Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 23 år 1974

Prop. 1974:23

Nr 23

Kungl. Maj:ts proposition angående arbetsvetenskaplig utbildning och forskning vid högskolan i Luleå; given den 15 februari 1974.

Kungl. Maj:t viU härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över utbildningsärenden, föreslå riksdagen att bi­falla de förslag om vUkas avlåtande till riksdagen föredragande depar­tementschefen hemstäUt.

CARL GUSTAF

BERTIL[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att högre teknisk utbildning och forskning inom det arbetsvetenskapliga området skall komma tUl stånd vid hög­skolan i Luleå. I anslutning till förslag av organisationskommittén för högre teknisk utbildning och forskning i övre Norrland förordas att studerande vid högskolan fr. o. m. läsåret 1976/77 får möjlighet att under den avslutande årskursen välja en specialisering av utbildningen mot arbetsmiljöområdet. En forskningsorganisation inom det arbets­vetenskapliga området kommer att successivt byggas upp vid högskolan i Luleå. Den första av de av kommittén föreslagna forskartjänsterna, en professur i itidustriell ergonomi, föreslås inrättad vid högskolan den 1 juh 1975.

Prop. 1974: 23

Utdrag av protokollet över utbildningsärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet den 15 februari 1974.

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], SI­GURDSEN,[REDACTED_EFTERNAMN], HJELM-WALLÉN.

Chefen för utbildiungsdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om arbetsvetenskaplig utbUdning och forskning vid högskolan i Luleå och anför.

Prop. 1974: 23

1 Inledning

Våren 1970 lades i prop. 1970: 88 fram förslag angående utbyggnaden av högre teknisk utbildning och forskning i övre Norrland. I propositio­nen föreslogs bl. a. att en ny teknisk utbildnings- och forskningsenhet skulle byggas upp i Luleå, omfattande en maskinteknisk utbildnings-och forskningsorganisation. Vid planeringen av enheten skuUe man utgå från att en del av sektionen för bergsvetenskap vid tekniska hög­skolan i Stockholm skulle komma att flyttas till Luleå. I det fortsatta utrednings- och planeringsarbetet borde vidare prövas om skäl och för­utsättningar fanns för att senare ytterligare differentiera den högre tek­niska utbildningen i Luleå. För att biträda universitetskanslersämbetet (UKÄ) i förberedelsearbetet skulle en organisationskommitté tillsättas. Riksdagen beslöt i överensstämmelse med de framlagda förslagen (SU 1970: 133, rskr 1970: 296).

Med stöd av Kungl. Maj:t bemyndigande tillkallade dåvarande stats­rådet[REDACTED_EFTERNAMN] i maj 1970 en organisationskommitté' (U 1970: 62) med uppgift att under UKÄ planera den högre tekniska utbildningen och forskningen i övre Norrland. Organisationskommitténs direktiv har redovisats i 1971 års riksdagsberättelse (s. 303).

På grundval av organisationskommitténs arbete har statsmaktema vid 1971 och 1972 års riksdagar (prop. 1971:59, UbU 1971:17, rskr 1971: 174; prop. 1972: 37, UbU 1972: 23, rskr 1972: 173) fattat beslut om inrättande vid högskolan i Luleå av en maskinteknisk och en geotekno-logisk UtbUdnings- och forskningsorganisation. Enligt nämnda beslut skall högskolan, som började sin verksamhet läsåret 1971/72, successivt byggas ut till en utbUdiungskapacitet av sammanlagt 325 nybörjar­platser 1975/76 och erhålla en forskningsorganisation som omfattar bl.a. 13 professurer och fyra tjänster som biträdande professor.

I december 1972 överlämnade organisationskommittén till UKÄ sitt tredje delbetänkande. Högre teknisk utbildning och forskning i övre Norrland, Arbetsvetenskap i Luleå. Efter remissbehandling av betän­kandet har UKÄ i februari 1973 kommit in med förslag angående an­ordnande av arbetsvetenskaplig utbUdning och forskning vid högskolan i Luleå. UKÄ har vidare i särskilda skrivelser kommit in med förslag rörande tillsättningsförfarande i fråga om de föreslagna tjänsterna inom det arbetsvetenskapliga området vid högskolan.

 Disponenten John Olof[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, professorn Gotthard[REDACTED_EFTERNAMN], byråchefen Sixten[REDACTED_EFTERNAMN], teknologen Lars-Äke[REDACTED_EFTERNAMN], landshövdingen Ragnar Lassinantti, kommunalrådet Nils[REDACTED_EFTERNAMN], byråchefen Olof Moll, professorn Lars[REDACTED_EFTERNAMN], professorn Karl-Gustav Paul, byråchefen Hans Poppius, tf byggnadsrådet Nils-Arne[REDACTED_EFTERNAMN], direktören Lennart 'Wellenius och kanslichefen Zolo[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1974: 23

4

Såväl organisationskommittén som remissinstanserna och UKÄ för fram åtskilliga förslag som för sitt genomförande inte kräver riksdagens medverkan. För överblickens och sammanhangets skulle berörs emeller­tid även vissa av dessa förslag i det följande.

2 Organisationskommittén

I det följande redovisar jag kortfattat huvuddragen i organisations­kommitténs förslag. 1 fråga om närmare motiveringar tillåter jag mig att hänvisa till betänkandet,

2.1 Allmänna överväganden

Under det senaste decenniet har allt större uppmärksamhet ägnats åt den mänskliga miljön i olika avseenden. Miljöfrågorna i det globala perspektivet behandlades t. ex. på 1972 års FN-konferens i Stockholm om den mänskliga miljön. Den primära drivkraften bakom denna in­ternationella kraftsamling är den växande oron för misshushållning med världens naturresurser och insikten om att skadeverkningar av en fel­aktig teknisk utveckling, dvs. förstörelsen på skilda sätt av mänsklig miljö, måste hejdas. I det internationella perspektivet har paraUellt med detta stigande intresse för den fysiska miljön intresset för frågor som rör karaktären och utformningen av närmiljön i första hand boen­de- och arbetsmiljön vuxit starkt de senaste åren.

Det ligger i sakens natur att arbetsmiljön är en central del av den mänskliga miljön. Det framstår som alltmer uppenbart att arbetsplat­serna och deras mUjö är resultatet av i första hand de tillgänghga tek­niska och ekonomiska lösningarna för produktionen, medan människans krav och önskemål beaktas i mindre utsträckning. Den mänskliga ar­betskraften, som på kort sikt är den mest anpassningsbara faktorn i produktionen, har i många fall i avvaktan på bättre tekniska lös­ningar tvingats acceptera de mindre gynnsamma betingelser för arbetsmiljön, som dikterats av rådande ekonomiska krav och tekniska förutsättningar.

Numera råder det enighet om att mUjön måste utformas med ut-. gårigspunkt i människans behov samt fysiska och psykiska förutsätt­ningar. Riskerna för yrkesskador och för fysisk förslitning och här ser kommittén frågan hkn individens synpunkt måste minimeras i arbetsprocessen liksom tendenser till olika former av psykisk påfrest­ning. Åtgärder i syfte att motverka dessa förhållanden minskar beho­vet för den enskilde att vara borta från arbetsplatsen på grund av fy­siska och psykiska skador och sjukdomar. I stället bör en förbättrad

Prop. 1974: 23

5

arbetsmUjö öka stimulansen i arbetet. De direkta resultaten för den enskilde individen består således av bättre fysisk och psykisk hälsa samt ökad tUlfredsstäUelse i arbetet.

Även de indirekta effekterna för den enskilde av en krävande arbets­miljö måste beaktas i sammanhanget. Ett i fysiskt och/eller psykiskt avseende betungande arbete begränsar genom uttröttningseffekterna in­dividernas möjligheter till berikande fritidsaktiviteter.

Arbetsmiljön spelar även en betydelsefull roll på företags/myndig­hetsnivå för företags eUer myndigheters möjhgheter att fuUgöra sina resp. arbetsuppgifter. En förbättrad arbetsmiljö medför genom dels minskad frånvaro på grund av skador och sjukdomar, dels minskad omsättning av arbetskraft på grund av ökad trivsel betydande bespa­ringar för företaget/myndigheten i form av lägre kostnader för ersätt­ning av arbetskraft och för inskolning samt en högre effektivitet i pro­duktionen av varor och tjänster.

Inom vissa sektorer av samhället råder periodvis en påtaglig brist på arbetskraft. Åtskilliga industrigrenar karakteriseras av denna situa­tion. Verksamheterna inom dessa områden har svårigheter att hävda sig i konkurrensen om arbetskraften. Inte minst den arbetsmiljö som des­sa arbetsplatser kan erbjuda är otillräckligt attraktiv i jämförelse med arbetsplatser inom andra delar av samhället. Genom den ökade upp­märksamhet som framför allt den yngre generationen ägnar de kvali­tativa dimensionerna av livsmiljön tyder alla tecken på att en attraktiv arbetsmiljö kommer att bli en alltmer betydelsefull faktor i framtiden när det gäller rekryteringen av arbetskraft.

De tidigare nämnda effekterna av en förbättrad arbetsmUjö kommer för samhället att medföra minskade kostnader för skador och sjukdo­mar förorsakade av arbetet. Samtidigt motverkas de nuvarande ten­denserna till utslagning av arbetskraft från den öppna arbetsmarknaden och överföringen av denna till en skyddad sektor. En förbättrad ar­betsmiljö bör enhgt kommitténs mening motverka denna utveckhng mot en uppspaltning av arbetsmarknaden.

