Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1985/86:19

om lokalisering av kemikalieinspektionen

Prop, 1985/86:19

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 10 oktober 1985,

På regeringens vägnar Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Svante[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Riksdagen beslutade i maj 1985 om dels en ny lag om kemiska produkter, dels en ny myndighet för kemikaliekontroll benämnd kemikalieinspek­tionen (prop, 1984/85:118, JoU 30, rskr 340), Inspektionen ersätter pro-duktkontrollnämnden och enheten för toxikologisk informationsservice vid karolinska institutet.

I den proposkion som nu läggs fram föreslås en oförändrad lokaHsering av kemikaliekontrollverksamheten, vilket innebär att kemikalieinspek­tionen lokaliseras tik Solna-Sundbybergsområdet i Stockholms län.

1    Riksdagen 1985186. 1 saml. Nr 19

Prop, 1985/86:19    Jordbruksdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 10 oktober 1985

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden 1,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Görans­son,[REDACTED_EFTERNAMN], R. Carisson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om lokalisering av kemikalieinspektionen

1    Inledning

I prop. 1984/85: 118 om kemikaliekontroll redovisade jag att en organisa­tionskommitté skulle tillkallas för att bl. a, utforma förslag tiU organisation av den nya kemikalieinspektionen. Kommittén skulle också få i uppdrag att överväga den lämpligaste lokaliseringen av kemikalieinspektionen. Riksdagen godkände vid sin behandling av propositionen bl, a. de förorda­de riktlinjerna för organisationen av kemikaliekontrollen (JoU 1984/85:30, rskr 340),

Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag i juni 1985 en kommitté för att utarbeta förslag till organisation m. m. av kemikaliein­spektionen. Kommittén har överlämnat förslag i bl, a, lokaliseringsfrågan.

Organisationskommitténs promemoria om lokalisering av kemikaliein­spektionen bör fogas till protokollet i detta ärende som en bilaga.

2   Kemikalieinspektionens lokalisering

Mitt förslag: Kemikalieinspektionen lokaliseras till Solna-Sundby­bergsområdet i Stockholms län.

Organisationskommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Skälen för mitt förslag: Som jag framhållit i prop. 1984/85:118 behövs nu en effektivisering och samordning av samhällskontrollen på kemikalieområ­det. Den myndighetsorganisation som skapas måste vara väl anpassad för att kunna medverka lill att de uppställda målen för kemikaliekontrollen skall uppnås. Liksom hittiUs kommer fiera olika myndigheter alt ha till­synsuppgifter på kemikalieområdet. Ansvaret färden grundläggande kemi-

kaliekonlroUen läggs emellertid på den nya myndighet, kemikaiieinspek-     Prop, 1985/86: 19 lionen, som enligt riksdagens beslut inrättas fr, o. m, den 1 januari 1986.

Kemikalieinspektionen ersätter produktkontrollnämnden men fär också andra uppgifter. Till inspektionen förs resurserna vid naturvårdsverkets produktkonlrollbyrå och enheten för toxikologisk informationsservice vid karolinska institutet. Härtill kommer viss resursförstärkning. Den nya organisationen innebär således i huvudsak en fortsättning av pågående verksamhet men i nya former och med ökade resurser. Kemikalieinspek­tionen fär, tUl skillnad från produktkontrollnämnden, en fristående ställ­ning, men med uppgiften att samordna kemikaliekontrollen.

Organisationsförändringarna är som jag tidigare nämnt ett uttryck för en strävan att koncentrera och samordna resurserna för att ge kemikaliekon­trollen en ökad slagkraft och effektivitet. Detta måste givetvis beaktas vid ställningstagandet i lokaliseringsfrågan. Jag är starkt medveten om angelä­genheten av att pröva lokaliseringen vid tillkomsten av varje ny myndighet också från regionalpolitiska utgångspunkter.

Kemikalieinspektionen delar ansvaret för samhällets kemikaliekontroll med främst naturvårdsverket och arbetarskyddsstyrelsen. Såväl när det gäller utredningar om kemiska ämnen som i författningsarbetet och lik­synen kommer dessa myndigheter att vara inspektionens viktigaste samar­betsorgan bland myndigheterna. Även i andra frågor kommer ett samarbe­te mellan kemikalieinspektionen, naturvårdsverket och arbetarskyddssty­relsen all vara nödvändigt. Det är därför utomordentligt viktigt alt skapa goda förutsättningar för ett väl fungerande samarbete mellan dessa myn­digheter. Härutöver behövs omfattande kontakter också med en rad andra myndigheter, bl.a, socialstyrelsen, konsumentverket och Uvsmedelsver-ket.

De nämnda myndigheterna har bibliotek, laboratorieresurser och forsk­ningskompetens av stor betydelse för kemikalieinspektionens verksamhet. Vidare är bl, a, organ som karolinska institutet och statens miljömedi­cinska laboratorium samt olika universitetsinstitutioner av intresse. Av resursskäl och för att onödig dubblering av kompetens inle skall ske bör kemikalieinspektionen koncentrera sin egen kompetensuppbyggnad till frågor av central betydelse för inspektionens myndighetsutövning. Inspek­tionen kommer därför att i stor utsträckning behöva utnyttja den kompe­tens och de resurser som finns hos olika befintliga organ.

En avgörande fömtsättning för en effektivisering av kemikaliekontrollen

är ett väl fungerande samarbete mellan kemikalieinspektionen och de

övriga myndigheter som har tillsynsuppgifter på kemikalieområdet. Detta

samarbete innebär inte bara överföring av information mellan olika organ,

utan i första hand ett meningsutbyte inför ställningstaganden i ofta kompli­

cerade frågor av vetenskaplig och teknisk natur. Till stor del behöver

kontakterna ske i form av organiserat samråd i arbetsgrupper, referens­

grupper eller vid andra slag av överiäggningar. I en effektiv kemikaliekon­

troll behövs också ett fortlöpande underhandssamråd av mer informell

karaktär som kräver personliga sammanträffanden. De möjligheter som

den moderna tekniken på tele- och datakommunikationsområdet ger när

det gäller rörlighet i fråga om tid och plats för kontakter skall självfallet

3

Prop. 1985/86: 19 utnyttjas för att decentralisera statlig verksamhet. 1 den fortsatta utveck­lingen av kemikaliekontrollen bör därför prövas i vilken mån decentralise­ring av olika uppgifter inom denna verksamhet kan ske till regional eller lokal nivå. För kemikalieinspektionens nu aktuella verksamhet är dock den samordnade lokaliseringen av utomordentiig betydelse.

Kemikalieinspektionen kommer som jag tidigare berört att ta över, fortsätta och utveckla en verksamhet som nu bedrivs vid naturvårdsverket och karolinska institutet. Kemikalieinspektionen måste repliera på såväl naturvårdsverket som arbetarskyddsstyrelsen i den dagliga funktionen. Av dessa skäl och med stöd av organisationskommitténs övriga argument har jag inle funnit det möjligt att av regionalpolitiska skäl föreslå en utflyttning av kemikalieinspektionen.

Jag föreslår mot bakgmnd av vad jag nu har anfört alt kemikalieinspek­tionen lokaliseras till Solna-Sundbybergsområdet i Stockholms län.

3    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemstäUer jag att regeringen föreslår riksdagen

att besluta att kemikalieinspektionen skall lokaliseras till Solna-Sundbybergsområdel i Stockholms län.

4    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som föredragan­den har lagt fram.

Organisationskommittén för

PM

Prop, 1985/86: 19

kemikalieinspektionen

1985-08-27

Lokalisering av kemikalieinspektionen

Innehållsförteckning

Sid

1

Utgångspunkter  ............................................... 

.... 

6

2

Kontaktbehov   ................................................ 

.... 

7

2.1                                                                  Kontakter med andra myndigheter       

7

2.1.1

Utredningsverksamhet   ........................... 

.... 

8

2.1.2

Författningsarbete ................................. 

.... 

9

2.1.3

Förhandsgranskning  ............................... 

