Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop.  1979/80:152

Regeringens proposition

1979/80:152

om vissa anslag ur kyrkofonden, m. m.:

beslutad den 13 mars 1980.

Regeringen föreslår riksdagen att anlaga de förslag som har upptagits bifogade uidrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar:

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

KARL BOO

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionens första avsniu rör frågor om anslag ur kyrkofonden. Sålunda föreslås anslag till nya stiftsadjunktstjänster i Linköpings, Lunds och Göteborgs stift samt till en kontraktsadjunktstjänst i Härnösands stift. Vidare föreslås anslag till ytterligare en tjänst som förste stiftsadjunkt för finskspråkiga. Uppräkning föreslås bl. a. av bidragen till svenska kyrkans cenlralråd för evangelisation och församlingsarbete, svenska kyrkan i utlandet och svenska kyrkans diakoninämnd saml av anslagen till fortbild­ningskurser för präster och kyrkomusiker. Svenska kyrkan i utlandet föreslås få ett nytt lönebidrag för sin verksamhel med turistpräster och fem lönebidrag för tjänstebiträden ål sjömanspräster. Slutligen föreslås atl ur kyrkofonden skall få bestridas kostnader för praktisk prästutbildning.

I det andra avsnittet framläggs förslag om viss ändring av organisationen för svenska kyrkans medverkan i den andliga vården vid sjukhus. Enligt förslaget skall i pastorat, där det finns en eller flera sjukvårdsinrättningar med tillhopa minst 1 200 vårdplatser, kunna inrättas en komministertjänst, vars innehavare skall ha till huvudsaklig uppgift atl svara för den andliga vården vid sjukhusen. Bidrag ur kyrkofonden föreslås utgå för sådan tjänst.

1   Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 152

Prop.  1979/80:152

KOMMUNDEPARTEMENTET

Utdrag PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde 1980-03-13

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN]. ordförande, och statsråden Ullslen,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wirlén,[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Pelri

Föredragande: statsrådet Boo

Proposition om vissa anslag ur kyrkofonden, m. m.

I. Vissa anslag ur kyrkofonden

1  Inrättande av nya stifts- och kontraktsadjunktstjänster

Av de 62 1/2 stiftsadjunktstjänster som f. n. finns inrättade är sju avsedda för den finskspråkiga befolkningen i Sverige. De övriga stiftsadjunktstjän­sterna har av regeringen för tiden den 1 juli 1979-den 30 juni 1980 fördelats så att Uppsala stift erhållit sju, varav två med placering vid ärkebiskopens kansli, Lunds stift sex, Göteborgs, Luleå och Stockholms stift vartdera fem. Skara, Strängnäs, Västerås, Växjö och Härnösands stift vartdera fyra, Linköpings och Karlstads stift vartdera tre samt Visby stift en och en halv.

Flertalet av de kontraktsadjunktstjänster som finns inrättade är avsedda för tjänstgöring bland finskspråkiga. Utöver dessa finns f. n. endast kontraktsadjunktstjänster i Luleå stift.

Domkapitlen i Linköping och[REDACTED_EFTERNAMN] anhåller att få inräita en ny stiftsadjunktstjänst i resp. stift och domkapitlet i Göteborg att få inrätta två sådana tjänster. Den föreslagna tjänsten i Linköpings stift är avsedd för evangelisationsarbete, verksamhet inom fritidskyrkan och arbetslivsfrågor. Innehavaren av tjänsten i Lunds stift skulle arbeta på sjömansgården i Helsingborg. Av de föreslagna tjänsterna i Göteborgs stift är den ena avsedd

Prop.  1979/80:152

3

för utbildningsfrågor m. m. och den andra för arbete bland skolungdom och studenter.

Domkapitlet i Härnösand anhåller att en tjänst som kontraklsadjunkt för Sollefteå och Ådalens kontrakt skall inrättas och föreslår att kyrkoadjunkls-tjänsten i Boteå pastorat i Sollefteå kontrakt samtidigt skall dras in.

Kammarkollegiet framhåller att Linköpings, Lunds och Göteborgs stift i fråga om antalet stiftsadjunktstjänster i förhållande till folkmängden är missgynnade i jämförelse med andra stift. Kollegiet har inte något att erinra mot att de föreslagna stiftsadjunktjänsterna inrättas. Kollegiet tillstyrker vidare förslaget om utbyte av en kyrkoadjunktstjänst i Härnösands stift mot en kontraktsadjunktstjänst.

Föredraganden

Inrättandet av nya stiftsadjunktstjänster i Linköpings, Lunds och Göte­borgs stift skulle innebära ökade möjligheter att placera präster på viktiga arbetsuppgifter som inte är begränsade till ett visst pastorat. Jag lillstyrker att en ny stiflsadjunktstjänst får inrättas i vart och ett av nämnda tre stift. Vidare tillstyrker jag att en kyrkoadjunktstjänst i Härnösands stift får bytas ut mot en tjänst som kontraktsadjunkt.

2 Inrättande av en tjänst som förste stiftsadjunkt för Fmskspråkiga

För kyrklig verksamhel bland finskspråkiga personer i Sverige finns anställda sju förste stiftsadjunkter. En av dessa är anställd vid ärkebiskopens kansli och har ansvaret för den övergripande planeringen och samordningen av svenska kyrkans verksamhet bland finskspråkiga. Av de övriga är en anställd i Uppsala stift, en i Skara stift med skyldighet att tjänstgöra även i Karlstads stift, en i Strängnäs stift med skyldighet att tjänstgöra även i Linköpings stift, en i Västerås stift, en i Lunds stift med skyldighet att tjänstgöra även i Växjö stift och en i Göteborgs stift.

1979 års kyrkomöte har anhållit dels om inrättande av ytterligare tre förste stiftsadjunktstjänster att tilldelas Linköpings, Växjö och Karlstads stift, dels att kyrkofondsmedel anslås för inrättande av en tjänst som stiftsadjunkt för invandrarfrågor knuten till ärkebiskopens kansli (mot. 1979:2,3 och 75, 2TU 5, kskr 15).

Förslagen tillstyrks av kammarkollegiet, statens invandrarverk, ärkebisko­pen samt domkapitlen i Linköping, Växjö och Karlstad. Svenska kyrkans cenlralråd för evangelisation och församlingsarbete understryker behovet av en samordnande funkiion för invandrarfrågor inom svenska kyrkan. Riksförbundet för finskspråkigt församlingsarbete i Sverige anser det nödvändigt att utöka antalet förste stiftsadjunkter för finskspråkiga så att varje stiftsadjunkt endast har ett stift som tjänstgöringsområde. Vidare anhåller domkapitlet i Strängnäs att den för Strängnäs och Linköpings stift

Prop.  1979/80:152

4

gemensamma tjänsten som försie stiftsadjunkt för finskspråkiga ändras till en tjänst för enbart Strängnäs stift.

Föredraganden

Med hänsyn till det stora antalet finskspråkiga invandrare tillstyrker jag att ytterligare en tjänst som förste stiftsadjunkt för finskspråkiga får inrättas. Det bör ankomma på regeringen atl besluta om i vilket eller vilka stift denna tjänst skall placeras. Frågan om hur svenska kyrkans arbete bland invandrare skall organiseras bör enligt min mening övervägas ytterligare. Jag är därför inte beredd atl tillstyrka förslagel om inrättande av en ijänsl som stiftsadjunkt för invandrarfrågor vid ärkebiskopens kansli.

3 Bidrag till svenska kyrkans centralråd

I en gemensam skrivelse anhåller .vc/ji/ca kyrkans cenlralråd, styrelsen för svenska kyrkan i utlandet, svenska kyrkans diakoninämnd, rikskommillén för siifisiingen och Svenska kyrkans församlings- och pasioralsförbund bl. a. om ökade anslag ur kyrkofonden till centralrådet, svenska kyrkan i utlandet och diakoninämnden. Förslagen redovisas i det följande för vart och elt av dessa ändamål.

