Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:39

Regeringens proposition

1980/81:39

om stimulans av aktiesparandet;

beslutad den 23 oktober 1980.

Regeringen föreslår riksdagen all anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

ROLF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I proposifionen föreslås åtgärder i syfte alt stimulera akllesparandel och därigenom främja tillgängen på riskkapital i näringslivet. Bakgrunden är att en höjning av soliditeten i förelagen genom nyemissioner framstår som nödvändig, inte minst för alt en ökning av investeringarna skall komma till sländ. Åtgärderna är främst inriktade på att stimulera lill ett ökat sparande i aktier.

I detla syfle föreslås alt fysiska personer och dödsbon skall medges en skaltereduktion, dvs. ell avdrag från inkomstskatten med 30 % av mottagen utdelning fill den del denna inte överstiger 10 000 kr. för ensamstående och 20 000 kr. för makar gemensamt. Den maximala skallereduktionen blir således 3 000 kr. resp. 6 000 kr. Skattereduktionen beräknas på utdelning på svenska börsnoterade aktier och andelar i svensk aktiefond som till minst två tredjedelar består av sådana aktier.

Vidare föreslås alt det s. k. schablonavdraget vid beräkning av skatteplik­tig realisationsvinst för aktier som har innehafts minst två år höjs från 1 000 kr. fill 3 000 kr.

En utökning av möjligheten till aktiesparande inom ramen för det s. k. skaltesparandel föreslås också. F. n. är del högsta sparbdoppet 400 kr. i månaden. Förslagel innebär all maximibeloppet blir 600 kr. i månaden, varav högst 400 kr. får avse banksparande.

Mot bakgrund av alt avsiktligt tillskapade realisationsförluster genom köp och försäljning av premieobligationer har använts för all åstadkomma omotiverade skattelättnader föreslås begränsningar i rätten lill avdrag för sådana förluster. Förlust vid försäljning av premieobligafioner skall i fortsättningen bara få dras av mol vinst vid försäljning av samma slags egendom.

1 Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 39

Prop. 1980/81:39

2

De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 1981 och i huvudsak fillämpas första gången vid 1982 års taxering. Begränsningarna i avdragsräl­ten för förluster på premieobligafioner skall dock bara gälla förluster som uppkommer vid försäljningar efter utgången av år 1980.

Prop. 1980/81:39

3

1 Förslag till

Lag om skattereduktion för aktieutdelning

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Skattereduktion för aktieutdelning medges fysiska personer och dödsbon enligt bestämmelserna i denna lag.

2

§ Med akfieuldelning avses i denna lag utdelning i pengar som utgår på

1.  aktie i svenskt aktiebolag, om akfien vid den fidpunkt då utdelningen

blir tillgänglig för lyftning är inregistrerad vid Stockholms fondbörs,

2.   andel i svensk aktiefond, om fonden vid ingången av del år då

utdelningen blir tillgänglig för lyftning fill minst två tredjedelar beslår av vid

Stockholms fondbörs inregistrerade aktier i svenska akfiebolag.

3 § Aktieutdelning medför rätt till skaltereduktion endast om

1.

utdelningen utgör inläkt av kapital för den skaltskyldige och

2.

denne är skatlskyldig för utdelningen enligt 53 § kommunalskattelagen (1928:370) och 6 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

En delägare i ett handelsbolag eller i ett dödsbo, som i beskattningshän­seende behandlas som ett handelsbolag, har inte rätt till skatteredukfion för utdelning som har uppburits av bolaget eller boet.

4 § Underlag för beräkning av skattereduktion är summan av de aktieutdel­

ningar som har blivit fillgängliga för lyftning under beskattningsåret, dock

högsl 10 000 kronor. I fråga om makar gäller att underlaget för den ena

maken får översfiga 10 000 kronor i samma mån som den andra makens

underlag understiger detta belopp.

Underlaget avrundas nedåt till helt hundratal kronor.

5

§ Skattereduktion för aktieutdelning uppgår till 30 procent av underla­get.

6

§ I fråga om skattereduktion för aktieutdelning tillämpas 2 § 4 mom. femte och sjätte styckena uppbördslagen (1953:272). Skattereduktion för aktieut­delning skall tillgodoräknas den skaltskyldige före skatteredukfion enligt 2 § 4 och 5 mom. uppbördslagen.

Har skattskyldig under beskattningsåret varit skyldig att erlägga sjömans­skatt och har denna nedsatts enligt 12 § 4 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt på grund av bestämmelserna i denna lag, skall redukfionsbe-loppet minskas med del belopp varmed nedsättning har skett.

7 § Bestämmelserna i denna lag om makar lillämpas på skattskyldiga som

taxeras med tillämpning av 52 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370)

och 11 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

Prop. 1980/81:39

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och lillämpas första gången i fråga om utdelning som tas lill beskattning vid 1982 års taxering. I fråga om utdelning som har blivit tillgänglig för lyftning under år 1981 skall med att aktie är inregistrerad vid Stockholms fondbörs likställas att aktien noteras på lista utgiven av sammanslutning av svenska fondkommissionärer.

Prop. 1980/81:39

5

2 Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att 35 § 3 mom. saml punkterna 3 och 4 av anvisningarna till 36 § kommunalskalldagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

35 

§

3 mom.' Realisationsvinst på grund av avyttring av aktie, andel i aktiefond, delbevis eller teckningsrätt till aktie eller andel i ekonomisk förening eller i handelsbolag eller annan rättighet som är jämförlig med här avsedd andelsrält eller akfie, dock ej aktie eller andel i bostadsaktiebolag eller i bostadsförening som avses i 24 § 3 mom., är i sin helhet skattepliktig, om den skattskyldige innehaft egendomen mindre än två år.

Avyttrar   skatlskyldig   egendom

Avyttrar   skatlskyldig   egendom

som avses i delta moment och som     som avses i detta moment och som

Kan tillämpning av föregående stycke antas hindra strukturrafionalisering som är önskvärd från allmän synpunkt, kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge befrielse därifrån helt eller delvis, om förelag

den skaltskyldige innehaft två år eller mera, är 40 procent av vinsten skatteplikfig. Från sammanlagda be­loppet av skatteplikfig realisations­vinst enligt detta stycke under ett beskattningsår, minskat med av­dragsgill del av föriusl vid avyttring samma är av egendom som avses i detla stycke, äger skatlskyldig åtnju­ta avdrag med 1 000 kronor. Har den skattskyldige under beskattnings­året varit gift och levt tillsammans med sin make, får sådant avdrag åtnjutas för dem båda gemensamt med 1 000 kronor. I intet fall får dock skatlskyldig åtnjuta avdrag med högre belopp än som svarar mot sammanlagda beloppet av skatte­pliktig realisationsvinst enligt della stycke minskat med avdragsgill del av förlust som nyss nämnts.

den skaltskyldige innehaft två år eller mera, är 40 procent äv vinsten skattepliktig. Från sammanlagda be­loppet av skattepliktig realisations­vinst enligl detla stycke under ett beskattningsår, minskal med av­dragsgill del av förlust vid avyttring samma år av egendom som avses i della stycke, äger skattskyldig åtnju­ta avdrag med 3 000 kronor. Har den skattskyldige under beskattnings­året varil gift och levt tillsammans med sin make, får sådant avdrag åtnjutas för dem båda gemensamt med 3 000 kronor. I intet fall får dock skallskyldig åtnjuta avdrag med högre belopp än som svarar mot sammanlagda beloppet av skatte­pliktig realisationsvinst enligt della stycke minskat med avdragsgill del av förlust som nyss nämnts.

Senaste lyddse 1979:612.

Prop. 1980/81:39

6

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

som berörs av strukturrationaliseringen gör framställning om della senasi den dag avyttringen skeri

Har egendom som avses i detta moment avyttrats genom sådan tvångs­försäljning som anges i 2 § första stycket 1) lagen (1978:970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst, är- oavsett tidpunkten för förvärvet -endast 40 procent av vinsten skattepliktig.

Bestämmelsen i 2 mom. tredje stycket äger motsvarande tillämpning på egendom som avses i detta moment.

Överlåts aktie i aktiebolag eller andel i handelsbolag, ekonomisk förening eller utländskt bolag lill svenskt företag inom samma koncern, skall - där ej annat följer av nionde stycket - beskattning av realisationsvinst inle äga rum, om moderföretaget i koncernen är akfiebolag eller ekonomisk förening och den överlåtna akfien eller andelen innehas som ell led i annan koncernens verksamhei än förvaltning av fastighet, värdepapper eller annan därmed likartad lös egendom. I fall som nu avses skall den överlåtna aktien eller andelen anses förvärvad av det överlagande företagel vid den tidpunkt och för den anskaffningskostnad som gällt för det överlåtande företaget. Om överlåtelsen sker till utländskt företag, kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge befrielse från realisationsvinstbeskattningen. Bestämmelserna i detta stycke om beskattning av realisafionsvinst tillämpas även i fråga om avdrag för realisationsförlust. Avdrag för realisationsförlust får dock inte i något fall göras på grund av avyttring av akfier eller andelar till utländskt koncernföretag.

Har fasfighet överlåfits på akfiebolag, handelsbolag eller ekonomisk förening genom fäng pä vilkel lagfart sökts efter den 8 november 1967 av någon som har ett beslämmande inflytande över bolaget eller föreningen, beräknas skattepliktig realisationsvinst vid hans avyttring av aktie eller andel i bolaget eller föreningen som om avyttringen avsett mol aktien eller andelen svarande andel av fasfigheten. Vad nu sagts får inte föranleda alt skatteplikfig realisafionsvinst beräknas lägre eller alt avdragsgill realisations­förlust beräknas högre än enligl reglerna i detla moment. Bestämmelserna i della stycke gäller endast om sådan fastighet ulgör bolagets eller föreningens väsentliga tillgång. De gäller dock inte vid avyttring av aktie i sådant bostadsaktiebolag eller andel i sådan bostadsförening som avses i 24 § 3 mom., om avyttringen avser endast rätt till viss eller vissa men ej alla bostadslägenheter i fasfigheten. Lika med lagfarlsansökan anses annan ansökan hos myndighet om viss åtgärd med åberopande av fångeshandling­en. Om vinsten vid försäljning av aktie eller andel på grund av bestämmel­serna i detta stycke beräknas enligt de regler, som gäller för beräkning av vinst vid avyttring av faslighet, skall avyttringen anses ha avsett den mot aktien eller andelen svarande andelen av fastigheten.

Avyttrar skallskyldig aktie i akfiebolag och finns vid avyttringen obeskal-

Prop. 1980/81:39

7

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

tade vinstmedel i bolaget till följd av alt större delen av dess tillgångar före avyttringen av aktien överlåtils på den skaltskyldige eller annan, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skattskyldige erhåller för aktien. Vid bedömande av frågan om överiålelse av större delen av bolagels tillgångar ägt rum skall även beaktas tillgång i bolaget som inom två år efter avyttringen av aktien, direkt eller genom förmedling av annan, överlåts på den skallskyldige eller honom närslående person eller på aktiebolag, handelsbolag eller ekonomisk förening, vari den skaltskyldige eller honom närstående person har ett beslämmande inflytande. Har överiålelse av fillgång i bolaget ägt rum efler utgången av det beskattningsår då skattskyldighet för realisafionsvinst vid avyttringen av akfie i bolaget uppkom, skall realisationsvinst enligt detla stycke las lill beskattning på samma sätt som vid eftertaxering för nämnda beskattningsår. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning vid avyttring av andel i handelsbolag eller ekonomisk förening. Riksskatteverket får medge undanlag från detla stycke, om del kan antas att avyttringen av aktien eller andelen skett i annat syfle än att erhålla obehörig förmån vid beskattningen. Mot beslut av verkel i sådan fråga får talan inle föras.

Avyttrar skallskyldig aktie i ett aktiebolag, vari aktierna lill huvudsaklig del ägs eller på därmed jämförligt sätt innehas - direki eller genom förmedling av juridisk person - av en fysisk person eller ett fåtal fysiska personer (fåmansbolag), till ett annat fåmansbolag, vari aktie - direkt eller genom förmedling av annan - ägs eller inom två år efler avyttringen vid någol tillfälle kommer att ägas av den skattskyldige eller honom närstående person, skall som skattepliktig realisationsvinst räknas vad den skattskyldige erhåller för aktien. Lika med aktieinnehav i del bolag, som förvärvat aktien, anses den skattskyldiges aktieinnehav i ett annat fåmansbolag, som inom två år efter avyttringen förvärvar slörre delen av tillgångarna i något av fåmans­bolagen. Har överlåtelse av aktie i det förvärvande bolaget eller i bolag, som förvärvat större delen av tillgångarna i något av fåmansbolagen, ägt rum efter utgången av det beskattningsår då skattskyldighet för realisationsvinst enligt detla stycke uppkom, får realisationsvinsten las lill beskattning på samma sätt som vid eftertaxering för nämnda beskattningsår. Vad nu föreskrivits äger motsvarande tillämpning i fråga om handelsbolag eller ekonomisk förening eller andel i sådant bolag eller förening liksom teckningsrätt fill aktie eller annan rättighet jämförlig med aktie. Sker avyttringen av organisatoriska eller marknadstekniska skäl eller föreligger andra synnerliga skäl, kan regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, för särskilt fall medge undantag från tillämpning av delta stycke.

Som närstående person räknas i delta moment föräldrar, far- eller morföräldrar, make, avkomling eller avkomlings make, syskon eller syskons make eller avkomling saml dödsbo vari den skaltskyldige eller någon av

Prop. 1980/81:39

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

nämnda personer är delägare. Med avkomling avses jämväl styvbarn och fosterbarn.

Anvisningar

fill 36 §

3. Förlust genom icke yrkesmäs­sig avyttring (realisationsförlust) får avdragas vid inkomstberäkningen i enlighet med punkl 4 nedan. Realisa­fionsförlusl skall beräknas på samma sätt som realisationsvinst enligl punkterna I och 2. Vid förlustberäk­ningen får dock faslighels ingångs­värde icke beräknas på grundval av taxeringsvärde enligt punkt 2.a. sjät­te eller sjunde styckei. Ej heller får omräkning göras enligt punkt 2.a. fionde styckei eller tillägg enligl punkt 2.a. tolfte stycket. Har den med förlust avyttrade egendomen innehafts under sådan lid att, om vinst i stället uppstått vid avyttring­en, endast del av vinslen skulle ha räknats lill skattepliktig reaUsations-vinst, medgives avdrag endast för motsvarande del av förlusten. Har förlusten uppkommil vid faslighels-reglering i fall som avses i punkt 4 av anvisningarna till 35 §, medges av­drag endast/ör så slor del av förlus­ten som belöper på vad den skalt­skyldige erhållit i pengar.

Alt avdrag icke är medgivet för förlust som uppkommil före eller i samband med vissa företagsöver­låtelser framgår av punkl 6 av anvis­ningarna till 20 §.

4, / punkt 5 av anvisningarna till

3,   Förlust genom icke yrkesmässig

avyttring (realisationsförlust) får

dras av i den omfattning som anges i

punkt 4 nedan.

Realisationsförlust skall beräknas på samma sätt som realisationsvinst enligt punkterna 1-2 c. Vid förlust­beräkningen får en fastighets in­gångsvärde dock inle beräknas på grundval av ett taxeringsvärde enligt punkt 2 a sjätte eller sjunde stycket. Inte heller får omräkning som avses i punkl 2 a fionde slyckel ske eller tillägg enligl punkt 2 a tolfte styckei göras. Har den med förlust avyttrade egendomen innehafts under sädan lid all, om vinst i stället had t upp­ställ vid avyttringen, endast en del av vinslen skulle ha räknats lill skatte­pliktig realisationsvinst, är endast motsvarande del av förlusten av­dragsgill. Har förlusten uppkommil vid fastighetsreglering i fall som avses i punkt 4 av anvisningarna lill 35 §, är endast så slor del av förlus­ten avdragsgiU som belöper på vad den skattskyldige har erhållit i peng­ar.

Att avdrag inte år medgivet för förlust som har uppkommit före eller i samband med vissa förelagsöver­låldser framgår av punkl 6 av anvis­ningarna lill 20 §.

4. Avdrag för realisationsförlust.

Senaste lydelse 1979:1146. Senaste lydelse 1976:343.

Prop. 1980/81:39

Nuvarande lydelse

18 § angives vad som beträffande icke yrkesmässig avyttring av egen­dom ävensom dellagande i lotteri utgör en särskild förvärvskälla. Av­drag enligt punkl 3 här ovan för realisationsförlust får göras från rea­lisafionsvinst eller lotterivinsl, som under samma beskattningsår upp­kommU i samma förvärvskälla som realisationsförlusten. A vdragför rea­lisationsförlust, som icke kunnat utnyttjas på nu angivet sått, får utnytt­jas genom avdrag från realisations­vinst eller lotterivinst under senare beskattningsår än det varunder för­lusten uppkommU, dock senast under det beskattningsår för vilket taxering sker sjätte kalenderåret efter det då taxering för förluståret ägt rum.

Föreslagen lydelse

beräknad enligl punkl 3 ovan, får göras från sådan realisationsvinst eller lotterivinsl som enligt punkt 5 av anvisningarna IiU 18 § är hänföriig IiU samma förvärvskälla som förlus­ten.

Avdraget skall i första hand göras från den realisationsvinst eller lotteri-vinst som är hänföriig tiU samma beskattningsår som realisationsför­lusten. Har en förlust inte kunnat utnyttjas för avdrag nämnda beskatt­ningsår, får avdrag för förlusten göras ett senare beskattningsår, dock senasi sjätte beskattningsåret efter det till vilkel förlusten år hänföriig. En på detta sätt förskjuten realisations­förlust får dras av endast mot den realisationsvinst eller lolterivinst som det senare beskattningsåret återstår sedan avdrag har gjorts för de reali­sationsförluster som är hänförliga tdl det året.

Avdrag för realisationsförlust på grund av avyttring av premieobliga­tioner, som har utfärdats här i riket, får inte för något beskattningsår göras med större belopp än som motsvarar den till beskattningsåret hänföriiga skattepliktiga realisations­vinst som har uppkommit vid avytt­ring av sådana premieobligationer.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och lillämpas första gången såvitt avser punkt 4 Iredje stycket av anvisningarna till 36 § på förlust som uppkommer vid avyttring som sker efter utgången av år 1980 och i övrigt vid 1982 års taxering.

Prop. 1980/81:39

10

3 Förslag till

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

Härigenom föreskrivs att 2 § 2 mom. uppbördslagen (1953:272)' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§

2  mom. I  denna lag förslås med

slutlig skatt; skatt som har

slutlig skatt: skatt som har

påförts vid den årliga debiteringen påförts vid den årliga debileringen

på grund av taxeringsnämnds beslut på grund av taxeringsnämnds beslul

eller på grund av annat beslut, som eller på gmnd av annat beslut, som

enligl gällande föreskrifler skall enligt gällande föreskrifter skall

beaktas vid sådan debitering, och beaktas vid sådan debitering, och

återstår efler iakttagande av bestäm- återstår efter iakttagande av bestäm­

melserna om nedsättning av skatt melserna om nedsättning av skatt

enligt 4 och 5 mom. samt 2 § lagen enligl 4 och 5 mom. samt 2 § lagen

(1978:423) om skattelättnader för (1978:423) om skattelättnader för

vissa sparformer;

vissa   sparformer   och   5 §   lagen

(1980:000) om skattereduktion för aktieutdelning;

preliminär skatt: i 3 § nämnd skatt, som betalas i avräkning på slutlig skall;

kvarstående skatt: skatt, som äterstår att betala, sedan preliminär skatt har avräknats från slutlig skatt;

tillkommande skatt: skatt som skall betalas på grund av eftertaxering eller enligt beslut om debitering sedan påföringen av slutlig skall har avslutats;

kvarskatteavgift: avgift enligt 27 § 3 mom.;

respitränta: ränta enligt 32 §;

anståndsränta: ränta enligt 49 § 4 mom.;

ö-skatteränta: ränta enligt 69 § 1 mom.;

restitulionsränta: ränta enligl 69 § 2 mom.;

skattereduktion: nedsättning av skatt enligl 4 mom.;

särskild skattereduktion: nedsättning av skall enligt 5 mom.;

inkomstår: del kalenderår, som närmast har föregått taxeringsåret;

uppbördsår: tiden från och med mars månad ell år till och med februari månad nästföljande år;

uppbördsmånad: mars, maj, juli, september, november och januari;

gift skattskyldig: skattskyldig som taxeras med tillämpning av 52 § 1 mom.

'Lagen omtryckt 1972:75. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771, Senaste lydelse 1979:489.

Prop. 1980/81:39

11

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

kommunalskatlelagen (1928:370) och 11 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt;

ogift skatlskyldig: annan skattskyldig fysisk person än nyss har sagts.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och tillämpas första gången i fråga om skall som påförs på gmnd av 1982 års taxering.

Prop.  1980/81:39

12

4 Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1956:623)

Härigenom föreskrivs att 68 och 72 a §§ taxeringslagen (1956:623)' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

68 §2       

Av taxeringsnämnd beslutade laxeringar skall för varje skattskyldig införas i skattelängd.

I skattelängden antecknas särskilt

dels i avseende på slallig inkomstskall inkomst av olika förvärvskällor med angivande tillika i fräga om skattskyldiga som avses i 9§ 3 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt huruvida inkomsten utgör A-inkomsl eller B-inkomst, medgivet avdrag för underskott i förvärvskälla, samman­räknad nettoinkomst (summan av inkomsterna av olika förvärvskällor, minskad med avdrag för underskott), medgivna allmänna avdrag som inte avser underskott i förvärvskälla, laxerad och beskattningsbar inkomst,

dels beskattningsbar inkomst enligt 2 § lagen (1958:295) om sjömansskatt och enligl 1 § 2 mom. nämnda lag skattepliktig dagpenning samt det anlal perioder om trettio dagar för vilka den skaltskyldige har uppburit sådan inkomst under beskattningsåret, saml sjömansskattenämndens beslut om jämkning enligl 12 § 4 mom. 'agen om sjömansskatt,

dels i avseende på kommunal inkomstskatt taxerad och beskattningsbar inkomst,

dels beslul i övrigt, som avser förutsättning för avdrag enligt 48 § 2 och

3

mom. kommunalskatlelagen (1928:370) eller för skattereduktion enligt 2 §

4

och 5 mom. uppbördslagen (1953:272),

dels beslut, som avser förutsätt-

dels beslul, som avser förutsäll-

ning för sparskattereduktion enligl ning för skattereduktion enligl 2 §

2 § lagen (1978:423) om skatteläft- lagen (1978:423) om skaftdäftnader

nåder för vissa sparformer,

för vissa sparformer eller 5 § lagen

(1980:000) om skattereduktion för aktieutdelning,

dels beslut om avräkning av utländsk skatt eller tillämpning av progres­sionsbestämmelser enligt avlal för undvikande av dubbelbeskattning,

dels uppgift om de värden på dels uppgift om skogsbruksvär-

skogsmark och växande skog, varpå de, varpå skogsvårdsavgift skall be-

skogsvårdsavgift skall beräknas,

räknas,

dels skattepliktig och beskattningsbar förmögenhet, om skatt skall utgå enligl 11 § lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt,

'Lagen omtryckt 1971:399, Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:773, Senaste lydelse 1979:1080.

Prop. 1980/81:39

13

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Uppgår den enligt lagen om slallig inkomstskall beräknade taxerade inkomsten lill minst 6 000 kronor för ensamstående och till sammanlagl minst 6 000 kronor för makar, som varil gifta vid ingången av beskattningsåret och under detta år levt tillsammans, skall den beräknade taxerade inkomsten införas, även om beskattningsbar inkomst icke uppkommer.

Skattelängden skall underskrivas av lokal skattemyndighet. Den skall därefter såvitt gäller den årliga laxeringen med undanlag av särskild fasfighetstaxering anses innefatta taxeringsnämndens beslut,

72 a §3

Har taxering för inkomst eller förmögenhet som har beslutals av taxeringsnämnd icke införts i skattelängd inom föreskriven fid eller har sädan taxering införts för annan än den taxeringen avsett eller eljest uppenbarligen införts felaktigt i sådan längd, får länsstyrelsen eller den lokala skattemyn­digheten besluta om rättelse av längden i denna del. Har beskattningsbar inkomst enligt 2 § lagen (1958:295) om sjömansskatt eller enligt 1 § 2 mom. nämnda lag skattepliktig dagpenning eller det antal perioder om trettio dagar för vilka skattskyldig uppburit sådan inkomst ändrats, skall myndigheten vidtaga härav betingad rättelse av längden.

Har taxering av fysisk person eller dödsbo för inkomst eller förmögenhet som har beslutats av taxeringsnämnd blivit oriktig fill följd av

1)

uppenbar felräkning eller uppenbart felaktig överföring av belopp i deklaration,

2)

uppenbar felaktighet i fräga om uppgift fill ledning för påförande av skogsvärdsavgift eller om fastighets taxeringsvärde eller avdrag som medges skallskyldig utan särskild utredning,

3)

uppenbar felaktighet i fråga om

3) uppenbar felaktighet i fräga om allmänt avdrag, vars rätta belopp allmänt avdrag, vars rätta belopp framgår av debitering, eller avdrag framgår av debitering, eller avdrag för premier och andra avgifter, som för premier och andra avgifter, som avses i 46 § 2 mom. första stycket 3) avses i 46 § 2 mom. första stycket 3) kommunalskatlelagen (1928:370), kommunalskatlelagen (1928:370), eller motsvarande avdrag enligt 4 § 1 eller motsvarande avdrag enhgt 4 § 1 mom. andra stycket lagen mom. andra stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskaft (1947:576) om slallig inkomstskaft eller avdrag enligl 46 § 3 mom. eller avdrag enligl 46 § 3 mom. kommunalskatlelagen eller 4 § 2 kommunalskatlelagen eller 4 § 2 mom. lagen om statlig inkomstskatt mom. lagen om statlig inkomstskatt eller i fråga om grundavdrag eller eller i fråga om grundavdrag eller uppenbar felaktighet till den skatt-     uppenbar felaktighet till den skatt-

3Senaste lydelse 1979:490.

Prop. 1980/81:39

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

skyldiges nackdel i fråga om sådana skyldiges nackdel i fråga om sådana

förutsättningar för skattereduktion förutsättningar för skattereduktion

eller särskild skattereduktion som enligt 2 § 4 eller 5 mom. uppbördsla-

enligt 68 § skall antecknas i skatte- gen (1953:272), 2 § lagen (1978:423)

längd,

om skattelättnader för vissa sparfor-

mer eller 5 § lagen (1980:000) om skattereduktion för aktieutdelning som enligt 68 § skall antecknas i skattelängd,

4)

uppenbar felaktighet, varigenom A-inkomst enligl 9 § 3 mom. lagen om slallig inkomstskatt har betecknats som B-inkomsl,

5)

uppenbarligen för lågt avdrag enligt 50 § 2 mom. kommunalskattelagen eller motsvarande avdrag enligt lagen om statlig inkomstskatt i fall då den skattskyldiges inkomst eller, vad angår makar som båda har taxerats, de skattskyldigas inkomster hell eller delvis har utgjorts av folkpension,

får länsstyrelsen eller den lokala skattemyndigheten, om ej särskilda skäl föranleder att länsrätten bör avgöra frågan, besluta om rättelse i denna dd.

Föreligger felaktighet av angivna slag får myndigheten även besluta om därav föranledd ändring av den skattskyldiges eller makens taxering i ovan angivna hänseenden.

Efler utgången av mars månad året efler laxeringsåret får rättelse enligl denna paragraf beslutas endast om anmärkning i fråga om felaktighet av den art som denna paragraf avser dessförinnan har gjorts hos den som har att besluta om rättelsen.

Innan rättelse beslutas skall, om del behövs, yttrande inhämtas från taxeringsnämndens ordförande. Innebär ifrågasatt åtgärd enligt andra eller tredje stycket höjning av taxering, skall den skaltskyldige beredas tillfälle yttra sig innan rättelse sker, om hinder härför ej möter.

Beslutas rättelse eller vägras rättelse som den skattskyldige har yrkat, skall, om detta ej är uppenbart överflödigt, beslutet inom två veckor tillställas den skaltskyldige i den ordning som i 69 § 4 mom. föreskrivs i fråga om underrättelse beträffande taxeringsnämnds beslut.

Talan mot beslut i fråga om rättelse enligt denna paragraf får ej föras särskilt. Talan mol taxeringen får även i den del beslutet avser föras hos länsrätten i den ordning som föreskrivs i 74, 76, 100 och 101 §§.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och fillämpas första gången vid 1982 års taxering.

Prop. 1980/81:39

15

5 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt

Härigenom föreskrivs att 12 § 4 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 §

4 m o m . Sjömansskatt enligl 7 § får genom beslut om jämkning ned­sättas i den mån förutsättningarna för skattereduktion enligt lagen (1978:423) om skatteläftnader för vissa sparformer är uppfyllda. Bo­sättning eller stadigvarande vistelse här i riket krävs inte för jämkning enligt detta moment.

4 m o m . Sjömansskatt enligt 7 § fär genom beslut om jämkning ned­sättas i den mån förutsättningarna för skatteredukfion enligt lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer eller lagen (1980:000) om skattereduktion för akfieuldelning är uppfyllda. Bosätt­ning eller stadigvarande vistelse bär i riket krävs dock inte för jämkningpå grund av bestämmelserna i den först­nämnda lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981.

'Lagen omtryckt 1970:933, Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:777, Senaste lydelse 1978:424,

Prop.  1980/81:39

16

6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa

fall

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §2

Spärrbelopp enligl 3 § jämföres med sammanlagda beloppet av slallig inkomstskatt, förmögenhetsskatt, allmän kommunalskatt, landsfingsmedel och egenavgifter som beräknats för den skaltskyldige på grund av taxeringen (skattebeloppet). I skattebeloppet inräknas även sjömansskatt, om den skattskyldige erlagt sådan skatt under beskattningsåret.

Med egenavgifter förslås avgifter som avses i första styckei av anvisning­arna lill 41 b § kommunalskattelagen (1928:370).

Är den skaltskyldige berättigad

Är den skallskyldige berätfigad

lill nedsättning av statlig inkomst- lill nedsättning av stafiig inkomst­

skatt eller förmögenhetsskatt genom skatt eller förmögenhetsskatt genom

skatteredukfion som avses i 2 § 4 skatteredukfion som avses i 2 § 4

eller 5 mom. uppbördslagen eller 5 mom. uppbördslagen

(1953:272) eller sparskattereduktion (1953:272), 2 § lagen (1978:423) om

enligt 2 § lagen (1978:423) om skatldältnader för vissa sparformer

skattelättnader för vissa sparformer eller 5 § lagen (1980:000) om skatte-

eller genom avräkning av utländsk reduktion för aktieutdelning eller

skatt enligl särskilda föreskrifler, genom avräkning av utländsk skall

skall skattebelopp enligt första enligt särskilda föreskrifter, skall

slyckel beräknas som om skattere- skattebelopp enligt första stycket

duktion eller avräkning av skatt icke beräknas som om skattereduktion

skett.

eller avräkning av skall inte hade

skett.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1981 och lillämpas första gången i fråga om skatt som påförs på grund av 1982 ärs taxering.

'Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:772. 2Senaste lydelse 1978:427.

Prop. 1980/81:39

17

7 Förslag till Lag om ändring sparformer

lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa

Härigenom föreskrivs alt 2 § lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

2

§

'

Sparskattereduktion åtnjuts med 20 % av belopp som under inkomst­året har insatts på särskilt lönspar­konto och som vid årets utgång innestår på kontot saml med 30 % av belopp som under inkomståret har insatts på aktiesparkonlo och som vid årets utgång motsvaras av ande­lar i aktiesparfond enligl lagen (1978:428) om aktiesparfonder eller innestår på kontot för inköp av sådana andelar. Sparskattereduk-fion åtnjuts under förutsättning att insättningar på lönsparkonto eller aktiesparkonto har gjorts pä kontot under minst sex av inkomstårels månader. Varje insättning skall upp­gå till lägst 75 kronor och högst 400 kronor. Sparskattereduktion får inte beräknas på högre sammanlagl belopp än 4 800 kronor om ej annat följer av andra stycket. Sparskattere­duktion får inte heller beräknas på högre belopp än som motsvaras av sädan inkomst som anges i 1 §. Öretal som uppkommer vid beräk­ning av sparskattereduktion bortfal­ler.

Har sparande enligl första stycket påbörjats under senare delen av året

Föreslagen lydelse

Sparskattereduktion åtnjuts med 20 % av belopp som under inkomst­året har insatts pä särskilt lönspar-konlo och som vid årets utgång innestår på kontot saml med 30 % av belopp som under inkomståret har insatts pä aktiesparkonlo och som vid årets utgång motsvaras av ande­lar i aktiesparfond enligt lagen (1978:428) om aktiesparfonder eller innestår på kontot för inköp av sådana andelar. Sparskattereduk­tion åtnjuts under förutsättning att insättningar på lönsparkonto eller aktiesparkonlo har gjorts pä kontot under minst sex av inkomstårets månader. Varje insättning skall upp­gå fill lägsl 75 kronor och högst 600 kronor. Högsta belopp för insättning på lönsparkonto är dock 400 kronor. Sparskattereduktion får - utom i fall som avses i andra stycket - inle beräknas på högre sammanlagt belopp än 7 200 kronor, varav högst 4 800 kronor får avse insättningar på lönsparkonto. Sparskattereduktion får inle heller beräknas på högre belopp än som motsvaras av sådan inkomst som anges i 1 §. Örelal som uppkommer vid beräkning av spar­skattereduktion bortfaller.

Har sparande enligt första slyckel påbörjats under senare delen av året

'Senaste lydelse 1980:151.

1* Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

18

Nuvarande lydelse

men har inte insättningar skett under sex månader, åtnjuts sparskattere­duktion för sädana sparmedel först vid beräkning av skall för del när­mast följande inkomståret. Spar­skattereduktion enligl detta stycke medges endast om sparandet under del sistnämnda inkomståret uppfyl­ler de förutsättningar som anges i första styckei. Sparskattereduktion fär med fillämpning av detla stycke beräknas på ett sammanlagt belopp av högst 6 800 kronor.

I fråga om sparskattereduktion lillämpas 2 § 4 mom. femte och sjätte styckena uppbördslagen (1953:272). Sparskatleredukfion skall tillgodoräknas den skattskyldi­ge före skattereduktion och särskild skattereduktion.

Föreslagen lydelse

men har inle insättningar sketl under sex månader, åtnjuts sparskattere­duktion för sådana sparmedel först vid beräkning av skatt för del när­mast följande inkomståret. Spar­skattereduktion enligl della stycke medges endast om sparandet under det sistnämnda inkomståret uppfyl­ler de förutsättningar som anges i första stycket. Sparskattereduktion får med tillämpning av delta stycke beräknas på ett sammanlagl belopp av högsl 10 200 kronor, varav högst 6 800 kronor får avse insättningar på lönsparkonto.

I fräga om sparskattereduktion fillämpas 2 § 4 mom. femte och sjätte styckena uppbördslagen (1953:272). Sparskattereduktion skall tillgodoräknas den skaltskyldi­ge före annan skaltereduktion.

Har skattskyldig under beskatt­ningsåret varit skyldig att erlägga sjömansskatt och har denna nedsatts enligt 12 § 4 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt på grund av bestäm­melserna i denna lag, skall reduk­tionsbeloppet minskas med det be­lopp varmed nedsättning har skett:

Denna lag träder i krafl den 1 januari 1981 och lillämpas första gången på insättningar som berättigar lill sparskattereduktion vid 1982 ärs taxering.

Prop.  1980/81:39

19

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1980-10-23

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Buren­slam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om stimulans av aktiesparandet

1 Inledning

Kapitalvinstkommillén (B 1979:05) tillsattes våren 1979 med uppdrag alt göra en översyn av beskattningen av realisationsvinster vid försäljning av aktier och viss annan lös egendom (Dir 1979:27). Genom tilläggsdirekfiv (Dir 1980:10) har kommittén därefter fått i uppdrag att pröva även frågor angående lindrad beskattning av aktiebolagens utdelade vinster samt att med förtur utarbeta förslag fill provisoriska lättnader för akfiesparandet. I delbetänkandel (Ds B 1980:11) Sfimulans av akfiesparandet har kommittén redovisat förslag i sistnämnda hänseende. Betänkandet bör fogas som bilaga 1 fill protokollet i detta ärende.

Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttran­dena bör fogas som bilaga 2 till protokollet i detla ärende.

Jag avser nu all ta upp frågan om särskilda åtgärder för att stimulera aktiesparandel. I sammanhanget diskuterar jag också aktiesparandel inom ramen fördels, k. skattesparandet. Slutligen avser jag all behandla rätten fill avdrag för förlust vid försäljning av premieobligationer. Bakgrunden är alt vissa förfaranden har visat sig kunna medföra omotiverade skattelällna-der.

2 Allmän motivering

2.1 Behovet av åtgärder för att stimulera aktiesparandet

De svenska förelagens finansiella situation har successivt försämrats under en följd av år. Soliditeten, dvs. egenkapitalets andel av det totala kapitalet.

Prop. 1980/81:39

20

har fortlöpande sjunkit, från ca 40 % i mitten av 1960-lalel lill under 25 % i dag. Denna utveckling ger anledning lill oro i flera avseenden. En hög skuldsällningsgrad innebär att variationerna i avkastningen pä del egna kapitalet blir kraftigare och företaget får därigenom svårare all stå emot konjunktursvängningar och strukturella störningar. Med ökad skuldsätt­ningsgrad får företagen också allt svårare att anskaffa nytt kapital och villkoren blir allt ogynnsammare. Detta gäller i fråga om såväl upptagande av lån som tillskotl av riskkapital genom nyemission. Både viljan och förmågan alt investera minskar.

Samfidigt befinner vi oss i ett ekonomiskt läge där det är av största vikt att näringslivets konkurrenskraft och produktionskapacitet ökar, i första hand inom den utlandskonkurrerande sektorn. Investeringsvolymen måste därför höjas från de senaste årens alltför låga nivå. En förutsättning för detta är emellertid all soliditeten förstärks och snabba ätgärder i detta syfte behövs således.

En ökning av soliditeten kan ske genom att egna vinstmedel hålls kvar i företaget eller genom all nytt kapital tillförs utifrån vid nyemission. Den nuvarande låga lönsamheten i förelagen gör emellerfid att man inle kan räkna med alt de enbart med egna vinstmedel skall kunna höja soliditeten i någon nämnvärd grad. Detta gäller även om lönsamheten stiger från nuvarande låga nivå. Del är alltså nödvändigt att riskvilligt kapital tillförs genom nyemission.

Under senare år - bortsett från år 1976 - har nyemissionsvolymen legal på en låg nivå. Del är mycket svårt all med någon säkerhet ange vilken nivå som är önskvärd under de närmaste åren, men det är ställt utom allt tvivel att en betydande ökning måsle ske.

Orsakerna till den hittillsvarande utvecklingen får sökas såväl hos företagen som hos akfiemarknaden. För bolagen har- bl. a. med hänsyn till att räntekostnader är avdragsgilla medan utdelningar utgår av beskattade medel - lånefinansiering ställt sig förmånligare än egenfinansiering. Den reala effektiva avkastningen på börsnoterade aktier har under 1970-talet varit negafiv redan före skatt, medan många alternativa placeringar har visat en betydligt gynnsammare bild, någol som givetvis har varil ägnat alt minska utbudet av riskkapital till näringslivet. De enskilda hushållen har under en följd av år minskat sin andel av aktiestocken.

En viklig roll för både efterfrågan av och tillgängen på riskkapital spelar beskattningen av akfiebolagens vinster saml av aktieägarnas utdelningar och realisationsvinster.

Vinster i aktiebolag dubbelbeskatlas, dvs. först beskattas vinsten hos bolaget och därefter - om den delas ut - hos mottagarna. Detta brukar kallas det klassiska systemet för beskattning av bolagsvinster och har fidigare varil allmänt använt. I flera länder, bl. a. i samtliga EG-länder utom Nederlän­derna och Luxemburg samt i Norge, har emellertid numera lättnader i dubbelbeskattningen genomförts.

Prop. 1980/81:39

21

Även i vårt land har åtgärder vidtagits för att underlätta försörjningen med riskkapital. Genom den s. k. Anndl-lagstiftningen, som genomfördes är 1960 och senare utvidgats, har aktiebolag fåll viss rält lill avdrag för utdelning på nyemitterade aktier. Inom ramen för skattesparandet som infördes år 1978 medges skattelättnader vid regelbundet sparande i bl. a. aktiesparfon­der. Regeringen har tidigare denna dag på föredragning av chefen för ekonomidepartementet beslutat att lägga fram ett förslag (prop. 1980/81:45), som innebär all anställda vid ett visst förelag skall kunna spara i särskilda aktiesparfonder som består enbart av aktier i detla företag. Det s. k. sparavdraget som medges fysisk person från nettointäkt av kapital och som är av äldre datum kan givetvis också ge viss lindring i inkomstbeskattningen av utdelningar.

För en närmare redogörelse för nuvarande beskattningsregler och för vissa åtgärder för all främja tillgången på riskkapital som har vidtagits i andra länder hänvisas till betänkandet.

Som jag anförde i prop. 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. leder de nuvarande reglerna för kapitalbeskattning - löpande inkomstbeskattning, realisationsvinstbeskattning och förmögenhetsbeskatt­ning - till stora orättvisor och samhällsekonomiska snedvridningar i en inflationsekonomi. Dessa frägor har diskuterats av 1972 års skatteutredning i dess slutbetänkande (SOU 1977:91) Översyn av skattesystemet, av professor Sven-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] i bilaga 2 fill kapilalmarknadsutredningens slutbetän­kande (SOU 1978:11-13) Kapitalmarknaden i svensk ekonomi och nu av kapitalvinstkommillén. Det finns anledning att här betona att skattereglerna för aktier framstår som särskilt ogynnsamma jämförda med dem som gäller för andra placeringar. Åtgärder i fråga om realisationsvinstbeskattningen har nu aktualiserats i flera avseenden. Förslag till ändrade regler för beskattning av realisationsvinst vid fastighetsförsäljning, innebärande en skärpning i förhållande lill nuvarande ordning, har nyligen förelagts riksdagen (prop. 1980/81:32). Vidare kan nämnas att det ingår i kapitalvinstkommitténs uppdrag alt se över beskattningen av realisationsvinst vid försäljning av bostadsrätter och aktier samt att jag - som nämndes i prop. 1980/81:20 -anser skäl föreligga att pröva möjlighelen av skärpta regler för realisations­vinstbeskattning i fråga om viss lös egendom (diamanter, guldjetonger o.d.).

Hos hushållen finns betydande finansiella tillgångar som skulle kunna bli ett verksamt bidrag till näringslivels försörjning med riskkapital. Dessa tillgångar uppgår fill drygt 300 miljarder kr., varav ca 10 % eller 30 miljarder kr. utgörs av börsaktier. Med dessa belopp skall jämföras att nyemissionerna under senare år - bortsett från år 1976 då de uppgick till 1,4 miljarder kr. -inte har överstigit 1 miljard kr. utan i stället flera år stannat vid något hundratal miljoner kr. För alt hushållen skall kunna medverka i betydligt ökade emissioner i en utsträckning som motsvarar deras nuvarande, andel i aktiestocken räcker det alltså om en obetydlig andel av sådana finansiella

Prop. 1980/81:39

22

tillgångar som inte är placerade i aktier överförs till aktiemarknaden.

I sammanhanget bör också nämnas att åtgärder har vidtagits för att främja fillskottet av riskkapital från vissa institutionella placerare. Det gäller dels ökade möjligheter för försäkringsbolagen alt utnyttja sina fria fonder för aktieplaceringar, dels betydande tillskott till de medel som förvaltas av allmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelse och används för sådana placeringar. Chefen för ekonomidepartementel har i prop. 1980/81:20 aviserat att förslag om ytterligare fillskott i sistnämnda hänseende kommer att läggas fram inom den närmaste liden.

Kapitalvinslkommitléns uppdrag är främst tekniskt och den har inte haft fill uppgift alt bedöma huruvida lättnader i dubbelbeskattningen bör genomföras eller - om sådana skall ske - omfatlningen av lättnaderna. Kommittén har i sistnämnda hänseende valt alt belysa några olika nivåer. Lagtexterna har utformats efter en nivå, som teoretiskt motsvarar avräkning av hälften av den del av bolagsskatten som belöper på utdelningarna.

Åtskilliga remissinstanser har uttalat sig i frågan om sådana åtgärder bör vidtas och om vilken omfattning som behövs för att uppnå de åsyftade målen.

Det överväldigande antalet remissinslanser har ställt sig positiva lill lindringar i dubbelbeskattningen. Endast ett fåtal har varit negativa. De förra åberopa i huvudsak de av mig nyss anförda omständigheterna avseende företagens behov av riskkapital och den ringa avkastningen pä aktieplace­ringar. Flera av dem framhåller också all det föreligger en överhängande risk att den svenska aktiemarknaden upphör att fungera om åtgärder inle omedelbart vidtas så att förtroendet för aktier som placeringsform kan upprätthållas. De remissinstanser som är negativa anför att problemet bör angripas på andra vägar, att del inte är rimligt alt just nu när besparingar sker på många områden lindra skatten för aktieägare samt alt skatten inte bör vara lägre på arbetsfria inkomster än på arbetsinkomster.

Bland de remissinstanser som ställer sig positiva anser å andra sidan flertalet alt ytterligare åtgärder är påkallade eller alt lättnaderna bör ha större omfattning än enligt den nivå som kommittén främst belyst.

I del föregående har jag redogjort för behovet att stärka soliditeten i företagen genom fillskott av riskkapital, de finansiella tillgångar som finns inom hushållssektorn och de för aklieplaceringar oförmånliga skalleregler-

1. Mot denna bakgrund är del enligt min mening uppenbart att åtgärder för all förbättra villkoren för aktiesparande är starkt påkallade. Del synes också osannolikt att vi skulle kunna behålla en dubbelbeskattning av bolagsvinster, som i större eller mindre ulslräckning lindrats i de flesta andra med Sverige jämförbara länder, ulan att detta leder fill negativa effekter för vår ekonomi.

Med hänsyn lill det anförda anser jag alt åtgärder nu bör vidtas för att åstadkomma en provisorisk lindring av dubbelbeskattningen av bolagsvins­ter i avvaktan på ett mer permanent syslem. Jag vill understryka alt del inle

Prop.  1980/81:39

23

är fråga om att beskatta dessa inkomster lindrigare än andra ulan endast all i viss utsträckning mildra den nuvarande särskilt hårda beskattningen.

När del gäller omfatlningen av lättnaderna vill jag påpeka att det visserligen mäste antas förhälla sig sä alt en slörre stimulans uppnås ju större lättnaderna är. En viss försiktighet är emellertid påkallad i ett provisoriskt syslem, eftersom effekterna aldrig kan hell sammanfalla med dem som permanenta regler föranleder. Avräkning av omkring halva den på utdelningen belöpande bolagsskatten är också en nivå som har valls i flera av EG-länderna. Jag är mol denna bakgrund inte beredd att ge åtgärderna en slörre omfallning än vad som enligt kommitténs beräkningar motsvarar halv avräkning eller 200 - 250 milj. kr.

2.2 Lindringar i dubbelbeskattningen av bolagsvinst

Dubbelbeskattningen av aktiebolagens vinster kan lindras genom åtgärder på bolagsnivå eller aktieägarnivå. I det förrra alternalivel kan lättnaderna få form av ett avdrag för verkställd utdelning eller en lägre skatt på den del av vinslen som delas ut. Anndl-lagstiftningen innebär ell avdrag för utdelning. Det är också den väg som har valts i Norge i fråga om den statliga inkomstskatten. Det senare alternativet har i allmänhet utformats som ett avräkningssystem, där aktieägaren i större eller mindre omfattning får fillgodoräkna sig den av bolaget erlagda skallen. Metoderna bör i princip få samma ekonomiska effekt, sett på längre sikt och med hänsyn enbart till inhemska förhällanden. Olika tekniska och administrativa problem uppkom­mer emellertid och det är bl. a. dessa frågor som kommittén har alt belysa i sitt fortsatta arbete.

Vad gäller provisoriska lättnader i dubbelbeskattningen är del givelvis önskvärt all dessa ges en utformning som inte försvårar en övergång lill ett mer permanent system. Vilket detta blir är emellertid inle klart; jag vill erinra om all kommittén har att belysa alternativa utformningar. Det finns också andra synpunkter som del är angeläget att beakta.

Som jag nyss nämnde finns del hos hushållen belydande medel som kan tillföras aktiemarknaden. Det är därför av värde att lättnaderna direki kommer hushållen till del. För att de skall kunna stimulera även sådana bushåll, som tidigare inte innehar aktier, till sparande i denna form bör de utformas så enkelt som möjligl. För att uppnå denna effekt bör vidare reglerna i första hand inriktas på mindre utdelningsinkomster. Härigenom bör en önskvärd spridning av aktieinnehaven kunna befrämjas.

Även administrativa skäl lalar för alt enklast möjliga utformning bör eftersträvas. Ett provisoriskt system som inom några år beräknas komma att avlösas av mera permanenta regler medför givetvis alltid ölägenheter för de fillämpande myndigheterna, liksom för de skallskyldiga. I en situation där behovet av åtgärder är sä trängande alt de inte kan uppskjutas lill dess ett slutligt syslem har hunnit utarbetas, kan en provisorisk lösning inle undvikas.

Prop.  1980/81:39

24

De administrativa synpunkterna får då beaktas vid utformningen av en sädan lösning.

Kommittén anser att provisoriska lättnader inte bör åstadkommas genom ätgärder på bolagsnivå, eftersom della skulle kräva väsentliga ingrepp i nuvarande skatteregler. Del är för det första fråga om behandlingen av utdelning till andra svenska bolag, där samordningen med reglerna om skattefrihet för mottagen utdelning inte synes kunna ges en enkel lösning. Vidare gäller det svårigheten att upprätthålla en rimlig beskattning av vinstmedel som delas ul till aktieägare i utlandet utan att komma i konflikt med våra internationella åtaganden.

Denna åsikt delas - med någol undantag - av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan, varvid också anförts att skattelättnader hos akfieägarna torde vara mer effektiva för alt åstadkomma en spridning av aktieägan-det.

Jag ansluter mig lill denna bedömning. Lättnader i dubbelbeskattningen på bolagsnivå torde i ett provisoriskt system få ges formen av en sänkning av bolagsskatten. En sådan åtgärd saknar emellertid helt den inriktning på smäsparare som bör eftersträvas i syfte att bredda aklieägandet. För att uppnå samma stimulanseffekt för denna grupp som i det förslag jag avser att lägga fram skulle krävas en så stor sänkning av bolagsskatten - om inle rent av ett avskaffande - att ett myckel betydande skattebortfall skulle uppkomma.

Som bakgrund till övervägandena rörande utformningen av skattelättna­der på akfieägarnivå vill jag kort redogöra för den principiella uppbyggnaden av ett avräkningssystem. Ett sådant innebär att aktieägaren till den faktiskt uppburna utdelningen lägger en del av eller hela den bolagsskatt som belöper på utdelningen och redovisar denna summa som inkomst. Aktieägarens inkomstskatt beräknas sedan efter vanliga regler. Frän den uträknade skallen avräknas sedan samma belopp som tidigare lades till inkomsten. Bolagsskatten behandlas således helt eller delvis som innehållen preliminär skall för aktieägaren. Genom alt det belopp som avräknas är lika stort oberoende av aktieägarens inkomst, medan den ytterligare inkomstskatt som tillägget föranleder beror pä marginalskatten, minskar skattelättnaden i kronor genom avräkningen vid stigande inkomst.

De metoder för skattelättnader som kommittén har diskuterat är ett särskilt avdrag från utdelningsinkomst eller en skattereduktion. I fråga om uldelningsavdrag har diskuterats fulll avdrag upp till ett visst belopp, partiellt avdrag med belopp motsvarande viss andel av utddningsinkomslen och avtrappat avdrag innebärande en kombination av de båda första modellerna. För en skatteredukfion har kommittén utformat tvä modeller, A och B. Modell A har konstruerats så att dess verkningar så nära som möjligt överensstämmer med dem som ett avräkningssystem skulle medföra. Enligt modellen bestäms skalteredukfionens storlek av såväl utdelningen som den beskattningsbara inkomsten. Skattereduktion utgår med viss procentuell

Prop. 1980/81:39

25

andel av utdelningsinkomsten. Procentsatsen bestäms på grundval av den beskattningsbara inkomsten efter en skala där procentsatsen sjunker vid stigande inkomst. Om utdelningsinkomsterna överstiger ett visst belopp reduceras den ursprungliga procentsatsen alltmer för överskjutande belopp. Modell B innebär också att skattereduktionen beräknas som en procentuell andel av utdelningsinkomsten men oberoende av övriga inkomster. Reduk­tionen beräknas efter en skala, där procentsatsen sjunker vid stigande uldelningsinkomst.

