Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens skrivelse 1985/86:66

med redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1984

Skr. 1985/86: 66

Regeringen överlämnar till riksdagen enligt bifogade utdrag ur regerings­protokollet den 14 november 1985 redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under är 1984.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Sten[REDACTED_EFTERNAMN]

1    Riksdagen 1985186. 1 saml. Nr 66

Skr. 1985/86:66     Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 november 1985

Närvarande: statsrådet I.[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Bod­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Jo­hansson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Skrivelse med redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1984

I resolution 319 (1966) om förbindelserna med de nationella parlamenten uppmanar Europarådets rådgivande församling regeringarna att årligen lägga fram en rapport om verksamheten i Europarådels ministerkommitté inför sina parlament. Regeringen har lämnat riksdagen sådana redogörelser för åren 1967-83, senast med skr. 1984/85:68. En redogörelse för verk­samheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1984 har utarbe­tats inom utrikesdepartementet efler samråd med cheferna för juslifie-, social-, utbidnings-, jordbruks-, arbetsmarknads-, bostads-, industri- och civildepartementen. Redogörelsen bör fogas lill regeringsprolokollet i det­ta ärende som bilaga.

Jag hemställer att regeringen fill riksdagen överlämnar den inom utrikes­departementet upprättade redogörelsen för verksamheten inom Europarå­dets ministerkommitté under år 1984.

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

BUaga     Skr. 1985/86:66

Redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1984.

I. Ministerkommittémöten

1. Allmänt

Ministerkommittén höll två möten under år 1984 medan ställföreträdarna samlades tolv gånger. Till de sistnämnda har av prakfiska skäl delegerats rätten att behandla och fatta beslut i ärenden inom ministerkommitténs kompetensområde när ministrarna inte är samlade.

Fem fackministerkonferenser arrangerades inom Europarådet under året. Sålunda avhölls en miljöministerkonferens den 22-24 februari i Athén, idrottsminislerkonferens den 15-16 maj på Malta, kulturminister­konferens den 2325 maj i Berlin, ministermöle inom Pompidougruppen den 12-13 september saml kommunministerkonferens den 6-8 november i Rom.

Europarådels budget uppgick är 1984 till ca 310 miljoner franska francs (FF). Sveriges bidrag var totalt 11,5 miljoner FF.

2. 74:e ministerkommittémötet

Europarådets 74:e minislerkommiltémöte hölls den 10 maj i Strasbourg under ordförandeskap av den danske utrikesministern Uffe Elleman-Jen-sen. Den svenska delegationen leddes av dåvarande utrikesminister Len­nart[REDACTED_EFTERNAMN].

På dagordningen för mötet stod bl. a. Europarådels roll och samarbetet med EG, förbindelserna öst/väst och nord/syd samt situafionen i Turkiet.

Vad gäller relationerna mellan Europarådet och EG underströks i dis­kussionen bl. a. Europarådets roll som en länk mellan EG och de övriga demokratiska länderna i Europa. Flera talare ansåg det inte möjligt att upprätthålla en strikt gränslinje mellan Europarådets och EG:s verksamhet inte minst eftersom EG i sin strävan efter en politisk union i efterhand måste öka sitt verksamhetsområde. Däremot fanns det områden t. ex. juridiskt samarbete och kommunala frågor - där Europarådet hade unik erfarenhet och kompetens varför delta samarbete borde utvidgas. I ett anförande betonade den schweiziske utrikesministern Aubert att EG:s expanderande verksamhet på många sätt kunde ses som ett hot mol Euro­parådet. För att råda bot pä detta måste rådet koncentrera sin verksamhet och förbättra sina arbetsmetoder. Han såg därför med fillfredsslällelse på de aktiviteter som bedrevs inom ställförelrädarkommilténs arbetsgrupper.

Öst-västfrågorna behandlades denna gång mycket översiktligt. Beträf­fande nord-syd konstaterade ordföranden Elleman-Jensen att det faktum att Västeuropa utgjordes av de i-länder med de mest omfattande förbindel­serna med u-länderna medförde också etl särskilt ansvar. Därför var det glädjande atl den s. k. Lissabon-deklarationen hade kunnat antas. Frågan var emellertid vad Europarådet kunde göra mer konkret mot bakgrund av

11    Riksdagen 1985186. 1 saml. Nr 66

Skr. 1985/86: 66 att nord-sydfrågorna redan behandlades av en läng rad multilaterala orga­nisationer. Han ansåg att Europarådet bl. a. skulle kunna bidra till att öka allmänhetens medvetande om dessa frågor. Rådet skulle kanske även fillsammans med medlemsländerna kunna bidra till en ökad konsensus beträffande inriktning och innehåll i nord-syddialogen.

Läget i Turkiel hade även denna gång på svenskt initiafiv tagils upp som en särskild punkt på dagordningen. Den turkiske utrikesministern Hale-foglu inledde med en redogörelse för situationen i sill land. Han pekade därvid på de kommunala val som ägt rum den 25 mars. I de kommunala valen hade alla politiska partier deltagit, menade Halefoglu. Valresultatet hade bekräftat stödet till premiärminister Özals Moderlandsparti. Valet innebar att demokraliseringsprocessen i Turkiel tog ytterligare viktiga steg framåt. Vidare hade regeringen upphävt krigslagarna i 13 provinser. An­klagelserna från utlandet om kränkning av de mänskliga rättigheterna i turkiska mililårfängelser hade lett till atl en undersökningskommission tillsalts. I sammanhanget erinrades också om del besök som några av parlamentariska församlingens kommitlémedlemmar gjort i Turkiet nyli­gen varvid möjligheter givits att besöka militära fängelser och tala med fångar enligt eget önskemål. Han underströk all den uppgift Turkiel hade förelagts inte var enkel. Detta beroende pä all man måste undanröja terrorismen och upprätta lag och ordning i landet samtidigt som demokra-Un måste återställas på en så fast grund all den tidigare kaoUska situa­tionen inte återuppstod.

Utrikesminister Bodslröm framhöll all situationen i Turkiet diskuterats vid samtliga niinisterkommittémölen sedan militärkuppen 1980. Det var naturligt alt så skett eftersom demokrafi och mänskliga rättigheter var synnerligen vikliga frågor inom Europarådet. För första gången på tre år representerades Turkiet nu av en civil regering. Denna utveckling välkom­nades av Sverige. Det gällde även de kommunala valen som ägt rum nyligen varvid dellagande av ytterligare några partier tillåtits. Fortfarande hade dock Turkiet en läng väg atl gå innan demokrati i egentlig mening införts. Situationen beträffande de mänskliga rättigheterna förblev en fråga som måste följas med stor oro. Fortfarande utdömdes dödsstraff, förekom tortyr och pågick massrättegångar mol fackföreningarna, vilket nödvän­diggjorde att siituationen hölls under fortsatt uppsikt av Europarådet. En allmän amnesti skulle innebära etl viktigt steg mol demokrati.