Verksamheten vid dessa tre rikskyrkliga organ bekostas i dag i stor utsträckning genom bidrag från Stiftelsen Rikskyrklig finansiering, kollekt-medel och andra insamlade medel. Sliftelsen Rikskyrklig finansiering bildades år 1975 för att i en krissituation underlätta finansieringen av de kyrkliga riksorganen. Genom stiftelsen insamlas medel från kyrkokommu­nerna, vilka medel sedan fördelas till rikskyrkliga ändamål.

Som skäl för ökade anslag ur kyrkofonden till de tre kyrkliga riksorganen framhålls bl. a. att systemet med riksfinansiering var avsett som en provisorisk lösning i en krissituation och att en finansiering via kyrkofonden skulle, jämförd med det nuvarande frivilliga systemet, ha den fördelen att alla pastorat får bidra.

Till centralrådet utgår f. n. bidrag ur kyrkofonden för avlönande av sju tjänstemän. Bidragen utgår med belopp som motsvarar hälflen av stiftsad­junkts lön i näst högsta åldersfilläggsklass och viss reseersättning. Som villkor för bidrag gäller i princip att innehavaren av tjänsten är präst i svenska kyrkan. Regeringen kan dock medge att bidrag får utgå även om innehavaren av en tjänst inte är präst.

I den gemensamma skrivelsen anhålls att kyrkofondsbidraget räknas upp till 100 % av stiftsadjunkts lön och att hittillsvarande inskränkning att vederbörande skall vara prästvigd upphävs. Prästutbildning anses inte alltid vara den lämpligaste utbildningen.

Kammarkollegiet framhåller att kollegiet i allt väsentligt delar de synpunkter på finansieringsproblemen som kommit till uttryck i skrivelsen.

Prop.  1979/80:152

5

Kollegiet tillstyrker därför att kyrkofonden i ökad utsträckning tas i anspråk för finansiering av de kyrkliga riksorganens verksamhet. Beträffande centralrådet lillstyrker kollegiet att bidrag får utgå dels för avlönande av sju tjänstemän - oavsett om de är präster i svenska kyrkan eller ej - med belopp som för varje tjänsteman motsvarar stiftsadjunkts lön i näst högsta löneklassen inkl. lönekostnadspålägg, dels till resor som hitlills.

Föredraganden

Verksamheten vid de kyrkliga rikso-ganen är av värde för samtliga församlingar. I princip delar jag därför uppfattningen att denna verksamhet inte i så stor utsträckning som f. n. bör vara beroende av frivilliga bidrag. Jag tillstyrker att till centralrådet får utgå bidrag ur kyrkofonden för sju tjänstemän med belopp som för varje tjänst motsvarar 70 % av stiftsadjunkts lön i näst högsta ålderstilläggsklassen och viss reseersättning. Bidrag bör få utgå även om innehavaren av tjänsten inte är präst. Mina ställningstaganden lill övriga i den gemensamma skrivelsen framförda förslag redovisas under följande anslagspunkler.

4 Bidrag till svenska kyrkan i utlandet

Ur kyrkofonden utgår f. n. till styrelsen för svenska kyrkan i utlandet 22 bidrag om vartdera 76 700 kr. för budgetår för avlöning av präster som är anställda i styrelsens tjänst i utlandet. Två av dessa bidrag är avsedda för luristpräster. Vidare utgår bidrag till bestridande av löne- och resekostnader för två sekreterare hos styrelsen, beräknade på samma säu som bidragen för sju tjänstemän hos svenska kyrkans centralråd.

I den under p. 3 redovisade skrivelsen från svenska kyrkans centralråd m. fl. föreslås

a)

att ytterligare ett lönebidrag får utgå för verksamheten med turistpräs­ter,

b)

att ett åkningsbidrag på 6 000 kr. får läggas till vart och ett av lönebidragen,

c)

att löne- och resebidrag får utgå för ytterligare en sekreterare hos styrelsen,

d)    att lönebidragen för de tre sekreterarna får utgå med 100 % av

stiftsadjunkts lön och

e) att bidrag får utgå för utlandsprästernas biträdespersonal.

Styrelsen för svenska kyrkan i utlandet anhåller vidare i en särskild skrivelse

om lönebidrag för fem tjänstebiträden vid utlandsstationerna. Som motive­ring för detta yrkande anförs att predikoverksamheten vid flera stationer är av  sådan  omfattning  att   pastor  inte   kan   utföra  den   utan  hjälp  av tjänstebiträde. Kammarkollegiet tillstyrker att ur kyrkofonden får till styrelsen för svenska

r Riksdagen 1979/80. 1 saml. Nr 152

Prop.  1979/80:152

6

kyrkan i utlandet utgå

dels 23 bidrag om vartdera i avrundat belopp 85 500 kr. för budgelår - däri inräknat etl bostadstillägg om 6 000 kr. och ell åkningstillägg om likaledes 6 000 kr. - för avlöning av präster som är anställda i styrelsens tjänst i utlandet,

dels löne- och resebidrag för tre hos styrelsen anslällda sekreterare enligt samma grunder som föreslagits för sju av ijänstemännen hos centralrå­det,

dels fem bidrag om vartdera 36 100 kr. för budgetår för avlöning av icke prästvigda tjänstebiträden vid utlandssiationerna.

Föredraganden

De ökade lönekostnaderna motiverar en uppräkning av vart och ett av bidragen för avlöning av styrelsens präster i utlandet med 7 900 kr. till 84 600 kr. Jag har därvid inte räknat med något åkningsbidrag. För tiden den 1 januari 1979-den 30 juni 1980 bör utgå retroakfivi fillägg med 102 000 kr.

Erfarenheterna av verksamheten med turistpräster har varit mycket positiva. Jag lillstyrker därför att bidrag får utgå för ytterligare en turistpräst. Fr. o. m. den 1 juli 1980 bör alltså t. v. till styrelsen för svenska kyrkan i utlandet utgå 23 bidrag om vartdera 84 600 kr. för budgetår för avlöning av präster som är anställda i styrelsens tjänst i utlandet.

Vid några av utlandsstationerna har assistenterna sådana arbetsuppgifter att de kan betraktas som tjänstebiträden åt sjömansprästerna. Kostnaderna för ersättning till icke prästvigt tjänstebiträde åt präst i Sverige bestrids ur kyrkofonden. Jag tillstyrker att till styrelsen för svenska kyrkan i utlandet fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. får utgå fem bidrag om vartdera 53 000 kr. för budgetår för avlöning av tjänstebiträden.

Under föregående anslagspunkt harjag förordat att bidrag får utgå för sju tjänstemän hos centralrådet med belopp som motsvarar 70 % av stiftsad­junkts lön i näst högsta ålderstilläggsklassen och viss reseersättning. Bidrag för två tjänstemän hos styrelsen för svenska kyrkan i utlandet bör utgå enligt samma grunder. Förslaget om bidrag för ytterligare en sekreterare är jag inle beredd att biträda.

5 Bidrag till svenska kyrkans diakoninämnd

Ur kyrkofonden utgår f. n. bidrag till löne- och resekostnader för en sekreterare (generalsekreteraren) hos svenska kyrkans diakoninämnd. Bidraget beräknas efter samma grunder som bidragen för tjänstemän hos svenska kyrkans centralråd och hos styrelsen för svenska kyrkan i utlan­det.

I den under p. 3 redovisade skrivelsen från svenska kyrkans cenlralråd m. fl. anhålls om bidrag med 100 % av stiftsadjunkts lön för generalsekre­terartjänsten och fyra tjänster som innehas av icke prästvigda personer.