Kommittén har uttalat all en skattereduktion är att föredra framför ett utdelningsavdrag med hänsyn lill inkomstprofil och stimulanseffekt. Beträf­fande de båda modellerna för en reduktion har kommittén inte gett den ena modellen ett bestämt förord framför den andra men har anfört att modell A har ett försteg såvitt gäller inkomstprofilens överensstämmelse med en avräkning, medan modell B är någol mer gynnsam frän småspararsynpunkf och dessutom har vissa tekniska fördelar.

Remissinstansernas inställning lill kommitténs ställningstaganden är myckel splittrad. En grupp, som främst företräder adminislrativa synpunk­ter, avstyrker en skattereduktion såväl enligt modell A som enligt modell B, eftersom båda anses alltför invecklade för alt passa i ett provisoriskt syslem. Vissa av dessa uttalar alt modell B är något enklare och därför att föredra framför modell A. Det framhålls också alt ett avdrag är enklare för de skattskyldiga och därför i högre grad ägnat att stimulera nya grupper till sparande i aktier. En annan grupp, i huvudsak bestående av företrädare för näringslivet och aktiemarknaden, förordar en skallereduktion enligt modell A. Skälet till delta är främst dess likhet med ett avräkningssystem och dessa remissinstanser ser del i allmänhet som önskvärt att ett sädant system införs senare. Vidare framhålls värdet av att beskattningen här i riket stämmer överens med den som tillämpas i fierlalet EG-länder samt att modellen genom att skattelättnaden är störst vid låga inkomster har en bättre förddningspolilisk prägel. Modell B förordas av remissinstanser som företräder skilda intressen och dessa åberopar i huvudsak att den är enkel att förstå och tillämpa samt har småspararinriklning.

För egen del får jag anföra följande.

Det är uppenbart att ett avdrag från uldelningsinkomst av samma konstruktion som del nuvarande sparavdraget skulle vara enkelt att förstå för de skattskyldiga och att tillämpa för skattemyndigheterna. Ett sädant avdrag skulle också kunna innebära ett kraftigt incitament för den som inte har aktier att förvärva en så stor post att utdelningen kan beräknas motsvara del maximala avdragsbeloppet. Vid ett partiellt eller ett avtrappat avdrag reduceras å andra sidan de angivna fördelarna avsevärt. Kostnaderna i form av skaltebortfall blir emellertid mycket höga om fullt avdrag medges för mer än mycket begränsade belopp. Oavsett hur avdraget utformas kommer ocksä den skattelättnad del medför att stiga i relation till den beskattningsbara inkomsten. Jag anser delta vara en så slor nackdel med denna metod att den

Prop.  1980/81:39

26

inte bör användas för de provisoriska stimulansåtgärderna. I stället bör eftersträvas att utforma en skattereduktion på ett sådant sätt att även den blir enkel och inriktas pä smäsparare.

Modell A har verkningar som till stor del överensstämmer med de system som lillämpas i de flesta länderna i Västeuropa. Om den väljs kan en övergång till ett permanent system av denna art underlättas. Modellen har ocksä fördelningspolitiskt fördelaktiga effekter. Mot dessa fördelar står emellerfid också nackdelar. För att de åsyftade effekterna skall uppnås har modellen måst bli relativt komplicerad. Detta innebär både en slor belastning för skattemyndigheterna och svårigheter för de skattskyldiga att sätta sig in i reglerna och bedöma skattelällnaderna, något som i sin tur kan äventyra effekten särskilt i fråga om smäsparare. Gemensam beräkning måste ske för makar. Eftersom beräkningen av skattelättnaderna grundar sig på den beskattningsbara inkomsten, medför en extrainkomst att reduktionen minskar, något som kan uppfattas som en ytterligare skattebelastning på denna inkomst. Del synes inte heller möjligt all i märkbar utsträckning förenkla utformningen av modell A med bibehållande av de därmed förenade fördelarna. Från administrativ synpunkt kan också framhållas all det i detta avseende inte råder någon likhet mellan modell A och ett avräkningssystem utan hell nya rutiner skulle bli följden vid en övergång mellan dessa system.

Som ett led i inriktningen på hushåll som innehar endast en mindre aktiepost eller som tidigare inte sparat i aktier anser jag alt skattelättnaderna - oavsett den närmare utformningen - bör utgå endast för ett visst högsta utdelningsbelopp. Därigenom försvagas också det argumentet för modell A alt dess verkningar nära stämmer överens med ett avräkningssystem. Jag anser därför att skattereduktionen bör utformas på grundval av modell B enligt kommitténs förslag ehuru med vissa ändringar.

I huvuddragen följer milt förslag den av kommittén utarbetade modellen. Skaltereduktion skall alltså tillkomma fysisk person eller dödsbo för utdelning på börsnoterade aktier eller på andelar i aktiefond som till väsentlig del består av sådana aktier. Förutsättning för skattereduktion är att utdelningen ulgör inkomst av kapital samt att mottagaren är skattskyldig i Sverige för denna. Som jag nyss nämnde anser jag att skattereduktionen bör beräknas pä utdelningen endast lill den del denna inkomst inte överstiger en viss beloppsgräns. Jag föreslår att denna gräns bestäms lill 10 000 kr. för ensamstående och 20 000 kr. för makar gemensamt. Därvid har beaktats önskemålen ä ena sidan att även de som redan innehar aktier får en stimulans att öka sitl innehav och ä andra sidan alt medlen inom den förut angivna kostnadsramen inte främst kommer alt tillfalla aktieägare med mycket stora innehav. För att förenkla beräkningarna föreslår jag en enhetlig reduktions­sats, vilken inom denna ram kan uppgå till 30 %. Härigenom blir det också möjligt att göra den ytterligare förenklingen all underlaget bestäms och reduktionen beräknas för vardera maken för sig. Vid bestämmande av

Prop.  1980/81:39

27

underlag mäste dock andra makens utdelningsinkomster i vissa fall beaktas med hänsyn till att ett gemensamt maximibelopp gäller för makarna. Slutligen vill jag nämna att jag inte är beredd att biträda kommitténs förslag att sparavdraget i viss utsträckning skall avräknas från utddningsinkomsler-na vid bestämmande av underlag för skallereduktion. Förslaget har av adminislrativa skäl mött kraftig kritik från remissinstanserna. Bakgrunden till förslaget är alt det annars i vissa fall kan uppkomma vad kommittén kallar en överstimulans, innebärande att nettobehållningen av utdelningen över­stiger utdelningens bruttobelopp. Det är främst fräga om skattskyldiga med smä utdelningsinkomster och inga andra kapitalinkomster. Överstimulansen bortfaller vid stigande utddningsinkomsl, snabbare ju högre den beskatt­ningsbara inkomsten är. Jag anser att de administrativa betänkligheterna -som också omfattar det förhållandet att systemet kan framstå som svärförstäeligt och rent av orättvist för de skattskyldiga - väger så tungt att den beskrivna överstimulansen får accepteras, sä mycket mer som den i första hand tillfaller smäsparare med låga inkomster, Översfimulansen blir f. ö, något mindre i mitt förslag än enligt kommittéförslagel, som innebär en högre reduktionssats för den allra lägsta delen av en utdelningsinkomst.

Jag återkommer i specialmotiveringen till vissa mindre, i huvudsak tekniskt betonade ändringar i förhällande till kommittéförslaget,

Nägra remissinslanser har föreslagit en kombination av flera åtgärder, t,ex, ett utdelningsavdrag och en skallereduktion. Härigenom skulle man kunna vinna att de allra minsta utdelningsinkomsterna inte skulle tas till beskattning eller leda till beräkning av skaltereduktion. Enligt min mening skulle emellertid en sädan kombination i åtskilliga fall i stället utgöra en administrativ komplikation och jag bedömer inle att sådana fördelar står all vinna med ett sådant alternativ - i allt fall inle inom den angivna kostnadsramen - att jag kan ansluta mig till förslaget.

Några remissinstanser har riktal kritik mot att kommitténs förslag - i enlighet med tilläggsdirektiven - bara har avsett börsnoterade aktier och framhållit att även andra företags situation måste beaktas i det fortsatta arbetet. Som min företrädare anförde i tilläggsdirektiven föreligger i viss mån andra förhållanden i fråga om de mindre förelagen, som gör alt särskilda överväganden är påkallade i dessa frågor. I direktiven anges emellertid också all kommittén i sitl arbete bör ägna uppmärksamhet ål frågan om dubbel-eller enkelbeskattning av småföretagen och riskkapitalförsörjningen inom denna företagssektor samt att kommittén i dessa frågor bör ha nära samråd med 1980 års företagsskallekommitlé (B 1979:13). Chefen för ekonomide­parlementel har nyligen tillkallat en särskild utredare (E 1980:05) med uppdrag att utreda de små och medelstora företagens finansiella situation. Utredaren skall enligt direktiven (Dir 1980:56) bl.a. studera vilka åtgärder som kan vidtas för att förbättra företagens möjligheter alt dra till sig nytt riskkapital. Utredaren skall samräda med de två förut nämnda kommittéer­na.

Prop.  1980/81:39

28

En av kommitténs ledamöter framför i ett särskilt yttrande tanken på skattefrihet under åren 1981 och 1982 för utdelning som används till att teckna nya aktier i det utdelande företaget. Vid beräkning av realisations­vinst skall i gengäld aktierna anses vara anskaffade utan kostnad vid den tidpunkt då teckningen skedde. En framställning av likartad innebörd har inkommit från Aktiespararnas riksförbund.

Flera remissinstanser har tillstyrkt att ett sädant system ingår i de provisoriska åtgärderna, medan några har ansett att det bör prövas i det fortsatta utredningsarbetet. Även andra metoder i syfte att stimulera lill ökat aktieinnehav, t.ex. särskilt avdrag för nytecknade aktier eller för nysparande i aktier, las upp i remissvaren.

Det är i och för sig värdefullt att olika sätt prövas för att stimulera hushållens intresse för aktiesparande. Enligt min mening är det emellertid redan av praktiska skäl uteslutet att för år 1981 införa ett system innebärande skattefrihet vid konver'ering av utdelning till nya aktier. De olika tankar som har förts fram fär därför bli föremål för fortsatta överväganden i annat sammanhang.

Jag vill också nämna all några remissinstanser har ifrågasatt om inte någon lättnad borde ges de reinvesterande aktiefonderna. I dessa lämnas ingen utdelning utan vad som återstår efter inkomstbeskattning hos fonden används för ytterligare aktieförvärv. Andelsägarna fär alltså inte del av lättnader för hushällen i beskattningen av utdelningsinkomster. Det är emellertid enligl min mening knappast möjligl att medge dessa aktiefonder nägon mol den föreslagna skattereduktionen svarande skattelättnad. Däre­mot måste givetvis de reinvesterande fondernas situation beaktas i ett permanent system.

Jag vill slutligen ta upp en särskild fråga angående beskattningen av sjömän. Sjöinkomst beskattas genom sjömansskatten, som är en definitiv källskatt. Denna tas ut efter särskilda tabeller på grundval enbart av inkomsten ombord. Övrig inkomst beskattas i vanlig ordning, skilt från sjömansskatten. En viss samordning föreligger emellertid därigenom att sjömansskatten kan jämkas, om sjömannen vid taxeringen har rätt fill vissa avdrag, bl,a, underskoltsavdrag, och inte har någon landinkomsl mot vilken han kan utnyttja avdragen. Han kan då brgära jämkning av sjömansskatten, varvid kan föreskrivas att denna skall beräknas på inkomsten minskad med avdraget. Har sådan jämkning skett får avdraget inle utnyttjas vid landtaxeringen till den del det har föranlett jämkning. Vid införandel av skaltesparandel beslöts att jämkning av sjömansskatt, innebärande en nedsättning av skatten, skulle kunna ske om sjömannen var berättigad till sparskattereduktion. Utan denna möjlighel skulle sjömännen i huvudsak vara uteslutna från förmånerna i denna sparform.

Med den nu föreslagna skattereduktionen för utdelning förhäller del sig i viss mån annorlunda. Eftersom en förutsättning för rätt lill sädan reduktion är att skattskyldighet för inkomsten här i riket föreligger, måste alltså

Prop.  1980/81:39

29

sjömannen ha en inkomst som skall tas upp vid landlaxeringen. Del kan då hävdas att skattereduktionen bör räknas av mot den skall som påförs på grund av denna taxering. Om han har avdrag som medför att ingen eller låg skatt kommer att påföras, kan emellertid resultatet bli att han inte kan tillgodoräknas skattereduktionen just på grund av all hans huvudsakliga inkomst är sjöinkomst. Jag anser därför alt det finns anledning att pä srmma sätt som gäller i fråga om sparskattereduktion ge möjlighel för sjömän all få sjömansskatten jämkad pä grund av rätt lill skattereduktion för utdel­ning.

2.3 Realisationsvinstbeskattningen

Från den skattepliktiga realisationsvinsten på äldre aktier, dvs. sädana aktier som har innehafts tvä år eller mer, får den skattskyldige göra ett särskilt avdrag med 1 000 kr. Avdraget får inte överstiga den skattepliktiga vinsten, i förekommande fall minskad med förlust vid försäljning av sådana aktier. För makar är maximiavdragel 1 000 kr. för dem gemensamt.

Kommittén har föreslagit en höjning av schablonavdraget lill 2 000 kr. De remissinslanser som har yttrat sig i frägan har i allmänhet fillstyrkt förslaget. Flera har därvid uttalat sig för större höjning, till 4 000 kr. eller 5 000 kr. Några remissinstanser har å andra sidan avstyrkt att beloppet höjs.

Som min företrädare påpekat i huvuddirektiven till kapitalvinstkommillén är reglerna om beskattning av realisationsvinst vid försäljning av aktier komplicerade och i många fall svårtillämpade. Schablonavdraget fyller därför en viktig förenklingsfunktion genom att bespara både de skattskyldiga och taxeringsmyndigheterna arbete med att utreda anskaffningskostnader vid mindre aktieförsäljningar. Särskilt för smäsparare kan det vara av värde att kunna avyttra en mindre aktiepost utan att behöva sälla sig in i realisationsvinstbeskattningens närmare utformning.

Med hänsyn lill det anförda delar jag uppfattningen att en höjning av schablonavdraget nu bör ske. Den omständigheten att kommittén i sitl fortsatta arbete kommer alt behandla realisationsvinstbeskattningens utformning ger - som kommittén påpekat - anledning att låta höjningen bli av tämligen begränsad omfattning. Jag anser dock att den kan göras något slörre än kommittén föreslagit. När schablonbeloppet först infördes är 1966 (prop. 1966:90, BeU 1966:46, rskr 1966:266, SFS 1966:215) innebar det med då gällande regler att aktier upp till ett värde av 5 000 kr. kunde försäljas utan beskattningskonsekvenser. En uppräkning med hänsyn till penningvärdeför­ändringen av denna summa leder fill att schablonavdraget vid nuvarande skatteregler bör bestämmas till 3 000 kr. Jag förordar en höjning till detla belopp.

Som jag nämnde i inledningen har jag ansett det motiverat att i detla sammanhang ta upp också en annan fråga på realisationsvinstbeskattningens område. Det är angeläget att för framtiden hindra vissa förfaranden som

Prop.  1980/81:39

30

genomförs med utnyttjande av svenska premieobligationer.

En försäljning av premieobligationer behandlas, om den inte är yrkesmäs­sig, enligt bestämmelserna i 35 § 4 mom kommunalskattelagen (1928:370), KL. Det betyder att hela den nominella realisationsvinsten är skattepliktig om försäljningen sker inom två år från förvärvet. Vid en försäljning under Iredje, fjärde eller femte året efter förvärvet är 75 %, 50 % resp. 25 % av vinsten skattepliktig. Om försäljningen sker efler fem år eller längre lid är vinsten skattefri. Realisationsförlust pä premieobligationer är avdragsgill i motsvarande omfattning, dvs. hela den nominella förlusten är avdragsgill vid en försäljning efter mindre än tvä ärs innehav varefter den avdragsgilla andelen av förlusten under tredje till femte året sjunker frän 75 % till 25 % och ingen del av föriusten är avdragsgill vid försäljning efter fem år. En realisationsförlust som har uppkommit vid försäljning av premieobligationer får enligl nuvarande regler räknas av mot realisationsvinster på annan lös egendom och även - med vissa begränsningar vid den kommunala beskattningen - mot realisationsvinster på fasligheter. Kan förlusten inte utnyttjas för avdrag under förluståret, får den sparas för att användas till avdrag mot realisationsvinster som redovisas något av de sex följande beskattningsåren.

Kurserna på premieobligationer står regelmässigt högsl vid tiden för dragningen och sjunker relativt kraftigt omedelbart efter dragningen. Detla förhällande har utnyttjats systematiskt av vissa skattskyldiga som har gjort mer belydande realisafionsvinster på t.ex. aktier eller fasligheter. Man har köpt en slörre mängd obligationer före dragningen och säll dem kort tid därefter. Den kursförlust som har uppkommit - och som i princip motsvarar värdet av att delta i dragningen - har hitlills i sin helhet varil avdragsgill och har kunnal utnyttjas lill kvittning mot realisationsvinsterna. Samtidigt gäller att de vinster som utfaller vid dragning på svenska premieobligationer- till skillnad mol vinster på utländska obligationer - inte träffas av inkomstskatt. Det är alt märka all den som köper hela serier av obligationer är garanterad en viss miniminivå av vinster. Del kan i sammanhanget ha intresse att jämföra med de förhållanden som gäller i fräga om aktier. Även aktiekur­serna stiger normalt före utdelningstillfället och sjunker därefter. Här motsvaras emellertid kursnedgången av en skattepliktig uldelningsin­komst.

Det beskrivna sättet alt utnyttja premieobligationer är enligt min mening inle acceptabelt. Som jag framhöll i prop. 1980/81:20 har premieobligatio­nerna tillkommit för alt utgöra en form av statlig upplåning som är riktad specielll fill smäsparare och det är ägnat att inge olust när de på det angivna sättet utnyttjas som spekulationsobjekt.

Jag föreslår därför att rätten till avdrag för realisationsförluster på svenska premieobligationer begränsas. Sådana förluster bör i fortsättningen fä kvittas endast mot realisationsvinster som uppkommer vid en försäljning av svenska premieobligationer. Förslaget föranleder ändring i punkt 4 av anvisningarna

Prop.  1980/81:39

31

till 36 § KL. Jag återkommer till den närmare utformningen i specialmoti­veringen.

De nya reglerna bör gälla i fräga om förluster som uppkommer vid försäljningar efter utgången av år 1980.

2.4 Lönsparandet

År 1978 infördes särskilda skattelättnader för lönsparande (prop. 1977/

78:165, FiU 1977/78:37, rskr 1977/78:436, SFS 1978:42329). Systemet

innebär att löntagare och andra med A-inkomst får en skattereduktion,

sparskattereduktion, beräknad pä grundval av belopp som under året har

sparats på lönsparkonlo i bank eller på aktiesparkonto för förvärv av andelar

i aktiesparfond. Vissa förutsättningar skall vara uppfyllda för att sparskat­

tereduktion skall medges. En sädan förutsättning är att sparandet sker

regelbundet genom minst sex mänadsinsättningar under året pä minst 75 kr.

och högst 400 kr. Räntan pä sparkontomedel är skattefri och för fondspa­

randet finns en regel som innebär skattefrihet för värdestegring pä sädana

fondandelar som har innehafts minst fem är. Om uttag sker från sparkonto

eller fondandelar inlöses före utgången av en tid av fem år från spararet,

återförs de erhållna skatteförmånerna genom ett schabloniserat avdrag vid

utbetalningen,

'3

Skattereduktion får beräknas pä högst 4 800 kr. Särskilda regler gäller när sparande har påbörjats så sent under ett är att sex månadsinsättningar inle har hunnit göras. Del sparade beloppet fär dä inräknas i underlaget nästa är och skattereduktion får beräknas på högsl 6 800 kr, Sparskattereduktionen uppgick ursprungligen till 20 % av det under året sparade beloppet oavsett sparformen. Genom beslut vid föregäende riksmöte (prop, 1979/80:85, SkU 1979/80:38, rskr 1979/80:279, SFS 1980:151) höjdes procentsatsen för sparande i aktiefond till 30, Bakgrunden till höjningen var angelägenheten av alt främja näringslivets tillgäng pä riskvilligt kapital. Lönsparande i aktier var nämligen - jämfört med banksparande - oförmånligt inle bara frän risksynpunkl utan också från avkastningssynpunkt. Höjningen gäller i princip fr.o.m. 1980 ärs sparande.

I augusti 1980 var antalet konton inom del s.k. skattesparandet omkring 600 000, varav närmare 550 000 bankkonton. På omkring hälften av kontona uppgick sparandet till det maximala beloppet, 400 kr, i månaden.

Efter samråd med chefen för ekonomidepartementel fär jag anföra följande.

Åtgärder för alt främja sparandel i aktier bör vidtas även inom ramen för skattesparandet. Jag anser dock inte att de direkta skatteförmånerna nu bör höjas ytterligare, I stället bör maximibeloppet höjas såvitt avser sparande i aktier till 600 kr, i månaden. Mitt förslag innebär att sparskattereduktion i fortsättningen får beräknas pä högst 7 200 kr,, varav högst 4 800 kr, får avse banksparande.

Prop.  1980/81:39

32

Undantagsregeln för de fall där sparande har påbörjats under senare delen av året bör ändras i motsvarande mån.

De nya reglerna bör tillämpas på sparande som medför rätt lill skattereduktion vid 1982 ärs taxering.

3 Upprättade lagförslag

I enlighet med det anförda har inom budgeldepariementet upprättats förslag till

1,

lag om skattereduktion för aktieutdelning,

2,

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

3,

lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

4,

lag om ändring i taxeringslagen (1956:623),

5,

lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt,

6,

lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skall i vissa fall,

7,

lag om ändring i lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa sparfor­mer.

Med hänsyn till behovet av omedelbara åtgärder för att stimulera sparandel i aktier anser jag att lagrådets yttrande över förslagen inte bör inhämtas. Även lagstiftningens provisoriska karaktär talar för detla,

C

4 Specialmotivering

4.1 Förslaget till lag om skattereduktion för aktieutdelning

Av / § framgär att skattereduktion för aktieutdelning kan medges endast fysiska personer och dödsbon.

I 2 .'S' anges vilka utdelningar som kan medföra rätt till skattereduktion. Först och främst skall det vara fråga om kontant utdelning på aktie i svenskt aktiebolag eller andel i svensk aktiefond. Beträffande aktieutdelning gäller vidare att aktien vid utdelningstillfället skall vara inregistrerad vid Stock­holms fondbörs. Beträffande aktiefond innebär kommittéförslaget ett krav om att fonden till huvudsaklig del består av sädana aktier. Uttrycket "till huvudsaklig del" innebär inte att någon helt bestämd kvotdel anges. Normalt torde med uttrycket avses 70-80 % men i vissa fall har del använts med en annan innebörd (se SkU 1975/76:28 s, 37 f, 1979/80:51 s, 5 f, och Skattenytt 1977 s 68 f,). Det mäste emellertid anses önskvärt att det inte kan bli tvistigt huruvida utdelning frän en viss aktiefond berättigar till skattereduktion. För att i möjligaste män undvika detta har en bestämd kvotdel, tvä tredjedelar, angetts. Kravet har alltså satts nägot lägre än enligl kommittéförslagel. Genom denna avfattning av lagrummet blir det möjligt att redan tidigt under beskattningsåret fä klarlagt vilka aktiefonder som har en sädan sammansätt­ning att reglerna om skattereduktion blir tillämpliga. En aktiefond beslår enligt 9 § första stycket aktiefondslagen (1974:931) av de värdepapper och

Prop.  1980/81:39

33

medel som tillförs fonden, avkastning av sädan egendom saml ur denna härflylande rättighet. Kvotdelen skall alltså beräknas pä grundval av det sammanlagda värdet av den sålunda angivna egendomen.

Enligt 2 § lagen (1979:749) om Stockholms fondbörs, som trädde i kraft den 1 januari 1980, får fondbörsverksamhet bedrivas bara av Stockholms fondbörs. Den verksamhet som vid ikraftträdandet bedrivs av Svenska fondhandlareföreningen fär dock enligt övergångsbestämmelserna fortsättas i den mån den inle överläs av Stockholms fondbörs, dock längst till utgången av år 1981, Under nämnda år kommer med slöd härav vissa aktier att alltjämt omsättas i denna verksamhet och noteras på den s,k, fondhandlarlistan. Del kan antas att praktiskt taget alla dessa aktier därefter kommer att inregistreras vid Stockholms fondbörs. För att rält till skattereduktion skall föreligga även för utdelning under år 1981 föreskrivs i övergångsbestämmel­serna att notering på fondhandlarlistan under denna tid skall likställas med inregistrering vid Stockholms fondbörs. Skulle i något enstaka fall sådan inregistrering inte komma till stånd upphör rätten fill skattereduktion på grund av utdelning på aktien i fråga.

Ytterligare förutsättningar för rält till skaltereduktion framgår avi §. För det första skall utdelningen utgöra inläkt av kapital för den skaltskyldige. Vidare skall denne vara skattskyldig för utdelningen i Sverige, Slutligen skall rätt lill skaltereduktion inte föreligga för utdelning som tillkommer handelsbolag eller dödsbo, som vid beskattningen jämställs med handelsbo­lag, trols all inkomstbeskattningen sker hos delägarna,

I 4 § definieras det underlag som ligger till grund för beräkningen av skattereduktion. Det utgörs av de aktieutdelningar som har blivit tillgängliga för lyftning under året. Underlaget får uppgå lill högst 10 000 kr, för ensamstående och högsl 20 000 kr, för sammanlevande makar. Genom att den föreslagna samordningen med sparavdraget har slopats och endast en reduktionssats skall gälla har paragrafen kunnal ges en enklare utformning än i kommittéförslaget och den gemensamma beräkningen för makar kunnat avvaras, I stället gäller för makarna att den ena makens underlag fär överstiga 10 000 kr. i samma mån som andra makens underlag understiger detla belopp.

För att ytterligare förenkla systemet föresläs att underlaget avrundas nedåt lill helt hundratal kronor.

Av 5 J framgår att skattereduktionen uppgår till 30 % av underlaget. Genom avmndningsregeln i föregående paragraf blir den av kommittén föreslagna bestämmelsen att skattereduktion utgår endast om utdelningsin­komsten uppgår lill minst 100 kr. onödig.

Genom hänvisningen i 6 § till vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) kommer reglerna från vilka skatter och avgifter avräkning kan ske och när bestämmelserna skall iakttas vid beräkning av skatt alt bli tillämpliga på den nya skalteredukfionen, liksom på de tidigare. Vidare föreskrivs att skattereduktionen skall tillgodoräknas den skaltskyldige före skatlereduk-

1** Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

34

tion och särskild skattereduktion enligl uppbördslagen. Däremol skall sparskattereduktion tillgodoräknas före den nya skattereduktionen och jag skall strax återkomma till förslag om detta, slutligen innehåller paragrafen en bestämmelse för det fall att den skaltskyldige är sjöman och sjömansskatten har jämkats på grund av bestämmelserna i lagen. Det belopp varmed denna skatt har nedsatts skall givetvis inte avräknas också från skallen på grund av taxering för landinkomst.

Slutligen ges i 7 ' en bestämmelse av innebörd att med makar förstås de som samtaxeras vid inkomsttaxeringen, dvs. gifta sammanlevande samt vissa andra sammanlevande, nämligen de som har varil gifta med varandra eller har eller har haft barn tillsammans.

4.2 Övriga lagförslag

Höjningen av schablonbeloppet vid beräkning av realisationsvinst vid aktieförsäljning föranleder ändring i 35 § 3 mom. KL.

Bestämmelser om avdrag för realisationsförluster finns i punkterna 3 och 4 av anvisningarna till 36 § KL. Punkl 3 innehåller regler om hur den skattemässiga förlusten skall beräknas. I punkt 4 anges mol vilka vinster och under vilka beskattningsår en i och för sig avdragsgill realisationsförlust får utnyttjas för avdrag.

Jag föreslår vissa rent redaktionella och språkliga ändringar i punkt 3.

De nya bestämmelserna om premieobligationer bör tas in i punkt 4. Jag anser del motiverat att samtidigt förtydliga nuvarande regler i ett avseende. Efter de föreslagna ändringarna innehåller anvisningspunkten tre stycken.

I första stycket föreskrivs att en realisationsförlust - liksom hittills - får dras av endast mol sådana realisationsvinster och vinster på utländskt lotteri som är hänförliga till samma förvärvskälla som förlusten. Bestämmelserom förvärvskällor inom inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet finns i punkl 5 av anvisningarna till 18 § KL. Innebörden av dessa bestämmelser är bl. a. att en försäljning av lös egendom och av fastigheter som är belägna i hemortskommunen samt dellagande i utiändskl lotteri behandlas som en förvärvskälla. Försäljning av fastigheter i andra kommuner än hemortskom­munen utgör en särskild förvärvskälla för varje kommun där en eller flera avyttrade fasfigheter är belägna. Av 46 § 1 mom. KL framgär alt avdrag inte medges vid den kommunala beskattningen för underskott som uppkommer i någon av de nu nämnda förvärvskällorna. Vid den statliga beskattningen får däremot ett sädanl underskott dras av mot överskott i andra förvärvskällor inom samma inkomstslag, däremot inle mot t.ex. inkomst av tjänst eller rörelse.

Enligt bestämmelserna i andra stycket skall avdrag för en realisationsför­lust i första hand göras mot de vinster som har uppkommit samma beskattningsår som förlusten. Om det inte är möjligt all utnyttja avdraget del året, får det förskjutas till något av de sex följande beskattningsåren. Det

Prop. 1980/81:39

35

hitfills anförda överensstämmer i sak helt med de hittills gällande reglerna. På en annan punkl finns del däremol, som jag redan har nämnt, behov av ell förtydligande. Av nuvarande regler framgår inle hell klart vilken turordning som gäller mellan en förlust som har förskjufils till ell senare år och en förlust som har uppkommit det året. Övervägande skäl lalar enligl min mening för all avdrag varje beskattningsår i första hand skall göras för del akluella årels förluster och bara i andra hand, om något utrymme återstår, för de förskjutna förlusterna. Jag föreslär en sådan komplettering av bestämmelserna att lurordningen klart anges.

Tredje stycket innehåller de nya bestämmelserna om premieobligationer. Avdrag för förlust på svenska premieobligationer får inte för något beskattningsår översliga de skatteplikfiga realisationsvinster som samma år redovisas på sådana obligafioner. Innebörden av tredje stycket, samman­ställt med första och andra styckena, kan belysas med ett exempel. Antag att en person år 1 deklarerar skattepliktiga vinster på aktier med 20 000 kr. och på premieobligationer med 4 000 kr. Vidare redovisar han en förlust på premieobligationer med 6 000 kr. Av förlusten kan 4 000 kr. utnyttjas för avdrag medan resterande 2 000 kr. får sparas. År 2 redovisas vinster på aktier med 5 000 kr. och på obligationer med 3 000 kr. saml en förlust på aktier med 7 000 kr. Avdrag görs i första hand för årets föriusl. Därefter kan 1 000 kr. av den förskjutna förlusten utnyttjas. Finns förskjutna förluster avseende såväl aktier som premieobligationer bör den skallskyldige ha rätt att i första hand avräkna de senare. Motsvarande gäller under samma år uppkomna förluster.

12 §2 mom. uppbördslagen (1953:272) finns vissa definitioner. Med slutlig skall skall förstås vad som återstår av viss närmare angiven skatt, sedan de nuvarande formerna av skattereduktion har avräknats. Förslaget innebär att lagrummet kompletteras med den nya skattereduktionen.

Taxeringsnämndens beslul om taxeringar införs i skattelängden. Närmare bestämmelser om vad som skall antecknas i längden finns i 68 § taxerings­lagen (1956:623), TL. Enligt delta lagrum skall i längden antecknas bl.a. beslul som avser förulsätlningar för skattereduktion, särskild skattereduk­tion och sparskatleredukfion. Förslaget innebär att även beslut angående förutsättningar för skatteredukfion för aktieutdelning skall antecknas i längden.

Enligt 72 a § TL får länsstyrelsen eller den lokala skattemyndigheten rätta vissa uppenbara felaktigheter i beslut av taxeringsnämnden. Det gäller bl.a. uppenbar felaktighet till den skattskyldiges nackdel i fråga om sådana förulsätlningar för skatteredukfion eller särskild skattereduktion som skall antecknas i skattelängden. Ändringen innebär att samma rättelsemöjlighet införs i fråga om förulsätlningar för sparskattereduktion och skatteredukfion för aktieutdelning.

Genom ändringen i 12 §4 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt öppnas möjlighet för jämkning av sjömansskatt på grund av rält lill skattereduktion

Prop. 1980/81:39

36

för aktieutdelning. Motsvarande gäller redan i fråga om sparskattereduk­tion. Beträffande denna gäller dessutom ett undanlag från kravet på bosättning eller stadigvarande vistelse i riket för rätt till sparskattereduktion genom jämkning av sjömansskatt. Något motsvarande undantag skall givelvis inte gälla i fråga om skattereduktion för aktieutdelning, eftersom rätlen lill sådan reduktion just är beroende av att utdelningen skall inkomstbeskattas här.

Av redan gällande bestämmelse i 15 § sjömansskattekungörelsen (1958:301) och 68 § TL framgär att underrättelse om jämkningsbeslul skall tillställas taxeringsmyndigheten och antecknas i skattelängden.

I lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa faU ges bestämmelser av innebörd att statlig inkomstskatt och förmögenhetsskatt kan sältas ner, om annars alltför stor del av inkomsten skulle las i anspråk för skatter och avgifter (80/85-procentregeln). Enligt 4 § nämnda lag skall vid tillämpning av lagen bortses frän att den skaltskyldige kan vara berättigad till nedsättning av skatten genom avräkning av utländsk skatt, skattereduktion, särskild skaltereduktion eller sparskatleredukfion. Förslaget innebär all del samma skall gälla i fråga om skattereduktion för aktieutdelning.

De föreslagna ändringarna i 2§ lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer berör tre skilda frågor. För det första höjs maximibeloppet för reduktionsgrundande sparande till 7 200 kr, om året, varav högsl 4 800 kr, får avse banksparande, med en motsvarande ändring för de fall där sparande har påbörjats sent på året, V-dare finns i paragrafen en bestämmelse att Sparskattereduktion skall tillgodoräknas den skaltskyldige före skattereduk­tion och särskild skattereduktion. Bakgrunden till bestämmelsen är all särskilt avdrag vid förtida uttag eller inlösen skall ske bara om den skaltskyldige har tillgodoförts sparskattereduktion för det uttagna beloppet. Genom den föreslagna avfattningen kommer bestämmelsen att innebära att sparskattereduktion skall tillgodoräknas även före skattereduktion för aktieutdelning. Slutligen innebär ändringen alt en uttrycklig bestämmelse införs om att en sjöman som har fått jämkning av sjömansskatten på grund av rätlen lill sparskattereduktion inle har rält all avräkna samma belopp från inkomstskatten på grund av landtaxeringen. Detta gäller givetvis redan nu men framgår bara indirekt av bestämmelserna.

5 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att anta förslagen lill

1.

lag om skatteredukfion för aktieutdelning,

2.

lag om ändring i kommunalskatlelagen (1928:370),

3.

lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

4.

lag om ändring i taxeringslagen (1956:623),

5.

lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt.

Prop. 1980/81:39

37

6. lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skall i vissa fall,

7, lag om ändring i lagen (1978:423) om skatldältnader för vissa sparfor­

mer.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslular alt genom proposilion föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop.  1980/81:39

39

Innehållsförteckning

Proposilion ....................................................... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll  .................... 

1

Lagförslag

1

Förslag fill lag om skattereduktion för aktieutdelning     

3

2

Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

5

3

Förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)          

10

4

Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1956:623)  

12

5

Förslag till lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt

15

6

Förslag lill lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall         

16

7

Förslag lill lag om ändring i lagen (1978:423) om skattelättnader

för vissa sparformer ...................................... 

17

Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde 1980-10-23         

19

1

Inledning   .................................................. 

.... 

19

2

Allmän motivering ......................................... 

19

2.1

Behovet av åtgärder för att stimulera aktiesparandet   ..

19

2.2

Lindringar i dubbelbeskattningen av bolagsvinst   

23

2.3

Realisationsvinstbeskattningen ................. 

.... 

29

2.4

Lönsparandet ....................................... 

.... 

31

3

Upprättade lagförslag   ................................. 

.... 

32

4

Specialmolivering.......................................... 

32

4.1

Förslagel fill lag om skatteredukfion för aktieutdelning

32

4.2

Övriga lagförslag.................................... 

34

5

Hemställan   ............................................... 

36

6

Beslut  ....................................................... 

.... 

37

Bilaga 1 Kapitalvinstkommitténs betänkande

Bilaga 2 Remissammanställning

Prop.  1980/81:39

Budget­departementet

Stimulans av aktiesparandet

Delbetänkande av kapitalvinstkommittén

Ds B 1980:11

I Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 39

Bilaga 1

Prop. 1980/81:39

Till statsr

å

det och chefen f

ö

r budgetdepartementet

Den 15 mars 1979 bemyndigade regeringen chefen f

ö

r budgetde­parternentet att tillkalla en kommitt

é

 med h

ö

gst fyra leda­m

ö

ter med uppdrag att g

ö

ra en teknisk 

ö

versyn av aktievinst-beskattningen och pr

ö

va vissa andra fr

å

gor ang

å

ende realisa­tionsvinstbeskattningen av l

ö

s egendom. Med st

ö

d av detta bemyndigande f

ö

rordnades samma dag som ledam

ö

ter i kommitt

é

n departementsr

å

det Anders Swartling, ordf

ö

rande, bankdirek­t

ö

ren G

ö

ran Atterwall, skattedirekt

ö

ren Sigvard Bergl

ö

f och professorn Anders Hagstedt.

Kommitt

é

n har antagit namnet kapitalvinstkommitt

é

n.

Den 14 februari 1980 meddelade regeringen kommitt

é

n till-l

ä

ggsdirektiv och bemyndigade chefen f

ö

r budgetdeparternentet att tillkalla ytterligare en ledanot. Den 15 februari 1980 f

ö

rordnades direkt

ö

ren Sten Wikander som ledamot.

Som sakkunniga i kommitt

é

n ing

å

r fil.kand. Percy[REDACTED_EFTERNAMN] (fr.o.m. den 15 mars 1979), departementsr

å

det Yngve[REDACTED_EFTERNAMN] (fr.o.m. den 15 februari 1980), sekreteraren Anna Hedborg (fr.o.m. den 25 februari 1980), professorn Dag Helmers (fr.o.m. den 15 februari 1980) och departementsr

å

det Jan Herin (fr.o.m. den 15 februari 1980).

Kommitt

é

n bitr

ä

ds av f

ö

ljande experter, n

ä

mligen departe­mentsr

å

det Bertil[REDACTED_EFTERNAMN] (fr.o.m. den 28 maj 1979), hov­r

ä

ttsassessorn Jan Forsstr

ö

m (fr.o.m. den 10 september 1979), m

ä

klaren Roland[REDACTED_EFTERNAMN] i fr

å

gor som r

ö

r prisutveck­lingen p

å

 bostadsr

ä

tter (fr.o.m. den 14 december 1979) och

Prop. 1980/81:39

4

civilekonomen Arne Bj

ö

rhn (fr.o.m. den 25 februari 1980). Bj

ö

rhn har i f

ö

rsta hand svarat f

ö

r de unders

ö

kningar som redovisas i kapitlen 4 och 5 i detta delbet

ä

nkande.

Som sekreterare 

å

t kommitt

é

n tj

ä

nstg

ö

r kammarr

ä

ttsfiskalen Staffan[REDACTED_EFTERNAMN] (fr.o.m. den 17 april 1979) och kammar­r

ä

ttsassessorn Gustaf[REDACTED_EFTERNAMN]

ö

m (fr.o.m. den 15 februari 1980).[REDACTED_EFTERNAMN] svarar i f

ö

rsta hand f

ö

r fr

å

gor som r

ö

r realisationsvinstbeskattning och[REDACTED_EFTERNAMN]

ö

m i f

ö

rsta hand f

ö

r fr

å

gor som r

ö

r lindring i dubbelbeskattningen av utdelade v instmedel.

Genom till

ä

ggsdirektiven den 14 februari 1980 fick kommitt

é

n i uppdrag hl.a. att med f

ö

rtur l

ä

gga fram f

ö

rslag om provi­soriska 

å

tg

ä

rder f

ö

r att stimulera aktiesparandet. I f

ö

re­liggande delbet

ä

nkande redovisas s

å

dana f

ö

rslag.

S

ä

rskilda yttranden har l

ä

mnats av Atterwall, Hagstedt, Hedborg och Helmers. Vidare har Atterwall, Herin och Bj

ö

rhn avgett ett gemensamt yttrande.

Stockholm i augusti 1980

Anders Swartling

G

ö

ran Atterwall

Sigvard Bergl

ö

f

Anders Hagstedt

Sten Wikander

/Gustaf[REDACTED_EFTERNAMN]

ö

m     Staffan[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1980/81:39

IMNEHALL

SAMMAMFATTNIIIG

7

F

Ö

RFATTNIIICSF

Ö

RSLAG

21

1.

IMLFDMING

29

2.

NUVARANDE BESKATTNINGSREGLER

3 3

2.1

Det utdelande bolagets beskattning

33

2.2

Aktie

ä

garnas beskattning

35

2.2.1

Hush

ä

llen

35

2.2.2

Institutionella placerare m.fl.

38

3.

AKTIF

Ä

GANDET

4 1

4.

F

Ö

RETAGEIIS EFTERFR

Å

GAN P

Ä

 RISKKAPITAL

51

4.1    F

ö

retagens situation

51

4.2    F

ö

retagens efterfr

å

gan p

ä

 riskkapital

57

5.    UTBUDET AV RISKKAPITAL

57

5.1    In ledning

6 7

5.2

Hushållens   utbud   av   riskkapital

67

5.3

Avkastningen   på   aktier   och   andra

placeringar

73

6.    

Ä

TG

Ä

RDER I UTLANDET

8 1

6.1

Generell lindring av dubliellieskattning

81

6.2

Andra 

å

tf|

ä

rder

85

7.    

Ö

VERV

Ä

GANDEN OCH F

Ö

RSLAG

3 9

7.1   Allm

ä

nna 

ö

verv

ä

ganden

S9

7.1.1

Bakgrunden

89

7.1.2

Riktlinjer f

ö

r ott provisorium

93

7.1.3

Till

ä

mpningsomr

å

de n.m.

97

7.2   

Å

tg

ä

rder p

å

liolagsniv

å

99

7.2.1

Inledning

9 9

7.2.2

utdelning till svenska bolag

102

7.2.3

Utdelning till aktie

ä

gare i

utlandet

106

7.2.4    Sann.in fa t tn ing ocli slutsatser

108

Prop. 1980/81:39

6

7.3  

Å

tg

ä

rder p

å

 aktie

ä

garniv

å

110

110

110

1 12

121

140

144

151

160

163

167

169

169

175

176

7.3.1   Reducerad inkomstskatt p

å

utdelningar

7.3.1.1

Inledning

7.3.1.2

Avr

ä

kning

7.3.1.3

Skattereduktion

7.3.1.4     Avdrag vid taxeringen

7.3.1.5

Saraordning med sparavdraget

7.3.1.6

Slutsatser och f

ö

rslag

7.3.2

L

ä

ttnader vid aktievinstbeskattningen

7.3.3

Andra 

å

tg

ä

rder

7.3.4                   Ikrafttr

ä

dande

8.  F

Ö

RFATTNINGSKOMMENTAR

8.1

Skattereduktion

8.2

Schablonavdraget vid realisationsvinst­beskattningen

8.3

Ö

vriga 

ä

ndringar

S

Ä

RSKILDA YTTRANDEN

179

Prop. 1980/81:39

7

SAHMANFATTllING

v

å

rt uppdrag

I Sverige till

ä

mpas det s.k. klassiska systemet f

ö

r beskatt­ning av bolagsvinster. Systemet inneb

ä

r att vinsterna blir f

ö

rem

å

l f

ö

r dubbelbeskattning. De beskattas n

ä

mligen f

ö

rst hos bolaget och d

ä

refter - i den m

å

n utdelning sker - hos aktie

ä

garna..

I flera andra l

ä

nder, d

ä

r det klassiska systemet tidigare till

ä

mpades, har man g

å

tt 

ö

ver till ett system som inneb

ä

r a 11" dubbelljeskattn ingen av bolagsvinsterna helt eller delvis elimineras. Syftet har fr

ä

mst varit att f

å

ner bolagens kostnader f

ö

r det egna kapitalet till en niv

å

 som ligger n

ä

rmare kostnaden f

ö

r l

å

nat kapital samt att uppn

å

en st

ö

rre neutralitet i fr

å

ga om skattebelastningen p

å

 aktier och andra placeringar.

Genom till

ä

ggsdirektiv i v

å

ras fick vi i uppdrag att under­ s

ö

ka m

ö

jligheterna att i v

å

rt land g

å

ö

ver till ett system f

ö

r generell lindring i dubbelbeskattningen. Vi skall stu­dera tv

å

huvudmetoder som b

å

da har anv

ä

nts i utlandet. Den ena, differentierad bolagsskatt, inneb

ä

r att bolagsskatten p

å

 utdelade vinster reduceras eller elimineras genom att bolaget f

å

r avdrag f

ö

r l

ä

mnad utdelning eller genom att utdelade vinstmedel beskattas efter en l

ä

gre skattesats 

ä

n kvarh

å

llna vinster. Den andra, avr

ä

kningsmetoden, g

å

r ut p

å 

att aktie

ä

garna vid sin beskattning f

å

r r

ä

kna sig till godo hela eller en del av den bolagsskatt son bel

ö

per p

å

 utdelade v instmedel.

Fr

å

gan om en 

ö

verg

å

ng till ett system f

ö

r generell lindring i dubbelbeskattningen 

ä

r komplicerad. Ett relativt omfattan­de utredningsarbete fordras f

ö

r att klarl

ä

gga de materiella och tekniska f

ö

ruts

ä

ttningarna. I avvaktan p

å

 resultatet av det arbetet skall vi enligt till

ä

ggsdirektiven med f

ö

rtur

Prop. 1980/81:39

8

utarbeta ett f

ö

rslag till mer kortsiktiga 

ä

tg

ä

rder f

ö

r att stimulera aktiesparandet. P

å

 samma s

ä

tt som n

ä

r det g

ä

ller utformningen av ett permanent system skall vi unders

ö

ka s

å

v

ä

l m

ö

jligheterna att medge l

ä

ttnader vid det utdelande bolagets beskattning som m

ö

jligheterna att lindra aktie

ä

gar­nas beskattning. 

Å

tg

ä

rderna skall begr

ä

nsas till de fall d

å 

utdelning l

ä

mnas av b

ö

rsnoterade svenska f

ö

retag. L

ä

ttnader p

å

 aktie

ä

garniv

å

skall i f

ö

rsta hand komma hush

å

llen till del.

Den ekonomiska bakgrunden

I kap. 4 har vi kortfattat beskrivit de svenska b

ö

rsf

ö

re­tagens finansiella situation. Man kan konstatera att soli­diteten, dvs. egenkapitalets andel av det totala kapitalet, har sjunkit successivt under 1970-talet och nu har n

å

tt en mycket l

å

g niv

å

. Utvecklingen kan f

å

 allvarliga konsekven­ser. En l

å

g soliditet g

ö

r att f

ö

retagen blir mer utsatta f

ö

r risker och f

å

r mindre m

ö

jligheter att klara konjunktursv

ä

ng­ningar och strukturella st

ö

rningar. Finansieringen f

ö

rsv

å

ras och expansionsben

ä

genheten avtar. Om man inte kan bryta denna utveckling, koramer investeringarna och syssels

ä

ttning­en att 

ä

ventyras.

Egenkapitalet kan 

ö

kas genom att vinstmedel h

å

lls kvar i f

ö

retagen eller genom att nytt riskkapital tillf

ö

rs utifr

å

n. Det 

ä

r inte realistiskt att r

ä

kna med att Ixirsf

ö

retagen i gemen skulle kunna h

ö

ja soliditeten eller ens stoppa den nedg

å

ende trenden enbart med hj

ä

lp av egna vinstmedel. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r n

ö

dv

ä

ndigt att f

ö

retagen tillf

ö

rs riskkapital uti­fr

å

n. Nyemissioner av aktier har emellertid under senare

å

r legat p

å

 en mycket l

å

g niv

å

. Vi har gjort olika ber

ä

kningar f

ö

r att belysa hur stort det framtida emissionsbehovet kan bli vid olika antaganden om r

ä

ntabilitet, expansionstakt och inflation. 

Ä

ven om os

ä

kerhetsmomenten 

ä

r m

å

nga, kan man 

ä

nd

å 

dra slutsatsen att en mycket betydande 

ö

kning av emissions­volymen beh

ö

vs under de n

ä

rmaste

å

ren. Fr

å

gan 

ä

r d

å

 vilka m

ö

jligheter sorti finns att 

ö

ka utbudet av riskkapital. Efter-

Prop. 1980/81:39

9

som vi enligt till

ä

ggsdirektiven skall inrikta oss p

å

å

t­g

ä

rder som stimulerar hush

å

llens aktiesparande har vi i kap. 5 gjort en analys av hush

å

llens m

ö

jligheter att tillskjuta nytt riskkapital. Vi har gjort bed

ö

mningen att ocks

å

 rela­tivt sm

å

f

ö

r

ä

ndringar i hush

å

llens sparande och placerings­vanor till f

ö

rm

å

n f

ö

r aktier skulle ge f

ö

retagen ett mycket betydande tillskott av riskkapital.

Hush

å

llens val av sparandeform p

å

verkas naturligtvis av m

å

nga omst

ä

ndigheter. En faktor av central betydelse 

ä

r hur stor den effektiva avkastningen p

å

 aktier - dvs. direktav­kastning plus v

ä

rdestegring - 

ä

r i f

ö

rh

å

llande till avkast­ningen p

å

 andra placeringar. I detta h

ä

nseende har utveck­lingen under senare 

å

r varit klart of

ö

rm

å

nlig f

ö

r aktiernas del. Den effektiva avkastningen p

å

aktier har kontinuerligt fallit medan m

å

nga alternativa placeringar visar en betyd­ligt gynnsammare bild.

I detta sammanhang spelar beskattningen en viktig roll. Vi har i likhet med andra utredningar noterat att nuvarande regler ger en mycket oj

ä

mn beskattning av olika placerings­former. F

ö

r aktier 

ä

r skattereglerna ogynnsamma, bl.a. be­roende p

å

 dubbelbeskattningen av utdelade vinster men ocks

å 

p

å

 grund av utformningen av bl.a. realisationsvinstbeskatt­ningen och f

ö

rm

ö

genhetsbeskattningen. F

ö

ljden blir att ett kapital som har placerats i aktier m

å

ste ge en v

ä

sentligt h

ö

gre avkastning f

ö

re skatt 

ä

n ett kapital som har lagts ner i alternativa placeringar, om avkastningen efter skatt skall bli densamma. Skattereglernas bristande neutralitet ger snedvridningseEfekter genom att styra sparandet fr

å

n aktier till l

ä

gre beskattade eller obeskattade placeringar.

Prop. 1980/81:39

II)

Å

tg

ä

rder i andra l

ä

nder

I kap. 6  har vi kortfattat redogjort f

ö

r olika 

å

tg

ä

rder son har vidtagits i utlandet f

ö

r att l

ö

sa bl.a. problem av det h

ä

r beskrivna slaget.

Av s

ä

rskilt intresse med tanke p

å

 v

å

rt uppdrag 

ä

r de avr

ä

k­ningssystem som har inf

ö

rts i flertalet EG-l

ä

nder f

ö

r att lindra dubbelbeskattningen. Gemensamt f

ö

r dessa system 

ä

r att aktie

ä

gare inom hush

å

llssektorn f

å

r r

ä

kna sig till godo hela eller en viss del av den bolagsskatt som bel

ö

per p

å 

utdelningen. Vid full avr

ä

kning 

ä

r dubbelbeskattningen i princip helt eliminerad. I de flesta av de europeiska avr

ä

k-ningssystemen har raan dock inte g

å

tt s

å

 l

å

ngt som till full avr

ä

kning. I t.ex. det franska systemet medges avr

ä

kning f

ö

r halva bolagsskatten.