Liknande iniägg gjordes bl. a. av Danmark, Frankrike, Nederländerna och Norge.

3. 75:e ministerkommittémötet

Årets andra minislerkommiltémöte hölls den 21-22 november under franskt ordförandeskap. Den svenska delegationen leddes av utrikesminis­ter Lennart Bodslröm.

Europarådels nye generalsekreterare Marcelino Oreja dellog för första gången i sin nya egenskap och välkomnades med önskan om framgång i satsningen pä att öka Europarådets roll. I sin rapport lill minislermötet betonade Oreja viklen av all stärka Europarådets polifiska roll, bl. a.

genom att utveckla dialogen mellan ministrarna och göra den mer intres- Skr. 1985/86:66 sant och attraktiv, genom alt utveckla förbindelserna mellan ministerkom­mittén och parlamentariska församlingen samt genom att öka prioritering­en och koncentrationen inom verksamhetsprogrammet ("göra mindre, men bättre och snabbare"). Han tog också upp frågan om relafionema mellan Europarådet och EG "två organisationer för ett gemensamt Euro­pa".

Vid mötet diskuterades framförallt rådels roll för en europeisk enhet, men även förhållandet öst-väst och den europeiska säkerheten samt nord-sydfrågan.

En huvudfråga under minislermötet gällde församlingens beslut att till­sätta en särskild kommitté bestående av framstående statsmän med uppgift att bl. a. framlägga förslag syftande lill all stärka samarbetet mellan Euro­pas alla demokratiska stater. Förslaget hade inom församlingen utarbetats av Norge och inom ministerkommittén särskilt drivits från norsk sida. Flera talare pekade på vikten av all undvika ett vidgat gap mellan EG:s medlemsstater och övriga Europarådsländer inte minst i ljuset av gemen­skapens utvidgning från 10 till 12 medlemmar. I detta sammanhang var en vidgad polifisk dialog inom Europarådet betydelsefull. Det underströks vidare att kommissionen borde arbeta snabbt och lägga fram konkreta förslag. Utrikesminister Bodslröm framhöll behovet av störte politisk styr­ning av verksamheten genom en starkare prioritering av Europarådels olika akfiviteter. Han uttalade sin tillfredsställelse över beslutet atl tillsätta den nämnda kommissionen. Den politiska dialogen inom Europarådets ram var av stort intresse för Sverige. Dessa diskussioner borde inte syfta till en koordinering av de olika ländernas ståndpunkter i utrikespolitiska frågor utan innebära ett fördjupat och intensifierat åsiktsutbyte i politiska frågor.

Vad gäller öst-västrelationerna kom diskussionen härom all i hög grad kretsa kring Stockholms-konferensen. Utrikesminister Bodslröm konsta­terade alt vissa framsteg kunde noteras i konferensens arbete men dessa var begränsade p. g. a. fortsatt kylslagna relationer mellan framförallt su­permakterna. Visst närmande hade dock ägt rum vad gällde icke-använd-ning av våld, en fråga som inledningsvis hade skapat väsentliga svårighe­ter. Vidare hade en viss gemensam grund skapats beträffande utvidgning av existerande förtroendeskapande metoder.

Nord-sydfrågorna koncentrerades kring den konferens på temat "Nord/ syd: Europas roll", som ägt rum i april i Lissabon och den deklaration som antagits vid detta tillfälle. Allmänt välkomnades det faktum att Europarå­det numera bUvit etl viktigt forum för de europeiska staternas diskussion om nord-sydproblematiken.

Utvecklingen i Turkiet återinförandet av demokratin och iakttagandet

av mänskliga rättigheter - har varit ett återkommande ämne på dagord­

ningen för ministerkommitténs möten de senaste åren. Denna gång var

avsikten atl Turkiet-frågan endast skulle kommenteras under ministrarnas

formella samråd. Turkiet log emellertid initiativet till en längre diskussion

om lägel i landet genom att vid det informella mötet på nytt resa frågan om

ordförandeskapet i ministerkommittén. Resultatet blev från turkisk syn-

5

Skr. 1985/86: 66 punkt en missräkning, en utgång som efter stf-kommitténs behandling av samma fråga den 22 oktober inte kan ha kommit som någon överraskning, men som nu framtvingats av inrikespolitiska skäl i Turkiet. Vid del for­mella mötet den 22 november konstaterade den franske ordföranden, alt ärendet inte stod på dagordningen och därför inte kunde bli föremål för behandling. På fråga av den svenske utrikesministern fastslog ordföranden därtill alt det turkiska önskemålet om ordförandeskap inte kan avgöras, förrän utrikesministrarna på nytt tagit ställning till frågan vid mötet i april.

IL Verksamheten inom organisationens åtta huvudsektorer

1. Mänskliga rättigheter

Arbetet inom denna sektor har bedrivits i huvudkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) och i fyra expertkommittéer.

Sedan ministerkommittén fattat beslut orn att en europeisk ministerkon­ferens om mänskliga rättigheter skall äga rum i Wien den 19-20 mars 1985 har en särskild kommitté förberett konferensen. Konferensen skall be­handla tre ämnen, nämligen dels utvärdering och konsolidering av Europa­rådels hittillsvarande verksamhet inom de mänskliga rättigheternas områ­de, särskilt kontrollorganens (domstolens och kommissionens) funktion, dels Europarådets roll i det fortsatta förverkligandet av de mänskliga rättigheterna och dels mänskliga rättigheter i relation till framstegen inom medicin, biologi och biokemi. Diskussionen i dessa ämnen skall föras mot bakgrund av rapporter som utarbetats av respektive Schweiz, Österrike och Frankrike. Vidare är avsikten alt ministerkonferensen skall uppmärk­samma situationen för mänskliga rättigheter världen över, sannolikt genom antagande av en deklaration.

Huvudkommittén antog för sin del etl förslag till protokoll till den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. Protokollet, för vars innehåll en redogörelse lämnas nedan i avsnittet om DH-PR:s verk­samhet, skall lämnas till ministerkommittén för antagande och beslul om alt protokollet skall öppnas för undertecknande. Vidare har huvudkommit­tén under sina två möten dryftat utarbetade förslag till riktlinjer angående vägran av samvetsskäl att göra militärtjänst. En företrädare för Amnesty International har därvid haft tillfälle att som observatör framföra syn­punkter på arbetet. Man är 1 kommittén närmast inställd på att försöka utforma en rekommendation som skall underlätta en harmonisering av medlemsländemas lagsfiftning i ämnet. Detta ärende blir föremål för fort­satt behandling under år 1985.

