenskommelsen av samma dag för organisationen (SÖ 1971: 23). Intelsat har hittills inte beslutat att avge sådan förklaring som avses i art. 22 i ansvarskonventionen.

3.3 Ratifikation av registreringskonventionen

Denna konvention torde inte behöva föranleda några mera ingående kommentarer från min sida. Det är inte sannolikt att Sverige inom en nära framtid kommer att bli utsett att föra ett nationellt register över utsända rymdföremål. När det gäller rymdföremål som har utsänts av en internationell mellanstatlig organisation, torde det ankomma på denna att utse den stat, i vars nationella register föremålet skall an­tecknas. I likhet med vad som är föreskrivet i ansvarskonventionen kan internationell mellanstatlig organisation som bedriver rymdverksamhet under vissa förutsättningar avge förklaring att den antar de rättigheter och skyldigheter som innefattas i registreringskonventionen (art. 7). Någon sådan deklaration har ännu inte avgivits. Värdet för Sveriges del av att biträda konventionen torde främst ligga i rätten enligt art. 6 att påyrka bistånd av annan fördragsslutande stat och ev. också inter­nationell organisation för identifiering av rymdföremål som har orsakat skada. Jag anser därför att Sverige bör tillträda även denna senare kon­vention.

4    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att 1. godkänna konventionen om internationellt ansvar för skada

2    Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 104

Prop. 1975/76:104

18

som orsakas av rymdföremål och konventionen om regi­strering av föremål som har sänts ut i yttre rymden, 2. godkänna att Sverige i samband med sitt tillträde av först­nämnda konvention avger förklaring av innebörd att Sverige kommer att betrakta en skadeståndskommissions avgörande som bindande i förhållande till varje annan stat som gör samma åtagande i tvist i vilken Sverige och sådan stat är parter.

5    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som före­draganden har lagt fram.

Prop. 1975/76:104

20

Bilaga 1

Convention on International Liability for Damage Caused by Space Objects

The States Parties to this Convention,

Recognizing the common interest of all mankind in furthering the exploration and use of outer space for peaceful purposes,

Recalling the Treaty on Principles Governing the Activities of States in the Exploration and Use of Outer Space, in­duding the Moon and Other Celestial Bodies,

Taking into consideration that, not-withstanding the precautionary measures to be taken by States and intemational inter­governmental organisations involved in the launching of space objects, damage may on occasion be caused by such objects,

Recognizing the need to elaborate effec-tive intemational rules and procedures con­cerning liability for damage caused by space objects and to ensure, in particular, the prompt payment under the terms of this Convention of a full and equitable mea-sure of compensation to victims of such damage,

Believing that the establishment of such rules and procedures will contribute to the strengthening of international co-operation in the field of the exploration and use of outer space for peaceful purposes,

Have agreed on the following:

Artide I

For the purposes of this Convention: (a) The term "damage" means loss of life, personal injury or other impairment of health; or loss of or damage to property of States or of persons, natural or juridical, or property of international intergovern­mental organisations;

Convention sur la responsabilité intematio­nale pour les dommages causés par des objets spatiaux

Les Etats parties å la présente Conven­tion,

Reconnaissant qu'il est de Tintérét com­mun de rhumanité tout entiére de favoriser Texploration et TutUisation de Tespace extra-atmosphérique å des fins pacifiques,

Rappelant le Traité sur les principes ré­gissant les activités des Etats en matiére d'exploration et d'utilisation de Tespace extra-atmosphérique, y compris la Lune et les autres corps célestes,

Tenant compte de ce que, malgré les mesures de précaution que doivent prendre les Etats et les organisations internationales intergouvernementales qui se livrent au laneement d'objets spatiaux, ces objets peuvent éventuellement causer des dom­mages,

Reconnaissant la nécessité d'élaborer des régles et procedures internationales efficaces relatives a la responsabilité pour les dom­mages causés par des objets spatiaux et d'assurer, en particulier, le prompt verse-ment, aux termes de la présente Convention, d'une indemnisation totale et equitable aux victimes de ces dommages,

Convaincus que Tétablissement de telles régles et procedures contribuera å renforcer la coopération intemationale dans le do-maine de Texploration et de rutilisation de Fespace extra-atmosphérique å des fins paci­fiques,

Sont convenus de ce qui suit :

Artide premier

Aux fins de la présente Convention, a) Le terme «dommage» désigne la perte de vies humaines, les lésions corpo-relles ou autres atteintes å la santé, ou la perte de biens d'Etat ou de personnes, physi­ques ou morales, ou de biens d'organisa-tions internationales intergouvernementales, ou les dommages causés auxdits biens;

Prop. 1975/76:104

21

översättning

Konvention om internationellt ansvar för skada som orsakas av rynidföremål

De avtalsslittande staterna,

som besinnar det gemensamma intresset för hela mänskligheten av att främja utfors­kandet och utnyttjandet av yttre rymden för fredliga ändamål,

som erinrar om fördraget innehållande principer för staternas uppträdande vid ut­forskandet och utnyttjandet av yttre rym­den, däri inbegripet månen och övriga him­lakroppar,

som hänvisar till att, trots de försiktig­hetsåtgärder som vidtages av stater och in­ternationella mellanstatliga organisationer vilka ägnar sig åt utsändandet av rymdföre­mål, sådana föremål emellanåt kan orsaka skada,

som erkänner behovet av att utarbeta ef­fektiva internationella regler och förfaran­den beträffande ansvar för skada som orsa­kas av rymdföremål och att i synnerhet sä­kerställa ett snabbt erläggande av full och rättvis ersättning enligt bestämmelserna i denna konvention till offer för sådan skada,

som är övertygade om att fastställandet av sådana regler och förfaranden kommer att bidraga till att stärka det intemationella samarbetet inom området för utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden för fred­liga ändamål,

har överenskommit om följande:

Artikel 1

I denna konvention

a) skall med uttrycket "skada" förstås förlust av liv, kroppsskada eller annat men för hälsan eller också förlust av eller skada på egendom som tillhör stat, fysisk eller ju­ridisk person eller internationell mellanstat­lig organisation;

Prop. 1975/76:104

22

(b)

The term "launching" includes at-tempted launching;

(c)

The term "launching State" means:

(i) a State which launches or procures the launching of a space object;

(ii) a  State  from  whose  territory  or facility a space object is launched;

(d) The term "space object" includes

component parts of a space object as well

as its launch vehicle and parts thereof.

b)

Le terme « laneement » désigne égale­ment la tentative de laneement;

c)

L'expression « Etat de laneement » dé­signe :

i) un Etat qui procéde ou fait procéder au laneement d'un objet spatial;

ii) un Etat dont le territoire ou les in­stallations servent au laneement d'un objet spatial;

d) L'expression « objet spatial » désigne

également les elements constitutifs d'un ob­

jet spatial, ainsi que son lanceur et les ele­

ments de ce dernier.

Artide 

II

A launching State shall be absolutely liable to pay compensation for damage caused by its space object on the surface of the earth or to aircraft in flight.

Artide 

II

Un Etat de laneement a la responsabUité absolue de verser reparation pour le dom­mage causé par son objet spatial å la sur­face de la Terre ou aux aéronefs en vol.

Artide III

In the event of damage being caused elsewhere than on the surface of the earth to a space object of one launching State or to persons or property on board such a space object by a space object of another launching State, the latter shall be liable only if the damage is due to its fault or the fault of persons for whom it is responsible.

Artide 

IV

1. In the event of damage being caused elsewhere than on the surface of the earth to a space object of one launching State or to persons or property on board such a space object by a space object of another launching State, and of damage thereby being caused to a third State or to its natural or juridical persons, the first two States shall be jointly and severally liable to the third State, to the extent indicated by the following:

(a)

If the damage has been caused to the third State on the surface of the earth or to aircraft in flight, their liability to the third State shall be absolute;

(b)

If the damage has been caused to a space object of the third State or to per­sons or property on board that space object

Artide III

En cas de dommage causé, ailleurs qu'ä la surface de la Terre, å un objet spatial d'un Etat de laneement ou ä des personnes ou å des biens se trouvant å bord d'un tel objet spatial, par un objet spatial d'un autre Etat de laneement, ce dernier Etat n'est responsable que si le dommage est impu-table å sa faute ou å la faute des personnes dont il doit répondre.

Artide 

IV

1. En cas de dommage causé, ailleurs qu'å la surface de la Terre, ä un objet spatial d'un Etat de laneement ou ä des personnes ou å des biens se trouvant ä bord d'un tel objet spatial, par un objet spatial d'un autre Etat de laneement, et en cas de dommage causé de ce fait å un Etat tiers ou ä des personnes physiques ou morales rele­vant de lui, les deux premiers Etats sont solidairement responsables envers TEtat tiers dans les limites indiquées ci-aprés :

a)

si le dommage a été causé a TEtat tiers å la surface de la Terre ou å un aéronef en vol, leur responsabilité envers TEtat est absolue;

b)

si le dommage a été causé å un objet spatial d'un Etat tiers ou å des personnes ou a des biens se trouvant a bord d'un tel objet

Prop. 1975/76:104

23

b)

skall uttrycket "utsändande" inbegripa försök till utsändande;

c)

skall med uttrycket "utsändande stat" förstås:

(i) stat som sänder ut ett rymdföremål eller medverkar vid utsändandet av ett rymdföremål;

(ii) stat från vars område eller an­ordningar ett rymdföremål sänds ut;

d)  skall uttrycket "rymdföremål" inbe­

gripa beståndsdelar av ett rymdföremål lik­

som också dess bärraket och delar av den.

Artikel 2

Utsändande stat skall vara ovillkorligen förpliktad att lämna ersättning för skada som dess rymdföremål har orsakat på jor­dens yta eller på luftfartyg under flygning.

Artikd 3

Om skada annorstädes än på jordens yta tillfogas en utsändande stats rymdföremål eller person eller egendom ombord på ett sådant rymdföremål av en annan utsän­dande stats rymdföremål, skall sistnämnda stat vara ansvarig endast om skadan kan tillskrivas fel eller försummelse av den sta­ten eller av person som den är ansvarig för.

Artikd 4

1. Om skada annorstädes än på jordens yta tillfogas en utsändande stats rymdföre­mål eller person eUer egendom ombord på sådant rymdföremål av en annan utsän­dande stats rymdföremål och om därige­nom skada tillfogas tredje stat eller dess fy­siska eller juridiska personer, skall de först­nämnda två staterna vara solidariskt an­svariga gentemot den tredje staten i nedan­stående utsträckning:

a)

om skadan har drabbat tredje stat på jordens yta eller dess luftfartyg under flyg­ning, skall deras ansvar gentemot denna stat vara ovillkorligt;

b)

om skadan har drabbat tredje stats rymdföremål eller person eller egendom ombord på sådant rymdföremål annorstä-

Prop. 1975/76:104

24

elsewhere than on the surface of the earth, their liability to the third State shall be based on the fault of either of the first two States or on the fault of persons for whom either is responsible.