Tekniskt genomf

ö

rs avr

ä

kningen p

ä

 f

ö

ljande s

ä

tt. I ett f

ö

rsta steg tar aktie

ä

garen i sin deklaration upp summan av den faktiskt uppburna utdelningen och ett belopp motsvarande den bolagsskatt som skall avr

ä

knas (till

ä

ggsbeloppet). I ett andra steg reduceras hans sammanlagda utr

ä

knade skatt med till

ä

ggsbeloppet. Man kan uttrycka detta s

å

 att bolags­skatten helt eller delvis behandlas sora en k

ä

llskatt som bolaget har inneh

å

llit p

å

den verkst

ä

llda utdelningen. Tek­niken vid tull och halv avr

ä

kning framg

å

r av f

ö

ljande exempel (bolagsskattesatsen antas vara 50 % och aktie

ä

garens marginalskattesats 60 %).

Prop. 1980/81:39

11

Det klassis systemet

ika

Ha r

ä

lv av-kning

Full av­r

ä

kning

100

100

100

50

50

50

50

50

50

_

25

50

Bolagsvinst

Bolagsskatt

Utdelning

Till

ä

ggsbelopp

Aktie

ä

garen tar

upp till be­

skattning

50

75

100

Aktie

ä

garens skatt

p

å

 detta belopp

30

45

60

Avr

ä

kning

-

25

50

Aktie

ä

garens skatt

att betala

30

20

10

Total skatt p

å

utdelade vinst­

medel

(50+30=) 80      (50+20=) 70   (50+10=) 60

V

å

ra f

ö

rslag

I kap. 7 har vi dragit upp riktlinjerna f

ö

r provisoriet och preciserat v

å

ra f

ö

rslag till 

å

tg

ä

rder.

Vi har bed

ö

mt att f

ö

ljande riktlinjer b

ö

r g

ä

lla:

-

Å

tg

ä

rderna b

ö

r ha en bred inriktning i den meningen att de b

ö

r ge b

å

de sm

å

sparare och innehavare av st

ö

rre aktieport­f

ö

ljer incitament till nya aktieplaceringar.

-

L

ä

ttnadernas f

ö

rdelning p

å

 aktie

ä

gare i olika inkomst­klasser eller vad vi har kallat

å

tg

ä

rdernas inkomstprofil b

ö

r relativt n

ä

ra 

ö

verensst

ä

mma med den inkomstprofil som ett permanent system kan v

ä

ntas ge.

Prop. 1980/81:39

12

- Den totala l

ä

ttnadsniv

å

n och den statsfinansiella kost-nad.sranen b

ö

r avpassas s

å

att man verkligen kan r

ä

kna ned en positiv effekt p

å

 aktiemarknaden. Vi har vid v

å

ra ber

ä

kning­ar valt att i f

ö

rsta liand utg

å

 fr

å

n en niv

å

 som i princip motsvarar en halvering av bolagsskatten p

å

 utdelade vinst­medel .

I enlighet med till

ä

ggsdirektiven har vi till en b

ö

rjan unders

ö

kt m

ö

jligheterna att stimulera aktiesparandet genom l

ä

ttnader vid det utdelande bolagets beskattning. L

ä

ttnader­na kunde 

å

stadkommas exempelvis p

å

 det s

ä

ttet att bolaget vid sin taxering fick avdrag - helt eller delvis - f

ö

r verk­st

ä

lld utdelning. Vi har emellertid funnit att l

ä

ttnader av detta slag g

ö

r det n

ö

dv

ä

ndigt att ganska radikalt omarbeta de komplicerade best

ä

mmelser som reglerar beskattningen i de fall d

ä

r utdelningen uppb

ä

rs av ett annat bolag. Vidare for­dras s

ä

rskilda 

å

tg

ä

rder f

ö

r att s

ä

kerst

ä

lla en rimlig Ije-skattning i Sverige n

ä

r utdelningen g

å

r till aktie

ä

gare i utlandet. Med h

ä

nsyn till de v

ä

sentliga ingrepp i nuvarande skatteregler som skulle bli n

ö

dv

ä

ndiga ora man vill 

å

stadkomma de avsedda l

ä

ttnaderna genom 

å

tg

ä

rder p

å 

bolagsniv

å

 har vi avstyrkt att s

ä

dana 

å

tg

ä

rder vidtas inon ramen f

ö

r det aktuella provisoriet. Detta inneb

ä

r inte att vi har tagit st

ä

llning till hur ett permanent systera f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen b

ö

r utformas.

Vi har d

ä

refter diskuterat olika m

ö

jligheter att uppn

å

 den 

ö

nskade stimulanseffekten genom l

ä

ttnader vid beskattningen av hush

å

llens utdelningsinkomster. Enligt v

å

r uppfattning 

ä

r det inte l

ä

mpligt att son ett provisorium inf

ö

ra ett avr

ä

k­ningssystem av det slag som till

ä

mfias i utlandet. M

å

nga fr

å

gor beh

ö

ver utredas ytterligare innan man kan ta st

ä

ll­ning till om ett s

å

dant system b

ö

r v

ä

ljas. Detta utesluter inte att de provisoriska 

å

tg

ä

rderna utformas s

å

 att de f

ä

r verkningar som f

ö

r aktie

ä

garnas del n

ä

ra 

ö

verensst

ä

nner med effekterna i ett avr

ä

kningssysten. Tv

ä

rtom har vi funnit att en s

å

dan 

ö

verensst

ä

mmelse 

ä

r 

ö

nskv

ä

rd, eftersom den 

ä

r

ä

gnad

Prop. 1980/81:39

13

att underl

ä

tta en 

ö

verg

å

ng till ett permanent system f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen.

Vi har 

ö

verv

ä

gt tv

å

 metoder f

ö

r att uppn

å

de avsedda l

ä

ttna­derna, n

ä

raligen skattereduktion och utdelningsavdrag. En skattereduktion inneb

ä

r att aktie

ä

garens framr

ä

knade skatt minskas med ett visst belopp (avdrag fr

å

n skatten). Ett ut­delningsavdrag g

ö

rs i deklarationen fr

å

n den redovisade ut­delningsinkomsten (avdrag fr

ä

n inkorasten). Vi har funnit att en skattereduktion 

ä

r att f

ö

redra framf

ö

r ett utdelningsav­drag med h

ä

nsyn till s

å

v

ä

l inkomstprofilen som stimulans­effekterna .

Vi har d

ä

rf

ö

r f

ö

reslagit att l

ä

ttnaderna skall medges i form av en skattereduktion. Vi har anvisat tv

å

olika modeller f

ö

r den tekniska utformningen, modellerna A och B. I fr

å

ga om b

å

da modellerna har vi i f

ö

rsta hand belyst effekterna vid en l

ä

ttnadsniv

å

och statsfinansiell kostnadsram som ungef

ä

r motsvarar avr

ä

kning f

ö

r halva bolagsskatten. Vi har dock 

ä

ven visat hur modellerna kan utformas vid tv

å

 alternativa l

ä

ttnadsniv

å

er, en l

ä

gre och en h

ö

gre.

Modell A har konstruerats med utg

å

ngspunkt i de principer som ligger till grund f

ö

r de utl

ä

ndska avr

ä

kningssystemen och kan i sj

ä

lva verket ses son en starkt f

ö

renklad och schabloniserad form av avr

ä

kning. Skattereduktion medges med ett belopp som motsvarar viss andel av utdelningsinkoms­ten. Denna andel, reduktionssatsen, mins);ar n

ä

r aktie

ä

garens beskattningsbara inkomst - och d

ä

rmed hans marginalskatt -stiger. Avsikten 

ä

r att reduktionssatsen i olika inkomstl

ä­

gen skall kunna avl

ä

sas direkt fr

ä

n en tabell. Vid en l

ä

tt­nadsniv

å

som motsvarar avr

ä

kning f

ö

r halva bolagsskatten p

å 

utdelade vinstmedel har tabellen f

ö

ljande utseende.

Prop. 1980/81:39

14

Modell A

Statligt beskattningsbar inkomst (kr.)

Reduktionssats (skattel

ä

ttnad i % av nottagen utdelning)

-

36

000

36

100 -

39

000

39

100 -

42

000

42

100 -

45

000

45

100 -

48

000

48

100 -

51

000

51

100 -

54

000

54

100 -

57

000

57

100 -

60

000

60

100 -

63

000

63

100 -

66

000

66

100 -

69

000

69

100 -

72

000

72

100 -

75

000

75

100 -

78

000

78

100 -

81

000

81

100 -

84

000

84

100 -

87

000

87

100 -

90

000

90

100 -

93

000

93

100 -

96

000

96

100 -

99

000

99

100 -

102

000

102

100 -

105

000

105

100 -

108

000

108

100 -

111

000

111

100 -

114

000

114

100 -

117

000

117

100 -

120

000

120

100 -

140

000

140

100 -

160

000

160

100 -

180

000

180

100 -

200

000

200

100 -

220

000

220

100 -

240

000

240

100 -

45 44 43 42 41 40 39 38 37 36 35 34 33 32 31 30 29 28 27 26 25 24 23 22 21 20 19 18 17 16 15 14 13 12 11 10

Prop. 1980/81:39

15

Exenpel: En person som har en beskattningsbar inkomst p

å 

100 000 kr. f

å

r enligt tabellen en skattereduktion som mot­svarar 23 % av utdelningsinkorasten.

Tabellen 

ä

r avsedd att till

ä

mpas s

å

 l

ä

nge utdelningsinkoms­ten uppg

å

r till h

ö

gst 10 000 kr.  

Ä

r inkomsten st

ö

rre, s

ä

nks reduktionssatsen med tre procentenheter f

ö

r varje f

ö

ljande utdelningsskikt p

å

 10 000 kr.  Reduktionssatsen skall dock aldrig s

ä

nkas l

ä

gre 

ä

n till 10 %.

Exempel; En beskattningsbar inkomst p

å

 100 000 kr. inklude­rar utdelning p

å

 25 000 kr.  Reduktionssatsen 

ä

r 23 % f

ö

r de f

ö

rsta 10 000 kr., 20 % f

ö

r n

ä

sta 10 000 kr. och 17 % p

å

 de sista 5 000 kr.

F

ö

r makar g

ä

ller att reduktionssatsen best

ä

ms med h

ä

nsyn till den h

ö

gsta av makarnas beskattningsbara inkomster.

I modell B 

ä

r reduktionssatsen inte beroende av den totala beskattningsbara inkomstens storlek utan avtrappas endast med stigande utdelningsinkomst. 

Ä

ven med denna raodell 

ä

r avsikten att aktie

ä

garen direkt fr

å

n en tabell skall kunna utl

ä

sa vilken reduktionssats som g

ä

ller f

ö

r honora. Vid en l

ä

ttnadsniv

å

 som motsvarar avr

ä

kning f

ö

r halva bolagsskatten har vi f

ö

r makar resp. ensamst

å

ende konstruerat f

ö

ljande tabeller.

Prop. 1980/81:39

Modell   B,   makar

Sammanlagd   utdel-

Skattereduktion

n ingsinkorast

(kr. )______________________________ 

0-1 000

45 % av utdelningen

1 000 - 6 000

450 kr. f

ö

r 1 000 kr. och 25 % "  

å

terstoden

6 000 -

1 700 "    "  6 000 "    "  10 % "

Modell B, ensamst

å

ende

Utdelningsinkomst         Skattereduktion

(kr. 1__________________________________ 

O -   500

45 % av utdelningen

500 - 3 000

225 kr. f

ö

r   500 kr. och 25 

%   "     å

terstoden

3 000 -

850 "    "  3 

000   

"    " 

10   

% "

Exempel: Tv

å

 makar har en sammanlagd utdelningsinkomst p

å 

5 000 kr.  De 

ä

r d

å

 ber

ä

ttigade till en skattereduktion p

å 

totalt (450 + 25 % av 4 000=) 1 450 kr. Reduktion.sbeloppet f

ö

rdelas mellan dem i f

ö

rh

å

llande till storleken av deras utdelnings inkoraster.

F

ö

r b

å

da modellerna g

ä

ller f

ö

ljande:

a)   F

ö

rslagen omfattar utdelning fr

å

n b

ö

rsnoterade svenska

aktiebolag och utdelning fr

å

n s

å

dana aktiefonder som

huvudsakligen best

å

r av aktier i b

ö

rsnoterade svenska

akt iebolag.

b)   Ber

ä

ttigade till skattereduktion 

ä

r fysiska personer som

vid utdelningstillf

ä

llet 

ä

r bosatta i Sverige. 

Ä

ven ett

d

ö

dsbo efter den som vid tiden f

ö

r d

ö

dsfallet var bosatt

i Sverige kan dock under vissa f

ö

ruts

ä

ttningar f

å

 skatte­reduktion.

c)                                      Av praktiska sk

ä

l har vi

f

ö

reslagit att skattereduktion

skall raedges endast i de

fall d

å

 den skattskyldiges

totala utdelningsinkomst

under 

å

ret uppg

å

r till minst

100 kr.

Prop. 1980/81:39

17

d)  Vi har ansett att de nya reglerna b

ö

r samordnas med det

nuvarande s.k. sparavdraget (800 kr. f

ö

r ensamst

å

ende,

1 600 kr. f

ö

r makar) s

å

 att samma utdelningsbelopp i princip inte ger r

ä

tt till s

å

v

ä

l skattereduktion som sparavdrag. Av praktiska sk

ä

l har vi f

ö

rordat en regel som inneb

ä

r att underlaget f

ö

r skattereduktion schablon­m

ä

ssigt skall minskas med h

ä

lften av det sparavdrag som aktie

ä

garen har utnyttjat (dock h

ö

gst med ett belopp som motsvarar halva utdelningen).

e)  De ovan 

å

tergivna tabellerna har, som n

ä

mnts, utformats

s

å

 att skattereduktionen skall ge ungef

ä

r samma totala

skattel

ä

ttnader som ett system med avr

ä

kning f

ö

r halva

bolagsskatten. Vi har ber

ä

knat att den 

å

rliga statsfi­

nansiella kostnaden f

ö

r en skattereduktion av denna om­

fattning - efter den f

ö

reslagna samordningen med sparav­

draget - kommer att uppg

å

 till 200-250 milj. kr. Vi har

i bet

ä

nkandet ocks

å

 belyst hur de b

å

da modellerna kan anpassas till andra alternativa kostnadsramar.

Vi har gjort bed

ö

mningen att b

å

da modellerna 

ä

r l

ä

mpade att ligga till grund f

ö

r de provisoriska stimulans

å

tg

ä

rderna. Vi har inte ansett att den ena modellen b

ö

r ges ett best

ä

mt f

ö

rord framf

ö

r den andra.

Effekterna av de b

å

da ovan presenterade modellerna f

ö

r skattereduktion framg

ä

r av f

ö

ljande tabell, som anger skatteminskningen i f

ö

rh

å

llande till nuvarande regler f

ö

r en ensamst

å

ende person som inte har utnyttjat sparavdraget (l

ä

ttnadsniv

å

= halv avr

ä

kning).

2 

Riksdagen 1980181. 1 saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

18

Skatteminskning f

ö

r ensamst

å

ende enligt mode 11 A (kr.)

Utdelnings-

Statligt

beskattning!

3bar

inkomst

(kr.:

1

inkomst

(kr.)

50 000

80

000

110

000

150

000

250

000

500

200

150

100

75

50

1

000

400

300

200

150

100

3

000

1 200

900

600

450

300

6

000

2 400

1

800

1

200

900

600

10

000

4 000

3

000

2

000

1

50 0

1

000

25

000

9 400

6

900

4

400

3

200

2

500

50

000

17 000

12

000

7

200

5

700

5

000

Skatteminskning f

ö

r ensamst

å

ende enligt modell B (kr.)

Utdelningsin-

Samtliga inkomstl

ä

gen

komst (kr.)

500      

225

1 000

350

3 000

850

6 000

1 150

10 000

1 550

25 000

3 050

50 000

5 550

I kap. 7 har vi ocks

å

tagit upp fr

ä

gan on l

ä

ttnader vid beskattningen av realisationsvinster p

å

 aktier. En t

ä

nkbar

å

tg

ä

rd 

ä

r enligt v

å

r mening att h

ö

ja det s.k. schablonav­draget, dvs. det avdrag p

å

 1 000 kr. som f

å

r g

ö

ras mot vinster som framkommer vid f

ö

rs

ä

ljning av s.k. 

ä

ldre aktier (dvs. aktier som innehafts i minst tv

å

ä

r). Vi anser att en s

å

dan h

ö

jning kan f

ä

 gynnsamma effekter. En sv

å

righet 

ä

r dock att vi 

ä

nnu inte vet hur realisationsvinstreglerna f

ö

r aktier konmer att vara utfornade i framtiden. Enligt v

å

ra huvuddirektiv skall vi utarbeta ett f

ö

rslag till nya regler som 

ä

r enklare 

ä

n de nuvarande. En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att en h

ö

jning av schablonavdraget skall kunna g

ö

ras redan nu 

ä

r att den inte f

ö

regriper resultatet av det fortsatta arbetet.

Prop. 1980/81:39

19

Ur denna synvinkel har vi bed

ö

mt att en h

ö

jning till 2 000 kr. 

ä

r m

ö

jlig.

Betr

ä

ffande ikrafttr

ä

dandet av f

ö

rslagen har vi utg

å

tt fr

å

n att skattereduktion skall kunna medges i fr

å

ga on utdel-ningsinkoraster som blir tillg

ä

ngliga f

ö

r lyftning efter utg

å

ngen av 

år   

1980. Vidare har vi ansett att en h

ö

jning av schablonavdraget vid realisationsvinstbeskattningen b

ö

r g

ä

lla i fr

å

ga om f

ö

rs

ä

ljningar som g

ö

rs efter 

å

rets utg

å

ng.

Prop. 1980/81:39

FORFATTNINGSFORSLAG

Modell   A

F

ö

rslag till

Lag om skattereduktion f

ö

r utdelning

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs f

ö

ljande.

1 

«

 Skattereduktion f

ö

r utdelning medges fysiska personer och d

ö

dsbon enligt best

ä

mmelserna i denna lag.

2 

§

 Med utdelning avses utdelning i pengar som utg

å

r p

å

a)

aktie i svenskt aktiebolag, om aktien vid den tidpunkt d

å 

utdelningen blir tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning 

ä

r inregistrerad vid Stockholms fondb

ö

rs, och

b)

andel i svensk aktiefond, om fonden vid ing

å

ngen av d(?t

å

r d

ä

 utdelningen blir tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning huvudsakli­gen best

å

r av vid Stockliolr.s fondb

ö

rs inregistrerade aktier i svenska aktiebolag.

3 

§

 Utdelning kan medf

ö

ra r

ä

tt till skattereduktion under f

ö

ruts

ä

ttning endast att

a)

utdelningen utg

ö

r int

ä

kt av kapital f

ö

r den skattskyldi­ge och

b)

denne 

ä

r skattskyldig f

ö

r utdelningen enligt 53 5 kommu­nalskattelagen (1928:370) och 6 5 lagen (1947:576) on stat­lig inkomstskatt.

Prop. 1980/81:39

22

En del

ä

gare i ett handelsbolag eller i ett d

ö

dsbo, som i beskattningsh

ä

nseende behandlas som ett handelsbolag, har. inte r

ä

tt till skattereduktion f

ö

r den utdelning som har uppburits av bolaget eller boet.

4  

§

 En skattskyldig har r

ä

tt till skattereduktion om han

under beskattnings

å

ret har haft reduktionsgrundande utdel­

ning. Som reduktionsgrundande utdelning anses utdelningar

son enligt 3 

§

 kan medf

ö

ra r

ä

tt till skattereduktion och som

har blivit tillg

ä

ngliga f

ö

r lyftning under beskattnings

å

ret,

dock endast om den skattskyldiges sammanlagda utdelningar av

detta slag under 

å

ret har uppg

å

tt till minst 100 kr.

Underlag f

ö

r ber

ä

kning av skattereduktion 

ä

r den reduktions­grundande utdelningen minskad med h

ä

lften av det extra av­drag sora enligt 39 

§

 3 mom. kommunalskattelagen (1928:370) har tillgodof

ö

rts den skattskyldige vid taxeringen. Om den reduktionsgrundande utdelningen 

ä

r mindre 

ä

n det extra av­draget, 

ä

r underlaget h

ä

lften av den reduktionsgrundande utdelningen.

F

ö

r makar best

ä

ms ett gemensamt underlag. Detta utg

ö

rs av summan av makarnas reduktionsgrundande utdelningar minskad ned h

ä

lften av de extra avdrag som har tillgodof

ö

rts makarna vid taxeringen. Om makarnas sammanlagda reduktionsgrundande utdelning 

ä

r mindre 

ä

n avdragen, 

ä

r underlaget h

ä

lften av utdelningen.

5  

§

 Det belopp varmed skattereduktion medges (reduktionsbe­

loppet) utg

ö

r en viss procentuell andel av underlaget. An­

delens storlek best

ä

ms enligt f

ö

ljande tabell med h

ä

nsyn

till den skattskyldiges beskattningsbara inkomst eller - i

fr

å

ga om makar - den h

ö

gsta av makarnas beskattningsbara

inkoraster enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

Prop. 1980/81:39

23

Statligt beskattningsbar

Andel

inkomst (kronor)

(procent)

-

36

000

45

36 100 -

39

000

44

39 100 -

42

000

43

42 100 -

45

000

42

45 100 -

48

000

41

48 100 -

51

000

40

51 100 -

54

000

39

54 100 -

57

000

38

57 100 -

60

000

37

60 100 -

63

000

36

63 100 -

66

000

35

66 100 -

69

000

34

69 100 -

72

000

33

72 100 -

75

000

32

75 100 -

78

000

31

78 100 -

81

000

30

81 100 -

84

000

29

84 100 -

87

000

28

87 100  - 90

000

27

90 100 -

93

000

26

93 100 -

96

000

25

96 100 -

99

000

24

99 100 -

102

000

23

102 100 -

105

000

22

105 100 -

108

000

21

108 100 -

111

000

20

111 100 -

114

000

19

114 100 -

117

000

18

117 100 -

120

000

17

120 100 -

140

000

16

140 100 -

160

000

15

160 100 -

180

000

14

180 100 -

200

000

13

200 100 -

220

000

12

220 100 -

240

000

11

240 100 -

10

Prop. 1980/81:39

24

Om underlaget 

ö

verstiger 10 000 kronor, g

ä

ller f

ö

ljande. I fr

å

ga om det f

ö

rsta beloppet p

å

 10 000 kronor best

ä

ms ande­len enligt tabellen. F

ö

r varje f

ö

ljande skikt p

å

 10 000 kronor 

ä

r andelen tre procentenheter l

ä

gre 

ä

n i det f

ö

re­g

å

ende skiktet. F

ö

r ingen del av underlaget 

ä

r andelen dock l

ä

gre 

ä

n 10 %.

Det f

ö

r makar ber

ä

knade reduktionsbeloppet f

ö

rdelas mellan dem efter storleken av vardera makens reduktionsgrundande utdelning.

6 

§

 I fr

å

ga om skattereduktion f

ö

r utdelning till

ä

mpas 2 

§ 

4 mom. femte och sj

ä

tte styckena uppb

ö

rdslagen (1953:272).

7 

§

 Best

ä

mmelserna i denna lag om makar till

ä

mpas p

å

 skatt­skyldiga som taxeras med till

ä

mpning av 52 

§

 1 mom. kommu­nalskattelagen (1928:370) och 11 

§

 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

Denna lag tr

ä

der i kraft tre veckor efter den dag, d

å

lagen enligt uppgift p

å

 den har kommit ut fr

ä

n trycket i Svensk f 

ö

r fattniihgssaml ing, och till

ä

mpas f

ö

rsta g

å

ngen i fr

å

ga om utdelning som tas till beskattning vid 1982 

å

rs taxering.

Prop. 1980/81:39

25

Modell B

F

ö

rslag till

Lag om skattereduktion f

ö

r utdelning

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs f

ö

ljande.

IS Skattereduktion f

ö

r utdelning medges fysiska personer och d

ö

dsbon enligt best

ä

mmelserna i denna lag.

2 .? Med utdelning avses utdelning i pengar som utg

å

r p

å

a)

aktie i svenskt aktiebolag, om aktien vid den tidpunkt d

ä 

utdelningen blir tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning 

ä

r inregistrerad vid Stockholms fondb

ö

rs, och

b)

andel i svensk aktiefond, om fonden vid ing

å

ngen av det 

å

r d

å

 utdelningen blir tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning huvudsak­ligen best

å

r av vid Stockholms fondb

ö

rs inregistrerade aktier i svenska aktiebolag.

3 

§

 Utdelning kan medf

ö

ra r

ä

tt till skattereduktion under f

ö

ruts

ä

ttning endast att

a)

utdelningen utg

ö

r int

ä

kt av kapital f

ö

r den skattskyldige och

b)

denne 

ä

r skattskyldig f

ö

r utdelningen enligt 53 

§

 kommu­nalskattelagen (1928:370) och 6 

§

 lagen (1947:576) om stat­lig inkomstskatt.

Prop. 1980/81:39

26

En del

ä

gare i ett handelsbolag eller i ett d

ö

dsbo, sora i Ije-skattningsh

ä

nseende behandlas som ett handelsbolag, har inte r

ä

tt till skattereduktion f

ö

r den utdelning son har uppbu­rits av bolaget eller boet.

4 

§

 En skattskyldig har r

ä

tt till skattereduktion ora han under beskattnings

å

ret har haft reduktionsgrundande utdel­ning. Sora reduktionsgrundande utdelning anses utdelningar som enligt 3 

§

 kan medf

ö

ra r

ä

tt till skattereduktion och som har blivit tillg

ä

ngliga f

ö

r lyftning under beskattnings

å

ret, dock endast om den skattskyldiges sammanlagda utdelningar av detta slag under 

å

ret har uppg

å

tt till minst 100 kronor.

Underlag f

ö

r ber

ä

kning av skattereduktion 

ä

r den reduktions­grundande utdelningen minskad med h

ä

lften av det extra av­drag som enligt 39 

§

 3 raom. kommunalskattelagen (1928:370) har tillgodof

ö

rts den skattskyldige vid taxeringen. Om den reduktionsgrundande utdelningen 

ä

r mindre 

ä

n det extra av­draget, 

ä

r underlaget h

ä

lften av den reduktionsgrundande utdelningen.

F

ö

r makar best

ä

ms ett gemensamt underlag. Detta utg

ö

rs av summan av makarnas reduktionsgrundande utdelningar rainskad raed h

ä

lften av de extra avdrag som har tillgodof

ö

rts makarna vid taxeringen. Om makarnas sammanlagda reduktionsgrundande utdelning 

ä

r mindre 

ä

n avdragen, 

ä

r underlaget h

ä

lften av utdelningen.

5 S Det belopp varmed skattereduktion medges (reduktionsbe­loppet)

ä

r

a) f

ö

r makar gemensamt

om underlaget uppg

å

r

45 % av underlaget,

till h

ö

gst 1 000 kronor:

Prop. 1980/81:39

27

om underlaget 

ö

verstiger 1 000 kronor men inte 6 000 kronor:

om underlaget 

ö

verstiger 6 000 kronor:

450 kronor samt 25 % av den del av underlaget som 

ö

verstiger 1 000 kronor,

1 700 kronor samt 10 % av den del av underlaget som 

ö

verstiger 6 000 kronor.

b) f

ö

r 

ö

vriga skattskyldiga

om underlaget uppg

å

r till h

ö

gst 500 kronor:

om underlaget 

ö

verstiger 500 kronor nen inte 3 000 kronor:

om underlaget 

ö

verstiger 3 000 kronor:

45 % av underlaget.

225 kronor samt 25 % av den del av underlaget sora 

ö

verstiger 500 kronor,

850 kronor samt 10 % av den del av underlaget som 

ö

verstiger 3 000 kronor.

Det f

ö

r makar ber

ä

knade reduktionsbeloppet f

ö

rdelas mellan dem efter storleken av vardera makens reduktionsgrundande utdelning.

6 

§

 I fr

å

ga om skattereduktion f

ö

r utdelning till

ä

mpas 2 

§ 

4 mom. femte och sj

ä

tte styckena uppb

ö

rdslagen (1953:272).

7 

§

 Best

ä

mmelserna i denna lag om makar till

ä

mpas p

å 

skattskyldiga som taxeras med till

ä

mpning av 52 

§

1 mom. koraraunalskattelagen (1928:370) och 11 

§

 1 mom. lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt.

Denna lag tr

ä

der i kraft tre veckor efter den dag, d

å

lagen enligt uppgift p

å

 den har kommit ut fr

ä

n trycket i Svensk f

ö

rfattningssamling, och till

ä

mpas f

ö

rsta g

å

ngen i fr

å

ga om utdelning som tas till beskattning vid 1982 

å

rs taxering.

Prop. 1980/81:39

29

1

INLEDNING

V

å

rt arbete inon kapifalvinstkommitt

é

n (B 1979:05) inleddes v

å

ren 1979. Till v

å

ra uppgifter h

ö

r enligt huvuddirektiven (dir. 1979:27) att l

ä

gga fram f

ö

rslag om 

ä

ndrade beskatt­ningsregler vid f

ö

rs

ä

ljning av aktier.

Enligt beslut vid regeringssararaantr

ä

det den 14 februari 1980 fick vi genom till

ä

ggsdirektiv (dir. 1980:10) i uppdrag att pr

ö

va 

å

tg

ä

rder f

ö

r att lindra beskattningen av aktiebolagens utdelade vinster. Enligt till

ä

ggsdirektiven skall vi ocks

å 

med f

ö

rtur utarbeta f

ö

rslag till provisotiska 

å

tg

ä

rder f

ö

r att stimulera aktiesparandet. Vi l

ä

gger nu fram f

ö

rslag till s

ä

dana provisoriska 

ä

tg

ä

rder.

I fr

å

ga om de provisoriska 

å

tg

ä

rderna anf

ö

rde chefen f

ö

r budgetdepartementet i till

ä

ggsdirektiven bl.a. f

ö

ljande.

Fr

å

gan ora en 

ö

verg

å

ng till ett nytt system f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen 

ä

r konplicerad. 

Ä

ven om utredningsar­betet och efterf

ö

ljande remissbehandling och lagstiftnings­arbete sker med stor skyndsanhet kan nan redan nu f

ö

rutse att ett nytt system inte kommer att kunna s

ä

ttas i kraft f

ö

rr

ä

n om n

å

gra 

ä

r. Vissa 

ä

tg

ä

rder f

ö

r att f

ö

rb

ä

ttra vill­koren f

ö

r det sparande som slcer genom placering av risk­villigt kapital i n

ä

ringslivet beh

ö

ver vidtas dessf

ö

rinnan. Komraitt

é

n b

ö

r f

å

 i uppdrag att med f

ö

rtur utarbeta f

ö

rslag till provisoriska l

ä

ttnader f

ö

r aktiesparandet.

Provisoriska 

å

tg

ä

rder

Innan det 

ä

r m

ö

jligt att ta st

ä

llning till fr

å

gan om en 

ö

verg

å

ng till ett generellt systera f

ö

r lindring i dubbelbe­skattningen, m

ä

ste allts

ä

 en rad fr

å

gor utredas. Jag fram­h

ö

ll tidigare att det '

ä

r angel

ä

get att i avvaktan p

å

 resul­tatet av utredningsarbetet vidta mer kortsiktiga 

å

tg

ä

rder i syfte att stimulera aktiesparandet. Kommitt

é

n b

ö

r f

å

 i upp­drag att med f

ö

rtur behandla denna fr

å

ga. 

Å

tg

ä

rderna b

ö

r i f

ö

rsta hand inriktas p

å

 l

ä

ttnader i dubbelbeskattningen. Kommitt

é

n b

ö

r dock vara of

ö

rhindrad att i detta sammanhang 

ö

verv

ä

ga 

ä

ven vissa 

å

tg

ä

rder p

å

aktievinstbeskattningens omr

å

de. Jag 

å

terkommer strax till den fr

å

gan.

Prop. 1980/81:39

30

Kommitt

é

n b

ö

r redovisa alternativa f

ö

rslag till 

å

tg

ä

rder som avser lindring i dubbelbeskattningen. F

ö

rslagen m

å

ste utfor­mas s

å

 att de inte f

ö

rsv

å

rar de mer l

å

ngsiktiga 

ä

ndringarna. I likhet med dessa kan provisoriska 

å

tg

ä

rder t

ä

nkas inrik­tade p

å

 att ge l

ä

ttnader antingen vid bolagens eller aktie­

ä

garnas beskattning. B

å

da alternativen b

ö

r studeras.

L

ä

ttnader i bolagens beskattning kan f

å

 formen av en lind­ring i skattebelastningen p

å

 utdelade vinstmedel. Den ut­vidgning av Annell-avdraget som genomf

ö

rdes h

ö

sten 1978 hade denna inriktning. Kommitt

é

n b

ö

r unders

ö

ka m

ö

jligheterna att inf

ö

ra ett provisoriskt avdrag f

ö

r utdelning eller en till­f

ä

llig s

ä

nkning av bolagsskattesatsen som f

ä

r betydelse 

ä

ven i fr

ä

ga om s

å

dana utdelningar som inte ger r

ä

tt till Annell­avdrag. Av den tidigare genomg

å

ngen har framg

å

tt att s

å

dana l

ö

sningar medf

ö

r sv

å

righeter i olika avseenden, bl.a. n

ä

r utdelningen l

ä

mnas till andra bolag eller till aktie

ä

gare i utlandet. Kommitt

é

n b

ö

r g

ö

ra en bed

ö

mning av om det trots sv

å

righeterna 

ä

r ra

ö

jligt att utan st

ö

rre ingrepp i regelsy­stemet inf

ö

ra provisoriska regler av detta slag.

L

ä

ttnader p

å

 aktie

ä

garniv

å

 kunde t

ä

nkas f

å

 formen av ett s

ä

rskilt sparavdrag f

ö

r utdelningsinkonster. En annan l

ö

s­ning kan vara att undanta viss andel av utdelningsinkons-terna fr

ä

n beskattning eller att l

å

ta aktie

ä

garna f

å

 r

ä

tt till en s

ä

rskild skattereduktion som motsvarar viss procent av uppburen utdelning. Konmitt

é

n b

ö

r belysa vilka effekter s

å

dana alternativa 

ä

tg

ä

rder kan f

å

. Vidare m

å

ste klarg

ö

ras bl.a. hur de nya reglerna skall samordnas ned nuvarande sparavdrag och hur beskattningen av makar skall ske.

Oavsett om 

å

tg

ä

rderna inriktas p

ä

bolagens eller aktie

ä

gar­nas beskattning b

ö

r de begr

ä

nsas till de fall d

å

 utdelning l

ä

mnas av svenska f

ö

retag som 

ä

r noterade p

å

 b

ö

rsen eller p

å 

Fondhandlaref

ö

reningens lista. L

ä

ttnader p

å

 aktie

ä

garniv

å 

b

ö

r i f

ö

rsta hand komma hush

å

llen till del. Kommitt

é

n b

ö

r dock 

ö

verv

ä

ga om det 

ä

r m

ö

jligt att med begr

ä

nsade 

å

tg

ä

rder, som inte nedf

ö

r n

å

gra v

ä

sentliga ingrepp i nuvarande .system, ge 

ä

ven institutionella placerare del av vissa l

ä

ttnader.

En central fr

å

ga

ä

r sj

ä

lvfallet hur pass omfattande l

ä

ttna­derna b

ö

r vara. Det 

ä

r angel

ä

get att 

å

stadkomma en verklig stimulans av aktiesparandet. Mot den bakgrunden b

ö

r kom­mitt

é

n g

ö

ra ber

ä

kningar som belyser bl.a. de statsfinansi­ella och f

ö

rdelningspolitiska effekterna av l

ä

ttnader p

å 

olika niv

å

er. Den slutliga avv

ä

gningen av l

ä

ttnadernas onfattning b

ö

r d

ä

renot falla utanf

ö

r utredningsuppdraget.

N

ä

r kommitt

é

n 

ö

verv

ä

ger olika tekniska l

ö

sningar finns

det

anledning att ta del av de erfarenheter som har gjorts

i

andra l

ä

nder d

ä

r liknande 

å

tg

ä

rder har vidtagits under

se­

nare tid.

Prop. 1980/81:39

31

Som jag tidigare anf

ö

rt b

ö

r kommitt

é

n vid utformningen av sitt f

ö

rslag till kortsiktiga 

å

tg

ä

rder f

ö

r stimulans av aktiesparandet vara of

ö

rhindrad att 

ö

verv

ä

ga 

ä

ven vissa 

ä

ndringar i aktievinstbeskattningen. Jag vill h

ä

r n

ä

mna m

ö

jligheten till viss utvidgning av det schablonavdrag -f.n. 1 000 kr, - som medges vid beskattningen av vinster p

å ä

ldre aktier. En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r s

ä

dana 

å

tg

ä

rder 

ä

r dock att de inte kan anses f

ö

rsv

ä

ra de l

å

ngsiktiga

ä

ndringarna.

Den fortsatta framst

ä

llningen inleds med en redog

ö

relse f

ö

r de skatteregler sora 

ä

r av intresse i sammanhanget (kap. 2). Vi redog

ö

r ocks

å

f

ö

r aktiestockens f

ö

rdelning p

å

olika ka­tegorier av institutionella placerare och p

å

 hush

å

ll i olika inkomstgrupper m.m. (kap. 3). D

ä

refter behandlar vi f

ö

reta­gens behov av riskkapital (kap. 4) och hush

å

llens utbud av riskkapital (kap. 5). Vi forts

ä

tter med att ge exempel p

å 

utl

ä

ndska 

å

tg

ä

rder som har till syfte bl.a. att 

å

stadkomma l

ä

ttnader i dubbelbeskattningen av utdelade vinstmedel (kap. 6).

Efter denna redovisning preciserar vi i kap. 7 utg

å

ngspunk­terna f

ö

r v

å

rt arbete. I samma kapitel analyserar vi olika former av provisoriska l

ä

ttnader som skulle kunna komma bo­lagen och de aktie

ä

gande hush

å

llen till del, varefter vi l

ä

gger fram v

å

ra f

ö

rslag till 

å

tg

ä

rder.

Ett avslutande kapitel inneh

å

ller bl.a. en kommentar till den f

ö

reslagna lagtexten (kap. 8).

Prop. 1980/81:39

33

2    NUVARANDE BESKATTNINGSREGLER

I v

å

rt land 

ä

r aktiebolagens vinster underkastade s.k. eko­nomisk dubbelbeskattning. Nettovinsten beskattas f

ö

rst hos bolaget. D

ä

refter sker

beskattning hos aktie

ä

garna n

ä

r vinstmedel delas ut till dem. Detta brukar kallas det klassiska systeraet f

ö

r beskattning av bolagsvinster.

Dubbelbeskattningen uppr

ä

tth

å

lls dock inte fullt ut. Det f

ö

rsta ledet kan lindras genom det s.k. Annell-avdraget. De regler som g

ä

ller f

ö

r beskattningen av utdelningsinkomster (t.ex. sparavdraget) kan f

å

 till effekt att det andra ledet i dubbelbeskattningen lindras.

2.1  Det utdelande bolagets beskattning

Enligt 10 

§

 2 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL, 

ä

r statsskattesatsen 40 % f

ö

r bl.a. svenska aktiebo­lag. Bolaget f

å

r vid den statliga taxeringen avdrag f

ö

r den komraunalskatt som har p

å

f

ö

rts bolaget under beskattnings­

å

ret. Vid en koramunal utdebitering p

å

 30 kr. blir d

ä

rf

ö

r den sammanlagda skattesatsen (30 + 40 % av 70 =) 58 %.

Den ekonomiska dubbelbeskattningen medf

ö

r att en kapitalan­skaffning genom nyeraission blir dyrare 

ä

n en kapitalanskaff­ning genora l

ä

n. Annell-avdraget inf

ö

rdes f

ö

r att underl

ä

tta bolagens anskaffning av riskkapital genom att g

ö

ra de b

å

da formerna av kapitalanskaffning mer likv

ä

rdiga i kostnadsh

ä

n­seende. Avdragsbest

ä

mmelserna finns i lagen (1967:94) om av­drag vid inkomsttaxeringen f

ö

r viss aktieutdelning (Annell-lagen) .

Annell-reglerna inneb

ä

r att ett aktiebolag kan f

å

 ett visst avdrag f

ö

r utdelning som l

ä

mnas p

å

 nyemitterade aktier. Efter den utvidgning av avdragsutrymraet som gjordes h

ö

sten 1978 medges ett totalt avdrag som 

ä

r lika stort som det

3 

Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 39

Prop. 1980/81:39

34

belopp sora har betalats in f

ö

r de nya aktierna. Avdraget f

å

r fritt f

ö

rdelas under den 20-

ä

rsperiod som f

ö

ljer efter emissionen. Avdraget f

å

r dock inte n

å

got

å

r 

ö

verstiga 10 % av det inbetalade kapitalet och def f

å

r inte heller 

ö

ver­stiga den utdelning som samma 

å

r bel

ö

per p

ä

 de nyemitterade aktierna.

I f

ö

rarbetena till Annell-lagstiftningen fastslogs att av­drag i princip borde v

ä

gras n

ä

r utdelningen l

ä

mnas till en aktie

ä

gare som 

ä

r befriad fr

ä

n skatt p

å

 utdelningen men 

ä

r skattskyldig f

ö

r r

ä

nteinkomster (se vidare avsnitt 7.2.2). Som vi strax skall 

å

terkomma till 

ä

r aktiebolagen i m

å

nga fall befriade fr

å

n skattskyldighet f

ö

r mottagen utdelning enligt best

ä

mmelser sora finns i anvisningarna till 54 

§ 

kommunalskattelagen (1928:370), KL. En saraordning mellan Annell-reglerna och best

ä

raraelserna i anvisningarna till 54 

S 

KL har ansetts n

ö

dv

ä

ndig. Av praktiska sk

ä

l har det inte ansetts m

ö

jligt att g

ö

ra avdragsr

ä

tten f

ö

r den utdelning som l

ä

mnas till varje s

ä

rskild aktie

ä

gare beroende av just den aktie

ä

garens skattesituation. I st

ä

llet har samordningen genomf

ö

rts med hj

ä

lp av relativt grova schablonregler. Dessa finns i 7 S Annell-lagen och har, efter

ä

ndringar sora gjor­des f

ö

rra 

å

ret, f

ö

ljande inneb

ö

rd.

Avdragsr

ä

tten pr

ö

vas i tv

å

steg. Avdrag v

ä

gras i f

ö

rsta hand f

ö

ir utdelning p

ä

 aktier som 

ä

gs av

a)

svenskt f

ö

rvaltningsf

ö

retag vars innehav raotsvarar mer 

ä

n 50 % av r

ö

stetalet f

ö

r samtliga aktier i det utdelande bolaget och

b)

svenskt aktiebolag eller svensk ekonomisk f

ö

rening vars innehav motsvarar 25 % eller mer av r

ö

stetalet f

ö

r samt­liga aktier i det utdelande bolaget, om f

ö

retaget inte visas vara skattskyldigt f

ö

r utdelningen.

F

ö

r utdelning p

å

ö

vriga aktier medges avdrag under f

ö

rut­s

ä

ttning att rainst 50 % av dessa 

ö

vriga aktier 

ä

gs av en eller flera av f

ö

ljande kategorier av aktie

ä

gare:

Prop. 1980/81:39

35

a)

annan 

ä

n svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk f

ö

rening eller utl

ä

ndskt bolag,

b)

f

ö

rvaltningsf

ö

retag vars innehav raotsvarar h

ö

gst 50 % av r

ö

stetalet,

c)

svenskt aktiebolag eller svensk ekonomisk f

ö

rening som visas vara skattskyldig f

ö

r utdelningen och

d)    utl

ä

ndskt bolag som betalar kupongskatt f

ö

r utdelningen

med helt eller reducerat belopp.

2.2  Aktie

ä

garnas beskattning

2.2.1  Hush

å

llen

Utdelning p

å

 aktier utg

ö

r i regel int

ä

kt av kapital (38 

§ 

1 mom. KL). I vissa fall skall utdelningen dock behandlas som r

ö

relseint

ä

kt (punkt 2 av anvisningarna till 28 

§

 KL).

Om n

å

gon avyttrar 

en   

r

ä

tt till utdelning utan att samtidigt 

ö

verl

å

ta aktien, behandlas vederlaget f

ö

r utdelningsr

ä

tten i regel som int

ä

kt av kapital. Den som har f

ö

rv

ä

rvat en s

å

dan frist

å

ende r

ä

tt och lyfter utdelningen fr

ä

n bolaget skall som int

ä

kt av kapital redovisa skillnaden mellan utdelningen och vederlaget f

ö

r utdelningsr

ä

tten.

En fysisk person 

ä

r enligt 53 

§

 1 mom. KL och 6 

§

 1 mom. SIL skattskyldig f

ö

r aktieutdelning om han vid utdelningstill­f

ä

llet 

ä

r bosatt i Sverige. Om han 

ä

r bosatt utomlands, 

ä

r han d

ä

remot inte skattskyldig enligt KL och SIL f

ö

r kapital­int

ä

kter. P

å

 aktieutdelning som uppb

ä

rs av en utomlands bo­satt person utg

å

r i st

ä

llet kupongskatt med 30 % (om inte skattesatsen 

ä

r nedsatt genom dubbelbeskattningsavtal).

Fr

å

n summan av utdelningsint

ä

kter och andra kapitalint

ä

kter medges enligt 39 S 1 mom. KL avdrag f

ö

r f

ö

rvaltningskostna­der och f

ö

r l

å

ner

ä

ntor som inte skall h

ä

nf

ö

ras till n

å

gon annan f

ö

rv

ä

rvsk

ä

lla. Uppkommer underskott, 

ä

r detta avdrags­gillt som allm

ä

nt avdrag. Om kapitalint

ä

kterna 

ö

verstiger f

ö

rvaltningskostnader och r

ä

ntor, f

å

r en fysisk person g

ö

ra

Prop. 1980/81:39

36

ett extra avdrag enligt 39 

§

 3 mom. KL, det s.k. sparavdra­get.

Ett sparavdrag inf

ö

rdes redan 

å

r 1955. Syftet var b

å

de att stimulera sparandet och att f

ö

renkla taxeringsarbetet. Av­draget var ursprungligen 100 kr. f

ö

r en ensamst

å

ende person och 200 kr. f

ö

r makar. Senare har avdraget successivt h

ö

jts och det uppg

å

r numera till 800 kr. f

ö

r ensamst

å

ende och 1 600 kr. f

ö

r makar. Sparavdraget f

å

r inte 

ö

verstiga skill­naden mellan kapitalint

ä

kterna och de avdragsgilla kostna­derna. Avdraget f

å

r allts

å

inte leda till underskott. Makar f

å

r fritt f

ö

rdela avdraget mellan sig.

Avkastning p

å

aktier kan erh

å

llas inte bara i form av utdel­ning (direktavkastning) utan ocks

å

 genom v

ä

rdestegring. Rea­liserad v

ä

rdestegring p

ä

aktier beskattas enligt realisa­tionsvinstreglerna i 35 

§

 3 mom. KL. Dessa fick sin nuvaran­de principiella utformning genom lagstiftning v

å

ren 1976. Man skiljer raellan aktier som har innehafts mindre 

ä

n tv

å

å

r (nya aktier) och aktier som har innehafts tv

å

å

r eller mer (

ä

ldre aktier). N

ä

r nya aktier avyttras beskattas hela den framr

ä

knade vinsten. Vid avyttring av 

ä

ldre aktier 

ä

r 40 % av vinsten skattepliktig. Beskattningen tr

ä

ffar den nomi­nella vinsten. Indexuppr

ä

kning av anskaffningskostnaden raedges allts

å

 inte. Avdrag f

ö

r f

ö

rlust p

å

 nya och 

ä

ldre aktier medges p

å

 motsvarande s

ä

tt med 100 % resp. 40 % av den nominella f

ö

rlusten. Fr

å

n skattepliktig vinst p

å

ä

ldre aktier medges ett s

ä

rskilt schablonavdrag. Avdragsbeloppet uppg

å

r numera till 1 000 kr.

F

ö

r ber

ä

kning av anskaffningskostnaden f

ö

r

ä

ldre aktier finns en regel om genomsnittsber

ä

kning och en s

ä

rskild schablonregel. Enligt den f

ö

rstn

ä

mnda regeln skall man som anskaffningsv

ä

rde f

ö

r en 

ä

ldre aktie ta upp den genomsnitt­liga anskaffningskostnaden f

ö

r samtliga 

ä

ldre aktier av sam­ma slag som den avyttrade. Vid ber

ä

kningen m

å

ste h

ä

nsyn tas till de tillskott och avyttringar av aktier av ifr

å

gavarande slag som har skett sedan den skattskyldige f

ö

rst f

ö

rv

ä

rvade

Prop. 1980/81:39

37

n

å

gon av aktierna. Genomsnittsber

ä

kningen 

ä

r obligatorisk f

ö

r s

ä

dana aktier som inte 

ä

r noterade p

å

 b

ö

rs eller f

ö

rem

å

l f

ö

r liknande notering. Vid avyttring av noterade aktier har den skattskyldige r

ä

tt att i st

ä

llet till

ä

mpa den s

ä

rskilda schablonregeln. Enligt denna regel f

å

r anskaffningskostnaden best

ä

mmas till h

ä

lften av den nettolikvid som erh

å

lls f

ö

r aktien eller andelen. Detta betyder att den skattepliktiga vinsten tas upp till (40 % av 50 % =) 20 % av nettolikviden.

F

ö

r att underl

ä

tta 

ö

verg

å

ngen till 1976 

å

rs regler har man inf

ö

rt s

ä

rskilda hj

ä

lpregler f

ö

r ber

ä

kning av anskaffnings­kostnaden f

ö

r s

å

dana aktier som hade innehafts under minst fem 

å

r n

ä

r de nya reglerna b

ö

rjade till

ä

mpas. Hj

ä

lpreglerna inneb

ä

r att den skattskyldige har r

ä

tt att vid genomsnitts­ber

ä

kningen utg

å

fr

ä

n vissa schablonv

ä

rden i st

ä

llet f

ö

r den faktiska anskaffningskostnaden.

Vid beskattningen av makar behandlas kapitalinkomster och realisationsvinster som B-inkomst. I avsnitt 7.3.1.3 

å

ter­kommer vi till de regler som g

ä

ller f

ö

r beskattning av B-inkomster.

Det finns anledning att i detta sammanhang erinra om att s

ä

rskilda skattel

ä

ttnader medges inom ramen f

ö

r det s.k. v

ä

rdes

ä

kra l

ö

nsparandet. Best

ä

mmelserna finns i lagen (1978:423) om skattel

ä

ttnader f

ö

r vissa sparformer. De inne­b

ä

r att en s.k. sparskattereduktion medges med 20 % av det belopp som har satts in p

å

 l

ö

nsparkonto och med - numera -30 % av belopp som har betalats in pS aktiesparkonto och vid 

å

rets utg

å

ng motsvaras av andelar i aktiesparfond enligt lagen (1978:428) om aktiesparfonder eller innest

å

r p

ä

 konto f

ö

r ink

ö

p av s

å

dana andelar. Vissa f

ö

ruts

ä

ttningar n

ä

ste vara uppfyllda f

ö

r att sparskattereduktion skall medges. En f

ö

ruts

ä

ttning 

ä

r att sparandet sker regelbundet genom minst sex m

ä

nadsins

ä

ttningar. Sparskattereduktion f

å

r enligt huvudregeln inte ber

ä

knas p

å

h

ö

gre sparbelopp 

ä

n 4 800 kr. R

ä

ntan p

å

 sparkontomedel 

ä

r skattefri och f

ö

r aktiefondspa-

Prop. 1980/81:39

38

randet finns regler som medf

ö

r skattefrihet f

ö

r v

ä

rdesteg­ring p

å

 fondandelar som har innehafts rainst fem 

ä

r. Aktie-sparfonderna l

ä

mnar inte utdelning till fondandels

ä

garna.