Huvudkommittén har preliminärt studerat ett antal förslag som fram­förts vid ett kollokvium om "Utlänningars mänskliga rättigheter i Europa" som ägde rum i Funchal, Madeira förta året.

Huvudkommittén godkände slutrapporten från den expertkommitté (DH-WPP; se vidare nedan) som tillsatts för att granska en studie om kvinnors situation i den polifiska processen. CDDH samtyckte till att två

särskilda studier görs under år 1985 och beslöt föreslå generalsekreteraren    Skr. 1985/86:66

att låta konsulter utföra dessa. Huvudkommittén samtyckte också i princip

till att tillsätta en arbetsgrupp under år 1987. Med hänsyn fill ämnets

betydelse beslöt CCDH föreslå all rapporten distribueras lill intresserade

kretsar.

Huvudkommittén höll en inledande diskussion om ett förslag till filläggs-protokoll rörande ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (se vidare avsnittet om DH-EX). Behandlingen av detta ärende fortsätter under år 1985.

Expertkommittén för förbättrande av proceduren enligt den europeiska MR-konvenfionen (DH-PR) fortsatte och avslutade under årets tre möten arbetet på att utforma etl protokoll om ett kammarsystem i kommissionen för de mänskliga rättigheterna. Kommitténs mandat är atl med särskild förtur granska vad som kan göras för att förenkla och påskynda proce­duren inför europarådsorganen mot bakgrund av det ökade antalet indivi­duella klagomål. Tyngdpunkten i kommitténs arbete har legat på proce­duren inför kommissionen, där problemet är mest akut. Enligt protokollet får kommissionen möjlighet alt sälla upp kammare bestående av minst sju ledamöter för behandlingen av individuella klagomål. Vissa frågor kan även avgöras av en kommitté bestående av minst tre ledamöter. Enhäl­lighet krävs dock i så fall.

Expertkommittén för utvidgning av de i den europeiska MR-konven-tionen upptagna rättigheterna (DH-EX) avslutade under årets första möte arbetet på ett tilläggsprotokoll som upptar fyra ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Dessa avser rätten till ersättning i samband med expropriation, jämställdhet mellan män och kvinnor i arbetslivet (2 artik­lar) samt rätten till kostnadsfri obligatorisk undervisning. Förslaget har överlämnats lill huvudkommittén för mänskliga rättigheter. Kommitténs andra möte ägnades åt förslagel att utforma en europeisk konvention mot tortyr. Avsikten är att upprätta en särskild kommission och ett system för berök på platser i de anslutna staterna där personer berövats friheten, t. ex. polisstafioner och fängelser. Det förbud mot tortyr som finns i artikel 3 i konventionen skulle därmed kompletteras och stärkas i preventivt syfle. Detta arbete befinner sig ännu i ett inledande skede.

Expertkommittén för information och undervisning om mänskliga rättig­heter (DH-ED) har ägnat särskild uppmärksamhet ål dessa frågor både när det gäller skolundervisningen och informations- och undervisningsmaterial till speciella yrkesgrupper. Arbetet på en handbok om mänskliga rättighe­ter för polisutbildning har avslutats. En liknande publikafion för kriminal­vårdschefer är under utarbetande. Andra målgrupper där arbete med infor­mationsmaterial om mänskliga rättigheter har påbörjats är journalister och socialarbetare. Flera andra projekt rörande undervisning om mänskliga rättigheter vid juridiska fakulteter och inom sociologi och psykologi fort­satte under året liksom arbetet med publikationer i ämnet och med infor­mationsmöten.

År 1983 tillsatte huvudkommittén för mänskliga rättigheter en expert­

kommitté (DH-WPP) för att granska en studie om kvinnors situation i den

politiska processen. Studien har utförts av konsulter.

7

Skr. 1985/86: 66

Kommittén har hållit två möten, del första i december 1983 och det

andra i maj 1984.

KommittfJn överlämnade en rad rekommendafioner till huvudkommittén samt föreslog alt vidtagna åtgärder borde utvärderas genom en särskild arbetsgrupp år 1987.

Slutligen bör här antecknas all Sverige den 9 februari 1984 ratificerade protokoll nr 6 lill den europeiska konventionen om de mänskliga rättighe­terna rörande avskaffande av dödsstraff i fredsfid. Protokollet väntas träda i kraft under första hälften av år 1985. Vidare undertecknade Sverige den 22 november 1984 protokoll nr 7 lill konventionen. I protokollet uppställs garantier för vissa ytterligare rättigheter, bl. a. rätt till prövning i tvä olika instanser av brottmål, rätt lill ersättning för oriktiga brollmälsdomar och krav på lika behandling av makar i vissa familjerättsliga frågor. Protokol­let, som skall ratificeras, har ännu inte trätt i kraft.

2. Sociala frågor och arbetsmarknadsfrågor

a) Social trygghet

Slällföreträdarkommittén antog den 7 december 1984 en rekommendation R(84)24 lill medlemsstaterna om socialförsäkringens medverkan i förebyg­gande åtgärder. Rekommendationen, som hade utarbetats av huvudkom­mittén för social trygghet i samarbete med huvudkommittén för hälso-vårdsfrägor, understryker vikten av förebyggande åtgärder inom alla om­råden av d«!n sociala tryggheten såväl i den enskildes intresse som i samhällets. Därför uppmanas medlemsstaterna alt främja utvecklingen av förebyggande åtgärder inom socialförsäkringen, där inte ansvaret för sä­dana åtgärder åvilar andra organ, och i det syftet genomföra ett anlal åtgärder son-i närmare beskrivs i en bilaga till rekommendationen. Bland förordade åtgärder kan nämnas hälsoundersökningar, mödravård, arbe­tarskyddsåtgärder, flexiblare pensionsvillkor och social service för barnfa­miljer.

Ställförelrådarkommillén antog samtidigt resolutionerna CSS(84)1-1I om efterlevnaden av den europeiska socialförsäkringsbalken och protokol­let lill denna balk under den gångna rapporteringsperioden. Resolutionerna gällde Belgien, Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Island, Luxem­burg, Nederländerna, Norge, Schweiz, Storbritannien, Sverige och Turki­et. Mol Sveriges tillämpning av instrumenten riktades liksom tidigare ingen anmärkning.

I huvudkommittén fortsatte under året arbetet på en revision av social­försäkringsbalken. Jämsides med utarbetandet av nya slandardnormer kommer också en förklarande rapport alt färdigställas. Slutförandet av detta arbete har fördröjts till följd av brist på resurser, men kommittén har som mål all fullborda revisionen senast år 1986.