2. In all cases of joint and several liabUi-ty referred to in paragraph 1, the burden of compensation for the damage shall be apportioned between the first two States in accordance with the extent to which they were at fault; if the extent of the fault of each of these States cannot be established, the burden of compensation shall be ap­portioned equally between them. Such apportionment shall be without prejudice to the right of the third State to seek the en-tire compensation due under this Conven­tion from any or all of the launching States which are jointly and severally liable.

spatial, ailleurs qu'å la surface de la Terre, leur responsabilité envers TEtat tiers est fondée sur la faute de Tun d'eux ou sur la faute de personnes dont chacun d'eux doit répondre.

2. Dans tous les cas de responsabilité so-lidaire prévue au paragraphe 1 du present artide, la charge de la reparation pour le dommage est répartie entré les deux pre­miers Etats selon la mesure dans laquelle ils étaient en faute; s'il est impossible d'établir dans quelle mesure chacun de ces Etats était en faute, la charge de la repara­tion est répartie entré eux de maniére égale. Cette répartition ne peut porter atteinte au droit de FEtat tiers de chercher å obtenir de Fun quelconque des Etats de laneement ou de tous les Etats de laneement qui sont solidairement responsables la pleine et entiére reparation en vertu de la présente Convention.

Artide V

1.

Whenever two or more States jointly launch a space object, they shall be jointly and severally liable for any damage caused.

2.

A launching State which has paid com­pensation for damage shall have the right to present a claim for indemnification to other participants in the joint launching. The participants in a joint launching may conclude agreements regarding the ap-portioning among themselves of the finan-dal obligation in respect of which they are jointly and severally liable. Such agreements shall be without prejudice to the right of a State sustaining damage to seek the en-tire compensation due under this Conven­tion from any or all of the launching States which are jointly and severally liable.

3.

A State from whose territory or facility a space object is launched shall be regarded as a participant in a joint launching.

Artide V

1.

Lorsque deux ou plusieurs Etats procé­dent en commun au laneement d'un objet spatial, ils sont solidairement responsables de tout dommage qui peut en résulter.

2.

Un Etat de laneement qui a réparé le dommage a un droit de recours contre les autres participants au laneement en com­mun. Les participants au laneement en commun peuvent eonclure des accords re-latifs a la répartition entré eux de la charge financiére pour laquelle ils sont solidaire­ment responsables. Lesdits accords ne por­tent pas atteinte au droit d'un Etat auquel a été causé un dommage de chercher å ob­tenir de Fun quelconque des Etats de lanee­ment ou de tous les Etats de laneement qui sont solidairement responsables la pleine et entiére reparation due en vertu de la présente Convention.

3. Un Etat dont le territoire ou les in­

stallations servent au laneement d'un objet

spatial est réputé participant ä un laneement

commun.

Artide 

VI

1. Subject to the provisions of paragraph 2 of this Artide, exoneration from absolute liability shall be granted to the extent that a launching State establishes that the damage

Artide 

VI

1. Sous réserve des dispositions du para­graphe 2 du present artide, un Etat de lan­eement est exonéré de la responsabUité ab­solue dans la mesure ou il établit que le

Prop. 1975/76:104

25

des än på jordens yta, skall deras ansvar gentemot tredje stat grundas på fel eller försummelse av endera av de två först­nämnda staterna eller på fel eller försum­melse av person som den ena eller den andra staten är ansvarig för.

2. I samtliga fall av solidariskt ansvar vilka avses i första punkten i denna artikel skall skadeståndsskyldigheten fördelas mel­lan de först nämnda två staterna alltefter graden av vars och ens fel eller försummel­se; om det är omöjigt att fastställa i vilken utsträckning vardera staten varit våUande, skall skadeståndsskyldigheten fördelas lika mellan dem. Sådan fördelning har ingen in­verkan på tredje stats rätt att söka utfå det fulla ersättningsbelopp, som skall utgå en­ligt denna konvention, från envar utsändan­de stat eller från samtliga utsändande sta­ter som är solidariskt ansvariga.

Artikel 5

1.

Då två eller flera stater gemensamt sänder ut ett rymdföremål, skall de vara so­lidariskt ansvariga för varje skada som kan uppkomma.

2.

En utsändande stat som har ersatt skada har rätt att kräva gottgörelse från de övriga dehagarna i det gemensamma utsän­dandet. Deltagarna i ett gemensamt utsän­dande får ingå avtal om hur de ekonomiska förpliktelserna som de är solidariskt ansva­riga för skall fördelas mellan dem. Sådana avtal skall ej inverka på rätten för stat som har lidit skada att söka utfå det fulla ersätt­ningsbelopp, som skall utgå enligt denna konvention, från envar utsändande stat eller från samtliga utsändande stater som är soli­dariskt ansvariga.

3. Stat, från vars område eller an­ordningar ett rymdföremål sänds ut, skall anses vara deltagare i ett gemensamt utsän­dande.

Artikel 6

1. Med förbehåll för bestämmelserna i andra punkten i denna artikel skall en ut­sändande stat befrias från ovillkorUgt an­svar i den omfattning som den ådagalägger

Prop. 1975/76:104

26

has resulted either wholly or partially from gross negligence or from an act or omission done with intent to cause damage on the part of a claimant State or of natural or juridical persons it represents.

2. No exoneration whatever shall be granted in cases where the damage has re­sulted from activities conducted by a launch­ing State which are not in conformity with international law induding, in particular, the Charter of the United Nations and the Treaty on Principles Governing the Ac­tivities of States in the Exploration and Use of Outer Space, induding the Moon and Other Celestial Bodies.

dommage résulte, en totalité ou en partie, d'une faute lourde ou d'un acte ou d'une omission commis dans Fintention de provo-quer un dommage, de la part d'un Etat de­mandeur ou des personnes physiques ou morales que ce dernier Etat représente.

2. Aucune exoneration, quelle qu'elle soit, n'est admise dans les cas oii le dommage ré­sulte d'activités d'un Etat de laneement qui ne sont pas conformes au droit international, y compris, en particulier, å la Charte des Nations Unies et au Traité sur les principes régissant les activités des Etats en matiére d'exploration et d'utilisalion de Fespace extra-atmosphérique, y compris la Lune et les autres corps célestes.

Artide VII

The provisions of this Convention shall not apply to damage caused by a space ob­ject of a launching State to:

(a)

nationals of that launching State;

(b)

foreign nationals during such time as they are participating in the operation of that space object from the time of its launching or at any stage thereafter until its descent, or during such time as they are in the immediate vicinity of a planned launching or recovery area as the result of an invitation by that launching State.

Artide VII

Les dispositions de la présente Conven­tion ne s'appliquent pas au dommage causé par un objet spatial d'un Etat de lanee­ment :

a)

aux ressortissants de cet Etat de lanee­ment;

b)

aux ressortissants étrangers pendant qu'ils participent aux operations de fonc-tionnement de cet objet spatial å partir du moment de son laneement ou å une phase ultérieure quelconque jusqu'ä sa chute, ou pendant qu'ils se trouvent å proximité im­mediate d'une zone envisagée comme devant servir au laneement ou ä la récupération, å la suite d'une invitation de cet Etat de laneement.

Artide VIII

1.

A State which suffers damage, or whose natural or juridical persons suffer damage, may present to a launching State a claim for compensation for such damage.

2.

If the State of nationality has not presented a claim, another State may, in re­spect of damage sustained in its territory by any natural or juridical person, present a claim to a launching State.

3. If neither the State of nationality nor the State in whose territory the damage was

Artide V Hl

1.

Un Etat qui subit un dommage ou dont des personnes physiques ou morales subissent un dommage peut presenter å un Etat de laneement une demande en repara­tion pour ledit dommage.

2.

Si FEtat dont les personnes physiques ou morales possédent la nationalité n'a pas présente de demande en reparation, ou n'a pas pu identifier FEtat de laneement qui est responsable, un autre Etat peut, å raison d'un dommage subi sur son territoire par une personne physique ou morale, presenter une demande å un Etat de laneement.

3.

Si ni FEtat dont les personnes physi-(jues ou morales possédent la nationalité ni

Prop. 1975/76:104

27

att skadan helt eller delvis är en följd av grov försummelse eller av handling eller underlåtenhet utförd i avsikt att orsaka ska­da, när försummelsen, handlingen eller un­derlåtenheten kan tillskrivas den ersätt­ningssökande staten eller fysisk eller juri­disk person som denna stat företräder.

2. Ingen ansvarsbefrielse skall medgivas i fall då skadan är en följd av en utsändande stats verksamhet som icke står i över­ensstämmelse med den internationella rät­tens regler, bland dessa särskilt Förenta na­tionernas stadga och fördraget innehållande principer för staternas uppträdande vid ut­forskandet och utnyttjandet av yttre rym­den, däri inbegripet månen och övriga him­lakroppar.

Artikel 7

Bestämmelserna i denna konvention skall ej tillämpas vid sådan skada som orsakas av en utsändande stats rymdföremål och som drabbar:

a)

den utsändande statens medborgare;

b)

annan stats medborgare under den tid de deltager i handhavandet av detta rymd­föremål från tidpunkten för dess utsändande eller vid något skede därefter till dess land­ning eller under den tid som de på inbju­dan av den utsändande staten i fråga befin­ner sig i omedelbar närhet av ett planerat utskjutnings- eller landningsområde.

Artikels

1.

Stat som lider skada eller vars fysiska eller juridiska personer lider skada kan kräva ersättning för sådan skada av utsän­dande stat.

2.

Om den stat som skadelidande fysisk eller juridisk person tUUiör icke har fram­ställt ersättningskrav, kan en annan stat, på grundval av skada som på dess område till­fogats fysisk eller juridisk person, kräva er­sättning av en utsändande stat.

3. Om varken den stat som skadelidande fysisk eller juridisk person tillhör eller den

Prop.1975/76:104

28

sustained has presented a claim or notified its intention of presenting a claim, another State may, in respect of damage sustained by its permanent residents, present a claim to a launching State.

FEtat sur le territoire duquel le dommage a été subi n'ont présente de demande ou noti-lié leur intention de presenter une demande, un autre Etat peut, ä raison du dommage subi par ses residents permanents, presenter une demande å un Etat de laneement.

Artide 

IX

A claim for compensation for damage shall be presented to a launching State through diplomatic channels. If a State does not maintain diplomatic relations with the launching State concerned, it may request another State to present its claim to that launching State or otherwise represent its interests under this Convention. It may also present its claim through the Secretary-General of the United Nations, provided the claimant State and the launching State are both Members of the United Nations.