2.2.2  Institutionella placerare ra.fl.

Om man i ett system som bygger p

å

 principen ora dubbelbe­skattning beskattar aktiebolagen f

ö

r de vinstmedel som de uppb

ä

r fr

å

n andra aktiebolag i form av utdelning, koramer s

å

dana vinstmedel att beskattas tv

å

 eller flera g

å

nger inora bolagssektorn innan de ocks

ä

 beskattas hos aktie

ä

gare utan­f

ö

r bolagssektorn. En s

å

dan beskattning i tre eller flera led brukar kallas kedjebeskattning. Till en b

ö

rjan f

ö

rs

ö

kte raan n

ä

stan helt f

ö

rhindra kedjebeskattning. Enligt KL g

ä

llde ursprungligen att svenska aktiebolag - med undantag f

ö

r bl.a. banker och f

ö

rs

ä

kringsf

ö

retag - var befriade fr

å

n skatt p

å

alla utdelningsinkomster. Med tiden har skattefri­heten av olika sk

ä

l begr

ä

nsats. Vi har numera ett ganska komplicerat regelsystem sora inneb

ä

r att kedjebeskattning eller frihet fr

å

n kedjebeskattning 

ä

r beroende av bl.a. det aktie

ä

gande f

ö

retagets verksamhet och aktieinnehavets stor­lek. Best

ä

mmelserna finns i anvisningarna till 54 

§

 KL. De kan sammanfattas enligt f

ö

ljande:

a)  S.k. f

ö

rvaltningsf

ö

retag 

ä

r i princip skattskyldiga f

ö

r

mottagen utdelning men kan undg

å

 beskattning genom att

omedelbart vidareutdela medlen. Med f

ö

rvaltningsf

ö

retag

menas h

ä

r f

ö

retag som uteslutande eller s

ä

gott som uteslu­

tande f

ö

rvaltar v

ä

rdepapper o.d. Bland f

ö

rvaltningsf

ö

retagen

intar investmentf

ö

retagen en s

ä

rst

ä

llning. De kan fondera

20 % av mottagen utdelning utan att skattefriheten g

å

r f

ö

r­lorad .

b)  Bankf

ö

retagen 

ä

r i princip befriade fr

å

n skatt p

å

utdel­

ning som bel

ö

per p

å

 s.k. organisationsaktier men 

ä

r skatt­

skyldiga f

ö

r utdelning p

ä

 andra aktier. Detsamma g

ä

ller

f

ö

retag som bedriver annan s.k. penningr

ö

relse (t.ex. handel

med v

ä

rdepapper).

Prop. 1980/81:39

39

c)  Ett f

ö

rs

ä

kringsf

ö

retag som utg

ö

r skadef

ö

rs

ä

kringsanstalt

i KL:s mening 

ä

r fritaget fr

ä

n beskattning n

ä

r utdelningen

bel

ö

per p

ä

 organisationsaktier. F

ö

r livf

ö

rs

ä

kringsanstal­

terna finns inte n

ä

gon best

ä

mmelse om skattefrihet i anvis­

ningarna till 54 

§

 KL. Den del av deras nettoint

ä

kt av ka­

pital- och fastighetsf

ö

rvaltning som bel

ö

per p

å

 pensions­

f

ö

rs

ä

kringar 

ä

r dock undantagen fr

ä

n beskattning enligt 30 

§

2 raom. KL.

d)  F

ö

r 

ö

vriga r

ö

relsedrivande f

ö

retag g

ä

ller att de i prin­

cip 

ä

r befriade fr

å

n skatt p

å

utdelning under f

ö

ruts

ä

ttning

att aktieinnehavet i det utdelande bolaget motsvarar minst

25 % av r

ö

stetalet f

ö

r samtliga aktier i detta bolag eller

betingas av det mottagande bolagets jordbruk, skogsbruk

eller r

ö

relse. Utdelning p

å

ö

vriga aktier, s.k. kapitalpla­

ceringsaktier, 

ä

r skattepliktig.

F

ö

rs

ä

kringsf

ö

retagen, investmentf

ö

retagen och vissa andra f

ö

rvaltningsf

ö

retag samt r

ö

relsedrivande f

ö

retag sora har kapitalplaceringsaktier brukar r

ä

knas till de s.k. institu­tionella placerarna. Till denna grupp h

ö

r ocks

å

 aktiefon­derna. Allm

ä

nna pensionsfonden och vissa stiftelser. Vanliga aktiefonder beskattas i princip f

ö

r sina utdelningsinkomster men f

å

r avdrag f

ö

r utdelning son l

ä

ranas till fondandels­

ä

garna (punkt 7 av anvisningarna till 38 

§

 och punkt 4 av anvisningarna till 39 

§

 KL). Utdelning som tillfaller aktiesparfond 

ä

r d

ä

remot skattefri hos fonden. Allm

ä

nna pensionsfonden 

ä

r numera helt befriad fr

å

n skattskyldighet f

ö

r utdelningsinkomster (53 

§

1 mom. f

ö

rsta stycket punkt d KL). Detsanma g

ä

ller vissa s.k. kvalificerat allm

ä

nnyttiga stiftelser (53 

§

 1 mom. f

ö

rsta stycket punkt e KL).

N

ä

r det g

ä

ller skattskyldighet f

ö

r v

ä

rdestegringsvinster p

å 

aktier m

å

ste man skilja mellan aktier som utg

ö

r oms

ä

ttnings­tillg

å

ngar hos s

ä

ljaren och andra aktier. Vinsten p

å

 aktier av det f

ö

rstn

ä

nnda slaget Ijeskattas som r

ö

relse int

ä

kt medan vinster p

å

ö

vriga aktier i regel beskattas enligt realisa-

Prop. 1980/81:39

40

tionsvinstreglerna i 35 

§

 3 mom. KL (se betr

ä

ffande dessa regler avsnitt 2.2.1 ovan). Liksora n

ä

r det g

ä

ller utdel-ningskomster 

ä

r dock Allm

ä

nna pensionsfonden och de kvali­ficerat allm

ä

nnyttiga stiftelserna befriade fr

å

n skatt p

å 

realisationsvinster. Aktiefonder beskattas f

ö

r vinster p

å 

nya aktier men 

ä

r d

ä

remot befriade fr

å

n skatt p

å

 vinster som framkommer vid avyttring av 

ä

ldre aktier (54 

§

f

ö

rsta stycket punkt j KL).

Prop. 1980/81:39

41

3    AKTIF

Ä

GANDET

De b

ö

rsnoterade f

ö

retagen svarar f

ö

r mer 

ä

n h

ä

lften av den svenska industrins totala f

ö

r

ä

dlingsv

ä

rde. 

Ä

ven med andra m

å

tt m

ä

tt - antal anst

ä

llda, investeringar, export ra.m. -representerar dessa f

ö

retag en betydande del av det svenska n

ä

ringslivet.

F.n. 

ä

r aktierna i 98 bolag inregistrerade p

å

 Stockholms fondb

ö

rs. Av de 98 b

ö

rsf

ö

retagen 

ä

r 11 banker och f

ö

rs

ä

k­ringsbolag medan 19 tillh

ö

r kategorin investmentbolag ("rena" och "blandade"). De inregistrerade aktierna noteras p

å

den s.k. A-listan. Ytterligare 38 bolags aktier noteras p

ä

 Svenska fondhandlaref

ö

reningens lista (fondhandlarlis­tan) .

Fr.o.m. den 1 januari 1980 g

ä

ller nya regler f

ö

r handeln med v

ä

rdepapper i Sverige. Enligt de nya reglerna f

ö

rbeh

å

lls fondb

ö

rsverksamheten Stockholms fondb

ö

rs. Fondhandlarlistan f

å

r finnas kvar bara 

ö

verg

å

ngsvis. Avsikten 

ä

r att det i forts

ä

ttningen skall finnas tv

å

 kurslistor (A:I och A:II) vid Stockholms fondb

ö

rs. P

å

 vilken lista ett visst lolags aktier skall noteras blir beroende av bl.a. aktiekapitalets storlek och aktiernas spridning.

Kursv

ä

rdet av de noterade aktierna var den 30 juni 1980 ca 52 miljarder kr. Av detta v

ä

rde kan ca 40 % uppskattas falla p

å

 hush

å

llen, ca 15 % p

å

investmentf

ö

retag, 10-15 % p

å

 f

ö

r­s

ä

kringsf

ö

retag och lika mycket p

å

ö

vriga f

ö

retag. Ytter­ligare ca 10 % kan h

ä

nf

ö

ras till AP-fonden, vissa bankers pensions- och personalstiftelser, andra enskilda stiftelser m.n. samt aktiefonder. 

Å

terst

å

ende ca 10 % bel

ö

per p

å 

offentligr

ä

ttsliga 

ä

gare (kommuner, myndigheter m.m.), in­tresseorganisationer, utl

ä

ndska 

ä

gare m.fl.

Prop. 1980/81:39

42

Aktiv Placering AB sammanst

ä

ller regelbundet material fr

å

n flera k

ä

llor om olika placerarkategoriers k

ö

p av aktier (inkl. nyteckning av aktier och konvertibla skuldebrev). I skilda sammanhang har uppgifter f

ö

r tiden t.o.m. 

å

r 1977 redovisats', i tabell 3:1 redovisas siffror ocks

å 

f

ö

r 

å

ren 1978 och 1979.

DSOU 1978:13 bil. 3 (t.o.m. 

å

r 1976), Torsten[REDACTED_EFTERNAMN] Aktiemarknadens roll (Aktiespararnas skriftserie nr 7, Stockholm 1979) och expertrapport av[REDACTED_EFTERNAMN] &font-family:Verdana'>å

ftman i SOU 1979:9

Prop. 1980/8 J:39

43

Ol a,

fN i-o 'T r rvj o

iD ld "a- o CO CO ro (N       

\D  iD  '  O  SX) m a>  00 CN  lD 

fN CO CN m   r CTl VD CM fN rn

nj

Dl

ö

l

 r4

-r

l.(

+J

>

m

:0

VJ

OJ

jC

tJ

U

c

0

a

1.J

4J

01

4J

a

nj

c

0

u

14-1

CN - ro - n 00 OD CO *x> "

 cn U5 CN        t

 CN r-

ro ro o 03 r- VD

  CT-  ro  00 (Ti  T-

fN  CN  -

        r-  

vo O r- r CN uo r- r~-      m ro "

T-                            r-   CN)

I+J   4J

H       

a   

3       cn

n      4J

-H

:0

CT

»

 IM

C

JJ

fO

C

cn

QJ

.H

E

I-H

4J

H

Ifi

+J

QJ

>

m TT o CO '3'

ro 

CM 

«-

o

4J o

o

ro  VD CTl

LO

ro

O

VD

n3

ro [

cn 

f

ö

   o

CN

1

n3

(-0

T

VO

0

»

x:  u

,

(

+J    fO

cn

c

o   01

n

CU aj

c

0

0 c

-H

i-i   (D

H

-

0

4-1

:0   i-

c

tfi   .

U

w lO-Q

c

Cfi T3

OJ -'-'nJ

[fi  U-.    l-(

:fri

H    0

C  J

>

>

cn j-i OJ

rH

e u

0:3 1-.

c:

QJ

c   c: T!

4J

C

Qj   4J

-1 T3   OJ

0

o.

-"   OJ   c

:3

OJ

o

>i C

cn 0 

1

j*:

-O

:C

v.   E   o

rn

t)

C   -rH

yi vj A.)

QJ

X

J    JJ   U-J

4J

c

n3

>

H  4J .

>

TD

O

a tn 

Zi

0

cn

OJ   C

E    c    rT3

fTJ

M

H

tfi    OJ  

'

I-H

U-l

e

QJ    -r-,

u

:3

H

IJ     >    4-)

ns

1

v-

E -c

>. > >

fo

j

»

;

CJ

:0   c .

>

CL

>

O   CJ

2   c   n3

>

U)

2

q-i -H    rn

=

0

c/)  0

ta

a

c

c/l

a,

jjT

0

0

;ra

a

cn

u

aJ

c

01

OJ

Cl

 -

n

XI

OJ

t

u

01

ra

O

n

V4

v

m    c   :fD    f

ö 

.H    ra    C   JJ

>       >    -H    J r-l        [fi     ,-H       tfi

+J    JJ    CU    Qj

Prop. 1980/81:39

44

Av tabellen framg

å

r bl.a. att investmentf

ö

retagen och -framf

ö

r allt - f

ö

rs

ä

kringsf

ö

retagen forts

ä

tter att upptr

ä

da son nettok

ö

pare. Dessa placerare har de senaste 

å

ren k

ö

pt aktier med belopp som betydligt 

ö

verstiger vad som bel

ö

per p

å

 dem i fr

å

ga om nyteckningar.

Aktiefondernas betydelse p

å

 aktiemarknaden 

ö

kade starkt i mitten av 1970-talet. Under senare 

å

r har denna utveckling d

ä

mpats, detta trots att 

å

tskilliga aktiesparfonder har bildats inom ramen f

ö

r det s.k. v

ä

rdes

ä

kra l

ö

nsparandet. Under 

å

r 1979 tillf

ö

rdes aktiesparfonderna n

ä

rraare 130 nilj. kr. i kapital fr

ä

n allm

ä

nheten. Bakom siffran 44 milj. kr. i nettok

ö

p av aktier f

ö

r aktiefonder 

å

r 1979 d

ö

ljer sig d

ä

rf

ö

r en betydande inl

ö

sen av andelar i vanliga aktiefonder. Denna utveckling har fortsatt under innevarande 

å

r.

I gruppen "

ö

vriga" ing

å

r hush

å

llen nen ocks

å

r

ö

relsedrivande f

ö

retag, stiftelser m.fl. Totalt sett har de som tillh

ö

r denna kategori under hela 1970-talet - bortsett fr

å

n det stora emissions

å

ret 1976 - antingen nettos

å

lt aktier eller nettok

ö

pt aktier med belopp som v

ä

sentligt understiger deras andel av nyemissionsvolymen. Samtidigt vet man att vissa f

ö

rh

å

llandevis stora placerare, som ing

å

r i gruppen men som ligger utanf

ö

r hush

å

llssektorn, har varit nettok

ö

pare av aktier. Det finns d

ä

rf

ö

r fog f

ö

r att anta att hush

å

llen under senare 

å

r stadigt har minskat sin andel av aktie­stocken. Bed

ö

mningen att hush

å

llens andel f.n. inte uppg

å

r till ner 

ä

n ca 40 % grundas p

ä

 bl.a. detta f

ö

rh

å

llande.

Det finns vissa unders

ö

kningar om aktie

ä

gandets spridning inom hush

ä

llssektorn. Av intresse h

ä

r 

ä

r i f

ö

rsta hand det material sora fil. dr. Roland Sp

ä

nt redovisat i sin rapport on den svenska f

ö

rn

ö

genhetsf

ö

rdelningens utveckling. Rapporten har utarbetats p

å

 uppdrag av utredningen (Fi 1975:03) om l

ö

ntagarna och kapitaltillv

ä

xten och den

Prop. 1980/81:39

45

å

terfinns i SOU 1979:9).

Spants rapport grundas p

å

 en deklarationsunders

ö

kning f

ö

r inkomst

å

ret 1975. Unders

ö

kningen utformades som ett till

ä

gg till Statistiska centralbyr

å

ns 

å

rliga inkomstf

ö

rdelnings­unders

ö

kning. Deklarationer fr

å

n ca 8 000 hush

å

ll samlades in och bearbetades. Ett "vanligt" urval skulle ha gett ett otillf

ö

rlitligt resultat i fr

å

ga om aktier och andra till-g

ä

ngar som erfarenhetsm

ä

ssigt 

ä

r oj

ä

mnt f

ö

rdelade och av denna anledning 

ö

verrepresenterades de f

ö

rm

ö

gna hush

å

llen starkt. Av de 8 000 hush

å

llen bestod s

å

ledes ca 3 000 av ett s

ä

rskilt "f

ö

rm

ö

genhetstill

ä

gg" medan 

ö

vriga 5 000 utgjorde ett slumpm

ä

ssigt, stratifierat urval av "vanliga" hush

å

ll.

Enligt Spants unders

ö

kning innehades ca 1/3 av v

ä

rdet av hush

ä

llens sammanlagda innehav av b

ö

rsaktier3) av hus-h

ä

ll ned en skattepliktig (netto) f omogenhet p

å

 ninst 1 nilj. kr. Ca 3/4 av v

ä

rdet h

ä

nf

ö

rde sig till hush

å

ll ned en f

ö

rm

ö

genhet 

ö

ver gr

ä

nsen f

ö

r f

ö

rm

ö

genhetsskatt, 200 000 kr.

Hush

ä

llens b

ö

rsaktier f

ö

rdelades ocks

å

 p

å

 storleksklasser. Det visade sig att ca 1/4 av v

ä

rdet av hush

å

llens b

ö

rsaktier h

ä

nf

ö

rde sig till hush

å

ll med h

ö

gst 100 000 kr. i b

ö

rs­aktier. Ytterligare 

ca   

1/4 bel

ö

pte p

ä

 hush

å

ll ned mellan 100 000 kr. och 300 000 kr. i b

ö

rsaktier medan den reste­rande h

ä

lften innehades av hush

å

ll raed aktieinnehav p

å

 mer 

ä

n 300 000 kr.

2)lnon den n

ä

mnda utredningen f

ö

rbereds f.n. en rapport som kommer att inneh

å

lla ett mer detaljerat material on aktie

ä

gandet i Sverige.

3)l Spants unders

ö

kning avses ned b

ö

rsaktier aktier i bolag som noteras p

å

 A-listan och fondhandlarlistan sant andelar i aktiefonder och aktiesparklubbar.

Prop. 1980/81:39

46

Enligt Spants unders

ö

kning deklarerade 334 000 hush

å

ll innehav av b

ö

rsaktier vid 1976 irs taxering4). Detta motsvarar 8 % av alla hush

å

ll. De 334 000 hush

ä

llen f

ö

rdelade sig efter "portf

ö

ljstorlek" p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt.

Tabell 3:2

V

ä

rde (kr.)

Antal (%)

300 000

-

3,3

100 000

-

300

000

8

25 000

-

100

000

23

5 000

-

25

000

'             25

1

-

5

000

40

4)l vissa andra unders

ö

kningar - som inte grundas p

å 

deklarationsmaterial - har antalet aktie

ä

gare uppskattats till n

ä

rraare 1 miljon. Spant anger i sin rapport (SOU 1979:9 s. 53ff) n

å

gra t

ä

nkbara f

ö

rklaringar till de skilda uppgif­terna. Medan Spants unders

ö

kning avser hush

å

ll son dekla­rerat innehav av b

ö

r.saktier, har man 1 andra unders

ö

kningar ofta uppskattat antalet individer som upplever sig som aktie

ä

gare. Antalet 

ä

garhush

å

ll underskattas sannolikt i en deklarationsunders

ö

kning eftersom 

å

tskilliga aktie

ä

gare 

ä

r befriade fr

å

n deklarationsskyldighet (fr

ä

mst pension

ä

rshus­h

å

ll med l

å

ga inkomster). D

ä

rtill kommer de som underl

å

tit att deklarera sitt aktieinnehav eller redovisar innehavet under felaktig rubrik (andel i aktiefond kan t.ex. h

ä

nf

ö

ras till "andel i ekonomisk f

ö

rening" eller "

ö

vrig tillg

å

ng"). I sammanhanget kan n

ä

mnas att statens industriverk i en utred­ning (SIND 1960:5) redovisat material som ger vid handen att antalet "sm

å

" aktie

ä

gare har 

ö

kat under en f

ö

ljd av 

å

r allt­medan hush

å

llens andel av aktiestocken minskat.

Prop. 1980/81:39

47

Av Spants rapport framg

å

r inte hur b

ö

rsaktierna eller utdel­ningarna f

ö

rdelar sig p

å

olika inkomstgrupper. Vi har ansett det angel

ä

get att p

å

 denna punkt g

ö

ra en kompletterande un­ders

ö

kning (1975 Jrs unders

ö

kning), baserad p

å

 samma data­material som Sp

ä

nt har anv

ä

nt. Vi har ocks

å

 genom statis­tiska centralbyr

å

n tagit fram material ora sarabandet mellan hush

å

llens inkomster och utdelningar 

å

r 1978 (1978 

å

rs un­ders

ö

kning). Detta material grundas p

å

 1978 

å

rs inkorastf

ö

r-delningsunders

ö

kning. Statistiska centralbyr

å

ns uppgiftsin­samling f

ö

r det s

ä

rskilda till

ä

ggsurvalet av f

ö

rm

ö

gna hus­h

å

ll 

ä

r 

ä

nnu inte fullt avslutad. Det urval som har st

å

tt till v

å

rt f

ö

rfogande har d

ä

rf

ö

r - till skillnad mot urvalet i 1975 

å

rs unders

ö

kning - inte inneh

å

llit n

å

got s

ä

rskilt f

ö

rm

ö

genhetstill

ä

gg utan best

å

tt av n

ä

rmare 10 000 "vanliga" hush

å

ll.

I b

ä

de 1975 och 1978 

å

rs unders

ö

kningar

ä

r hush

ä

llen f

ö

rde­lade p

å

 tv

å

 kategorier, ensamst

å

ende och gifta/sammanboende (ett annat hush

å

llsbegrepp anv

ä

nds i taxeringssammanhang). I b

å

da unders

ö

kningarna - och framf

ö

r allt i 1978 

å

rs under­s

ö

kning - ing

ä

r i urvalet bara ett litet antal ensamst

å

ende skattskyldiga med utdelningar'. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r f

ö

r kategorin ensamst

å

ende vanskligt att dra slutsatser om sam­bandet raellan utdelning och inkorast. F

ö

r kategorin gifta/ sammanboende kan d

ä

remot redan p

å

basis av det f. n. till­g

ä

ngliga materialet dras vissa slutsatser. S

å

lunda visar tabell 3:3 spridningen av aktie

ä

gandet i olika inkomst­grupper medan tabell 3:4 visar sambandet mellan utdelnings­inkomstens storlek och beskattningsbar inkomst.

5)Med utdelning avses i 1975 och 1978 

å

rs unders

ö

kningar bara utdelning fr

å

n bolag p

å

 A-listan och fondhandlarlis­tan.

Prop. 1980/81:39

48

Tabell 3:3

Statligt beskattningsbar

Andel makar/sammanboende

inkomst f

ö

r make/samman-

med utdelningsinkorast 

å

r

boende med den h

ö

gsta

1978 (%)

inkomsten (kr.)

100 -

-  40

000

40

000 -

-  60

000

60

000 -

-  80

000

80

000 -

- 100

000

100

000 -

- 150

000

150

000 -

4,6 5,3 8,7

16

27

42

Tabell 3:4

Makarnas/sanman-

Statligt beskattningsbar inkomst

boendes sanman-

inkomst

å

ret 1978 f

ö

r nake/sanman-

lagda utdelning

boende ned den h

ö

gsta inkomsten

(kr.)

(kr.)

Nedre       Median       

Ö

vre

kvartil

kvartil

_

0

30 000

50

000

65

000

1 -

400

45 000

60

000

80

000

401 -

1 600

55 000

65-70

000

95

000

1 601 -

4 000

60 000

75

000

105-110

000

(4 001 -

)

(90

000)

Av tabell 3:4 fr

å

ng

å

r bl.a. att f

ö

r h

ä

lften av de gifta/sam­manboende hush

å

llen i utdelningsintervallet 1 601-4 000 kr, var hush

å

llets h

ö

gsta statligt beskattningsbara inkomst l

ä

gre 

ä

n 75 000 kr. I fr

å

ga ora en fj

ä

rdedel av dessa hush

å

ll var denna inkomst l

ä

gre 

ä

n 60 000 kr. och i fr

å

ga ora en fj

ä

rdedel h

ö

gre 

ä

n 105-110 000 kr. F

ö

rm

ö

genhetstill

ä

gget saknas, som redan n

ä

mnts, i 1978 

å

rs unders

ö

kning och det 

ä

r d

ä

rf

ö

r inte meningsfullt att ange motsvarande v

ä

rden i h

ö

gre utdelningsintervall. En motsvarande ber

ä

kning p

å

 grundval av 1975 

å

rs unders

ö

kning ger dock vid handen att nedianv

ä

rdena forts

ä

tter att stiga 

ä

ven f

ö

r st

ö

rre utdelningsinkomster 

ä

n

Prop. 1980/81:39

49

4 000 kr. Enligt 1975 

å

rs unders

ö

kning var s

å

ledes median­v

ä

rdet f

ö

r giftas/sanmanboendes sammanlagda statligt taxe­rade inkomst - den inkomstvariabel som fanns tillg

ä

nglig -100 000 kr. i utdelningsintervallet 1 601-4 000 kr. och 130 000 kr. i utdelningsintervallet 12 001-50 000 kr.

Varken 1975 eller 1978 

å

rs unders

ö

kning 

ä

r s

ä

rskilt till­f

ö

rlitlig n

ä

r det g

ä

ller att uppskatta skatteuttaget p

å

 hus­h

å

llens utdelningsinkomster. Vi har 

ä

nd

å

 gjort en s

å

dan uppskattning och kommit till en "genomsnittlig" marginal­skattesats p

å

 ca 70 %. Med "genomsnittlig" raarginalskatte-sats avser vi de f

ö

r hush

å

llen till

ä

mpliga marginalskatte­satserna "v

ä

gda" efter storleken av resp. hush

å

lls utdel­ningsinkorast. En ber

ä

kning av skatteuttaget p

ä

 hush

ä

llens hela utdelningssumma b

ö

r s

å

ledes ge ett l

ä

gre v

ä

rde 

ä

n 70 %.

Ä

ndringar i skatteskalor och m

å

nga andra f

ö

rh

å

llanden g

ö

r att uppskattningen av den genomsnittliga marginalskatte­satsen blir os

ä

kert Det f

ö

rh

ä

llandet att skatteuttaget alltid ber

ä

knats med utg

å

ngspunkt i den h

ö

gsta beskattnings­bara inkomsten p

å

verkar t.ex. resultatet, i vilken riktning 

ä

r dock inte helt givet, vid uppskattningen har h

ä

nsyn inte tagits till effekten av begr

ä

nsningsregeln (80/85-procent­regeln) och sparavdraget. Sparavdraget betyder ganska mycket f

ö

r det sammanlagda skatteuttaget. Enligt 1978 

å

rs under­s

ö

kning redovisade ca 250 000 hush

å

ll utdelningar (300 000 hush

å

ll i 1975 

å

rs unders

ö

kning). Av de hush

å

ll som inte redovisade n

å

gra utdelningsinkomster utnyttjade endast ca en fj

ä

rdedel hela sparavdraget (dvs. med 800 resp. 1 600 kr.). Motsvarande andel f

ö

r hush

å

ll med aktieutdelningar var ca tv

å

 tredjedelar. Denna andel franst

å

r sora h

ö

g mot bakgrund av att en stor del av de aktie

ä

gande hush

å

llen har blygsamma utdelningsinkomster. S

å

 var t. ex. enligt b

å

de 1975 och 1978 

å

rs unders

ö

kningar andelen hush

å

ll med raindre 

ä

n 100 kr. resp. 1 000 kr. i utdelningar 25-30 % resp. ca 65 % av alla hush

å

ll med utdelningar. En motsvarande uppskattning be­tr

ä

ffande 1080 

å

rs utdelningsinkomster b

ö

r ge n

å

got l

ä

gre andelar eftersora utdelningarna p

å

 grund av h

ö

jd genomsnitt­lig direktavkastning har 

ö

kat kraftigt de senaste tv

å å

ren.

4 Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 39

Prop. 1980/81:39

51

4

FÖRt.TAGEN.S   EFTERI-RÅGAN   PÅ   RISKKAPITAL

4.1       F

ö

retagens s i tu. t jon

Under 1970-talet har det nkett en omfattande f

ö

rsvagning av b

ö

rsf

ö

retagens soliditet, dvs. en minskning av det egna kapitalets andel av det totala kapitalet. Om denna utveck-. ling tortji

ä

tter 

ä

ventyriis f

ö

retagens f

ö

rm

å

ga till kapital­f

ö

rs

ö

rjning och d

ä

rmed ocks

å

 investeringarna och syssel-s

ä

ttn ingen,

De fallande soliditetstalon frarag

å

r av tabell 4:1, Den 

ö

versta raden i tabellen ger uttryck f

ö

r den i f

ö

retagens bal an.

ä

kn ing.r redovisade soliditeten. Ilasta rad visar hur den juster.=ide soliditeten har utvecklats under den studerade, perioden. Det bokf

ö

rda v

ä

rdet p

å

 anl

ä

ggningstillg

å

ngar har li

ä

r ersatts ned 

å

teranskaf f ningsv

ä

rdet minskat med ackumu­lerade kalkylm

ä

ssiga avskrivningar. Vid ber

ä

kningen av den justerade .soliditeten har s

å

ledes h

ä

nsyn tagits till den dolda f

ö

rm

ö

genhets

ö

kning som uppst

å

r i inflationstider och som delvis kompenserar skuld

ö

kningen', Den juste­rade soliditeten har d

ä

rf

ö

r inte fallit i lika h

ö

g grad som den i balansr

ä

kningarna redovisade soliditeten. 

Ä

ven den justerade soliditeten har emellertid kraftigt f

ö

rs

ä

mrats.

Av tabell 4:1 framg

å

r vidare att den genomsnittliga skuld­r

ä

ntan under den studerade perioden var mycket l

å

g om 

ä

n stigande. Den l

å

ga genomsnittliga r

ä

ntekostnaden beror p

ä 

att i skulderna inr

ä

knas 

ä

ven skulder som l

ö

per utan r

ä

nta, t.ex. skattekrediter och leverant

ö

rsskulder. Genom att hela tiden 

ö

ka skulds

ä

ttn inq.',graden kunde f

ö

retagen h

å

lla avkast­ningen p

ä

 eget kapital uppe s

å

 l

ä

nge avkastningen p

å

 totalt

llDet b

ö

r frji.ih

å

llas att de 

å

teran.skaf f n ingsv

ä

rden sora har angetts !i

ä

r ar schablonm

ä

ssigt ber

ä

knade och utomor­dentligt os

ä

kra.

Prop. 1980/81:39

52

kapital 

ö

versteg den genomsnittliga r

ä

ntekostnaden. F

ö

reta­gens kostnads

ö

kningar 

å

ren 1975-1977 medf

ö

rde att totalav­kastningen d

å

 sj

ö

nk raer 

ä

n i tidigare konjunkturnedg

å

ngar. N

ä

r totalavkastningen sj

ö

nk till en l

ä

gre niv

å

ä

n den genom­snittliga skuldr

ä

ntan f

ö

rbyttes den positiva effekten av en h

ö

g skulds

ä

ttningsgrad i sin motsats. Den h

ö

ga andelen skul­der ledde med andra ord till att avkastningen p

ä

 det egna kapitalet f

ö

ll mer 

ä

n vad som skulle ha varit fallet vid ett raer normalt f

ö

rh

å

llande nellan eget och fr

ä

mmande kapital. Vinstkollapsen 

å

ren 1977-1978 berodde s

å

ledes f

ö

rutom p

å 

kostnads

ö

kningen p

ä

att f

ö

retagens soliditet hade urholkats. Utvecklingen 

ä

r ett exempel p

ä

 att en h

ö

g skulds

ä

ttnings­grad, dvs. en l

å

g .soliditet, genom den s.k. h

ä

vst

å

ngs-effekten) leder till stora variationer i avkast­ningen p

å

 eget kapital.

? 1

H

ä

vst

å

ngseffekten kan ber

ä

knas enligt f

ö

ljande formel:

Rm + (R -  Rg) S/E d

ä

r Rp = r

ä

ntabiliteten p

å

 eget kapital, R_, = r

ä

ntabilitet' p

å

 totalt kapital, R_ genom­snittlig skuldr

ä

nta, S/E = relation mellan skulder och eget kapital (skulds

ä

ttningsgrad)

Prop. 1980/81:39

53

CN      iT

»

                           t

ro     ro

CN    ro

c

I

01

C

Ol

,.H

rn

,-H

£

0

u

XI

0

Ul

u

CTl

0

XI

.H

0

u

XI

;0

w

14-1

CTl

C

U'

.H

C

Ul

.

j.;

rH

:iO

.i;

Ul

o

u

01

;0

>

M-

4J

.,

10

U

JJ

Cl

01

.

aJ

C

-H

fa

,-H

XI

(N

ro

r       (Ti      1

         o

r-     VO     CN          

CN

ro

t-

.-

VD

>-

CO

ro

00

r-

.

ro

rsi

ro

~

~'

00

CN

CO

r-

a

CO

vD

r-

;r3   CU

cn

x:  rt3

U     rH     

0    O cn

X;    

03

1     -H

Ifi     W O

4J      C  -O

QJ    fO  +J

4J     4J    C

r-*

Ifi

O

TJ  -

rH    ,

I      JJ

I

Ul

O      

Ui     

   >

VD     

-

CN

k.   01

.

dt   Ul

r-t

Ul   dl

Ul

Oj   v.

Ul

0

01

U-i

(TJ 'U

rH

a ra

O

,-t JJ

4J

0 iJ

D ra

=   ,v

O

U)

j

5

JZ

o

8

Qi >

:ra ra

1.1

f-H

GJ

-1   c

C

-1 a>

:0

*J    4J

14-1

TI 

01

Q,  :n3

Z3

e x;

C

,u JZ

E

S 8

Ä

'v3 -t

1-1

rH      O

:ra

    4-)

>

c -

Ul

w a

2

Ul

J-J

Xi

1

4J

[fi     

O

4J

OJ

Ul

4J

ZJ 

oV

4-i

fO

>

1

[fi

:0

o

r-l >

U-l

-

fO

1

i*-(

.

(0

-

QJ

r3

[fi

4J H

:

>

in

S-

3

0*D

4-t

jj

OJ

a

fTJ

QJ

»°

.?

C

Ul

CVO

r3

u

fO

Uj

:fTJ

01

4J

a

0

Jl

*->

cf>

:0

Ut

Jj

o

l4H

4-1

MH

- c

T)

4J

QJ

4J

3

j

JJ

0

U   4J

JJ

QJ

tn

4J

QJ

-i

£

4J

0 :3

cH

3

13

H

jJ

QJ

jj

n3

g"

if}

C

nj

«

 -1

(T)

T3

u

QJ

+J

Ul

4-t

c   01

4J

tfi

>

'O

0

5f

i

Q)

Ul   -

t

:ra g 

ij  0

a

.

t

4J

13

4-t

>

4-

»

    4J

3

a

cn

0

Jj

[fi

(T3

;c

tfi    Qj

[fi

Ul   Ul

13

u

lfl

0

OJ

>

Ot

Ul

U)

D -D

OJ

c c

-

QJ

(fi

c

O

Uj

o

4J

t;   u,

Ul

fO  rj

4->

C

Xi

4J

yj

c :.T3

c 

4J

4-1

0

fO

TD

4J

ov-

+J

CO

-

«

   >

4J

4J    CJ

.-H

w

fD

TJ

Q

3

Ul

11    if)

fO

Ul x:

(13

C

in   

u

C

C

E

 c

C

0

4J

{/)    Ul

>

QJ

jtr

U

JC

C

-i:

 -D

0

rH    J

4J

-.fTj

4J

o

>

4-1

c     -H

-.03

m

U

E

[fi

Ul

T

fO

4-1

Ul   rH

Ul

.c u

3

QJ

,

QJ

0 'C

QJ

8S

a

Qj

cc:

CQ

Ifi

0

:2

4J :n

C3

O

2   6

£

4J

H T3  C

Q)

a.rH i2

Ul

4J

r   D   Ul

QJ

.It: -St:  Ul

O

ID

Ul   Q)

ca

4J   QJ   >

,~i

Qj  -tJ :C

a,

0

Qj   iT3 4J

[fi

>

-

£

TJ

4J      Ul   -rH

4-t

fO

f[J             Uj

J>i

Ul

Ul  4-

»

 fn 

GJ   C  3

Q>

4J

4->    O   4J

ifl

[fi    4.

»

   4J

O

3

3   O   O

.-*

   n   rH   Z

rH

;q

ic

ftj -Q           0

Prop. 1980/81:39

54

Den f

ö

rs

ä

mrade soliditeten har s

å

ledes gjort f

ö

retagen mer utsatta f

ö

r ekonomiska bakslag. I flera avseenden torde f

ö

retagens risker ha 

ö

kat under senare 

å

r - ober

ä

knade ko.-itnadsf 

ö

rdyringar, st

ö

rre os

ä

kerhet i marknadsutvecklingen valutakurs

ä

ndringar, begr

ä

nsade kreditm

ö

jligheter, tekniska risker m.m. Detta talar f

ö

r att f

ö

retagen snarast skulle beh

ö

va en h

ö

gre soliditet iin tidigare. 

F.n  

tillfredsst

ä

llande soliditet 

ä

r emellertid n

ö

dv

ä

ndig inte bara f

ö

r f

ö

retagens fortlevnad utan 

ä

r ocks

å

 en f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r den industri­ella expansion som kr

ä

vs f

ö

r att l

ö

sa v

å

rt lands externa balansproblem.

Den 

ö

kning av industriproduktionen som har 

ä

gt rum under efterkrigstiden kan f

ö

rklaras, f

ö

rutom av den tekniska utvecklingen, av att kapitalutrustningen per anst

ä

lld inon industrin har 

ö

kat med ca 5 % per 

å

r sedan 

å

r 1950. Denna 

ö

kning har 

å

stadkommits genom en 

ä

rlig tillv

ä

xt av inve­steringsvolymen med i genomsnitt 4 % per 

å

r. En fortsatt tillv

ä

xt och omstrukturering av svensk industri kommer 

ä

ven under kommande 

å

r att st

ä

lla stora krav p

å

 f

ö

retagens f

ö

r­m

å

ga och vilja till investeringar.

Investeringsvolymen i n

ä

ringslivet p

å

verka."; naturligtvis i f

ö

rsta hand av den f

ö

rv

ä

ntade l

ö

nsamheten. Det finns emellertid flora sk

ä

l till att f

ö

retagen

ä

r mindre ben

ä

gna att expandera om soliditeton uppfattas .

å

g. Bl.a. 

ä

r det fr

ä

mmande Kapitalet inte riskvilligt utan kr

ä

ver avkastning under alla omst

ä

ndigheter, K

ä

r andelen fr

ä

mnande kapital 

ö

kar naste f

ö

retagen d

ä

rf

ö

r st

ä

lla h

ö

gre krav p

å

 att avkast­ningen framst

å

r som s

ä

ker vilket leder till att f

ö

rn

å

gan att g

å

 in i riskfyllda investeringsprojekt minskar. TJ

ä

r .solidi­teten f

ö

rs

ä

mras konmer f

ö

retagen vidare i 

en   

f inan.

ö

kar risken f

ö

r l

å

ngivarna. Detta mecJ f 

ö

r att f

ö

retagens l

ä

nekostnad inklusive riskko.-tnaden 

ö

kar, vilket h

ö

jer avkastning.cjkravet p

ä

 invostor ingarna. Allt f

ä

rre av de t

ä

nkbara investeringsprojekten ter sig

Prop, 1980/81:39

55

allts

å

 acceptabla fr

å

n f

ö

retagets synpunkt n

ä

r soliditeten sjunker.

Den 

ö

kade l

å

nefinansieringen - som ar en f

ö

ljd av bl,a, den f

ö

rs

ä

mrade r

ä

ntabiliteten - tenderar s

ä

lecies att 

ö

ka f

ö

reta­gens kostnad f

ö

r det fr

ä

mmande kapitalet. Investeringsvoly­men blir i ett s

å

dant l

ä

ge starkt beroende av tillg

å

ngen p

å 

nytt riskvilligt kapital. Samtidigt har h

ö

ga marginalskatter och avkastningen p

å

alternativa placeringar drivit upp av­kastningskraven p

å

 placeringar i aktier (se avsnitt 5.3). 

Ä

ven f

ö

retagens kostnad f

ö

r det egna kapitalet har d

ä

rf

ö

r 

ö

kat. Sammanfattningsvis har f

ö

retagens kostnad f

ö

r kapital vid varje given investeringsniv

å

 blivit h

ö

gre. H

ö

gre kapi­talkostnader leder i sin tur till l

ä

gre investeringar.

Den h

ä

r beskrivna situationen st

ä

ller uppenbarligen speci­ella krav p

å

 f

ö

rs

ö

rjningen med riskvilligt kapital.

Det riskvilliga kapitalet kan 

ö

kas genom att vinstmedel h

å

lls kvar i f

ö

retagen och genom nyemission av aktier. Stor­leken av de egna vinsterna 

ä

r v

ä

sentliga inte bara f

ö

r f

ö

re­tagens f

ö

rm

å

ga till eget sparande. R

ä

ntabiliteten best

ä

mmer dessutom f

ö

retagens m

ö

jligheter att 

ö

ka det riskvilliga kapitalet genom nyemissioner. Det finns d

ä

rf

ö

r gr

ä

nser f

ö

r m

ö

jligheterna att ers

ä

tta f

ö

retagssparande med nyoiiissio-ner.

riyem iss ionsverksamhe ten har sjunkit kraftigt i l

ö

rsf 

ö

retagen efter 1975-76 

å

rs rekordniv

å

er3)_ Detsamma g

ä

ller f

ö

r 

ö

vrigt hela industrin. Den kraftigt sjunkantle onissions-volymen beror p

å

 faktorer p

å

 s

å

v

ä

l efterfr

å

gesidan (f

ö

reta­gena handlande) som utbuds.idan (placerarnas 

intre

s.s

e

).

-'Se tabell 4:1. Jfr 

ä

ven tabell 3:1, Det b

ö

r observeras att tabell 4:1 - till skillnad mot talicll 3:1 - inte om­fattar banker, f

ö

rs

ä

kringsbolag och invest.nientbolag samt into heller f

ö

retag som 

ä

'r noterade p

å

 fondhandlarlistan.

Prop. 1980/81:39

56

F

ö

retagens ben

ä

genhet att nyemittera minskar n

ä

r b

ö

rskurs­erna 

ä

r l

å

ga. Det sammanlagda b

ö

rsv

ä

rdet har stadigt fallit den senaste tio

å

rsperioden och var vid utg

å

ngen av 

å

r 1978 endast ca 40 % av f

ö

retagens justerade egna kapital. B

ö

rs­v

ä

rdets ras torde bero bl.a. p

å

 att aktiemarknaden v

ä

rderar f

ö

retagen framf

ö

r allt med h

ä

nsyn till en f

ö

rv

ä

ntad effektiv avkastning (efter skatt) och inte efter deras tillg

å

ngar.

N

ä

r b

ö

rsv

ä

rdet f

ö

rs

ä

mras s

ä

 kraftigt tenderar ocks

å

 f

ö

reta­gen att skaffa sig anl

ä

ggningstillg

å

ngar genom f

ö

retagsk

ö

p i st

ä

llet f

ö

r att nyinvestera, dvs. investeringarna p

å

verkas negativt.

Avslutningsvis b

ö

r h

ä

r betonas att det existerar varken n

å­

gon efterfr

å

gan eller n

å

got utbud av riskvilligt kapital i absolut nening utan fr

ä

gan 

ä

r vid vilken niv

å

 utbuds- och efterfr

å

gekurvorna sk

ä

r varandra. Torsten[REDACTED_EFTERNAMN] har ut­tryckt saken p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt:

Ju b

ä

ttre l

ö

nsarahetsutsikter desto raindre blir givetvis fr

å

gan om utbudets tillr

ä

cklighet, eftersom h

ö

g l

ö

nsamhet f

ö

r f

ö

retagen relativt sett minskar behovet av kapitaltill­f

ö

rsel utifr

å

n, samtidigt som det g

ö

r kapitalplaceringar i f

ö

retag mer attraktiva. Problemet 

ä

r att det just nu ter sig os

ä

kert, om f

ö

retagens l

ö

nsamhet blir s

å

dan, att efterfr

å

gan och utbud spontant m

ö

ts p

ä

 en niv

å

, som motsvarar den 

ö

nsk­v

ä

rda investerings- och expansionstakten. P

å

samma s

ä

tt som det finns anledning att diskutera 

å

tg

ä

rder f

ö

r att s

ä

nka f

ö

retagens kapitalkostnader, s

å

 att de kan efterfr

å

ga kapi­tal, 

ä

r det motiverat att diskutera vad som kan g

ö

ras f

ö

r att 

ö

ka attraktiviteten och kapaciteten f

ö

r placeringar i aktier.'''

*'Kapitalmarknadsutredningens bet

ä

nkande bilaga 3, SOU 1978:13 s, 68.

Prop. 1980/81:39

57

4 . 2      F

ö

retagens efterfr

å

gan p

ä

 riskkapital

F

ö

retagens behov av kapital p

å

verkas b

å

de av reala faktorer och av prisfaktorer, 

ö

kad produktion och kapacitetsutbyggnad 

ö

kar den beh

ö

vliga kapitalvolymen, medan h

ö

jda priser 

ö

kar de nominella belopp sora ra

å

ste bindas i lager, anl

ä

ggningar, kundfordringar etc. Varje bed

ö

mning av det framtida kapital­behovet m

ä

ste d

ä

rf

ö

r utg

å

 fr

å

n antaganden ora b

å

de den reala expansionstakten och den genomsnittliga prisstegrings­takten.

Ett v

ä

xande kapitalbehov m

å

ste tillgodoses genom en 

ö

kning dels av det fr

ä

mmande kapitalet (l

å

nekapitalet), dels av det egna kapitalet. Det egna kapitalet kan i sin tur, som redan n

ä

mnts, 

ö

kas antingen genom att internt genererade vinstme­del kvarii

ä

lls eller genom att nytt riskkapital tillf

ö

rs genom nyemissioner.

Det 

ä

r mycket sv

å

rt att g

ö

ra prognoser 

ö

ver hur f

ö

retagens finansiering i ett l

ä

ngre perspektiv kommer att gestalta sig eftersom antalet os

ä

kerhetsfaktorer 

ä

r stort. Man kan t

ä

nka sig olika utvecklingsf

ö

rlopp med helt olika m

ö

nster f

ö

r hur f

ö

retagen komner att finansiera sin verksamhet.

Mot denna bakgrund 

ä

r det klart att varje f

ö

rs

ö

k till ber

ä

k­ning av f

ö

retagens framtida efterfr

å

gan p

å

 riskkapital m

å

ste f

å

 karakt

ä

r av r

ä

kneexempel. Genon att variera vissa av de antaganden sora g

ö

rs kan man dock genom dessa exenpel f

å

 en viss uppfattning om grundl

ä

ggande sanband och on storleks­ordningen av olika effekter.

I bilaga 3 till kapitalmarknadsutredningens bet

ä

nkande (SOU 1978:13 s. 55 ff) redovisas ett r

ä

kneexempel f

ö

r industrins (b

ö

rsf

ö

retagen exklusive banker ocli investment­bolag) finansiering 

å

r 1980. I detta r

ä

kneexempel antas f

ö

retagen kunna uppr

ä

tth

å

lla en viss given .soliditet medan nyemissionerna 

ä

r den restfaktor son best

ä

ns i kalkylen. Sifferm

ä

ssigt 

ä

r exemplet 

ö

verspelat, men en motsvarande

Prop. 1980/81:39

58

kalkyl f

ö

r 

ä

r 1985 l

ä

ter sig g

ö

ra utan sv

å

righeter. Fram­st

ä

llningen i det f

ö

ljande ansluter n

ä

ra till den som har getts i bilagan till kapitalnarknadsutredningens bet

ä

nk­ande.

Kalkylen, som redovisas i tabell 4:2, bygger p

å

 f

ö

ljande f

ö

ruts

ä

ttningar:

1.Totala kapitalet (= balansoLislutningen) i b

ö

rsf

ö

retagen v

ä

xer nominellt med 12 % per 

å

r under perioden 1979-85. Den reala tillv

ä

xten i industriproduktionen antas bli drygt 4 % och inflationen knappt 8 % per 

å

r (f

ö

r perioden 1973-78 v

ä

xte balansomslutningen med drygt 13 % per 

å

r).

2.Soliditeten ligger kvar p

å

 1978 

å

rs niv

å

 (23,2 

%)    

i

alternativ lA, 2A och 3A. Soliditeten 

ö

kar till 1974 

å

rs niv

å

 (27,7 *) i alternativ IB, 2B och 3B'. H

ä

rigenom kan storleken av det egna kapitalet best

ä

mmas p

ä

 rad 3 och f

ö

r

ä

ndringen av eget kapital p

å

 rad 10.

)I kapitalnarknadsutredningens kalkyl antas soliditeten ligga kvar p

å

 1974 

å

rs niv

å

.

Prop. 1980/81:39

59

3.Avkastningen p

ä

det egna kapitalet efter skatt anges p

å 

rad 12 '. Tre alternativ anv

ä

nds; det l

å

ga genomsnittet f

ö

r

å

ren 1974-1978 = 5 % (lA och IR), 1965-1969 

å

rs raer "normala" v

ä

rde = 7,5 ?;, vilket ocks

å

 ungef

ä

r raotsvarar r

ä

ntabiliteten under perioden 1966-1976 (2A och 2R), samt genomsnittet f

ö

r 1970 och 1974 

å

rs h

ö

ga avkastning = 10 % (3A och 3B). Med givna antaganden kan nan bet

ä

kna vilket nettodrifts

ö

verskott i procent av f

ö

r

ä

dlingsv

ä

rdet ( brut tov i;iKt minus kapi tal f

ö

rs) itn ing ) son svarar mot varje r

ä

ntabil i tetsantayande. De n

ä

nnda r

ä

ntiib il itets-alternativen [l

å

 5 

%,   

7,5 * och 10 % motsvarar nettodri f ts-

ö

verskottsandelar p

å

 ca 16 %, drygt 20 % och drygt 25 %,

4,Prisf

ö

r

ä

ndringen p

å

varulagret efter skatt kan ber

ä

knas som en viss andel av balansomslutningen, rad 6.

5.Utdelningen best

ä

ms av storleken av det egna kapitalet och effekten av nyemissionerna, rad 7.

6.Uppskrivningsvinsterna p

ä

 anl

ä

ggningstillg

å

ngar ignoreras i prognoserna, rad 9.

7,Nyemissionerna framkommer som en restpost, rad 8,

6 'Det h

ä

r anv

ä

nda vinstm

å

ttet bygger i)

å

 syns

ä

ttet att det ber

ä

knade resultatet definierar vad som finns att dispo­nera f

ö

r utdelning och expansion. Detta syns

ä

tt ligger till grund f

ö

r Sveriges finansanalytikers f

ö

renings rekommenda­tioner och f

ö

r Aktiv Placering AB:s h

ä

r anv

ä

nda l

ö

nsamhets-ber

ä

kningar. F

ö

r att erh

å

lla ett nominellt r

ä

ntabil itetsm

å

tt son beskriver C

ö

rn

ö

gonhet.s f

ö

r

ä

ndringen und(?r en [leriod b

ö

r vid ber

ä

kningen av r

ä

n talj i I i teten h

ä

nsyn tas till f

ö

r

ä

nd­ringar i priser p

å

 Jager och anl

ä

ggningar. I de lier

ä

kningar som tabell 4:2 grundas p

å

har prisf

ö

r

ä

ndringar p

å

 lagret ber

ä

knats separat (rad 6).

Prop. 1980/81:39

60

o      CN      CTl ro      .-      .

      |- 'd'      --'     .

      CI

a~i          vD      VD

T

          CO      CN

I--I       in

c

c

OJ

:ii

1-

ra

4J

,H

(n

o

(11

XI

>

Ul

c

u

r

:n

XI

JZ

1)

u

0

0

u-l

tv

a

XI

r-l

JJ

n

tn

o

a;

ni

Ul

c

O      CN      O

CO      I      O     CO

"     

-     .

      CN

o      CN      o

ro     r-     o     CO

        r-    CN

"      1

o      CN|      CT

»

ro          T-     [-     VD

1

          ro     

cn         o    o

ro     VD

ro     -

 "

CN

ro

in I

«

m

rH

rn

+J

-rH

T

u

QJ

j::

u :0

C   Ul

H    O

> -:

C

O 

XI 

O

CO    m    t

    CN    CO

"r    CN    1-

«

          r~

»

          m

TI

4J

r

rr,

T

4-)

U

.-H

rr

T

Ul

01

Q)

a

Ul

Ul

XI

til

K

'0

3 .M

>   O

cn      CN      VO

LD          CO     CN     ro

o            T-     o    r-J

     o

cn

m

H

Ul

c:

:()

(fi

rH

Q)

13 13

Qj

0     o

cr\

CO

UD

r-

1-

CO

o       t -

r--

VO

CN

o

o

,

T         r-

ro

CN

1

QJ   C

Ul :fT3

CT

»

VO

o

1---

*-

o

CN

n

CN

O)

TT

r

o

o

rj

T~

Cl

CN

1

p

:0   o      Ul   o      o

13  .ii       f

ö

  J

4J       

«

.

H    a    4-1

t? t

d,       (U        4-t   

0

tn

t:

c

t

rl

r,

?

ta

UJ

21   o      CO

|s

,

b'   "   

>

r3    -

'.1

rH

II

O   S     

>

.-H   (Z

I

G

CJ    4J

t)

01        

C a

01

C   

§

   E

u.     

r

ö

   n

0!

-y

>  zt    -

C  J

H

1        UJ

:i

e   4J

ti

Ul     Ui

O   O

o   J;  .-

P '

> j

O    

d   QJ      O   3

r

>

1

m

r-

r-

T-,

CT

n

Ul

Ul

m

:n

;),

f\

t.