Kommittén är medveten om att lösningen av en rad av de problem som antytts ligger i att redan befintiig kunskap brukas i skilda former av samverkan meUan arbetsmarknadens parter och i lagstiftning. Det står emellertid klart att en vidgad satsning just på arbetsvetenskapUg utbildning och forskning är ett av de instrument som behövs för att underbygga fortsatta åtgärder. I detta sammanhang spelar teknikerna en nyckelroll. Dessa måste få kunskaper om människan som biologisk och social varelse och om hur tekniken skall anpassas efter människans förutsättningar och behov. Kommittén anser att arbetsmiljöproblemen blir en mycket stor fråga under det närmaste decenniet. Naturligtvis kommer problemen inbördes att vara av olika art och också i priorite­ringssituationer tUlmätas olika vikt. Kommittén vUl emellertid slå fast

Prop. 1974: 23

6

att tvä branscher som har särskilt svåra problem är dels gruvindustrin, dels den tunga maskinindustrin. Båda dessa grenar av tekniken utgör huvudverksamheten vid högskolan i Luleå. Det finns därför enligt kom­mitténs mening särskilda skäl och förutsättningar för att differentiera utbildning och forskiung i Luleå mot arbetsvetenskap.

2.2 Definition av det arbetsvetenskapliga ämnesområdet

Arbetsvetenskapen kan beskrivas som ett nytt tvärvetenskapligt om­råde mellan produktionsvetenskap och humanvetenskap. I generella termer kan arbetsvetenskapens problemområde formuleras som att det­ta rör relationerna mellan människor och arbetsförhållanden. För att kunna förstå och bidra tlU lösandet av arbetsplatsens problem är ar­betsvetenskapen beroende av att utnyttja vetande och metoder som är ett resultat från andra vetenskapers eller vetenskapsgrenars arbete.

Humanvetenskapen behandlar människan och hennes byggnad, funk­tionssätt, förutsättningar och behov. Produktionsvetenskapen behandlar produktionen och dess förutsättningar och innefattar därmed natur­vetenskap, teknologi och industriell ekonomi och organisation. Arbets­vetenskapen studerar de ömsesidiga relationerna mellan människan och arbetsförhållandena.

2.3 Befintlig arbetsvetenskaplig utbildning och forskning m. m. 2.3.1 Tekniska fakulteterna

Den arbetsvetenskapliga utbildning som idag ges vid de tekniska fa­kulteterna är svåröverskådlig och delvis infogad i andra ämnesområ­den. Dessutom förekommer den ofta endast som frivilliga kurser och till olika längd för olika sektioner. I huvudsak är denna utbildning koncentrerad till institutioner för industriell ekonomi och organisation. Det är emellertid mycket svårt att ange timantalet för arbetsvetenskap­liga ämnen vid de tekniska högskolorna bl. a. beroende på definitions­problem.

Vid tekniska högskolan i Stockholm är verksamheten förlagd dels tUl institutionen för industriell ekonomi och organisation vid sektionen för maskinteknik, dels till ett antal institutioner för tillämpade ämnen inom samma och andra sektioner: maskinkonstruktion, uppvärmning och ventilation, mineralberedning, ytbehandlingskemi, flygteknik, tek­nisk akustUc, teknisk psykologi m. fl. Examensarbetena vid dessa in­stitutioner är i vissa fall av arbetsvetenskaplig karaktär.

Vid Chalmers tekniska högskola bedrivs arbetsvetenskaplig utbild­ning vid institutionen för industriell organisation. För närvarande in­går arbetsvetenskapliga moment i ämnet industriell organisation, men

Prop. 1974: 23

7

nästkommande år införs ämnet industrieU psykologi och ergonomi. En större kurs läses vid en av de två studieinriktningarna inom utbildnings­linjen för maskinteknik.

Ett samarbete bedrivs med psykologiska institutionen vid universite­tet i Göteborg. Bland annat anordnas gemensamt för de båda institu­tionerna seminarium i arbetspsykologi.

Vid tekniska fakulteten vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] ges arbetsvetenskap­lig utbildning i huvudsak vid institutionen för industriell organisation. Ämnet ergonomi är valfritt inom utbildningshnjen för maskinteknik.

Vid tekniska fakulteten vid högskolan i Linköping ges också arbets­vetenskaplig undervisning vid institutionen för industrieU organisation. Här finns kurser i arbetsvetenskap inom utbildningshnjerna för resp. industriell ekonomi och maskinteknik. Maximalt omfattar undervis­ningen ca 50 lektionstimmar.

Beträffande antalet högre tjänster inom det arbetsvetenskapliga om­rådet vid de tekniska högskolorna kan inte några exakta siffror anges. Det är nämligen en avvägningsfråga vilka högre tjänster som skall be­dömas avse arbetsvetenskap, eftersom även andra moment än arbets­vetenskapliga ingår i en tjänst. Ett tiotal tjänster kan sägas tillhöra det arbetsvetenskapliga fältet.

Ett centrum för humanteknologi inrättades hösten 1971 vid tekniska högskolan i Stockholm. Med humanteknologi avses den teknik som an­vänds för att utforma människans miljö, t. ex. arbets- eller boendemU-jö, efter hennes förutsättningar och behov. Centrets uppgift är att främja utbildning och målforskning inom detta område. Centret skall ej bedriva forskning i egen regi utan verka genom att stimulera och biträda forskare vid olika institutioner inom högskolan.

2.3.2 Filosofiska fakulteterna

Ett fåtal personer på professors- eller docentnivå vid universitetens institutioner för psykologi, pedagogik och sociologi ägnar sig idag mer kontinuerligt åt arbetsvetenskapliga forskningsuppgifter. Dessutom finns ett antal personer vid arbetsvetenskapliga institut som upprätthåller viss undervisning och forskarhandledning vid universiteten. Utanför denna krets av forskare finns det vid universiteten andra som punkt­vis i sitt forskningsarbete berör arbetsvetenskapliga frågor. Vissa kurs­moment med speciell arbetsvetenskaplig inriktning förekommer dock i den undervisning som ges inom sociologiämnet.

Under de senaste åren har professurer i tillämpad psykologi inrät­tats vid universiteten i Uppsala och Göteborg samt en tjänst som bi-, trädande professor i samma ämne i Stockholm. Begreppet tillämpad psykologi innefattar normalt såväl det i sig stora tillämpningsområdet arbetspsykologi som klinisk psykologi, skolpsykologi, rättspsykologi och ekonomisk psykologi.

Prop. 1974: 23

8

2.3.3 Arbetsmedicinska avdelningen inom arbetarskyddsstyrelsen

År 1966 inrättades arbetsmedicinska institutet. Institutet har t. o. m. budgetåret 1971/72 varit organiserat som en självständig organisation under socialdepartementet och haft en styrelse med representanter för bl. a. arbetsmarknadsstyrelsen, arbetarskyddsstyrelsen, karolinska sjuk­huset, statens institut för folkhälsan, statens personalvårdsnämnd samt för parterna på arbetsmarknaden.

Den 1 juh 1972 inordnades institutet som den arbetsmedicinska av­delningen inom arbetarskyddsstyrelsen. För närvarande är avdelningen uppbyggd av fem eiUieter, en för vart och ett av områdena medicin, fysiologi, psykologi och sociologi, som främst sysslar med människan i arbete, samt kemi och teknisk hygien, som främst sysslar med arbete och arbetsmiljö. Avdelningen finansieras till aUra största delen med statsmedel. Avdelningen ger viss serviceverksamhet på begäran av myn­digheter, orgaiusationer och företag, vilken utförs tUl självkostnadspris. För närvarande är inkomsterna av denna verksamhet ca fem procent av budgeten.

Arbetsuppgifterna för avdelningen kan uppdelas i tre områden: forsk­ning, service och undervisning.

Forskningen vid fysiologiska enheten gäller tre huvudområden näm­ligen

grundläggande studier av människans arbetsförmåga och därmed sam­manhängande fysiologiska mekanismer

kartläggande studier av fysiska belastningsfaktorer i arbetslivet experimentella Studier syftande till defiiution av ergonomiskt lämpliga arbetsförhållanden

Den psykologiska enheten befinner sig under uppbyggnad. Det do­minerande projektet har varit en undersökning rörande arbetsmark­nadsutbildningen.

Den kemiska enheten ägnar sig åt metodforskning och serviceverk­samhet.

Den medicinska enhetens verksamhet är i stor utsträckning inriktad på att studera verkningsmekanismen för olika yrkesgifter och metoder för att få fram tidig diagnos av påverkan eller sjukdom.

Den tekniska enheten inriktar sin verksamhet främst på metodut­veckling och på praktiska teknisk-hygieniska kartläggningar av arbets­miljön med hänsyn tUl t. ex. klimat, ventilation, belysning, fysikaliska och kemiska yrkesrisker.

Även om forskningsverksamheten inom speciella områden är syn­nerligen viktig för de olika enheterna torde tvärvetenskapliga under­sökningar, där flera enheter engageras i ett gemensamt projekt, vara av speciellt värde, då avdelningen är den enda organisation i landet som

Prop. 1974: 23

9

har möjlighet att sätta in experter från så många olika områden i sam­ma projekt.

Avdelningen inriktar sin utbildning på de personalkategorier som har sin huvudsysselsättning inom institutets olika verksamhetsområden, främst personal inom företagshälsovården såsom företagsläkare, före­tagssköterskor och skyddsingenjörer. Dessutom ges högre utbildning i ergonomi för tekniska planerare (produktionstekniker, designers, arki­tekter, konstruktörer etc).

2.4 Förslag till arbetsvetenskaplig utbildning och formning vid hög­skolan i Luleå

2.4.1 Utbildningen

Utgångspunkterna för en arbetsvetenskaplig specialisering av civil­ingenjörsutbildningen i Luleå bör enligt kommittén vara:

den tekniska verksamheten skall anpassas efter människans behov samt människans psykiska och fysiska förutsättningar

behov av tekniker som kan utveckla och anpassa tekniken efter män­niskans psykiska och fysiska förutsättningar finns och kommer i ökan­de grad att finnas i samhället

tekniker kan i framtiden komma att verka i företag och andra insti­tutioner som organiseras annorlunda än dagens på grund av företags­demokratins utveckling, nya samarbetsformer m. m.