Prop.  1979/80:152

7

Kammarkollegiet tillstyrker att ur kyrkofonden får ulgå löne- och resebidrag för ifrågavarande fem tjänster hos diakoninämnden enligt samrna grunder som föreslagits för motsvarande tjänster hos centralrådet och slyrelsen för svenska kyrkan i ullandel.

Föredraganden

Bidrag för en sekreterare hos diakoninämnden bör, i enlighet med vad jag förordal beiräffande bidragen till tjänstemän hos centralrådet och styrelsen för svenska kyrkan i utlandet, utgå med belopp som motsvarar 70 % av stiftsadjunkts lön i näst högsia ålderstilläggsklassen och viss reseersättning. Förslaget om bidrag för ytterligare sekreterare hos diakoninämnden är jag inte beredd atl lillsiyrka.

6 Bidrag till kyrkomusikerutbildningen vid Sköndaisinstitutet

För innevarande budgetår har anvisats ett anslag av högst 580 000 kr. till bestridande av kostnader för utbildning av kyrkomusiker vid Sköndaisinsti­tutet.

Direktionen för Svenska diakonsällskapet anhåller dels om ett anslag för budgetåret 1980/81 på 781 894 kr., dels om ett enligt principen för statsbidrag till den sociala utbildningen vid Sköndaisinstitutet beräknat tilläggsanslag när de löne- och arvodeskostnader som föranleds av ändrade avtal kan framräknas. Av de beräknade kostnaderna för budgetåret 1980/81 avser 697 302 kr. avlöningskostnader för lärare, 30 000 kr. kostnader för utbyte av delar av instrumentariet och 148 525 kr. övriga driftkostnader. Inkomsterna i form av elevavgifter, rikskollekter och kyrkorådsanslag beräknas fill 93 933 kr.

Kammarkollegiet tillstyrker att bidrag får utgå dels med högst 90 % av beräknade avlöningskostnader för lärare, dels med 30 000 kr. till utbyte av delar av instrumentariet. Kollegiet avstyrker däremot bidrag för övriga driftkostnader och retroaktivt tilläggsanslag för avlöningskostnaderna.

Föredraganden

Utbildningsmöjligheterna för kyrkomusiker är mycket begränsade. Utbildningen vid Sköndaisinstitutet fyller därför en viktig uppgift och jag finner det angeläget att stödja denna utbildning. Bidraget har under senare år räknats upp avsevärt. Genom att lönekostnaderna samtidigt ökat mycket kraftigt har emellertid bidraget inte kommit att täcka så stor del av kostnaderna för utbildningen som avsetts. Jag föreslår att regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande att fr. o. m. nästa budgetår räkna upp bidraget till kyrkomusikerutbildningen vid Sköndalsinsfitutet med belopp

Prop.   1979/80:152

8

som motsvarar de ökade lönekostnaderna på grund av träffade avtal vid oförändrat antal undervisningstimmar och elever. Något lilläggsanslag är jag däremot inte beredd att tillstyrka.

7 Biträdeshjälp åt biskoparna

För innevarande budgetår har anvisats ett anslag av högst 340 000 kr. för biträdeshjälp åt biskoparna.

Svenska kyrkans personalförbund anhåller att biskoparna skall få heltids­anställda sekreterare.

Föredraganden

Anslaget bör för nästa budgetår räknas upp med 90 000 kr. till 430 000 kr. för att göra det möjligt för ytterligare några av de mest arbetslyngda biskoparna att anställa biträden på halvtid.

8 Anslag för anlitande av biträde vid handläggningen av kyrkliga ärenden

Med stöd av 12 § lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader (ändrad 1975:1323) utgår ur kyrkofonden anslag för anlitande av biträde vid handläggningen av kyrkliga ärenden inom vederbörande departement. Anslaget är sedan budgetåret 1965/66 uppfört med 80 000 kr. Samtidigt som lönekostnaderna ökal har handläggningen av kyrkliga ärenden under senare år kommit att kräva allt större arbetsinsatser. För nästa budgetår räknar jag därför med en ökning av medelsbehovet för ifrågavarande ändamål till 140 000 kr.

9 Anslag för anordnande av fortbildningskurser för präster

Sedan budgetåret 1953/54 utgår ett årligt anslag ur kyrkofonden för studiebidrag åt präster vid tjänstledighet i vissa fall och för anordnande av teologiska fortbildningskurser för präster. Ur anslaget bestrids fr. o. m. budgetårel 1978/79 även kostnader för anordnande av kurser i arbetsledning för kyrkoherdar. Anslaget är nu uppfört med 265 000 kr. För nästa budgetår föreslår jag att anslaget räknas upp med 20 000 kr. till 285 000 kr.

10 Anslag för anordnande av fortbildningskurser för kyrkomusi­ker

Sedan budgetåret' 1976/77 utgår ett årligt anslag ur kyrkofonden för anordnande av fortbildningskurser för kyrkomusiker. Anslaget är inneva­rande år uppfört med IIOOOO kr. Jag föreslår att anslaget fr. o. m. nästa budgetår räknas upp med 15 000 kr. till 125 000 kr.

Prop.  1979/80:152

9

11 Praktisk prästutbildning

Enligt beslut av riksdagen skall svenska kyrkan fr. o. m. den 1 juli 1980 överta huvudansvaret förden praktiska prästutbildningen från universiteten (prop. 1978/79:151, KrU 1978/79:28, rskr 1978/79:350). Utbildningen förlängs till två terminer, varav en halv termin för en inom högskolan anordnad kurs i Människosyn och människovård. I övrigt skall utbildningen meddelas i svenska kyrkans egen regi och förläggas till två pastoralinstilul, ett i Uppsala och ett i[REDACTED_EFTERNAMN].

I prop. 1978/79:151, som låg till grund för riksdagens beslut, förklarade föredraganden atl frågan om utbildningens administration borde utredas ytterligare. Han framhöll att starka skäl talade för att svenska kyrkans utbildningsnämnd överlog huvudansvaret för den praktiska utbildningen. Nämndens ställning och sammansättning borde emellertid ses över innan man slutligt kunde bedöma om det var lämpligt att nämnden blev huvudman för den nya utbildningen.

Genom beslut den 21 juni 1979 uppdrog regeringen åt utbildningsnämnden att vidareutveckla del i propositionen framlagda förslaget till praktisk prästutbildning och i övrigt förbereda den nya utbildningen.

Svenska kyrkans utbildningsnämnd har nu avlämnat en plan angående utformningen av den praktiska prästutbildningen och redogörelse för vidtagna förberedelseåtgärder.

Enligt planen omfattar den första hälften av första terminen tre block, ett med församlingen som huvudtema, ett med samhället som huvudtema och ett hermeneutiskl block, dvs. ett block som skall syssla med tolkningsfrå­gorna kring "församlingen i samhället" (hermeneulik = läran om texttolk­ning). Andra hälflen av första terminen utgörs av en 10-poängskurs i Människosyn och människovård inom högskolan.

Under andra terminen förekommer två internatveckor, varav den ena omfattar utbildning tillsammans med blivande församlingssekreterare, församlingsassistenter, diakoniarbetare och kyrkomusiker. Dessutom före­kommer två treveckorsperioder med församlingspraktik i de studerandes framtida tjänstgöringsstift. Merparten av terminen ägnas åt pastoralteologi, undervisning i församlingsprästens arbetsuppgifter i det arbetslag som en församling utgör.

Förulom stiftspraktik förekommer s. k. närförsamlingspraktik, vilket innebär att de studerande under hela utbildningstiden är församlingsanknut­na och har att fullgöra arbetsuppgifter i en församling som etl led i utbildningen.