[11

Ul

.-H

O

(Jt

Ul

tD

           CN

Prop. 1980/81:39

61

I tabell 4:3 sammanfattas kalkylens resultat i fr

ä

ga om hur den beh

ö

vliga nyemissionsvolymen p

å

verkas av antagandena om soliditet och r

ä

ntabilitet efter skatt. St

ö

rst blir behovet av tillskott av eget kapital utifr

å

n i alt. IB, d

ä

r r

ä

nta­biliteten ligger kvar p

å

 1974-1978 

å

rs niv

å

 och soliditeten stiger till 1974 

å

rs niv

å

. Det skulle d

å

 beh

ö

vas nyemissio­ner av storleksordningen 9 miljarder kr. (i 1979 

å

rs pen­ningv

ä

rde knappt 6 miljarder kr.). On r

ä

ntabiliteten efter skatt 

å

terg

å

r till en mer "normal" niv

å

 - genomsnittet f

ö

r sista h

ä

lften av 1960-talet sora var 7,5 % - skulle ny-eraissionsbehovet ligga p

å

 4,6 - 6 miljarder kr. beroende p

ä

soliditetsantagande (3-4 miljarder kr. i 1979 

å

rs penning­v

ä

rde). L

ä

gst skulle det externa tillskottet av riskkapital bli med en r

ä

ntabilitet i niv

å

med genomsnittet f

ö

r kon­junkturtopparna 

å

ren 1970 och 1974, dvs. en j

ä

mf

ö

relsevis mycket god avkastning p

å

 i genomsnitt 10 % efter skatt. En s

å

dan l

å

ngsiktigt h

ö

g vinstniv

å

 inneb

ä

r att f

ö

retagen i stor utstr

ä

ckning skulle klara 

ö

kningen av det egna kapitalet genom vinstnedpl

ö

jning. Trots detta skulle nyemissionsbe­hovet 

å

r 1985  uppg

å

till 1,8 och 2,6 miljarder kr. i A-resp. B-alternativet. I fast penningv

ä

rde inneb

ä

r det ny­emissioner av ungef

ä

r samma storleksordning som rekordniv

å

n 1976 p

ä

 1,4 miljarder kr.

Prop. 1980/81:39

62

Tabell 4:3

Behovet av nyemibsioner i l

ö

pande priser 

å

r 198 5 (miljarder kr.); ny-c-,-ii,s'= ion.':bfthovet i 1979 

å

rs priser ange.'-, inom parentes

""-.Sol id i te t

R 

ä

 n t a b i 1 i te t" efter skatt   "-

Alternativ A 2 3,2 *

(=1978 ars niv

ä

)

Alternativ B 27,7 %

,( = 1974 .

å

rs niv

å

)

Al tei.-nat iv 1 5 

%

(=1974-1978)

7,5   (4,7)

9,3   (5,9)

Alternativ 2 7,5 %

(=1065-1969) (=1966-1976)

4,6   (2,9)

6,0   (3,8)

Alternativ 3

10 %

(=1970 och 1974)

.1,8   (1,1)

.2,6   (1,6)

Fn viktig iakttagelse 

ä

r ntt 

ä

ven om r

ä

ntabiliteten ligger p

å

 "normal" niv

å

 komner de beh

ö

vliga nyenissionerna f

ö

r 

å

r 19il5 att vida 

ö

ver.stiga 1976 

å

rs rekordniv

å

.

Ä

ven nyenissio-nernas andel civ 

ö

kningen i 

ö

get kafiital (rad 11 i tabell 4:2) IxOyser de stora krav som kommer att st

ä

llas p

å

den exfrnu tillf

ö

rseln av riskkapital f

ö

r att soliditeten skall kunna uppr

ä

 tth

å

.l lar,.

Det b

ö

t -jter bettinas att mekaniska r

ä

kneexempel av detta slag inte p

ä

 n

å

got s

ä

tt kan belysa m

ö

jligheten att vid olika r

ä

n ta!.u 1 i tetsniv

å

er faktiskt f

ä

en kapi tal t i 11 f

ö

rsel utifr

å

n av s

ä

dan omfattning att expansionstakt och soliditetsniv

å

Prop. 1980/81:39

63

skall kunna uppr

ä

tth

å

li tis . Oc franriknade nyeni.ss ionssif f-rorna uttrycker endast :-LL teoretiskt l>ehi3v av nyemissioner. Det 

ä

r t.ex, orealistiskt att t

ä

nka sig att fcret.?gGn vid det antagna l

å

gran taiii 1 i te tr;al terna t i vet skall kunna attra­hera kapi ta), utifr

å

n genoin nyepiissitmer av den angivna om­fattningen, 7,5 - 9 miljarder kr, i l

ö

pande priser.

Vid ber

ä

kningarna av nyomiss iorisbehovet liar h

ä

n5:yn oj tagits till m

ö

jligheten att 

ö

ka det redovisacic egna kapitalet genom uppskrivning av anl

ä

ggningstillg

å

ngar vid fontlen ission, 

Å

 andra siilan g

ä

ller att balansomslutningen hos b

ö

rsf

ö

retagen under senare 

å

r har vuxit n

å

got snabbare 

ä

n som rent meka­niskt skulle f

ö

lja av realkapitalets tillv

ä

xt och inflation. Om .s

å

 skulle bli fallet 

ä

ven under I98ll-talet m

ä

ste - vid of

ö

r

ä

ndrad soliditet - dot egna kapitalet v

ä

xa fortare 

ä

n vad Bom f

ö

rutsatts. Dessutom 

ä

r det m

ö

jligt att antagandet om att tillskottet till det egna kapitalet fr

å

n prisf

ö

r­

ä

ndringen p

ä

 varuLjgret efter skatt, ber

ä

kn,=it som en viss andel av balansomslutningen, ger en 

ö

verskattning.

R

ä

kneexemplet kan i en modifierad form ocks

å

 anv

ä

ndas f

ö

r att belysa hur soliditetsutvecklingen skulle bli on f

ö

re­tagens nyenissionsbehov inte kn t

ä

ckas vid givna f

ö

rut­s

ä

ttningar i fr

å

ga om expansionstakt och r

ä

ntabilitet utan emi.-js ionsverksamheten antas ligga kvar p

å

 en viss niv

å

. On f

ö

retagen t.ex. lyckas nyemittera f

ö

r endast 1,5 niljarder kr, i l

ö

pande priser 

å

r 1985 (ca 1 miljard kr, i 1979 

å

rs priser), skulle soliditeten falla p

ä

 f

ö

ljande s

ä

tt.

Tabell 4:4

Nyemissionsvolvn 

å

r

1935, ndr kr, '

1,5       1,5       1,5

R

ä

ntabilitet efter

skatt, %

5

7,5      10

Soliditet 

å

r 1985, %

15,8      18,8      22,5

Prop. 1980/81:39

64

Vid "normalvinstalternativet" sjunker soliditeten s

å

ledes med ytterligare ca 4,5 procentenheter till 18,8 % fr

ä

n 1978 

å

rs niv

ä

p

å

 23,2 %. Endast om r

ä

ntabiliteten h

å

lls uppe p

å 

den historiskt h

ö

ga niv

å

n, 10 % efter skatt, klaras risk­kapitalf

ö

rs

ö

rjningen utan st

ö

rre fall i soliditeten vid ett nyemissionstillskott om 1,5 miljarder kr.

On 

ö

kningstakten i balansonslutningen blir en annan 

ä

n an­tagna 12 % p

å

verkas givetvis nyeraissionsbehovet kraftigt. I tabell 4:5 visas f

ö

rst hur avvikelser i fr

å

ga om inflations­takten inverkar. En inflationstakt p

å

 knappt 11 % i st

ä

llet f

ö

r den antagna om 8 % - vilket ger en 

ö

kningstakt i f

ö

re­tagens balansomslutning med 15 % - ger i "normalvinstalter-nativet" ca 80 % st

ö

rre behov av nyemissioner i l

ö

pande priser. Begr

ä

nsas i st

ä

llet inflationstakten till knappt 6 %, halveras nyemissionsbehovet. R

ä

knat i fasta priser blir effekterna mindre, raen fortfarande st

å

r det klart att efter­fr

å

gan p

å

 nytillskott av riskkapital 

ä

r mycket k

ä

nslig f

ö

r variationer i inflationstakten. Det b

ö

r naturligtvis sam­tidigt noteras att de antagna r

ä

ntabilitetsniv

å

erna inte f

ä

r samma inneb

ö

rd vid en inflationstakt om 11 % som vid 8 % eller 6 %.

Tabell 4:5   Behovet av nyemissioner i l

ö

pande och fasta

priser 

å

r 1985 vid olika inflationsantaganden (miljarder kr.). 1979 

å

rs priser inom parentes. Den reala tillv

ä

xten antas vara 4 %.

~~            Inflation

Ränta--

bilitets- 

och   sol id itets'

alternativ                ~\

6

%

8   %

11

%

(enl.    tab.   4:3)             

IB

6,0

(4,2)

9,3   (5,9)

14,5

(7,8)

lA

4,8

(3,4)

7,5    (4,7)

11,8

(6,3)

2B

3,0

(2,1)

6,0    (3,8)

10,4

(5,6)

2A

2,3

(1,6)

4,6    (2,9)

8,4

(4,5)

3B

0,1

(0,7)

2,6    (1,6)

6,4

(3,4)

3A

-0,1

(-0,7)

1,8    (1,1)

5,0

(2,7)

Prop. 1980/81:39

65

Om man i st

ä

llet antar att det 

ä

r den reala expansionstakten som varierar, p

å

verkas behovet av nyemissioner p

å

 s

ä

tt som framg

å

r av tabell 4:6. Genora att alternativen valts s

å

 att de ger samma totala 

ö

kning av kapitalet som i f

ö

reg

å

ende tabell blir resultaten i l

ö

pande priser desamma, medan be­r

ä

kningar till fast pris visar p

å

 en st

ö

rre k

ä

nslighet vid avvikelser fr

å

n mellanalternativet (4 % realtillv

ä

xt).

rabell 4;6   Behovet av nyemissioner i l

ö

pande och fasta priser 

ä

r 1985 vid olika reala tillv

ä

xttak­ter (miljarder kr.). 1979 

å

rs priser inom parentes. Inflationstakten antas vara 8 %.

R

ä

n ta-\eal tillv

ä

xt bilitets- \ och sol idi te 13=-. alternativ     \ (enl. tab. 4:3)    \

2 %

4 %

7 %

IB lA 2B 2A 3B 3A

6,0  (3,8) 4,8  (3,0) 3,0  (1,9) 2,3  (1,4) 0,1  (0,6) -0,1 (-0,6)

9,3 (5,9)

7.5     (4,7)

 6,0 (3,8)

4.6     (2,9)

 2,6 (1,6)

 1,8 (1,1)

14,5 (9.1)

11,8 (7,4)

10,4 (6,6)

8,4 (5,3)

6,4 (4,0)

5,0 (3,2)

Ett Sj

ä

lvklart samband finns slutligen mellan expansions­takten och totalkapitalet (= balansomslutningen) och in­vesteringsniv

å

n. Om r

ä

ntabilitet, soliditet, inflationstakt och 

ä

ven finanskvot (f

ö

rh

å

llandet mellan finansiellt och materiellt kapital) 

ä

r givna, leder en 

ö

kad bruttoinveste­ringskvot till att nyemissionsefterfr

å

gan 

ö

kar. En 

ö

kad bruttoinvesteringskvot, som 

ä

r n

ö

dv

ä

ndig f

ö

r att industri­sektorn skall expandera, leder till kraftigt 

ö

kad tillv

ä

xt i det totala kapitalet och f

ö

ljaktligen ocks

å

 i behovet av nyemitterat kapital. On f

ö

retagen inte kan 

ö

ka det egna kapitalet 

ä

r deras enda handlingsalternativ att antingen s

ä

nka soliditeten eller s

ä

nka investeringsniv

å

n. Att fort­s

ä

tta att expandera genom s

ä

nkt soliditet som skett under 1960~ och 1970-talen 

ä

r, sora tidigare n

ä

mnts, knappast ra

ö

jligt. Om inte f

ö

retagen kan 

ö

ka sitt egna kapital 

ä

r risken stor att investeringarna och den industriella expan­sionen h

ä

mmas.

5 

Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

66

Ä

ven om det genomf

ö

rda r

ä

kneexemplet inrynner n

å

nga os

ä

kra antaganden, torde det st

å

 klart att en uth

å

llig industriell expansion under 1980-talet f

ö

ruts

ä

tter mycket stora till­skott av riskvilligt kapital. F

ö

r att t

ä

cka detta behov en­bart genom internt genererade medel skulle kr

ä

vas en orea­listiskt h

ö

g vinstniv

å

under en f

ö

ljd av 

ä

r. Slutsatsen blir d

ä

rf

ö

r att behovet av kapital utifr

å

n genom nyemissioner kommer att bli stort.

Det b

ö

r h

ä

r ocks

å

 understrykas att en f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r att f

ö

retagen framg

å

ngsrikt skall kunna nyemittera aktier p

å 

marknaden 

ä

r att de kan uppfylla marknadens avkastningskrav. Marknadens anspr

å

k p

ä

 f

ö

rr

ä

ntning best

ä

ms bl.a. av vad alternativa placeringar kan f

ö

rv

ä

ntas ge. Denna fr

å

ga be­handlas i kap. 5.

Prop. 1980/81:39

67

5

UTBUDET AV RISKKAPITAL

5.1       Inledning

Son framg

å

tt av kap. 4 kommer f

ö

retagens behov av externt riskvilligt kapital att vara betydande under 1980-talet. 

Ä

ven nyemissionernas andel av det egna kapitalets tillv

ä

xt beh

ö

ver under den kommande fem

å

rsperioden 

ö

ka markant j

ä

m­f

ö

rt med tidigare 

å

r. Fr

å

gan 

ä

r d

å

 om det 

ä

r rimligt att r

ä

kna med att utbudet av riskvilligt kapital till b

ö

rsf

ö

re­tagen skall kunna 

ö

ka i takt raed efterfr

å

gan, dvs. till en niv

å

 som i "norraalvinstalternativet" ligger p

å

 ca 3-4 mil­jarder kr. 

ä

r 1985 i 1979 

å

rs priser.

En f

ö

rsta fr

ä

ga 

ä

r om det finns placerarkategorier som kan st

ä

lla ett s

å

 stort sparande till aktiemarknadens f

ö

rfogan­de. Avg

ö

rande 

ä

r sedan om de verkligen kan v

ä

ntas g

ö

ra det, dvs. koraner de att finna villkoren f

ö

r aktieplaceringar tillr

ä

ckligt attraktiva i j

ä

mf

ö

relse med andra placerings­m

ö

jligheter? Den sista fr

å

gan 

å

terkommer vi till l

ä

ngre fram i detta kapitel (avsnitt 5.3).

Vi har inte haft m

ö

jlighet att i detta sammanhang g

ö

ra be­d

ö

mningar av de institutionella placerarnas kapacitet att 

ö

ka sitt bidrag till n

ä

ringslivets f

ö

rs

ö

rjning med riskka­pital. S

å

dana bed

ö

mningar har p

ä

 senare tid gjorts av bl.a. kapitalmarknadsutredningen (SOU 1978:11, 13). Med h

ä

nsyn till inriktningen av v

å

rt arbete i detta skede har det ocks

å 

varit naturligt f

ö

r oss att i f

ö

rsta hand se till hush

ä

lls-sektorns f

ö

rh

ä

llanden.

5. 2      Hush

å

llens utbud av riskkapital

Bakom hush

å

llens potential f

ö

r utbud av riskvilligt kapital p

å

 aktiemarknaden ligger i f

ö

rsta hand deras nettosparande

Prop. 1980/81:39

68

(fl

ö

det). Emellertid kan ocks

å

 omplaceringar fr

å

n andra tillg

å

ngsslag till aktier spela en viktig roll (

ä

ndringar i stocken).

Det 

å

rliga hush

å

llssparandet har de senaste 

å

ren uppg

å

tt till drygt 20 miljarder kr. (

å

r 1979 ca 23 miljarder kr.). Drygt h

ä

lften av detta belopp har utgjorts av realt netto­sparande, fr

ä

mst k

ö

p av nyproducerade -sn

å

- och fritidshus. 

Å

terstoden av det totala nettosparandet (ca 7-8 miljarder kr. enligt finansr

ä

kenskaperna) best

å

r av finansiellt spa­rande, dvs. placeringar i bank, obligationer, aktier, f

ö

r­s

ä

kringssparande m.m. (se tabell 5:1). Finansiellt sparande inneb

ä

r att hush

å

llen inte anv

ä

nder hela sin m

ö

jlighet att k

ö

pa varor och tj

ä

nster. Det finansiella sparandet l

ä

mnar ett "ledigt" produktionsutrymme f

ö

r nybildandet av realka-pital i n

å

gon annan sektor, t.ex. f

ö

r investeringar i f

ö

re­tagssektorn. Det finansiella och reala sparandet p

å

verkar varandra bl,a, genom att hush

å

llens reala sparande (t.ex. k

ö

p av sm

å

hus) finansieras genom nyutl

å

ning fr

å

n kredit­marknaden, vilket i sin tur minskar hush

å

llens finansiella sparande.

Medel f

ö

r placeringar i aktier kan i princip tas fr

å

n b

å

de sparande i reala tillg

å

ngar och finansiellt sparande. Av det 

ä

rliga finansiella sparandet har hush

å

llen under 1970-talet placerat en mycket liten del i aktier (b

ö

rsaktier). Hus­h

ä

llssektorn har t.o.m. under flera 

å

r varit nettos

ä

ljare (jfr kap. 3). Det 

ä

r emellertid samtidigt tydligt att det h

ä

r finns en betydande potential f

ö

r ett 

ö

kat utbud. Om en­dast 5 % av hush

å

llens nettosparande 

ä

r 1979 hade placerats i aktier, skulle tillskottet blivit av storleksordningen 1 miljard kr. (10 % ger 2 niljarder kr.). Son j

ä

mf

ö

relse kan n

ä

mnas att rekord

å

ret f

ö

r hush

ä

llens sparande i aktier, 

å

r 1976 d

å

ca 1,2 miljarder kr. placerades i aktier, innebar att knappt 9 % av nettosparandet placerades i aktier.

Prop. 1980/81:39

69

CO   'TT

CN

CN   O

.

t~   rr

-rr i-

rr ro

O

r-    CO

-

cn

VD  CN

,

, 

,

in r--

00

VD CN

VD

m 

o

CTl  

cn

a r-

ro

ro 0

-

00

VD  1-

,

    cn 1- vo    m o

CM      O Cvj

CN CN  O

rj CTl CO

CO CN  o

ro o     r-

CN       1

CO          t-

CO

'

cn

CN   G

O

I--

r--

i-

n-) O

,

1

1

O  VO

ro

OD

CN

CN

o o

m

CO

r-    O

O

o t-

CN

,

a>     to .-    c

,

CN

,

P,-!

--H

o

O

X5

O

JJ

OJ

'O

0

O

4-1

Ul

C

c

c

r-H

j.;

rj

LT

Ö

* 4-J

,

(

m

'_j

n  >

O

,-H

Sl

3

cn--

=J

O

u

J2

c     4J

"O

VJ

0

-1 .

C

a:

1

u

c

t;j

j2

o

Ul

J

JZ   C

fo

-C

J

O   dl

,-H

U

,-1

0 -D

X

0

t-

C

:Q

JJ   O

>

Ul

c   >

Ul

O

J

>, 13

T

C

J

e SZ

e

0

u

0

E

       Ul

4.)       >

Q

6 O 

01

j-i -o

>-i   rj

,H    jJ

Cu n :3 Ul

1      o           t/l 14-1

Prop. 1980/81:39

70

Hush

ä

llens utbudspotential p

å

 aktiemarknaden beror, 

å

tmin­stone p

å

n

å

got l

ä

ngre sikt, 

ä

ven p

ä

 hush

å

llens stock av ka­pital i form av fastigheter, bankmedel, obligationer m.n. Denna stock 

ä

r m

å

ngdubbelt st

ö

rre 

ä

n det 

ä

rliga nettospa­randet. Marknadsv

ä

rdet av hush

å

llens tillg

å

ngar uppgick 

å

r 1978 till 

ö

ver 900 miljarder kr. (se tabell 5:2). Av dessa tillg

å

ngar utgjordes 30 niljarder kr. av b

ö

rsaktierl' Om s

ä

 litet som 1 % av hush

å

llens tillg

å

ngar skulle f

ö

ras

ö

ver till b

ö

rsaktier skulle det riskvilliga kapitalet 

ö

ka med ca 9 niljarder kr. Utslaget p

å

 t.ex. en fem

å

rsperiod skulle detta motsvara ett 

ö

kat utbud av n

ä

ra 2 miljarder kr. om 

å

ret.

Hush

å

llssektorn sora helhet kan dock inte rainska sina reala tillg

å

ngar n

ä

mnv

ä

rt. F

ö

rs

ö

ker hush

å

llen minska sitt fastig­hetsinnehav pressas priserna ned, s

å

vida inte hush

å

llen kan s

ä

lja till n

å

gon annan sektor (t.ex. staten eller kommuner­na). K

ö

p och f

ö

rs

ä

ljningar av n

å

gon tillg

å

ng inom en sektor p

å

verkar inte denna sektors kapacitet att erbjuda riskvil­ligt kapital. Hush

å

llens olika tillg

å

ngar 

ä

r allts

ä

 inte i samma utstr

ä

ckning r

ö

rliga och m

ö

jliga att transformera till aktier. 

Ä

ven om p

å

l

å

ng sikt b

å

de realt kapital och finansi­ellt kapital kan omvandlas

ä

r det p

å

 kort sikt huvudsakligen i fr

å

ga om det finansiella kapitalet som detta alternativ finns. I viss utstr

ä

ckning kan vidare enskilda hush

å

ll be­l

å

na fastigheterna f

ö

r att g

ö

ra finansiella placeringar.

1'Posten best

ä

ms residualt - sannolikt var det verkliga v

ä

rdet mindre (jfr kap. 3),

Prop. 1980/81:39

71

Tabell 5:2

Hush

ä

llens tillg

å

ngar

________________________ 1970_______________ 1978______ 

Miljarder Proc.andel Miljarder Proc.andel

kr.       av totala  kr.       av totala

_________________________ . tillg

å

ngar____________ tillg

å

ngar

Villafastigheter inkl. fritidshus och Ixistadsr

ä

tter     109        35        437        48

Hyresfastigheter      23        7        37        4

Jordbruksfastig­

heter

38        12        126        14

Aktier (noterade p

å

A-listan)

16

5

30

3

F

ö

rs

ä

krings ford­

ringar (liv-,

pensions-, SPP,

AMF m.m.)

27

9

67

7

Bankmedel och

kontanter

86        27        175        19

Obligationer n.m,       8        3        31        3

Fordringar (handels­krediter och 

ö

vriga fordringar)

Summa   tillgångar Skulder

314 77

100 25

912 211

100 23

Nettoförmögenhet

237

701

Källa:   .SNS   Konjun

kt

urrapporten

1979-

80

(R.

agnar

Bentzi

?1   och

Lennart Rhrsson)

K

ä

llor till SNS-materialet: Villa-, hyres- och jord­bruksfastighetsv

ä

rdena grundar sig p

ä

 fastighetstax-eringsstatistiken. Taxeringsv

ä

rdena har uppr

ä

knats med ledning av f

ö

rs

ä

ljningsstatistik, p

ä

 s

ä

 s

ä

tt har marknadspriserna erh

å

llits. V

ä

rdena f

ö

r aktier, f

ö

r­s

ä

kringsfordringar, bankmedel, obligationer och ford-riniiar 

ä

r h

ä

mtade fr

å

n finansr

ä

kenskaperna.

Prop. 1980/81:39

72

De finansiella tillg

å

ngarna - aktier, f

ö

rs

ä

kringar, bankme­del, obligationer, fordringar m.m. - uppgick 

å

r 1978 till drygt 300 miljarder kr. Om exempelvis 3 % av de finansiella tillg

å

ngarna omvandlades till b

ö

rsaktier skulle det risk­villiga kapitalet 

ö

ka med 9 railjarder kr.

Statistiken ger allts

å

en bild av att ganska sm

å

 f

ö

r

ä

nd­ringar i hush

ä

llens spar- och placeringsvanor skulle kunna ge kraftiga utslag i utbudet p

å

aktiemarknaden. Fr

å

gan 

ä

r d

å 

i vilken ra

å

n det 

ä

r m

ö

jligt att mobilisera den stora poten­tial f

ö

r placeringar sora hush

å

llen har. F

ö

r att bed

ö

ma detta 

ä

r det av intresse att f

ö

rs

ö

ka klarl

ä

gga faktorerna bakom hush

å

llens minskade placeringar i aktier under 1970-talet.

Hush

å

llens val av sparform p

å

verkas av bl.a. f

ö

rv

ä

ntad av­kastning, riskvillighet, placeringsformens likviditet och delbarhet m.m. I princip samna 

ö

verv

ä

ganden ligger bakom omf

ö

rdelningar av hush

å

llens tillg

å

ngar. Den l

å

ga l

ö

nsamhe­ten hos f

ö

retagen under andra h

ä

lften av 1970-talet har s

ä­

kerligen bidragit till ett negativt intresse f

ö

r aktiepla­ceringar. Samtidigt har alternativa placeringar blivit allt mer attraktiva. Inflationen och beskattningssysteraet har gjort placeringar i fastigheter och andra realtillg

å

ngar s

ä

rskilt gynnsamma. 

Ä

ven i fr

ä

ga ora det finansiella sparan­det har skattereglerna verkat of

ö

rdelaktigt f

ö

r aktiernas del och bidragit till att styra sparandet till l

ä

gre bo-skattade placeringsforraer,

Av tabell 5:1 framg

ä

r bl.a. att obligationssparandets andel av det totala sparandet i finansiella tillg

å

ngar har 

ö

kat. Obligationernas andel (till dominerande del premie- och sparobligationer) har stigit fr

å

n 5 % till 9 % av de finan­siella tillg

å

ngarna. Sr 1978 svarade obligationssparandet f

ö

r n

ä

stan 14 % av 

ö

kningen av de finansiella tillg

å

ngarna (4,6 av 33,6 niljarder kr.). F

ö

r aktiesparandet g

ä

ller mot­satsen. De b

ö

rsnoterade aktiernas procentuella andel av de

Prop. 1980/81:39

73

finansiella tillg

å

ngarna har n

ä

stan halverats under 1970-talet. Andelen har fallit fr

ä

n 14 % till 8 %.

F

ö

r aktierna, d

ä

r en del av den effektiva avkastningen nor­malt f

ö

rv

ä

ntas komma i form av v

ä

rdestegring, har utveck­lingen inneburit n

å

got av en ond cirkel. En minskad avkast­ning efter skatt, s

å

v

ä

l absolut som i f

ö

rh

å

llande till andra placeringsformer, har bidragit till en sjunkande efterfr

å­

gan. Denna har i sin tur medf

ö

rt en f

ö

rs

ä

mrad v

ä

rdestegring och d

ä

rmed en ytterligare s

ä

nkt avkastning. A andra sidan borde d

ä

rf

ö

r ocks

å

å

tg

ä

rder som leder till en f

ö

rb

ä

ttrad avkastning efter skatt kunna f

å

 en f

ö

rst

ä

rkt effekt och verka gynnsamt p

å

 en mobilisering av hush

å

llens utbudspo­tential .

5.3       Avkastningen p

å

 aktier och andra placeringar

Att de nuvarande skattereglerna vid inflation ger en mycket oj

ä

mn beskattning av olika placeringar har utf

ö

rligt belysts av professor Sven-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] i bilaga 2 till kapital-narknadsutredningens bet

ä

nkande (ing

å

r i .SOU 1978:13). Pro­blemen har ocks

å

diskuterats av 1972 

å

rs skatteutredning (SOU 1977:91) son framh

ö

ll bl.a. att skattereglerna leder till en sanh

ä

llsekononiskt olycklig snedvridning av resurs­allokeringen och inneb

ä

r stora f

ö

rdeln ingsm

ä

.siga or

ä

ttvi­sor. En s

ä

rskild utredare har numera tillkallats f

ö

r att belysa m

ö

jligheterna att komma till r

ä

tta med dessa problem genom 

ö

verg

å

ng till ett system med reala l

ä

n och real be­skattning (realbeskattningsutredningen, B 1978:07).

Det finns inte anledning att h

ä

r g

ö

ra n

ä

gon ny allm

ä

n ge­nomg

å

ng av dessa fr

å

gor. Viktigt i detta sai.inanhang 

ä

r fr

ä

rast det f

ö

rh

å

llandet att skattereglerna f

ö

r aktier vid dessa j

ä

mf

ö

relser framst

å

r som s

ä

rskilt ogynnsamma, medan villkoren f

ö

r placeringar i fastigheter, premieobligationer, diamanter, konst, frim

ä

rken, etc. 

ä

r avsev

ä

rt f

ö

rm

å

nligare. F

ö

ljden blir att ett kapital naste ge v

ä

sentligt h

ö

gre av­kastning f

ö

re skatt f

ö

r att kunna ge sanna avkastning efter

Prop. 1980/81:39

74

skatt om det placerats i aktier 

ä

n om det lagts i n

å

gon av de alternativa placeringarna.

Till belysning av det sagda kan ett sifferm

ä

ssigt exenpel

å

terges, som ursprungligen redovisats av Ingenar

2 )[REDACTED_EFTERNAMN] '

Fr

å

gest

ä

llningen 

ä

r h

ä

r vilken nominell

avkastning f

ö

re skatt som kr

ä

vs f

ö

r att ge en real avkast­ning om 1 % efter skatt. Placeraren antas ha 60 % marginal­skatt och fr

ä

n sparavdragets inverkan bortses. Resultatet sammanfattas i tabell 5:3.

Tabell 5:3 Nominell avkastning f

ö

re skatt (%) soin kr

ä

vs f

ö

r att en placering skall ge en positiv real avkastning p

ä

 1 % efter skatt

\_ Place-

I 

n f 1 a--

Aktier   Bank   Premie-   Sm

å

-   Diamanter obliga-   hus   konst m.m tioner

5 %

10 %

15     15      8       7       6 29      28      14       12       11

F

ö

r diamanter,

konst, etc. 

ä

r f

ö

ruts

ä

ttningen i exemplet att

en f

ö

rs

ä

ljning

sker efter s

å

 l

å

ng tid att skatteplikt ej

f

ö

religger f

ö

r

realisationsvinsten. Det r

ä

cker d

å

 att v

ä

rde­

stegringen med

I % 

ö

verstigit inflationen.

I fr

ä

ga om sm

å

husen inneb

ä

r den l

ö

pande inkomstbeskattningen att ca 1 % av marknadsv

ä

rdet g

å

r bort i skatt. Avkastningen - son tar sig uttryck s

å

v

ä

l i ett 

ä

rligt boendev

ä

rde son i

2)lngenar Hansson: Skattesystenet, inflationen och investeringarna -  Ekonomisk Debatt, Vol 6, nr 4 (1978)

Prop. 1980/81:39

75

v

ä

rdestegring - m

å

ste d

ä

rf

ö

r vara n

ä

got h

ö

gre 

ä

n f

ö

r den "skattefria" placeringen.

F

ö

r premieobligationer g

ä

ller att beskattningen raotsvarar 20 % av avkastningen oberoende av inflationstakten (och oberoende av 

ä

garens inkomstf

ö

rh

å

llanden i 

ö

vrigt). Avkast­ningen - i form av genomsnittlig vinstniv

å

 - ra

å

ste d

ä

rf

ö

r 

ö

vertr

ä

ffa kravet efter skatt raed just denna marginal.

Avkastningskraven p

å

bankplaceringar (r

ä

nta) och aktiepla­ceringar (utdelning och v

ä

rdestegring) framst

å

r sora likar­tade. Upp till en viss inflationstakt - med exemplets f

ö

r­uts

ä

ttningar ca 7 % - beskattas aktier n

å

got lindrigare, d

ä

r

ö

ver h

å

rdare.

Av s

ä

rskilt intresse f

ö

r diskussionen h

ä

r

ä

r att se p

å

 de antaganden sora ligger bakom exemplets kalkyl i fr

å

ga om ak­tierna. Av den totala avkastningen i bolaget antas 30 % re­dovisas som vinst och anv

ä

ndas f

ö

r att betala bolagsskatt (efter 55 %) samt att ge utdelning till aktie

ä

garna-' 

Resterande 70 % av avkastningen pl

ö

js ned och antas 

ö

ka v

ä

rdet av aktierna raed h

ä

lften av beloppet. Aktierna antas bli s

å

lda efter 5 

å

r och 30 % av v

ä

rdestegringen beskattas4)_

Sedan dessa ber

ä

kningar utf

ö

rdes har Annell-avdraget f

ö

r aktiebolagen utvidgats. Detta b

ö

r n

ä

got f

ö

rb

ä

ttra kalkylen f

ö

r aktiernas del. 

Å

 andra sidan tar kalkylen h

ä

nsyn endast till inkomstskattens effekter. Som visats i bilagan till kapitalmarknadsutredningens bet

ä

nkande 

ä

r aktieplaceringar

3)D

å

 (1978) g

ä

llande Annel1-avdrag om h

ö

gst 5 % antas utnyttjat.

4)siffran 30 % i st

ä

llet f

ö

r 40 % motiveras av f

ö

re­komsten av schablonavdrag och schablonregler f

ö

r vinstbe­r

ä

kningen.

Prop. 1980/81:39

76

starkt missgynnade 

ä

ven vid f

ö

rm

ö

genhetsbeskattningen vid j

ä

mf

ö

relse med fastigheter, diamanter, konst, frim

ä

rken etc. (men inte gentemot banktillgodohavanden eller premieobliga­tioner). Om dessutom marknadsv

ä

rdet p

å

 aktier inte stiger s

å 

mycket som f

ö

rutsatts i kalkylen n

ä

r vinstmedel fonderas -vilket synes ha varit fallet under senare 

å

r - f

ö

rs

ä

mras l

ö

nsamheten av detta placeringsalternativ ytterligare.

Det f

ö

reg

å

ende exemplet belyser vad som teoretiskt kr

ä

vs av olika placeringsformer f

ö

r att ge en viss avkastning efter skatt. Fr

å

gan 

ä

r d

ä

 vilken bruttoavkastning en placerare faktiskt har kunnat r

ä

kna med. I tabell 5:4 visas f

ö

rst hur den genomsnittliga avkastningen f

ö

re skatt p

å

b

ö

rsnoterade aktier utvecklats under olika tidsperioder. Det m

å

ste ob­serveras att det h

ä

r r

ö

r sig om avkastningen i en annan me­ning 

ä

n i exemplet, n

ä

raligen den avkastning son placeraren f

å

r och inte den sora bolaget m

å

ste skapa p

å

medlen. Effekten av bolagsbeskattningen m.m. 

ä

r allts

ä

 inte med l

ä

ngre.

Den nominella effektiva avkastningen - kursstegringen plus direktavkastningen - har som synes fallit under den senaste 25-

ä

rsperioden. Vid en uppdelning i fem

å

rsgenomsnitt fr

å

ng

å

r att den effektiva avkastningen har fallit kontinuerligt. Detta g

ä

ller 

ä

ven den senaste fem

å

rsperioden om den kraftiga kursstegringen 

å

r 1975 r

ä

knas bort. Direktavkastningen visar dock en svagt stigande tendens. Den f

ö

rs

ä

mrade totalavkast­ningen beror allts

å

 p

å

 att kursstegringen har minskat kraf­tigt i nominella termer. Tas dessutom h

ä

nsyn till att infla­tionen 

ö

kat under perioden framst

å

r utvecklingen som drama­tisk.

Prop. 1980/81:39

77

Tabell 5:4

Genomsnittlig

å

rlig avkastning f

ö

r samtliga p

ä

A-listan noterade aktier {%)

25 

å

r       10 

å

r        5 

å

r        4 

å

r (1955-1979) (1970-1979) (1975-1979) (1976-1979)

-0,5

Total effektiv avkastning p

å 

b

ö

rsnoterade

aktier

8,

,6

6,

,9

Kursf

ö

r

ä

ndring

4,

,6

2,

,5

Direkt avkast-

ning

4,

,0

4,

,4

Inflation (KPI)

5,

,8

8,

,8

Real effektiv

avkastn ing

2i

,7

-1,

,8

9,3

4,3

4.8            -0,3

4,5

4,6

9.9             9,7

-4,9

1955-1959

1960-1964

1965-1969

1970-1974

1975-1979

Total effektiv avkastning

5 

å

rs genomsnitt

13,

,4

9,1

Inflation (KPI)

3,

,6

3,7

Real effektiv

avkastning

9,

.5

5,2

7,1 4,2

2,8

4,5 7,6

-2,9

9,3 9,9

-0,5

K

ä

lla: Svenska Handelsbanken: Avkastningen p

ä

 b

ö

rsnoterade aktier

Under perioden 1970-1979 var den genomsnittliga totalavkast­ningen 6,9 % (kursstegring 2,5 % och direktavkastning 4,4 %) och inflationen 8,8 %. F

ö

ljaktligen var den reala effektiva avkastningen (f

ö

re skatt) negativ, (-1,8 %). Med ett anta­gande om att 40 % av v

ä

rdestegringen p

å

 aktier beskattas ger detta en negativ realavkastning efter skatt p

å

n

ä

stan 5 % 

å

rligen f

ö

r en genomsnittlig aktieplacerare (vars marginal­skattesats antas vara 60 %).

Prop. 1980/81:39

78

Fyra

ä

rsperioden 1976-1979 har med samraa antaganden gett en 

å

rlig negativ realavkastning p

ä

 ca 5 % f

ö

re skatt och drygt 7 % efter skatt.

Den l

å

ga v

ä

rdestegringen p

å

 aktier i kombination med den h

ö

ga inflationen har inneburit att en genomsnittlig aktie­placerare f

å

tt se sin aktie f

ö

rm

ö

genhet n

ä

stan halverad i reala termer under 1970-talet, Det inte helt ovanliga anta­gandet, att marknadsv

ä

rdet f

ö

r aktier stiger i takt med inflationen, har med andra ord ingenting med 1970-talets verklighet att g

ö

ra.

Avkastningen p

å

f

ö

rh

å

llandevis s

ä

kra placeringar .som obliga­tioner har under 1970-talet varit h

ö

gre och skillnaden har 

ö

kat kraftigt mot slutet av perioden. T.o.m. avkastningen p

å 

banktillgodohavanden har 

ö

verstigit aktieavkastningen b

å

de f

ö

re och efter skatt under de sista 

å

ren av 1970-talet. Riskers

ä

ttningen till aktie

ä

garna har allts

ä

 varit negativ.

M

å

nga alternativa placeringar har under 1960- och 1970-talen inte bara beskattats l

å

gt utan ocks

å

 dragit f

ö

rdel av en v

ä

rdestegring som legat 

ö

ver inflationen.

Genomsnittspriserna f

ö

r sm

å

hus (egnahem och fritidshus) har, sora framg

å

r av tabell 5:5, mellan 

å

ren 1965 och 1978 stigit snabbare 

ä

n inflationen. De nominella pris

ö

kningarna har framf

ö

r allt under senare h

ä

lften av 1970-talet mer 

ä

n v

ä

l konpenserat f

ö

r penningv

ä

rdets fall.

Enbart v

ä

rde

ö

kningen f

ö

re ''skatt f

ö

r sm

å

husen 

ö

verstiger allts

å

 den totala aktieavkastningen f

ö

re skatt. Dessutom beskattas endast den reala v

ä

rde

ö

kningen och en mindre del av direktavkastningen f

ö

r sm

å

hus

ä

garna. Detta inneb

ä

r att den reala totalavkastningen efter skatt f

ö

r sm

å

hus

ä

garna vida 

ö

verstigit den f

ö

r aktie

ä

garna.

Prop. 1980/81:39

79

Tabell 5:5

Prisutvecklingen p

ä

 egnahem och fritidshus (%)

Egnahem

Fritidshus

Genomsnitt-   Infla-   Real-1ig pris-     tion     v

ä

rde­f

ö

r

ä

ndring'           

ö

kning

Genomsnitt-   Infla-   Real-1ig pris-     tion     v

ä

rde­f

ö

r

ä

ndring '           

ö

kning

1965-1969 1970-1974 1975-1978

7,1         3,9      3,1

8,0         7,6      0,4

14,6        10,0      4,2

8,2         3,9      4,1

9,8         7,6      2,0

21,2        10,0     10,1

K

ä

lla; Statistiska meddelanden. Serie P, Fastighetsstatistik

F

ö

r placeringar i konst, diamanter, mynt, frim

ä

rken n.n, 

ä

r det mycket sv

å

rt att f

ä

 en uppfattning on v

ä

rdestegringen d

å

det inte g

ä

r att f

å

 tillf

ö

rlitlig statistik p

å

 gjorda avslut. List- och katalogpriserna ligger ofta 

ö

ver priserna p

å

 avslutade aff

ä

rer och 

ä

r bl.a, d

ä

rf

ö

r otillf

ö

rlitliga. Bland branschfolk synes det dock vara en allm

ä

n uppfattning att v

ä

rdestegringen p

ä

dessa typer av placeringar i allm

ä

nhet kompenserat f

ö

r inflationen. D

å

 en f

ö

r­s

ä

ljningsvinst ej beskattas n

ä

r innehavet varat i fem 

å

r eller mer, har en placerare h

ä

r i s

ä

 fall ocks

ä

 efter skatt kunnat uppn

å

 ett v

ä

senligt b

ä

ttre resultat 

ä

n aktieplaceraren.

Det f

ö

reg

å

ende resonemanget har avsett avkastningen p

å

 de olika placeringsformerna isolerat. Det 

ä

r emellertid ett v

ä

l k

ä

nt f

ö

r­h

å

llande att bel

å

ning av kapitalplaceringen i m

ä

nga fall ger m

ö

j­lighet att uppn

å

 en avsev

ä

rd f

ö

rh

ö

jning av avkastningen p

å

 det egna kapital. Eftersom bel

å

ningsn

ö

jligheterna

ä

r varierande f

ö

r olika placeringsforraer finns h

ä

r ytterligare en snedvridande faktor, som framf

ö

r allt gynnar placeringar i fastigheter och premieobligatio­ner.

5)Genomsnittspriser f

ö

r hela landet. Prisindex tar inte h

ä

nsyn till de f

ö

r

ä

ndringar sora skett i husbest

ä

ndet under perioden, dvs. till f

ö

rb

ä

tt­ringar, ombyggnader m.m. son 

ö

kar v

ä

rdet p

å

 husen. Prisutvecklingen, som ett m

ä

tt p

ä

 v

ä

rde

ö

kningen, 

ö

verskattas d

ä

rf

ö

r n

å

got under perioden.

Prop. 1980/81:39

80

Den ogynnsamma beskattningen av aktier leder till att dessa place­ringar m

å

ste ge en mycket h

ö

g av kastning f

ö

re skatt f

ö

r att av­kastningen efter skatt skall vara konkurrenskraftig med den p

å 

alternativa placeringar. Eftersora detta krav endast i undantagsfall kan uppfyllas minskas efterfr

å

gan p

å

 aktier, vilket g

ö

r att kurs­utvecklingen f

ö

rsvagas. Den effektiva avkastningen sjunker d

ä

rige­nom ytterligare. Slutsatsen f

ö

r den enskilde placeraren som i f

ö

rsta hand ser till den f

ö

rv

ä

ntade avkastningen 

ä

r uppenbar. Samh

ä

llsekonomiskt mindre l

ö

nsamma placeringar i t.ex. konst, diamanter, mynt, frim

ä

rken m.m. v

ä

ljs framf

ö

r samh

ä

llsekonomiskt mer l

ö

nsamma placeringar.

Prop. 1980/81:39

81

6

Å

TG

Ä

RDER I UTLANDET

6.1      Generell lindring av dubbelbeskattning

Som framg

å

tt av redog

ö

relsen f

ö

r de svenska beskattningsreg­lerna till

ä

mpas i v

å

rt land det klassiska systemet f

ö

r be­skattning av utdelade bolagsvinster. Ett svenskt aktiebolags vinst beskattas s

å

ledes f

ö

rst hos bolaget och d

ä

refter - i den m

å

n utdelning sker - hos aktie

ä

garen. Fr

å

n denna dubbel­beskattning har dock vissa undantag medgetts. Annell-regler­na ger s

å

ledes en viss skattel

ä

ttnad 

å

t bolag som har f

ö

re­tagit nyemission. Sparavdraget p

ä

 800/1 600 kr. kan ocks

ä

 i vissa situationer f

å

 till effekt att dubbelbeskattningen 1indras.

I alla EG-l

ä

nder utom Nederl

ä

nderna och Luxemburg har l

ä

tt­nader i dubbelbeskattningen av raer generell karakt

ä

r genom­f

ö

rts. Syftet med oml

ä

ggningen av beskattningen av utdelad vinst har varit att f

å

 ner bolagens kostnad f

ö

r det egna kapitalet till en niv

å

 som ligger n

ä

rmare kostnaden f

ö

r l

å­

nat kapital samt att skapa en st

ö

rre neutralitet i fr

å

ga ora skattebelastningen p

å

 aktieinnehav och andrafinansiella pla­ceringar.

Dubbelbeskattningen av bolagens utdelade vinster kan lindras p

å

 bolagsniv

ä

 eller p

å

aktie

ä

garniv

å

. I EG-l

ä

nderna har l

ä

ttnaden i princip lagts p

ä

 aktie

ä

garniv

å

 inom ramen f

ö

r ett system som inneb

ä

r att bolagsskatten r

ä

knas av fr

ä

n ak­tie

ä

garens skatt (integration p

å

 aktie

ä

garniv

å

). Den tek­niska utformningen av systemet har valts med tanke p

å

 bl.a. skattekontrollen. Beskattningen av mottagna utdelningar lin­das s

å

lunda endast om aktie

ä

garen r

ä

tt fullg

ö

r sin deklara-t ionsplikt.

Slopandet eller minskningen av den tidigare dubbelbeskatt­ningen av utdelad vinst sker, som n

ä

mnts, genom att bolags­skatt p

å

 utdelad vinst r

ä

knas av fr

å

n aktie

ä

garens skatt p

ä

6 

Riksdagen 1980/81. 1 sam/. Nr 39

Prop. 1980/81:39

82

utdelningen. Tekniken kan enklast illustreras genom ett exenpel med fullst

ä

ndig avr

ä

kning, dvs, enkelbeskattning av utdelad vinst efter aktie

ä

garens narginalskatt. I exemplet f

ö

ruts

ä

tts att

-

de vinstmedel son tas i anspr

å

k f

ö

r utdelning 

ä

r 100 (

å

rsvinsten kan vara just 100.men lika g

ä

rna t.ex, 200 eller 300)

-

bolagets skattesats 

ä

r 50 %

-

aktie

ä

garens narginalskattesats 

ä

r 60 %,

S

å

ledes:

Vinstmedel som tas i anspr

å

k f

ö

r utdelning

100

Bolagsskatt p

ä

dessa vinstmedel

50

Å

terst

å

r f

ö

r utdelning

50

Aktie

ä

garen tar till beskattning upp dels

mottagen utdelning (50), dels belopp mot­

svarande bolagsskatten p

å

 utdelningen (50)

100

Aktie

ä

garens skatt p

ä

 detta belopp

60

Skatteavdrag (avr

ä

kning av bolagsskatten)

-50

Aktie

ä

garens skatt att erl

ä

cjga

10

(50 + 10=) 60 (den av bolaget erlagda skatten + den av ak-

>1).

I exemplet blir den totala skatten p

å

 utdelade vinstmedel (50 + 10=) 60 (den av bolac tie

ä

garen erlagda skatten)

Vid full avr

ä

kning beskattas allts

å

 de vinstmedel som tas i anspr

å

k f

ö

r utdelning till en fysisk person totalt sett, dvs, hos bolaget och hos aktie

ä

garen, efter aktie

ä

garens marginalskattesats, I de europeiska avr

ä

kningssystemen har

1'Slutresultatet blir i princip detsamma om dubbelbe­skattningen elimineras genom att bolaget f

å

r avdrag f

ö

r l

ä

m­nad uttlelning (integration p

å

 bolagsniv

å

), Bolagsslatten p

å 

de vinstmedel som tas i anspr

å

k f

ö

r utdelning elimineras d

ä 

(dvs, blir 0), utdelningen till aktie

ä

garen blir 100 och ak­tie

ä

garens skatt (60 % av 100=) 60,

Prop. 1980/81:39

83

raan i allm

ä

nhet inte g

å

tt s

å

 l

å

ngt som till full avr

ä

kning. I exempelvis det franska systemet, som inf

ö

rdes 

ä

r 1965, f

å

r avr

ä

kning ske med halva den bolagsskatt sora bel

ö

per p

ä

 ut­delningen (avoir fiscal).

Ett exempel belyser det franska systemet. Antag att en fy­sisk per.son f

ä

r 50 i utdelning. Eftersom den franska bolags­skattesatsen 

ä

r 50 % svarar en utdelning p

ä

 50 mot en bo­lagsvinst p

ä

 100 och en bolagsskatt p

å

 50. Aktie

ä

garen tar som inkomst upp utdelningen plus h

ä

lften av bolagsskatten, dvs. 50 + 25 = 75. Ora aktie

ä

garens marginalskattesats 

ä

r 60 % blir skatten (60 % av 75 =) 45. Fr

å

n detta belopp dras h

ä

lften av bolagsskatten, dvs. 25, varefter 

å

terst

å

r 20. Om aktie

ä

garens raarginalskattesats i st

ä

llet hade varit 30 % skulle denne ut

ö

ver utdelningen kunna f

å

 ut ett kontantbe­lopp p

ä

 2,5 (30 % av 75 = 22,5; 22,5 - 25,0 = -2,5). Aktie­

ä

garens netto blir allts

å

 i detta fall st

ö

rre

ä

n den fr

å

n bolaget utbetalade 'utdelningen.

Det engelska systemet har vissa likheter med det franska systeraet. Avr

ä

kning medges med ca 40 

«

 av den bolagsskatt som bel

ö

per p

å

 utdelad vinst, I Danmark f

å

r avr

ä

kning ske med 22,5 % av bolagsskatten (bolagsskattesatsen har nyligen h

ö

jts till 40 %).

Bland EG-l

ä

nderna 

ä

r det bara V

ä

sttyskland son p

å

 bolagsniv

å 

s

ä

rbehandlar utdelad vinst. Bolagsskattesatsen f

ö

r den vinst som h

å

lls kvar i bolaget 

ä

r 56 % medan skattesatsen f

ö

r den vinst som tas i anspr

å

k f

ö

r utdelning 

ä

r 36 %. I c3et v

ä

st­tyska systemet f

å

r dessuton aktie

ä

garna full avr

ä

kning

av 

den bolagsskatt .son bel

ö

per p

å

utdelningen. Detta 

å

stadkoms genon att aktie

ä

garen f

å

r r

ä

kna upp sin utdelning ned fak­torn 100/64 ned efterf

ö

ljande r

ä

tt till skatteavdrag. Ett exempel (narginalskattesatsen antas vara 50 %):

100

36

Vinstmedel som tas i anspr

å

k f

ö

r utdelning Bolagsskatt p

ä

 dessa vinstmedel

Prop. 1980/81:39

84

Å

terst

å

r f

ö

r utdelning

64

Aktie

ä

garen tar till beskattning upp

(100/64 av 64)

100

Aktie

ä

garens skatt p

ä

 detta belopp

50

Skatteavdrag (avr

ä

kning av bolagsskatt)

-36

Aktie

ä

garens skatt att erl

ä

gga

14

Total skatt p

å

utdelade vinstmedel

(36+14=) 50

EG-konmissionen lade 

å

r 1975 fr

ä

n ett f

ö

rslag son syftade till att sanordna EG-l

ä

ndernas olika systen f

ö

r beskattning av utdelad bolagsvinst. Enligt konmissionens rekommendation skall varje medlemsstat till

ä

mpa samma bolagsskattesats f

ö

r kvarh

ä

llen och utdelad vinst. Denna skattesats skall ligga i intervallet 45-55 %. Kommissionen f

ö

resl

ä

r vidare att lind­ring av dubbelbeskattningen skall ske i form av avr

ä

kning. L

ä

gst 45 % och h

ö

gst 55 % av bolagsskatten p

ä

 utdelad vinst skall f

ä

 r

ä

knas av. Kommissionens krav i dessa delar upp­fylls s

å

ledes t.ex. av det franska systemet men inte av det tyska.

Kommissionens rekommendation har 

ä

nnu inte antagits ocli f

ö

r dagen bed

ö

ras utsikterna att n

å

 enighet bland medlemmarna om niv

å

n som mycket sm

å

. I diskussionen har h

ä

vdats att ett likformigt avr

ä

kningssystem f

ö

ruts

ä

tter en likabehandling av in- och utl

ä

ndska investeringar. Det kan vidare n

ä

mnas att Europaparlamentet uttalat sig f

ö

r en fullst

ä

ndig och samti­dig harmonisering av bolagsbeskattningen, dvs. s

å

v

ä

l bolags­skattens struktur som reglerna f

ö

r ber

ä

kning av den skatte­pliktiga vinsten.