Utbildningen av arbetsvetenskapligt spedahserade tekniker bör ha som mål att göra dessa förtrogna med arbetsmedicinens och arbetsbe-teendevetenskapens definitioner, förutsättningar och arbetssätt och i en begränsad bemärkelse ge ett grundläggande kunskapsinnehåll i dessa ämnen. Utbildningen skall vidare göra den studerande förtrogen med metoder för att tillämpa arbetsmedicinska och beteendevetenskaphga rön i teknisk verksamhet samt ge en skolning som tränar den stude­rande i att utveckla och anpassa tekniska komponenter och system med utgångspunkt i en humanvetenskaplig grundsyn. UtbUdningen skall slutiigen ge den studerande erfarenhet av praktiskt arbete i industrin.

Syftet är alltså inte att ge den studerande fakta och färdigheter för en i något avseende komplett tvärvetenskaplig referensram utan i stäl­let förbereda den studerande för ett framtida samarbete med arbetsve­tenskapliga specialister från andra disciphner än den tekniska samt samarbete med övriga anställda på en arbetsplats.

Undervisningen vid en teknisk fakultet måste omfatta de flesta äm­nen inom det arbetsvetenskaphga fältet. Dessa måste dock ges oUka vikt vissa bör vara av mer djupgående karaktär, andra mer orien­terande.

Prop. 1974:23

10

Till de förstnämnda ämnena hänför kommittén industriell ergonomi (industriell humanteknologi) arbetslivets socialpsykologi teknisk psykologi arbetsfysiologi teknisk arbetshygien

Till ämnen av mindre djupgående karaktär hänför kommittén   yrkesmedicin differentieU psykologi

Kommittén anser att de ovan nämnda delarna av arbetsvetenskap måste kompletteras med djupgående utbUdning i bergmaskinteknik (människamaskinsystem i underjordsmUjö) för geoteknologer som specialinriktar sig mot det arbetsvetenskapliga området. Skälen för det­ta är att de dominerande arbetsmiljöproblemen inom gruvor buller och avgaser är direkt beroende på maskinsystemen under jord. En aldrig så god arbetsvetenskapUg utbildning för gruvingenjörer kan ej leda till tillräckliga framsteg vad avser tekniska lösningar om maskin­system lämnas åt sidan. För maskintekniker ingår däremot redan nu en omfattande utbildning om maskinsystem i för dessa studerande ak­tuella industrigrenar, t. ex. verkstadsindustri.

Den maskintekniska utbildningslinjen vid högskolan i Luleå omfat­tar studieinriktningarna maskinkonstruktion samt material- och bear­betningsteknik. Den geoteknologiska utbUdningslinjen vid högskolan omfattar studieinriktningarna mineral- och prospekteringsteknik samt berg- och anläggningsteknik. De studerande på resp. utbildningslinje skaU inför den första terminen i tredje årskursen välja en av linjens studieinriktningar.

Både på den maskintekniska och på den geoteknologiska utbildnings­linjen bör UtbUdningens uppläggning göras på ett sådant sätt att hu­vuddelen av den arbetsvetenskapliga specialiseringen sker under det fjärde studieåret. Dock skall grunderna för specialiseringen läggas un­der de tre första årskurserna.

Under den första årskursen i utbUdningen bör intresset för arbetsve­tenskapliga studier väckas i en kurs där arbetsvetenskapliga problem och tankegångar främst behandlas inom kursdelens teknikområden som består av gruv- och bearbetningsteknik, cellulosa- och/eller petro-kemi, anläggningsteknik, energi- och elkraftteknik samt elektronik.

Under den andra årskursen bör undervisning ges inom en kurs om­fattande industriell psykologi och industriell sociologi. Det är enligt kommitténs mening mycket viktigt att ge dessa kunskaper under ett tidigt skede av utbildningen dels för att betona att aspekter från detta område är av grundläggande natur, dels för att den studerande har stor nytta av dessa moment vid t. ex. sin praktiktjänstgöring.

Prop. 1974:23

11

Under den tredje årskursen föreslås en allmän kurs i ergonomi för samtliga elever. En tillvalskurs som behandlar humanvetenskapens grunder föreslås för de studerande som väljer en arbetsvetenskaplig specialisering.

Ett val av den arbetsvetenskapliga specialiseringen under det fjärde läsåret kan på den maskintekniska utbildningslinjen ske såväl för dem som under det tredje året valt studieinriktningen maskinkonstruktion som för dem som valt studieinriktningen material- och bearbetnings­teknik.

På den geoteknologiska utbildningslinjen måste en arbetsvetenskap­lig utbildning under det fjärde året ges paralleUt med en specialisering inom ett tekniskt ämne. Enhgt kommitténs mening torde dock en ar­betsvetenskaplig spedahsering för prospekteringstekniker tills vidare vara mindre motiverad eftersom denna kategori inte kommer i direkt kontakt med speciella arbetsmiljöproblem.

Enhgt kommitténs mening är den nuvarande praktiken för teknologer på fyra månader otillräcklig för en arbetsvetenskapligt specialiserad civilingenjör. Kommittén föreslår därför att innan de teoretiska stu­dierna inom den arbetsvetenskapliga specialiseringen påbörjas under fjärde läsåret, den studerande skall ha arbetat i en industri under två terminer mellan det tredje och det fjärde läsåret. Denna yrkesverksam­het bör göra den studerande bättre lämpad att tUlgodogöra sig den arbetsvetenskapliga utbUdningen under det fjärde läsåret vid högskolan.

Kommittén förutsätter att högskolan tUlsammans med elevorganisa­tioner och arbetsförmedlingar medverkar tfll att ge de studerande prak­tikplatser under två terminer (10 månader). Kommittén förutsätter vi­dare att lön skall utgå enligt gällande kollektivavtal under yrkesverk­samheten.

Efter ett års yrkesverksamhet återkommer de studerande som valt den arbetsvetenskapliga specialiseringen till högskolan för den avslu­tande fjärde årskursen. De genomgår under detta läsår en rad studiekur­ser inom de arbetsvetenskapliga huvudområdena såsom industriell er­gonomi, arbetshygien, arbetslivets socialpsykologi, teknisk psykologi, kemisk resp. fysikalisk arbetsmiljö m. m. För de studerande som följt den geoteknologiska utbUdningslinjen ges vidare en huvudkurs i berg-och gruvmaskinteknik. Under huvuddelen av vårterminen utför de stu­derande slutiigen sitt examensarbete.

I fråga om dimensioneringen av civilingenjörsutbUdningen i Luleå anser kommittén att någon ytterligare intagning utöver den redan be­slutade 200 nybörjarplatser på maskinteknisk och 125 platser på geoteknologisk utbildningslinje inte nu bör ske. Däremot bör elever från andra tekniska högskolor ges möjlighet att avsluta sina studier i Luleå så länge någon motsvarande utbildning inte finns på andra orter. Kommittén beräknar att totalt ca 60 elever ärligen skaU antas till den arbetsvetenskapliga speciahseringen det fjärde läsåret i Luleå.

Prop. 1974: 23

12

Det är enligt kommitténs uppfattning av stor vUct att resultaten från en arbetsvetenskaplig verksamhet i Luleå tillförs samhäUet också på annan väg än genom utbUdning av nya civilingenjörer och genom forsk­ning m. m. Därför bör möjligheter ges tiU en återkommande utbild­ning för redan yrkesverksamma tekniker. Denna utbildnings längd kan omfatta hela fjärde året eller delar därav. En återkommande utbUd­ning kan också ge goda förutsättningar för ett intimare samarbete mel­lan högskola och samhälle. Kommittén föreslär att 20 platser kvote­ras för dessa elever. Totalt innebär alltså dimensioneringsförslaget att 80 elever bereds plats under det fjärde läsåret.

2.4.2   Forskningen

Kommittén framhåUer att man genom att utbilda civiUngenjörer med arbetsvetenskapliga kunskaper får förbättrade möjhgheter att förändra det tekniska arbetet i industrier i enlighet med de samhäUdiga krav som ovan redovisats. Redan idag fiims nämligen forskningsresultat från de arbetsmedicinska och arbetsbeteendevetenskaphga fälten, som aldrig bhvit tiUämpade i praktiken. Tekniker med en utbUdning som här före­slås kan i högre grad än andra tekniker inse vikten av att andra specia-hster än ingenjörer skaU delta i det industrieUa arbetet (t. ex. psyko­loger).

Kommittén vill vidare påpeka att det arbetsvetenskapliga området befinner sig i ett expansionsskede. Nya rön från det arbetsmedicinska och det arbetsbeteendevetenskaphga området redovisas i en allt snab­bare takt och dessa kunskaper måste beaktas vid tekniskt tillämpnings­arbete.

Med utgångspuiUct i detta resonemang anser kommittén det vara nöd­vändigt att en arbetsvetenskapligt inriktad civilingenjörsutbildning stöds av forskning.

Det arbetsvetenskapliga området i sin helhet kan emellertid inte. täckas av en forskningsorganisation i Luleå. Inom områdena fysiologi, kemi och arbetshygien förutsätts utbUdningen i Luleå repliera på forsk­ning   i   Umeå.   Forskningsområdet   för  Luleås   del   bör   omfatta:

industriell ergonomi

arbetslivets socialpsykologi

teknisk psykologi

bergmaskinteknik (människamaskinsystem i underjordsmiljö).

2.4.3   Tjänster

Komnuttén föreslår att följande tjänster inrättas vid högskolan i Luleå

tjänst som professor i industriell ergonomi tjänst som professor i arbetslivets socialpsykologi

Prop. 1974: 23

13

tjänst som biträdande professor i teknisk psykologi tjänst som biträdande professor i bergmaskinteknik (människamaskin­system i underjordsmiljö)

tjänst som universitetslektor i industriell ergonomi tjänst som universitetslektor i teknisk psykologi tjänst som universitetslektor i fysikaliska miljöfaktorer 3 tjänster som forskarassistent i arbetsvetenskap

För de olika befattningshavarna gäller följande forsknings- och under­visningsuppgifter.

Innehavaren av professuren i industriell ergonomi har som uppgift att bedriva forskning som syftar till att anpassa den industriella pro­duktionsmiljön samt tekniska system och komponenter till humanve­tenskapliga krav. Professorn skall därvid i planerings-, projekterings-och konstruktionsarbete särskilt beakta kriterier från ergonomi, arbets­fysiologi och arbetspsykologi.