För att kunna överta uppgiften att vara huvudman för den praktiska prästutbildningen har utbildningsnämnden ombildats till en stiftelse med ärkebiskopsämbetet och Svenska kyrkans församlings- och pastoratsförbund som stiftare. I styrelsen för stiftelsen kommer att ingå företrädare för berörda personalorganisationer och de studerande.

Prop.  1979/80:152

10

Under förberedelsearbetet har utbildningsnämnden lill sin hjälp haft en lokal organisationskommitté i[REDACTED_EFTERNAMN] och en i Uppsala samt en cenlral arbetsgrupp. Fr. o. m. den 1 april 1980 kommer de lokala organisations­kommittéerna att ombildas ViU lokala styrelser för respektive pastoralinstitut. Samtidigt kommer den cenirala arbetsgruppens arbete att vara slutfört, varefter de centrala frågorna kommer att behandlas i ett utskott för prästutbildning under utbildningsnämnden. En sekreterare för prästutbild­ningsfrågor beräknas komma att ägna ungefär halva sin arbetsiid åt frågor som berör den praktiska prästutbildningen.

Vid vart och ett av pastoralinstiluten har tre lärartjänster tillsatts och en kontoristtjänst kommer att tillsättas fr. o. m. den 1 april 1980. Utbildnings­nämnden föreslår att därutöver skall inrättas en tjänst som terapeut/kaplan i Uppsala och en halv sådan tjänst i[REDACTED_EFTERNAMN] samt en halv amanuenstjänst i Uppsala.

För praktikens genomförande har kontakt tagits med ett anlal församling­ar i Uppsala- och Lundaregionerna. Handledarutbildning för närförsam-lingspraktiken kommer att äga rum i maj 1980. För stiftsprakfiken har motsvarande kontakter, efter samråd med biskopsmötet, tagits med domkapitlen. F. n. pågår i stiften utväljandet av praktikförsamlingar och handledare. Utbildning av dessa handledare kommer att äga rum vid pastoralinstituten i november 1980 med en uppföljning på stiftsnivå under januari-februari 1981, alldeles före den första stiftspraktikperiodens bör­jan.

Beträffande lokalfrågan har slutgiltiga beslut ännu ej kunnat fattas. Utbildningsnämnden räknar emellertid med att utbildningen i[REDACTED_EFTERNAMN] skall kunna förläggas till en fastighet som ägs av Lunds kyrkliga samfällighei. För Uppsalas vidkommande är Fjellstedtska skolan det enda alternativ som diskuterats. I båda fallen krävs omfattande ombyggnads- och renoverings­arbeten, varför man inte kan räkna med inflyttning förrän vid årsskiftet 1981-82. Detta innebär att verksamheten under ca ett och ett halvt år kommer atl bedrivas i provisoriska lokaler.

Kostnaderna för den praktiska prästutbildningen beräknas till ca 4,8 milj. kr. per år i 1979 års prisläge, när nya lokaler tagits i bruk. För budgetåret 1980/81 beräknas medelsbehovet till ca 3,4 milj. kr. Det lägre medelsbehovet sistnämnda budgetår beror dels på att verksamheten detta budgetår kommer att bedrivas i provisoriska lokaler, dels på att under höstterminen endast en grupp kommer att undervisas mot normalt två varje termin.

Utbildningsnämnden hemställer att medel anvisas till den föreslagna utbildningen.

Föredraganden

Riksdagen har vid 1978/79 års riksmöte godkänt riktlinjerna för en ny prakfisk prästutbildning fr. o. m. den 1 juli 1980. Jaghar inte något att erinra

Prop.  1979/80:152

11

mot det förslag som nu har lagls fram angående den närmare utformningen av ifrågavarande utbildning. Jag har inle heller något atl erinra mot utbildningsnämndens bedömning av personalbehovet.

Beträffande utbildningens administration tillslyrker jag atl ulbildnings-nämnden blir huvudman för utbildningen.

Det av utbildningsnämnden redovisade medelsbehovet är drygt två milj. kr. högre än vad som tidigare beräknats. Merkostnaderna beror bl. a. på att utbildningsnämnden tagit med kostnader för praktiktjänstgöring och att lokalkostnaderna blir betydligt högre än man tidigare har angett.

Av det beräknade medelsbehovet på ca 4,8 milj. kr. avser ca 0,7 milj. kr. kostnader för praktik. Enligt beslut av riksdagen får ur kyrkofonden bestridas kostnader för ersättning till handledare och praktikanter vid obligatorisk praktiktjänstgöring för blivande präster (prop. 1978/79:151 s. 6, KrU 1978/79:28, rskr 1978/79:350). Detta bör gälla såväl den praktik som krävs för tillträde till den praktiska prästutbildningen som den praktik som ingår i utbildningen vid pastoralinstituten.

Lokalkostnaderna beräknas till 1,2 milj. kr. Anledningen fill de höga lokalkostnaderna är att det krävs omfattande ombyggnads- och renoverings­arbeten innan de avsedda lokalerna kan tas i bruk. Jag föreslår att lokalbehov och lokalkostnader får prövas av regeringen sedan byggnadsstyrelsen yttrat sig i frågan. Jämförelse bör därvid göras med lokalkostnaderna för liknande utbildning vid universiteten.

I övrigt har jag inte något att erinra mot den nu gjorda kostnadsberäk­ningen,

Jag tillstyrker att ur kyrkofonden får bestridas kostnader för praktisk prästutbildning i enlighet med vad jag nu har förordat. Anslag för ifrågavarande ändamål bör ulgå med det belopp som regeringen bestämmer för varje budgetår.

12 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen att

1.

medge att ur kyrkofonden fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. får bestridas kostnaderna för ytterligare tre stiftsadjunktstjänster och en kontraktsad­junktstjänst,

2.

medge att ur kyrkofonden fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. får bestridas kostnaderna för ytterligare en förste stiftsadjunktstjänst för finskspråkiga,

3.

medge alt ur kyrkofonden fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. får utgå bidrag för avlöning av sju tjänstemän hos svenska kyrkans centralråd för evange­lisation och församlingsarbete enligt de grunder som jag har förordat,

4.

medge att ur kyrkofonden till styrelsen för svenska kyrkan i utlandet får utgå

dels för tiden den 1 januari 1979-den 30 juni 1980 ytterligare avlönings-

Prop.  1979/80:152

12

bidrag med 102 000 kr.,

dels fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. 23 bidrag om vartdera 84 600 kr. för budgetår för avlöning av präster som är anställda i styrelsens tjänst i utlandet,

dels fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. fem bidrag om vartdera 53 000 kr. för avlöning av tjänstebiträden,

dels fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. bidrag för avlöning av två tjänsteiiiän hos styrelsen enligt de grunder som jag har förordat,

5.

medge att ur kyrkofonden fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. får utgå bidrag för avlöning av en tjänsteman hos svenska kyrkans diakoninämnd enligt de grunder som jag har förordat,

6.

medge att ur kyrkofonden fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. får utgå bidrag till Svenska diakonsällskapet enligt vad jag har förordat för bestridande av kostnader för utbildning av kyrkomusiker vid Sköndaisinstitutet,

7.

medge att ur kyrkofonden för budgetåret 1980/81 får utgå anslag med högst 430 000 kr. för biträdeshjälp åt biskoparna,

8.

medge att ur kyrkofonden för budgetåret 1980/81 får utgå anslag med högst 140 000 kr. för anlitande av biträde vid handläggningen av kyrkliga ärenden inom vederbörande departement,

9.

medge att ur kyrkofonden fr. o. m. den 1 juli 1980 t. v. får utgå anslag med högst 285 000 kr. för budgetår för studiebidrag åt präster vid tjänstledighet i vissa fall och för anordnande av vissa fortbildningskurser för präster,

10.

medge att ur kyrkofonden fr. o. m. den 1 juli 19801, v. får utgå anslag med högst 125 OOOkr. för budgetår för anordnande av fortbildningskurser för kyrkomusiker,

11.

medge att ur kyrkofonden får bestridas kostnader för praktisk prästutbildning enligt vad jag har förordat.