Artide 

IX

La demande en reparation est présentée a FEtat de laneement par la voie diplo-matique. Tout Etat qui n'entretient pas de relations diplomatiques avec cet Etat de laneement peut prier un Etat tiers de pre­senter sa demande et de représenter de toute autre maniére ses intéréts en vertu de la présente Convention auprés de cet Etat de laneement. Il peut également presenter sa demande par Fintermédiaire du Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies, å condition que FEtat demandeur et FEtat de laneement soient Fun et Fautre Membres de FOrganisation des Nations Unies.

Artide 

X

1.

A claim for compensation for damage may be presented to a launching State not later than one year following the date of the oecurrence of the damage or the identi­fication of the launching State which is liable.

2.

If, however, a State does not know of the oecurrence of the damage or has not been able to identify the launching State which is liable, it may present a claim with­in one year following the date on which it learned of the aforementioned facts; how­ever, this period shall in no event exceed one year following the date on which the State could reasonably be expected to have learned of the facts through the exercise of due diligence.

3.

The time-limits specified in paragraphs 1 and 2 shall apply even if the full extent of the damage may not be known. In this event, however, the claimant State shall be entitled to revise the claim and submit additional documentation after the expira-tion of such time-limits until one year after the full extent of the damage is known.

Artide 

X

1.

La demande en reparation peut etre présentée a FEtat de laneement dans le dé­lai d'un an a compter de la date å laquelle s'est produit le dommage ou å compter de Fidentification de FEtat de laneement qui est responsable.

2.

Si toutefois un Etat n'a pas connais­sance du fait que le dommage s'est produit ou n'a pas pu identifier FEtat de laneement qui est responsable, sa demande est recev-able dans Fannée qui suit la date å laquelle il prend connaissance des faits susmention-nés; toutefois, le délai ne saurait en aucun cas dépasser une année å compter de la date å laquelle FEtat, agissant avec toute diligence, pouvait raisonnablement étre censé avoir eu connaissance des faits.

3.

Les délais precises aux paragraphes 1 et 2 du present artide s'appliquent méme si Fétendue du dommage n'est pas exacte­ment connue. En pareil cas, toutefois, FEtat demandeur a le droit de réviser sa demande et de presenter des piéces additionnelles au-delå du délai precise, jusqu'ä Fexpiration d'un délai d'un an å compter du moment ou Fétendue du dommage est exactement connue.

Prop. 1975/76:104

29

stat på vars område skadan inträffat har framställt ersättningskrav eller meddelat sin avsikt att kräva ersättning, kan annan stat på grundval av skada som tUlfogats i den staten stadigvarande bosatta personer kräva ersättning av en utsändande stat.

Artikd 9

Krav på ersättning för skada skall fram­ställas hos en utsändande stat på diploma­tisk väg. Om en stat ej upprätthåller diplo­matiska förbindelser med den utsändande staten i fråga, kan den ombedja en annan stat att framföra sitt krav till denna utsän­dande stat eller att på annat sätt företräda den vid bevakandet av sina intressen enligt denna konvention. Den kan även framställa sitt ersättningskrav genom förmedling av Förenta nationernas generalsekreterare un­der förutsättning att den ersättningssökande staten och den utsändande staten båda är medlemmar av Förenta nationerna.

Artikel 10

1.

Krav på ersättning för skada får fram­ställas hos utsändande stat senast inom ett år räknat från den dag då skadan inträffade eller från den dag då den ansvarsskyldiga utsändande staten identifierades.

2.

Om en stat emellertid icke känner till att skada har inträffat eller om den icke har kunnat identifiera den ansvarsskyldiga ut­sändande staten, får den framföra sitt krav inom loppet av ett år räknat från den dag då den fått kännedom om nu nämnda om­ständigheter; fristen skall dock icke i något fall överstiga ett år räknat från den dag då staten med iakttagande av tillbörlig vak­samhet skäligen kunde förväntas ha fått kännedom om dessa omständigheter.

3.

De tidsfrister som anges i första och andra punkterna i denna artikel skaU till-lämpas, även om skadan icke är känd till hela sin omfattning. I sådant fall skaU emel­lertid den ersättningssökande staten ha rätt att ändra sitt krav och att inkomma med yt­terligare dokumentation efter utgången av dessa tidsfrister ända till dess ett år förflutit efter den tidpunkt då skadans hela omfatt­ning blev känd.

Prop. 1975/76:104

30

Artide 

XI

1.

Presentation of a claim to a launching State for compensation for damage under this Convention shall not require the prior exhaustion of any local remedies which may be available to a claimant State or to natural or juridical persons it represents.

2.

Nothing in this Convention shall pre­vent a State, or natural or juridical persons it might represent, from pursuing a claim in the courts or administrative tribunals or agencies of a launching State. A State shall not, however, be entitled to present a claim under this Convention in respect of the same damage for which a claim is being pursued in the courts or administrative tribunals or agencies of a launching State or under another international agreement which is binding on the States concerned.

Artide 

XI

1.  La presentation d'une demande en

reparation a FEtat de laneement en vertu

de la présente Convention n'exige pas

Fépuisement préalable des recours internes

qui seraient ouverts a FEtat demandeur ou

aux personnes physiques ou morales dont

il représente les intéréts.

2. Aucune disposition de la présente Con­

vention n'empéche un Etat ou une per­

sonne physique ou morale qu'il peut repré­

senter de former une demande auprés des

instances juridictionnelles ou auprés des or­

ganes administratifs d'un Etat de lanee­

ment. Toutefois, un Etat n'a pas le droit

de presenter une demande en vertu de la

présente Convention å raison d'un dommage

pour lequel une demande est déjå intro-

duite auprés des instances jurisdictionnelles

ou auprés des organes administratifs d'un

Etat de laneement, ni en application d'un

autre accord international par lequel les

Etats intéressés seraient lies.

Artide XII

The compensation which the launching State shall be liable to pay for damage under this Convention shall be determined in accordance with international law and the principles of justice and equity, in order to provide such reparation in respect of the damage as will restore the person, nat­ural our juridical, State or international or­ganisation on whose behalf the claim is presented to the condition which would have existed if the damage had not occurred.

Artide XII

Le montant de la reparation que FEtat de laneement sera tenu de päyer pour le dommage en application de la présente Convention sera déterminé conformément au droit intemational et aux principes de justice et d'équité, de telle maniére que la reparation pour le dommage soit de nature ä rétablir la personne, physique ou morale, FEtat ou Forganisation intemationale de­mandeur dans la situation qui aurait existé si le dommage ne s'était pas produit.

Artide XIII

Unless the claimant State and the State from which compensation is due under this Convention agree on another form of compensation, the compensation shall be paid in the currency of the claimant State or, if that State so requests, in the currency of the State from which compensation is due.

Artide XIII

A moins que FEtat demandeur et FEtat qui est tenu de réparer en vertu de la pré­sente Convention ne conviennent d'un autre mode de reparation, le montant de la repa­ration est payé dans la monnaie de FEtat de­mandeur ou, å la demande de celui-ci, dans la monnaie de FEtat qui est tenu de réparer le dommage.

Artide XIV

If no settlement of a claim is arrived at through diplomatic negotiations as provided for in Artide 

IX, 

within one year from the

Artide XIV

Si, dans un délai d'un an å compter de la date ä laquelle FEtat demandeur a notifié ä FEtat de laneement qu'il  a soumis  les

Prop. 1975/76:104

31

Artikeln

1.

För att göra gällande ett krav på ska­destånd enligt denna konvention hos utsän­dande stat fordras icke att ersättningssö­kande stat eller fysisk eller juridisk person som den företräder först skall ha uttömt tillgängliga inhemska rättsmedel.

2.

Ingen bestämmelse i denna konvention skall hindra stat eller fysisk eller juridisk person som den företräder från att göra gäl­lande ett ersättningsanspråk inför allmän domstol, förvaltningsdomstol eller förvalt­ningsmyndighet i utsändande stat. Stat skall emellertid icke vara berättigad att framföra ett krav med stöd av denna konvention för samma skada, för vilken anspråk göres gäl­lande inför allmän domstol, förvaltnings­domstol eller förvaltningsmyndighet i ut­sändande stat eller med stöd av annan in­ternationell överenskommelse som är bin­dande för staterna i fråga.

Artikel 12

Det ersättningsbelopp som den utsän­dande staten enligt denna konvention skall vara skyldig erlägga för skada skall bestäm­mas i överensstämmelse med den interna­tionella rättens regler samt med vad rättvisa och billighet fordrar, så att den gottgörelse som utgår för skadan försätter den fysiska eUer juridiska person, stat eller internatio­nella organisation för vars räkning kravet rests i samma tillstånd som skulle ha varit för handen om skadan icke hade inträffat.

Artikeln

Om icke den ersättningssökande staten och den stat som skall utge ersättning enligt denna konvention överenskommer om an­nan form för ersättning, skall ersättningen utbetalas i den ersättningssökande statens valuta eller, om denna stat så begär, i den ersättninsskyldiga statens valuta.

Artikel 14

Om ett ersättningsanspråk ej avgjorts ge­nom diplomatiska förhandlingar enligt arti­kel 9 inom ett år räknat från den dag då er-

Prop, 1975/76:104

32

jate on which the claimant State notifies the launching State that it has submitted the documentation of its claim, the parties concerned shall establish a Claims Com­mission at the request of either party.

piéces justificatives de sa demande, une demande en reparation n'est pas réglée par voie de négociations diplomatiques selon Fartide 

IX, 

les parties intéressées consti-tuent, sur la demande de Fune d'elles, une Commission de réglement des demandes.

Artide 

XV

1. The Claims Commission shall be com-posed of three members: one appointed by the claimant State, one appointed by the launching State and the third member, the Chairman, to be chosen by both parties jointly. Each party shall make its appoint­ment within two months of the request for the establishment of the Claims Commis-

2. If no agreement is reached on the choice of the Chairman within four months of the request for the establishment of the Commission, either party may request the Secretary-General of the United Nations to appoint the Chairman within a further period of two months.

Artide 

XV

1.

La Commission de réglement des de­mandes se compose de trois membres : un membre désigne par FEtat demandeur, un membre désigne par FEtat de laneement et le troisiéme membre, le President, choisi d'un commun accord par les deux parties. Chaque partie procéde a cette désignation dans un délai de deux mois å compter de la demande de constitution de la Commis­sion de réglement des demandes.

2.

Si aucun accord n'intervient sur le choix du President dans un délai de quatre mois ä compter de la demande de constitu­tion de la Commission, Fune ou Fautre des parties peut prier le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies de nom-mer le President dans un délai supplémen-taire de deux mois.

Artide XVI

1.

If one of the parties does not make its appointment within the stipulated period, the Chairman shaU, at the request of the other party, constitute a single-member Claims Commission.

2.