En ny expertkommitté tillsattes för atl studera frågor om förenkling och ralionaliseririg av socialförsäkringen. Samma kommitté fick också i upp­drag all undersöka vilka konkreta behov som finns av vidareutbildning för tjänstemän i de nationella förvaltningarna och möjligheterna atl tillgodose

dessa behov, eventuellt genom kurser på försöksbasis. En annan expert- Skr. 1985/86:66 kommitté arbetade med frågan om sociaLförsäkringens medverkan i arbets­marknadspolitiken. Åter andra kommittéer ägnade sig åt frågor om en utsträckning till hela befolkningen av sjukvårdsförmånerna och ålders- och förtidspensioneringen. Under året fortsatte slufiigen i en särskild ämbets-mannakommitté förberedelserna för 1985 års ministerkonferens i Grekland med temat "Den sociala tryggheten i lider av ekonomisk kris".

b) Socialtjänst och arbetsmarknadsfrågor

Huvudkommittén för social- och arbetsmarknadsfrågor (CDSO) har under år 1984 hållit två ordinarie möten i april och oktober och ett extra möte i juH. Vad gäller arbetsmarknadsfrågor är det främst två ämnen som behand­lats, nämligen dels arbetstagares mötesrätt och rätt att få information om företagets ekonomiska situation och dels tillfälliga arbetsförmedlingsby­råer. I det senare ämnet presenterade en studiegrupp en iapport om förhål­landet i olikf medlemsländer under rubriken "Temporary Employment Business". Vid behandlingen av dessa frågor var arbetsmarknadens parter inbjudna atl delta.

Ett positivt inslag under år 1984 var all internationella arbetsorganisatio­nen (ILO) hade sänt en observatör till mötet i oktober. ILO-represenlanten deltog aktivt i debatten och framhöll liksom flera av CDSO-ledamölema hur viktigt det är alt Europarådet och ILO samarbetar, bl. a. för undvikan­de av onödigt dubbelarbete.

Kommittén godkände även under året ett utkast till tilläggsprotokoll och appendix till den europeiska sociala stadgan.

Förberedelsearbetet inför Europarådels tredje arbetsmarknadsminister­konferens ijanuari 1986 i Spanien fortsatte under året.

c) Migration

Huvudkommittén för migrationsfrågor (CDMG) har under år 1984 inlett uppföljningen av 1983 års europeiska migrafionsministerkonferens i Rom. I detta arbete ingår bl. a. planeringen av tvä möten under år 1985 om s. k. illegal invandring och förberedelserna för Europarådets tredje migrations-minislerkonferens, som skall äga rum i Portugal är 1986.

Kommittén har under året, i en särskild arbetsgrupp, fortsatt kartlägg­ningen av dubbelt medborgarskap och tagit emot slutrapporten om handi­kappade invandrare. En preliminär rapport om invandrares boende har diskuterats.

Kommittén har fortsatt sitt arbete med frågor kring fientliga hållningar och handlingar gentemot invandrare.

Kommittén har genomfört ett seminarium bl. a. om relafioner mellan invandrare och majoritetsbefolkning saml mellan invandrare och myndig­heter och andra offentliga organ. Dessutom behandlades massmedias roll för utvecklingen av dessa relationer.

Kommittén har tillsammans med huvudkommittén för kultur- och utbild­ningsområdet (CDCC) diskuterat en reorganisering av programmet för de

Skr. 1985/86:66 s.k. experimentklasserna för invandrarbarn. De båda kommittéerna har enats om att föreslå en gemensam styrgrupp för programmet, vilket fram­över kommer att ges en bredare inriktning som syftar till inlerkulturell undervisning.

d) Jämställdhietsfrågor

Kommittén för jämställdhet mellan kvinnor och män (CAHFM) höll sitt tredje möte i februari 1984. Kommittén granskade härvid i enlighet med sitt mandat de åtgärder som vidtagits inom Europarådets olika verksamhels-områden för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Del under år 1980 antagna handlingsprogrammet för jämställdhet mellan könen och ministerkommitténs budskap år 1981 fill berörda kommittéer alt verka för jämställdhetsprincipen är rikfiinjer för detta arbete.

På förslag från jämslälldhelskommiltén antog ministerkommittén i sep­tember 1984 rekommendationen R(84)17 om jämställdhet mellan kvinnor och män i massmedia. Rekommendationen är ett resultat av del seminari­um med samma tema som kommittén arrangerade i juni 1983 i samarbete med massmediakommittén.

Jämställdhetskommiltén uttryckte vid sitt tredje möte bekymmer över den sneda könsfördelningen inom Europarådets parlamentariska försam-hng och rådels olika kommittéer. På dess förslag beslöt ministerkommittén i september 1984 att anmoda medlemsländerna att rapportera om tillämp­ningen av rekommendationen R(81)6 om kvinnors och mäns deltagande i lika omfattning i Europarådets kommittéer och andra organ.

I oktober l;984 beslöt ministerkommittén alt uppdra åt CAHFM all förbereda den första jämställdhelsministerkonferensen inom Europarådets ram, vilken på franskt initiativ föreslagits äga rum i början av år 1986 i Strasbourg. Konferensen blir en uppföljning på europeiskt plan av FN:s tredje kvinnokonferens, som hölls i Nairobi ijuli 1985.

e) Befolkningiistudier

Kommittén för befolkningsstudier (CDDE) hade sitt årliga möte i juni 1984. Man utbytte då synpunkter pä den demografiska utvecklingen i medlemsländerna. Länderrapporterna har numera sammanställts i publi­kationen: Recent Demographic Developmenls in the Member States of the Council of Eu:rope (CCDE(84)3 final).

En rapport om vilka organ m. m. som arbetar inom del demografiska området i de olika länderna har också sammanställts under titeln: Ex­change of Views on the Composition, Functions and Work of National Advisory Bodies in the Demographic Field (CDDE(84)4 final).

Expertkommittén för invandrare har vidare avslutat sitt arbete. Kom­mitténs rapporter avses att publiceras i Europarådels serie Population Studies.

Under året har två rapporter kommit ut i denna serie:

Socio-Economic Differences in Mortalily in Europé (Population Studies

10

No 9).

Availability of Informafion on Morbidity: Stalistics Regulariy Compiled     Skr. 1985/86:66 in Council of Europé Member States (Population Studies No 10).

Expertkommittéerna för fruktsamhet (8.1.4), för skilsmässor och omgif-len (8.1.5) samt för studier av åldersstrukturen (8.1.6) fortsätter sitt arbete.