II 

Den andliga vården vid sjukhusen

1 Nuvarande organisation

Iprop. 1958 A:67 och B:21 föreslogs vissa åtgärder i syfte att ge den del av svenska kyrkans verksamhet som avser den andliga vården vid sjukhusen m.fl. sjukvårdsanstalter en fastare organisation. De riktlinjer och normer som där föreslogs och som antogs av riksdagen (SU 1958 B:9l; rskr 1958 B:121) innebar i huvudsak följande.

Den andliga vården vid sjukhusen inordnades helt i församlingsvården och ingår i församlingsprästernas tjänsteuppgifter. Eftersom den prästerliga tjänsteorganisationen i pastoraten bestäms enligt normer som i huvudsak hänför sig till pastoratens folkmängdstal, har en anknytning skett till dessa normer när det gälll att avväga i vilken omfattning sjukhusarbetet skall påverka dimensioneringen av organisationen. Detta sker genom att antalet

Prop.  1979/80:152

13

vårdplatser vid sjukhus inom pasloraiel omräknas på så säll atl i F-paslorat (pastoral där läiortsbefolkningens andel uppgår till minsl 90 procenl) vårdplalsantalet niullipliceras med tre och i övriga pasloral med siffran två. Beträffande "epidemi- och sinnessjukhus samt vårdanstalter för psykiskt efterblivna" skall dock före omräkningen en reduktion av vårdplalsantalet göras med en fjärdedel. Del sålunda omräknade vårdplalslalet läggs till pastoratets befolkningstal vid beräkningen av underlaget för församlings­prästerliga tjänster i pastoratet. Kosinaderna för den andliga vården vid sjukhusen beslrids i samma ordning som kosinader för den församlingspräs­terliga verksamheten i övrigt.

De frikyrkliga samfunden skall beredas möjlighet atl utöva andlig verksamhet vid sjukhusen. Deras insats får ske i helt fria former ulan annan reglering från samhällets sida än vad som kan finnas påkallat av hänsyn till sjukvården.

2 Utredningen om andlig vård

Den på begäran av 1973 års riksdag i anslutning till förslag av 1968 års beredning om stat och kyrka tillsatta utredningen (U 1974:10) om andlig vård har i januari 1979 avgett betänkandet (Ds Kn 1979:2) Andlig vård vid sjukhus, kriminalvårdsanstalter m. m., vilket har remissbehandlais. I det följande behandlas endast utredningens förslag i den del som avser den andliga vården vid sjukhusen. Förslagen i denna del sammanfattas i betänkandet på följande sätt.

Ansvaret för andlig vård skall i princip vila på trossamfunden. Samhällets organ skall bereda dem tillfälle att bedriva verksamheten och slälla resurser till förfogande för att göra den möjlig.

Utredningen framlägger förslag rörande organisationen av andlig vård vid sjukhus, kriminalvårdsanstalter och allmänna häkten saml vid omsorgsvår­dens institutioner. Förslagen bygger på en lika fördelning av ansvaret för verksamheten mellan svenska kyrkan och frikyrkosamfunden, företrädda av Sveriges frikyrkoråd.

När det gäller att beräkna omfattningen av de personella resurser som trossamfunden skall förvänlas slälla till förfogande för den andliga vården vid sjukhusen, anser ulredningen. att det vid ett sjukhus som har minst I 200 vårdplatser finns underlag för heltidsanställning av en präst i svenska kyrkan och en frikyrkopastor. Detta innebär ett patientunderlag av ca 600 per präst eller pastor. Vid sjukhus med mindre än I 200 vårdplatser får i motsvarande mån präster och pastorer tjänstgöra på deltid. Vid beräkningen skall vårdplatser inom olika vårdformer värderas lika. Utredningen vill inte inbördes gradera behovet av andlig vård hos olika grupper av patienter. Med anledning av framställningar om alt besiämmelsen om en reducering av vårdplalsantalet vid psykialriska sjukhus före omräkningen skall slopas ultalar utredningen, att många patienter inom denna vårdsektor är i större

Prop.  1979/80:152

14

behov än ålskilliga inom kroppssjukvården av att ha lillgång till sjukhus-prästens Ijänsler och att den nuvarande bestämmelsen speglar en föråldrad syn på den psykiatriska vården.

När det gäller svenska kyrkans insats av präster för andlig vård vid sjukhusen föreslår ulredningen, att denna inte såsom nu skall vara ett åliggande för den församling i vilken sjukhuset är beläget. Vårdplalsantalet skall således inte inräknas i pastoratets folkmängdsunderlag för tilldelning av prästtjänster. 1 stället skall behovet av prästerliga arbetskrafter vid ett sjukhus beräknas uteslutande med hänsyn till dettas egen storlek. Domka­pitlen skall i samråd med sjukhushuvudmannen förordna präst med hel- eller deltidstjänstgöring där enligt den förut angivna beräkningsgrunden. Prästen skall till motsvarande del befrias från sin församlingstjänst, vilken i denna del får uppehållas med vikarie. Kostnaderna för sjukhusprästernas löner m. m. skall bestridas ur kyrkofonden och beräknas av ulredningen till 10,3 milj. kr. I gengäld bortfaller vissa nuvarande lönekosinader som belastar fonden. Svenska kyrkans övriga insatser för sjukhusverksamheten - kyrkomusik, assislent åt sjukhuspräslen etc. - bör alltjämt den lokala församling inom vilken sjukhuset är beläget svara för.

De fria trossamfundens insatser vid sjukhusen skall på motsvarande sätt organiseras av Sveriges frikyrkoråd i kontakt med samfunden. Utredningen föreslår, att deras kostnader härför till en del täcks genom statsbidrag inom ramen för del stöd som staten lämnar åt de fria trossamfunden. Med en 50-procentig kostnadstäckning skulle bidraget vid fullt utbyggd organisation uppgå till ca 4,25 milj. kr.

Språkliga och religiösa minoriteters behov av andlig vård skall tillgodoses genom att sjukhuspräst/pastor åläggs att förmedla konlakl med andra trossamfund, när så önskas. De kosinader som härvid kan uppkomma skall ersättas genom Sveriges frikyrkoråd ur statsbidragsmedel.

3 Remissyttranden

Redovisningen begränsas här till yttrandena rörande den del av betänkan­det som avser andlig vård vid sjukhusen. I denna del har yttranden avgetts av socialstyrelsen, kammarkollegiet, statens invandrarverk, ärkebiskopen, samtliga domkapitel, svenska kyrkans diakoninämnd och utredningen (S 1974:09) rörande vissa frågor beträffande sjukvård i livets slutskede samt av Stockholms,Östergötlands och Västerbottens läns landstingskommuner. Malmö och Göteborgs kommuner jämte ett stort antal organisationer som beretts tillfälle därtill.

Utredningens principuttalande om fördelningen av ansvarei för den andliga vården mellan trossamfunden och samhällsorganen tillstyrks eller lämnas utan erinran av ärkebiskopen, domkapiilen i Slrängnäs,[REDACTED_EFTERNAMN], Karlstad och Härnösand, SACOISR och Sveriges frikyrkoråd.

Endasl 5.7 Lukasstiflelsen uttalar sig för att huvudmännen för de olika

Prop.  1979/80:152

15

vårdinstitutionerna skall åläggas att anställa personal för den andliga vården. En sådan organisalion skulle klarl visa alt den andliga vården är en del av den totala vård som samhället erbjuder. Vidare skulle den ge de anslällda en självklar ställning som medlemmar i institutionens vårdteam, vilken en anställning i trossamfunden motverkar. Östergötlands läns landstingskom­mun anser att det är synnerligen viktigt att finna etl sätt på vilket sjukhusprästerna - både heltids och deltids - knyts starkare än f. n. samman med sjukvårdshuvudmannen. Ett led i denna strävan kan vara atl domka­pitlet först efter hörande av företrädare för sjukvårdshuvudmannen (t. ex. genom sjukvårdsstyrelse, direktion eller liknande) utser sjukhuspräsl.