.. 

10

2.1.4

Tillsyn  ................................................. 

... 

II

2.1.5

Litteralurservice   ................................... 

.. 

11

2.1.6

Information   ......................................... 

.. 

12

2.1.7

Internationellt arbete   ............................ 

.. 

13

2.2

Kontakter med regeringskansliet   .................... 

.. 

13

2.3

Kontakter med näringslivet och arbetsmarknadens organisatio­ner         

14

2.4

Samarbete i FoU-frågor   ............................... 

14

3

Var ligger de viktigaste kontakterna   ................... 

15

4

Överväganden och förslag  ................................. 

.. 

17

5

Samråd   ......................................................... 

23

6

Sammanfattning ............................................... 

.. 

23

ti    Riksdagen 1985186. 1 saml. Nr 19

Prop. 1985/86:19   Lokaliscring av

kemikalieinspektionen

1    Utgångspunkter

Riksdagen har beslutat att kemikaliekontrollen skall organiseras om (prop. 1984/85:118. JoU 30, rskr 340), Produktkontrollnämnden och enheten för toxikologisk informationsservice vid Karolinska institutets bibliotek och dokumentationscentral, Tox-info, skall båda upphöra. En ny fristående kemikaliemyndighet, kemikalieinspektionen, inrättas. Personalresurser som beräknas motsvara storleksordningen 40 resp, 10 årsarbetskrafter överförs från naturvårdsverkets produktkonlrollbyrå och från Tox-info. Därutöver tillförs inspektionen nya resurser motsvarande 15 årsarbetskraf­ter.

Såväl produktkontrollbyrån som Tox-info är belägna i Solna. Kemika­lieinspektionen övertar i aUt väsentligt produktkontrollnämndens och Tox-infos och en stor del av produktkontrollbyråns nuvarande arbetsuppgifter inom den centrala kemikaliekontrollen.

Kommittén har bl.a. alt redovisa förslag till lokalisering av den nya kemikaliemyndigheten. I direktiven (Dir. 1985:16) framhålls med hänvis­ning till propositionen att lokaliseringsfrågan bör bedömas med utgångs­punkt i målsättningen att det nu är nödvändigt att kemikaliekontrollen effektiviseras. Ett nära samarbete med arbetarskyddsstyrelsen, natur­vårdsverket m. fl. centrala myndigheter och intresseorganisationer är nöd­vändigt. Kommittén bör enligt direktiven därför med beaktande av vad som i övrigt anförts i propositionen noga studera för- och nackdelar från olika utgångspunkter med fortsatt lokalisering till nuvarande område jäm­fört med en annan lokalisering.

Propositionen innehåller bl. a, följande.

Kemikalieinspektionen skall bl.a, svara för:

-

tillsyn enligt lagen om kemiska produkter av tikverkare, importörer och andra leverantörer av kemiska produkter,

-

utarbetande av föreskrifter och allmänna råd om t, ex, produkiunder-sökningar och produktinformation,

-

registrering av bekämpningsmedel samt annan förhandsgranskning,

-

utredningsverksamhet avseende kemiska produkters hälso- och miljö­risker, sammanställningar och dokumentation avseende användningen av kemiska produkter samt framtagande av underlag i övrigt för plane­ring och prioritering av olika myndigheters arbete,

-

drift och utveckling av produklregistret,

-

informationsservice tiU övriga myndigheter på kemikalieområdet,

-

stöd till regionala och lokala tiUsynsorgan,

-

information till bl, a, företag och aUmänhet,

-

internationellt samarbete på kemikaliekontrolleris område.

Det finns ett betydande antal grundläggande frågor om kemiska hälso-

och miljörisker som berör flera olika miljösektorer. Det gäller särskik för

den ämnes- och produktinriktade kemikaliekontrollen,       Det gäller     Prop, 1985/86: 19

också sådan bevakning av utvecklingen inom toxikologi och kemi som behövs för den grundläggande kemikaliekontrollen och som är av stor nytta för myndighetsarbetet inom olika miljöseklorer.

Det bör ankomma pä kemikalieinspektionen att ha ansvaret för tillämp­

ningen av sådan generell reglering av ämnen och produkter som kommer

att föreskrivas med stöd av den nya lagen om kemiska produkter. Det kan

gälla t, ex, förhandsanmälan av nya ämnen, deklaration till produktregis­

tret, klassificering och produktinformation. Inspektionen bör också ha det

övergripande ansvaret för prioritering av kontrollen av befintliga kemiska

ämnen som allmänt sett är otillräckligt undersökta samt ansvaret för över­

siktliga faroanalyser rörande kemiska ämnen och produkter, -'     

Inspektionen bör vara den myndighet som i första hand får regeringens bemyndigande att, inom ramen för de begränsningar och krav på samråd som regeringen ställer upp. meddela tillämpningsföreskrifter till den nya lagen.

Kemikalieinspektionens kontrollverksamhet bör i första hand avse tiU-verkar- och leverantörsleden, dvs, de led som har det grundläggande ansvaret för utredningar, bedömningar och information när det gäller äm­nens och produkters egenskaper, I myndighetens uppgifter bör tUl bety­dande del ingå föreskrifts-, informations- och rådgivningsverksamhet men också direkt övervakning av lagens efterlevnad. Tillsynen är bl.a, en förutsättning för den nödvändiga erfarenhetsåterföringen och kontakten med den praktiska kemikaliehanteringen i samhället. I motsats till arbetar­skyddsstyrelsens och naturvårdsverkets tillsyn bör kemikalieinspektio­nens tillsyn vara inriktad pä leverantörsledets skyldigheter i fråga om främst produktutredningar och produktinformation. Denna uppgift kräver kompetens i form av toxikologisk expertis som inte f n, finns hos någon annan myndighet.

För att kemikalieinspektionen skall kunna arbeta på ett ändamålsenligt sätt krävs ett nära samarbete med regeringskansliet, andra centrala myn­digheter och intresseorganisationer. Ett särskilt nära samarbete förutses ske med naturvårdsverket och arbetarskyddsstyrelsen. Vidare är det ange­läget att kemikalieinspektionen upprätthåller nära kontakter med toxikolo­gisk forsknings- och laboratorieverksamhet. Omfattande sådan verksam­het bedrivs bl, a. vid Karolinska institutet och statens miljömedicinska laboratorium. Även vid arbetarskyddsstyrelsens forskningsavdelning be­drivs toxikologisk forskning, I samma område som nu nämnda myndighe­ter finns också giftinformationscentralen och en stor del av landets toxiko­logiska forskningsresurser. Området har utvecklats tUl något av ett toxiko­logiskt centrum. En utveckling av detta skulle vara till gagn för samtliga de berörda miljömyndigheterna.

2   Kontaktbehov

2.1 Kontakter med andra myndigheter

I proposkionen betonas mycket starkt vikten av ett fungerande samarbete mellan olika myndigheter med uppgifter inom kemikaliekontrollen. Det är ett gemensamt ansvar för alla de berörda organen att väl fungerande samarbetsformer byggs upp där den nya myndigheten får den roll inom den

Prop. 1985/86: 19 grundläggande kemikaliekontrollen som är avsedd. Det är också ett ge­mensamt ansvar för berörda organ att se till att tillgängliga resurser pä olika håll utnyttjas effektivt och i samverkan. Det gäller både den kompe­ tens på det toxikologiska området som byggs upp vid den nya myndigheten och de resurser för bl.a, forskning, undersökningar och tillsyn som finns hos andra myndigheter. Departementschefen betonar vikten av att for­merna för kemikalieinspektionens samarbete med naturvårdsverket, arbe­tarskyddsstyrelsen, övriga berörda myndigheter och med forskningsinsti­tutioner utvecklas på ett positivt sätt.