Reglerna om avr

ä

kning har kommit till f

ö

r att lindra dubbel­beskattningen av utdelade vinstmedel. Av praktiska sk

ä

l har

Prop. 1980/81:39

85

emellertid mottagaren r

ä

tt till avr

ä

kning oberoende av om den utdelade vinsten faktiskt har beskattats hos bolaget eller ej. I det fall att n

å

gon beskattning inte har 

ä

gt rum hos bolaget - utdelningen kan t.ex. h

ä

rr

ö

ra fr

å

n skattefria utdelningar fr

å

n utl

ä

ndska dotterbolag - f

å

r bolaget erl

ä

gga en kompenserande skatt. Detta sker i Frankrike i form av "pr

é

compte" och i Storbritannien i form av "advance Corpora­tion tax" (ACT).

Samtidigt medges i Storbritannien avdrag fr

å

n den engelska bolagsskatten f

ö

r de utl

ä

ndska dotterbolagens bolagsskatt. 

Ä

ven i det v

ä

sttyska systemet tas f

ö

rskottsskatt ut om vinstmedel delas ut som inte har blivit f

ö

rem

å

l f

ö

r tysk bolagsskatt, V

ä

sttyskland medger liksom Storbritannien av­drag f

ö

r utl

ä

ndsk bolagsskatt. 

Ä

ven Danmark har regler som medf

ö

r att in- och utl

ä

ndska investeringar j

ä

mst

ä

lls.

I Norge har dubbelbeskattningen av utdelade vinstmedel i princip eliminerats. De norska reglerna, som skiljer sig fr

å

n de regler som till

ä

mpas i EG-l

ä

nderna, beskrivs l

ä

ngre fram i bet

ä

nkandet (avsnitt 7.2).

6 , 2       Andra 

å

tg

ä

rder

Aktiemarknaden i Frankrike har under senare 

å

r stimulerats genom en rad 

å

tg

ä

rder p

ä

 skatteomr

å

det. Syftet med dessa 

å

tg

ä

rder har varit att 

ö

ka det riskvilliga sparandets andel av det totala husli

å

llssparandet. Beskattningen av r

ä

ntein­t

ä

kter liar s

å

ledes sk

ä

rpts samtidigt som ak t ieuttleln ing

å

r upp till ett belopp av 3 000 FF gjorts helt skattefria. Vi­ dare har avr

ä

kningssystemet kompletterats med regler om av­drag f

ö

r utdelning som l

ä

mnats p

å

 nyemitterade aktier. Dessa regler - son p

å

minner om de svenska Annell-reglerna - g

ä

ller nyemissioner under 

å

ren 1977-1981.

Det som har v

ä

ckt st

ö

rst uppm

ä

rksamhet 

ä

r den m

ö

jlighet som franska hush

å

ll har f

å

tt att k

ö

pa aktier med obeskattacJe pengar. Villkoren framg

å

r av lagen den 13 juli 1978 ang

å

ende

Prop. 1980/81:39

86

"1'orientation de l'

é

pargne vers le financement des entre­prises" (den s.k. Loi Monory). I sammandrag g

ä

ller f

ö

ljan­de.

R

ä

tten till avdrag avser aktier som f

ö

rvllrvas under perioden den 1 juni 1978 - den 31 december 1981. F

ö

r varje 

å

r f

å

r av­draget uppg

å

 till h

ö

gst 5 000 FF raed till

ä

gg av 500 FF f

ö

r vart och ett av de tv

ä

 f

ö

rsta barnen och med I 000 FF f

ö

r varje ytterligare barn. Personer som 

ä

r f

ö

dda f

ö

re 

ä

r 1932 kan k

ö

pa aktier p

å

 f

ö

rm

å

nliga villkor 

ä

ven efter 

å

r 1981 och p

ä

 det s

ä

ttet bygga upp en reserv till pensioneringen. Av­draget f

ö

r ink

ö

pta aktier kan kombineras med avdraget f

ö

r utdelning men bara u[)p till ett sammanlagt belopp av 3 000 FF.

Det som ligger till grund f

ö

r avdrag 

ä

r varje 

å

rs nettok

ö

p av aktier. Eventuella f

ö

rs

ä

ljningar dras s

å

ledes fr

å

n in­k

ö

pssumman. En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r avdrag 

ä

r att aktierna de­poneras i en bank e.d. Medgivna avdrag kan 

å

terf

ö

ras till beskattning om v

ä

rdet av f

ö

rs

ä

ljningarna .senare under peri­oden 

ö

verstiger ink

ö

pen.

Flertalet av den sora deltar i sparprogrammet har gjort sina ink

ö

p genom s

ä

rskilt inr

ä

ttade f

ö

retag (SICAV, Soci

é

t

é 

d'Investissements

ä

 Capital Variable), Under den tid son sparprogranmet har varit i kraft har den franska b

ö

rsen haft en positiv kursutveckling och nyemissionsvolymen varit v

ä

sentligt st

ö

rre 

ä

n de n

ä

rmast f

ö

reg

ä

ende 

å

ren.

Ä

ven aktiemarknaden i Norge har p

å

 senare tid stimulerats, Bl.a. har reglerna f

ö

r beskattning av realisationsvinster gjorts mer f

ö

rm

å

nliga. 

Å

tg

ä

rderna skall ses mot bakgrund av nedg

å

ngen i aktiekurserna under 

å

ren 1973-1978 och aktie­marknadens bristande f

ö

rm

å

ga att f

ö

rse det norska n

ä

rings­livet med riskkapital.

Beskattningen av realisationsvinster p

ä

 aktier 

ä

r i Norge frist

å

ende fr

å

n den prtjgressiva inkomstskatten. En s

ä

rskild

Prop. 1980/81:39

87

skatt p

å

 50 % av vinsten tas ut vid f

ö

rs

ä

ljning av aktier som innehafts under en viss kortare tid (initialperiod) me­dan vinster p

å

 aktier som innehafts under l

ä

ngre tid normalt 

ä

r skattefria. Fr,o,n, 

å

r 1980 har initialperioden kortats ned ned tre 

å

r. Endast f

ö

rs

ä

ljningar som sker under ink

ö

ps­

å

ret och n

å

got av de tv

å

f

ö

ljande kalender

å

ren kan numera f

ö

ranletla beskattning. Fr

å

n eventuell skattepliktig netto­vinst f

å

r g

ö

ras ett avdrag p

å

 I 000 IJkr, F

ö

re 

å

r 1980 var motsvarande avdragsljelopp 500 Mkr,

Aktiekurserna i Norge steg kraftigt retlan n

ä

r det blev k

ä

nt att regeringen avs

å

g att vidta 

ä

tg

ä

rder f

ö

r att stimulera akt iemarknaden,

Prop. 1980/81:39

89

7

Ö

VERV

Ä

GANDEN OCH F

Ö

RSLAG

7.1      Allra

ä

nna 

ö

verv

ä

ganden

7.1.1     Rakgrunden

Enligt till

ä

ggsdirektiven skall de provisoriska 

å

tg

ä

rderna ha till syfte att stimulera hush

å

llens aktiesparande och d

ä

rmed underl

ä

tta f

ö

r b

ö

rsf

ö

retagen att skaffa riskkapital genon nyemissioner.

Den ekonomiska bakgrunden har kortfattat beskrivits i kapitlen 4 och 5. Man kan konstatera att f

ö

retagens finan­siella situation har f

ö

rs

ä

mrats p

å

tagligt under senare 

å

r. Soliditeten, dvs. egenkapitalets andel av det totala kapi­talet, har sjunkit successivt under 1970-talet och har nu n

ä

tt en mycket l

å

g niv

å

. Detta kan f

å

 allvarliga skadeverk­ningar. En l

å

g soliditet nedf

ö

r att f

ö

retagen blir mer ut­satta f

ö

r risker och f

å

r mindre m

ö

jligheter att klara kon­junktursv

ä

ngningar och strukturella st

ö

rningar. Finansie­ringen - s

ä

v

ä

l l

ä

nefinansieringen son anskaffningen av riskkapital - f

ö

rsv

å

ras. F

ö

retagens ben

ä

genhet och f

ö

rm

å

ga att expandera minskar. Utvecklingen mot en allt l

ä

gre soli­ditet kan p

å

 detta s

ä

tt hindra eller f

ö

rsv

å

ra den expansion av industrins investeringar scjm beh

ö

vs f

ö

r att 

å

terst

ä

lla balansen i svensk ekonomi.

En given slutsats 

ä

r att man m

å

ste f

ö

rs

ö

ka bryta den h

ä

r antydda utvecklingen. Det 

ä

r viktigt att f

ö

retagen under 

å

ren fram

ö

ver f

å

r ett betydantle tillskott av riskvilligt kapital s

ä

 att soliditeten successivt kan f

ö

ras tillljaka till en acceptalJel niv

å

. En 

ö

kning av riskkapitalet kan i princip ske b

å

de genon nedpl

ö

jning av vinster och genora nyemissioner. Det 

ä

r dock orealistiskt att r

ä

kna ned att b

ö

rsf

ö

retagen i gemen skulle kunna h

ö

ja soliditeten eller ens stop[)a den ned

å

tg

å

ende trenden enbart med hj

ä

lp av egna

Prop. 1980/81:39

90

vinstmedel. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r angel

ä

get att f

ö

retagen utifr

å

n, dvs, genom nyemissioner, tillf

ö

rs nytt riskkapital.

Å

r 1976 uppgick nyemissionsvolymen i b

ö

rsf

ö

retagen till 1,4 niljarder kr.  D

ä

refter har emissionerna legat p

å

 en l

å

g niv

å

, I avsnitt 4.2 har vi med n

ä

gra r

ä

kneexempel f

ö

rs

ö

kt belysa hur stort det framtida nyemissionsbehovet kan t

ä

nkas bli vid olika antaganden ora r

ä

ntabilitet, expansionstakt och inflatii'jn. 

Ä

ven ora os

ä

kerhetsmomenten 

ä

r m

å

nga, 

ä

r det 

ä

nd

å 

uppenbart att en betydande 

ö

kning av emissionsverksamheten 

ä

r n

ö

dv

ä

ndig. 

Ä

ven vid en mycket h

ö

g vinstniv

å

 beh

ö

ver emissionerna f

ö

ras upp till

å

tminstone sanma volyn son under rekord

å

ret 1976.

Orsakerna till de l

å

ga nyenissionsvolymerna m

å

ste s

ö

kas p

ä 

b

å

de utbuds- och efterfr

å

gesidan, F

ö

retagens ben

ä

genhet och m

ö

jligheter att anskaffa kapital genom nyemissioner har min­skat, SamtiiHgt har flera faktorer bitlracjit till att minska aktieplaceringarnas attraktivitet. Utbudet av riskvilligt kapital betingas bl,a. av den f

ö

rv

ä

ntade effektiva avkast­ningen p

å

aktier, dvs, utdelning plus v

ä

rdestegring, och dess f

ö

rh

ä

llande till avkastningen p

å

alternativa place­ringar. Man kan konstatera att den reala effektiva avkast­ningen p

å

 b

ö

rsnoterade aktier under hela 1970-talet har varit negativ redan f

ö

re skatt och att m

å

nga alternativa placeringar har visat en betydligt gynnsammare bild.

En allsidig analys av de komplicerade ekonomiska skeenden son kan antas ha lett fram till nuvarande situation ligger utanf

ö

r ramen f

ö

r detta delbet

ä

nkande. Fr

å

n de synpunkter som vi har att beakta 

ä

r det beskattningens roll i sannan-hantjet som tilldrar sig det fr

ä

nsta intresset.

Utan tvivel har skattereglernas utfornning bitlragit till att hush

å

llssektorn har ninsKat sin andel av den totala aktiestocken i b

ö

rsnoterade f

ö

retag. Flera unders

ö

kningar har Ijekr

ä

ftat att v

ä

rt skattesystem i h

ö

g gratl brister i neutralitet vid behandlingen av olika placer ingsftrmer,

Prop. 1980/81:39

91

Stora skillnader f

ö

religger s

å

v

ä

l n

ä

r det g

ä

ller beskatt­ningen av den l

ö

pande avkastningen som i fr

å

ga om behand­lingen av v

ä

rdestegringsvinster. Skillnaderna f

ö

rst

ä

rks med inflationen och ned stigande marginalskatter, I b

å

da avse­endena f

å

r aktieplaceringarna anses missgynnade. En viktig faktor 

ä

r tJen dubl:ielbeska t tning .som tr

ä

ffar utdelade vinst­medel. En annan 

ä

r att den nominella beskattningen av rea­lisationsvinster p

å

 aktier kan f

å

 ogynnsamma verkningar i ett l

ä

ge med l

å

g eller utebliven real v

ä

rdestegring och h

ö

g inflation. Generellt kan man konstatera att riskkapitalet med nuvarande skatteregler och inflationstakt n

ä

ste ge en extremt h

ö

g avkastning f

ö

re skatt om aktieplaceringarna skall kunna h

ä

vda sig i konkurrensen med andra placerings­former. Fr

å

n f

ö

retagens synpunkt inneb

ä

r detta att kapital­kostnaderna f

ö

r egenkapitalet, dvs. den bruttof

ö

rr

ä

ntning av egenkapitalet som fordras f

ö

r att m

ö

ta placerarnas avkast­ningskrav, har drivits kraftigt i h

ö

jden.

Samtidigt finns det sk

ä

l att anta att en f

ö

rb

ä

ttring av villkoren f

ö

r aktiesparandet skulle mobilisera stora resur­ser. Av v

å

r redog

ö

relse i kap, 5 har framg

å

tt att ocks

å

 en mindre omf

ö

rdelning av hush

å

llssparandet till f

ö

rm

å

n f

ö

r aktieplaceringar skulle kunna ge ett avg

ö

rande tillskott av riskkapital.

Det 

ä

r mot tienna iiakgrund .son 

nan   

li

ö

r se v

å

ra till

ä

ggsdi­rektiv, v

å

r huvuduppgift enligt till

ä

ggsdirektiven 

ä

r att unders

ö

ka m

ö

jligheterna att g

ä

ö

ver till ett system f

ö

r beskattning av bolagsvinster som f

ö

rb

ä

ttrar bolagens m

ö

jlig­heter att attrahera riskvilligt kapital, I detta syfte skall vi pr

ö

va tv

å

 hiivud.iiotoder f

ö

r lindring i dubbolleskattn ingen av utdelade vinster. Den ena metoden inneb

ä

r att aktie

ä

gar­nas och bolagens beskattning integreras p

å

 bolagsniv

å

. Detta kan ske qenon att bolagen f

å

r avdrag helt eller delvis f

ö

r uttieln ingarna eller genom en neds

ä

ttning av bolagsskatte­satsen p

å

 de vinstmedel som disponeras f

ö

r uttlelning. Den andra metotien g

å

r ut p

å

att beskattningen integreras p

ä 

aktie

ä

garniv

å

genom att aktie

ä

garna vid sin beskattning

Prop. 1980/81:39

92

gottskrivs hela eller en del av den bolagsskatt som kan anses bel

ö

pa p

å

 utdelade vinstmedel (avr

ä

kning).

Ett relativt omfattande utredningsarbete 

å

terst

å

r innan vi har behandlat de tekniska och materiella fr

å

gor som aktua­liseras vid en 

ö

verg

å

ng till n

ä

got av dessa system. I av­vaktan p

ä

 resultatet av det arbetet skall vi enligt till-l

ä

ggsdirektiven utarbeta ett f

ö

rslag till mer kortsiktiga 

å

tg

ä

rder i syfte att stimulera aktiesparandet. P

å

 samma s

ä

tt som n

ä

r det g

ä

ller utformningen av ett permanent system skall vi unders

ö

ka s

ä

v

ä

l m

ö

jligheterna att raedge l

ä

ttnader vid det utdelande bolagets beskattning .som m

ö

jligheterna att lindra aktie

ä

garnas beskattning. 

Å

tg

ä

rderna skall i princip begr

ä

nsas till de fall d

å

 utdelning l

ä

mnas av b

ö

rsnoterade f

ö

retag. L

ä

ttnader p

å

aktie

ä

garniv

å

 skall i f

ö

rsta hand komma hush

å

llen till del.

Betr

ä

ffande avgr

ä

nsningen av v

ä

rt utipdratj 'o

ö

r f

ö

ljande till

ä

ggas. Vi har redan understrukit att nuvarande skatte­regler visar en p

å

taglig brist p

å

 neutralitet vid behand­lingen av olika placeringsformer och att skillnaderna f

ö

r­st

ä

rks med inflationen. Aktieplaceringarna 

ä

r missgynnade genom dubbelbeskattningen och 

ä

ven - vid nuvarande relation mellan v

ä

rdestegring ocl- inflation - genora real isa t ions-viiistreglernas utformning. Det 

ä

r angel

ä

get fr

å

n samh

ä

lls­ekonomisk synpunkt att ett mer neutralt system kan utforraas. Ett steg p

å

 v

ä

gen mot detta m

å

l 

ä

r att lindra beskattningen av aktieplaceringarna. Ett annat steg som kan visa sig n

ö

d­v

ä

ndigt 

ä

r att ompr

ö

va och delvis sk

ä

rpa beskattningen av andra placeringsformer. Den 

ö

vergripande lieci

ö

mning som det h

ä

r blir fr

å

ga om ing

å

r dock inte i v

å

rt uppdrag. Vi har till uppgift att anvisa en l

ä

mplig teknik f

ö

r stimulans av akfiesparandet. Behovet av 

ä

ndring i beskattningsreglerna f

ö

r andra kapitalplaceringar pr

ö

vas av statsmakterna i ett st

ö

rre sammanhang. Vi kan erinra oin att regeringen har avi­serat ott f

ö

rslag om sk

ä

rpning av realisationsvinstreglerna f

ö

r fas t igiieter, Det kan ocks

å

 n

ä

mnas att vi enligt v

å

ra huvudtl irekt i v har i uppdrag att l

ä

gga fram f

ö

rslag om en i

Prop. 1980/81:39

93

tiden obegr

ä

nsad skattskyldighet f

ö

r realisationsvinst vid f

ö

rs

ä

ljning av bostadsr

ä

tter. Vi r

ä

knar med att inom en snar framtid kunna 

å

terkomma meil f

ö

rslag i den fr

å

gan.

7.1.2  Riktlinjer f

ö

r ett provisoriu.ii

Inneb

ö

rden av de provisoriska 

å

tg

ä

rderna b

ö

r vara att genom l

ä

ttnader vid beskattningen 

å

stadkomma en 

ö

kning av den effektiva avkastningen p

å

 aktieplaceringar. Son framg

å

r av till

ä

ggsdirektiven kan detta resultat 

ä

tminstone teoretiskt - vi bortser tills vidare fr

ä

n de tekniska problemen - upp­n

å

s genom l

ä

ttnader vid antingen bolagens eller aktie

ä

garnas beskattn ing.

L

ä

ttnader vid bolagens beskattning kan genomf

ö

ras t,ex, p

å 

s

å

 s

ä

tt att bolagen f

å

r r

ä

tt att g

ö

ra avdrag f

ö

r verkst

ä

lld utdelning. En s

å

dan avdragsr

ä

tt skulle g

ö

ra det m

ö

jligt f

ö

r bolagen att dela ut ett visst givet utdelningsbelopp till l

ä

gre kostnad eller att utan kostnads

ö

kning h

ö

ja utdel­ningarna ach d

ä

rmed aktie

ä

garnas direktavkastning.

Å

tg

ä

rder p

å

aktie

ä

garniv

å

 kan inneb

ä

ra att inkomstskatten p

å 

utdelningsinkomster .s

ä

tts ner, vilket medf

ö

r att aktie

ä

gar­nas direktavkastning efter skatt 

ö

kar 

ä

ven vid of

ö

r

ä

ndrad utdelning. L

ä

ttnader vid beskattningen av realisations­vinster p

å

aktier f

å

r ocks

ä

 till resultat att den effektiva avkastningen p

ä

 aktieplaceringarna 

ö

kar. En 

ö

kning av den effektiva avkastningen genom 

å

tg

ä

rder p

å

 aktie

ä

garniv

å

ten­derar i sin tur att s

ä

nka kravet p

ä

 f

ö

rr

ä

ntning av riskka­pitalet, dvs, att reducera bolagens kapitalkostnader.

Det kan allts

å

f

ö

rv

ä

ntas att l

ä

mpligt avv

ä

gda 

ä

tg

ä

rder av det slag som vi h

ä

r har ber

ö

rt f

å

r positiva effekter p

å

 b

å

de utbuds- och ef terfr

å

gesidan. Vi har inte funnit det menings­fullt att f

ö

rs

ö

ka g

ö

ra n

ä

gon beloppsm

ä

ssigt preciserad prog­nos av effekterna i dessa h

ä

nseenden. D

ä

remot 

ä

r det ange­l

ä

get att kunna bilda sig en uppfattning om de individuella

Prop. 1980/81:39

94

oc;h statsfinansiella effekterna av olika 

å

tg

ä

rder. Med h

ä

n­syn till till

ä

ggsdirektivens klara inriktning p

å

 att uppn

å 

en stimulans av aktiesparandet har vi koncentrerat oss p

å 

att belysa vilka effekter 

å

tg

ä

rderna kan f

ä

 f

ö

r enskilda aktie

ä

gare i olika inkomstlagen. Vi har ocks

å

 uppskattat de statsfinansiella effekterna vid olika l

ä

ttnadsniv

å

er. En analys av 

å

tg

ä

rdernas l:ietydelse f

ö

r de enskilda f

ö

retagens kapitalkostnader skulle naturligtvis ocks

å

 ha intresse i sammanhanget. Med h

ä

nsyn till fr

å

gans komplicerade natur och den korta tid son vi har haft till v

å

rt f

ö

rfogande har vi dock tills vidare avst

å

tt fr

å

n en s

å

dan analys, I v

å

rt ner l

å

ngsiktiga arbete f

å

r vi anledning att behandla kapital­kostnadsfr

å

gan.

Vid valet och utformningen av 

å

tg

ä

rderna 

ä

r det viktigt att veta vilka grupper av placerare nan vill n

å

 (inriktningen), hur l

ä

ttnaderna skall f

ö

rdelas p

ä

 aktie

ä

gare i olika inkomstklasser (inkonstprofilen) och vilken l

ä

ttnadsniv

å

 och kostnadsram nan skall utg

å

 fr

å

n (omfattningen),

Vi har bed

ö

rat det som angel

ä

get att 

å

tg

ä

rderna f

ä

r en s

å 

bred inriktning som m

ö

jligt. Det 

ä

r viktigt att n

å

den stora gruppen av sm

å

sparare, dvs, hush

å

ll son i dag har sm

å

 eller inga aktieinnehav. Samtidigt 

ä

r det viktigt att reglerna inneh

å

ller incitament till ytterligare aktieplaceringar f

ö

r innehavarna av de st

ö

rre portf

ö

ljerna, eftersom dessa om­fattar huvuddelen av den befintliga aktiestocken hos hus­h

å

llen. M

å

let b

ö

r vara att b

å

de 

ö

ka spridningen av aktie­

ä

gandet och stimulera till ett 

ö

kat innehav hos dem som redan 

ä

ger aktier.

Å

tg

ä

rdernas inkonstprofi I har betydelse fr

ä

n flera synpunk­ter. En omst

ä

ndighet som vi har ansett oss b

ö

ra fasta stort avseende vid 

ä

r att de provisoriska 

å

tg

ä

rderna 

ä

r avsedda att inom n

å

got eller n

å

gra 

å

r kunna ers

ä

ttas av ett perma­nent system, f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen. Det 

ä

r viktigt att 

å

tg

ä

rderna inte f

å

r effekter som f

ö

rsv

å

rar en s

å

dan 

ö

verg

å

ng. On 

å

tg

ä

rderna f

å

r en inkomstprofil son nar-

Prop, 1980/81:39

95

kant avviker fr

ä

n den profil som ett pernanont systen kan t

ä

nkas ha, kan vissa grupper av aktie

ä

gare komma att tr

ä

ffas av en skattesk

ä

rpning vid t'3verg

å

ngen. Mot denna bakgrund b

ö

r man str

ä

va efter att ge 

å

tg

ä

rderna en inkomstprofil som kan f

ö

rv

ä

ntas st

ä

mma relativt n

ä

ra 

ö

verens med profilen i det permanenta systemet.

N

ä

r det g

ä

ller 

å

tg

ä

rdernas omfattning har i till

ä

ggsdirek­tiven framh

å

llits att den slutliga avv

ä

gningen faller utan­f

ö

r v

å

rt uppdrag. Samtidigt har understrukits att vi skall g

ö

ra vara ber

ä

kningar mot bakgrund av att det 

ä

r angel

ä

get att 

å

stadkomma en "verklig stimulans av aktiesparandet", I detta ra

å

ste ligga att 

å

tg

ä

rderna inte skall vara alltf

ö

r obetydliga. L

ä

ttnaderna m

å

ste ha en s

å

dan omfattning att man verkligen kan r

ä

kna med en positiv effekt p

å

 aktiemarknaden. Det 

ä

r i praktiken knappast m

ö

jligt att ange vilka l

ä

ttnader son beh

ö

vs f

ö

r att ge den avsedda effekten p

å

 aktienarkna-den. Med h

ä

nsyn till bl,a, f

ö

rh

å

llandena i andra l

ä

nder har vi valt att vid v

å

ra ber

ä

kningar i f

ö

rsta hand utg

å

fr

å

n en l

ä

ttnadsniv

å

och kostnadsran son i princip motsvarar en hal­vering av bolagsskatten p

ä

 uttlelado vinstnedel, I sannan-hanyet kan det finnas anledning att notera att i runda tal h

ä

lften av den bolagsskatt som bolagen betalar p

ä

 utdelade vinstmedel g

å

r till staten och den andra h

ä

lften till kon-munerna. 

Å

tg

ä

rder som inneb

ä

r att ungef

ä

r halva bolags­skatten elimineras kan ses som att den statliga dubbelbe­skattningen av utilelningarna upph

ä

vs. G

å

r nan ut

ö

ver denna niv

å

, kan s

ä

rskilda fr

å

gor on f

ö

rdelningen av skattened­s

ä

ttningen nellan stat och konnun aktualiseras. Vi f

å

r an­ledning att senare ber

ö

ra dessa fr

å

gor.

F

ö

r att de efterstr

ä

vade effekterna skall uppn

å

s 

ä

r det en­ligt v

å

r bed

ö

mning viktigt att f

ö

retag och placerare kan uppfatta l

ä

ttnaderna son en varaktig f

ö

rb

ä

ttring av villko­ren f

ö

r aktiesparandet. Santidigt m

å

ste man - som vi redan ber

ö

rt i v

å

rt resonemang on inkomstprofilen - beakta att 

å

tg

ä

rderna 

ä

r provisoriska i den meningen att de 

ä

r avsedda att avl

ö

sas av ett permanent system. Detta f

å

r betydelse i

Prop, 1980/81:39

96

bl.a, tekniskt h

ä

nseende. Det 

ä

r viktigt att reglerna inte utformas s

å

 att de f

ö

rsv

å

rar 

ö

verg

ä

ngen till ett permanent system eller p

ä

 annat s

ä

tt l

å

ser den fortsatta utvecklingen. Man b

ö

r undvika regler som inneb

ä

r att f

ö

retagen eller aktie

ä

garna tvingas att f

ö

r en begr

ä

nsad period g

ö

ra raer v

ä

sentliga 

ä

ndringar i sina redovisnings- eller deklara­tionsrutiner. S

å

 l

ä

ngt m

ö

jligt b

ö

r ocks

å

undvikas att skattemyndigheterna belastas genom tillf

ä

lliga oml

ä

ggningar.

Å

tg

ä

rderna b

ö

r inte heller i 

ö

vrigt medf

ö

ra n

ä

gra mer v

ä

sentliga ingrepp i regelsystemet.

Ä

ndam

å

let med de stimulans

å

tg

ä

rder som vi f

ö

resl

å

r 

ä

r ytterst att fr

ä

mja n

ä

ringslivets f

ö

rs

ö

rjning raed deb risk­kapital som leh

ö

vs f

ö

r investeringar och expansion av pro­duktionen. Mot den bakgrunden har det h

ä

vdats att det skulle vara en f

ö

rdel att kunna styra l

ä

ttnaderna s

å

 att de f

ö

re­tr

ä

desvis kommer just det riskkapital till del som placeras i "produktiva" f

ö

retag till skillnad fr

å

n f

ö

retag som kan anses driva en mer "spekulativ" verksamhet. Vi skall inte h

ä

r diskutera on en s

ä

dan distinktion kan uppr

ä

tth

å

llas p

å 

teoretiska grunder. Vad vi med s

ä

kerhet kan sl

å

 fast 

ä

r att det m

å

ste vara utomordentligt vanskligt att utforma prak­tiskt anv

ä

ndbara kriterier f

ö

r ett urval av f

ö

retag efter en s

å

dan grund. Tanken har t,ex. v

ä

ckts att l

ä

ttnaderna f

ö

r det enskilda f

ö

retaget eller dess aktie

ä

gare borde g

ö

ras bero­ende av antalet anst

ä

llda i f

ö

retaget. Enligt v

ä

r nening kan detta inte vara n

å

gon l

ä

nplig grund, Exenpelvis skulle kapitalintensiva f

ö

retag i produktionen - dvs. s

å

dana f

ö

re­tag som relativt sett kan vara mest beroende av en funge­rande riskkapitalf

ö

rs

ö

rjning - missgynnas av en s

ä

dan regel. Avgr

ä

nsningen skulle h

ä

rigenom f

ä

 inte 

ö

nskv

ä

rda styrnings­effekter. Den skulle ocks

å

snarast motverka en 

ö

kning av kapitalm

ä

ngden per sysselsatt i f

ö

retagen, dvs. g

å

rakt enot den utveckling son - enligt vad vi har angett i avsnitt 4.1 - hittills har legat bakom den 

ö

kade industriproduktionen. V

å

r slutsats 

ä

r att nan i detta sammanhang b

ö

r avst

å

 fr

å

n avgr

ä

nsningar av det h

ä

r ber

ö

rda slaget.

Prop. 1980/81:39

97

Det finns anledning att h

ä

r slutligen ber

ö

ra fr

ä

gan om 

å

t­g

ä

rdernas finansiering. Enligt direktiv som g

ä

ller f

ö

r alla nu arbetande kommitt

é

er (dir. 1980:20) skall kostnadskr

ä­

vande reformf

ö

rslag

å

tf

ö

ljas av f

ö

rslag till finansiering. I v

å

rt fall 

ä

r det knappast m

ö

jligt att precisera ett f

ö

rslag till finansiering. Det samraanh

ä

nger raed vad vi tidigare har anf

ö

rt. De 

å

tg

ä

rder som vi skall f

ö

resl

å

 utg

ö

r ett av flera led i den mer 

ö

vergripande oml

ä

ggning som beh

ö

vs f

ö

r att 

å

stadkomma en st

ö

rre likformighet vid beskattningen av olika former av sparande. Det finns med andra ord ett p

å

tagligt saraband raellan de 

å

tg

ä

rder sora vi skall f

ö

resl

å

 och t.ex. de aviserade sk

ä

rpningarna av realisationsvinstreglerna f

ö

r fastigheter. Det torde vara n

ö

dv

ä

ndigt att se 

å

tg

ä

rderna sora en helhet d

ä

r sk

ä

rpningar i ett avseende f

å

r finansiera l

ä

ttnader i ett annat avseende. F

ö

r v

å

r del kan vi knappast g

ö

ra mer 

ä

n att h

ä

nvisa till detta samband. Med h

ä

nsyn till s

å

v

ä

l avgr

ä

nsningen av v

ä

rt uppdrag som den 

ö

versyn av rea­lisationsvinstregler ra.ra. sora g

ö

rs i annat sammanhang har vi inte ansett det m

ö

jligt att n

ä

rmare 

ä

n nu har skett g

å

 in p

å 

finansieringsfr

å

gan.

7.1.3  Till

ä

mpningsomr

å

de m. m.

Fnligt till

ä

ggsdirektiven b

ö

r 

å

tg

ä

rderna begr

ä

nsas till de fall d

ä

r utdelning l

ä

mnas av svenska f

ö

retag som 

ä

r noterade p

å

 b

ö

rsen (A-listan) eller p

å

fondhandlarlistan. Som n

ä

mnts i kap. 3 kommer fondhandlarlistan att upph

ö

ra senast vid utg

å

ngen av 

å

r 1981.

Aktiefonderna har den viktiga uppgiften att medverka till en spridning av aktie

ä

gandet. Mot den bakgrunden finns det en­ligt v

å

r mening sk

ä

l att l

å

ta

å

tg

ä

rder sora 

ä

r inriktade p

å 

att reducera skatten p

ä

 utdelningsinkomster bli till

ä

mpliga

ä

ven p

å

 utdelning fr

ä

n svenska aktiefonder. Samtidigt m

å

ste beaktas att fonderna kan omfatta 

ä

ven andra v

ä

rdepapper

ä

n aktier i svenska b

ö

rsf

ö

retag, t. ex. obligationer. En f

ö

r­uts

ä

ttning f

ö

r att utdelning fr

å

n en aktiefond skall f

å

 del

7 

Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 39

Prop. 1980/81:39

98

av l

ä

ttnaderna b

ö

r vara att fonden huvudsakligen best

å

r av aktier i svenska b

ö

rsf

ö

retag.

N

ä

r det g

ä

ller kretsen av de f

ö

retag som skall ber

ö

ras av 

å

tg

ä

rderna vill vi slutligen framh

å

lla att fr

å

gan om de kooperativa f

ö

retagens f

ö

rs

ö

rjning med riskkapital behandlas av kooperationsutredningen (I 1977:01) och allts

å

 faller helt utanf

ö

r v

å

rt uppdrag.

Vad h

ä

refter betr

ä

ffar fr

å

gan om vilka grupper av aktie

ä

gare som skall omfattas av v

å

ra f

ö

rslag g

ä

ller enligt till

ä

ggs­direktiven att l

ä

ttnader p

ä

 aktie

ä

garniv

å

 i f

ö

rsta hand b

ö

r komma hush

å

llen till del. Letta betyder att l

ä

ttnaderna skall medges n

ä

r den utdelningsber

ä

ttigade 

ä

r en fysisk per­son. Enligt v

ä

r uppfattning b

ö

r dock 

ä

ven d

ö

dsbon i vissa fall kunna f

ä

 del av l

ä

ttnaderna. Av sk

ä

l som vi redovisar i kap. 8 har vi gjort bed

ö

mningen att l

ä

ttnader d

ä

remot inte b

ö

r medges n

ä

r utdelningen bel

ö

per p

ä

 aktier som en fysisk person eller ett d

ö

dsbo 

ä

ger indirekt genora ett handelsbolag.

Vi har utg

å

tt fr

å

n att l

ä

ttnader p

å

 aktie

ä

garniv

å

skall medges bara i de fall d

ä

 utdelningen utg

ö

r int

ä

kt av kapital f

ö

r den utdelningsber

ä

ttigade (allts

å

inte int

ä

kt av r

ö

rel­se) och d

å

denne 

ä

r skattskyldig f

ö

r utdelningen enligt 53 S 1 mom, KL och 6 

§

 1 mom. SIL, Skattskyldighetskravet inneb

ä

r f

ö

r en fysisk person att han skall ha varit bosatt i .Sverige n

ä

r utdelningen blev tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning och f

ö

r ett d

ö

dsbo i princip att den avlidne vid tiden f

ö

r fr

å

nf

ä

llet skall ha varit bosatt h

ä

r i landet.

Enligt till

ä

ggsdirektiven skall vi ocks

å

ö

verv

ä

ga om det 

ä

r m

ö

jligt att raed begr

ä

nsade 

å

tg

ä

rder, som inte medf

ö

r n

å

gra v

ä

sentliga ingrepp i nuvarande system, ge institutionella placerare del av vissa l

ä

ttnader. Till institutionella placerare som h

ä

r kan komma i fr

å

ga h

ö

r fr

ä

mst investment­f

ö

retagen, aktiefonderna, f

ö

rs

ä

kringsf

ö

retagen samt vissa stiftelser och r

ö

relsedrivande f

ö

retag. De institutionella

Prop. 1980/81:39

99

placerarna spelar en viktig roll p

å

 aktiemarknaden och deras andel av aktiestocken i b

ö

rsnoterade f

ö

retag har successivt 

ö

kat (jfr kap. 3). Vid utformningen av v

å

ra f

ö

rslag till ett permanent .system f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen skall vi enligt till

ä

ggsdirektiven uppm

ä

rksararaa dessa placerares situation och beakta intresset av att ge t.ex. investment­f

ö

retagen tillr

ä

ckliga incitament och m

ö

jligheter att 

ö

ka sina placeringar av riskkapital i n

ä

ringslivet.

Delvis mycket komplicerade regler g

ä

ller f

ö

r beskattningen av de utdelningsinkomster och de v

ä

rdestegringsvinster p

å 

aktier som redovisas av de institutionella placerarna. Vi har i enlighet med till

ä

ggsdirektiven diskuterat m

ö

jlighe­terna att genom tillf

ä

lliga ingrepp i regelsystemet uppn

å 

den avsedda stimulanseffekten. V

å

r slutsats 

ä

r emellertid att det knappast 

ä

r m

ö

jligt att utan relativt genomgripande 

ä

ndringar 

å

stadkomma effekter sora f

å

r n

å

gon betydelse. S

å

dana 

ä

ndringar f

å

r 

ö

verv

ä

gas i v

å

rt mer l

å

ngsiktiga arbete raen l

ä

rapar sig inte i ett provisorium.

7 . 2      

Å

tg

ä

rder p

å

bolagsniv

å

7.2.1    Inledning

Enligt till

ä

ggsdirektiven skall vi unders

ö

ka m

ö

jligheterna att stimulera aktiesparandet genom 

å

tg

ä

rder p

ä

 bolagsniv

ä

. N

ä

rmare best

ä

mt skall vi unders

ö

ka ora det 

ä

r m

ö

jligt "att inf

ö

ra ett provisoriskt avdrag f

ö

r utdelning eller en till­f

ä

llig s

ä

nkning av bolagsskattesatsen som f

å

r betydelse 

ä

ven i fr

ä

ga om s

å

dana utdelningar som inte ger r

ä

tt till Annell­avdrag" .

Av detta framg

å

r att v

ä

r unders

ö

kning skall avse m

ö

jlighe­terna att tillf

ä

lligt lindra skattebelastningen p

å

 utdelade vinstmedel genom 

å

tg

ä

rder p

å

 bolagsniv

å

. I uppdraget ing

å

r inte att l

ä

gga fram f

ö

rslag om en s

å

dan tempor

ä

r neds

ä

ttning av bolagsskattesatsen som omfattar 

ä

ven kvarh

å

llna vinster

Prop. 1980/81:39

100

och allts

å

 kommer bolagen till del oberoende av om de l

ä

mnar utdelning. Vi kan dock notera att en 

ä

tg

ä

rd av det slaget i och f

ö

r sig skulle kunna f

å

 verkningar som 

ä

r positiva fr

ä

n de synpunkter vi har att beakta. En tempor

ä

r neds

ä

ttning av bolagsskattesatsen kan s

å

lunda f

å

 en viss soliditetsf

ö

r­st

ä

rkande effekt, t.ex. genom att bolagen under neds

ä

tt-ningsperioden uppl

ö

ser obeskattade reserver och f

ö

r 

ö

ver vinstmedel till aktiekapitalet genom fondemission.

Av direktiven framg

å

r ocks

ä

 att vi inte liar anledning att 

ö

verv

ä

ga n

å

gon utvidgning av nuvarande Annel l-avclrag, Ut­rymmet f

ö

r detta avdrag, som medges endast i fr

å

ga om ut­delning p

ä

 nyemitterade aktier, f

ö

rdubblades s

ä

sent som h

ö

sten 1978 (med verkan vid nyemissioner som genomf

ö

rs efter utg

å

ngen av 

å

r 1978), Numera medges ett totalt avdrag som 

ä

r lika stort som det belopp som har betalats in f

ö

r de nya aktierna. Avdraget f

ä

r fritt f

ö

rdelas p

ä

 en 20-

å

rsperiod, Det f

ä

r dock inte n

ä

got 

ä

r 

ö

verstiga 10 % av det inbetalade beloppet och det f

å

r inte 

ö

verstiga den utdelning som har f

ö

rfallit till betalning under 

å

ret. Det 

ä

r tveksamt om bolagen i allm

ä

nhet skulle kunna utnyttja en ytterligare h

ö

jning. En tillf

ä

llig h

ö

jning kan i varje fall inte v

ä

ntas ge n

ä

gon stimulanseffekt av betydelse.

Vad vi liar att ta st

ä

llning till 

ä

r om det 

ä

r m

ö

jligt att vidta s

å

dana provisoriska 

å

tg

ä

rder p

å

 bolagsniv

å

son 

är 

generella i den meningen att de omfattar utdelningar p

å

s

å

v

ä

l 

ä

ldre som nyemitterade aktier. De 

å

tg

ä

rder som d

å

 st

å

r till buds 

ä

r en s

ä

nkning av bolagsskattesatsen p

ä

 utdelade vinstmedel eller ett avdrag f

ö

r verkst

ä

lld utdelning. Dessa metoder skiljer sig 

å

t i formellt ocli tekniskt h

ä

nseende. Principiellt har de samma inneb

ö

rd. En neds

ä

ttning av skattesatsen p

å

 utdelad vinst till h

ä

lften ger samma resul­tat som om avdrag medgavs f

ö

r halva utdelningen och en ore­ducerad skattesats applicerades p

å

 det belopp som 

å

terst

å

r efter avdraget. En neds

ä

ttning av skattesatsen till en tredjedel 

ä

r likv

ä

rdig med ett avdrag f

ö

r 2/3 av utdelningen

Prop. 1980/81:39

101

etc. Fullt avdrag f

ö

r utdelning inneb

ä

r att skattesatsen p

ä 

utdelade vinstnedel 

ä

r noll.

F

ö

r enkelhetens skull behandlar vi i forts

ä

ttningen bara avdragsmetoden. Vad vi s

ä

ger ora den har giltighet 

ä

ven i fr

å

ga om ett system med olika skattesatser f

ö

r utdelad och kvarh

ä

llen vinst.

Ett generellt avdrag f

ö

r utdelningar inneb

ä

r att det f

ö

rsta ledet i dubbelbeskattningen reduceras eller - vid 100 % avdrag - helt elimineras. H

ä

rigenom s

ä

nks bolagens kapital­kostnader f

ö

r egenkapitalet. Avdraget b

ö

r bl.a, ge incita­ment till utdelningsh

ö

jningar som kan medverka till en 

ö

k­ning av utbudet av riskkapital, I v

å

ra till

ä

ggsdirektiv ut­talas att det 

ä

r ett rimligt antagande att en avdragsmetod och ett avr

ä

kningssystem p

å

 sikt ger likv

ä

rdiga ekonomiska resultat.

Det nu sagda g

ä

ller i f

ö

rsta hand ett permanent avdrags­system. Man kan st

ä

lla sig mer tveksam till betydelsen av ett tempor

ä

rt avdrag. I och f

ö

r sig torde en s

å

dan

å

tg

ä

rd kunna f

å

 en viss positiv effekt p

ä

 emissionsverksanhet och aktiekurser. En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r detta torde dock vara att avdraget blir relativt stort. Ett tillf

ä

lligt avdrag som omfattar bara en mindre del av utdelningsbeloppet torde f

ä 

ringa effekt. Som enda stimulans

å

tg

ä

rd skulle ett s

å

dant avdrag i varje fall vara helt otillr

ä

ckligt.

I varje system som bygger p

å

 att dubbelbeskattningen skall lindras genom att bolagen f

å

r avdrag f

ö

r verkst

ä

lld utdel­ning aktualiseras tv

å

 s

ä

rskilda fr

ä

gor. Den ena g

ä

ller be­handlingen av utdelning som l

ä

mnas till andra inhemska bo­lag. Den andra g

ä

ller den utdelning som g

å

r till aktie

ä

gare i utlandet. I det f

ö

ljande beskriver vi f

ö

rst vilka problem som uppkommer och vilka principl

ö

sningar som 

ä

r t

ä

nkbara. Avslutn intjsvis g

ö

r vi en bed

ö

mning av om det 

ä

r m

ö

jligt att genomf

ö

ra de erforderliga 

ä

ndringarna i ett provisorium.

Prop. 1980/81:39

102

7.2.2    Utdelning till svenska bolag

Som framg

å

tt av redog

ö

relsen i avsnitt 2.2.2 inneh

å

ller punkt 1 av anvisningarna till 54 

§

 KL detaljerade regler om hur aktiebolagens utdelningsinkomster skall behandlas. Ett avdrag f

ö

r utdelning m

å

ste samordnas ned dessa regler. Ett system d

ä

r aktiebolagen fick avdrag f

ö

r verkst

ä

lld utdelning och utdelningen utan inskr

ä

nkning var skattefri hos motta­gande bolag kunde ge inte 

ö

nskv

ä

rda effekter. Om ett moder­bolag har en r

ö

relse f

ö

rlagd till ett dotterbolag, skulle 

ö

verskottet av r

ö

relsen kunna helt undg

å

 beskattning i bo­lagssektorn trots att n

å

gon utdelning till de slutliga aktie

ä

garna inte sker (dotterbolaget f

å

r avdrag f

ö

r utdel­ning till moderbolaget, moderbolaget beskattas inte f

ö

r utdelningen).

Samordningen kan ske p

ä

tv

å

 principiellt olika s

ä

tt. En m

ö

jlighet kan vara att g

ö

ra det utdelande bolagets avdrags-r

ä

tt beroende av hur utdelningen behandlas hos mottagaren. Den andra v

ä

gen 

ä

r att modifiera de beskattningsregler sora g

ä

ller f

ö

r mottagaren.

I 7 

§

 Annell-lagen finns regler som syftar till att 

å

stad­komma en viss grad av samordning mellan avdraget och best

ä

m­melserna om skattefrihet f

ö

r mottagen utdelning (se avsnitt 2.1). En f

ö

rsta fr

å

ga 

ä

r om denna samordningsmodell 

ä

r an­v

ä

ndbar 

ä

ven i ett system som 

ä

r generellt i den meningen att avdrag medges f

ö

r utdelning p

ä

 s

å

v

ä

l 

ä

ldre som nyemit­terade aktier.

Till en b

ö

rjan b

ö

r understrykas att avsikten med Annell-av­draget inte har varit att generellt lindra dubbelbeskatt­ningen av utdelade vinstmedel. Vad man har velat uppn

å

ä

r en stimulans av nyemissionsverksamheten. Avsikten 

ä

r att avdrag i princip skall medges bara i de fall d

å

 nytt riskkapital har tillf

ö

rts aktiebolagen fr

å

n aktie

ä

gare utanf

ö

r bolags­sektorn.

Prop. 1980/81:39

103

Med h

ä

nsyn till avdragets relativt begr

ä

nsade karakt

ä

r

ä

r det naturligt att man inte har f

ö

rs

ö

kt uppn

å

 den 

ö

nskade sanordningen genora att andra reglerna f

ö

r behandling av aktiebolagens utdelningsinkomster, I st

ä

llet har man gjort vissa s

ä

rskilda begr

ä

nsningar i det utdelande bolagets av­dragsr

ä

tt. Utg

å

ngspunkten har varit att man vill f

ö

rhindra att avdrag medges i de fall d

å

 en nyemission visserligen har genonf

ö

rts inom en koncern men n

å

got nytt kapital inte har tillf

ö

rts fr

å

n aktie

ä

gare utanf

ö

r bolagssektorn. Med denna utg

å

ngspunkt har man ansett det motiverat att v

ä

gra avdrag n

ä

r det utdelande bolaget 

ä

r dotterbolag till ett annat bolag. On n

ä

mligen avdrag medgavs i s

å

dana fall, skulle det bli m

ö

jligt f

ö

r en koncern att genom omplacering av till­g

å

ngarna inon koncernen f

å

 Annell-avdrag trots att n

å

got nytt kapital inte har tillf

ö

rts utifr

å

n,

Sanna resonenang har ansetts till

ä

mpligt 

ä

ven i andra fall d

ä

r utdelningen uppb

ä

rs av ett aktiebolag sora inte 

ä

r skatt­skyldigt f

ö

r utdelningen. Som en allm

ä

n princip har i f

ö

r­arbetena till Annell-lagstiftningen fastslagits att avdrag borde v

ä

gras i de fall d

ä

aktie

ä

garen 

ä

r frikallad fr

å

n skattskyldighet f

ö

r utdelning men skattskyldig f

ö

r r

ä

nta. Det har dock inte ansetts m

ö

jligt att g

ö

ra avdragsr

ä

tten f

ö

r utdelning till varje enskild aktie

ä

gare beroende av just den aktie

ä

garens skattesituation. En s

å

dan ordning skulle tvinga det utdelande bolaget till ett betungande utredningsarbete och det skulle vara sv

å

rt eller om

ö

jligt att vid deklara­tionstillf

ä

llet avg

ö

ra hur stort avdragsutrymmet 

ä

r. Man har d

ä

rf

ö

r varit tvungen att arbeta ned relativt grova schablon­regler. Dessa har beskrivits i avsnitt 2,1,

Ä

r dessa schablonregler anv

ä

ndbara i ett systen d

ä

r avdrags-r

ä

tten utvi

ä

ven utdelning p

å

ä

ldre aktier? Enligt v

å

r nening m

å

ste svaret bli nekande. Son en s

ä

rskilfl sv

å

righet kan n

ä

nnas behandlingen av utileln imjar till f

ö

rvaltningsf

ö

retag. Annell-reglerna inneb

ä

r att avdracj v

ä

gras f

ö

r utdelning till ett moderbolag son

ä

r f

ö

rvalt­ ningsf

ö

retag 

ä

ven om moderbolaget omedelbart vidareutdelar

Prop. 1980/81:39

104

(Set mottagna beloppet. Denna begr

ä

nsning motiveras - som redan antytts - av att man har velat f

ö

rhindra att dotter­bolaget f

å

r Annell-avdrag i det fall d

å

 n

å

got nytt kapital inte har tillf

ö

rts koncernen. I ett avdragssystem sora syftar till att ge en generell lindring i dubbelbeskattningen av utdelade vinstraedel 

ä

r begr

ä

nsningen d

ä

remot inte motiverad och den kan f

å

 direkt ol

ä

mpliga effekter. 

Ä

ven i 

ö

vrigt leder 7 

§

 Annell-lagen till oj

ä

mnheter. I vissa fall medges avdrag f

ö

r utdelning till en ninoritetsaktie

ä

gare som inte 

ä

r skattskyldig f

ö

r utdelningen. I andra fall blir resulta­tet det omv

ä

nda; avdrag f

ö

r utdelning till en minoritets­aktie

ä

gare v

ä

gras trots att aktie

ä

garen beskattas f

ö

r utdel­ningen, s

ä

dana oj

ä

mnheter har ansetts kunna accepteras s

å 

l

ä

nge avdraget har en begr

ä

nsad r

ä

ckvidd. Med ett generellt avdrag blir ol

ä

genheterna raer p

å

tagliga.

V

ä

r slutsats 

ä

r att Annell-lagstiftningens modell f

ö

r san­ordning av avdraget f

ö

r utdelning och reglerna f

ö

r behand­ling av aktiebolagens utdelningsinkonster inte 

ä

r l

ä

mplig i ett system med ett generellt avdrag. Helt allm

ä

nt f

ö

refaller det mindre l

ä

mpligt att i ett generellt avdragssystem f

ö

r­s

ö

ka 

å

stadkomma samordningen genom en begr

ä

nsning i det ut­delande bolagets avdragsr

ä

tt. F

ö

ljden av en s

å

dan begr

ä

ns­ning blir bl.a. att ett bolag, som har valt att anskaffa kapital genom nyemission och d

ä

rvid har beaktat effekterna av avdraget, sedermera kan f

ö

rlora avdragsr

ä

tten om en viss del av aktierna i bolaget byter 

ä

gare.

Det alternativ som d

å

å

terst

å

r 

ä

r att modifiera reglerna f

ö

r behandling av aktiebolagens utdelningsinkonster. Hur regler­na i s

å

 fall skulle utformas blir beroende av an det gene­rella utdelningsavdraget 

ä

r totalt eller partiellt. I det f

ö

ljande skall vi uppn

ä

rksanna hur fr

å

gari har l

ö

sts i ett par andra l

ä

nder.

Prop. 1980/81:39

105

Fullt avdrag

I detta fall ligger det n

ä

rnast till hands att upph

ä

va skattefriheten f

ö

r mottagen utdelning. Aktiebolagen skulle allts

å

 i forts

ä

ttningen beskattas f

ö

r samtliga utdelnings­inkomster. 