Utredningens/ör.y/flg om lika fördelning av ansvaret för den andliga vården vid sjukhusen mellan svenska kyrkan och de fria trossamfunden, företrädda av Sveriges frikyrkoråd, tillstyrks eller accepteras av svenska kyrkans diakoninämnd, Stockholms läns landsiingskommun, Sveriges frikyrkoråd. Katolska biskopsämbetet och Sveriges kristna ungdomsråd.

Sveriges frikyrkoråd framhåller, att principen att den andliga vården på sjukhus och kriminalvårdsanstalter skall utövas i samma omfattning av svenska kyrkan och de fria trossamfunden är väsentlig för den kommande organisationen. Lokalt bör överenskommelser om annan fördelning vara möjliga att genomföra. Förutsättningen är en positiv ekumenisk samarbets­vilja från de berörda samfundens sida, svenska kyrkans lika väl som frikyrkornas. Det medlemstänkande som utredningen ger uttryck åt motsäger inte principen om lika fördelning av ansvaret mellan svenska kyrkan och de fria trossamfunden. I fråga om religiös aktivitet inom lika områden torde de senares insatser väl kunna jämföras med svenska kyrkans.

Förslaget om allmän likafördelning av verksamheten mellan svenska kyrkan och Sveriges frikyrkoråd har däremot mött stark kritik från ärkebiskopen, domkapitlen i Uppsala, Skara, Strängnäs, Väslerås, Växjö,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg, Karlstad, Härnösand, Luleå och Visby, Västerbottens läns landstingskommun. Svenska kyrkans församlings- och pastoralsförbund, TCO samt Sveriges kyrkliga studieförbund. I yttrandena åberopas bl. a. all svenska kyrkan är företrädd på alla platser där sjukvårdsinrättningar finns och att det helt övervägande antalet patienter tillhör svenska kyrkan. Vidare framhålls att frikyrkorådet inte innefaltar företrädare för pingströrelsen, Frälsningsarmén, den romersk-katolska eller de ortodoxa kyrkorna.

Domkapitlet i Strängnäs anser atl principen klart strider mot grundupp­fattningen att varje samfund främst svarar för sina egna medlemmar. Domkapitlen i Skara, Växjö och[REDACTED_EFTERNAMN] efterlyser en regional flexibilitet i fördelningen av ansvaret. Domkapitlen i[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Luleå anser också att Evangeliska fosterlands-stiftelsens medverkan i den andliga vården bör ske inom svenska kyrkans ram. Sveriges kommunaltjänstemannaförbund erinrar om alt i fråga om själavård frikyrkan ofta represenlerar en annan tradition än svenska kyrkan.

Prop.  1979/80:152

16

Utredningens/ör5/«' tiU normlal vid beräkning av patientunderlaget för inräiiande av tjänster som sjukhuspräst godtas av kammarkollegiei, ärkebis­kopen, domkapitlen i Uppsala, Strängnäs,[REDACTED_EFTERNAMN], Göleborg och Härnösand, svenska kyrkans diakoninämnd, Stockholms läns landstingskommun, Svens­ka kyrkans församlings- och paslorat.sförbund samt Sveriges frikyrkoråd.

Förslagel att slopa den skillnad vid beräkningen av vårdplatsunderlaget som nu görs beträffande bl. a. psykatriska sjukhus i förhållande till andra vårdenheter tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstan­ser.

I flera yttranden riklas kritik mol de normer för beräkning av personal­behovet som ulredningen föreslär. Sålunda finner Öslergöllands läns landstingskommun förslagel om etl patientunderlag av ca 600 per sjukhus­präst inle acceptabelt. Utredningens resonemang om rådande prästbrist är ohållbart. Vid utformande av en ny organisation för sjukhuskyrkan får inte nuvarande lillgång på präster vara bindande för framtiden. Också Evange­liska fosterlandsstiftelsen anser att behovet och ej de ekonomiska och personella resurserna bör vara avgörande för ett organisationsförslag.

Malmö kommun kritiserar att förslagel bortser från de olikheter som olika typer av vårdinrättningar uppvisar. Särskilt framhålls akutsjukhusets höga antal patienier och den därmed sammanhängande större personaltätheten. Också domkapiilel i[REDACTED_EFTERNAMN] uttalar att betydande hänsyn måste tas till den olika personaltätheten vid sjukhusen.

Domkapitlet I Karlstad anser att det bör finnas en präst eller pastor på 500 patienter. Domkapitlet i Visby motsätter sig en schablonmässig tudelning mellan å ena sidan svenska kyrkan och å andra sidan övriga samfund och föreslår atl för heltidstjänst när det gäller präst inom svenska kyrkan skall krävas 400 vårdplatser, mol 800 för motsvarande frikyrkliga uppdrag.

Svenska kyrkans församlings- och pasioralsförbund tillstyrker utredning­ens förslag såtillvida att målsättningen anges till en präst eller annan befattningshavare med motsvarande kompetens per 600 patienter. Man avser därvid sädan befattningshavare som kan utföra väsentligen alla de arbetsuppgifter som annars ankommer på sjukhuspräst, t. ex. församlings­sekreterare och sjukhuspräslassislent.

Föreningen Svenska kyrkans sjukhuspräsler och assistenter anser, att 400-600 patienter är realistiskt som underlag för en heltidstjänst. På stora sjukhus får man på detta sätt ett team som kan specialisera sig på olika områden och kan ingå i vårdteamet på etl mer aktivt sätt än nu. -Utredningen har också på ett otillfredsställande säll skildrat assistenternas situation och reducerat deras arbete till att bli en avlastning åt sjukhuspräs­ten. I själva verket visar gjorda utredningar att assistenternas huvudsakliga arbetsuppgifter består i enskilda själavårdssamtal med patienter, anhöriga och personal. Prästens och assistentens arbelsuppgifter sammanfaller i prakliken i många avseenden.

När del gäller organisalionen av svenska kyrkans insalser inom sjukhus-

Prop.  1979/80:152

17

själavården har remissinstanserna allmänl accepleral principen atl lösgöra beräkningen av underlaget för sjukhusprästtjänsler från befolkningsunder­laget i pasloraiel där sjukhuset är beläget. Däremot har flera remissinstanser understrukit vikten av atl sjukhuspräslen alltjämt får behålla lorsamlingsan-knylningen. För en sådan ullalar sig ärkebiskopen. Vill man bryta den isolering som kan drabba den som tas in på sjukhus, är det nödvändigl att den andliga vården så långl möjligt har en relalion lill liknande verksamhel utanför sjukhusel.

Svenska kyrkans församlings- och pastoralsförbund, som i del väsenlliga bilräder ulredningens förslag i här behandlad del, anser dock att sjukhus­prästtjänsten formellt skall ingå i pastoratets tjänsteorganisation samt alt pastoratet bör få kostnaderna för såväl sjukhusprästens lön som skäliga kostnader för övrig personal inom den andliga vården täckta av medel ur kyrkofonden.