Innehavaren av professuren i arbetslivets socialpsykologi har som uppgift att utveckla former för arbetets organisation i syfte att erhåUa ur mänsklig och social synpunkt mer tillfredsställande organisationer och arbetsmiljöer. Särskilt bör beaktas de förutsättningar som ges för individens inflytande på den egna arbetssituationen. Samspelet mellan förhåUandet i och utanför företaget bör också beaktas.

Innehavaren av tjänsten som biträdande professor i teknisk psykologi har som uppgift att analysera existerande människamaskinsystem från informations-, kontroll- och styrsynpunkt samt att från samma synpunkter utveckla kriterier, principer och metoder för konstruktion, uppbyggnad och utformning av människamaskinsystem. Även den lokala fysiska miljön (såsom ljus-, ljud- och temperaturbetingelser) skall beaktas. Grunden för arbetet skall vara människans funktionssätt vad gäller varsebUvning (perception), informationsbehandling, beslutsfattan­de och reaktionsförmåga.

Innehavaren av tjänsten som biträdande professor i bergmaskinteknik (människamaskinsystem i underjordsmiljö) har som uppgift att utveckla maskinsystem för maskineU brytning och hantering av malm, berg och jord vid gruv- och anläggningsarbeten under och ovan jord. Systemen skall vara anpassade till miljö-, säkerhets- och ergonomikrav som baseras på humanvetenskaplig grund. Därvid skall de speciella för­hållandena vid underjordsarbeten särskilt observeras.

Innehavaren av tjänsten som universitetslektor i industriell ergonomi skall undervisa i ämnena arbetsfysiologi, fysisk träning, anatomi samt den del av den industriella ergonomin som rör fysiska belastningar.

Innehavaren av tjänsten som universitetslektor i teknisk psykologi skaU undervisa om människans funktion under olika miljöbetingelser.

Innehavaren av tjänsten som universitetslektor i fysikaliska miljö-

Prop. 1974: 23

14

faktorer skall undervisa om påverkan av buUer, vibrationer etc. samt mätning, analys och dimination av dessa faktorer.

Organisationskommittén föreslår att tjänster inrättas ca sex månader innan undervisningen inleds för att möjliggöra erforderligt planerings­arbete.

För professuren i industriell ergonomi, som är att anse som den le­dande forskningstjänsten, föreslår dock kommittén en planeringstid på tolv månader.

Kommittén föreslår följande tidplan för inrättande av tjänster

Universitetslektor i industrieU ergonomi

1973-07-01

Universitetslektor i teknisk psykologi

1975-01-01

Professor i industriell ergonomi

1975-07-01

Biträdande professor i teknisk psykologi

1976-01-01

Professor i arbetslivets socialpsykologi

1976-07-01

Biträdande professor i bergmaskinteknik (människamaskin­

system i underjordsmUjö)

1976-07-01

Universitetslektor i fysikaliska miljöfaktorer

1976-07-01

3 forskarassistenter i arbetsvetenskap

1976-07-01

2.4.4 Samverkan med andra institutioner

Statsmakterna beslutade år 1971 (prop. 1971:29, InU 1971: 15, rskr 1971: 196) om uppbyggnad i Umeå av en filial till arbetsmedicinska in­stitutet fr. o. m. den 1 juli 1972 den arbetsmedicinska avdelningen inom arbetarskyddsstyrelsen. Verksamheten vid denna avdelning har redovisats i det föregående.

Enligt kommitténs mening bör högskolan i Luleå i det tekniska forsk­nings- och utvecklingsarbete som utförs där inom det arbetsvetenskap­liga området tillgodogöra sig resultaten från arbetsvetenskaplig forsk­ning både vid den arbetsmedicinska filialen och vid universitetet. Förut­sättningar kan därvid skapas för ett slagkraftigt arbetsvetenskapligt centrum i UmeåLuleåområdet.

Kommittén anser att ett effektivt samarbete kring gemensamma forskningsprojekt kan skapas trots att forskningsinstitutionerna befinner sig på olika orter. Ett sådant samarbete kan underlättas genom vissa organisatoriska åtgärder enligt följande:

Om en professur (motsvarande) i teknisk arbetshygien inrättas vid den arbetsmedicinska fUialen i Umeå bör innehavaren få ledamotskap även i en framtida fakultet i Luleå.

Om cn professur i tillämpad psykologi inrättas vid universitetet i Umeå bör innehavaren få ledamotskap även i en framtida fakultet i Luleå. Innehavaren av här föreslagen tjänst som biträdande professor i tek­nisk psykologi i Luleå  bör  få  ledamotskap  i  samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Umeå.

Prop. 1974: 23

15

Innehavaren av den föreslagna professuren i arbetslivets socialpsyko­logi i Luleå bör få ledamotskap i samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Umeå.

Kommittén har inte föreslagit några lärar- och forskartjänster för högskolan i Luleå inom de fält som täcks av verksamheten i Umeå. I stället bör lärartjänster kunna erhållas från den arbetsmedicinska fili­alen i Umeå, från arbetarskyddsstyrelsen i Stockholm eller från uni­versitetet i Umeå. Kommittén vill i detta sammanhang särskilt betona vikten av att man anlitar lärare från dessa institutioner inom området för teknisk arbetshygien, speciellt kemiska mUjöfaktorer samt i en del medicinska ämnen.

Om en skyddsingenjörsutbildning kommer till stånd vid den arbets­medicinska filialen i Umeå kan möjligheter skapas för viss samordning mellan denna utbildning och den arbetsvetenskapligt inriktade civil­ingenjörsutbildningen i Luleå. Kommittén förutsätter att dessa möjlig­heter närmare utreds när inriktningen av verksamheten i Umeå blivit fastställd.

Kommittén förutsätter att den arbetsvetenskapliga institutionen i Lu­leå skall samverka även med andra institutioner. Kommittén vUl därvid särskilt peka på följande.

Bodens centrallasarett (beläget ca 30 km från högskolan i Luleå) är ett av landets mest differentierade centrallasarett med f. n. 21 specialis­ter Inom bl. a. specialavdelningar för klinisk kemi och klinisk fysiologi. Centrallasarettet förfogar också över cn medicinsk-teknisk avdelning, vilken förestås av en civilingenjör. Landstinget har vidare beslutat att vid centrallasarettet inrätta en särskild rehabiliteringsavdelning samt att utreda möjligheterna att inrätta en yrkesmedicinsk avdelning.

Landstinget i Norrbottens län och Luleå kommun avser starta en socialmedicinsk forskningsstation i Luleå. Enligt vad kommittén erfarit kommer stor vikt att läggas vid problem rörande företagshälsovården. Kommittén anser att ett givande samarbete mellan nämnda forsk­ningsstation och den arbetsvetenskapliga institutionen vid högskolan bör kunna komma till stånd.

Länsstyrelsen i Norrbottens län har föreslagit att en designhögskola skall inrättas i Luleå. Kommittén vill med anledning av detta framhålla att gestaltning av industriell miljö liksom av produkter har nära sam­band med och är av stor vikt för en arbetsvetenskaplig verksamhet.

2.4.5 Åtgärder pä kort sikt

Kommittén har efter diskussioner med arbetsvetenskapliga experter konstaterat att tillgången inom landet på personer med hög kompetens inom de ovan föreslagna områdena är starkt begränsad.

Enligt kommitténs mening kan rekryteringssituationen snabbt  för-

Prop. 1974: 23

16

bättras genom att svenska lärare och forskare utbildas utomlands (t. ex. med hjälp av stipendier). Vidare torde utländska erfarenheter böra ut­nyttjas vid uppbyggandet av en verksamhet i Sverige.

Vid kontakter som kommittén haft har utländska forskare förklarat sig viUiga att delta i planeringsarbetet i Luleä.

Kommittén föreslår därför att utländska gästforskare engageras i uppbyggnaden i Luleå samt att några svenska forskare får genomgå en ettårig utbildning utomlands.

2.4.6 Resursbehov

Den föreslagna organisationen för arbetsvetenskaplig utbildning och forskning i Luleå innebär följande uppskattade investeringskostnader (milj. kr.):

Byggnader

5,0

Försörjningsåtgärder

0,5

Inredning

0,5

Utrustning

1,5

7,5

Byggnadskostnaderna har beräknats schablonmässigt, varvid antagits en medelkostnad för laboratorieytor på 3 500 kr./m'' samt en yta på 1 500 m2. Lokalerna bör kunna tas i bruk senast vid början av hösten 1976.

Vidare innebär förslaget följande driftkostnader (tkr.):

1975/76

1976/77

1977/78

Avlöningskostnader för lärarpersonal

4551

880

1 140

Driftkostnader

230

440

570

Bibhotekskostnader

25

100

50

Gemensamma driftkostnader (exkl.

lokalhyra)

35

70

70

Kostnader för datamaskintid

20

40

40

Övrigt

752

840

1530

1870

' Inkluderar 125 tkr. avsedda för gästforskare för uppbyggnad av verksam­heten

- Utlandsstudier för svenska forskare

Prop. 1974: 23

17

3 Remissyttrandena

över organisationskommitténs betänkande har, efter remiss, yttranden avgetts av rektorsämbetet vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] som överlämnat ytt­randen från samhällsvetenskapliga fakulteten och dess utbildningsnämnd samt sektionen för maskinteknik och dess utbildningsnämnd, rektors­ämbetet vid universitetet i Göteborg som överlämnat yttranden frän samhällsvetenskapliga och medicinska fakulteterna, rektorsämbetet vid universitetet i Stockholm, rektorsämbetet vid universitetet i Umeå som överlämnat yttranden från matematisk-naturvetenskapliga, samhällsve­tenskapliga och medicinska fakulteterna, rektorsämbetet vid tekniska högskolan i Stockholm som överlämnat yttrande från centrum för humanteknologi, rektorsämbetet vid Chalmers tekniska högskola samt rektorsämbetet vid högskolan i Linköping, som överlämnat yttrande från tekniska fakultetens utbildningsnämnd.