F.n, förekommer samråd och samarbete mellan å ena sidan den nuva­rande kemikaliemyndigheten, produktkontrollnämnden, och ä andra sidan andra myndigheter med ansvar för kemiska hälso- och miljöfrågor, Pro­duktkontrollnämnden, naturvårdsverket och arbetarskyddsstyrelsen har t, ex, haft ett organiserat samarbete i stora fleråriga projekt som uppbygg­naden av produktregistret och utarbetandet av nya regler för klassificering och märkning av hälso- och miljöfarliga varor. Ett fortlöpande samarbete förekommer dessutom i informationsfrågor, utredningsarbete, i handlägg­ning av enskilda ärenden osv.

Det finns rationaliseringsvinster att göra för de enskilda myndigheterna genom ett ökat utbyte av kunskaper och erfarenheter och genom samarbe­te vid inhämtande av ny kunskap. Ett nära samarbete behövs för att samhällets samlade resurser skall kunna användas på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt. Det behövs vidare för att företagen skall bemötas på ett konsekvent och ensartat sätt av samhällsorganen.

Kemikalieinspektionen delar tillsammans med främst naturvårdsverket och arbetarskyddsstyrelsen ansvaret för samhällets kemikaliekontroll. In­spektionen kommer därför att behöva ett kontinuerligt och ingående sam­arbete med dessa myndigheter. Även flera andra myndigheter har viktiga uppgifter inom området kemiska hälso- och miljörisker. Kemikalieinspek­tionen kommer därför att behöva samarbeta också med socialstyrelsen, sprängämnesinspektionen, konsumentverket, lantbruksstyrelsen, skogs­styrelsen, livsmedelsverket, sjöfartsverket, räddningsverket, industriver­ket, strålskyddsinstitutet samt statens giftinformationscentral. Samarbets­behov kommer att finnas inom alla delar av den nya myndighetens verk­samhet. Kontaktbehovet är inte ensidigt. Var och en av de nämnda myn­digheterna behöver för sin verksamhet ha samarbete och samråd med kemikalieinspektionen. Särskilt de centrala miljömyndigheterna, natur­vårdsverket och arbetarskyddsstyrelsen, kommer att behöva fortlöpande kontakter med kemikalieinspektionen. För de övriga myndigheterna kom­mer samarbetsbehov att finnas i vissa frågor inom delar av deras verksam­het,

2.1.1 Utredningsverksamhet

Kemikalieinspektionens utredningsverksamhet måste innefatta bl.a.

att följa utvecklingen inom området kemiska hälso- och miljörisker

särskilt i fräga om toxikologisk forskning,

8

att sammanställa lägesrapporter om toxikologiska forskningsresultat av

betydelse för kemikaliekontrollen.

att ta fram underlag för bedömningen av behovet av forsknings- och     Prop: 1985/86: 19 utredningsverksamhet avseende kemiska ämnens hälso- och miljöfar­lighet,

att ta fram underlag för prioritering av ämnen som behöver studeras närmare,

att utarbeta dokument över kemiska ämnens (ämnesgruppers) hälso-och miljöfaiiighet,

att ta fram underlag till nya eller förbättrade kriterier för bedömning av kemiska ämnens och produkters hälso- och miljöfarlighet samt till före­skriftsprojekt, tillsynsprojekt och annan tillsyn,

att bevaka utbudet frän toxikologiska informationskällor såsom data­baser, tidskrifter o, d..

alt ta fram underlag för informationsverksamhet.

Resultaten från kemikalieinspektionens utredningsverksamhet kommer all vara av stort intresse även för andra myndigheter som arbetar med kemiska hälso- och miljörisker. På motsvarande sätt kommer kemikaliein­spektionen att kunna dra nytta av andra myndigheters utredningsresultat. Från rationalitets- och effektivitetssynpunkt är det angeläget att myndighe­terna samråder och samarbetar med varandra.

De klart största samarbetsbehoven kommer kemikalieinspektionen att ha med arbetarskyddsstyrelsen och naturvårdsverket. Myndigheterna måste fortlöpande samverka och samråda om behovet av utredningar om hälso- och miljörisker på grund av kemikalieanvändningen. Det kan l.ex, gälla utredning av hälso- och miljöfariighelen hos enskilda ämnen, pro­dukter och produktgrupper, kartläggning av förekomsten av kemikalier och hälso- eller miljörisker i en viss bransch. Samarbetet kommer att kräva täta kontakter i olika former, informella eller formella. En betydande del av samverkan måste ske i organiserad form l.ex. i arbetsgrupper och liknande. Direkta personkontakter kommer att krävas i betydande ut­sträckning även om möjligheterna tik telefonkontakter och telesammanlrä-den "'tnyttjas.

Uppbyggnaden och utnyttjandet av produktregistret för utrednings- och kartläggningsändamål kräver ingående samarbete mellan främst kemika­lieinspektionen, naturvårdsverket och arbetarskyddsstyrelsen. Också med industriverket behövs samarbete i detta sammanhang. Visst samarbete kommer också att behövas med konsumentverket och giftinformationscen­tralen,

2.1.2 Författningsarbete

Flera myndigheter har befogenheter att ge ut föreskrifter och allmänna råd

för att förhindra hälso- eller miljöskador av kemikalier. Det är därför

nödvändigt med samarbete för alt myndigheternas samlade kunskaper och

erfarenheter skall kunna tillvaratas och för att undvika dubbelarbete och

onödig reglering. Det kan t. ex, ofta vara effektivast att reglera en viss

hälso- eller miljörisk genom att gå in med regler i leverantörsledei i stället

för att flera myndigheter går in med åtgärder i olika hanteringsled, I

speciella situationer kan det motsatta gälla. Företagen är betjänta av att ha

9

Prop, 1985/86:19 ett enkelt och enhetligt regelsystem att följa och så få myndigheter som möjligt att hålla kontakt med.

Kemikalieinspektionen kommer i sitt författningsarbete att behöva sam­råda främst med arbelarskyddsstyrelsen och naturvårdsverket. Dessa har viktig kunskap om hur kemiska ämnen och produkter används och om de risker användningen medför. De kan därför ge värdefulla bidrag vid in­spektionens prioritering av författningsarbetet och vid utformningen av författningar som rör t. ex. produktinformation, kompetenskrav osv. Sam­råd är vidare nödvändigt för att inspektionens regler för tillverknings- och importledet blir väl avstämda mot reglerna frän de myndigheter som har att se till att användningen av kemikalier inle orsakar skada.

Om en föreskrift kan ha väsentlig inverkan på handeln mellan Sverige och andra länder, skall samråd ske mellan den föreskrivande myndigheten och kommerskollegium.

Vid utarbetande av allmänna regler om klassificering och produktinfor­mation kommer samråd alt behövas också med t, ex, konsumentverket, sprängämnesinspektionen och sjöfartsverket. Det internationella samarbe­tet kräver att reglerna avseende hälso- och miljöfarlighet samordnas med reglerna för brand- och explosionsfara som ges ut av sprängämnesinspek­tionen. På motsvarande sätt behövs samråd med enheten för landtransport av farligt gods vid sjöfartsverket som ger ut beslämmelser om klassifice­ring och märkning av farligt gods.

AUa nämnda myndigheter, i särskilt hög grad naturvårdsverket och arbelarskyddsstyrelsen, kommer i sitt författningsarbete på kemikalieom­rådet att ha behov av samråd med kemikalieinspektionen. Därvid behövs såväl organiserad samverkan i arbetsgmpper, referensgrupper o.d, som fortlöpande informella personkontakter,

2.1.3 Förhandsgranskning

Den centrala kemikaliemyndighetens förhandsgranskning av ämnen och produkter måste normall innefatta flera olika skyddsaspekter. Så är t, ex, fallet med produktkontrollnämndens nuvarande prövning av bekämpnings­medel. Det blir för kemikalieinspektionen därför angeläget att samråda med andra berörda myndigheter. Inför godkännande av yrkesmässigt an­vända bekämpningsmedel behöver inspektionen ta del av arbetarskydds­styrelsens synpunkter. Finns risk för den yttre miljön behövs samråd med naturvårdsverket. Inför godkännande av preparat som används inom jord-och skogsbmk och trädgårdsnäringen fmns regelmässigt ett behov av kontakter med båda myndighetema. Då kan också behövas samråd med lantbruksstyrelsen och skogsstyrelsen. Godkännande av preparat som an­vänds inom livsmedelsproduktionen kommer att kräva samråd även med livsmedelsverket. En rad frågor berör problem inom den akmänna hälso­vården, I dessa behövs kontakt med socialstyrelsen,

I propositionen aviseras ett system för förhandsanmälan av nya ämnen.