Any vacancy which may arise in the Commission for whatever reason shall be filled by the same procedure adopted for the original appointment.

3.

The Commission shall determine its own procedure.

4.

The Commission shall determine the place or places where it shall sit and all other administrative matters.

5.

Except in the case of decisions and awards by a single-member Commission, all decisions and awards of the Commis­sion shall be by majority vote.

Artide XVI

1.

Si Fune des parties ne procéde pas, dans le délai prévu, ä la désignation qui lui incombe, le President, sur la demande de Fautre partie, constituera ä lui seul la Com­mission de réglement des demandes.

2.

Si, pour une raison quelconque, une vacance survient dans la Commission, il y est pourvu suivant la procedure adoptée pour la désignation initiale.

3.

La Commission déterminé sa propre procedure.

4.

La Commission décide du ou des lieux oii elle siége, ainsi que de toutes autres questions administratives.

5.

Exception faite des decisions et sen­tences rendues dans les cas ou la Commis­sion n'est composée que d'un seul membre, toutes les decisions et sentences de la Com­mission sont rendues å la majorité.

Prop. 1975/76:104

33

sättningssökande stat underrättat utsän­dande stat om att den har överlämnat im-derlaget för sitt krav, skall berörda parter tillsätta en skadeståndskommission på en­dera partens begäran.

Artikel 15

1.

Skadeståndskommissionen skall bestå av tre medlemmar: en medlem utses av den ersättningssökande staten, en medlem utses av den utsändande staten och den tredje medlemmen, ordföranden, skall väljas av båda parterna gemensamt. Vardera parten skall utse sin medlem inom två månader ef­ter det att begäran gjorts om tillsättande av en skadeståndskommission.

2.

Har överenskommelse ej nåtts i valet av ordförande inom fyra månader efter det att begäran gjorts om tillsättande av en ska­deståndskommission, kan endera parten be­gära att Förenta nationernas generalsekrete­rare utser ordförande, vilket skaU ske inom loppet av ytterligare två månader.

Artikel 16

1.

Utser ena parten icke sin medlem inom föreskriven tid, skall ordföranden på andra partens begäran utgöra en skade­ståndskommission bestående av en ledamot.

2.

Varje vakans som, av vUken orsak som helst, kan uppstå inom skadestånds­kommissionen skall fyllas enligt samma för­farande som vid den ursprungliga tillsätt­ningen.

3.

Skadeståndskommissionen fastställer sina egna procedurregler.

4.

Skadeståndskommissionen beslutar om den eller de platser där den skall samman­träda samt om alla övriga administrativa frågor.

5.

Med undantag av de domar och avgö­randen som meddelas av en skadestånds­kommission bestående av en ledamot skall en skadeståndskommissions domar och av­göranden  beslutas  genom  majoritetsbeslut.

3    Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 104

Prop. 1975/76:104

34

Artide XVII

No increase in the membership of the Claims Commission shall take place by reason of two or more claimant States or launching States being joined in any one proceeding before the Commission. The daimant States so joined shall coUectively appoint one member of the Commission in the same manner and subject to the same conditions as would be the case for a single claimant State. When two or more launch­ing States are so joined, they shall col­lectively appoint one member of the Com­mission in the same way. If the claimant States or the launching States do not make the appointment within the stipulated pe­riod, the Chairman shall constitute a single-member Commission.

Artide XVII

La composition de la Commission de réglement des demandes n'est pas élargie du fait que deux ou plusieurs Etats de­mandeurs ou que deux ou plusieurs Etats de laneement sont parties å une procedure engagée devant elle. Les Etats deman­deurs parties å une telle procedure nom­ment conjointement un membre de la Com­mission de la méme maniére et sous les mémes conditions que s'il n'y avait qu'un seul Etat demandeur. Si deux ou plusieurs Etats de laneement sont parties å une telle procedure, ils nomment conjointement un membre de la Commission, de la méme maniére. Si les Etats demandeurs ou les Etats de laneement ne procédent pas, dans les délais prévus, ä la désignation qui leur incombe, le President constituera å lui seul la Commission.

Artide XVIII

The Claims Commission shall decide the merits of the claim for compensation and determine the amount of compensation pay-able, if any.

Artide 

XV

Hl

La Commission de réglement des deman­des décide du bien-fondé de la demande en reparation et fixe, s'U y a lieu, le mon­tant de la reparation å verser.

Artide XIX

1.

The Claims Commission shall act in accordance with the provisions of Artide XII.

2.

The decision of the Commission shall be final and binding if the parties have so agreed; otherwise the Commission shall render a final and recommendatory award, which the parties shall consider in good faith. The Commission shall state the rea­sons for its decision or award.

3.

The Commission shall give its de­cision or award as promptly as possible and no later than one year from the date of its establishment, unless an extension of this period is found necessary by the Com­mission.

4.

The Commission shall make its de­cision or award public. It shall deliver a certified copy of its decision or award to each of the parties and to the Secretary-General of the United Nations.

Artide XIX

1.

La Commission de réglement des de­mandes agit en conformité des dispositions de Fartide XII.

2.

La decision de la Commission a un caractére définitif et obligatoire si les par­ties en sont convenues ainsi; dans le cas contraire, la Commission rend une sentence définitive valant recommandation, que les parties prennent en consideration de bonne foi. La Commission motive sa decision ou sa sentence.

3.

La Commission rend sa decision ou sa sentence aussi rapidement que possible et au plus tärd dans un délai d'un an å compter de la date å laquelle elle a été con-stituée, a moins que la Commission ne juge nécessaire de proroger ce délai.

4.

La Commission rend publique sa de­cision ou sa sentence. Elle en fait tenir une copie certifiée conforme a chacune des par­ties et au Secrétaire general de FOrganisa­tion des Nations Unies.

Prop. 1975/76:104

35

Artikd 17

Antalet medlemmar i skadeståndskom­missionen skall ej utökas på grund av att två eller flera ersättningssökande stater eller två eller flera utsändande stater förenats i ett och samma förfarande inför kommissionen. De sålunda förenade ersättningssökande staterna skall gemensamt utse en medlem av kommissionen på samma sätt och på samma villkor som skulle varit fallit med en enda ersättningssökande stat. Då två eller flera utsändande stater har blivit så före­nade, skall de gemensamt utse en medlem av kommissionen på samma sätt. Om de ersättningssökande staterna eller de utsän­dande staterna ej inom föreskriven tid utser sin medlem av kommissionen, skall ord­föranden utgöra en kommission bestående av en ledamot.

Artikd 18

Skadeståndskommissionen avgör huru­vida ersättningskravet är berättigat och fastställer i förekommande fall det ersätt­ningsbelopp som skall utbetalas.

Artikd 19

1.

Skadeståndskommissionen

skaU handla i överensstämmelse med bestämmel­serna i artikel 12.

2.

Kommissionens dom skall vara slutlig och bindande, om parterna har över­enskommit om det; i annat fall skaU kom­missionen fatta ett avgörande som är slut­ligt och som skall gälla som en rekommen­dation vilken parterna lojalt skall taga i beaktande. Kommissionen skall ange skälen för domen eller avgörandet.

3.

Kommissionen skall meddela sin dom eller sitt avgörande så snabbt som möjligt och senast inom ett år räknat från den dag då den tillsattes, om kommissionen icke fin­ner det nödvändigt att förlänga denna frist.

4.

Kommissionen skall offentliggöra sin dom eller sitt avgörande. Den skall tillställa varje part samt Förenta nationernas gene­ralsekreterare en bestyrkt avskrift av do­men eller avgörandet.

Prop, 1975/76:104

36

Artide 

XX

The expenses in regard to the Claims Commission shall be bome equally by the parties, unless otherwise decided by the Commission.

Artide 

XX

Les dépenses relatives a la Commission de réglement des demandes sont réparties également entré les parties, a moins que la Commission n'en décide autrement.

Artide 

XXI

If the damage caused by a space object presents a large-scale danger to human life or seriously interferes with the living conditions of the population or the func-tioning of vital centres, the States Parties, and in particular the launching State, shall examine the possibility of rendering ap­propriate and rapid assistance to the State which has suffered the damage, when it so requests. However, nothing in this Artide shall affect the rights or obligations of the States Parties under this Convention.

Artide 

XXI

Si le dommage causé par un objet spatial met en danger, å grande échelle, les vies hu­maines ou compromet sérieusement les con­ditions de vie de la population ou le fonc-tionnement des centres vitaux, les Etats par­ties, et notamment FEtat de laneement, exa-mineront la possibUité de foumir une as­sistance appropriée et rapide å FEtat qui aurait subi le dommage, lorsque ce demier en formule la demande. Cet artide, cepen-dant, est sans prejudice des droits et obliga­tions des Etats parties en vertu de la pré­sente Convention.

Artide 

XXII

1.

In this Convention, with the exception of Artides 

XXIV 

to 

XXVII, 

references to States shall be deemed to apply to any in­temational intergovernmental organisation which conducts space activities if the orga­nisation declares its acceptance of the rights and obligations provided for in this Conven­tion and if a majority of the States members of the organisation are States Parties to this Convention and to the Treaty on Prin­ciples Governing the Activities of States in the Exploration and Use of Outer Space, induding the Moon and Other Celestial Bodies.

2.

States members of any such organisa­tion which are States Parties to this Con­vention shall take all appropriate steps to ensure that the organisation makes a decla­ration in accordance with the preceding paragraph.

3. If an international intergovernmental

organisation is liable for damage by virtue

of the provisions of this Convention, that

organisation and those of its members

which are States Parties to this Conven­

tion shall be jointly and severally liable;

provided, however, that:

Artide XXH

1.

Dans la présente Convention, ä Fex-ception des artides 

XXIV 

å 

XXVII, 

les références aux Etats s'appliquent å toute organisation intemationale intergouverne-mentale qui se livré ä des activités spatiales, si cette organisation déclare accepter les droits et les obligations prévus dans la pré­sente Convention et si la majorité des Etats membres de Forganisation sont des Etats parties å la présente Convention et au Traité sur les principes régissant les activités des Etats en matiére d'exploration et d'utilisa-tion de Fespace extra-atmosphérique, y com­pris la Lune et les autres corps célestes.

2.

Les Etats membres d'une telle organi­sation qui sont des Etats parties ä la présente Convention prennent toutes les dispositions voulues pour que Forganisation fasse une dédaration en conformité du paragraphe précédent.

3.

Si une organisation intemationale in-tergouvernementale est responsable de dom­mage aux termes des dispositions de la présente Convention, cette organisation et ceux de ses membres qui sont des Etats parlies å la présente Convention sont soli­dairement responsables, étant entendu tou­tefois que :

Prop, 1975/76:104

37

Artikel 20

Kostnadema för skadeståndskommissio­nen skall bestridas av partema tUl lika delar, såvida kommissionen icke har beslu­tat annorlunda.