Vidare har yttranden avgetts av arbetarskyddsstyrelsen, styrelsen för arbetarskyddsfonden, statens personalnämnd (SPN), utredningen an­gående den tillämpade beteendevetenskapliga arbetslivsforskningen, ar­betsmiljöutredningen, styrelsen för teknisk utveckUng (STU), statens institut för företagsutveckling (SIFU), Norrbottens läns landstings för­valtningsutskott, länsstyrelsen i Norrbottens län, länsarbetsnämnden i Norrbottens län, Luleå kommun. Norrlandsfonden, Statsföretag AB, Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA), Landsorganisationen i Sverige (LO), Sveriges akademikers centralorganisation (SACO), Tjänstemän­nens centralorganisation (TCO), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska teknologförenlngen, Teknologorganisationen Reftec, Svenska bergsmannaföreningen. Svenska väg- och vattenbyggares riksförbund, Sveriges industriförbund. Kooperativa förbundet (KF), Rygghälsan, Svenska gjuteriföreningen. Järnbruksförbundet samt Svenska gruvför­eningen.

Den av UKÄ överlämnade sammanstäUningen av yttrandena har i huvudsak följande lydelse.

3.1 Allmänt

De flesta remissinstanserna tillstyrker i huvuddrag organisations­kommitténs förslag. De avvikande uppfattningar som förts fram be­träffande förslagets huvudpunkter gäUer dels avvägningen gentemot andra resursbehov, dels lokaliseringen av en arbetsvetenskaplig institu­tion till Luleå. Genomgående betonas att en utökad arbetsvetenskaplig forskning och utbildning nu är angelägen. LO tillstyrker förslaget, men framhåller att en samordning av det pägäende utredningsarbetet inom området bör komma till stånd innan beslut fattas, och arbetsmiljöut­redningen finner det angeläget att ett ställningstagande föregås av bl. a. en analys och vidare bedömning av hur den föreslagna modellen kan

Prop. 1974: 23

18

tänkas verka över ett vidare fält. Nämnda utredning och arbetarskydds­styrelsen önskar en närmare analys av förhållandet mellan den före­slagna utbildningen och skyddsingenjörsutbUdningen samt en bedöm­ning av det totala utbUdningsbehovet. Arbetarskyddsstyrelsen önskar därutöver en överarbetning av kommitténs förslag efter en total struk­turering och planering för landet av den arbetsvetenskapliga utbUdning­en.

Rektorsämbetet och utbildningsnämnden vid sektionen för maskin­teknik vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] befarar att förslaget kommer att inne­bära en resurskoncentration som under lång tid kommer att hindra uppbyggnaden av arbetsvetenskaplig utbildning och forskning vid andra tekniska högskolor. Flera av de remissinstanser som tillstyrkt förslaget exempelvis arbetslivsforskningsutredningen, styrelsen för arbetarskydds­fonden, STU, IVA, SIFU, SAF, Sveriges industriförbund, KF och Gju­teriföreningen, betonar att det måste ses som ett första steg mot en utbyggnad av ämnesområdet vid övriga tekniska högskolor och andra fakulteter. Rektorsämbetet vid Chalmers tekniska högskola och Tekno­logorganisationen Reftec förutsätter att utbyggnadsmöjligheterna vid andra tekniska högskolor inte hämmas om förslaget genomförs. SAF, som allmänt förordar inrättandet av ett stort arbetsvetenskapligt cent­rum med annan lokalisering än Luleå, tillstyrker förslaget under förut­sättning att inte därmed en kraftfullare satsning på arbetsvetenskapen förhindras eUer avsevärt försenas.

3.2 Lokaliseringen till Luleå

Medicinska fakulteten vid universitetet i Göteborg framhåUer att de arbetsvetenskapliga institutionerna vad beträffar forskningen, bör ses som ett komplement till de institutioner där basforskningen bedrivs. De arbetsvetenskaphga institutionernas roll bör vara att i samarbete med specialinstitutionerna formulera problem och skapa metoder samt att samordna forskningen inom de olika områdena. Sådana arbetsveten­skaphga institutioner bör enligt fakulteten inrättas vid större universitet och högskolor på orter med rik och differentierad forskning inom medicinska, samhälls- och beteendevetenskapliga samt tekniska områ­den. Fakulteten tUlstyrker därför förslaget tiU arbetsvetenskaplig institu­tion i Luleå vad gäller undervisning, men föreslår att forskningsresurser­na inom regionen läggs där de erforderliga samlade resurserna är bäst utbyggda. Samhällsvetenskapliga fakulteten och dess utbildningsnämnd vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] framhåller att bl. a. utbytet av insatserna och institutionens forskningsmässiga kontakter skulle förbättras vid en lokali­sering av institutionen till Umeå. Rektorsämbetet vid universitetet i Stockholm understryker allmänt vikten av ökat stöd till basforskningen, särskilt inom det beteendevetenskapliga området.

Prop. 1974:23

19

SAF framhåller att åtminstone ett större arbetsvetenskapligt centrum bör upprättas, med stora resurser och förlagt tiU en ort med tillräckligt omfattande teknisk, medicinsk, beteendevetenskaplig och ekonomisk forskning samt rik tUlgång på skiftande typer av arbetsplatser. Dessa förutsättningar finns i Stockholm, Göteborg och Malmö-Lund och i viss utsträckning även i Umeå-Luleå och Linköping. Samtidigt med detta större centrum bör dock lokala centra, exempelvis med speciella profileringar, förberedas på de orter där tekniska högskolor finns. Mot bakgrund härav och med hänsyn till den inriktning för verksamheten som kommittén föreslagit tillstyrker SAF förslaget.

Även Sveriges industriförbund och Järnbruksförbundet framhåller att en lokalisering till Stockholm, Göteborg eller Malmö-Lund av re­sursskäl vore motiverad. Sveriges industriförbund tillstyrker dock, med hänvisning till det av kommittén formulerade syftet med och profile­ringen av verksamheten, kommitténs förslag. Man betonar att forsk­ningen med lämplig inriktning kan bidra till att lösa den norrländska industrins arbetsmiljöproblem, samt att dess resultat inom det maskin­tekniska området kan verka produktions- och sysselsättningsbefräm-jande inom regionen samtidigt som den geoteknologiska utbildningen bör vinna påtagliga fördelar av kompletteringen med arbetsvetenskap. Svenska gruvföreningen finner det, av liknande skäl och med särskild hänvisning till gruvindustrins behov, synnerligen angeläget att en arbets­vetenskaplig institution tillskapas just vid högskolan i Luleå. Statsföretag AB konstaterar att ett genomförande av förslaget i väsentliga avseenden kan underlätta strävanden att förbättra arbetsmiljö och arbetsförhållan­den bl. a. inom Statsföretags verksamheter i övre Norrland. Värdet av fristående forsknings- och utbildningsresurser inom nära räckhåll för berörda företag kommer enligt Statsföretags mening att bli mycket stort.

Länsstyrelsen i Norrbottens län betonar de särskilda arbetsmiljö­problemen inom regionen och understryker förslagets betydelse mot bakgrund av det regionalpolitiska arbetets numera starkare inriktning mot generellt verkande åtgärder. I en sådan strukturellt inriktad re­gionalpolitik är det viktigt att tillkommande komponenter förstärker och kompletterar befintiig verksamhet. Länsstyrelsen ser högskolan i Luleå och dess samverkan med andra institutioner och näringshvet som det bästa exemplet på denna typ av insatser och framhåller att denna samverkan ytterligare kommer att förstärkas om en arbetsveten­skaplig institution inrättas vid högskolan. Länsstyrelsen aktualiserar vidare i detta sammanhang lokalisering till Luleå av bl. a. konsument­verkets tekniska enhet. Länsarbetsnämnden i Norrbottens län tillstyrker förslaget med hänsyn bl. a. till dess stora intresse för den norrbottniska arbetsmarknadens problem. Luleå kommun framhåller att utbildnings­behovet inom regionen inte tillnärmelsevis täcks genom befintiiga ut-

Prop. 1974: 23

20

bildningsmöjligheter, att utbildningen vid högskolan får ökad attraktion genom förslaget och att detta medför positiva effekter för regionen som helhet.

LO framhåller att arbetsmiljöfrågornas lösning i sig inte är något regionalt problem men att sådana erfarenheter numera vunnits av de­centralisering av den högre utbildningen att förslaget kan tillstyrkas.

3.3 Utbildnings- och forskningsområdet

De flesta remissinstanserna tiUstyrker det föreslagna utbUdnings- och forskningsområdet. Tekniska fakultetens utbildningsnämnd vid hög­skolan i Linköping anser att kommittén försummat den utveckhng som skett inom den organisationsteoretiska forskningen och arbetets roll som inte enbart en sensorisk och motorisk utan även i hög grad social process. Utbildningsnämnden anser att forskningsorganisationen bör ges en mera markerad inriktning mot problem på organisationsnivå än vad kommittén föreslagit. Tjänsterna i industriell ergonomi och arbets­livets socialpsykologi bör därför ändras till arbetsmiljö med arbets­hygien resp. industriell organisation, speciellt arbetsorganisation. Den föreslagna tjänsten i teknisk psykologi bör vidare ersättas av en tjänst med inriktningen människa-maskinsystem i maskinteknisk miljö, mot­svarande den för geoteknologerna avsedda tjänsten i bergmaskintek­nik.