Å

andra sidan skulle de f

å

 r

ä

tt till fullt avdrag f

ö

r vidareutdelning. I ett s

å

dant system kommer det f

ö

rsta ledet i dubbelbeskattningen att elimineras under f

ö

ruts

ä

tt-nincj att bolagen omedelbart vidareutdelar mottagna utdel-nincjar. Om utdelningsinkomsterna fonderas hos det nottagande bolaget, tr

ä

ffas de d

ä

remot i princip av beskattning. Det torde vara n

ö

dv

ä

ndigt att inf

ö

ra s

ä

rskilda regler son g

ö

r det m

ö

jligt f

ö

r bolaget att undvika beskattning 

ä

ven n

ä

r utdelningsinkomsterna fonderas n

å

gra 

ä

r.

I detta sammanhang har det intresse att se hur det norska skattesystemet 

ä

r utformat. I Norge har raan sedan 

å

r 1969 regler som i princip medf

ö

r att dubbelbeskattningen av ut­delade vinstmedel helt elimineras. Vid den statliga taxe­ringen f

å

r bolagen avdrag f

ö

r utdelning som verkst

ä

lls fr

å

n 

å

rets 

ö

verskott. Ett bolag sora g

ö

r en s

å

dan utdelning har dessutom r

ä

tt till avdrag f

ö

r avs

ä

ttning till en fond f

ö

r utdelningsreglering. Detta avdrag f

ä

r dock inte 

ö

verstiga 1 % av aktiekapitalet plus reservfonden vid

å

rets ing

å

ng. Utdelning som ett senare 

å

r r

ä

knas av mot fonden ber

ä

ttigar givetvis inte till nytt avdrag. Har en fondavs

ä

ttning inte tagits i anspr

å

k inom en fem

å

rsperiod,

å

terf

ö

rs den till beskattning. Vid den proportionella koramunalbeskattningen har man valt en annan l

ö

sning. H

ä

r f

å

r bolagen inte avdrag f

ö

r utdelning. F

ö

rsta ledet av dubbelbeskattningen har allts

ä

 beh

å

llits. I st

ä

llet 

ä

r aktie

ä

garna befriade fr

ä

n komraunalskatt p

å

 mottagen utdelning.

Partiellt avdrag

Om bara en viss del av den verkst

ä

llda utdelningen 

ä

r av­ dragsgill, 

ä

r den beskrivna (="norska") modellen inte l

ä

np-

Prop. 1980/81:39

106

lig. Man kan d

ä

i st

ä

llet anv

ä

nda en modell som p

å

minner om de regler som f.n. g

ä

ller f

ö

r f

ö

rvaltningsf

ö

retagen. Ett aktiebolag skulle i princip vara skattskyldigt f

ö

r alla utdelningsinkoraster men skulle undg

å

beskattning ora vidare­utdelning sker. 

Ä

ven i ett systera av detta slag kan man ha regler som g

ö

r det m

ö

jligt att utan of

ö

rdelaktiga beskatt­ningskonsekvenser fondera mottagen utdelning under n

å

gra

I V

ä

sttyskland till

ä

mpades fram till 

å

r 1977 ett system d

ä

r lindring i dubbelbeskattningen medgavs genon differentiering av bolagsskatten (men utan nuvarande avr

ä

kning hos aktie­

ä

garna). Bolagsskattesatsen var 51 % p

ä

 kvarh

å

llna vinstme­del och 15 % p

ä

 utdelad vinstD (eftersom underlaget f

ö

r full bolagsskatt inte reducerades med den skatt som utgick p

ä

 den utdelade vinsten, var den effektiva skattesatsen p

å

 utdelad vinst i sj

ä

lva verket 23,5 %). Som tidigare n

ä

mnts 

ä

r ett s

å

dant system likv

ä

rdigt med ett system med partiellt av­drag. Ett moderbolag var i princip befriat fr

å

n skatt p

å 

utdelning fr

å

n dotterbolag. Skattefrihet medgavs dock bara under f

ö

ruts

ä

ttning att moderbolaget omedelbart vidareut-delade uppburen utdelning. Om medlen inte omeilelbart vidare- , utdelades, tr

ä

ffades de av en s

ä

rskild skatt p

å

 36 % (s.k. Nachsteuer). Denna skatt rest i tuerades, oht medlen senare delades ut.

7.2.3     Utdelning till aktie

ä

gare i utlandet

Den st

ö

rsta sv

å

righeten med ett generellt avdragssystem 

ä

r att uppr

ä

tth

å

lla en rimlig beskattning av de vinstmedel son delas ut till aktie

ä

gare i utlandet. Om det utdelande bo­laget f

å

r avdrag f

ö

r utdelningen och aktie

ä

garna beskattas bara inom ramen f

ö

r kujiongska tten, kan resultatet bli att det svenska skatteuttaget p

ä

 vinstmedlen blir oacceptabelt

Till detta kom en till

ä

ggsskatt p

ä

 ca 1,5 resp.

Prop. 1980/81:39

107

l

å

gt. Till detta kommer andra ol

ä

genheter. I m

ä

nga l

ä

nder 

ä

r de inhemska bolagen befriade fr

å

n skatt p

å

 utdelning fr

å

n utl

ä

ndska dotterbolag. Om ett svenskt bolag l

ä

mnat utdelning till ett noderbolag i ett s

å

dant land och har r

ä

tt till av­drag f

ö

r utdelningen, f

å

r koncernen en betydligt f

ö

rn

å

nli-gate skattesituation 

ä

n de svensk

ä

gda koncernerna. Dotter­bolaget kan f

ö

ra 

ö

ver hela sitt 

ö

verskott till moderbolaget i form av utdelning och kan d

ä

rigenom reducera eller elimi­nera bolagsbeskattningen i Sverige, Vie! behov kan moderbo­laget reinvestera de utdelade medlen i dotterbolaget genom l

å

n eller tillskott av nytt aktiekapital. Den utlands

ä

gda koncernen kan p

ä

 detta s

ä

tt driva verksamheten vidare utan svensk bolagsbeskattning trots att inte n

ä

gon del av 

ö

ver­skottet delas ut till de slutliga aktie

ä

garna. Problem av detta .slag har gjort att raan i vissa l

ä

nder har 

ö

vergett eller avst

å

tt fr

å

n att inf

ö

ra ett generellt avdragssystera.

Det h

ä

r ber

ö

rda problemet aktualiserades n

ä

r Annell-lag-stiftningen skulle genomf

ö

ras. Som framg

ä

r av redog

ö

relsen i avsnitt 2,1 valde man den schablonm

ä

ssiga l

ö

sningen att av­drag i princip v

ä

gras om ett eller flera utl

ä

ndska bolag -ensamma eller tillsaramans med t,ex, svenska aktiebolag som inte 

ä

r skattskyldiga f

ö

r utdelningen - innehar aktiemajori­teten i det utdelande bolaget. Ett utl

ä

ndskt bolags aktie­innehav kan dock p

å

 detta s

ä

tt hindra avdrag bara i de fall d

å

 bolaget 

ä

r helt befriat fr

å

n kupongskatt.

Ä

nnu en g

å

ng inst

ä

ller sig fr

å

gan om Annell-lagstiftningens modell 

ä

r anv

ä

ndbar i ett system ned generell avdragsr

ä

tt. Flera sk

ä

l kan anf

ö

ras mot detta. F

ö

r det f

ö

rsta 

ä

r modellen inte s

ä

rskilt effektiv. Endast i det f

ä

tal fall d

ä

r utdel­ningen p

ä

 grund av ett dubbelbeskattningsavtal

ä

r helt un­dantagen fr

å

n svensk kupongskatt kommer enligt 7 S Annell-lagen ett utl

ä

ndskt bolags aktieinnehav att hindra avcJrag. Denna ordning har ansetts acceptabel s

å

 l

ä

nge det 

ä

r fr

å

ga om ett utdelningsavdrag som har Annell-avdragets begr

ä

nsade r

ä

ckvitld. Med ett generellt avdrag blir modellen otillr

ä

ck-lig.

Prop. 1980/81:39

108

F

ö

r det andra 

ä

r det knappast m

ö

jligt att anv

ä

nda Annell-modellen p

å

 utdelning till utl

ä

ndska bolag, om nan - i en­lighet ned vad vi nyss f

ö

rutsatt - skulle avst

å

 fr

å

n en motsvarande begr

ä

nsning betr

ä

ffande utdelning till svenska aktiebolag. En s

ä

rbehandling av utlands

ä

gda bolag skulle kunna komma i strid med det diskrimineringsf

ö

rbud som finns i flertalet av v

å

ra dubbelbeskattningsavtal.

Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r knappast en framkomlig v

ä

g att f

ö

rs

ö

ka l

ö

sa problemet med utlands

ä

gda koncerner genom begr

ä

nsningar i avdragsr

ä

tten. Den metod som d

å

 kunde tyckas ligga n

ä

rmast till hands 

ä

r att ta ut en tillr

ä

ckligt h

ö

g kupongskatt. 

Ä

ven ora det finns exempel p

å

 att en relativt h

ö

g k

ä

llskatte-sats har godtagits i internationella sammanhang, torde dock regelm

ä

ssigt g

ä

lla att man vid f

ö

rhandlingar ora dubbelbe­skattningsavtal inte kan r

ä

kna med att f

å

geh

ö

r f

ö

r en h

ö

gre k

ä

llskattesats f

ö

r utdelning 

ä

n 10-15 %.

En kupongskatt p

å

15 % skulle inte ge ett tillr

ä

ckligt skatteuttag p

ä

 de vinstnedel som med avdragsr

ä

tt delas ut till utl

ä

ndska moderbolag. Andra 

å

tg

ä

rder skulle f

ä

ö

ver­v

ä

gas. Som tidigare n

ä

mnts har man i Norge h

ö

jt niv

å

n p

ä 

skatteuttaget genom att beh

å

lla den kommunala beskattningen av bolagsinkomsten (vid den kommunala beskattningen f

ä

r bo­lagen inte avdrag f

ö

r utdelning; den ekonomiska dubbelbe­skattningen undanr

ö

js genom att aktie

ä

garna 

ä

r befriade fr

å

n konmunalskatt p

å

 utdelningsinkonsten). Konnunalskatten p

å 

det utdelande bolagets vinst plus 10-15 % kupongskatt har i Norge ansetts ge ett skatteuttag av acceptabel storlek. Det b

ö

r dock franh

å

llas att kupongskatten inte ger full kompen­sation f

ö

r statsskatten p

å

bolagsinkomsten.

7,2.4     Sammanfattning och slutsatser

Fnligt till

ä

ggsdirektiven skall vi g

ö

ra en bed

ö

mning av om det 

ä

r m

ö

jligt att utan st

ö

rre ingrepp i nuvarande regel-

Prop. 1980/81:39

109

system vidta provisoriska 

ä

tg

ä

rder p

å

 bolagsniv

å

. De 

å

tg

ä

r­der som kommer i fr

ä

ga 

ä

r ett provisoriskt avdrag f

ö

r verk­st

ä

lld utdelning eller en tillf

ä

llig s

ä

nkning av bolags­skattesatsen p

å

 utdelade vinster. Eftersom dessa 

å

tg

ä

rder i Rak har sanma inneb

ö

rd har vi begr

ä

nsat oss till att disku­tera avdragsmetoden,

X 

inledningen framh

ö

ll vi att det finns tv

å

 s

ä

rskilda fr

å

gor som man m

ä

ste ta st

ä

llning till n

ä

r man 

ö

verv

ä

ger att inf

ö

ra ett generellt avdrag f

ö

r verkst

ä

lld utdelning. Den ena avser behandlingen av utdelning .som l

ä

ranas till andra svenska bo­lag. Den andra g

ä

ller utdelning sora l

ä

mnas till aktie

ä

gare i utlandet.

Vad f

ö

rst betr

ä

ffar utdelning till andra svenska bolag har vi konstaterat att ett avdrag m

ä

ste samordnas raed de rela­tivt koraplicerade best

ä

mmelser som reglerar aktiebolagens skattskyldighet f

ö

r mottagna utdelningar (anvisningarna till 54 

§

 KL), De samordningsregler som finns i Annell-1agstift-ningen 

ä

r enligt v

å

r mening inte l

ä

mpade f

ö

r ett system d

ä

r avdragsr

ä

tten omfattar utdelning p

å

 b

å

de 

ä

ldre och nyemit­terade aktier. I st

ä

llet torde det bli n

ö

dv

ä

ndigt att ganska radikalt omarbeta best

ä

mmelserna i anvisningarna till 54 

§ 

KL.

Ä

ven n

ä

r det g

ä

ller de utdelningar sora l

ä

mnas till aktie­

ä

gare i utlandet har vi funnit att relativt genomgripande 

ä

tg

ä

rder beh

ö

vs f

ö

r att s

ä

kerst

ä

lla en rimlig beskattnings-niv

å

. Det torde bl.a. bli n

ö

dv

ä

ndigt att f

ä

 till st

å

nd s

å­

dana 

ä

ndringar i v

å

ra dubbelbeskattningsavtal med andra l

ä

nder att en relativt h

ö

g kupongskatt kan tas ut i Sverige.

Av det anf

ö

rda framg

å

r att ett systen med generell avdrags­r

ä

tt f

ö

r verkst

ä

lld utdelning inte kan inf

ö

ras utan v

ä

sent­liga ingepp i nuvarande skatteregler. Vi m

å

ste d

ä

rf

ö

r av­styrka att 

å

tg

ä

rder p

ä

 bolagsniv

å

 vidtas inom r

å

nen f

ö

r det nu aktuella provisoriet, Santidigt vill vi understryka att

Prop. 1980/81:39

110

vi d

ä

rned inte har tagit st

ä

llning till hur ett pernanent systen f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen b

ö

r utfornas.

7.3       

Å

tg

ä

rder p

ä

aktie

ä

garniv

å

I detta avsnitt diskuterar vi olika 

ä

tg

ä

rder son har till syfte att 

ö

ka den effektiva avkastningen p

ä

 aktier genon l

ä

ttnader vid aktie

ä

garnas beskattning. Diskussionen avser enbart hush

å

llens innehav av noterade aktier, I f

ö

rsta hand 

ä

r det allts

å

fr

å

ga on l

ä

ttnader vid de fysiska personernas beskattning. Som tidigare n

ä

mnts (avsnitt 7.1,3) anser vi dock att ocks

å

 d

ö

dsbon i vissa fall b

ö

r kunna f

å

 del av l

ä

ttnaderna.

I enlighet med till

ä

ggsdirektiven l

ä

gger vi tyngdpunkten p

å 

en unders

ö

kning av 

å

tg

ä

rder son ger lindring i dubbelbe­skattningen av utdelade vinstnedel (7.3.1). Vi tar dock ocks

å

 upp fr

å

gan om l

ä

ttnader vid realisationsvinstbeskatt­ningen (7,3,2) och diskuterar slutligen vissa andra 

ä

tg

ä

rder (7.3.3).

7.3.1     Reducerad inkomstskatt p

å

 utdelningar

7.3.1.1   Inledning

I avsnitt 7,1,2 har vi dragit upp riktlinjerna f

ö

r ett provisorium. Vi har utg

å

tt fr

å

n att l

ä

ttnaderna skall kunna uppfattas som en varaktig f

ö

rb

ä

ttring av villkoren f

ö

r aktiesparandet. Samtidigt har vi understrukit att 

å

tg

ä

rderna 

ä

r provisoriska i den meningen att de 

ä

r avsedda att inom n

ä

got eller n

å

gra

å

r avl

ö

sas av ett permanent systera. Det 

ä

r

ö

nskv

ä

rt att de provisoriska 

å

tg

ä

rderna inte f

å

r effekter som f

ö

rsv

å

rar 

ö

verg

å

ngen till ett permanent system.

V

å

r huvuduppgift enligt till

ä

ggsdirektiven 

ä

r att f

ö

ruts

ä

tt­ningsl

ö

st pr

ö

va tv

ä

 huvudalternativ f

ö

r ett permanent sy­stera, n

ä

raligen en differentiering av bolagsskatten och en avr

ä

kningsmetod. I avsnitt 7,2 har vi avstyrkt provisoriska

Prop. 1980/81:39

111

å

tg

ä

rder p

å

bolagsniv

å

 men vi har santidigt framh

å

llit att detta inte inneb

ä

r n

å

got st

ä

llningstagande f

ö

r v

ä

rt fort­satta arbete. Det 

ä

r allts

ä

ä

nnu f

ö

r tidigt att bed

ö

raa ora ett permanent .system b

ö

r baseras p

å

den ena eller andra me­toden. 

Ä

nd

å

ä

r det enligt v

å

r mening motiverat att vid ut­formningen av provisoriska 

å

tg

ä

rder f

ö

r l

ä

ttnader p

ä

 aktie­

ä

garniv

å

str

ä

va efter att uppn

å

ö

verensst

ä

mmelse med effek­terna i ett avr

ä

kningssystem. En s

ä

dan 

ö

verensst

ä

ramelse 

ä

r f

ö

rdelaktig ora det permanenta systemet skulle baseras p

å

 en avr

ä

kningsmetod, pien den b

ö

r 

ä

ven vara 

ä

gnad att underl

ä

tta en 

ö

verg

å

ng till ett system med differentierad bolagsskatt. I till

ä

ggsdirektiven har framh

å

llits att ett system med differentierad bolagsskatt och ett avr

ä

kningssystem 

å

tmins­tone p

ä

sikt - dvs. n

ä

r bl.a. bolagens utdelningspolitik har anpassats till de nya reglerna - b

ö

r kunna ge likv

ä

rdiga ekonomiska resultat.

Vi kommer d

ä

rf

ö

r till en b

ö

rjan att redog

ö

ra f

ö

r den prin­cipiella inneb

ö

rden av ett avr

ä

kningssystem. Som n

ä

mnts i avsnitt 7.1,2 har vi valt att vid v

å

ra ber

ä

kningar i f

ö

rsta hand utg

ä

 fr

ä

n en l

ä

ttnadsniv

å

som i princip raotsvarar en halvering av bolagsskatten p

ä

 utdelade vinstraedel. Till

ä

mpat p

å

avr

ä

kningssystemet inneb

ä

r detta att vi fr

ä

mst inriktar oss p

å

 att belysa effekterna av ett systera d

ä

r avr

ä

kning raedges f

ö

r halva bolagsskatten. Vi har d

ä

rvid utg

å

tt fr

å

n den "teoretiska" bolagsskattesatsen vid en kommunal utde­bitering p

ä

 30 kr,, dvs. 58 % (jfr avsnitt 2.1) trots att den faktiska skattesatsen kan vara l

ä

gre (t.ex, n

ä

r utdel­ningen avser raedel som inte har beskattats fullt ut i bo­lagssektorn). Vi koramer dock 

ä

ven att visa effekterna vid en l

ä

gre och en h

ö

gre avrakningsgrad (36 resp, 72 % av den "teoretiska" bolagsskatten).  Slutligen diskuterar vi m

ö

j­ligheterna att anv

ä

nda ett avr

ä

kningssystem som proviso­rium.

D

ä

refter g

å

r vi 

ö

ver till att diskutera tv

ä

 andra metoder f

ö

r skattelindring,' n

ä

mligen skattereduktion och avdrag vid taxeringen. 

Ä

ven h

ä

r har vi som utg

å

ngspunkt en l

ä

ttnads­niv

å

som motsvarar avr

ä

kning av halva den "teoretiska" bo-

Prop. 1980/81:39

112

lagsskatten, men vi ber

ä

knar ocks

ä

 effekterna vid de alter­nativa l

ä

ttnadsniv

å

er som motsvarar avr

ä

kning f

ö

r 36 resp. 72 % av bolagsskatten.

Sedan vi belyst effekterna av avr

ä

kning, skattereduktion och avdrag och diskuterat den tekniska utformningen - bl.a. hur de provisoriska 

å

tg

ä

rderna skall samordnas med nuvarande sparavdrag - g

ö

r vi en bed

ö

mning av de olika metodernas f

ö

r-och nackdelar och anger vilka l

ö

sningar vi vill f

ö

rorda.

N

ä

r vi i forts

ä

ttningen talar om utdelning syftar vi endast p

å

 s

å

dan utdelning som 

ä

r avsedd att omfattas av de provi­soriska

å

tg

ä

rderna.

7.3.1.2   Avr

ä

kjUrig

Vi har i avsnitt 6.1 i korthet beskrivit n

å

gra av EG-l

ä

nder­nas avr

ä

kningssystem. Gemensarat f

ö

r dessa systera 

ä

r att aktie

ä

gare inora hush

ä

llssektorn f

ä

r r

ä

kna sig till godo hela eller en viss del av den bolagsskatt som bel

ö

per p

ä

 utdel­ningen. Tekniken f

ö

r att 

ä

stadkorama detta brukar i utl

ä

ndsk litteratur ben

ä

mnas "gross-up and credit". Med "gross-up" f

ö

rst

å

s att aktie

ä

garen till sin utdelningsinkorast l

ä

gger hela eller en del av bolagsskatten p

ä

 utdelade vinstmedel och i en f

ö

rsta omg

å

ng skattar f

ö

r denna uppr

ä

knade utdel­ning. I t.ex. Frankrike r

ä

knas utdelningen upp med faktorn 1,5 och i Storbritannien med 10/7. I en andra omg

å

ng till-godof

ö

rs aktie

ä

garen "credit", dvs. ett avdrag fr

å

n skatten, som 

ä

r lika stort som det belopp som har lagts till utdel­ningen. Man kan beskriva systemet s

å

 att bolagsskatten p

å 

utdelade vinstmedel helt eller delvis behandlas som en ytterligare utdelning som bolaget har h

å

llit inne i form av en k

ä

llskatt. Denna k

ä

llskatt f

å

r aktie

ä

garen r

ä

kna av fr

å

n skatten p

å

 summan av den uppburna utdelningen och k

ä

ll­skatten.

I ett system med full avr

ä

kning f

ö

rekommer i princip inte n

å

gon dubbelbeskattning av utdelade vinstmedel. Vid halv

Prop. 1980/81:39

113

avr

ä

kning f

å

r aktie

ä

garen fr

ä

n den uppr

ä

knade utdelningen r

ä

kna av h

ä

lften av den bolagsskatt som bel

ö

per p

å

 utdel­ningen. Ett exempel belyser sambanden (ingen del av vinsten h

å

lls kvar i bolaget, bolagsskattesatsen 

ä

r 58 % och aktie­

ä

garens marginalskattesats 70 %).

Tabell 7:1

Nuvarande regler

Halv avr

ä

kning

Full avr

ä

kning

Bolagsvinst

100

100

100

Bolagsskatt

58

58

58

Utdelning

42

42

42

Aktie

ä

garen tar upp till beskatt­ning

42

(42-t29=) 71

(42+58=) 100

Aktie

ä

garens skatt

p

å

 detta belopp        29,4

49,7

70

Skatteavdrag

-

29

58

Aktie

ä

garens skatt

att erl

ä

gga

29,4

20,7

12

Aktie

ä

garens

skattesats

f

ö

r utdel­

ning

(29,4/42=) 0,70  (20,7/42=) 0,49  (12/42=) 0,29

Total skatt p

ä

utdelade vinstmedel  (58+29,4=) 87,4  (58+20,7=) 78,7  (58+12=) 70

I forts

ä

ttningen anv

ä

nder vi f

ö

ljande uttryck

- avrakningsgrad: den del av bolagsskatten p

å

 utdelade vinstraedel som avr

ä

kningen omfattar.

8 

Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

114

till

ä

ggsbelopp: det belopp son vid beskattningen l

ä

ggs till den uppburna utdelningen,

uppr

ä

kningsfaktor: den faktor raed vilken utdelningen r

ä

knas upp.

Vi koraner i f

ö

rsta hand att ber

ä

kna effekterna vid halv

avr

ä

kning (avr

ä

kningsgraden = 0,5). Av exemplet framg

å

r att

uppr

ä

kningsfaktorn i ett s

å

dant system - och vid en

bolagsskattesats p

å

58 % - 

ä

r (

=) l 69.

42   ----- 

Som tidigare n

ä

nnts kommer vi ocks

å

 att belysa effekterna vid en avr

ä

kning av 36 resp. 72 % av bolagsskatten. Uppr

ä

kningsfaktorn 

ä

r d

å

 1,5 resp. 2,0.

I ett avr

ä

kningssystem r

ä

knas till

ä

ggsbeloppet in i under­laget f

ö

r aktie

ä

garens progressiva inkomstskatt medan av­draget fr

å

n skatten 

ä

r lika stort i alla inkomstl

ä

gen. Vid en given avrakningsgrad (a) och bolagsskattesats (b) kommer d

ä

rf

ö

r aktie

ä

garens skattesats f

ö

r uppburen utdelning (n) att bli beroende av hans marginalskattesats (m). Saken

kan uttryckas i f

ö

ljande formel:

ab 

""u = " - ITb'-"'

Formeln  ger   följande   saraband.

Nuvarande   regler

(a   =   0):

ra     =   n

Halv avr

ä

kning

(a = 0,5):      m = m - 0,69(l-n) = 1,69m - 0,69

36 % avr

ä

kning

(a = 0,36):     m = m - 0,5(l-m) = 1,5m - 0,5

72 % avr

ä

kning

(a = 0,72):     n = n - (l-m) = 2,0m - 1,0

Sambandet  mellan  ra    och   ra  vid   uppräkningsfaktorerna 1,0   (nuvarande  regler)   och   1,69   resp.   1,5  och   2,0 illustreras   i   diagram   7:1.

Prop. 1980/81:39

115

Skattesats

oä  

utdelning (m )

A

0,8

(1 ) nuvarande regler

ra = m

©

36 i avr

ä

kning

m    

= 1,Sm -

0,5

(T) 50 

%  

avr

ä

kning

m = 1,69m-

0,69

(T) 72 

%  

avr

ä

kning

mj = 2,0 m -

1,0

0,7

0,6

0,5

0,4

0,3

0,2

0,1

0,:   0,4   0,5   0,6   0,7   0,8

Marginal-skatte­sats (m)

-0,1

-0,2

Prop. 1980/81:39

116

Diagrammet ger en bild av marginaleffekten, dvs. beskatt­ningen av en extra utdelningsinkomst. Diagrammet kan inte utan vidare anv

ä

ndas n

ä

r aktie

ä

garen i;Sr stora utdelnings­inkomster. F

ö

r att f

å

 ett r

ä

ttvisande totalresultat 

ä

r det n

ö

dv

ä

ndigt att t

ä

nka sig linjerna 2-4 f

ö

rskjutna n

å

got i riktning raot linje 1 i de fall d

å

 utdelningen - och d

ä

rmed ocks

å

till

ä

ggsbeloppet - har en s

ä

dan storlek att en eller flera skatteskiktsgr

ä

nser passeras.

Aktie

ä

garens skatt p

å

 en utdelning och hans beh

å

llning efter skatt (utdelningsnettp) framg

ä

r av tabell 7:2.

Prop. 1980/81:39

117

Tabell 7:2

Den skatt som tas ut

Aktie

ä

garens utdel-

hos aktie

ä

garen p

ä

 en

ningsnetto om ra 

ä

r

utdelning p

å

 100 om

resp.

ra 

å

r resp,

_______________ 0,85 0,8 0,7 0,6 0,4

0,85 0,8 0,7 0,6 (),4

Nuvarande reg­ler (linje 1)    85   80  70  60  40     15   20  30  40  60

36 % avr

ä

k­ning (linje 2)   78   70  55  40  10     22   30  45  60  90

50 % avr

ä

k­ning (linje 3)   75   66  49  32  -1     25   34  51  68 101

72 % avr

ä

k­ning (linje 4)   70   60  40  20 -20     30   40  60  80 120

Den nominella l

ä

ttnad sora ett avr

ä

kningssystem ger i f

ö

r­h

å

llande till nuvarande regler 

ä

r st

ö

rst i l

å

ga inkomst­lagen. Fr

å

n tabellen kan man utl

ä

sa bl.a. att utdelnings­nettot vid halv avr

ä

kning 

ö

kar med 41 (fr

å

n 60 till 101) vid 40 % marginalskatt och med 14 (fr

å

n 20 till 34) vid 80 % marginalskatt.

Tabellen visar ocks

å

att utdelningsnettot i ett avr

ä

knings­system - j

ä

mf

ö

rt med nuvarande regler - 

ö

kar med en faktor som 

ä

r konstant i alla inkomst l

ä

gen, n

ä

raligen den faktor som vi h

ä

r tidigare har kallat uppr

ä

kningsfaktorn (nettot vid t.ex. halv avr

ä

kning blir 1,69 g

å

nger st

ö

rre 

ä

n enligt nu­varande regler). Vi kan allts

ä

 konstatera att avr

ä

kningen i relativa termer ger samma l

ä

ttnad i alla inkomstl

ä

gen.

Prop. 1980/81:39

118

I rubriken till tabell 7:2 markerade vi att tabellv

ä

rdena avser skatteuttaget hos aktie

ä

garna. Vid en analys av hur kapitalkostnaden p

å

verkas i ett avr

ä

kningssystem - en analys sora vi h

ä

r ra

å

ste avst

å

 fr

ä

n - 

ä

r det sararaanlagda skatteut­taget p

å

 utdelade vinstmedel av central betydelse. Utan att dra n

å

gra slutsatser visar vi i tabell 7:3 hur summan av bolagets och aktie

ä

garens skatt varierar med olika avr

ä

k-ningsgrader och marginalskattesatser n

ä

r bolagsskattesatsen 

ä

r 58 %.

Tabell 7:3

Den sammanlagda skatt som tas ut hos aktie

ä

garen och bolaget om vinstmedel p

å

 100 tas i anspr

å

k f

ö

r utdelning och m 

ä

r resp. 0,85    0,8    0,7    0,6    0,5    0,4

Nuvarande regler

93,

,7

91,6.

87,

,4

83,2

79,

,0

74,8

36 % avr

ä

kning

90,

.6

87,4

81,

.1

74,8

68,

.5

62,2

50 %

89,

,4

85,8

78,

,7

71,6

64,

,5

57,4

72 %

87,

,4

83,2

74,

,8

66,4

58,

,0

49,6

100 %

85

80

70

60

50

40

Vi har i kap. 3 redovisat visst material om sambandet mellan hush

å

llens utdelningar och deras beskattningsbara inkomster. Med bortseende fr

å

n bl.a. effekterna av sparavdraget har vi uppskattat att hush

å

llens utdelningsinkoraster "p

å

 margina­len" beskattas med en skattesats av 70 %. Denna uppskattning kan anv

ä

ndas f

ö

r att ber

ä

kna skattebortfallet i ett avr

ä

k­ningssystem. Det 

ä

r emellertid att ra

ä

rka att det i e.tt av­r

ä

kningssystem

ä

r skatteuttaget p

å

 till

ä

ggsbeloppet som 

ä

r det relevanta, dvs. det belopp som l

ä

ggs till den i vanlig ordning best

ä

mda inkomsten. Till

ä

ggsbeloppet komraer ibland att delvis beskattas efter en h

ö

gre skattesats 

ä

n sora svarar raot den "vanliga" raarginalskattesatsen. Slutsatsen av detta resonemang 

ä

r att det finns anledning att justera siffran 70 % n

å

got upp

å

t n

ä

r det g

ä

ller att bed

ö

raa skattebortfallet i ett avr

ä

kningssystem. Vi har ansett det rimligt att utg

å 

fr

ä

n en skattesats p

å

 70-75 %.

Prop. 1980/81:39

119

I   den   följande   tabellen   förutsätts   att   hushållens   årliga utdelningsinkoraster   är   1   300   nilj.   kr.    (år   1980   utbetalade utdelningar   från   bolag   pä  A-listan   och   fondhandlarlistan   har uppskattats   till   2   780  milj.   kr.'-';   hushällens   andel därav   bör   vara   ca   1   100   milj.   kr.).

Tabell   7:4

Skattebortfall vid avr

ä

kning i f

ö

r­h

å

llande till nuvarande regler

36 % avr

ä

kning

0,5 x 25-30 % av hush

å

llens

(uppr

ä

knings-

utdelningsinkomster, dvs. 160-195 milj,

faktor 1,5):

kr.

50 % avr

ä

kning

0,69 x 25-30  % av hush

å

llens

(uppr

ä

knings-

utdelningsinkomster, dvs. 225-270 milj.

faktor 1,69):

kr.

72 % avr

ä

kning

1,0 x 25-30 % av hush

å

llens

(uppr

ä

knings-

utdelningsinkomster, dvs. 320-390 milj,

faktor 2,0):

kr.

I till

ä

ggsdirektiven har understrukits att en 

ö

verg

ä

ng till ett avr

ä

kningssystem - liksom till ett system ned differen­tierad bolagsskatt - aktualiserar flera komplicerade fr

å

gor. Man m

å

ste, som ocks

å

 har framg

å

tt av v

å

r redog

ö

relse i av­snitt 6.1, ta st

ä

llning till bl,a, hur beskattningen skall ske n

ä

r de utdelade vinstmedlen inte har tr

ä

ffats av skatt inon bol agssek tt?rn, Vidare m

å

,ste te internationella aspek­terna beaktas. Det s

ä

ger sig sj

ä

lvt att det inte 

ä

r m

ö

jligt att reglera fr

ä

gor av detta slag inom ramen f

ö

r ett provi­sorium.

'Aff

ä

rsv

ä

rlden nr 16, 1980

Prop. 1980/81:39

120

Det 

ä

r allts

å

 enligt v

å

r mening uteslutet att inf

ö

ra ett fullst

ä

ndigt avr

ä

kningssystem av kontinental modell som ett provisorium. Vad man m

ö

jligen kan 

ö

verv

ä

ga 

ä

r att tempor

ä

rt inf

ö

ra ett f

ö

renklat och "ofullst

ä

ndigt" avr

ä

kningssystem. N

ä

rmare best

ä

mt skulle en s

å

dan l

ö

sning inneb

ä

ra att man h

ö

ll fast vid avr

ä

kningens huvudprinciper f

ö

r behandling av hush

å

llens utdelningsinkomster men avstod fr

å

n att reglera s

å

dana fr

å

gor sora r

ö

r bl.a. beskattningen inora bolagssektorn och de internationella f

ö

rh

å

llandena.

Vi har dock funnit att flera sk

ä

l kan anf

ö

ras mot en s

å

dan l

ö

sning:

a)

Det 

ä

r att m

ä

rka att 

ä

ven ett ofullst

ä

ndigt avr

ä

knings­system av det h

ä

r skisserade slaget f

ö

ruts

ä

tter att hus­h

ä

llen i sina deklarationer redovisar inte bara faktiskt uppburen utdelning utan ocks

å

till

ä

ggsbeloppen. En s

ä

dan oml

ä

ggning av deklarationsrutinerna kr

ä

ver relativt bety­dande informationsinsatser. I avsnitt 7.1.2 har vi fram­h

å

llit att man i ett provisoriura b

ö

r avst

å

fr

ä

n 

å

tg

ä

rder sora leder till mer v

ä

sentiiga 

ä

ndringar i nuvarande deklara­tions- och redovisningsrutiner.

b)

En annan fr

å

ga 

ä

r vilken betydelse avr

ä

kningen skall f

å 

f

ö

r kommunerna. En genomg

å

ende princip f

ö

r den kommunala beskattningen 

ä

r att kommunerna f

å

r ut skatt p

å

 grundval av de beskattningsbara inkomsterna. De hittills anv

ä

nda for­merna av skattereduktion, som ju inte p

å

verkar storleken av beskattningsbar inkomst, har fallit helt p

å

 statsskatten. Eftersom avr

ä

kningssystemet inneb

ä

r att de beskattningsbara inkomsterna och d

ä

rmed kommunernas skatteunderlag h

ö

js med till

ä

ggsbeloppen, blir det n

ö

dv

ä

ndigt att s

ä

rskilt 

ö

verv

ä

ga om inte det avdrag fr

å

n skatten som g

ö

rs som ett andra steg i avr

ä

kningen b

ö

r f

ö

rdelas mellan staten och kommunerna.

c)

Slutligen b

ö

r n

ä

mnas att ett avr

ä

kningssystem - 

ä

ven ett "ofullst

ä

ndigt" s

å

dant - kan ge upphov till vissa problem vid beskattningen av makar.

Inkorast av kapital utg

ö

r B-inkorast och blir d

ä

rf

ö

r ofta f

ö

rem

å

l f

ö

r gemensam skatteber

ä

kning f

ö

r makarna. I fr

å

ga ora A- och B-inkomster g

ä

ller f

ö

ljande. Beskattningsbar A-in­komst och beskattningsbar B-inkomst best

ä

ms f

ö

r vardera maken. Oavsett inkomstens natur behandlas minst 4 500 kr. av vardera makens beskattningsbara inkomst som beskattningsbar A-inkorast. Om makarnas sammanlagda B-inkomster inte 

ö

versti­ger 2 000 kr., behandlas samtliga inkomster som A-inkomst. Vid skatteber

ä

kningen l

ä

ggs raakarnas beskattningsbara

Prop. 1980/81:39

121

B-inkomster samraan och beskattas p

å

 toppen av den h

ö

gsta beskattningsbara A-inkomsten. Skatten p

ä

B-inkorasterna f

ö

rdelas mellan makarna efter storleken av vardera makens beskattningsbara B-inkomst.

Reglerna om B-inkorast kan ge upphov till vissa tr

ö

skel­effekter. Effekterna finns redan i dag raen m

å

ste s

ä

rskilt uppm

ä

rksaramas vid en 

ö

verg

å

ng till ett avr

ä

kningssystem.

Ä

ven ett obetydligt till

ä

ggsbelopp kan raedf

ö

ra att en kapi­tal inkorast, som tidigare l

å

g under 2 000-kronorsgr

ä

nsen och d

ä

rf

ö

r behandlades sora A-inkomst, passerar gr

ä

nsen och "om­vandlas" till B-inkomst. Resultatet kan bli en skattesk

ä

rp­ning vid j

ä

mf

ö

relse med beskattningen enligt nuvarande regler. Det 

ä

r ra

ö

jligt att s

ä

dana effekter 

ä

r acceptabla -eller kan eliraineras - vid en 

ö

verg

ä

ng till ett permanent avr

ä

kningssystem. I ett provisoriura, sora har till syfte att stimulera aktiesparandet, 

ä

r det i varje fall 

ö

nskv

ä

rt att undvika effekter av detta slag.

V

å

r slutsats 

ä

r att inte heller ett "ofullst

ä

ndigt" avr

ä

k­ningssystem l

ä

mpar sig som provisorium.

7.3.1.3   Skattereduktion

En skattereduktion 

ä

r ett avdrag som g

ö

rs fr

å

n skatten, dvs. den ing

ä

r som ett led i debiteringen. Till skillnad fr

ä

n en avr

ä

kning p

ä

verkar skattereduktionen inte den beskattnings­bara inkomsten. Det 

ä

r taxeringsn

ä

mnden som beslutar om f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r de nuvarande formerna av skattereduk­tion. Den lokala skattemyndigheten ber

ä

knar sedan reduktio­nen p

ä

 grundval av taxeringsn

ä

mndens beslut.

I till

ä

ggsdirektiven anges som ett t

ä

nkbart provisoriura en "skattereduktion som motsvarar viss procent av uppburen utdelning". En avg

ö

rande fr

å

ga 

ä

r hur denna procentandel, reduktionssatsen, skall best

ä

mmas. Vi har funnit det m

ö

jligt att utforma en metod f

ö

r skattereduktion som i fr

å

ga ora inkomstprofil n.n. mycket n

ä

ra ansluter till ett avr

ä

knings­system, modell A. Vi har ansett det motiverat att ocks

å

 ut­forma en n

å

got enklare alternativ metod, modell B.

I detta avsnitt diskuterar vi de b

å

da modellernas tekniska utformning och belyser deras individuella och statsfinan-

Prop. 1980/81:39

122

siella effekter. Modellernas f

ö

r- och nackdelar fr

ä

n olika materiella och tekniska synpunkter diskuterar vi n

ä

rmare i avsnitt 7.3.1.6. Detaljutformningen behandlas i f

ö

rfatt­ningskommentaren (kap. 8).

Modell A

Avr

ä

kningssystemet inneb

ä

r ju att utdelningsinkorasten i aktie

ä

garens deklaration 

ö

kas raed ett till

ä

ggsbelopp och att skatten p

ä

 den beskattningsbara inkomsten reduceras med samma belopp. En s

å

dan metod leder till att aktie

ä

garen f

å

r en l

ä

gre skatt 

ä

n om n

å

gon avr

ä

kning inte hade skett (vi bortser h

ä

r fr

å

n eventuella tr

ö

skeleffekter vid makebeskatt­ningen). Skatteminskningen motsvarar till

ä

ggsbeloppet min­skat med den skatte

ö

kning som till

ä

gget i det f

ö

rsta steget har medf

ö

rt, dvs. marginalskatten p

ä

 beloppet. I och f

ö

r sig skulle det vara fullt m

ö

jligt att l

ä

gga hela avr

ä

kningen p

ä 

debiteringssidan. Aktie

ä

garen skulle d

ä

 bara deklarera den faktiskt uppburna utdelningen enligt nuvarande regler. Det skulle sedan bli en uppgift f

ö

r taxeringsn

ä

mnd och lokal skattemyndighet att utf

ö

ra de olika momenten i avr

ä

kningen. Med en s

å

dan uppl

ä

ggning kommer den beskattningsbara inkoms­ten i princip inte att p

å

verkas. En korrekt ber

ä

kning av den slutliga skatten f

ö

ruts

ä

tter emellertid att debiteringen f

ö

reg

å

s av en omr

ä

kning av den beskattningsbara inkomsten (till

ä

ggsbeloppet m

å

ste r

ä

knas in). D

ä

refter m

ä

ste skatten p

å

 den omr

ä

knade inkomsten ber

ä

knas. Vid ber

ä

kningen m

ä

ste i f

ö

rekommande fall reglerna om makars B-inkomster, begr

ä

ns­ningsregeln (80/85-procentregeln) och marginalskattesp

ä

rren beaktas.

Av det anf

ö

rda framg

å

r att man har kvar de tidigare ber

ö

rda problemen vid makebeskattningen etc, 

ä

ven om avr

ä

kningen l

ä

ggs 

ö

ver helt p

å

 debiteringssidan. Detta g

ä

ller dock bara s

å

l

ä

nge man h

å

ller fast vid kravet p

å

 att debiteringen skall ge exakt samma resultat som en "verklig" avr

ä

kning. Vi har funnit att raan genora att f

ö

renkla systemet och inf

ö

ra vissa schablonregler kan komma fram till en modell f

ö

r

Prop. 1980/81:39

123

skattereduktion som ger i huvudsak samma materiella resultat som en avr

ä

kning men samtidigt 

ä

r betydligt enklare att hantera och inte ger upphov till de nyssn

ä

mnda tr

ö

skel­effekterna.

V

å

r utg

å

ngspunkt 

ä

r den skatteminskning sora en "verklig" avr

ä

kning medf

ö

r. Denna skatteminskning kan uttryckas som en andel av den uppburna utdelningen, allts

ä

en reduktionssats (r). Av vad vi tidigare har anf

ö

rt framg

å

r att f

ö

ljande samband g

ä

ller vid halv avr

ä

kning:

r = m - m = .ab 

i_      

0,69(l-m) = 0,69 - 0,69n 1-b

I denna formel 

ä

r ra ett uttryck f

ö

r den marginalskattesats sora g

ä

ller f

ö

r till

ä

ggsbeloppet. Ora m uppg

å

r till 70 % (= 0,7), ger formeln en reduktionssats av 20,7 % (= 0,207) av den uppburna utdelningen.

Den avg

ö

rande fr

å

gan 

ä

r fortfarande hur raarginalskattesatsen (ra) skall best

ä

mmas. Om vi tills vidare bortser fr

å

n reg­lerna f

ö

r makebeskattningen och vissa andra f

ö

rh

ä

llanden som vi strax skall 

å

terkomma till, g

ä

ller f

ö

ljande. Aktie

ä

garens skatt p

å

ett marginellt till

ä

ggsbelopp 

ä

r beroende av stor­leken av hans beskattningsbara inkoi'ist, den statliga skatte­skalan (basenheten) och den kommunala utdebiteringen. Det 

ä

r ra

ö

jligt att vid en given statsskatteskala och kommunal ut­debitering i tabellform ange raarginalskattesatsen i olika inkomstl

ä

gen. Vid en viss grad av avr

ä

kning och en given bolagsskattesats 

ä

r det ocks

å

i princip ra

ö

jligt att ange reduktionssatsen (r) i de olika inkomst l

ä

gena.

Ora en s

å

dan tabell skall inneh

å

lla inkomstskikt som best

ä

ms i kronor m

å

ste man utg

ä

 fr

å

n en basenhet av en viss best

ä

md storlek. Det finns anledning att i detta sammanhang beakta att de provisoriska 

å

tg

ä

rderna 

ä

r avsedda att till

ä

mpas till dess att en 

ö

verg

å

ng till ett pernanent .system kan ske. Det kan vara en f

ö

rdel om tabellen 

ä

r of

ö

r

ä

ndrad under denna

Prop. 1980/81:39

124

tid. Mot denna bakgrund har vi valt att utg

å

 fr

å

n en basen­het p

å

 7 000 kr. (basenheten vid 1981 

å

rs taxering 

ä

r 5 800 kr). Detta skall inte uppfattas som n

å

gon prognos can vare sig prisutvecklingen eller provisoriets livsl

ä

ngd.

I 

ö

vrigt bygger tabellen p

å

 att

-

skattesatserna i inkomstskikten 

ä

r de som g

ä

ller vid 1981 

å

rs taxering (fr

å

n effekten av den tillf

ä

lliga 

ä

ndringen av den s

ä

rskilda skattereduktionen bortses),

-

att kommunalskatt utg

å

r efter en skattesats av 30 %,

-

att halv avr

ä

kning medges (dvs. uppr

ä

kningsfaktorn 

ä

r 1,69).

Tabell 7:5

Statligt beskatt-    Marginal-     Reduktionssats

ningsbar inkorast     skattesats     (skattel

ä

ttnad i % av

(kr.)

(%)

faktiskt mottagen

utdelning)

7

000

31

47,6

7 100 -

28

000

32

46,9

28 100 -

35

000

34

45,5

35 100 -

42

000

35

44,9

42 100 '

49

000

38

42,8

49 100 -

56

000

41

40,7

56 100 -

63

000

44

38,6

63 100 -

70

000

50

34,5

70 100 '

77

000

52

33,1

77 100 -

84

000

56

30,4

84 100 -

91

000

60

27,6

91 100 -

98

000

64

24,8

98 100 -

105

000

69

21,4

105 100 -

112

00(j

74

17,9

112 100 -

119

000

75

17,3

119 100 -

140

000

78

15,2

140 100 -

210

000

80

13,8

210 100 -

85

10,4

Tabellen   kan  ändras   sä   att   reduktionssatsen   faller   jämnt.

Prop. 1980/81:39

125

Tabell  7:6

Statligt   beskatt-

Reduktionssats   (%1

ningsbar   inkorast

(kr.)

-

36

000

36

100 -

39

000

39

100 -

42

000

42

100 -

45

000

45

100 -

48

000

48

100 -

51

000

51

100 -

54

000

54

100 -

57

000

57

100 -

60

000

60

100 -

63

000

63

100 -

66

000

66

100 -

69

000

69

100 -

72

000

72

100 -

75

000

75

100 -

78

000

78

100 -

81

000

81

100 -

84

000

84

100 -

87

000

87

100 -

90

000

90

100 -

93

000

93

100 -

96

000

96

100 -

99

000

99

100 -

102

000

102

100 -

105

000

105

100 -

108

000

108

100 -

111

000

111

100 -

114

000

114

100 -

117

000

117

100 -

120

000

120

100 -

140

000

140

100 -

160

000

160

100 -

180

000

180

100 -

200

000

200

100 -

220

000

220

100 -

240

000

240

100 -

45 44 43 42 41 40 39 38 37 36 35 34 33 32 31 30 29 28 27 26 25 24 23 22 21 20 19 18 17 16 15 14 13 12 11 10

Prop. 1980/81:39

126

Motsvarande tabeller vid uppr

ä

kningsfaktorerna 1,5 (36 % avr

ä

kning) och 2,0 (72 % avr

ä

kning) kan utformas enligt f

ö

ljande,

Tabell 7:7

Statligt   beskatt-

Reduktionssats   (%)

ningsbar   inkomst

(kr,)

Uppräkningsfaktor

1,5

2,0

000           35

70

28

100 -

-  32

000

32

100 -

-  36

000

36

100 -

-  40

000

40

100 -

-  44

000

44

100 -

-  48

000

48

100 -

-  52

000

52

100 -

-  56

000

56

100 -

-  60

000

60

100 -

-  64

000

64

100 -

-  68

000

68

100 -

-  72

000

72

100 -

-  76

000

76

100 -

-  80

000

80

100 -

-  84

000

84

100 -

-  88

000

88

100 -

-  92

000

92

100 -

-  96

000

96

100 -

- 100

000

100

100 -

- 104

000

104

100 -

- 108

000

108

100 -

- 112

000

112

100 -

- 116

000

116

100 -

- 120

000

120

100 -

- 150

000

150

100 -

- 180

000

180

100 -

- 210

000

210

100 -

34

68

33

66

32

64

31

62

30

60

29

58

28

56

27

54

26

52

25

50

24

48

23

46

22

44

21

42

20

40

19

38

18

36

17

34

16

32

15

30

14

28

13

26

12

24

11

22

10

20

9

18

8

16

Tabell 7:5 och 7:6 kan ocks

ä

å

terges i diagram (f

ö

r 

ö

versk

å

dlighetens skull representeras tabell 7:5 inte av en "trappstegslinje").

Prop. 1980/81:39

127

uo               o

cA

c: o   -  o

Prop. 1980/81:39

128

Av diagrammet frarag

å

r att den trappstegslinje sora motsvarar tabell 7:6 ganska v

ä

l st

ä

ramer 

ö

verens raed den "teoretiskt riktiga" linje sora raotsvarar tabell 7:5.

Av det hittills anf

ö

rda har framg

å

tt att det 

ä

r m

ö

jligt att utforma tabeller som direkt anger reduktionssatsen vid olika storlek av statligt beskattningsbar inkomst. Som vi redan n

ä

mnt har vi dock hittills bortsett fr

å

n vissa komplicerande faktorer. Det 

å

terst

å

r att ta st

ä

llning till f

ö

ljande fr

å­

gor:

a) Inkorastskikt m.m.

I tabellerna har inkomstskikten best

ä

mts i fasta belopp. Om inkomsterna h

ö

js fr

å

n ett 

ä

r till ett annat, leder detta till att reduktionssatserna 

ö

verlag blir l

ä

gre. Detta kan ocks

å

 uttryckas s

ä

 att avr

ä

kningsgraden i tabell 7:6 

ä

r n

å

got st

ö

rre 

ä

n 50 % s

ä

 l

ä

nge basenheten 

ä

r mindre 

ä

n 7 000 kr. och omv

ä

nt att avr

ä

kningsgraden blir n

ä

got nindre 

ä

n 50 % om basenheten skulle komma att 

ö

verstiga 7 000 kr.

Inkorastskikten kan naturligtvis uttryckas i basenheter i st

ä

llet f

ö

r fasta belopp. D

ä

rigenom f

å

r man - till priset av en n

å

got mer sv

å

ruppfattad tabell - en skattereduktion som ligger kvar p

å

 samma niv

å

ä

ven n

ä

r penningv

ä

rdet f

ö

r

ä

ndras. Man skall dock ha i minnet att det inte bara 

ä

r basenhetens storlek som 

ä

ndras 

å

r fr

å

n 

å

r. 

Ä

ndringar i t.ex. skatteska­lan och kommunal utdebitering kan g

ö

ra att den n

ä

ra 

ö

verens­st

ä

mmelsen mellan "trappstegslinjen" och den "riktiga" lin­jen g

ä

r mer eller raindre f

ö

rlorad.

Vad betr

ä

ffar den koramunala utdebiteringen bygger tabellerna p

å

 en enhetlig skattesats f

ö

r alla skattskyldiga. Av prak­tiska sk

ä

l torde en s

å

dan ordning vara n

ö

dv

ä

ndig.

Prop. 1980/81:39

129

b) Makars B-inkoraster

Reglerna ora ber

ä

kning av skatt p

ä

 makars A- och B-inkomster inneb

ä

r att marginalskatten p

å

 ett tillskott till en gift skattskyldigs kapitalinkomster best

ä

ms av storleken av den skattskyldiges egen beskattningsbara inkomst bara i f

ö

ljande tre situationer:

-

tillskottet skall p

ä

 grund av 2 000-kronors- eller 4 500-kronorsregeln behandlas som A-inkomst,

-

den andra maken saknar beskattningsbar inkomst,

-

den andra maken saknar beskattningsbar B-inkorast och har en beskattningsbar A-inkorast som 

ä

r l

ä

gre 

ä

n den egna beskattningsbara A-inkonsten,

I 

ö

vriga fall kommer marginalskatten p

å

 tillskottet i prin­cip att bli beroende av storleken av en inkorast som mot­svarar sumraan av antingen den egna beskattningsbara inkorasten och den andra makens beskattningsbara B-inkomst eller den andra makens beskattningsbara inkomst och den egna beskattningsbara B-inkomsten.