3. Utbildning, kultur och idrott

a)        Utbildning och kultur

Kullurslyrelsen (CDCC) är del samordnande organet för frågor inom kul­tur- och utbildningsområdet.

Frågor rörande högre utbildning och vissa forskningsfrågor handläggs av en särskild kommitté "Slanding Conference for Universily Problems" (CC-PU). Denna är underställd CDCC som skall godkänna dess budget och program. Under året har kommittén arrangerat en konferens om internationell rörlighet för lärare och forskare.

Den första europeiska forskningsministerkonferensen arrangerades i Pa­ris i september 1984 på inbjudan av den franska regeringen. Konferensen resulterade i såväl en allmän deklaration om europeiskt forskningssamar­ bete som två rekommendationer, en om samarbete inom grundforskning och en om åtgärder för ökad rörlighet för forskare och forskarstuderande.

Arbetet i kullurslyrelsen bedrivs i form av projekt, konferenser och serviceakfivileler.

Den dominerande frågan i CDCC har varit samarbetet pä kulturområdet och kommitténs arbetsformer. Ett förslag från Sverige om länderförhör på kulturområdet har diskuterats och Sverige har inbjudit lill ett seminarium i frågan under år 1985.

På skolområdet pågår projekt rörande vuxenutbildning, moderna språk, invandrarfrågor och grundskolans låg- och mellanstadium.

På kulturområdet har under året påböijats ett projekt om lokal och regional kulturpolitik. Därutöver pågår ett projekt om kulturindustrier.

Under året har hållils en kullurministerkonferens i Berlin. Vid detta tillfälle undertecknade ministrarna en europeisk deklaration om kulturella målsättningar.

b)        Idrott

Under år 1984 har frågor om idrottsverksamhelen inom Europarådet kon­centrerats lill idrottsministerkonferensen på Malla, som ägde rum i maj. Samfiiga berörda länder dellog i konferensen, varav 15 på minister- eller statssekreterarnivå.

Bland de frågor som avhandlades kan nämnas doping saml våld i sam­band med idrott, ämnen som under året blivit föremål för rekommendatio­ner från ministerkommittén. Vidare lyckades Sverige på ministerkonferen­sen få till stånd ett beslut om utbyten av information om diskriminaloriska åtgärder inom idrotten, inklusive apartheid.

11

Skr. 1985/86:66      4. Ungdomsfrågor

a) Europeiska ungdomsfonden

Sverige har liksom fidigare år tillsammans med andra medlemsländer läm­nat frivilliga bidrag till fondens verksamhet utöver de medel som reguljärt anslås. Fonden ger pä ansökan bidrag till verksamheter ordnade av euro­peiska ungdomsorganisationer.

b) Europeiska ungdomscentret

Ungdomscentrel har under året arrangerat etl anlal kurser om aktuella ungdomsfrågor samt språkkurser.

5. Hälsovård

Huvudkommittén för hälsovårdsfrågor (CDSP) har under året hållit två möten och därvid slutbehandlat rekommendation om förebyggande av sjukhusinfekl ioner, rekommendafion och rapport om läkares skyldigheter mot sina patienter (ullsammans med huvudkommittén för juridiskt samar­bete, CDCJ) och rekommendation med en modell för kursplan för utbild­ning av specialister i blodlransfusion. Kommittén har också godkänt för publicering rapporter om barnhälsovård, utvärdering av screeningmetoder i förebyggande syfte och om strategier i fråga om annonsering i syfle all bekämpa rökning, överkonsumtion av alkohol och narkotikamissbruk.

I samarbete med kommittén har också dels förberetts och avhållits ett mullidisciplinärt symposium i Paris i maj 1984 om hälsoproblem i arbetsli­vet, dels förberetts etl hälsovårdsministermöte om psykisk hälsa i framli­den i Stockholm i april 1985.

Kurser har också anordnats i blodlransfusion (Oslo) och förebyggande av sjukhusinfektioner (Turkiel).

Under år 1985 planeras arbete pågå på följande områden, utöver samar­betet i blodfrågor och sfipendieverksamheten som har permanent karaktär: pilotprojekt i Fråga om förebyggande av missbruk, identifiering av större aktuella hälsoproblem i Europa och diskussion om hur redan antagna riktlinjer förhåller sig till dessa problem, lärarnas uppgifter och utbildning i hälsoupplysning, hälso- och sjukvårdspersonalens roll och utbildning i förebyggande verksamhet inkl. hälsoupplysning, organisation av hälso-och sjukvård for gamla i hemmet, organisation av förebyggande verksam­het inom primärvården, effekter på hälsan av långvarig arbetslöshet, dator­användning inom hälso- och sjukvården, nya trender i organisationen av psykiatrisk hälso- och sjukvård inom primärvården samt fillsyn och screeningtekniker beträffande äldre. Vidare kommer att anordnas en kon­ferens om immunologiska reaktioner i samband med transplanlafion i Strasbourg i mars 1985 och en kurs i förebyggande av sjukhusinfektioner på Cypern.

12

6. Miljöfrågor och regionala planeringsfrågor

Skr. 1985/86:66

a) Miöfrågor

Den vid miljöminislerkonferensen i Bern den 19-21 september 1979 öpp­nade konventionen rörande skyddet av vilda växter och djur i Europa och deras naturliga biotoper, har trätt i kraft sedan den ratificerats av erforder­ligt antal stater. Sammanlagt 14 stater härjämte EG hittills ratificerat men ännu saknas exempelvis Frankrike, Storbritannien och Spanien. Sverige ratificerade konvenUonen under är 1984.

Ändamålet med konventionen är alt förbättra skyddet och vården av den vilda faunan och floran med särskild tonvikt lagd pä utrotningshotade, sårbara och sällsynta arter och deras biotoper. Flyttande och endemiska arter nämns som särskilt angelägna. Som appendix lill konventionen har fogats förteckningar på växt- och djurarter, som skall åtnjuta skydd. Ytter­ligare arbete med formerna för urval och skydd av lokaler - biotoper återstår.

I resolutionerna (79)9 och (79)10 fastlades regler för "del europeiska nätverket av biogenetiska reservat", vilket syftar lill att bevara represen­tativa naturtyper och landskap. Arbetet med utväljandet av avsättandet av biogenetiska reservat pågår i medlemsländerna. Våtmarker, hedar och havsstrandängar hör lill de nalurtyper, som i första omgången skall inrym­mas i nätverket. Hotade däggdjur-, fågel- och groddjursarter saml vissa grupper av evertebrater (ryggradslösa djur) ägnas särskilt intresse. Sverige har anmält ett antal områden, mest myrmarker lill nätverket.