Domkapitlet i Strängnäs finner med hänsyn till de praktiska och organisaloriska svårigheter som kan uppstå vid ett genomförande av utredningens förslag del lämpligt att avgränsa de självständiga tjänsterna så att enbart hel- och halvtidstjänster inrättas. Av stor vikt är härvidlag att innehavaren av dessa tjänster erhåller en furmell anknytning lill lokalför­samlingen. Samhörighet med kolleger och övriga församlingsanställda är ur skilda synpunkter viklig för den enskilde prästen. Lokalförsamlingens ekonomiska bidrag till verksamheten på sjukhuset underlättas också genom en sådan ordning liksom anskaffande av vikarier m. m. Liknande synpunkter anförs av Malmö kommun samt av domkapitlet i Göteborg, vilkel därför anser att nuvarande organisation bör bevaras. Domkapalet i Väslerås uttalar betänkligheter mot att domkapitlet skall utse präst för de med sjukhuskyrkan förenade göromålen. De kommer i så fall att utföras helt utan anknytning till församlingens övriga verksamhel, vilkel även slår i strid mot bestämmelserna i 1 kap. 2 § församlingsslyrelselagen.

DornkapUlei i Växjö förutser atl svårigheler kan uppslå för de sjukhus­präsler som på deltid frikopplas från församlingsprästtjänsl och slälls direkt under domkapitlet. Det är alllid en svårighet att ha flera uppdragsgivare. Domkapalet i[REDACTED_EFTERNAMN] befarar, att det kan bli svårt att i sådana fall anskaffa vikarier på den del av församlingsprästtjänslen som blir ledig.

Domkapitlet i Karlstad påpekar att den lokala församlingen måsle rvcka in och ställa ersättare till förfogande när sjukhuspräst skall ha semesler. Även SACOISR efterlyser en modell för lösning av jourfrågan och vikariefrågan vid semester.

Föreningen Svenska kyrkans sjukhuspräster och assistenter redovisar däremot en enkät bland sina medlemmar av vilken framgår, atl de som arbetade vid stora sjukhus i många fall föredrog en frikoppling från den nuvarande tjänsteorganisationen på lokalförsamlingsplanet och förordade stiflsadjunktstjänster. Denna lösning skulle öka möjligheterna för sjukhus­prästen att samarbeta med sina kolleger på kringliggande sjukhus i frågor

Prop.  1979/80:152

18

som rör den andliga vården. Vidare skulle en konlinuerlig rapportering ske till biskop och domkapitel om denna sektor av kyrkans arbete. Skulle heltidstjänsterna organiseras som stifisadjunkturer skulle också tillsätlnings-förfarandel kunna ske uteslutande efter lämplighetskriierier.

Kammarkollegiet föreslår för sin del en sådan ordning, atl regeringen efler framställning från vederbörande domkapitel vid särskilt angivna sjukvårds­inrättningar inrättar hel- eller halvtidstjänster för sjukhuspräst atl finansieras med kyrkofondsmedei enligt de normer som riksdagen godkänner. Fram­ställningen bör göras av domkapitlet i det stift där sjukhusel är beläget och föregås av samråd med sjukhusledningen. Tjänslen utlyses och tillsätts av domkapitlet efter saiTtråd med sjukhusledningen och eventuellt även med kyrkorådet i del territoriella pasloral där sjukhusel ligger. Om delta pastorat alltjämt skall bära ett visst ekonomiskt och personellt ansvar för sjukhus-själavården är det av betydelse atl samarbetet mellan sjukhuspräslen och pastoratet underlättas. Domkapitlet skall ha arbetsgivaransvar och vara lönemyndighet. 1 samband med framställning om hel- eller halvtidstjänst för sjukhuspräst skall domkapitlet ha skyldighet att uttala sig om möjligheten alt dra in en prästtjänst i det territoriella pastoratet och i förekommande fall lägga fram förslag därom. Vid alla sjukvårdsinrättningar där speciell sjukhusprästtjänst inte är inrättad skall den andliga vården som hittills - vad gäller svenska kyrkan - ombesörjas av prästerskapet i det territoriella pastoratet. Vårdplatserna skall på samma sätt som nu sker beaktas vid beräkning av antalet församlingsprästtjänster.

Utredningens förslag om en sådan kostnadsfördelning att kyrkofonden skall svara för lönekostnaderna för präster i svenska kyrkan, medan övriga kostnader för kyrkans sjukhusverksamhet får beslridas av den församling eller samfällighei där sjukhuset är beläget, samt alt statsbidrag skall utgå lill Sveriges frikyrkoråd för de fria samfundens insatser, har i remissyttrandena i huvudsak lämnats utan erinran.

Domkapalet i[REDACTED_EFTERNAMN] ifrågasäuer dock om en lokal enhet bör belastas med de kostnader det här gäller. Man kan heller inle underskatta svårigheterna för t. ex. en sjukhuspräst, som ej är anställd i församlingen, att vinna församlingens gehör för de behov som den andliga vården vid sjukhuset enligt hans mening har och de krav de ställer på församlingens ekonomi. Domkapitlet i Härnösand anför liknande synpunkier och anser även att kostnaderna för kyrkomusiker och assistenter bör kunna bestridas ur kyrkofonden. Även domkapitlet i Strängnäs anser att samtliga kosinader för svenska kyrkans verksamhet på sjukhus bör bestridas av kyrkofondsmedel med hänsyn lill att verksamheten bör byggas upp likformigt oavsett lokalförsamlingarnas ekonomiska förmåga.

Prop.  1979/80:152

1

4 Föredraganden

Nuvarande organisation av den andliga vården vid sjukhus och andra sjukvårdsinrättningar grundar sig på det beslul av 1958 års riksdag, som har redovisals i det föregående och som har tillämpats sedan år 1962. Kriiik har riklats mol organisationen bl. a. för att den inle i tillräcklig utsträckning lillgodoser behovet av andlig vård. Insatserna av personal bedöms vara för knappa inte minst vid jämförelse med förhållandena i andra länder. Krav har också framförts på särskild utbildning av den personal som är sysselsatt inom sjukhussjälavården. 1968 års beredning om stat och kyrka betonade, att den religiösa omvårdnaden av patienter på sjukhusen i ökad utsträckning förutsälter samarbete mellan olika kyrkor och bör vara ekumeniskt präglad. En samorganisation med andra trossamfund förutsätter enligt beredningen en annan organisationsbas än svenska kyrkans församlingar och en annan finansieringsform i framtiden.

Utredningen om andlig vård har lagt fram förslag om förstärkning av insatserna för den andliga vården vid sjukhusen som tillgodoser de refererade synpunkterna. Utredningens förslag innebär emellertid belydan­de kostnadsökningar såväl för kyrkofonden, när det gäller svenska kyrkans insatser, som för staten på grund av ökade statsbidrag till de fria trossamfunden. Förslagen förutsäuer också principiellt viktiga organisato­riska förändringar, som bl. a. berör det primära ansvar för kristen verksamhel bland sjuka som enligt lagen (1961:436) om församlingsstyrelse vilar på kyrkoförsamlingarna. Jag har inte i remissytlrandena från olika instanser inom svenska kyrkan funnit stöd för så genomgripande förändring­ar av kyrkans organisation för ändamålet som utredningen har föreslagil. Innan ställning har tagits till de framtida relationerna mellan svenska kyrkan och staten, bör man enligt min mening inte göra några sådana ändringar.

I flera remissyUranden har vidare betonats värdet för den enskilde sjukhuspräslen att ha en nära anknytning till den övriga församlingsverk­samheten. Detta får särskild belydelse, om man i likhet med utredningen förutsätter, att den lokala församlingen, pastoratet eller samfällighelen alltjämt skall svara för vikarie för sjukhusprästen och övriga insatser för den kyrkliga verksamheten vid sjukhusen. Även av detta skäl är jag inte beredd all framlägga förslag om så vittgående reformer som betänkandet syftar till.

Jag anser det emellertid angeläget au inom ramarna för den nuvarande organisationen av den andliga vården genomföra åtgärder som kan avlägsna olägenheter i systemet och bidra till ökade insatser från trossamfundens sida vid sjukhusen.