Medicinska fakulteten vid universitetet i Umeå framhåller som sär­skilt skadliga faktorer i arbetsmiljön främst buller, luftförorening och frän fysiologisk synpunkt olämpliga arbetsmoment. I mycket stor ut­sträckning känner man tiU de medicinska förutsättningarna för skador­nas uppkomst och i sådana fall ligger problemens lösning till största de­len i en förbättrad teknik. Fakulteten föreslär därför en inriktning mot dessa problemområden, med professurer i bullerteknologi, ventUations-lära och maskinkonstruktion med särskUd hänsyn till människa-maskin­systemet. Därutöver bör en professur i teknisk yrkeshygien samt be­fattningar på mellannivå för orienteringsämnen tillkomma. Fakulteten betonar vidare vikten av att arbetsbetlngade psykiska sjukdomar före­byggs och föreslår att, för att denna aspekt skall tillföras undervis­ningen och forskningen, en professur i socialpsykiatri, särskilt arbets­psykiatri inrättas vid fakulteten med undervlsnlngsskyldlghet vid hög­skolan i Luleå. Rektorsämbetet vid universitetet i Umeå framhåller i anslutning till detta att kommitténs förslag för högskolans del alltför starkt betonar den humanvetenskapliga sidan på bekostnad av den tekniskt tiUämpade.

Närmast med tanke på den fortsatta utbyggnaden för flera remiss­instanser fram behovet av arbetsvetenskapliga insatser inom andra områden. Medicinska fakulteten vid universitetet i Göteborg betonar

Prop. 1974: 23

21

vikten av områden som kontors- och handelsverksamhet, hushållsgöro-mål och arbetsledning samt framhåller att begreppet arbetsvetenskap måste omfatta även de grundläggande aspekterna på arbetet samt vär­deringen av arbetet. KF föreslår att utbildningen av specialister för företagshälsovård och mUjövård utreds.

Arbetarskyddsstyrelsen önskar, mot bakgrund av de vidare utred­ningar styrelsen föreslår, en total bedömning av för landet angelägna inriktningar och placeringen av dessa vid olika institutioner och hög­skolor.

3.4 Utbildnhigens innehåll

Tekniska fakultetens utbildningsnämnd vid högskolan i Linköping anser, i enlighet med sin uppfattning om utbildnings- och forsknings­området, att de föreslagna kurserna präglas av en alltför snäv individual-psykologisk syn. Ny kurslista bör därför utarbetas. Sektionen för maskin­teknik vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] framhåUer att planerna är ytliga och att kurserna inte i tillräcklig omfattning upptar övningsmoment. Sektionen önskar en större andel arbetsvetenskapliga kurser under de två första läsåren. UtbUdningsnämnden vid sektionen framhåller vidare att inslag i de föreslagna kurserna tyder på en för stark inriktning mot industrins behov av styrmetoder gentemot de anställda.

Gjuteriföreningen önskar att större vikt läggs vid de tekniskt betonade ämnena ergonomi, arbetshygien samt fysikalisk och kemisk arbetsmiljö samt framhåller att med en utvidgad och fördjupad utbildning i gjuteri-teknik vid högskolan skulle de arbetsvetenskapligt skolade ingenjörerna bli lämpliga även för gjuteriindustrin. Bygghälsan vill inom utbUdningen prioritera faktorerna buller, vibrationer, luftföroreningar och khmatolo-giska faktorer samt fysiskt tungt arbete i olämpliga arbetsställningar. Bygghälsan påpekar vidare sociala, medicinska och försäkringstekniska faktorers roll för den psykiska arbetsmiljön och vikten av att dessa fak­torer beaktas. Arbetarskyddsstyrelsen anser att innehållet i den obliga­toriska arbetsvetenskapliga utbildningen bör omorienteras i riktning mot arbetsmedicin och teknisk arbetshygien och att inom den specialiserade utbildningen stor vikt bör läggas vid åtgärder mot olycksfall. Allmänt önskar styrelsen en överarbetning av innehållet i den specialiserade utbildningen efter de utredningar om behov och struktur för landets samlade arbetsvetenskapliga utbildning som styrelsen föreslagit. Bl. a. KF understryker att utbildningen måste anknytas till den praktiska tillämpningen.

3.5    Samverkan

Styrelsen för arbetarskyddsfonden, arbetsmiljöutredningen, rektors­ämbetet samt samhällsvetenskapliga och medici/iska fakultetSerna vid

Prop. 1974: 23

22

universitetet i Umeå, SAF, IVA och Bygghälsan understryker vikten av samverkan mellan Luleå och Umeå. SAF påpekar olägenheten av att det centrum som föreslagits inte kan håUas samlat och föreslår som en alternativ lösning att Umeå görs tiU huvudort för verksamheten inom regionen. Arbetarskyddsstyrelsen understryker att det för arbetsmedi­cinska filialen i Umeå kommer att bli ett kapacitetsproblem i vilken grad medverkan tiU utbildning, utbildningsplanering och forskning i Luleå kan lämnas, och att detta problem behöver diskuteras vi­dare.

IVA, centrum för humanteknologi vid tekniska högskolan i Stock­holm och arbetslivsforskningsutredningen framhåller särskilt beträffande den föreslagna tjänsten i arbetslivets socialpsykologi behovet av sam­arbete med övriga beteendevetenskapliga institutioner i riket för att inte innehavaren skall bli forskningsmässigt isolerad. Utredningen, som markerar vikten av att denna sektor är företrädd vid högskolan, önskar att beslut om inrättande av tjänsten fattas redan nu. Innehavaren bör dessutom få uppgifter, t.ex. handledning, vid en beteendevetenskaplig institution där arbetslivsforskning bedrivs. Utredningen föreslår vidare att en socialpsykologisk arbetslivsforskning byggs upp vid universitetet i Umeå.

Norrbottens lans landstings förvaltningsutskott, länsarbetsnämnden i Norrbottens län, Luleå kommun och Statsföretag AB framhåller sitt starka intresse för samverkan med en arbetsvetenskaplig insthutlon. IVA, STU, KF, Bygghälsan samt medicinska och samhällsvetenskapliga fakulteterna vid universitetet i Göteborg understryker vikten av att verk­samheten byggs upp i samverkan med näringsliv och industri och med inriktning mot dess problem.

3.6 Utbildningens dunensionering

Matematisk-naturvetenskapliga fakulteten vid universUetet i Umeå anser att den föreslagna dimensioneringen till 80 platser för det fjärde studieåret är för hög, både med hänsyn till de studerandes intresse och arbetsmarknadsbehovet. TCO framhåller däremot att, om behoven så påkallar, intagningen relativt snart bör kunna ökas utöver de föreslagna 60 eleverna. I övrigt har inga remissinstanser invänt mot förslaget till dimensionering.

Samhällsvetenskaphga fakulteten vid universitetet i Göteborg, TCO, Svenska väg- och vattenbyggares riksförbund, Luleå kommun och länsarbetsnämnden i Norrbottens län uttrycker starkt intresse för att antagningen av yrkesverksamma tekniker kommer till stånd. Svenska teknologförenlngen betonar i detta sammanhang vikten av fortbildnings-möjligheter för tidigare utexaminerade tekniker.

Teknologorganisationen  Reftec  anser  att  övergång   av  elever  från

Prop. 1974: 23

23

andra högskolor till Luleå bör övervägas ytterhgare, eftersom dessa kan få svårigheter med otillräcklig utbildningsmässig bakgrund inom det arbetsvetenskapliga området. Centrum för humanteknologi vid tekniska högskolan i Stockholm tillstyrker förslaget och framhåller att det, i syfte att underlätta övergången, är viktigt att utnyttja det arbetsvetenskaphga stoff som redan nu finns i obligatoriska och frivilliga kurser vid andra högskolor så att dessa elever kan få möjhghet att inhämta jämförbara grundkunskaper. I detta syfte bör även dispens för individuella studie­planer ges i ökad utsträckning. SPN föreslår att övergången, liksom även antagningen av yrkesverksamma tekniker kombineras med vissa inträdesfordringar till fjärde studieåret.

Svenska bergsmannaföreningen önskar att självkostnadsbärande kur­ser för nu verksamma ingenjörer utan egentlig arbetsvetenskaplig ut­bildning skall anordnas vid institutionen.

3.7 Yrkesverksamhet

Centrum för humanteknologi vid tekniska högskolan i Stockholm, utbildningsnämnden vid sektionen för maskinteknik vid universUetet i[REDACTED_EFTERNAMN], samhällsvetenskaphga fakulteten vid universitetet i Göteborg, TCO, Luleä kommun, länsstyrelsen och länsarbetsnämnden i Norrbot­tens län, styrelsen för arbetarskyddsfonden. Statsföretag AB, Norrlands­fonden, Svenska väg- och vattenbyggares riksförbund och Svenska bergsmannaföreningen uttalar sin tillfredsställelse över förslaget och betonar att det är av stort intresse att det genonUlörs. SACO framhåller att en termins yrkesverksamhet bör vara tillräcklig för det avsedda syftet och att antalet praktikplatser som fordras härmed kan begränsas till hälften. Luleå kommun ifrågasätter däremot om två terminers yrkes­verksamhet är tillräcklig.

IVA, Luleå kommun och SPN förutsätter att högskolan och övriga intressenter medverkar i platsanskaffningen; enligt IVA:s mening krävs speciella insatser från utbildningsmyndigheterna. Tekniska fakultetens utbildningsnämnd vid högskolan i Linköping framhåller att ansvaret för platsanskaffningen måste läggas pä högskolan. Teknologorganisatio­nen Reftec betonar att de studerande måste garanteras tillräckligt antal platser och ser vidare lön enligt kollektivavtal som ett absolut krav för att förslaget skall kunna genomföras, medan tekniska fakultetens ut­bildningsnämnd vid högskolan i Linköping framhåUer att det yrkes­verksamma året bör bli studiemedelsmeriterande.

Länsarbetsnämnden i Norrbottens län anser att det bör vara möjligt att skaffa de platser som blir nödvändiga även om detta i vissa fall får ske utanför länets gränser. SAF framhåller att kommitténs förslag i detta avseende inte är tillräckligt underbyggt.

Länsstyrelsen i Norrbottens län framhåller att särskilda planerings-

Prop. 1974: 23

24

mässiga och ekonomiska resurser behöver tillföras högskolan för pla­nering och genomförande av praktikarbetet.