Arbetet inom Europeiska naturvårds- och naturresurskommittén (CDSN) har koncentrerats lill frågor om natur- och landskapsvård, mark för friluftsliv samt skydd för hotade växt- och djurarter. Speciella studier rörande olika naturtyper som hedar, kalkområden, marina områden m.fl. samt om olika djur- och växlgrupper pågår och publiceras varefter de färdigställs. Detta gäller för grupper som däggdjur, fåglar, grod- och kräl­djur, fiskar och vissa evertebratgrupper som fjärilar saml för kärlväxter.

Arbetet med naturvärdens plan- och skötselfrågor har varit föremål för omorganisation för att bredda verksamheten. Frågor rörande tätorternas närmiljö samt bevarandet av jord- och skogbrukslandskapets mångfald prioriteras.

Information och nalurvärdsundervisning ägnas stor uppmärksamhet. Bland aktuella frågor kan nämnas naturvärdsundervisning i samband med jord- och skogsbruk. Här kan särskilt hänvisas Ull arbetet inom Europarå­dets "Information Centre for Nalure Conservafion" och pågående kam­panjer.

En fackminislerkonferens hölls i Grekland i april 1984. Den behandlade särskilt frågor om skydd av kuster och stränder.

b) Regional planering, byggnadsvård och stadsplanering

Huvudkommittén för regional planering (CDAT) avslutade under år 1984

en expertstudie angående kustplanering. Kommittén har beslutat att fort­

sätta arbetet med dessa frågor bl. a. genom etl seminarium angående

13

Skr. 1985/86:66 utveckling och planering av kustregioner i Cuxhaven i maj 1985.1 maj 1984 hölls ett seminarium i Lillehammer om kartografiska metoder för att un­derlätta medborgarinflytandet i den fysiska planeringen.

Kommittén har under året aktivt deltagit i förberedelserna till den sjunde europeiska planministerkonferensen (CEMAT) i oktober 1985 i Nederlän­derna med huvudtema "Beslutsprocessens utveckling i regional planering med avseende på decentralisering och samarbete över nationsgränserna".

Inom stadsplaneringsområdet hölls under året tre seminarier i samarbete med andra kommittéer, organisationer och länder, nämligen "The Role of the Archilect in Urban Development", "Urban renaissance in schools" samt "Europé and the United States: new design in the city fabric -negotiating for quality".

Centralt inorn kommitténs båda ansvarsområden ligger ett projekt röran­de "Conservation policies and urban management". Ett rundabordssamtal kring delta ämne hölls i Nicosia i november och en uppföljande konferens är planerad alt äga rum i Bretagne under år 1986.

På byggnadsvårdssidan har 1984 arbetet med alt ta fram en konvention prioriterats högst av kommittén. Arbetet kunde i sina huvuddrag slutföras under året och konventionen beräknas öppnas för anslutning vid 1985 års ministerkonferens för ministrar ansvariga för byggnadsvård.

Det tredje symposiet (tidigare Fulda 1980, Venedig 1982) kring hant­verksfrågor hölls i Wiirzburg med huvudinriktning på omhändertagande av äldre mer "vanlig" bebyggelse. Från svensk sida deltog utöver företrädare för riksantikvarieämbetet, representanter för byggnadsarbetareförbundet och byggförbundet.

Arkeologi och fysisk planering är ett område som prioriteras högt av många länder. Ett symposium kring detta ämne hölls i Florens i oktober. Sverige var där representerat av flera företrädare för kulturminnesvårdens regionala och centrala organ. Det svenska engagemanget i dessa frågor markerades också av det faktum att generalrapportören var svensk.

Båda dessa symposier kommer att följas upp inom kommitténs arbets­program för är 1985. I övrigt har arbetet under året rört förberedelse för aktiviteter under åren 198586 som bl. a. innebär industriminnesvårdskon-ferenser saml iriformation-erfarenhetsåterförening inom ramen för tidskrif­ten "A Future for Our Past".

7. Regionala och kommunala frågor

Huvudkommittén för regionala och kommunala frågor (CDRM) höll sitt fjortonde plenarmöte i Strasbourg den 21-22 mars 1984. Mötet ägnades bl. a. åt förberedelser för kommunministerkonferensen i Rom den 6-8 november 1984 och ål förslag lill arbetsprogram för år 1985. Vid CDRM:s femtonde plenairmöte i Strasbourg den 20-21 september 1984 slutjustera-des kommitténs rapporter lill Rom-konferensen.

Den sjätte kommunministerkonferensen hölls i Rom den 6-8 november

1984. Den svenska delegationen leddes av civilminister Bo[REDACTED_EFTERNAMN]. Vid

14

konferensen behandlades två teman: "Kommunal självstyrelse: antagande

av en europeisk stadga om kommunal självstyrelse" och "Förhållandet Skr. 1985/86:66 mellan olika nivåer av kommunal förvaltning under en regional organisa­tion". Vid överläggningarna fick frågan om stadgan en framträdande plats. Det framlagda förslagets principer godkändes enhälligt, medan delade meningar rådde om vilken form dokumentet borde ha - konvention eller rekommendation.

De verksamheter som för närvarande pågår inom CDRM gäller bl. a. kommunal självstyrelse, kommunal demokrati, kommunal administrafion, kommunal ekonomi och regionala frågor. Bland de nya verksamheterna under år 1985 märks "Kommunala åtgärder för att minska arbetslöshe­ten".

8. Rättsfrågor

a) Rekommendationer

I rekommendation R(84)4 om föräldrars skyldigheter mot sina barn anges vilka riktlinjer som bör följas för att barnets bästa och föräldrarnas likabe­rättigande skall tillgodoses i ohka situationer.

Rekommendation R(84)5 anger vissa principer som bör vara vägledande när det gäller att åstadkomma en enklare och snabbare civilprocess, samti­digt som vissa principer bör gälla fill skydd mol alt rällegångsförfarandel missbrukas eller förhalas.

Rekommendafion R(84)10 som antogs i juni 1984 lar upp olika frågor med anknytning till kriminalregister. Medlemsstaterna rekommenderas bl. a. att se till att uppgifter i sådana register erhåller ett gott skydd och atl utdrag bara skall ges fill myndigheter inom rättsväsendet och andra myn­digheter med särskilda uppgifter på området. Enligt rekommendationen bör den registrerade ha viss insyn beträffande uppgifter om sig själv. RekommendaUonen föranleder f. n. ingen lagsfiftning men kommer alt beaktas i den översyn av registerlagstiftningen som pågår i regeringskans­liet.