Det kan antas att detta liksom fallet är i USA, och inom EG kommer att

avse såväl hälso- som miljörisker. Kemikalieinspektionen kommer därvid

10

att ha behov av fortlöpande organiserat samråd i första hand med natur-

vårdsverket och arbelarskyddsstyrelsen, I vissa fall kan också behövas Prop. 1985/86:19 kontakter med livsmedelsverket, socialstyrelsen, lantbruksstyrelsen eller skogsstyrelsen. Det kan förväntas att samrådet i betydande utsträckning måste ske i form av personkontakter. Värderingen av forsknings- och undersökningsresultat kommer sannolikt att kräva en hel del samråd som inte enbart kan ske per telefon eller skriftligen.

2.1.4   Tillsyn

Flera myndigheter har tiksynsuppgtfter inom kemikaliekontrollen, dels inom ramen för den särskilda lagstiftningen om kemiska produkter (f n, lagen om hälso- och miljöfarliga varor) dels enligt bl. a. miljö-, arbetsmiljö-och hälsoskyddslagstiftning. Det är angeläget från effektivitetssynpunkt att tillsynsmyndigheterna samråder om tillsynen, bl, a, för att undvika onödig dubbelkontroll.

Kemikalieinspektionen tilldelas viktiga tillsynsuppgifter avseende till­verkares och importörers efterlevnad av lagstiftningen. Arbetarskyddssty­relsen och naturvårdsverket har att utöva tillsyn i främst bmkarledet. Konsumentverket har uppgifter i fråga om konsumentskyddet. Kemikalie­kontrollen i bmkarledet är emellertid, liksom räddningstjänsten, starkt beroende av alt leverantörerna av kemiska produkter uppfyller sina skyl­digheter. Arbetarskyddsstyrelsen, naturvårdsverket, konsumentverket och räddningsverket kommer därför att ha stort intresse av att följa kemi­kalieinspektionens tUlsyn mot leverantörsledet. På motsvarande sätt kan myndigheternas tillsyn i bmkarledet ge för kemikalieinspektionen viktig information om användningen av kemikalier samt om hälso- och miljö­aspekter på denna. 1 myndigheternas tillsynsarbete kommer del därför att finnas stora behov av samråd. Delta gäller såväl planering och uppläggning av tillsynen som den löpande dagliga tillsynen. För en stor del av samrådet kan det bli erforderUgi med personkontakter.

2.1.5   Litteraturservice

Ansvarsbibliotek finns sedan år 1983 vid arbetarskyddsstyrelsen (arbets­miljöområdet) och sedan den Ijuli 1984 vid Karolinska instkutet (området medicin). Humantoxikologi ingår som en naturlig del av det medicinska ansvarsbibliotekets ansvarsområde. Då humantoxikologi är av största be­tydelse för kemiska arbetsmiljöfrågor bevakas detta område även av arbe-tarskyddsstyrdsens bibHotek. Enligt riksdagsbeslutet blir naturvårdsver­kets bibliotek ansvarsbibliotek för den yttre miljön och kommer alt täcka området ekotoxikologi.

Ansvarsbiblioteken skall erbjuda litteratur- och dokumentationsservice, inkl. möjlighet till sökningar i olika databaser och till utbildning i informa­tionssökning.

Kemikalieinspektionen måste i stor utsträckning stödja sig på de an­svarsbibliotek som täcker human- och ekotoxikologi, även om den självfal­let måste ha egna biblioteksresurser inom sitt centrala verksamhetsområ­de. Närheten till dessa ansvarsbibliotek är myckel betydelsefull för inspek-

Prop. 1985/86:19 tionens verksamhet. Det är angeläget att litteratur kan skaffas fram med kort varsel och all det inte är alltför besväriigt för inspektionens personal att besöka ansvarsbiblioteken. Sökningar där personkontakter är heh nöd­vändiga kan förväntas bli vanliga i inspektionens verksamhet.

2.1.6 Information

För att lagstiftningens allmänna syften och de olika tillämpningsföreskrif­terna skal! efterlevas är det nödvändigt att alla som berörs av kemikalie­hanteringen är tikräckligt informerade. Myndigheterna har här viktiga uppgifter, som i sin betydelse för att uppnå praktiska resultat kan jämstäl­las med kontrolluppgifterna. Myndigheterna bör informera om de mål för kemikaliekontrollen som satts upp av samhällel, om gällande författningar och deras tolkning och om olika parters ansvar. De bör sprida allmän information om kemikaliers hälso- och miljöeffekter, om risker vid hante­ring och om lämpliga skyddsåtgärder.

De viktigaste målgrupperna för sådan information är levererände före­tag, hanterande företag, skyddsombud, anställda, allmänheten och andra myndigheter.

Information till allmänheten och till näringslivet är enligt propositionen en viktig del av myndighetsarbelet också inom kemikalieområdet. Det är av stort värde för mottagarna att myndigheternas information om kemiska hälso- och miljörisker samordnas.

Tillverkare och importörter har centrala uppgifter att fylla för att säker­heten på kemikalieområdet skall bli tillfredsställande. Myndighetsinsatser som riktas till dessa kan få stor indirekt verkan på användande företag genom att dessa i sin tur får bättre produktinformation och genom att utvecklingen av nya produkter mera påverkas av hälso- och miljöhänsyn.

Den allmänna informationen till tillverkare och importörer kan t. ex. innehålla upplysningar om nya toxikologiska fakta som har nått myndighe­ten. Därigenom kan myndighetsarbetet med att följa den vetenskapliga litteraturen och myndighetens medverkan till undersökningar av ämnen nyttiggöras även av andra. Information till tillverkare och importörer bör också kunna vara av värde för andra som har intresse av att noga följa dessa frågor, t. ex. företagshälsovården och de fackliga organisationerna.

Ansvaret för myndighetsinformation till dem som yrkesmässigt brukar kemikalier ligger i första hand på arbelarskyddsstyrelsen och naturvårds­verket.

Det är nödvändigt att den kunskap och kompetens som samlas hos

kemikalieinspektionen kan komma också andra myndigheter pä kemikalie­

kontrollens område tillgodo. Det gäller bl, a, information frän produktre­

gistret samt resukaten av sådan utrednings-, sammanställnings- och doku­

mentationsverksamhet som inspektionen kommer att bedriva. Såväl arbe­

tarskyddsstyrelsen och naturvärdsverket som andra myndigheter har be­

hov av t, ex, uppgifter om vilka ämnen och produkter som förekommer och

om de egenskaper hos produkterna som kan vara av betydelse från hälso-

och miljöskyddssynpunkt. Del är enligt propositionen också en central

12

uppgift för kemikalieinspektionen att utifrån sin sakkunskap på kemika-

lieområdet svara för en informationsservice till andra myndigheter som     Prop. 1985/86: 19 arbetar inom detta område. På motsvarande sätt ankommer det självfallet på övriga berörda myndigheter att tillhandahålla information inom områ­det.

De centrala miljömyndigheternas information om kemiska hälso- och miljörisker till företag, allmänhet, massmedia osv, måste liksom tillsynen vara samordnad för att dubbelarbete och oklara budskap skall kunna undvikas. Organiserad samverkan behövs för störte informationsinsatser. Det dagliga informationsarbetet kräver fortlöpande informell samverkan som delvis måste ske i form av personkontakter. Det största kontaktbeho­vet kommer kemikalieinspektionen att ha med naturvårdsverket och arbe­tarskyddsstyrelsen, KemikaHeinspektionen kommer också att behöva samarbeta med konsumentverket och giftinformationscentralen.