Artikel 21

Om den skada som ett rymdföremål orsa­kar medför stor fara för människoliv eller allvarligt stör befolkningens levnadsförhål­landen eller livsviktiga centras funktioner, skall de avtalsslutande statema och i syn­nerhet den utsändande staten undersöka möjlighetema att bringa lämpligt och snabbt bistånd åt den stat som utsatts för skadan, när den anhåller därom. Denna ar­tikel innehåller dock icke någonting som in­verkar på de avtalsslutande staternas rättig­heter och skyldigheter enligt denna konven­tion.

Artikel 22

1.

Med undantag av artiklarna 2427 skall hänvisningama i denna konvention till stater anses tillämpliga på varje internatio­nell mellanstatlig organisation som bedriver rymdverksamhet, försåvitt denna organisa­tion ger tillkänna, att den antager de rättig­heter och skyldigheter som innefattas i denna konvention och majoriteten av orga­nisationens medlemsstater är avtalsslutande parter i denna konvention och i fördraget innehållande principer för staternas uppträ­dande vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar.

2.

Stater som är medlemmar i sådan or­ganisation och som är avtalsslutande parter i denna konvention skall vidtaga alla lämp­liga åtgärder för att säkerställa att organisa­tionen avger en förklaring i enlighet med föregående punkt.

3.

Om en internationell meUanstatlig or­ganisation är ansvarig för skada enligt be­stämmelserna i denna konvention, skall or­ganisationen i fråga och de av dess med­lemsstater som är avtalsslutande parter i denna konvention, vara solidariskt ansva­riga, detta dock under följande förutsätt­ningar:  '  r.

:   '

...

4   Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 104

Prop. 1975/76:104

38

(a)

any claim for compensation in re­spect of such damage shall be first presented to the organisation;

(b)

only where the organisation has not paid, within a period of six months, any sum agreed or determined to be due as compensation for such damage, may the claimant State invoke the liabUity of the members which are States Parties to this Convention for the payment of that sum.

a)

toute demande en reparation pour ce dommage doit étre présentée d'abord å For­ganisation; et

b)

seulement dans le cas oii Forganisa­tion n'aurait pas versé dans le délai de six mois la somme convenue ou fixée comme reparation pour le dommage, FEtat deman­deur peut invoquer la responsabilité des membres qui sont des Etats parties å la pré­sente Convention pour le paiement de ladite somme.

4. Any claim, pursuant to the provisions of this Convention, for compensation in respect of damage caused to an organisa­tion which has made a declaration in ac­cordance with paragraph 1 of this Artide shall be presented by a State member of the organisation which is a State Party to this Convention.

4. Toute demande en reparation formu-lée conformément aux dispositions de la présente Convention pour le dommage causé å une organisation qui a fait une dédara­tion conformément au paragraphe 1 du pre­sent artide doit étre présentée par un Etat membre de Forganisation qui est un Etat partie a la présente Convention.

Artide XXIU

1.

The provisions of this Convention shall not affect other intemational agreements in force in so far as relations between the States Parties to such agreements are con-cemed.

2.

No provision of this Convention shall prevent States from concluding international agreements reaffirming, supplementing or extending its provisions.

Artide XXHI

1.

Les dispositions de la présente Con­vention ne portent pas atteinte aux autres accords intemationaux en vigueur dans les rapports entré les Etats parties å ces ac­cords.

2.

Aucune disposition de la présente Con­vention ne saurait empécher les Etats de eonclure des accords intemationaux con-f irmant, complétant ou développant ses dis­positions.

Artide 

XXIV

1.

This Convention shall be open to all States for signature. Any State which does not sign this Convention before its entry into force in accordance with paragraph 3 of this Artide may accede to it at any time.

2.

This Convention shaU be subject to ratification by signatory States. Instmments of ratification and instmments of accession shall be deposited with the Govemments of the United Kingdom of Great Britain and Nothem Ireland, the Union of Soviet Socia­list Republics and the United States of America, which are hereby designated the Depositary Govemments.

3.

This Convention shall enter into force on the deposit of the fifth instmment of ratification.

Artide 

XXIV

1.

La présente Convention est ouverte å la signature de tous les Etats. Tout Etat qui n'aura pas signé la présente Convention avant son entrée en vigueur conformément au paragraphe 3 du present artide pourra y adhérer å tout moment.

2.

La présente Convention sera soimiise å la ratification des Etats signataires. Les instmments de ratification et les instmments d'adhésion seront déposés auprés des Gou-nemements du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et dTrlande du Nord, des Etats-Unis d'Amerique, et de FUnion des Répu-bliques socialistes soviétiques, qui sont ainsi désignés comme gouvemements dépositaires.

3.

La présente Convention entrera en vi­gueur å la date du dépot du cinquiéme ins­tmment de ratification.

Prop. 1975/76:104

39

a)

ersättningsanspråk beträffande sådan skada skall först riktas till organisationen;

b)

endast i fall, då organisationen ej inom sex månader har erlagt det belopp varom överenskommelse har träffats eller som har fastställts såsom gottgörelse för så­dan skada, får ersättningssökande stat åbe­ropa det ansvar för betalning av nämnda belopp vilket åvUar sådana medlemsstater som är avtalsslutande parter i denna kon­vention.

4. Krav enligt bestämmelserna i denna konvention på ersättning beträffande skada som vållats en organisation vilken gjort ett tillkännagivande enligt första punkten i denna artikel skall framställas av stat som är medlem av organisationen och avtalsslu­tande part i denna konvention.

Artikel 23

1.

Bestämmelserna i denna konvention inverkar icke på andra gällande intematio­nella överenskommelser, såvitt angår för­hållandena meUan de avtalsslutande par­tema i sådana överenskommelser.

2.

Ingen bestämmelse i denna konvention skall utgöra hinder för stater att ingå inter­nationella överenskommelser som bekräftar, fullständigar eller utvidgar bestämmelserna i konventionen.

Artikel 24

1.

Denna konvention skall stå öppen för undertecknande av aUa stater. Stat som ej undertecknar denna konvention före dess ikraftträdande enligt tredje punkten i denna artikel kan ansluta sig till den när som helst.

2.

Denna konvention skaU ratificeras av de stater som undertecknar den. Ratifika­tions- och anslutningsinstrument skall depo­neras hos Förenade Konungariket Storbri­tannien och Nordklands regering, De So­cialistiska Rådsrepublikernas Unions rege­ring och Amerikas Förenta staters regering, vilka härigenom utses till depositarierege­ringar.

3.

Denna konvention skall träda i kraft den dag då det femte ratifikationsinstru­mentet deponeras.

Prop. 1975/76:104

40

4. For States whose instmments of ra­

tification or accession are deposited subse-

quent to the entry into force of this Con­

vention, it shaU enter into force on the date

of the deposit of their instruments of ratifi­

cation or accession.

5. The Depositary Govemments shall

promptly inform all signatory and acceding

States of the date of each signature, the

date of deposit of each instmment of ra­

tification of and accession to this Conven­

tion, the date of its entry into force and

other notices.

6. This Convention shaU be registered by the Depositary Govemments pursuant to Artide 102 of the Charter of the United Nations.

4.
[REDACTED_EFTERNAMN] les Etats dont les instmments de ratification ou d'adhésion seront déposés apres Fentrée en vigueur de la présente Con­vention, celle-ci entrera en vigueur å la date du dépot de leurs instmments de ratifica­tion ou d'adhésion.

5.

Les gouvemements dépositaires infor-meront sans délai tous les Etats qui auront signé la présente Convention ou y auront adhéré de la date de chaque signature, de la date du dépot de chaque instmment de ra­tification de la présente Convention ou d'ad-hésion å la présente Convention, de la date d'entrée en vigueur de la Convention, ainsi que de toute autre communication.

6.

La présente Convention sera enregis-trée par les gouvemements dépositaires con­formément å FArtide 102 de la Charte des Nations Unies.

Artide 

XXV

Any State Party to this Convention may propose amendments to this Convention. Amendments shaU enter into force for each State Party to the Convention accepting the amendments upon their acceptance by a majority of the States Parties to the Con­vention on the date of acceptance by it.

Artide

XXV

Tout Etat partie å la présente Conven­tion peut proposer des amendements å la Convention. Les amendements prendront ef­fet a Fégard de chaque Etat partie ä la Con­vention acceptant les amendements des qu'ils auront été acceptés par la majorité des Etats parties å la Convention et, par la suite, pour chacun des autres Etats parties å la Con­vention, a la date de son acceptation des­dits amendements.

Artide 

XXVI

Ten years after the entry into force of this Convention, the question of the review of this Convention shall be included m the provisional agenda of the United Nations General Assembly in order to consider, in the light of past application of the Conven­tion, whether it reqiures revision. However, at any time after the Convention has been in force for five years, and at the request of one-third of the States Parties to the Con­vention, and with the concurrence of the majority of the States Parties, a conference of the States Parties shall be convened to review this Convention.

Artide

XXVI

Dix ans apres Fentrée en vigueur de la présente Convention, la question de Fexa-men de la Convention sera inscrite å Fordre du jour provisoire de FAssemblée générale de FOrganisation des Nations Unies, ä Feffet d'examiner, å la lumiére de Fapplication de la Convention pendant la période écoulée, si elle appelle une revision. Toutefois, cinq ans apres la date d'entrée en vigueur de la Convention, une conference des Etats par­ties ä la Convention sera convoquée, å la demande d'un tiers des Etats parties å la Convention, et avec Fassentiment de la ma­jorité d'entre eux, afin de réexaminer la présente Convention.

Prop. 1975/76:104

41

4.

För stater, vilkas ratifikations- eller anslutningsinstrument deponeras efter denna konventions ikraftträdande, skall densamma träda i kraft på dagen för depo­nerandet av deras ratifikations- eller anslut­ningsinstrument.

5.

Depositarieregeringarna skall omedel­bart underrätta alla stater som undertecknat eller anslutit sig till denna konvention om dagen för undertecknande, dagen för depo­nerande av ratifikations- eller anslutningsin­strument, dagen för ikraftträdandet och om andra meddelanden.

6. Denna konvention skall registreras av depositarieregeringarna enligt artikel 102 i Förenta nationernas stadga.

Artikel 25

Varje avtalsslutande stat får föreslå änd­ringar i denna konvention. Ändringar trä­der i kraft för varje avtalsslutande stat som godkänner ändringama, då en majoritet av de avtalsslutande staterna godkänt dem och därefter för varje annan avtalsslutande stat på dagen för dess godkännande av änd­ringarna.