Rekommendation R(84)l 1 avser att förbättra informationen till personer som avtjänar straff om möjligheterna atl förflyttas till sitt hemland för verkställigheten. Dessa möjligheter ökar när den nya europarådskonven­tionen (frän år 1983) på området träder i kraft. Detta förväntas ske den 1 juh 1985 (jfr prop. 1983/84:197, JuU 1984/85:1, rskr 1984/85:8). Med anledning av rekommendafionen framställs ett informafionsmalerial.

I rekommendation R(84)12 föreslås en rad åtgärder för att förbättra villkoren för utländska intagna i fängelser. Den föranleder dock ingen särskild lagstiftning för svenskt vidkommande.

I rekommendation R(84)15 anges vissa vägledande principer som bör gälla i fråga om statens skadeståndsansvar för vissa beslul eller åtgärder. Sverige avstod från att rösta för rekommendationen eftersom två av dess principer ansågs alltför vidsträckta.

I rekommendation R(84)17 uppmanas medlemsstaterna alt främja jäm­

ställdheten mellan kvinnor och män i massmedia genom att vidta en rad

åtgärder som förtecknas i rekommendationen.

15

Skr. 1985/86:66

1 rekommendafion R(84)21 uppmanas medlemsstaterna att underiätta för

flyktingar att genom naturalisation förvärva medborgarskap i asyllandet.

Rekommendation R(84)23 behandlar harmonisering av medlemsländer­nas vapenlagsi.iflning. Rekommendationen tar bl. a. upp klassificering, registrering och kontroll av vapeninnehav. Den aktualiserar ingen svensk lagstiftning.

c) Kommittéarbetet

1. Under huvudkommittén för juridiskt samarbete (CDCJ) pågår utred­ningsarbete på en rad områden i syfte atl uppnå ökad rättslikhet mellan Europarådels medlemsländer. Bland de ämnen som har utretts under år 1984 kan nämnas konkursförfarandet, allmänhetens dellagande i admini-strafiva förfaranden som rör flera enskilda personer, åtgärder för atl mins­ka domstolarnas arbetsbörda, fosterfamiljefrågor, ogifta sammanboendes privalrätlsliga problem, dataskyddsfrågor, läkares rättsliga skyldigheter gentemot patienter samt ömsesidigt bistånd i skattefrågor.

CDCJ har under året haft sina 41 :a och 42:a möten. Kommittén har föreslagit ministerkommittén att anta bl. a. de tidigare nämnda rekommen-dafionema R(84)4-5 och 15.

2.   Huvudkommittén för brottsfrågor (CDPC) höll under år 1984 sitt 33:e

möte. Kommittén beslutade bl. a. att föreslå ministerkommittén de tidigare

nämnda rekommendationerna om kriminalregister m. m., om överförande

av straffverkställighet, om utländska intagna och om vapenlagsliftningen.

Med röstsiffrorna tretton för och en mot godkändes ett konventionsförslag

om internationellt samarbete om brott rörande konstföremål. Fem med­

lemmar, däribland Sverige, lade ner sina röster, främst p. g. a. att konven­

tionen inte behandlar de civilrättsliga frågor som kan bh aktualiserade.

Bland de frågor som under året behandlades av kommittéer under CDCP kan nämnas straffrättsligt ansvar för juridiska personer och ungdoms­brottslighet. Det finns numera ett särskilt samarbetsorgan för narkofikafrå-gor, Pompidougruppen under Europarådet (se punkt 

IV, 

Övrigt). Av de rättsliga frågor som under år 1984 behandlades där kan nämnas förbättrade möjligheter alt spåra, beslagta och förverka vinster av narkotikahandel samt metoder för atl nå narkotikamissbrukare som är föremål för åtgärder inom rättsväsendet.

3.

Massmediakommittén (CDMM) med dess två underkommittéer, en med experter på mediapolilik och en med experter på juridiska mediafrå­gor, har fortsatt sitt arbete med att behandla olika frågor på mediaområdet. Den juridiska underkommillén har framför alll sysslat med de olika rätts­liga problemen i samband med kabel- och satellilspridning av televisions­program och arbetar f. n. på en rekommendation i detta ämne.

4.

Europarådels expertkommitté för frågor rörande asylrätt och flykting­ar (CAHAR) fcrtsatte under år 1984 arbetet med att utforma en överens­kommelse i den s.k. första asyllandsfrågan. Det visade sig emellertid omöjligt att enas om innehållet i ett förslag fill rekommendafion och arbetet med denna fråga har därför för närvarande avstannat. CAHAR har vidare

16

fortsatt arbetet med en rekommendation om skydd för de facto-flyklingar

samt ingående diskuterat situationen för olika flyktinggrupper.

c) Övrigt

Det flortonde europeiska jusfitieminislermötet hölls i Madrid den 29-31 maj 1984. Vid mötet diskuterades bl. a. frågor angående konkursrält, rätts­systemets effektivitet i lider då brottsligheten ökar, verkställighet på civil­processens område och samarbete för alt bekämpa terrorism och interna­tionell organiserad brottslighet.

Skr. 1985/86:66

III. Europarådets fond för bosättning och regional utveckling

Fonden för bosättning och regional utveckling (Reselllement Fund) bil­dades år 1956. Samtliga Europarådels medlemsländer utom Irland, Stor­britannien och Österrike är anslutna lill fonden. Dessutom är den Heliga Stolen medlem. Fonden bildades ursprungligen som ett instrument i flyk-fingpolitiken, men är numera inriktad huvudsakligen på atl genom län stödja infrastruktur-, sysselsättnings- och bostadsbyggnadsprojekl i regio­ner med stora befolkningsomflyttningar. Högsta prioritet ges härvid insat­ser i samband med flyktingströmmar och naturkatastrofer. Vid diskussio­ner om Europarådets bidrag lill en balanserad ekonomisk och social ut­veckling mellan medlemsländerna spelar fonden en framträdande roll ef­tersom den är rådets enda konkreta instrument för att påverka utveckling­en inom detta område.

Fondens kapital ökades under år 1982 från 17,9 till 68,4 milj. US dollar. Härtill kommer alt fonden vid ulgången av år 1984 hade reserver och vinstmedel på 91,6 milj. dollar.

Med dessa medel som bas kan fonden på jämförelsevis fördelaktiga villkor låna upp pengar på den internationella kapitalmarknaden. Dessa medel lånas sedan ut lill projekt i medlemsländerna med den inriktning som beskrivits ovan. En liten del av utlåningen sker på speciellt fördelakti­ga villkor, för närvarande en räntesats av I %. Denna subventionerade utlåning bekostas av en del av fondens vinstmedel.