2.1.7 Internationellt arbete

Kemikalieinspektionen, arbetarskyddsstyrelsen och naturvårdsverket har var och en inom sitt ansvarsområde att bevaka den internationella utveck­lingen och representerar Sverige i internationella samarbetsorgan. Även andra myndigheter deltar, Hksom flera departement (se nedan), i det inter­nationeUa arbetet inom kemikalieområdet. De internationella frågorna krä­ver ett omfattande samarbete mellan myndigheterna och med departemen­ten för att garantera ett ensartat uppträdande. Nära kontakter behövs också för informationsåterföring från det internationella arbetet. Det inter­nationella arbetet med prioritering och utredning av sådana ämnen som redan är i bmk kommer att kräva ett organiserat samarbete mellan flera av de myndigheter som arbetar med kemiska hälso- och miljöfrågor, inte minst mellan kemikalieinspektionen, arbetarskyddsstyrelsen och natur­vårdsverket. I flera sammanhang kommer kemikalieinspektionen att bli den naturliga företrädaren för Sverige inom de internationella samarbetet kring kemikaliekontrollen men får då ofta behov av samråd med andra myndigheter,

2.2 Kontakter med regeringskansliet

Kemikalieinspektionens ansvarsområde och arbetsuppgifter innebär att

dess ställningstaganden kommer att beröra åtskilliga departements an­

svarsområden. Jordbruksdepartementet blir berört som ansvarigt för ke­

mikaliekontrollen i allmänhet, för miljöfrågor, jordbmksfrågor och för

livsmedelsfrågor. Arbetsmarknadsdepartementet berörs som ansvarigt för

arbetsmiljöfrågor, finansdepartementet som ansvarigt för konsumentfrå­

gor och socialdepartementet som ansvarigt för frågor om allmän hälso­

vård. Kemikalieinspektionens verksamhet berör även försvarsdeparte­

mentet (räddningstjänst), kommunikationsdepartementet (transport av far­

ligt gods), industridepartementet (industripolitik, säkerhetsfrågor rörande

brandfarliga och explosiva kemikalier) utrikesdepartementet och utbild­

ningsdepartementet. Sammantaget kommer kemikalieinspektionen således

att behöva omfattande kontakter med regeringskansliet.

13

Prop. 1985/86:19     2.3 Kontakter med näringslivet och arbetsmarknadens organisationer

Kemikalieinspektionens ställningstaganden blir av särskilt stor betydelse för tillverkare och importörer. Eftersom deras utredningar, bedömningar och information är av största vikt för bmkarföretagens kemikaliekontroll är även dessa intresserade av att följa och vid behov ge synpunkter på bl, a, regel- och tillsynsarbetet vid kemikalieinspektionen. Också bmkar­företagens anställda har detta intresse.

Kemikalieinspektionen måste för att få god överblick över kemikaliean­vändningen och de problem den medför liksom för att kunna agera vid rätt tidpunkt på rätt sätt, i alla delar av sin verksamhet arbeta i fortlöpande kontakt med de nämnda intressenterna, i praktiken ofta med deras organi­sationer.

Av särskild vikt är kontakterna vid författningsarbete och tillsyn. Före­skriftsarbetet måste ske i organiserat samråd med intressenterna. Det blir inför alla slags regleringar nödvändigt alt kemikalieinspektionen inhämtar de olika intressenternas syn på aktuella hälso- eller miljöproblem liksom pä hur dessa kan lösas. Inspektionen skall göra de konsekvensanalyser och risk-nyttovärderingar som behövs för att finna de bästa regleringsmeto­derna.

Det är också angeläget att kemikalieinspektionen i sin utredningsverk­samhet håller löpande kontakter med tillverkar- och importörsorganisa­tionerna. De kan få fram utredningsmaterial, t. ex. toxikologiska undersök­ningar och uppgifter om användning av olika kemiska ämnen. Samråd behövs också för informationsverksamheten. På båda områdena bör det i större projekt vara lämpligt med organiserat samråd.

Kontakten med organisationerna måste till stor del ske i form av person­kontakter. Därigenom kommer det att finnas bättre möjligheter lill insyn i kemikaliemyndighetens verksamhet samt ökade möjligheter till samråd, något som både näringslivs- och arbetstagarsidan efterlyst,

I sin tklsynsfunktion kommer kemikalieinspektionen att ha omfattande kontakter med de företag som tillverkar och importerar kemikalier. Såväl inspektionsbesök som kontakter per brev och telefon kommer att behövas. Direkta kontakter med företagen kommer att vara viktiga även för inspek­tionens utredningsverksamhet och författningsarbete. Ett besök vart tredje år skulle innebära ungefär 700 inspektionsbesök om året.

2.4 Samarbete i FoU-frågor

I propositionen framhålls vikten av att myndigheterna avsätter tillräckliga

resurser åt kunskapsuppbyggnad och åt att följa utvecklingen inom områ­

det. Särskik viktigt är detta på det toxikologiska området. Den toxikolo­

giska forskningen ger oss kontinueriigt nya rön om kemikaliers skadliga

effekter på hälsa och miljö. Det är därför angeläget att kemikalieinspek­

tionen har fortlöpande och nära kontakter med den toxikologiska forsk­

ningen men även med anknytande arbetsmedicinsk och miljömedicinsk

14

forskning. Kontakterna kan ibland behöva utformas så att en eller flera

experter lånas in till myndigheten för längre eller kortare tid.

Kemikalieinspektionen kommer också att behöva lägga ut uppdrag till Prop, 1985/86: 19 forskningsinstitutioner, såväl rena forskningsuppdrag som utredningsupp­drag. Detta erfordras för kemikalieinspektionens egna prioriteringar och överväganden om åtgärder. Ett gott kunskapsunderlag är nödvändigt för en omsorgsfull prioritering mellan olika problemområden. Det är också nödvändigt för att kemikalieinspektionen skall kunna ge informationsser­vice till andra myndigheter som arbetar med kemiska hälso- och miljöfrå­gor.

Sammanlaget kommer kemikalieinspektionen att ha ett omfattande be­hov av fortlöpande och nära kontakter med den toxikologiska, arbetsmedi-cinska och miljömedicinska forskningen såväl inom som utom landet. Bland de svenska forskningsinstitutioner som är mest aktuella att hålla nära kontakt med kan nämnas statens miljömedicinska laboratorium. Ka­rolinska institutet, arbetarskyddsstyrelsens forskningsavdelning, natur­ värdsverkets laboratorier samt olika universitetsinstitutioner.

3    Var ligger de viktigaste kontakterna

I tabell 1 redovisas var de för kemikalieinspektionens kontakter viktigaste myndigheterna, organisationerna, forskningsinstitutionerna och laborato­rierna är belägna. Kontaktobjekten är grupperade efter hur omfattande behovet av personkontakter med inspektionen har bedömts vara. Det framgår tydligt av tabellen alt kemikalieinspektionens viktigaste kontakter ligger i Stockholmsområdet med en koncentration till Solna,

Tabell 2 redovisar belägenheten av kemikalieinspektionens viktigaste tillsynsobjekt, de ca 2000 företag som tillverkar eller importerar kemika­lier. De flesta av företagen, ca 31 %, ligger i Stockholnis län varav ca 30% i Storstockholmsområdet. I Malmöhus län ligger ca 14% och i Göteborgs-och Bohus län ca 12% av företagen. Inget annat län har en andel av tillverkare och importörer som överstiger 5% av det totala antalet. Av uppgifter i kemikommissionens huvudbetänkande framgår alt de företag som marknadsför fler än 100 produkter per företag svarar för 70% av det totala antalet produkter. Dessa företag, ca 10% av det totala antalet, blir de viktigaste tillsynsobjekten för kemikalieinspektionen. Bland dessa stora leverantörer är koncentrationen till Stockholms län än större, ca 38%, medan Malmöhus och Göteborgs- och Bohus län har 17 resp 18% av de stora företagen.