Jag har sålunda i prop. 1979/80:100 (bil. 18) vid min anmälan av anslaget Bidrag till trossamfund i likhet med ulredningen förutsatt, att statsbidrag till de fria trossamfundens insatser för andlig vård bör utgå från nämnda anslag och har lagil hänsyn härtill vid den uppräkning av anslaget som jag föreslagit.

Prop.  1979/80:152

20

I del följande framlägger jag förslag som avser svenska kyrkans verksamhet p;\ della område.

Ansvaret för andlig vård vid sjukhus vilar såsom framgått av det lidigare sagda f. n. på den församling inom vilken sjukhuset är beläget och den prästerliga tjänsiorganisationen i berörda pastorat är i princip dimensionerad med hänsyn härtill. Enligt gällande normer skall ett på visst sätt omräknat vårdplalsanlal läggas lill befolkningslalet i pastoratet. Detta kan da ge sådant ulslag all ytterligare en prästtjänst får inrätlas. Del visar sig emellertid av räkneexempel i ulredningens betänkande (s. 75 f.) att det är långt ifrån säkert att ens elt ganska högl antal vårdplaiser som omräknas fär en sådan verkan alt befolkningsunderlaget kommer att väsentligen överstiga nägot av de gränstal som riksdagen har fastställt för tilldelning av en ytterligare tjänst. Om det inle sker. blir detta naturligtvis särskilt kännbart för den prästerliga ijänstorganisationen närdet rör sig om så stora vårdenheteratt de. enligt den avvägning som utredningen har gjort och som jag anser mig kunna biträda, redan i sig borde utgöra underiagfören heltidsanställd präst. För att råda bot på denna olägenhet vill jag nu föreslå, att följande ändring sker i de f. n. tillämpade grunderna för inrättande av prästerliga tjänster i pastoraten.

Om det i ett pastorat finns cn eller fiera sjukvårdsinrättningar med tillhopa minsl 1 200 vårdplatser, skall regeringen på framställning av pastoratet (eller kyrklig samfällighei vari det ingår) kunna medge, att man - oberoende av befolkningsunderlaget i övrigt för prästtjänster i pastoratet enligt de i prop. 1957:153 angivna grunderna - får inrätta en heltidstjänst för präst med huvudsaklig uppgifl att svara för den andliga vården vid sjukhusen. Uppgår vårdplalsantalet i pastoratet till minst 2 400 bör två sådana prästtjänster kunna få inrättas där. Beträffande det vårdplatsantal som skall beräknas utgöra underlag för en heltidstjänst för präst har jag anslutit mig till utredningens bedömning. Jag har därvid bl. a. tagit hänsyn till vad som i remissyttrandena har upplysts om omfattningen och värdet av de insatser inom sjukhussjälavården som görs av assistenter, som församlingarna eller samfälligheterna själva kan anställa för denna verksamhet.

Eftersom särskilda utbildnings- och lämplighetskrav bör ställas på innehavare av den föreslagna prästtjänsten och det är önskvärt att den kan tillsättas med någon som är beredd att mera varaktigt uppehålla den, vill jag föreslå att den får inrättas som en ordinarie komministertjänst i pastora­tet.

Om en sådan tjänsl inräuas får sedan vårdplalsantalet vid de sjukhus som prästen har atl betjäna tillgodoräknas pastoratet vid beräkning av befolk­ningsunderlaget för övriga prästtjänster enligt prop. 1958 A:67 endast i den del det överstiger 1 200 resp. 2 400. När ett pastorat eller en samfällighei begär att få inrätta en ny prästtjänst inhämtas yttranden av domkapitlet och kammarkollegiet. I ärenden rörande sådan tjänst som jag har föreslagit bör kammarkollegiet särskilt yttra sig om huruvida någon prästtjänst som kan vara inrättad med hänsyn tagen till det omräknade vårdplatsantalet vid

Prop.  1979/80:152

21

sjukhus i pastoratet hör dras in, om en särskild komministerljänst får inrälias.

Dar underlag inle finns för att inräita sådana hellidstjänsier som jag har föreslagil nu. skall nuvarande regler om inräknande av värdplalsantalei i underlaget för den prästerliga tjänsiorganisationen i pasloraiel tillämpas som hiuills. Dock anser jag i likhei med ulredningen och de remissinslanser som har yttrat sig pä denna punkt, alt den i prop. 1958 A:67 angivna regeln om en reducering av vårdplalsanlalel vid psykialriska sjukhus och vissa andra slag av sjukvårdsinrättningar före omräkningen bör upphävas. Del finns inte anledning att anta all paiienler vid dessa anställer skulle kräva mindre insalser inom den andliga vården än andra kategorier av sjuka.

1 12 8 lagen (1957:577) om prästval anges de befordringsgrunder som skall beaktas vid lillsältning av prästerliga tjänster. Bland dessa anges ocksä hänsyn till tjänstens särskilda behov. Bestämmelsen får anses inrymma de krav på personlig lämplighet och särskild utbildning eller erfarenhei som bör ställas på en sökande till komministertjänst av här avsett slag. Jag anser därför inte att några särskilda behörighetskrav skall behöva uppställas för innehavare av sådan tjänst.

Däremot förtjänar det att övervägas om inle, med hänsyn till de speciella lämplighetskrav som bör ställas på tjänstinnehavaren, tillsättning av en sådan komministertjänst varje gång borde ske i den ordning som föreskrivs för s. k. tredjegångsiillsättning enligt 5 § första slycket präslvalslagen. Att införa en sådan särskild regel för tillsättningen av dessa komministertjänster förutsäl­ter emellerlid ändring i nämnda lag. Eflersom denna är av kyrkolags nalur krävs kyrkomötets medverkan härtill. Då det är ovisst när nästa kyrkomöte kan komma att hållas, ärjag inte beredd att nu förelägga riksdagen förslag till en sådan ändring av präslvalslagen utan anser atl frågan bör få anstå till dess att ett förslag härom först har behandlats av ett kyrkomöte.

För att lämplighetskravet vid lillsätlningen redan nu skall kunna lillgodo­ses bättre, vill jag föreslå alt huvudman för sjukvårdsinrättning, till vilken prästens tjänstgöring avses bli knuien. bereds tillfälle all yttra sig över de sökande till ijänslen. Bestämmelser som ålägger domkapitlet att i dessa fall inhämta sådant yttrande innan förslag upprättas eller kyrkorådet bereds tillfälle alt avge sill yllrande över de sökande bör införas i präslvalsförord-ningen (1958:261).

Det är ofrånkomligt atl ansvarei för andlig vård vid ett större sjukhus medför särskilda kostnader för en församling eller samfällighei inom vilket sjukhuset ligger. Detta kommer ju också sådana patienter tillgodo som inte tillhör församlingen eller samfälligheten. eftersom de större sjukhusen i regel har upptagningsområden som sträcker sig utöver församlingens eller samfällighetens gränser. Det är därför rimligl. alt en viss kompensalion kan ges för kosinaderna för andlig vård när denna uppgift ger underlag för en heltidstjänst. Jag föreslår därför atl ell särskilt bidrag får ulgå ur kyrkofon­den med belopp som motsvarar hälften av lön som belalas ut tiil innehavare av sådan särskilt inrättad komminislerijänst som avses här.

Prop.  1979/80:152

22

5  Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen alt

1.    godkänna de av mig förordade riktlinjerna för inrättande av prästerliga

ijänsler för den andliga vården vid sjukhusen,

2.

medge atl ur kyrkofonden får utgå bidrag enligt av mig förordade grunder till pastorat där sådana tjänster är inrättade,

3.

besluta om sådan ändring i övrigt av gällande grunder för beräkning av underlagd för inrättande nv nya prästtjänster i pastoraten som jag har förordat.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genotn proposition föreslå riksdagen atl antaga de förslag som föredragan­den har lagt fram.