Sedan sin tillkomst och till slutet av år 1984 har fonden finansierat projekt i medlemsländerna om totalt 2950 milj. dollar. Vid årsskiftet upp­gick utestående lån fill 2288 milj. dollar varav 25,7 milj. dollar som subven­tionerade lån. De största låntagarna har varit Italien (38% av lånemedlen) och Turkiet (ca 25%). På senare tid har nyullåningen fått en jämnare geografisk fördelning och flera andra sydeuropeiska länder har erhållit stora lån. Under de senaste åren har fondens verksamhet expanderat myckel starkt. Nyullåningen under år 1984 uppgick således lill 583 milj. dollar. Trots denna expansion väntade vid årsskiftet 1983-1984 projekt för 1410 milj. dollar på finansiering. Fondens vinst uppgick under år 1984 lill 19,9 milj. dollar, vilket innebären ökning med drygt 15% sedan föregående år (17,2 milj. dollar).

Sverige inträdde i fonden år 1977. Vår andel i fondens kapital uppgår lill

910000 dollar, vilket motsvarar 1,33% av totala kapitalet. Av detta belopp

17

Skr. 1985/86:66 har 280000 dollar betalats in och 630000 dollar är ett garanfiätagande. Sverige har bl. a. eftersträvat alt utlåningen skall få en bättre geografisk fördelning, att en större andel av fondens vinst skall användas för lån på särskilt fördelaktiga villkor samt alt flera länder skall ansluta sig till fon­den.

IV 

Övrigt

a) Europafarimakopén

Sedan år 1975 har Sverige varit anslutet lill konvenfionen om utarbetandet av en europeisk farmakopé. Denna innehåller kvalitetsnormer för läkeme­delssubstanser och färdiga läkemedel och har bindande giltighet i de länder som anslutit sig lill konventionen. I Sverige trädde den första utgåvan av Europafarmakopén i kraft den 1 januari 1978. Dess bestämmelser har sedan dess tiliämpats av socialstyrelsens läkemedelsavdelning och läkeme­delsindustrin vid registrering och kontroll av läkemedel samt för Apoteks-. bolagets läkemedelshantering. Under år 1980 påböriades utgivningen av den andra edifionen av Europafarmakopén, som på sikt kommer all ersätta den första editionen. Den innehåller dels reviderade bestämmelser från den första editionen, dels nya föreskrifter. Med ulgången av år 1984 har nio delar av den andra editionen utgivits från trycket. Hela innehållet i de sju första delarna och vissa avsnitt i den åttonde delen av den andra editionen har hittills hunnit sättas i kraft i Sverige. Under år 1984 har revisionen av den första editionen i stort sett slutförts och det beräknas att hela innehål­let från den första editionen har hunnit publiceras i den andra editionen och sättas i kraft i medlemsländerna vid årsskiftet 1986-1987.

Sjutton länder är nu anslutna till konventionen däribland samtliga nor­diska länder. Under år 1984 har Grekland blivit medlem i samarbetet.

Sverige var representerat vid samtliga tre kommissionsmölen under år 1983. Dessutom medverkar 13 svenska representanter i de totalt 25 expert­grupper, som förbereder och bearbetar del material, som skall ingå i farmakopén. Omfattande experimentellt förarbete utförs även på nationell nivå, på statliga laboratorier och vid vissa industriförelag. I Sverige deltar bl. a. socialstyrelsens läkemedelsavdelning, apotekens centrallaborato­rium och några av landets farmaceutiska industrier.

Under är 1981 skedde en översyn av uppläggningen av arbetet inom farmakopékommissionen och på expertgruppsnivå. Nya prioriterings-regler har medfört att arbetet sedan år 1982 koncentrerats fill nya medi­cinskt och farmaceufiskt ändamålsenliga läkemedel. Därigenom har ett ökat anlal undersökningsmetoder och monografier för nya läkemedelssub­stanser kunnat fastställas. Under år 1984 påböijades prioritering av vilka nya läkemedelssubstanser och läkemedelsberedningar, som skall ingå i kommande delar av Europafarmakopén. Arbetet med dessa beräknas komma igång under år 1985.

18

b) Pompidougruppen (Narkotikafrågor)

Samarbetet, som numera omfattar Belgien, Danmark, Frankrike, Grek­land, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Norge, Portugal, Schweiz, Spanien, Sverige, Turkiel och Västtyskland, inleddes år 1971 på initiativ av den franske presidenten George Pompidou. Sedan år 1980 är det inkorporerat i Europarådet. Samarbetet är mullidisciplinärt. De mini­strar som är ansvariga för samordningen av narkotikafrågorna möts unge­fär en gång vart tredje år och gör de gemensamma uttalanden, som påkallas av utvecklingen och gjorda utredningar saml besiämmer inriktningen pä samarbetet under åren fram till nästa ministermöte. Mellan minislermö-tena sammanträder två gånger om året representanter för de olika med­lemsländerna (s. k. permanenta korrespondenter) för alt genomföra minis­trarnas beslut.

Det första egenfiiga minislermötet efter inkorporering i Europarådet -det sjunde totalt - hölls under franskt ordförandeskap i Paris den 12-13 september 1984.

När del gäller kontrollfrågorna underströk ministrarna bl. a. att åtgärder­na för alt beslagta tillgångar, som lillgripits genom narkotikabrott bör förbättras. Detta gäller även det nationella samarbetet i dessa frågor. Del bör vidare undersökas om del finns faktorer i fråga om handeln och missbruket av kokain som avviker från vad som gäller övrig narkotika. Om så är fallet bör det övervägas alt närmare undersöka dessa särskilda problem. När det gäller förebyggande insatser, vård och rehabilitering framhölls särskilt behovet av erfarenhetsutbyte och information om olika metoder liksom vidareutbildning för personalen inom dessa områden.

Ministrarna enades om att under de närmaste åren prioritera följande frågor i samarbetet:

1)

kriminalvårdens (inklusive häktenas) roll när del gäller att möta nar-kofikamissbrukamas problem,

2)

efterforskning, beslag och förverkande av tillgångar åtkomna genom narkotikabrott,

3)

epidimiologiska undersökningar i form av en s. k. multicitystudie och ett samarbete om skolundersökningar,

4)

metoder att nå ungdomar som särskilt riskerar all hamna i missbruk samt

5) andra problem som kräver skyndsam undersökning.

Diskussionerna om ett italienskt förslag rörande möjligheter all ingripa

på internationellt vatten mol fartyg som misstänks smuggla narkotika skall fortsätta.

Vid minislermötet åtog sig Storbritannien att vara ordförande i Pompi­dougruppen för tiden fram lill och med nästa ministermöle, som planeras äga rum år 1987.

Skr. 1985/86:66

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1985

19