Artikel 26

Tio år efter det att denna konvention har trätt i kraft skall frågan om översyn av kon­ventionen föras upp på den provisoriska dag­ordningen för Förenta nationemas gene­ralförsamling som i ljuset av erfarenhe­terna av konventionens tillämpning under den förflutna tiden skall pröva huruvida konventionen behöver ändras. När som helst, sedan konventionen varit i kraft i fem år, och på begäran av en tredjedel av de av­talsslutande staterna samt med instäm­mande av majoriteten av de avtalsslutande staterna, skall dock en konferens samman­kallas med de avtalsslutande staterna för att överse denna konvention.

Prop. 1975/76:104

42

Artide 

XXVII

Any State Party to this Convention may give notice of its withdrawal from the Con­vention one year after its entry into force by written notification to the Depositary Govemments. Such withdrawal shall take effect one year from the date of receipt of this notification.

Artide XXVH

Tout Etat partie å la présente Conven­tion peut, un an apres Fentrée en vigueur de la Convention, communiquer son inten­tion de cesser d'y étre partie par voie de no­tification écrite adressée aux gouvemements dépositaires. Cette notification prendra effet un an apres la date å laquelle elle aura été regue.

Artide XXVIH

This Convention, of which the English, Russian, French, Spanish and Chmese texts are equally authentic, shall be deposited in the archives of the Depositary Govem­ments. Duly certified copies of this Con­vention shall be transmitted by the De­positary Govemments to the Govemments of the signatory and acceding States.

IN WITNESS WHEREOF the under-signed, duly authorized, have signed this Convention.

Artide 

XXVIII

La présente Convention, dont les textes anglais, rasse, espagnol, frangais et chinois font également foi, sera déposée dans les archives des gouvemements dépositaires. Des copies diiment certifiées de la présente Convention seront adressées par les gouver-nements dépositaires aux gouvemements des Etats qui auront signé la Convention ou qui y auront adhéré.

EN FOI DE QUOI les soussignés, du­ment habilités ä cet effet, ont signé la pré­sente Convention.

DONE in triplicate at the cities of Lon­don, Moscow and Washington this twenty-nhith day of March one thousand nine hundred and seventy-two.

FAIT en trois exemplaires å Londres, Moscou et Washington, le vingt-neuviéme jour de mars mU neuf cent soixante-douze.

Prop. 1975/76:104

43

Artikel 27

Varje avtalsslutande stat får meddela sin avsikt att frånträda konventionen ett år ef­ter dess ikraftträdande genom skriftlig un­derrättelse till depositarieregeringarna. Frånträdandet blir gällande ett år från da­gen för meddelandets mottagande.

Artikel 28

Denna konvention vars engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter äger lika vitsord, skall deponeras i deposUarierege-ringarnas arkiv. VederbörUgen bestyrkta avskrifter av denna konvention skall av de­positarieregeringarna översändas till rege­ringarna i de stater, som har undertecknat eller anslutit sig tUl konventionen.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befuUmäktigade, un­dertecknat denna konvention.

Som skedde i London, Moskva och Washington den tjugonionde mars 1972 i tre exemplar.

Prop, 1975/76:104

44

Bilaga 2

Convention on registration of objects laun­ched into outer space

The States Parties to this Convention,

Recognizing the common interest of aU mankind in furthering the exploration and use of outer space for peaceful purposes,

Recalling that the Treaty on Principles Governing the Activities of States in the Exploration and Use of Outer Space, in­duding the Moon and Other Celestial Bodies of 27 January 1967 affirms that States shall bear intemational responsibUity for their national activities in outer space and refers to the State on whose registry an ob­ject launched into outer space is carried.

Recalling also that the Agreement on the Rescue of Astronauts, the Return of Astro­nauts and the Retum of Objects Launched into Outer Space of 22 AprU 1968 provides that a launching authority shall, upon re­quest, fumish identifying data prior to the return of an object it has launched into outer space found beyond the territorial limits of the launching authority,

Recalling further that the Convention on International Liability for Damage Caused by Space Objects of 29 March 1972 estab­lishes intemational rules and procedures concerning the liability of launching States for damage caused by their space objects.

Desiring, in the light of the Treaty on Principles Governing the Activities of States in the Exploration and Use of Outer Space, induding the Moon and Other Celestial Bodies, to make provision for the national registration by launching States of space objects launched into outer space,

Desiring further that a central register of objects launched into outer space be estab-

Convention sur rimmatriculation des objets lancés dans Pespace extra-atmosphérique

Les Etats parties a la présente Conven­tion,

Reconnaissant qu'U est de Fintérét com­mun de Fhumanité tout entiére de favoriser Fexploration et Futilisation de Fespace extra-atmosphérique ä des fins pacifiques,

Rappelant que le Traité sur les principes régissant les activités des Etats en matiére d'exploration et d'utilisation de Fespace extra-atmosphérique, y compris la Lune et les autres corps célestes, en date du 27 jan­ vier 1967, affirme que les Etats ont la re­sponsabUité intemationale des activités na-tionales dans Fespace extra-atmosphérique et mentionne FEtat sur le registre duquel est inscrit un objet lancé dans Fespace extra-atmosphérique.

Rappelant également que FAccord sur le sauvetage des astronautes, le retour des astronautes et la restitution des objets lan­cés dans Fespace extra-atmosphérique, en date du 22 avril 1968, prévoit que Fautorité de laneement doit foumir, sur demande, des données d'identification avant qu'un objet qu'elle a lancé dans Fespace extra-atmos­phérique et qui est trouvé au-delå de ses li­mites territoriales ne lui soit restitué,

Rappelant en outre que la Convention sur la responsabilité intemationale pour les dommages causés par des objets spatiaux, en date du 29 mars 1972, établit des régles et des procedures internationales relatives å la responsabilité qu'assument les Etats de laneement pour les dommages causés par leurs objets spatiaux,

Désireux, compte tenu du Traité sur les principes régissant les activités des Etats en matiére d'exploration et d'utUisation de Fespace extra-atmosphérique, y compris la Lune et les autres corps célestes, de prévoir Fimmatriculation nationale par les Etats de laneement des objets spatiaux lancés dans Fespace extra-atmosphérique,

Désireux en outre d'étabUr un registre central des objets lancés dans Fespace extra-

Prop. 1975/76:104

45

Översättning

Konvention om registrering av föremål som bar sänts ut i yttre rymden

De avtalsslutande staterna,

som besinnar det gemensamma intresset för hela mänskligheten av att främja utfors­kandet och utnyttjandet av yttre rymden för fredliga syften,

som erinrar om att fördraget innehållan­de principer för statemas uppträdande vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rym­den, däri inbegripet månen och övriga him­lakroppar, av den 27 januari 1967 bekräftar att stater skall bära internationellt ansvar för sin nationella verksamhet i yttre rymden och utpekar den stat i vars register föremål som sänts ut i yttre rymden är inskrivet,

som även erinrar om att avtalet om rädd­ning och återsändande av rymdfarare samt återlämnande av föremål som sänts ut i yttre rymden av den 22 april 1968 föreskri­ver att utsändande myndighet på begäran skall tillhandahåUa igenkänningstecken före återlämnandet av ett föremål som den har sänt ut i yttre rymden och som påträffats utanför den utsändande myndighetens ter­ritorialgränser,

som vidare erinrar om att konventionen om internationellt ansvar för skada som or­sakas av rymdföremål av den 29 mars 1972 fastställer internationella regler och förfa­randen beträffande utsändande staters an­svarsskyldighet för skada som deras rymd­föremål orsakar,

som önskar att, under beaktande av för­draget innehållande principer för staternas uppträdande vid utforskandet och utnytt­jandet av yttre rymden, däri inbegripet må­nen och övriga himlakroppar, vidtaga an­stalter för en nationell registrering hos ut­sändande stater av rymdföremål som sänts ut i yttre rymden,

som vidare önskar upprätta ett centralt register över föremål som sänds ut i yttre

5   Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 104

Prop, 1975/76:104

46

lished and maintained on a mandatory basis, by the Secretary-General of the United Nations,

Desiring also to provide for States Parties additional means and procedures to assist in the identification of space objects,

Believing that a mandatory system of reg­istering objects launched into outer space would, in particular, assist in their identifi­cation and would contribute to the applica­tion and development of international law governing the exploration and use of outer space,

Have agreed on the following:

atmosphérique, ou Finscription soit obliga­toire et qui soit tenu par le Secrétaire gene­ral de FOrganisation des Nations Unies,

Désireux également de foumir aux Etats parties des moyens et des procedures sup­plémentaires pour aider å identifier des objets spatiaux,

Estimant qu'un systéme obligatoire d'im-matriculation des objets lancés dans Fespace extra-atmosphérique facUiterait, en parti­culier, Fidentification desdits objets et con-tribuerait å Fapplication et au développe-ment du droit international régissant Fexplo­ration et Futilisation de Fespace extra-atmosphérique,

Sont convenus de ce qui suit :

Artide I

For the purposes of this Convention:

(a)    The term "launching State" means:

(i) A State which launches or procures the launching of a space object;

(ii)  A State from whose territory or facility a space object is launched;

(b)  The term "space object" includes

component parts of a space object as well

as its launch vehicle and parts thereof;

(c) The term "State of registry" means a

launching State on whose registry a space

object is carried in accordance with artide

II.

Artide premier

Aux fins de la présente Convention:

a) L'expression «Etat de laneement»

désigne :

i) Un Etat qui procéde ou fait procé­der au laneement d'un objet spatial;

ii) Un Etat dont le territoire ou les in­stallations servent au laneement d'un ob­jet spatial;

b)

L'expression « objet spatial » désigne également les elements constitutifs d'un objet spatial, ainsi que son lanceur et les elements de ce dernier;

c)

L'expression « Etat d'immatriculation » désigne un Etat de laneement sur le registre duquel un objet spatial est inscrit conformé­ment å Fartide 

II.

Artide II

1.

When a space object is launched into earth orbit or beyond, the launching State shall register the space object by means of an entry in an appropriate registry which it shall maintain. Each launching State shall inform the Secretary-General of the United Nations of the establishment of such a registry.

2.

Where there are two or more launching States in respect of any such space object, they shall jointly determine which one of them shall register the object in accordance with paragraph 1 of this artide, bearing in mind the provisions of artide VIII of the

Artide 

II

1.

Lorsqu'un objet spatial est lancé sur une orbite terrestre ou au-delå, FEtat de laneement Fimmatricule au moyen d'une inscription sur un registre approprié dont il assure la tenue. L'Etat de laneement in-forme le Secrétaire general de FOrganisa­tion des Nations Unies de la création dudit registre.

2.