15

Prop. 1985/86: 19     TabeU i

Kontaktobjekr

Beläget i

1. Dagliga eller veckovisa personkontakter

Statens naturvärdsverk

Solna

Arbetarskyddsstyrelsen

Solna

Karolinska institutet

Solna

Statens miljömedicinska laboratorium

Solna

Sveriges kemiska industrikontor

Stockholm

Landsorganisationen i Sverige och LO-förbunden

Stockholm'

Plast- och kemikalieleverantörers förening

Stockholm

Svenska petroleuminstilutel

Stockholm

2. Flera personkontakter varje månad

Sprängämnesinspektionen

Solna

Konsumentverket

Vällingby

Statens livsmedelsverk

Uppsala

Lantbruksstyrelsen

Jönköping

Lantbi-uksuniversitctet

Uppsala

Statens giftinformationscentral

Solna

Socialstyrelsens läkemedeisavdelning

Uppsala

Regeringskansliet

Stockholm

Toxikologiska forskningslaboratorier-

vid Stockholms universitet

Stockholm

Institutet för vatten- och luftvård

Stockholm'

Svenska arbetsgivareföreningen och arbeisgivarförbunden

Stockholm'

Industrins övriga branschorganisationer

Stockholm'

3. Mindre läia personkonlakler

Kommerskollegium

Stockholm

Socialstyrelsen (utom läkemedelsavdelningen)

Stockholm

Sjöfartsverket

Norrköping

Skogsstyrelsen

Jönköping

Strälskyddsinstitutet

Solna

Statens industriverk

Stockholm

Statens räddningsverk

Karlstad

Naturhistoriska riksmuseet

Stockholm

Toxikologiska forskningslaboratorier-

vid Uppsala universitet

Uppsala

Statens veterinärmedicinska anstalt

Uppsala

Tjänstemännens centralorganisation

Stockholm

Centralorganisalionen SACO/SR

Stockholm

' Delvis är angivna verksamheter lokaliserade utanför Stockholm, Tyngdpunkten i kontakterna ligger dock i Stockholm,

- Toxikologisk forskning förekommer även vid flera andra högskolor.  Utanför Stockholm är Uppsala den viktigaste universitetsorten vad avser toxikologi.

16

Tabell 2. (Uppgifter ur produktregistret i maj 1985)

Pi-op. 1985/86: 19

Antal tillverkare

Andel tillverkare

och importörer

och importörer (%)

Län

Totalt

Med mer än 100 produkter

Av samtliga

Av företag

med mer

.n 100 produkter

AB'

594

66

30,9

38.4

C

21

3

1,1

D

36

2

1,9

E

68

6

3.5

F

78

3

4,1

G

38

1

2,0

H

44

2

2.3

I

1

0

0,0

K

17

0

1.0

L

57

4

3.0

M

277

30

14,4

17,4

N

58

0

3,0

0

239

31

12,4

18,0

P

77

15

4,0

R

50

2

2.6

S

45

1

2.3

T

62

4

3,2

U

31

0

1,6

W

35

0

1,8

X

32

0

L7

Y

30

1

1,6

Z

9

0

0,5

AC

15

0

0,8

BD

8

1

0,4

Summa

1922

172

100,1

' Varav i

i Storstockholm

573

63

29,8

36,6

4    Överväganden och förslag

Riksdagen har beslutat om åtgärder för att nu kraftsamla samhällets insat­ser inom kemikaUekontroUen, Lokaliseringsfrågan måste enligt propositio­nen bedömas med utgångspunkt i målsättningen att det nu är nödvändigt att kemikaliekontrollen effektiviseras. Samtidigt behöver hänsyn tas tkl den rådande statsfinansiella situationen. Vid valet av lokaliseringsort mås­te därför enligt kommitténs uppfattning särskilt beaktas

att kemikalieinspektionen delar ansvaret för samhällets kemikaliekon­troll med främst statens naturvårdsverk och arbetarskyddsstyrelsen, var­för del är utomordentligt viktigt att åstadkomma fömlsättningar för ett väl fungerande samarbete mellan dessa myndigheter

att orten väljs för att underlätta de mycket omfattande kontakter kemi­kalieinspektionen måste ha med myndigheter, näringslivs- och arbets­marknadsorganisationer, företag och forskningsinstitutioner

att kemikalieinspektionen behöver komma i gång med verksamheten med minsta möjliga dröjsmål och därför med minsta möjliga kompetensför­luster och nyanställningssvårigheter

17

Prop. 1985/86:19

att de önskade rationaliseringsförddarna genom samlokalisering med annan likartad verksamhet kan uppnås

all lokaliseringen inte medför onödigt kostsamma och tidsödande resor.

Kommittén har i det föregående gett en översikt över de personkon­takter som behövs för att få till stånd det nödvändiga samarbetet med myndigheter och andra intressenter i kemikalieinspektionens verksamhet. Verksamheten kommer att vara kunskapsintensiv och kommer att kräva hög kompetens inte minst inom det toxikologiska området. Samarbetet kommer inte bara att bestå i överföring av information mellan de olika intressenterna utan i första hand i ett meningsutbyte inför ställningstagan­den i ofta komplicerade frågor av vetenskaplig och teknisk natur. Nedan­stående figur är hämtad ur rapporten Regional mångfald till rikets gagn, Liber föriag 1984. Figuren visar hur betydelsen av direkta personkontakter för informationsöverföringen ökar med inslagen av kunskap, kompetens och kreativitet i verksamheten.

: Telekommunikationer

INFORMATION

\

KUNSKAP

\

KOMPETENS

\

KREATIVFTET

Personkontakter

18

Den tidigare genomgången ger vid handen att kemikalieinspektionen har ett synnerligen stort behov av kontakter med en rad andra myndigheter, med regeringskansliet, med näringslivs- och arbetsmarknadsorgan och andra externa intressenter, med enskilda företag samt med vissa delar av forskningsvärlden. Till betydande del måste kontakterna ske i form av organiserat samråd i arbetsgrupper, leferensgmpper, eller vid andra slag av överläggningar. I andra fall behövs ett fortlöpande underhandssamråd av mer informell karaktär. Även för en stor del av de informella kontak­terna kommer det att krävas personliga sammanträffanden. Tillsynsverk­samheten kommer att kräva företagsbesök. Det är mot bakgrund av det mycket stora behovet av kontakter angeläget alt kemikalieinspektionen lokaliseras så att kontakterna underlättas.

För kemikaliekontrollen är det som tidigare anförts angeläget att myn-

digheterna kan utnyttja sin samlade toxikologiska sakkunskap så effektivt Prop, 1985/86: 19 som möjligt. Av många skäl kommer tillgången till toxikologisk expertis även framdeles att vara begränsad. För att arbetsuppgkterna skall kunna fördelas rationellt och dubbelarbete undvikas behövs ett fortlöpande sam­arbete om gmndläggande toxikologisk utrednings- och bedömningsverk­samhet, dels myndigheterna emellan dels mellan myndigheter och extern toxikologisk sakkunskap. Lokaliseringen får inte lägga hinder i vägen för ett sådant samarbete,

I proposkionen betonas att det är en avgörande fömtsättning för en fungerande kemikaliekontroll att kunskapsnivån är tiUräcklig bl, a. hos ansvariga myndigheter. Kemikalieinspektionens viktigaste resurs kommer att vara dess personal. Det är därför av största vikt alt vid valet av lokaliseringsort beakta möjligheterna att få högsta möjliga kompetens hos personalen.

Den personal som redan finns vid produktkontrollbyrån och Tox-info har erfarenhet inom flera av kemikalieinspektionens verksamhetsområ­den. Under de senaste åren har personalens toxikologiska kompetens ökat dels genom nyanställningar dels genom vidareutbildning. Det är självfallet angeläget att kunna föra över befintlig kompetens till den nya myndighe­ten. Kunskapsnivån hos kemikalieinspektionen måste emellertid höjas ytteriigare jämfört med produktkontrollbyrån. I första hand behövs för­stärkningar av kompetensen för utredningsverksamhet och för kvalificera­de tillsynsfrågor. En hög kompetens i dessa avseenden är nödvändig om kemikalieinspektionen skall kunna bedriva en effektiv verksamhet med angivna resurser. Även ledningsfunktionerna behöver väsentiiga förstärk­ningar.