3.8 Verksamhetens början

Centrum för humanteknologi vid tekniska högskolan i Stockholm, TCO och Luleå kommun tiUstyrker förslaget om rekryteringsfrämjande åtgärder. IVA framhåller dock att detta endast hjälper på kort sikt och att en bred satsning på arbetsvetenskap inom landet är en förut­sättning för att även verksamheten i Luleå skall bli effektiv.

Matematisk-naturvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Umeå betonar bristen på kvahficerade sökande till de föreslagna tjänsterna och föreslår att verksamheten byggs upp successivt. Sektionen för ma­skinteknik och dess utbildningsnämnd vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], som är av samma mening, framhåller att universitetslektorer och forskarassis­tenter under de första åren bör kunna ansvara för undervisning och forskning. Även arbetarskyddsstyrelsen framhåller att den knappa personaltillgången med tanke även på det ökande behovet av kvali­ficerad personal bl. a. vid styrelsen och övriga högskolor kommer att framtvinga en lång uppbyggnadsperiod. Enligt styrelsens mening bör därför övergripande diskussioner komma till stånd om hur det totala behovet av arbetsvetenskapliga lärare och forskare i landet skall kunna täckas. Samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Göte­borg föreslår däremot att samtliga professurer inrättas senast den 1 juli 1975 för att innehavarna skall kuima delta i och styra uppbyggnaden. Fakulteten föreslår vidare att de föreslagna tjänstema som biträdande professor ändras tiU professorstjänster på grund av äiimesområdenas vikt och det angelägna i att få bästa möjliga rekryteringsunderlag. Sven­ska gruvföreningen önskar tjänst som professor i stället för biträdande professor i bergmaskinteknik.

4 Universitetskanslersämbetet

4.1 Förslagets huvuddrag

Det är uppenbart att arbetet med att förbättra arbetsmiljön blir en av de viktigaste uppgifterna i samhället i framtiden. Enligt universitets­kanslersämbetet (UKÄ) kommer utbildning och forskning att på sikt spela en avgörande roll i detta arbete. Det är därför nödvändigt att arbetsvetenskap, vilket används som gemensam beteckning på verksam­het inriktad mot arbetsmiljöproblem, införs inom en rad utbildnings-och forskningsområden, framför allt inom de tekniska, ekonomiska, be­teendevetenskapliga och medicinska områdena.

UKÄ har tillsatt en samrådsgrupp för att initiera och samordna in-

Prop. 1974: 23

25

satserna på det arbetsvetenskapliga området inom universitets- och högskoleorganisationen: När det gäller den tekniska utbUdningen har till denna samrådsgrupp knutits ett arbetsutskott med uppgift att sam­ordna arbetet pä att införa och utöka den arbetsvetenskaphga utbild­ningen vid de tekniska fakulteterna. Arbetet är inriktat på studieplane­arbetet inför läsåret 1974/75. UKÄ har vidare beslutat att till sam­rådsgruppen knyta motsvarande arbetsutskott för det medicinska och för det samhäUsvetenskapliga området.

Det förslag rörande arbetsvetenskaplig utbildning i Luleå som orga­nisationskommittén har presenterat är helt i överensstämmelse med UKÄ:s handlingsprogram såsom det kommit till uttryck i petita och i direktiven till den nämnda samrådsgruppen. Arbetsvetenskaplig utbild­ning och forskning bör enligt UKÄ:s mening utgöra en viktig och integrerad del av verksamheten vid samtliga tekniska fakulteter. Det är därför angeläget att man tar tiUfället i akt att redan från bör­jan ge arbetsvetenskapen en etablerad ställning vid den nya högskolan i Luleå.

Mot denna bakgrund och mot bakgrund av det positiva mottagande som förslaget fått i remissbehandlingen ansluter UKÄ sig till organi­sationskommitténs förslag i dess huvuddrag. UKÄ föreslår därför att organisationskommitténs förslag till arbetsvetenskaplig utbildning och forskning vid högskolan i Luleå genomförs.

4.2 Vissa särskilda frågor

Förutom de allmänna skäl som organisationskommittén redovisar för arbetsvetenskaplig utbUdning vill UKÄ peka på den betydelse denna och kommande arbetsvetenskapliga utbildningar på sikt kan komma att få när det gäller att få fram lärare för att genomföra det av arbets-mUjöutredningen föreslagna mycket omfattande utbildningsprogrammet för skyddsombuden. UKÄ har att i sitt yttrande över arbetsmiljöutred­ningens förslag (SOU 1972: 86) Bättre arbetsmiljö närmare redovisat sina synpunkter i detta avseende.

Beträffande den föreslagna institutionen för arbetsvetenskap med dess högre tjänster viU UKÄ göra följande kommentarer.

För att den utbildning, som det här är fråga om, skaU kunna bedrivas på avsett sätt och fortlöpande kunna förbättras är det nödvändigt att det vid högskolan finns högt kvalificerad forsknings- och lärarpersonal inom det arbetsvetenskapliga området. Detta är också en viktig förut­sättning för att högskolan effektivt skall kunna utnyttja de resurser på det arbetsvetenskapliga området, som finns på andra orter. Organisa­tionskommittén har i ett särskilt avsnitt behandlat frågan om samarbete mellan högolan i Luleå och den kommande filialen till arbetsmedi­cinska avdelningen i Umeå och universitetet där och uttalat att förut-

Prop. 1974: 23

26

sättningar kan skapas för ett slagkraftigt arbetsvetenskapligt centrum i Umeå-Luleåområdet. UKÄ vill starkt betona betydelsen av ett sådant samarbete, eftersom en av huvudtankarna i organisationskommitténs förslag är att verksamheterna i Umeå och Luleå skaU komplettera varandra. Samtidigt ser UKÄ den föreslagna organisationen som ett steg i en utveckling där centra med inriktning mot andra arbetsveten­skaphga problemområden etableras inom universitets- och högskole­väsendet.

När det gäller den särskilda inriktningen av arbetsvetenskap som or­ganisationskommittén föreslår viU UKÄ understryka att denna nära ansluter till den profil som högskolan i Luleå har mot produktions­teknik, tung konstruktion och anläggningar under jord. Förslaget kan därför väl passas in i en successiv utbyggnad av arbetsvetenskap vid de övriga tekniska högskolorna med dessas olika profileringar av verk­samheten.

Organisationskommitténs förslag att mellan det tredje och fjärde studieåret lägga in två terminers yrkesverksamhet innebär en nyhet när det gäller civilingenjörsutbildning. UKÄ anser att denna meUanllggande yrkesverksamhet kan få mycket stort värde för utbildningen. Det är därför angeläget att stora ansträngningar görs för att underlätta för de studerande att få lämpligt arbete under de två meUanterminerna och för att lösa bostads- och andra liknande problem. Sedan betänkandet överlämnats har organisationskommittén på UKÄ:s begäran närmare undersökt möjhgheterna att bereda de studerande praktikarbete. Av denna undersökning framgår att förutsättningarna är synnerligen goda för att inom regionen ge de studerande det avsedda praktikarbetet.

I betänkandet föreslås att utbildrungen skall dimensioneras för 80 studerande under fjärde studieåret. Därav skulle 60 rekryteras från den tredje årskursen medan 20 platser skulle vara avsedda för fortbildning av redan yrkesverksamma. Med tanke på svårigheterna att förutse de studerandes efterfrågan på dessa platser anser UKÄ att intagningen till fjärde året inte bör låsas till de angivna talen 60 resp. 20. Dessa tal bör snarare betraktas som riktmärken. Vissa omfördelningar inom total­ramen 80 intagna bör kunna ske om detta visar sig lämpligt.

Vid införandet av nya utbildningar är det av vikt att arbetsmarknaden i god tid får information om innehållet i den nya utbildningen. UKÄ avser att vid bifall till förslaget beakta behovet av sådan informa­tion.

I fråga om kostnaderna ansluter UKÄ sig i huvudsak till de beräk­ningar som organisationskommittén gjort. UKÄ kommer att redovisa medelsbehoven i sina årliga anslagsframställningar. Eftersom det från planeringssynpunkt är viktigt att professorer och biträdande professorer kan delta i uppbyggnaden av institutionen föreslår UKÄ principbeslut i enlighet med organisationskommitténs förslag om inrättande av sådana tjänster.

Prop. 1974: 23

27

5 Departementschefen

Under de senaste åren har en rad åtgärder vidtagits i syfte att skapa en bättre arbetsmUjö. Arbetarskyddets resurser har förstärkts och yrkes­inspektionens insatser på arbetsplatserna ökar. År 1972 iiUedde arbetar­skyddsfonden sin verksamhet för att stödja forskning, utbildning och information om arbetsmiljön. På grundval av ett betänkande från arbetsmiljöutredningen (S 1970: 35) beslutade statsmakterna år 1973 om en rad reformer som syftar till att skapa en bättre arbetsmiljö och ge de anställda ökat inflytande över arbetsmUjön på den egna arbets­platsen (prop. 1973: 130, SoU 1973: 25, rskr 1973: 290).

I det långsiktiga arbetet på att åstadkomma en bättre arbesmiljö spelar utbildrungen och forskningen en betydelsefull roU. Den utbildning rörande arbetsmiljöfrågor, som i dag ges vid universitet och högskolor, hestår av kortare eller längre kurser inom skilda ämnesområden. Uni­versitetskanslersämbetet (UKÄ) tiUsatte år 1973 en samrådsgrupp med uppgift att ta initiativ till och samordna insatserna pä det arbetsveten­skapliga området inom universitetsväsendet. Arbete pågår för att öka inslaget av kurser rörande arbetsmiljöfrågor i första hand inom teknis­ka, samhällsvetenskapliga och medicinska utbildningar. Jag vill betona vikten av att sådana förändringar av utbildningen genomförs att de studerande bättre än f. n. blir förberedda för att i yrkeslivet göra insat­ser som syftar till att förbättra arbetsmiljön.

Vid universitet och högskolor bedrivs forskning inom det arbetsveten­skaphga området vid bl. a. de samhällsvetenskapliga, medicinska och tekniska fakulteterna, även om omfattningen är ganska begränsad. Vidare utförs forskning och utvecklingsarbete inom ohka delar av det arbetsvetenskaphga området vid den arbetsmedicinska avdelningen inom arbetarskyddsstyrelsen.