Lorsque, pour un objet spatial lancé sur une orbite terrestre ou au-delå, il existe deux ou plusieurs Etats de laneement, ceux-ci déterminent conjointement lequel d'entre eux doit immatriculer ledit objet conformé­ment au paragraphe 1 du present artide, en

Prop, 1975/76:104

47

rymden, i vilket inskrivning skall vara obli­gatorisk och som skall föras av Förenta na­tionernas generalsekreterare,

som även önskar att för avtalsslutande stater tillhandahålla ytterligare medel och förfaranden för att bistå vid identifiering av rymdföremål,

som anser att ett obligatoriskt regi­streringssystem för föremål som sänds ut i yttre rymden skulle i särskild grad under­lätta identifieringen av dessa föremål och bidraga till tillämpningen och utvecklingen av den intemationella rätt som gäller för ut­forskandet och utnyttjandet av yttre rym­den,

har överenskommit om följande:

Artikel 1

I denna konvention förstås med:

a) uttrycket "utsändande stat"

(i) stat som utsänder ett rymdföremål eller medverkar vid utsändandet av ett rymdföremål;

(ii) stat från vars område eller an­ordningar ett rymdföremål sänds ut;

b)

uttrycket "rymdföremål" även be­ståndsdelar av ett rymdföremål liksom också dess bärraket och delar av den;

c)

uttrycket "registerförande stat" utsän­dande stat i vars register rymdföremål in-skrives i enlighet med artikel 2.

Artikel 2

1.

Då ett rymdföremål sänds ut i krets­lopp runt jorden eller därbortom, skall ut­sändande stat registrera rymdföremålet ge­nom att inskriva det i lämpligt register som den skall lägga upp. Utsändande stat skaU meddela Förenta nationernas generalsekre­terare att sådant register upplagts.

2.

Då det beträffande sådant rymdföre­mål förekommer två eller flera utsändande stater, skall de gemensamt avgöra vilken av dem som skall registrera föremålet enligt första punkten av denna artikel, varvid de skall ta i beaktande bestämmelsema i arti-

Prop, 1975/76:104

48

Treaty on Principles Governing the Activ­ities of States in the Exploration and Use of Outer Space, induding the Moon and Other Celestial Bodies, and without preju­dice to appropriate agreements concluded or to be concluded among the launching States on jurisdiction and control över the space object and över any personnel there­of.

3. The contents of each registry and the conditions under which it is maintained shall be determined by the State of registry concerned.

tenant compte des dispositions de Fartide VIII du Traité sur les principes régissant les activités des Etats en matiére d'exploration et d'utilisation de Fespace extra-atmosphéri­que, y compris la Lune et les autres corps célestes, et sans prejudice des accords ap-propriés qui ont été ou qui seront conclus entré les Etats de laneement au sujet de la juridiction et du controle sur Fobjet spatial et sur tout personnel de ce dernier.

3. La teneur de chaque registre et les conditions dans lésquelles il est tenu sont déterminées par FEtat d'immatriculation in-téressé.

Artide III

1.

The Secretary-General of the United Nations shall maintain a Register in which the information furnished in accordance with artide 

IV 

shall be recorded.

2.

There shall be full and open access to the information in this Reeister.

Artide III

1.

Le Secrétaire general de FOrganisa­tion des Nations Unies assure la tenue d'im registre dans lequel sont consignés les ren­séignements foumis conformément å Far­tide 

IV.

2.

L'accés å tous les renséignements figu-rant sur ce registre est entiérement libre.

Artide 

IV

1. Each State of registry shall fumish

to the Secretary-General of the United Na­

tions, as soon as practicable, the following

information concerning each space object

carried on its registry:

(a) Name of launching State or States;

{b) Än appropriate designator of the space object or its registration number;

(c) Date and territory or location of launch;

{d) Basic orbital parameters, induding:

(i) Nodal period, (ii) Inclination, (iii) Apogee, (iv) Perigee; (e) General  function  of  the  space  ob­ject.

2.

Each State of registry may, from time to time, provide the Secretary-General of the United Nations with additional infor­mation concerning a space object carried on its registry.

3.

Each State of registry shall notify the Secretary-General of the United Nations, to

Artide 

IV

1. Chaque Etat d'immatriculation foumit

au Secrétaire general de FOrganisation des

Nations Unies, dés que cela est réalisable,

les renséignements ci-aprés concemant

chaque objet spatial inscrit sur son registre:

a)

Nom de FEtat ou des Etats de lanee­ment;

b)

Indicatif approprié ou numéro d'im-matriculation de Fobjet spatial;

c)

Date et territoire ou lieu de lanee­ment;

d) Principaux paramétres de Forbite, y

compris :

i) La période nodale, ii) L'inclinaison, iii) L'apogée, iv) Le périgée;

e) Fonction générale de Fobjet spatial.

2. Chaque Etat d'immatriculation peut

de temps å autre communiquer au Secrétaire

general de FOrganisation des Nations Unies

des renséignements supplémentaires concer-

nant un objet spatial inscrit sur son re­

gistre.

-UI   uopBinoTj}Bmmi,p   jBjg   anbeqQ £

Prop. 1975/76:104

49

kel 8 i fördraget innehållande principer för staternas uppträdande vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden, däri inbegri­pet månen och övriga himlakroppar, dock utan att detta skall inverka på vederbörliga överenskommelser som ingåtts eller kom­mer att ingås mellan utsändande stater av­seende domsrätt och kontroll över rymdfö­remålet och över all personal på detsamma.

3. Innehållet i varje register och reglerna för registrets förande fastställes av berörd registerförande stat.

Artikel 3

1.

Förenta nationemas generalsekrete­rare skall föra en förteckning i vilken skall införas de uppgifter som lämnats enligt arti­kd 4.

2.

Det skall råda fri och öppen tillgång till alla uppgifter i denna förteckning.

Artikel 4

1.    Varje registerförande stat skall så

snart som möjligt förse Förenta nationemas

generalsekreterare med följande uppgifter

beträffande varje rymdföremål som inskri-

vits i dess register:

a)

utsändande stats eller staters namn;

b)

lämplig beteckning eller registernum­mer på rymdföremålet;

c)

dag och område eller plats för utsän­dande;

d) grundläggande parametrar för krets­

banan, inbegripet:

(i) omloppstid (ii) banplanets lutning (iii) apogeum och (iv) perigeum;

e) rymdföremålets allmänna användning.

2.

Varje registerförande stat kan tid efter annan förse Förenta nationernas generalse­kreterare med ytterligare uppgifter beträf­fande ett rymdföremål som den inskrivit i sitt register.

3.

Varje registerförande stat skall lämna

Prop. 1975/76:104

50

the greatest extent feasible and as soon as practicable, of space objects conceming which it has previously transmitted informa­tion, and which have been but no longer are in earth orbit.

forme le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies, dans toute la mesure du possible et dés que cela est réalisable, des objets spatiaux au sujet desquels il a anté-rieurement communiqué des renséignements et qui ont été mais qui ne sont plus sur une orbite terrestre.

Artide V

Whenever a space object launched into earth orbit or beyond is marked with the designator or registration number referred to in artide 

IV, 

paragraph 1 {b), or both, the State of registry shall notify the Secre­tary-General of this fact when submitting the information regarding the space object in accordance with artide 

IV. 

In such case, the Secretary-General of the United Nations shall record this notification in the Reg­ister.

Artide V

Chaque fois qu'un objet spatial lancé sur une orbite terrestre ou au-delå est marqué au moyen de Findicatif ou du numéro d'im-matriculation mentionnés å Falinéa b) du paragraphe 1 de Fartide

IV, 

ou des deux, FEtat d'immatriculation notifie ce fait au Secrétaire general de FOrganisation des Na­tions Unies lorsqu'il lui communiqué les renséignements cbneernant Fobjet spatial conformément å Fartide 

IV. 

Dans ce cas, le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies inscrit cette notification dans le registre.

Artide 

VI

Where the application of the provisions of this Convention has not enabled a State Party to identify a space object which has caused damage to it or to any of its natural or juridical persons, or which may be of a hazardous or deleterious nature, other States Parties, induding in particular States pos-sessing space monitoring and tracking facilities, shall respond to the greatest ex­tent feasible to a request by that State Party, or transmitted through the Secretary-General on its behalf, for assistance under equitable and reasonable conditions in the identification of the object. A State Party making such a request shall, to the greatest extent feasible, submit information as to the time, nature and circumstances of the events giving rise to the request. Arrange-ments under which such assistance shall be rendered shall be the subject of agreement between the parties concerned.

Artide VII

1. In this Convention, with the exception of artides VIII to XII indusive, references

Artide 

VI

Dans le cas ou Fapplication des disposi­tions de la présente Convention n'aura pas permis å un Etat partie d'identifier un objet spatial qui a causé un dommage audit Etat partie ou a une personne physique ou mo­rale relevant de sa juridiction, ou qui risque d'étre dangereux ou nocif, les autres Etats parties, y compris en particulier les Etats qui disposent dMnstallations pour Fobservation et la poursuite des objets spatiatix, devront répondre dans toute la mesure possible a toute demande d'assistance en vue d'identi-fier un tel objet, ä laquelle il pourra étre accédé dans des conditions équitables et rai-sonnables et qui leur sera présentée par ledit Etat partie ou par le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies en son nom. L'Etat partie présentant une telle de­mande communiquera, dans toute la mesure du possible, des renséignements sur la date, la nature et les circonstances des événements ayant donné lieu å la demande. Les moda-lités de cette assistance feront Fobjet d'un accord entré les parties intéressées.

Artide VH

1. Dans la présente Convention, å Fex-ception des artides VIII a XII indus, les

Prop. 1975/76:104

51

underrättelse till Förenta nationernas gene­ralsekreterare så utförligt som möjligt och så snart sig göra låter angående rymdföre­mål, om vilka den tidigare insänt uppgifter och som har varit men icke längre är kvar i kretslopp runt jorden.

Artikel 5

I de fall då ett rymdföremål, som har sänts ut i kretslopp runt jorden eller där­bortom, har märkts med beteckning eller registernummer som avses i första punkten b) i artikel 4 eller med bådadera, skall den registerförande staten underrätta general­sekreteraren härom, då den lämnar uppgifter om rymdföremålet enligt artikel 4. General­sekreteraren skall därvid anteckna denna underrättelse i förteckningen.

Artikd 6

Har tUlämpningen av bestämmelserna i denna konvention ej gjort det möjligt för avtalsslutande stat att identifiera rymdföre­mål vilket har orsakat den eller någon den tillhörande fysisk eller juridisk person skada eller vilket kan vara farligt eller skadligt, skall övriga avtalsslutande stater, i synner­het sådana som förfogar över kontroll- och spårningsanläggningar, göra sitt bästa för att tillmötesgå en begäran från nämnda avtals­slutande stat eller från generalsekreteraren på dess vägnar om bistånd på skäliga och rimliga villkor för identifieringen av före­målet. Avtalsslutande stat som framställer sådan begäran skall så utförligt som möjligt lämna upplysningar angående tid, art och omständigheter vad beträffar de händelser som har föranlett begäran. Om de närmare villkoren för lämnandet av detta bistånd skall överenskommelse träffas mellan berör­da parter.