Förstärkningarna måste ske omgående och kan därför bara åstadkom­mas genom nyanställningar. Sådana behövs också rent resursmässigt. Valet av lokaliseringsort får stor betydelse för möjlighetema att få tillräck­lig kompetens till myndigheten. Det är angeläget att myndigheten lokali­seras så att den får så lätt som möjligt att attrahera personer med önskvärd kompetens.

Lokalisering utanför Storstockholmsområdet

Utanför Stockholmsområdet är det endast Uppsala som i någon mån kan tillgodose det intensiva kontaktbehov med myndigheter och forskningsin­stitutioner som kemikalieinspektionen kommer att ha i sin verksamhet. I Uppsala finns en inte obetydlig toxikologisk verksamhet och där ligger också ett par av de myndigheter inspektionen kommer att samarbeta med, livsmedelsverket och socialstyrelsens läkemedelsavdelning.

En lokalisering till Uppsala skulle emellertid medföra stor tidsförlust

genom resor för kemikalieinspektionens personal. De nödvändiga kontak­

terna med de för kemikalieinspektionen viktigaste hälso- och miljömyn­

digheterna och forskningsinstitutionerna i Solna måste upprätthållas. Den

totala restiden till Solna, järnvägsresa plus anslutningsresor, skulle bli ca

tvä timmar enkel resa. Med så långa resor skulle del bli svårt att tillgodose

det stora behovet av personkontakter. Även kontakterna med centrala

19

prop. 1985/86: 19 näringslivs-, arbetslagar- och andra organ skulle försvåras liksom kontak­terna med regeringskansliet. Resorna skulle också innebära fördyringar av verksamheten och risk finns att angelägna kontakter skulle eftersättas,

Uppsala skulle tack vare en inte oväsentlig toxikologisk verksamhet och på gmnd av närheten till Stockholm kunna erbjuda vissa möjligheter vid personalrekrytering. Rekryteringsbasen är dock så begränsad alt det ändå sannolikt skulle bli betydande övergångsproblem under flera år genom avgångar i samband med en omlokalisering. Den långsiktiga kompetens­uppbyggnaden skulle sannolikt underlättas av den vittomspännande.forsk-ningsmiljö som Uppsala kan erbjuda, Å andra sidan skulle de försämrade möjligheterna till kontakter med de viktigaste myndigheterna och forsk­ningsinstitutionerna få en negativ inverkan på kompetensnivån.

Kommittén anser att starka skäl talar mot en lokalisering av kemikaliein­spektionen lill Uppsala. Ingen annan region utanför Stockholm-Uppsa­laområdet kan heller erbjuda tillfredsställande möjligheter till kontakter med toxikologisk forskning. Därtill är denna forskning för begränsad även på orter som Umeå eller Linköping. Ett Hka allvariigt avbräck för verk­samheten skulle de stora reseavstånden bli. Även med flyg blir tiden för enkel resa från l.ex. Umeå till Solna 3 timmar eller mer. Med sådana restider skulle en stor del av de nödvändiga personkontakterna omöjlig­göras. Resorna blir också mycket betungande ekonomiskt. Den effektiva arbetstiden skufle reduceras på ett oacceptabelt sätt.

Möjligheten tUl rekrytering av personal med nödvändig kompetens skul­le begränsas. Detta skulle få mycket allvarliga konsekvenser på kort sikt eftersom personalavgången med säkerhet skulle bli mycket stor. För en myndighet som har så speciella krav på kompetens som kemikalieinspek­tionen kan det bli svårt att alls få tag i personal med nödvändig kompetens, 1 viss utsträckning skulle problemen kanske efter några år kunna reduceras genom vidareutbildning. Sådana särskilda utbildningsinsatser skuUe dock bli ekonomiskt betungande, eftersom det rör sig om flerårig utbildning.

Kommittén vill i sammanhanget erinra om att riksdagen vid besluten om utlokalisering av statlig verksamhet i början av 1970-talet undantog miljö­myndigheterna, arbetarskyddsstyrelsen och naturvårdsverket, med hän­visning tiU deras stora behov av kontakter med regeringskansliet och andra centrala organ. Detta motiv gäller även för kemikalieinspektionen.

Kommittén avstyrker således att kemikalieinspektionen lokaliseras utanför Storstockholmsområdet.

Lokalisering till Stockholmsområdet

Vid övervägandena rörande lämpligaste lokalisering inom Stockholmsom­

rådet av kemikalieinspektionen är det enligt kommittén viktigt att konsta­

tera att det inte är fråga om en helt ny verksamhet utan om en fortsättning,

om än i nya former och med förstärkta insatser, av en pågående verksam­

het. Det är därför nödvändigt att beakta dels de allmänna för- och nackde­

lama den nuvarande lokaliseringen erbjuder jämfört med andra tänkbara

lokaliseringar, dels de särskilda praktiska övergångsfördelar som kan ligga

20

i att verksamheten kan fortsätta på samma eller i stort sett samma plats

som f. n.

Den pågående verksamhet som skall omstmktureras när kemikaliein-     Prop. 1985/86: 19 spektionen inrättas finns nu i Solna,

Den helt dominerande delen av de myndigheter, organisationer och forskningsenheter kemikalieinspektionen kommer att samarbeta och sam­råda med ligger i Storstockholmsområdet med en koncentration till de inre norra och nordvästra delarna av regionen, I Storstockholm finns också det största antalet tillverkare och importörer av kemikalier. Från kontaklsyn-punkt är därför en lokalisering av inspektionen till Storstockholmsområdet och särskilt till Solna-Sundbybergsregionen mycket gynnsam. Genom att Solna-Sundbyberg har mycket goda trafikförbindelser med centrala Stock­holm kan nödvändiga kontakter med de viktigare samråds- och samarbets­organ som ligger utanför Solna-Sundbyberg lätt upprätthållas. Det blir också lätt att vid inspektionsverksamheten nå 1/3 av aktuella förelag och 2/5 av de största företagen.

Ansamlingen av tidigare nämnda myndigheter och forskningsinstitutio­ner till Solna-Sundbybergsområdet har lett till uppkomsten av ett kun­skapscentrum i kemiska hälso- och miljöfrågor. En lokalisering av kemika­lieinspektionen till Solna-Sundbybergsregionen, dvs. oförändrad lokalise­ring jämfört med produktkontrollnämnden och Tox-info, skulle förstärka detta centmm.

Ansvarsbiblioteken för medicin och för arbetsmiljö finns i Solna-Sund­byberg Hksom det blivande ansvarsbiblioteket för yttre miljö. Goda möjlig­heter till täta personkontakter med dessa ansvarsbibliotek är nödvändiga för kemikalieinspektionen. Inspektionen kan inte rimligen bygga upp egna resurser som kan ersätta närheten till dessa bibliotek.

Det kan med fog sägas att Solna-Sundbybergsregionen utgör en s.k. kreativ miljö inom området hälso- och miljörisker (jfr Regional mångfald tik rikets gagn, Liber Förlag 1984). Här finns hög kompetens, mångfald samt en närhet som möjliggör de täta personliga kontakter som behövs för att kreativa processer kan starta och fortgå. En föriäggning av kemikaliein-speltionen i denna miljö kan därför förväntas befrukta inte bara inspektio­nens egen verksamhet utan också arbetet inom de andra miljömyndighe­terna och, vilket är inte minst viktigt, forskningen vid de laboratorier som är belägna i området.

Även från personalrekryteringssynpunkt har en fortsatt lokalisering till Solna-Sundbyberg stora fördelar. Huvuddelen av de personer som i dag är intressanta från kompetenssynpunkt är sysselsättningsmässigt inriktade på Solna-Sundbybergsregionen med dess många myndigheter och forsknings­institutioner inom hälso- och miljöområdet. Det är angeläget att kemika­lieinspektionen snabbt kommer igång med sin verksamhet.