Organisationskommittén för högre teknisk utbUdning och forskning i övre Norrland har, som jag redovisat i det föregående, i december 1972 till UKÄ överlämnat förslag om uppbyggnad av en utbUdnings-och forskningsorganisation inom det arbetsvetenskapliga området vid högskolan i Luleä. UtbUdnings- och forskningsorganisationen i övrigt vid högskolan har sin tyngdpunkt inom områdena maskinteknik samt gruv- och anläggningsteknik. Med hänsyn till att motsvarande branscher inom näringslivet den tunga maskinindustrin och gruvindustrin -r- har speciellt svårbemästrade arbetsmiljöproblem anser organisationskommit­tén att det finns särskilda skäl och förutsättningar att inrikta den högre tekniska utbUdningen och forskningen i Luleå mot arbetsvetenskap.

Organisationskommittén föreslår att de studerande på såväl den maskintekniska som den geoteknologiska utbildningslinjen vid  hög-

Prop. 1974: 23

28

skolan ges möjlighet att under det avslutande fjärde läsåret få en arbets­vetenskaplig specialisering av sin utbildning. Dessutom bör, enligt för­slaget, studerande från andra tekniska fakulteter ges möjlighet att genomgå den arbetsvetenskapliga utbildningen i Luleå. Kommittén föreslår vidare att även yrkesverksamma tekniker skall kunna följa den aktuella utbildningen under ett läsår eller delar därav. Den arbets­vetenskapliga utbildningen i Luleå föreslås omfatta sammanlagt 80 utbUdningsplatser per år inom ramen för den beslutade utbUdnings­kapaciteten vid högskolan.

För att den föreslagna utbUdningen skall kunna bedrivas på ett kvalitetsmässigt tiUfredsställande sätt måste den enligt organisations­kommitténs mening stödjas av forskning inom området. Kommittén föreslår därför att vid högskolan i Luleå inrättas en professur i vart och ett av ämnena industriell ergonomi och arbetslivets socialpsykologi samt en tjänst som biträdande professor i vart och ett av ämnena teknisk psykologi och bergmaskinteknik. Tjänsterna föreslås tillhöra en särskild arbetsvetenskaplig institution vid högskolan. Kommittén före­slår slutligen att ett slagkrafigt arbetsvetenskapligt centrum skapas i UmeåLuleåområdet genom att en nära samverkan etableras mellan högskolan i Luleå, universitetet i Umeå samt filialen i Umeå till arbets­medicinska avdelningen inom arbetarskyddsstyrelsen.

Organisationskommitténs förslag har fått ett i huvudsak positivt mot­tagande vid remissbehandlingen. UKÄ anser det angeläget att arbets­vetenskapen redan från början får en etablerad ställning vid högskolan i Luleå och föreslår därför att kommitténs förslag om arbetsvetenskaplig utbildning och forskning i Luleå genomförs.

Jag delar remissinstansernas och UKÄ:s bedömning av kommitténs förslag och förordar därför att utbildning och forskning med inriktning mot det arbetsvetenskapliga området kommer till stånd vid högskolan i Luleå. Härigenom kommer utbildningen och forskningen där att få ökad bredd, vilket är av stor betydelse för verksamheten vid den nya högskolan.

Jag tillstyrker i likhet med UKÄ den av kommittén föreslagna upp­läggningen av den arbetsvetenskapliga utbildningen i Luleå. Detta inne­bär att studerande på såväl den maskintekniska som den geotekno­logiska utbildningslinjen vid högskolan får möjlighet att under den tredje årskursen välja en arbetsvetenskaplig specialisering, vars tyngd­punkt ligger i den fjärde årskursen.

Kommittén föreslår vidare, som jag redovisat i det föregående, att den arbetsvetenskapliga utbildningen skall kunna genomgås även av studerande vid andra tekniska fakulteer och av yrkesverksamma tekni­ker. Jag biträder även detta förslag. Högskolans ledning bör ärligen, med utgångspunkt i befintliga undervisnings- och handledningsresurser, faststäUa antalet platser för studerande ur var och en av de nämnda stu-

Prop 1974: 23

29

derandekategorierna. För högskolans beslut bör gälla en totalram. Jag avser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att bestämma denna totalram tiU högSt 80 utbUdningsplatser per år.

Organisationskommittén anser att den nuvarande praktiken på fyra månader för studerande vid tekrusk fakultet inte ger tillräcklig erfaren-hetsgrund för den avslutande arbetsvetenskaphga specialiseringen. När de studerande går igenom denna utbildning är det fördelaktigt om de har erfarenhet från yrkesverksamhet i industrin. Kommittén föreslår därför att den som antagits tUl den arbetsvetenskapliga utbildningen skaU arbeta i industrin under tvä terminer mellan det tredje och det fjärde studieåret. Jag delar UKÄ:s uppfattning att den föreslagna yr­kesverksamheten kan få mycket stort värde för den aktuella utbild­ningen. Ett mera definitivt beslut rörande uppläggningen av utbildning­en bör dock fattas först när erfarenheter av den föreslagna studieord­ningen finns. Jag förordar därför att denna studieordning ges karaktär av försöksverksamhet.

Det är angeläget att den föreslagna arbetsvetenskapliga utbildningen i Luleå kan repliera på en forskningsorganisation inom det arbetsveten­skapliga området vid högskolan. En sådan bör därför successivt byggas upp. Den bör erUigt min mening få en bredd och en sammansättning som möjliggör ett effektivt lagarbete kring olika arbetsmiljöproblem. Jag viU här hänvisa tiU vad jag i det följande kommer att anföra om betydelsen av samarbete på det arbetsvetenskapliga området. Med hän­syn till betydelsen av att den arbetsvetenskapliga utbildningen och forsk­ningen i Luleä kan påbörjas i eiUighet med kommitténs förslag bör be­slut redan nu fattas om den första av de av kommittén föreslagna fors­kartjänsterna. Jag förordar därför att Kungl. Maj:t inhämtar riksdagens bemyndigande att inrätta en professur i industriell ergonomi vid hög­skolan i Luleå den 1 juli 1975. Jag avser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att meddela bestämmelser angående förfarandet vid tiUsättning av professuren.

Kommittén har, som jag redovisat i det föregående, föreslagit att ett samarbete inleds inom det arbetsvetenskapliga området mellan hög­skolan i Luleå, universitetet i Umeå samt filialen i Umeå till den arbets­medicinska avdelningen inom arbetarskyddsstyrelsen. Jag vill i likhet med UKÄ stryka under betydelsen av att detta samarbete kommer till stånd, eftersom goda förutsättningar därigenom kommer att finnas för att verksamheterna inom det arbetsvetenskapliga området på de berörda orterna skall komplettera varandra på ett funktionellt sätt. Jag vill i detta sammanhang erinra om att chefen för socialdepartementet i prop. 1973: 130 (s. 129) framhåUit det angelägna i en samverkan meUan den arbetsmedicinska avdelningen och den högre utbildningen och forsk­ningen vid universitet och högskolor genom att innehavare av tjänst som professor och som laborator vid bl. a. filialen i Umeå till den ar-

Prop. 1974: 23

30

betsmedidnska avdelningen skaU kunna åläggas att i tjänsten under­visa, handleda och examinera inom uiuversitetsorganisationen, före­trädesvis inom forskamtbUdningen. Vidare bör innehavare av sädan tjänst bh ledamot i vederbörande fakultet. Det ankommer på Kungl. Maj:t att efter förslag från arbetarskyddsstyrelsen, och UKÄ besluta i dessa frågor.

Jag räknar med att den arbetsvetenskapliga utbildningen vid hög­skolan i Luleå kan påbörjas läsåret 1976/77. Detta innebär att de stude­rande som innevarande läsår går i andra årskursen vid högskolan blir den första studiegrupp, som kan välja den arbetsvetenskapliga speciali­seringen under det fjärde studieåret av sin utbUdning.

Under åberopande av vad jag anfört hemställer jag, att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att

1.

godkänna de av mig förordade riktiinjerna för arbetsveten­skapUg utbildning och forskning vid högskolan i Luleå,

2.

bemyndiga Kungl. Maj:t att inrätta en professur enligt vad jag förordat i det föregående.

Med bifaU tUl vad departementschefen sålunda med in­stämmande av statsrådets övriga ledamöter hemstäUt för­ordnar Hans Maj:t Konungen att tUl riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta proto­koll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

Prop. 1974: 23

31

Innehåll

Sida

1

Inledning

3

2

Organisationskommittén

4

2.1

AUmänna överväganden

4

2.2

Defiiution av det arbetsvetenskapliga ämnesområdet

6

2.3

Befintiig arbetsvetenskaplig utbildning och forskning m. m.

6

2.3.1

Tekniska fakulteterna

6

2.3.2

Filosofiska fakulteterna

7

2.3.3

Arbetsmedicinska avdelningen inom arbetarskyddssty­relsen

8

2.4                        Förslag tiU arbetsvetenskaplig utbUdning

och forskning vid hög­

skolan i Luleå

9

2.4.1

Utbildningen

9

2.4.2

Forskningen

12

2.4.3

Tjänster

12

2.4.4

Samverkan med andra institutioner

14

2.4.5

Åtgärder på kort sikt

15

2.4.6

Resursbehov

16

3 Remissyttrandena

17

3.1

Allmänt

17

3.2

Lokaliseringen tUl Luleå

18

3.3

Utbilndings- och forskningsområdet

20

3.4

Utbildningens innehåll

21

3.5

Samverkan

21

3.6

UtbUdningens dimensionering

22

3.7

Yrkesverksamhet

23

3.8

Verksamhetens början

24

4 Universitetskanslersämbetet

24

4.1

Förslagets huvuddrag

24

4.2

Vissa särskilda frågor

2S

5 Departementschefen

27

TRYCKCIRIBOLAGET   IVAR   H/EGGSTROM   AB.   STOCKHOLM   1974