Artikel 7

1. Med   undantag   av   artiklarna   812 skall hänvisningarna i denna konvention till

Prop. 1975/76:104

52

to States shaU be deemed to apply to any international intergovernmental organiza­tion which conducts space activities if the organization declares its acceptance of the rights and obligations provided for in this Convention and if a majority of the States members of the organization are States Parties to this Convention and to the Treaty on Principles Governing the Ac­tivities of States in the Exploration and Use of Outer Space, induding the Moon and Other Celestial Bodies.

2. States members of any such organiza­tion which are States Parties to this Con­vention shall take aU appropriate steps to ensure that the organization makes a dec­laration in accordance with the preceding paragraph.

références aux Etats s'appliquent å toute organisation intemationale intergouverne-mentale qui se livré a des activités spatiales, si cette organisation déclare accepter les droits et les obligations prévus dans la pré­sente Convention et si la majorité des Etats membres de Forganisation sont des Etats parties å la présente Convention et au Traité sur les principes régissant les activités des Etats en matiére d'exploration et d'utilisa-tion de Fespace extra-atmosphérique, y com­pris la Lune et les autres corps célestes.

2. Les Etats membres d'une telle organi­sation qui sont des Etats parties å la présen­te Convention prennent toutes les disposi­tions voulues pour que Forganisation fasse une dédaration en conformité du para­graphe 1 du present artide.

Artide VIII

1.

This Convention shall be open for signature by all States at United Nations Headquarters in New York. Any State which does not sign this Convention before its entry into force in accordance with paragraph 3 of this artide may accede to it at any time.

2.

This Convention shall be subject to ratification by signatory States. Instruments of ratification and instruments of acces­sion shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations.

3.

This Convention shall enter into force among the States which have deposited in­struments of ratification on the deposit of the fifth such instmment with the Secretary-General of the United Nations.

4.

For States whose instruments of ratifi­cation or accession are deposited subse-quent to the entry into force of this Con­vention, it shall enter into force on the date of the deposit of their instmments of ratifi­cation or accession.

5.

The Secretary-General shall promptly inform all signatory and acceding States of the date of each signature, the date of deposit of each instmment of ratification of and accession to this Convention, the date of its entry into force and other notices.

Artide VIII

1.

La présente Convention sera ouverte å la signature de tous les Etats au Siége de FOrganisation des Nations Unies a New York. Tout Etat qui n'aura pas signé la présente Convention avant son entrée en vigueur conformément au paragraphe 3 du present artide pourra y adhérer å tout mo­ment.

2.

La présente Convention sera soumise å la ratification des Etats signataires. Les instruments de ratification et les instmments d'adhésion seront déposés auprés du Secré­taire general de FOrganisation des Nations Unies.

3.

La présente Convention entrera en vi­gueur entré les Etats qui auront déposé leurs instmments de ratification å la date du dépöt du cinquiéme instmment de ratifica­tion auprés du Secrétaire general de FOr­ganisation des Nations Unies.

4.
[REDACTED_EFTERNAMN] les Etats dont les instmments de ratification ou d'adhesion seront déposés apres Fentrée en vigueur de la présente Con­vention, celle-ci entrera en vigueur a la date du dépot de leurs instruments de ratification ou d'adhésion.

5.

Le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies informera sans délai tous les Etats qui auront signé la présente Con­vention ou y auront adhéré de la date de chaque signature, de la date du dépot de chaque instrument de ratification de la pré-

Prop. 1975/76:104

53

stater anses tillämpliga på varje internatio­nell mellanstatlig organisation som bedriver rymdverksamhet, försåvitt denna organisa­tion ger tillkänna att den antager de rättig­heter och skyldigheter som iimefattas i denna konvention och majoriteten av orga­nisationens medlemsstater är avtalsslutande parter i denna konvention och i fördraget innehållande principer för staternas uppträ­dande vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar.

2. Stater som är medlemmar i sådan or­ganisation och som är avtalsslutande parter i denna konvention skall vidtaga alla lämp­liga åtgärder för att säkerställa att organisa­tionen avger en förklaring i enlighet med föregående punkt.

Artikd 8

1.

Denna konvention skall stå öppen för undertecknande av alla stater vid Förenta nationernas huvudkontor i New York. Stat som icke undertecknar denna konvention före dess ikraftträdande enligt tredje punk­ten i denna artikel kan ansluta sig tiU den när som helst.

2.

Denna konvention skall ratificeras av de stater som undertecknat den. Ratifika­tions- och anslutningsinstrument skaU depo­neras hos Förenta nationernas generalsekre­terare.

3.

Denna konvention skall träda i kraft mellan de stater som har deponerat ratifika­tionsinstrument på dagen för deponerandet av det femte ratifikationsinstmmentet hos Förenta nationernas generalsekreterare.

4.

För stater, vilkas ratifikations- eller anslutningsinstrument deponeras efter denna konventions ikraftträdande, skaU den träda i kraft på dagen för deponerandet av deras ratifikations- eller anslutningsinstru­ment.

5.

Generalsekreteraren skaU omedelbart underrätta alla stater som undertecknat denna konvention eller anslutit sig till den om dagen för undertecknande, dagen för deponerande av ratifikations- eller anslut­ningsdokument rörande denna konvention

Prop. 1975/76:104

54

sente Convention ou d'adhésion å la pré­sente Convention, de la date d'entrée en vi­gueur de la Convention, ainsi que de toute autre commimication.

Artide 

IX

Any State Party to this Convention may propose amendments to this Convention. Amendments shall enter into force for each State Party to the Convention accepting the amendments upon their acceptance by a majority of the States Parties to the Con­vention and thereafter for each remaining State Party to the Convention on the date of acceptance by it.

Artide 

IX

Tout Etat partie ä la présente Conven­tion peut proposer des amendements å la Convention. Les amendements prendront effet å Fégard de chaque Etat partie a la Convention acceptant les amendements dés qu'ils auront été acceptés par la majorité des Etats parties å la Convention et, par la suite, pour chacun des autres Etats parties å la Convention, å la date de son accepta­tion desdits amendements.

Artide 

X

Ten years after the entry into force of this Convention, the question of the review of this Convention shall be included in the provisional agenda of the United Nations General Assembly in order to consider, in the light of past application of the Conven­tion, whether it requires revision. However, at any time after the Convention has been in force for five years, at the request of one third of the States Parties to the Con­vention and with the concurrance of the majority of the States Parties a conference of the States Parties shall be convened to review this Convention. Such review shall take into account in particular any relevant technological developments, induding those relating to the identification of space ob­jects.

Artide 

X

Dix ans apres Fentrée en vigueur de la présente Convention, la question de Fexa-men de la Convention sera inscrite å Fordre du jour provisoire de FAssemblée générale de FOrganisation des Nations Unies, å Feffet d'examiner, a la lumiére de Fapplication de la Convention pendant la période écoulée, si eUe appelle une revision. Toutefois, cinq ans au moins apres la date d'entrée en vigueur de la présente Convention, une conference des Etats parties å la présente Convention sera convoquée, ä la demande d'un tiers des­dits Etats et avec Fassentiment de la majori­té d'entre aux, afin de réexaminer la présen­te Convention. Ce réexamen tiendra compte en particulier de tous progrés techniques pertinents, y compris ceux ayant trait å Fidentification des objets spatiaux.

Artide 

XI

Any State Party to this Convention may give notice of its withdrawal from the Con­vention one year after its entry into force by written notification to the Secretary-General of the United Nations. Such with­drawal shall take effect one year from the date of receipt of this notification.

Artide XH

The original of this Convention, of which the Arabic, Chinese, English, French, Rus­sian and Spanish texts are equally authentic.

Artide 

XI

Tout Etat partie å la présente Conven­tion peut, un an apres Fentrée en vigueur de la Convention, communiquer son inten­tion de cesser d'y étre partie par voie de notification écrite adressée au Secrétaire ge­neral de FOrganisation des Nations Unies. Cette notification prendra effet un an apres la date a laquelle elle aura été regue.

Artide XII

La présente Convention, dont les textes anglais, arabe, chuiois, espagnol, frangais et russe font également foi, sera déposée

Prop. 1975/76:104

55

och dagen för dess ikraftträdande samt om varje annat meddelande.

Artikel 9

Varje avtalsslutande stat får föreslå änd­ringar i denna konvention. Ändringar trä­der i kraft för varje avtalsslutande stat som godkänner ändringama, då en majoritet av de avtalsslutande staterna har godkänt dem, och därefter för varje annan avtalsslutande stat på dagen för dess godkännande av änd­ringarna.

Artikel 10

Tio år efter det att denna konvention har trätt i kraft skall frågan om översyn av kon­ventionen föras upp på den provisoriska dagordningen för Förenta nationernas ge­neralförsamling som i ljuset av erfarenhe­terna av konventionens tillämpning under den förflutna tiden skall pröva huruvida konventionen behöver ändras. När som helst, sedan konventionen varit i kraft i fem år, och på begäran av en tredjedel av de av­talsslutande staterna samt med instäm­mande av majoriteten av de avtalsslutande statema, skall dock en konferens samman­kallas med de avtalsslutande staterna för att överse denna konvention. Derma översyn skall i synnerhet taga i beaktande aUa tek­niska framsteg av betydelse, däri inbegripna sådana som hänför sig till identifiering av rymdföremål.

Artikd 11

Varje avtalsslutande stat får meddela sin avsikt att frånträda konventionen ett år ef­ter dess ikraftträdande genom skriftlig un­derrättelse till Förenta nationernas general­sekreterare. Frånträdandet blir gällande ett år efter dagen för meddelandets motta­gande.

Artikd 12

Originalet till denna konvention, vars arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter äger lika vitsord, skall

Prop. 1975/76:104

56

shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations, who shall send certified copies thereof to all signatory and acceding States.

auprés du Secrétaire general de FOrganisa­tion des Nations Unies, qui en enverra des copies dument certifiées å tous les Etats qui auront signé la Convention ou y auront ad­héré.

IN WITNESS WHEREOF the under-signed, being duly authorized thereto by their respective Govemments, have signed this Convention, opened for signature at New York on 14 January 1975.

EN FOI DE QUOI les soussignés, du­ment habUités ä cet effet par leurs gouver-nements respectifs, ont signé la présente Convention, ouverte å la signature å New York, le 14 janvier 1975.

Prop. 1975/76:104

57

deponeras hos Förenta nationernas general­sekreterare, som skall översända bestyrkta kopior därav till alla stater som har under­tecknat eller anslutit sig till konventionen.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befulhnäktigade av sina respektive regermgar, undertecknat denna konvention, som har öppnats för un­dertecknande i New York den 14 januari 1975.

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM  1976 760009