Av personalen på de upphörande myndigheterna bor två tredjedelar i de norta eller västra förorterna (inkl. 4 personer i Uppsala) en sjättedel i centrala Stockholm och en sjättedel söder om Stockholms innerstad.

En fortsatt lokalisering til! Solna-Sundbyberg ger goda förutsättningar

för att snabbt komma igång med verksamheten, LokaHseringen till ett

geografiskt centrum för toxikologi samt hälso- och miljöskydd bidrar till att

ge inspektionen hög attraktionskraft. Personalavgången blir sannolikt liten

och möjlighetema att nyanställa personal blir de bästa möjliga,

21

Prop. 1985/86: 19

En lokalisering av kemikaliemyndigheten till delta centrum skulle starkt

bidra till den nödvändiga kraftsamlingen av samhällets kemikaliekontroll. Kemikalieinspektionens verksamhet förstärker det hälso- och miljöcen­trum som ansamlingen av hälso- och miljömyndigheter och toxikologiska forskningslaboratorier lill Solna-Sundbyberg utgör. Detta får positiva ef­fekter både pä kemikalieinspektionen och på de övriga verksamheterna som syftar till att undanröja kemiska hälso- och miljörisker.

Genomgången av kontaktbehoven visar att kemikalieinspektionen behö­ver mycket omfattande kontakter med både naturvårdsverket och arbetar­skyddsstyrelsen. Sett uteslutande från kontaklsynpunkt är därför en sam­lokalisering med någon av dessa myndigheter önskvärd. Några lokaler i tillräckligt nära anslutning till arbetarskyddsstyrelsen finns inte tillgängliga f,n,

I anslutning till naturvårdsverket finns däremot ändamålsenliga lokaler till låg kostnad tillgängliga från den 1 januari 1986 när kemikalieinspek­tionen inrättas. Enligt uppgift från byggnadsstyrelsen kan dessa lokaler (ca 400 kr. per m och år) för kemikaUeinspektionen innebära en besparing om ca 1 milj, kr./år jämfört med nya lokaler (ca 900-1000 kr. per m- och år),

1 de ekonomiska beräkningarna i propositionen förutsätts att vissa ra­tionaliseringsfördelar kan uppnås genom samlokalisering med annan likar­tad verksamhet. Ett samutnyttjande med naturvårdsverket av vissa re­surser för administrativ service i form av personaladministration, ekono­miadministration, kontorsservice (repro, förråd m,m.), telefonväxel, lo­kalvård, informationstjänster, datateknik och litteraturservice kan ge ke­mikalieinspektionen en årlig besparing på ca i milj, kr. Därvid minskar också inspektionens investeringskostnader med 0,8-1 milj. kr, (telefon­växel, repro, arkiv, förråd).

Om kemikalieinspektionen samlokaliseras med naturvårdsverket får in­spektionen alltså goda förutsättningar alt bedriva sitt arbete effektivt redan från början.

Kommktén konstaterar här att det aktuella nytillskottet av arbetstiUfäl-len (15 årsarbeten) till Solna-Sundbyberg avsevärt understiger de pågående personalminskningarna i området.

När det gäller andra kommuner i Storstockholmsområdet än Stockholm, Solna och Sundbyberg är andelen arbetstillfällen per invånare betydligt lägre än t. ex. i Solna, En lokalisering t, ex. till en kommun i södra Stock­holmsområdet skulle emellertid innebära flera nackdelar, en del av allvar­lig art.

Inga av kemikaliemyndighetens samarbetsorgan återfinns i södra Stock­holmsområdet. Den enda forskningsmiljö som existerar i Stockholmsom­rådets södra delar finns vid Huddinge sjukhus. I anslutning till sjukhuset planeras ett centmm för tillämpad forskning och utveckling inom biotekni­ken. Denna verksamhet är dock inte inriktad på att bygga upp kunskaper om kemikaliers hälso- eller miljöeffekter. Forskningen vid sjukhuset och vid detta centrum får därför ingen nämnvärd relevans för kemikalieinspek­tionen.

Den nya myndigheten får begränsade resurser. Restiden till myndighe-

22

terna och forskningsinstkutionerna i Solna blir ca 1 timme enkel resa från

orter som t, ex. Handen eller Botkyrka. Eftersom kemikalieinspektionen Prop. 1985/86: 19 behöver ha omfattande kontakter med dessa myndigheter och institutioner kan en lokalisering till de södra förortskommunerna förväntas ge påtagligt negativa effekter. Resor drar i sig ned efTektivileten på grund av bortfall av effektiv arbetstid. Det finns också risk för att man vid längre restider av arbetsbelastningsskäl avstår från kontakter som egentligen skulle behövas. Kemikalieinspektionens personkontakter riskerar dä att försämras. En sädan utveckling kan inte godtas med de stora samarbetsbehov som före­ligger. Det finns också anledning att tro alt kemikalieinspektionens möjlig­heter att upprätthålla den nödvändiga kompetensen skulle påverkas nega­tivt pä gmnd av försämrade kontakter.

En omlokalisering kan medföra risk för en betydande avgång av befintlig personal. Därtill kommer att det är den bäst utbildade personalen som är mest benägen att lämna verksamheten vid en omlokaksering.

Med hänvisning till nu redovisade överväganden föreslår kommktén att kemikalieinspektionen lokaliseras till Solna-Sundbybergsområdet,

5   Samråd

Kommittén har samrått med arbetsgruppen för decentralisering av statlig verksamhet. Av samrådsyttrandet framgår att arbetsgruppen delar kom­mitténs uppfattning att det utanför Stockholmsområdet endast är Uppsala som kan komma i fråga som lokaliseringsort och att det inom Stockholms­området är Solna-Sundbyberg som är den lämpligaste lokaliseringen för inspektionen. Vid sin prövning utifrån statsmaktemas regionalpolitiska målsättningar finner arbetsgmppen att Uppsala som lokaliseringsort bör tillmätas större intresse.

Med anledning av arbetsgmppens yttrande vill organisationskommktén framhålla att kommkténs tidigare redovisade överväganden innebär att kommittén från verksamhetssynpunkt funnk fördelarna vara mycket stora med en lokalisering till nuvarande område jämfört med en omlokaUsering till Uppsala.

Kommittén har informerat arbetsmarknadens parter och de närmast berörda näringslivsorganisationerna och gett dem tillfälle att framföra syn­punkter på lokaliseringsfrågan. De har därvid förklarat sig stödja förslaget om fortsatt lokalisering till Solna-Sundbyberg. Regionalekonomiska enhe­ten vid länsstyrelsen i Stockholms län har också informerats.

6   Sammanfattning

Enligt propositionen är inrättandet av kemikalieinspektionen ett uttryck

för en strävan att koncentrera och samordna resurserna på kemikaliekon­

trollens område för att åstadkomma en ökad slagkraft och effektivitet.

Också lokaliseringsfrågan måste bedömas med utgångspunkt i målsättning­

en att det nu är nödvändigt att kemikaliekontrollen effektiviseras. Med

hänsyn till detta ställningstagande från statsmakternas sida och med hän-

23

syn till

Prop. 1985/86: 19

dels den nya myndighetens utomordentligt stora behov av kontakter

med andra myndigheter främst naturvårdsverket och arbetarskyddsstyrel­sen, forskningsinstkutioner samt intressenter inom näringsliv och arbets­marknadsorganisationer,

dels behovet av hög kompetens hos kemikalieinspektionen,

dels kostnadsskäl,

anser kommittén att det inte är lämpligt att omlokalisera den centrala kemikaliemyndigheten,

Kommittén föreslår att kemikalieinspektionen lokaliseras till Solna-Sundbybergsområdet och att därvid möjligheterna till rationaliseringsvins­ter genom samlokalisering med naturvårdsverket utnyttjas så långt möjligt.

24                                                                                                                             Norsiedls Tryckeri, StQcVholm 1985