Det skulle vara en stor praktisk f

ö

rdel om man vid till

ä

mp­ningen av den h

ä

r diskuterade formen av skattereduktion kunde bortse fr

å

n inkomsternas karakt

ä

r av A- eller B-in­komst. Detta b

ö

r ocks

å

 vara m

ö

jligt. Enligt v

å

r mening f

å

r man ett rimligt resultat om man i makefallen alltid utg

å

r fr

ä

n den h

ö

gsta  av makarnas beskattningsbara inkomster n

ä

r det g

ä

ller att med hj

ä

lp av den f

ö

reslagna tabellen best

ä

mma reduktionssatsen. I flertalet fall torde detta vara f

ö

rdel­aktigare f

ö

r makarna 

ä

n om man skulle utg

å

 fr

å

n summan av den enas beskattningsbara inkomst och den andras beskatt­ningsbara B-inkomst. Inf

ö

randet av en skattereduktion av modell A ger inte upphov till n

ä

gon skattesk

ä

rpning av det slag som vi tidigare har ber

ö

rt.

9 Riksdagen 1980/81. 1 .saml Nr 39

Prop. 1980/81:39

130

c ) Reduktionssatsen

De reduktionssatser som anges i tabellen f

ö

r de olika in­komstskikten g

ä

ller i princip bara under f

ö

ruts

ä

ttning att hela till

ä

ggsbeloppet ligger i samma marginalskatteskikt som den f

ö

rsta kronan av beloppet.

Det sagda kan belysas med ett exempel, som baseras p

å

 tabell 7:5. Antag att en skattskyldig har en beskattningsbar in­komst p

å

 100 000 kr. Om den uppliurna utdelning soin 

ä

r inr

ä

k­nad i inkorasten uppg

å

r till h

ö

gst 7 246 kr., kommer till-l

ä

ggsbeloppet inte att 

ö

verstiga (69 % av 7 246 =) 5 000 kr. Hela beloppet ligger d

å

 inon skiktet f

ö

r 69 % marginalskatt. Om utdelningen d

ä

remot uppg

å

r t.ex. till 10 000 kr. 

ä

r till

ä

ggsbeloppet 6 900 kr. Av beloppet komraer 1 900 kr, att ligga i skiktet f

ö

r 74 % marginalskatt.

Av exemplet framg

å

r att den i tabellen angivna reduktions­satsen b

ö

r s

ä

nkas en eller flera procentenheter, om utdel­ningen och d

ä

rmed det t

ä

nkta till

ä

ggsbeloppet uppg

å

r till ett raer betydande belopp.

Enligt v

å

r nening b

ö

r detta f

ö

rh

å

llande beaktas schablon-ra

ä

ssigt p

å

f

ö

ljande s

ä

tt. Tabell 7:6 b

ö

r kunna till

ä

mpas s

å 

l

ä

nge utdelningen uppg

å

r till h

ö

gst 10 000 kr. (vilket mot­svarar ett till

ä

ggsbelopp p

å

6 900 kr. eller drygt tv

å

 in­komstskikt i tabellen). F

ö

r utdelningsinkorast d

ä

rut

ö

ver b

ö

r reduktionssatsen s

ä

nkas med tre procentenheter f

ö

r varje 10 000 kr. Beloppet 10 000 kr. b

ö

r i f

ö

rekommande fall ta sikte p

ä

makars sammanlagda utdelning.

Prop. 1980/81:39

131

Exempel. Mannen (M) har en beskattningsbar inkomst p

å 

110 000 kr raedan hustruns (H) inkomst 

ä

r l

ä

gre. M uppb

ä

r 18 000 kr och H 4 000 kr. i utdelningar. Makarnas utdel­ningssumma 

ä

r s

å

ledes 22 000 kr. och denna ber

ä

ttigar till reduktion enligt f

ö

ljande.

20 % av 10 000 = 2

000

17 % av 10 000 = 1

700

14 % av  2 000 =

280

3

980 kr.

Det sammanlagda reduktionsbeloppet f

ö

rdelas med 18/22 p

å

 M och 4/22 p

å

 H.

Reduceringen med tre procentenheter f

ö

r varje utdelningsbe­lopp p

å

 10 000 kr. b

ö

r inte drivas l

ä

ngre 

ä

n till den l

ä

gsta reduktionssatsen enligt tabellen, dvs. 10 %.

d) Avrundningsregler

Varje beslut ora skattereduktion inneb

ä

r viss administrativ merbelastning. Det kan d

ä

rf

ö

r vara l

ä

mpligt att inf

ö

ra avrundningsregler eller raotsvarande best

ä

mmelser som hind­rar att alltf

ö

r obetydliga utdelningsbelopp leder till re­duktion. F

ö

r v

å

r del anser vi det rimligt med en f

ö

reskrift av inneb

ö

rd att reduktion inte skall ske ora den skattskyl­diges sammanlagda utdelningsinkorast understiger 100 kr.

Den modell A f

ö

r skattereduktion som vi h

ä

r har skisserat inneb

ä

r sammanfattningsvis f

ö

ljande (uppr

ä

kningsfaktor 1,69):

-

utdelningsinkomster ber

ä

ttigar till en skattereduktion sora motsvarar viss procent av inkomsten,

-

reduktionssatsen best

ä

ms enligt en tabell med h

ä

nsyn till storleken av den skattskyldiges statligt beskattningsbara inkomst,

Prop. 1980/81:39

132

f

ö

r makar best

ä

ms reduktionssatsen med h

ä

nsyn till den h

ö

gsta av makarnas beskattningsbara inkomster,

ora den skattskyldiges sammanlagda utdelningsinkomster 

ö

verstiger 10 000 kr. ninskas den reduktionssats son anges i tabellen (tabell 7:6) ned tre procentenheter i varje 

ö

verskjutande utdelningsskikt p

ä

 10 000 kr., dock till l

ä

gst 10 %,

beloppsgr

ä

nsen 10 000 kr. till

ä

mpas gemensamt f

ö

r makar,

f

ö

r varje skattskyldig g

ä

ller att n

ä

gon reduktion inte medges om den sammanlagcla utdelningsinkomsten understiger 100 kr.

Modellen 

ä

r utformad p

å

 basis av avr

ä

kningssystemets prin­ciper. Det inneb

ä

r att de individuella och statsfinansiella effekterna i mycket h

ö

g grad 

ö

verensst

ä

mmer med de effekter som erh

å

lls i ett avr

ä

kningssystem. Vi kan d

ä

rf

ö

r p

å

 denna punkt h

ä

nvisa till vad vi har anf

ö

rt ora avr

ä

kningens effekter i avsnitt 7,3.1.2. De skillnader som kan f

ö

religga sammanh

ä

nger med de schablonregler som vi har f

ö

reslagit. Det g

å

r inte att generellt uttala i vilken riktning skill­naderna g

å

r.

Modell B

En skattereduktion enligt modell A grundas allts

å

 p

ä

 av­r

ä

kningssystemets principer och inneb

ä

r att reduktionssatsen 

ä

r beroende av aktie

ä

garens beskattningsbara inkomst och d

ä

rmed av hans marginalskatt (m). Den l

ö

sning sora vi nu skall diskutera inneb

ä

r att reduktionssatsen 

ä

r oberoende av marginalskattesatsen. En s

å

dan reduktion inneb

ä

r i princip att utdelningsinkorasten beskattas efter en skattesats som ligger ett visst antal procentenheter under aktie

ä

garens marginalskattesats. Om reduktion medges med ett belopp som motsvarar t.ex. 25 % av en viss utdelningsinkorast, 

ä

r raar­ginalskattesatsen p

ä

 utdelningen 25 procentenheter l

ä

gre 

ä

n aktie

ä

garens marginalskattesats (m =m - 0,25).

Sambandet mellan ra och m vid 25 % skattereduktion illustreras i diagram 7:3 (linje 2 i diagrammet).

Prop. 1980/81:39

133

Diagram   7 ; .3

Skattesats

p;i utdelnini;  (m  )

A

Linje Vi)   nuv.Tranclc regler

m

Linje (2 )   2.i °o skattereduktion    m    = m - 0,25

injc \5)   halv avräkning

m    =  l,69ra   - 0,69

0,8

(1,7

0,11

11,.s

0,4

O,."

U, 1

j_______ I_______ I____ .__ I______ L.

0,.i        0,4

0,5        0,6        0,7        0,8

Marginal--1skatte­sats  (m)

0,1

11,.'

Prop. 1980/81:39

134

I tabell 7:8 visas aktie

ä

garens skatt p

å

 utdelningen och hans beh

å

llning efter skatt (utdelningsnetto) vid n

å

gra olika reduktionssatser.

Tabell 7:8

Den skatt som tas ut

Aktie

ä

garens utdel-

hos aktie

ä

garen p

å

 en

ningsnetto om ra 

ä

r

utdelning p

å

 100 om

resp.

ra 

ä

r resp.

_______________ 0,85 0,8 0,7 0,6 0,4

0,85 0,8 0,7 0,6 0,4

Nuvarande

regler

85   80  70  60  40     15   20  30  40  60

(Halv avr

ä

k­

ning)

(75   66  49  32  -1)    (25   34  51  68 101)

10 % skatte­reduktion        75   70  60  50  30     25   30  40  50  70

25 % skatte­reduktion        60   55  45  35  15     40   45  55  65  85

45 % skatte­reduktion        40   35  25  15  -5     60   65  75  85 105

Av tabellen kan utl

ä

sas att den nom ine 1la l

ä

ttnaden vid en skattereduktion av denna modell 

ä

r densamma i alla inkomst­lagen. Om utdelningen 

ä

r 100 och skattereduktionen 25 %, 

ö

kar utdelningsnettot med 25. Den relativa l

ä

ttnaden 

ä

r st

ö

rst i h

ö

ga inkomstl

ä

gen. Vid en marginalskattesats p

å 

80 % (m=0,8) mer 

ä

n f

ö

rdubblas utdelningsnettot (fr

å

n 20 till 45) medan den relativa h

ö

jningen vid en marginalskatte­sats p

å

 40 % 

ä

r betydligt m

å

ttligare (fr

ä

n 60 till 85).

Vi har tidigare i f

ö

rsta hand utg

å

tt fr

å

n en total l

ä

ttnads­niv

å

 sora i princip motsvarar halva bolagsskatten p

å

 utdelade vinstmedel. I avsnitt 7.3.1.2 uppskattade vi den statsfi-

Prop. 1980/81:39

135

nansiella kostnaden f

ö

r ett system med halv avr

ä

kning till ca 225-270 milj. kr. Inom en s

å

dan kostnadsram skulle det finnas utrymme f

ö

r en skattereduktion av modell B som mot­svarar ca 17-21 % av uppburna utdelningsinkomster. Inom den kostnadsram son vi har uppskattat f

ö

r avr

ä

kning med fakto­rerna 1,5 resp. 2,0 (160-195 resp. 320-390 milj. kr.) skulle reduktion kunna medges med 12,5-15 resp. 25-30 % av utdelningarna.

Den skattereduktion enligt modell B som vi hittills har be­handlat inneb

ä

r att reduktionssatsen ar fast och att skatte­reduktion ber

ä

knas p

å

 hela utdelningsinkorasten oberoende av dess storlek (fast reduktion utan tak). Det finns m

å

nga andra alternativ. En m

ö

jlighet kan vara att f

ö

rse den fasta reduktionen med ett tak, dvs. f

ö

reskriva att endast utdel­ningsinkomst upp till viss beloppsgr

ä

ns skall ber

ä

ttiga till reduktion (fast reduktion med tak). Ett annat alternativ 

ä

r att l

å

ta reduktionssatsen avtrappas med stigande utdelnings­inkorast (avtrappad reduktion). 

Ä

ven en avtrappad reduktion kan naturligtvis till

ä

mpas raed eller utan tak.

N

ä

r vi har 

ö

verv

ä

gt dessa olika alternativ har vi funnit att flera skal kan anf

ö

ras f

ö

r en avtrappad reduktion utan tak. Dessa sk

ä

l, som vi i ett senare avsnitt f

å

r anledning att utveckla ytterligare, kan sammanfattas enligt f

ö

ljande:

-

En relativt h

ö

g reduktionssats vid l

å

ga utdelningsinkoms­ter 

ä

r

ä

gnad att ge s

ä

rskild stimulans av sm

å

sparandet.

-

Avtrappningen av reduktionssatsen med stigande utdelnings­inkomst 

ä

r 

ä

gnad att ge en inkomstprofil som n

å

gorluntla ansluter till profilen i modell A och i ett avr

ä

knings­system. Det finns n

ä

mligen anledning att anta att utdel­ningsinkomsterna generellt sett stiger - och att reduk­tionssatsen d

ä

rf

ö

r kommer att falla - med v

ä

xande beskatt­ningsbar inkomst (jfr tabell 3:4).

-

Fr

å

nvaron av ett tak g

ö

r att 

ä

ven innehavare av st

ö

rre portf

ö

ljer f

å

r incitament till 

ö

kaile placeringar i aktier.

Prop. 1980/81:39

136

Stannar man f

ö

r en reduktionsraodell som inneh

å

ller belopps­gr

ä

nser i form av tak eller avtrappning, 

ä

r det n

ö

dv

ä

ndigt att ta st

ä

llning till hur gr

ä

nserna skall till

ä

rapas i raake-fallen. Den tekniskt enklaste l

ö

sningen 

ä

r att ber

ä

kna re­duktionsbeloppet separat f

ö

r vardera maken. Det st

ä

ramer dock b

ä

ttre

ö

verens med nuvarande principer f

ö

r sarabeskattning av makars kapi tal inkoraster att utf

ö

ra ber

ä

kningen gemensamt f

ö

r makarna.

Med dessa utg

å

ngspunkter har vi utformat en modell f

ö

r av­trappad reduktion utan tak. Vi har ansett det motiverat att i f

ö

rsta hand ange ett alternativ som kan f

ö

rv

ä

ntas ge i huvudsak sarama inkomstprofil och rymmas inora samraa totala kostnadsram som en reduktion enligt modell A n

ä

r denna grun­das p

ä

 halv avr

ä

kning (uppr

ä

kningsfaktorn 1,69). Alterna­tivet ser ut s

å

 h

ä

r.

Prop. 1980/81:39

137

Tabell 7:9a

Makars sammanlagda        Skattereduktion

utdelningsinkorast

(kr. )__________________________________ 

O - I 000

45 % av utdelningen

1 000 - 6 000

450 kr, f

ö

r 1 000 kr. och 25 % "  

å

terstoden

6 00 0 -

1 700 "    "6 000 "    "  10 % "

Tabell 7:9b

Ensamst

å

endes utdel-      Skattereduktion

ningsinkorast (kr.)_______________________ 

O -   500

45 % av utdelningen

500 - 3 000

225 kr. f

ö

r   500 kr. och 25 % "  

å

terstoden

3 000 -

850 "    "  3 000 "    "  10 % "

Det b

ö

r framh

å

llas att relativt sra

å

ä

ndringar i kostnadsramen kan ge betydande utslag i forn av 

ä

ndrade skiktg

ä

nser. Metl en kostnadsram p

å

 225 milj. kr. b

ö

r den 

ö

vre skiktgr

ä

nsen - vid samma reduktionssatser och med of

ö

r

ä

ndrad nedre skiktgr

ä

ns - vara ca I 500/3 000 kr. och inte 3 000/6 000 kr. Utg

ä

r man i st

ä

llet fr

å

n en kostnadsram p

ä

 270 milj. kr. finns det utrymme f

ö

r att h

ö

ja den 

ö

vre skiktgr

ä

nsen till ca 4 500/9 000 kr. Dessa ber

ä

kningar grundas helt p

å

 utdelningsinkoinsternas f

ö

rdelning enligt 1975 

å

rs unders

ö

kning (jfr kap. 3). Vi har s

å

ledes utg

å

tt fr

å

n att antalet hush

å

ll som deklarerar utiielningsinkomster 

ä

r detsamma och att utdelningsinkomsterna - omr

ä

knade fr

å

n 1975 

å

rs niv

å

 p

å

ca   

700 milj, kr, till en niv

å

 av I 300 milj, kr. -f

ö

rdelar sig p

å

 olika utdelningsskikt enligt samma m

ö

nster som 

å

r 1975. Uppskattningarna 

ä

r s

å

ledes k

ä

nsliga inte bara f

ö

r slunpfel och valet av ber

ä

kn ingsmetitl utan ocks

å

 f

ö

r 

ä

ndringar i sammans

ä

ttningen av gruppen av aktie

ä

gare.

Prop. 1980/81:39

138

Tabell 7:9a (makar) till

ä

mpas enligt f

ö

ljande (mannen antas ha 4 000 kr. och hustrun 1 000 kr. i utdelningar):

Sunna reduktions­

belopp:

f

ö

r 1 000     =   450

25 % av 4 000 = 1 000

1 450 kr.

Reduktionsbeloppet

f

ö

rdelas:

nannen  4/5 av 1 450 = 1

160

hustrun 1/5 av 1 450 =

290

1

450 kr.

Vi uppskattar att av skattebortfallet faller mindre 

ä

n en tiondel p

ä

hush

å

ll med en utdelningsinkomst p

ä

 upp till 500/1 000 kr., ca en tredjedel p

å

 hush

å

ll med en utdelnings­inkomst p

å

 nellan 500/1 000 kr. och 3 000/6 000 kr. samt 

å

terstoden p

å

 hush

å

ll med h

ö

gre utdelningsinkomst. Kostnaden f

ö

r reduktionen p

ä

25 % kan uppskattas till ca 40 % av to­talkostnaden raedan den 

å

terst

å

ende delen av totalkostnaden f

ö

rdelar sig ganska j

ä

rant nellan reduktionen p

å

 45 % och reduktionen p

å

 10 %.

Vill man i st

ä

llet - med bibeh

å

llna skiktgr

ä

nser - anpassa modellen s

å

 att de statsfinansiella effekterna ansluter till en avr

ä

kning som 

ä

r grundad p

å

uppr

ä

kningsfaktorerna 1,5 och 2,0 blir resultatet f

ö

ljande:

[abell 7:10

Utdelningsinkomst

Reduktionssats (%)

(kr., ensanst

å

ende

resp. nakar)

Uppr

ä

kningsfaktor

1,5______ (1,69)________ 2j0

0 -

500/1

000

35

(45)

70

500/1

000 -

3

000/6

000

15

(25)

30

3

000/6

000 -

8

(10)

16

Prop. 1980/81:39

139

Av sk

ä

l som vi tidigare n

ä

mnt 

ä

r det 

ö

nskv

ä

rt att inf

ö

ra regler som hindrar att alltf

ö

r obetydliga utdelningsbelopp leder till skattereduktion. Vi f

ö

rordar sanna regel son f

ö

r modell A.

Den modell B f

ö

r skattereduktion som vi h

ä

r har skisserat kan sammanfattas enligt f

ö

ljande (med samna kostnadsram som vid halv avr

ä

kning):

-

utdelningsinkomster ber

ä

ttigar till skattereduktion,

-

reduktionssatsen sjunker med stigande utdelningsinkomst,

-

f

ö

r makar sker en gemensam ber

ä

kning av reduktionsbeloppet enligt tabell 7:9a,

-

f

ö

r ensamst

å

ende ber

ä

knas reduktionsbeloppet enligt tabell 7:9b,

-

ora en skattskyldigs utdelningsinkomst inte uppg

å

r till 100 kr., ber

ä

ttigar den inte till reduktion.

Gemensarat f

ö

r modellerna A och B

Vi vill h

ä

r g

ö

ra ett par p

å

pekanden som r

ö

r b

å

da reduktions­modellerna.

En gemensara fr

å

ga

ä

r vilken betydelse skattereduktionen skall f

å

 f

ö

r kommunerna. Vi har tidigare n

ä

mnt att kommu­nerna f

å

r ut skatt p

å

 grundval av de beskattningsbara in­korasterna. En skattereduktion p

å

verkar inte storleken av den beskattningsbara inkomsten och de hittills anv

ä

nda formerna av skattereduktion har fallit helt p

å

 statskassan, Sanna l

ö

sning b

ö

r kunna anv

ä

ndas f

ö

r de h

ä

r beskrivna reduktions­modellerna A och B s

å

 l

ä

nge reduktionen har en omfattning son inte motsvarar mer 

ä

n en avr

ä

kning f

ö

r halva bolags­skatten p

å

 utdelade vinstmedel (dvs, den del av bolags­skatten som g

å

r till staten), On reduktionen d

ä

remot f

å

r en st

ö

rre omfattning, ra

å

ste man ta st

ä

llning till om staten skall efterge skattebelopp som tillfaller kommunerna eller om inte reduktionen till viss del m

å

ste b

ä

ras ocks

å

av kommunerna,

Prop, 1980/81:39

140

Betr

ä

ffande innel:i

ö

rden av reduktionsnodellerna vill vi f

ö

r tydlighetens skull till

ä

gga f

ö

ljande. Skattereduktionen inneb

ä

r att ett avdrag g

ö

rs fr

å

n den inkomstskatt .son enligt vanliga regler har r

ä

knats fram p

ä

 aktie

ä

garens sanlade in­komster under utdelnings

å

ret (vi bortser h

ä

r fr

å

n att re­duktion kan ske 

ä

ven i fr

å

ga om skogsv

ä

rdsavgift ra.m.). I enstaka fall kan det intr

ä

ffa att reduktionsbeloppet 

ö

ver­stiger inkomstskatten. Det b

ö

r inte korama i fr

å

ga att i ett provisoriskt system l

å

ta

ö

verskjutande belopp betalas ut kontant (s

ä

dan kontantutbetalning kan d

ä

reraot f

ö

rekomma i de utl

ä

ndska avr

ä

kningssystemen) eller att l

å

ta det avr

ä

knas mot tlen skatt som p

å

f

ö

rs aktie

ä

garen f

ö

r ett annat inkomst­

å

r ,

7,3.1,4   Avdrag vid taxeringen

Den form av avdrag som vi nu behandlar g

ö

rs i deklarationen och reducerar den beskattningsbara inkoiasten.

Enligt nuvarande regler f

ä

r s.k. sparavdrag g

ö

ras vid be­r

ä

kning av inkomst av kapital. En utvidgning av detta avdrag b

ö

r enligt v

å

r mening inte koraraa i fr

å

ga i detta sannanhang. Bland hush

å

llens kapitalint

ä

kter doninerar r

ä

ntorna helt. En h

ö

jning av sparavdraget skulle d

ä

rf

ö

r vara av v

ä

rde fr

ä

mst f

ö

r banksparandet men ha endast en marginell betydelse f

ö

r akties

£

iarandet.

Vad vi skall diskutera ar i st

ä

llet ett s

ä

rskilt avdrag som f

å

r g

ö

ras bara mot utdelningsinkomster. Ett s

å

dant utdel­ningsavdrag kan konstrueras p

å

 n

å

nga s

ä

tt:

-

Fullt avdrag upp till ett visst belopp (utdelningar upp till detta belopp 

ä

r allts

å

helt skattefria),

-

Partiellt avdrag (avdrag nedges ned ett belopp son motsva­rar en viss andel av utdelningsinkorasten),

-

Avtrappat avdrag (avdrag medges med t,ex, 100 % f

ö

r utdel­ningar upp till visst belopp, med en l

ä

gre procentsats upp till en ny gr

ä

ns samt - eventuellt - med en 

ä

nnu l

ä

gre procentsats d

ä

rut

ö

ver).

Prop. 1980/81:39

141

B

å

de partiellt och avtrappat avdrag kan konstrueras ned eller utan ett h

ö

gsta tak f

ö

r avdraget.

Den f

ö

ljande tabellen visar aktie

ä

garens skatt p

å 

utdelningen och hans beh

å

llning efter skatt (utdelningsnetto).

Tabell 7:11

Den   skatt   som   tas   ut

Aktieägarens

utdel-

hos   aktieägaren  pä   en

ningsnetto  om  m är

utdelning   på   TÖO   om

resp,

ra   är   resp.

_______________ 0,85   0,8   0,7   0,6   0,4

0,85   0,8   0,7

0,6   0,4

Nuvarande

regler           85   

80      

70  60 

40

15        20     30

40  60

(Halv avr

ä

k­

ning)           (75   66  49  32  -1)

(25   34  51

68 101)

50 =s avdrag     42,5  40  35  30  20

57,5  60  65

70  80

25 * avdrag      64   60  52  45  30

36   40  48

55  70

10 % avdrag     76,5  72  63  54  36

23,5  28  37

46  64

Man kan konstatera att skattel

ä

ttnaden i ett avdragssystem 

ä

r st

ö

rst i h

ö

ga inkomstlagen. Detta g

ä

ller i b

å

de nominella och relativa termer. Effekterna av ett avdrag skiljer sig allts

å

 v

ä

sentligt fr

ä

n de effekter som erh

å

lls vid avr

ä

kning och vid skattereduktion enligt modellerna A och B.

Liksom vid en skattereduktion 

ä

r det n

ö

dv

ä

ndigt att s

ä

rskilt

ö

verv

ä

ga hur reglerna f

ö

r makar skall utformas. Vi anser att varje make i princip skall ha r

ä

tt till avdrag i sarama utstr

ä

ckning som en ensamst

å

ende person (makarnas samman­lagda maximala avdrag blir allts

å

 dubbelt s

ä

 stort som den ensamst

å

endes). Vad det g

ä

ller att ta st

ä

llning till 

ä

r om n

å

gon form av gemensam avdragsber

ä

kning skall medges (med r

ä

tt f

ö

r den 

ena   maken   

att tillgodof

ö

ra sig avdrag som den andra maken inte har kunnat utnyttja) eller om makarna skall behandlas som helt frist

å

ende fr

å

n varandra.

Prop. 1980/81:39

142

Enligt v

å

r raening st

å

r det b

ä

st i 

ö

verensst

ä

mmelse raed de principer som i 

ö

vrigt till

ä

mpas vid beskattningen av makars kapitalinkomster att medge en gemensam avdragsber

ä

kning. I regel medf

ö

r detta inte n

å

gra tekniska problem. Vid ett av­trappat avdrag uppkommer dock vissa sv

å

righeter.

Fullt avdrag (upp till ett visst belopp)

I detta fall finns tv

å

alternativ. Antingen f

ö

reskrivs att vardera maken i f

ö

rsta hand skall utnyttja sitt eget avdrag eller ocks

å

 f

ä

r makarna fritt f

ö

rdela det totala avdraget mellan sig. B

å

da l

ö

sningarna 

ä

r tekniskt genomf

ö

rbara. Det nuvarande sparavdraget f

å

r f

ö

rdelas fritt.

Partiellt avdrag

Vid denna konstruktion ligger det n

ä

rmast till hands att f

ö

reskriva att vardera maken skall ta "sitt" avdrag. F

ö

re­skrivs ett tak, b

ö

r den ena makens outnyttjade avdragsut­rymrne f

å

 utnyttjas av den andra maken.

Avtrappat avdrag

Vid denna avdragskonstruktion uppkommer vissa problera. Av praktiska sk

ä

l torde det inte vara m

ö

jligt att ber

ä

kna avdrag s

ä

rskilt f

ö

r varje utdelningsskikt. I st

ä

llet m

å

ste ett gemensamt totalt avdrag ber

ä

knas f

ö

r makarna. Fr

ä

gan

ä

r om cietta avdrag skall f

å

 f

ö

rdelas fritt eller om en propor­tionering skall ske. Det f

ö

rsta alternativet ger utrymme f

ö

r spekulativa ber

ä

kningar och medf

ö

r kontrollproblem. Det andra medf

ö

r merarbete vid deklarationen.

N

ä

r det g

ä

ller kostnaderna f

ö

r olika avdragsmodeller har vi funnit det vara av intresse att belysa vilka avdragsbelopp som kan rymmas inom de i det f

ö

reg

å

ende ber

ä

knade alterna­tiva kostnadsramarna.

Prop. 1980/81:39

143

Tabell 7:12

Kostnadsram motsvarande uppr

ä

kningsfaktorn

_____________________ 1_J__________ 1,69_________ 2,0

Fullt avdrag

upp till ett

belopp av kr.

(ensamst

å

ende

resp. makar)     1 100/2 200     1 700/3 400   3 500/7 000

Partiellt av­

drag utan tak

(%)

20

25-30        40

Inom sanma kostnadsram som ett system med halv avr

ä

kning skulle finnas utrymme f

ö

r bl.a. f

ö

ljande form av avtrappat avdrag (ensamst

å

ende resp. makar).

100 %    avdrag upp till 500/1 000 kr., 30 %     "i intervallet 500/1 000 - 3 000/6 000 kr., 10 %      "    

ö

ver 3 000/6 000 kr.

Det kan ocks

å

ha intresse att se den ungef

ä

rliga kostnaden f

ö

r vissa andra avdragsniv

å

er (ensamst

å

ende resp. makar).

Tabell 7:13

Avdragsbelopp (kr.)

Kostnad, milj. (kr.)

100/

200

25

200/

400

45

400/

800

80

800/1

600

140

Prop. 1980/81:39

144

7,3,1,5   Samordning raed sparavdraget

Vid s

ä

v

ä

l utdelningsavdrag som skattereduktion uppkommer fr

å

gan hur de nya reglerna skall samordnas med nuvarande sparavdrag.

En redog

ö

relse f

ö

r sparavdragets konstruktion har l

ä

nnats i avsnitt 2,2.1. Vi vill erinra om att avdraget g

ö

rs sist vid ber

ä

kningen av kapitalinkomsten, dvs. sedan int

ä

kterna har lagts ihop och avdrag har gjorts f

ö

r r

ä

nteutgifter m.m., och att sparavdraget inte f

å

r leda till att underskott uppkommer i f

ö

rv

ä

rvsk

ä

llan. Har en person kapitalint

ä

kter av flera slag, t.ex. b

å

de utdelnings- och r

ä

nteint

ä

kter, beh

ö

ver man f.n. inte avg

ö

ra vilka int

ä

kter avdraget skall anses bel

ö

pa p

å

. N

å

gra s

ä

rskilda regler om f

ö

rdelning av avdraget p

å 

olika int

ä

ktsslag finns f

ö

ljaktligen inte i dag men kan -som vi strax skall utveckla n

ä

rraare - visa sig beh

ö

vliga om nya stimulansregler inf

ö

rs.

Samordning med ett utdelningsavdrag

Om ett utdelningsavdrag skulle inf

ö

ras, kan samordningen raed sparavdraget ske p

å

 flera s

ä

tt. Tv

å

 huvudalternativ ligger n

ä

rraast till hands (vid den fortsatta diskussionen utg

å

r vi fr

å

n ett fast utdelningsavdrag p

ä

 800 kr, f

ö

r ensamst

å

ende och I 600 kr, f

ö

r raakar).

Det ena alternativet 

ä

r att ha kvar sparavdraget i of

ö

r

ä

nd­rad form vid sidan av det nya utdelningsavdraget. Den del av utdelningarna som 

ö

verstiger uttieln ingsavdrage t redovisas tillsammans raed 

ö

vriga kapitalint

ä

kter. Om det finns kvar n

å

got utrymme efter avdrag f

ö

r r

ä

nteutgifter m.m., medges sparavdrag p

å

 samma villkor som hittills. Tv

å

 raakar som har varken utgiftsr

ä

ntor eller r

ä

nteint

ä

kter men 3 200 kr. i utdelningar skulle s

å

ledes redovisa 1 600 kr. som int

ä

kt av kapital och kunna kvitta detta belopp raot det vanliga spar­avdraget.

Prop. 1980/81:39

145

Det andra alternativet inneb

ä

r att sparavdraget f

å

r en mer begr

ä

nsad omfattning. Utdelningarna bryts ut och f

å

r ligga till grund f

ö

r det nya utdelningsavdraget. Sparavdraget kommer i forts

ä

ttningen att avse i stort sett bara r

ä

ntein­t

ä

kter.

Det kan i och f

ö

r sig vara tilltalande att ha tv

ä

 skilda avdrag. Uppdelningen bidrar till att g

ö

ra systeraet 

ö

ver­sk

å

dligt. Alternativet har emellertid ocks

ä

 nackdelar. Det kan f

å

 effekter som direkt strider mot syftet med de nya reglerna. En separat behandling av utdelnings- och r

ä

nte­int

ä

kter kan n

ä

mligen ge en aktie

ä

gare anledning att ers

ä

tta en del av sina aktier med t.ex. ett banktillgodohavande f

ö

r att kunna dra nytta av b

å

da avdragen. Otn det nya utdelnings­avdraget skulle best

ä

mmas till l

ä

gre belopp 

ä

n sparavdraget, f

ö

rst

ä

rks i vissa fall motivet f

ö

r s

ä

dana omplaceringar. Den som inte har n

å

gra r

ä

nteint

ä

kter men har utdelningar som 

ö

verstiger det nya utdelningsavdraget skulle tr

ä

ffas av en direkt skattesk

ä

rpning om han inte ers

ä

tter en del av aktierna med tillg

å

ngar som ger avkastning i form av r

ä

nta.

Samordning med en skattereduktion

Om man ger det nuvarande sparavdraget en ny konstruktion s

å 

att det i forts

ä

ttningen f

ä

r g

ö

ras bara mot r

ä

nteint

ä

kter (och s

å

dan utdelning som inte omfattas av v

å

ra f

ö

rslag), uppkommer inte n

å

gra samordningsproblem. Utdelningsint

ä

k­terna behandlas f

ö

r sig och kan direkt l

ä

ggas till grund f

ö

r skattereduktion.

Vi har redan antytt att ett system med separat behandling av r

ä

nte- och utdelningsint

ä

kter har vissa nackdelar. Systemet kan t.ex. i vissa fall ge incitament till omplacering fr

ä

n aktier till r

ä

ntegivande tillg

å

ngar. Vill man mot denna bakgrund beh

å

lla sparavdragets nuvarande konstruktion i ett systen d

ä

r utdelningsint

ä

kterna ger r

ä

tt till skattereduk­tion, aktualiseras s

ä

rskilda samordningsfr

å

gor.

10 

Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

146

Vad man i f

ö

rsta hand m

å

ste ta st

ä

llning till 

ä

r om b

ä

de sparavdrag och skattereduktion skall kunna medges i fr

ä

ga om en viss del av en utdelningsinkomst. Om man till

å

ter ett s

ä

dant sammantr

ä

ffande, kan resultatet bli att vissa aktie­

ä

gare f

å

r en "

ö

verstiraulans" i den meningen att utdelningen ger ett netto p

å

 raer 

ä

n 100 %. 

Ö

verstimulansen upph

ö

r dock n

ä

r utdelningsinkorasten har n

ä

tt en viss storlek och den upph

ö

r snabbare f

ö

r aktie

ä

gare i h

ö

gre 

ä

n f

ö

r aktie

ä

gare i l

ä

gre inkorastl

ä

gen. Det anf

ö

rda kan belysas raed ett exempel. Antag att skattereduktion medges raed 30 % av utdelningsbe­loppet och att den skattskyldige inte anv

ä

nder n

å

gon del av sparavdraget mot r

ä

nteint

ä

kter. Om hans utdelningar ligger inom sparavdraget, blir hans netto 130 % av utdelningen (full skattefrihet p

å

 grund av sparavdrget plus 30 % skatte­reduktion). Om narginalskattesatsen antas vara 80 % resp. 50 % upph

ö

r 

ö

versfimulansen i den h

ä

r angivna meningen (f

ö

r tv

ä

 makar) vid en utdelningsinkorast p

ä

 2 560 kr. resp. 4 000 kr.

Det kan h

ä

vdas att en 

ö

verstiraulans av detta slag b

ö

r f

ö

r­hindras, eftersom den kan s

ä

gas inneb

ä

ra att man g

å

r l

ä

ngre 

ä

n till att eliminera det ena ledet i dubbelbeskattningen. Det kan dock ocks

ä

 anf

ö

ras sk

ä

l f

ö

r att acceptera 

ö

verstimulansen:

-

de nya l

ä

ttnadernas karakt

ä

r av stimulans

å

tg

ä

rd talar f

ö

r att de b

ö

r komma aktie

ä

garna till del oberoende av vilken beskattning sora tidigare har skett (dvs. oberoende av om sparavdraget redan tidigare har utnyttjats eller ej),

-

ö

verstimulansen f

å

r i f

ö

rsta hand betydelse f

ö

r sm

ä

spa­rare ,

-

ä

ven i ett avr

ä

kningssystem av EG-modell kan aktie

ä

garen f

ä

skattefrihet f

ö

r utdelningen och dessutora ytterligare medel.

Prop. 1980/81:39

147

Vill raan 

ä

nd

å

 eliminera 

ö

verstimulansen och samtidigt ha kvar sparavdraget i dess nuvarande form, blir det n

ö

dv

ä

ndigt att inf

ö

ra regler som hindrar att en och samma  del av ut­delningsinkomsten b

å

de r

ä

knas av mot sparavdraget och l

ä

ggs till grund f

ö

r skattereduktion. Man ra

å

ste d

å

 kunna fast­st

ä

lla hur stor del av sparavdraget som har utnyttjats mot utdelningsint

ä

kterna. Detta erbjuder inga sv

å

righeter i de fall d

å

 den skattskyldige inte redovisar  andra kapitalin­t

ä

kter 

ä

n utdelningar. Har han d

ä

reraot ocks

å

 r

ä

nteint

ä

kter, blir fr

å

gan mer komplicerad. Sora vi tidigare har n

ä

rant finns det i dag inte n

å

gra regler om hur sparavdraget skall f

ö

r­delas p

å

 olika kapitalint

ä

kter.  Nya best

ä

mmelser beh

ö

vs f

ö

r 

ä

ndam

å

let.

De nya best

ä

mmelserna beh

ö

ver inte medf

ö

ra att inkomstbe­r

ä

kningen i deklarationen 

ä

ndras. Det r

ä

cker att taxerings­n

ä

mnden beaktar sparavdraget n

ä

r underlaget f

ö

r skattere­duktion fastst

ä

lls. Detta kan ske p

ä

 flera s

ä

tt.

Alternativ 1 (schablonregel)

Man kan inf

ö

ra en schablonregel som inneb

ä

r att en viss best

ä

md del - t.ex. h

ä

lften - av det totalt utnyttjade sparavdraget skall anses h

ä

nf

ö

riig till utdelningsint

ä

k­terna. En s

å

dan regel 

ä

r f

ö

rh

å

llandevis enkel att till

ä

mpa. F

ö

r att undvika ett alltf

ö

r of

ö

rm

å

nligt resultat vid l

å

ga utdelningsinkomster b

ö

r schablonregeln dock kompletteras. Man b

ö

r f

ö

reskriva att den raot utdelningsint

ä

kterna utnytt­jade delen av sparavdraget inte i n

å

got fall skall anses 

ö

verstiga h

ä

lften av dessa int

ä

kter.

Alternativ 2 (proportionering)

Det utnyttjade sparavdraget kan proportioneras p

å

 de olika kapitalint

ä

kterna. S

å

 stor del av det totalt utnyttjade sparavdraget som utdelningsint

ä

kterna utg

ö

r av de sararaan­lagda kapitalint

ä

kterna skulle anses bel

ö

pa p

å

 utdelnings­int

ä

kterna och allts

å

dras av fr

å

n underlaget f

ö

r skatte­reduktion. Metoden kan anses ge ett materiellt riktigare resultat 

ä

n alternativ 1, rae-- proportioneringen kan raedf

ö

ra ett inte ov

ä

sentligt merarbece f

ö

r taxeringsn

ä

mnden (s

ä

r­skilt vid taxeringen av mal . r ) .

Prop. 1980/81:39

148

B

å

de alternativ 1 och alternativ 2 kan i vissa fall f

å 

effekter sora fr

å

n raateriell synpukt 

ä

r mindre tillfred­st

ä

llande. De kan t.ex. raedf

ö

ra att en person sora redan i dag utnyttjar hela sparavdraget och som investerar i aktier, inte f

å

r l

ä

gga hela utdelningen p

ä

 de nyk

ö

pta aktierna till grund f

ö

r skattereduktion. Det kan d

ä

rf

ö

r vara v

ä

rt att 

ö

verv

ä

ga 

ä

ven andra l

ö

sningar.

Alternativ 3 (sparavdraget h

ä

nf

ö

rs i f

ö

rsta hand till r

ä

ntenettot).

Man kan g

ö

ra g

ä

llande att ett mer r

ä

ttvisande resultat uppn

å

s om man g

ö

r en j

ä

mf

ö

relse mellan 

å

ena sidan det sparavdrag som skulle ha gjorts om inga utdelningsint

ä

kter hade f

ö

relegat och 

å

 andra sidan det avdrag som faktiskt har utnyttjats. Detta kan ocks

å

uttryckas s

å

 att sparavdraget -trots att det f

å

r nyttjas mot utdelningar - 

ä

nd

å

 i f

ö

rsta hand skall avr

ä

knas mot det eventuella netto sora kvarst

å

r sedan r

ä

nteint

ä

kterna har minskats med r

ä

nteutgifter ra.m. (r

ä

ntenettot). Med denna utg

å

ngspunkt skulle sparavdraget leda till minskning av underlaget f

ö

r skattereduktion i endast tv

ä

 fall. Det ena fallet 

ä

r att r

ä

ntenettot 

ä

r nega­tivt. Eventuellt utnyttjat sparavdrag skall d

å

 i sin helhet anses bel

ö

pa p

å

utdelningsint

ä

kterna och allts

å

 r

ä

knas av fr

ä

n underlaget f

ö

r skattereduktion. Det andra fallet 

ä

r att r

ä

ntenettot 

ä

r positivt raen raindre 

ä

n det utnyttjade sparav­draget. I det fallet skall den del av det utnyttjade sparav­draget son 

ö

verstiger r

ä

ntenettot anses h

ä

nf

ö

riig till ut­delningsint

ä

kterna. I likhet raed alternativ 2 kan detta alternativ leda till ett inte obetydligt merarbete f

ö

r taxe­ringsn

ä

mnden.

vi har hittills presenterat alternativ som inneb

ä

r att pr

ö

v­ningen l

ä

ggs hos taxeringsn

ä

mnden och att inkomstber

ä

kningen i deklarationen inte 

ä

ndras. Det 

ä

r dock m

ö

jligt att i st

ä

llet g

ö

ra ber

ä

kningarna redan i deklarationen. En s

å

dan l

ö

sning har den f

ö

rdelen att den skattskyldige f

å

r l

ä

ttare att sj

ä

lv bed

ö

ma slutresultatet. 

Å

 andra sidan blir det n

ö

dv

ä

ndigt att g

ö

ra v

ä

sentliga ingrepp i nuvarande deklara­tionsrutiner. F

ö

r fullst

ä

ndighetens skull vill vi 

ä

nd

å 

illustrera hur en oml

ä

ggning kan genomf

ö

ras.

Prop. 1980/81:39

149

Alternativ 4 (modifiering av alternativ 3)

Man kan fortfarande utg

å

fr

ä

n principen att sparavdraget i f

ö

rsta hand skall anses utnyttjat mot r

ä

ntenettot. Reglerna f

ö

r deklaration av kapitalinkomst g

ö

rs om s

å

 att raan redan i deklarationen ber

ä

knar underlaget f

ö

r skattereduktion. F

ö

ljande scheraa kan f

ö

ljas.

utdelningsint

ä

kter

r

ä

nteint

ä

kter

~ ev. utdelninqsavdrag        - r

ä

nteutgifter 

m.m.

utdelningsnetto

r

ä

ntenetto A

-  sparavdrag- '

r

ä

ntenetto B

+ utdelningsnetto

summa C

-  oujinyttjat   sparav-

drag'______ 

inkomst/underskott av

kapital

- r

ä

ntenetto B-'

underlag f

ö

r skattere-dukt ion.

Vi har h

ä

r pekat p

ä

 n

ä

gra alternativ f

ö

r samordning mellan ett sparavdrag som har nuvarande konstruktion och en skatte­reduktion. 

Ä

ven andra l

ö

sningar

ä

r t

ä

nkbara. En m

ö

jlighet som vi har diskuterat 

ä

r att som huvudregel till

ä

mpa ett systera f

ö

r separat behandling av r

ä

nte- och utdelningsin­t

ä

kter men ge den skattskyldige r

ä

tt att l

å

ta viss valfri del av utdelningsint

ä

kterna behandlas som r

ä

nteint

ä

kter.

l)F

ä

r inte 

ö

verstiga

r

ä

ntenetto A, Om r

ä

ntenetto A 

ä

r

negativt, medges h

ä

r

inte n

å

got sparavdrag,

2)F

å

r inte 

ö

verstiga

summan C.

3)0n r

ä

ntenetto B 

ä

r

negativt, skall det behandlas som

en till

ä

ggspost.

Prop. 1980/81:39

150

Alternativ 5 (separat behandling, frivillig 

ö

verf

ö

ring)

Inneb

ö

rden av detta alternativ 

ä

r att den skattskyldige skulle ha r

ä

tt - men inte skyldighet - att "fylla upp" sparavdraget. F

ö

ljande scheraa skulle f

ö

ljas (exeraplet avser en ensamst

å

ende).

Utdelningsnetto

2 500

R

ä

ntenetto

-500

Ö

verf

ö

rs

-1 300

Ö

verf

ö

rt

1 300

Å

terst

å

r

800

Inkomst av kapital och underlag f

ö

r skattereduktion

1 200

Sparavdrag

-800 0

En f

ö

rdel raed denna l

ö

sning 

ä

r att den inte ger incitament till omplacering fr

å

n aktier till banktillgodohavande o.d. M

ö

jligheten att efter eget val behandla utdelningsint

ä

kter som r

ä

nta g

ö

r att metoden blir "neutral" i f

ö

rh

å

llande till de olika stimulans

å

tg

ä

rderna (dvs. sparavdrag resp. utdel­ningsavdrag eller skattereduktion). En nackdel 

ä

r att den st

ä

ller de skattskyldiga inf

ö

r sv

ä

ra deklarationsproblem. Det 

ä

r inte alls givet att det l

ö

nar sig att i exemplet f

ö

ra 

ö

ver 1 300 kr. Om n

ä

gon 

ö

verf

ö

ring inte sker, h

ö

js inkomsten av kapital till (2 500 - 500 =) 2 000 kr. men mot detta svarar att avr

ä

kning/skattereduktion f

ä

r ber

ä

knas p

å

 s

å 

mycket som 2 500 kr. En h

ö

jning av den beskattningsbara inkomsten raed 800 kr. kompenseras s

å

ledes av att underlaget f

ö

r skattereduktion 

ö

kar med 1 300 kr. Om skattereduktion medges med 30 %, v

ä

ger de b

å

da alternativen j

ä

mnt vid en marginalskatt p

å

 48,75 %. Vid l

ä

gre raarginalskattesats 

ä

r det f

ö

rdelaktigare att inte f

ö

ra 

ö

ver beloppet.

N

ä

r vi i det f

ö

reg

ä

ende illustrerat olika alternativ har vi utg

å

tt fr

å

n att den skattskyldige 

ä

r ensamst

å

ende. Det b

ö

r understrykas att f

ö

rh

ä

llandena i regel blir mer koraplicerade n

ä

r det 

ä

r fr

å

ga om tv

ä

 raakar sora b

å

da har kapitalint

ä

kter.

Prop. 1980/81:39

151

7.3.1.6   Slutsatser och f

ö

rslag

Vi liar i det f

ö

reg

å

ende avvisat tanken p

å

 att i provisoriets form inf

ö

ra ett avr

ä

kningssystem av kontinental raodell. D

ä

r­efter har vi utan st

ä

llningstagande redovisat effekterna och den tekniska utformningen av tv

å

 forraer av skattereduktion (modellerna A och B) sant ett utdelningsavdrag. Vi g

å

r nu 

ö

ver till att j

ä

mf

ö

ra de b

å

da reduktionsmodellerna och ut­delningsavdraget i olika avseenden. Dessf

ö

rinnan b

ö

r 

ä

nnu en g

å

ng erinras om att vi har valt att i f

ö

rsta hand belysa en l

ä

ttnadsniv

ä

 om motsvarar avr

ä

kning f

ö

r i princip halva bolagsskatten p

å

 utdelade vinstraedel. Detta inneb

ä

r i sin tur en total statsfinansiell kostnadsrara p

å

 ca 225-270 milj. kr. (f

ö

re eventuell samordning med sparavdraget).

Inkomstprofil

Vi har tidigare understrukit angel

ä

genheten av att de pro­visoriska 

å

tg

ä

rderna utformas s

å

 att de inte f

ö

rsv

å

rar 

ö

ver­g

ä

ngen till ett permanent system. Detta g

ä

ller inte rainst i fr

å

ga ora l

ä

ttnadernas f

ö

rdelning p

å

 olika inkomstklasser, dvs. vad vi har kallat 

å

tg

ä

rdernas inkomstprofil. Vi har gjort bed

ö

mningen att en 

ö

verensst

ä

mmelse med effekterna i ett avr

ä

kningssystem skulle vara en f

ö

rdel fr

å

n den nu angivna synpunkten.

Ett avr

ä

kningssystem ger st

ö

rre nominella l

ä

ttnader vid l

å

ga

ä

n vid h

ö

ga inkomster och lika stora relativa l

ä

ttnader i alla inkomstl

ä

gen. Reduktionsmodell A har konstruerats med utg

å

ngspunkt i de principer som ligger till grund f

ö

r ett avr

ä

kningssystem. Reduktionssatsen sjunker med stigande be­skattningsbar inkorast. Modellens profil 

ä

r n

ä

ra nog identisk med avr

ä

kningssystemets.

Vid en skattereduktion enligt modell B 

ä

r reduktionssatsen oberoende av den beskattningsbara inkorastens storlek. Detta medf

ö

r i princip att den nominella l

ä

ttnaden blir lika stor

Prop. 1980/81:39

152

i alla inkomstl

ä

gen medan den relativa 

ö

kningen av beh

å

llen utdelning efter skatt 

ä

r st

ö

rre vid h

ö

ga inkomster. H

ä

rige­nom kommer inkomstprofilen att avvika fr

å

n avr

ä

kningssyste­mets. Den f

ö

reslagna avtrappningen av reduktionssatsen ten­derar dock att minska avvikelserna. Avtrappningen inneb

ä

r att den genomsnittliga reduktionssatsen blir l

ä

gre vid en h

ö

g utdelningsinkorast 

ä

n vid en l

å

g. Eftersom utdelningsin-komsterna generellt sett 

ä

r st

ö

rre vid h

ö

gre beskattningsbar inkomst (jfr tabell 3:4), finns det 

ä

ven i modell B ett samband mellan reduktionssatsen och marginalskattesatsen.

I detta saramanhang kan det finnas anledning att ytterligare uppm

ä

rksamma de individuella effekterna av de b

å

da reduk­tionsmodellerna. I tabell 7;14a-c visar vi skatterainskningen i f

ö

rh

å

llande till nuvarande regler vid olika stora utdel­ningsinkomster och marginalskattesatser (tabellen avser effekterna f

ö

r en ensamst

å

ende person; vi bortser fr

å

n spar­avdraget). I diagram 7:4 j

ä

mf

ö

rs modellernas verkningar i n

å

gra olika inkorastl

ä

gen vid en l

ä

ttnadsniv

ä

 av halv avr

ä

kning.

Prop. 1980/81:39

153

Tabell 7;14a   Skatteninskning' f

ö

r ensamst

å

ende (kr.), kostnadsniv

å 

motsvarande uppr

ä

kningsfaktorn 1,69 (50 % avr

ä

kning)

Utdelnings-    Statligt beskattningsbar inkomst (kr.) inkomst (kr.)

50 000  80 000  110 000  150 000  250 000

500

1 000

Modell A

3 000

(tab. 7:6)

6 000

10 000

25 000

50 000

200

150

100

75

50

400

300

200

150

100

1

200

900

600

450

300

2

400

1

800

1

200

900

600

4

000

3

000

2

000

1 500

1 000

9

400

6

900

4

400

3 200

2 500

7 200

5 700

5 000

17 000  12 000

(samtliga inkomstl

ä

gen)

500

1 000

Modell B

3 000

(tab. 7:9b)

6 000

10 000

25 000

50 000

225

3 50

850

1

150

1

550

3

050

5

550

Om den skattskyldige antas ha utnytjat hela sitt sparavdrag p

å

 800 kr. blir skatteminskningen vid en beskattningsbar inkomst av 110 000 kr. f

ö

ljande.

Utdeli

Tingsinkomst

(kr.)

500

1

000

3

000

6

000

10

000

25

000

50 000

Skatteminskning (kr.) Modell A       Modell B

50

112

120

250

520

750

1 120

1 110

1 920

1 510

4 -344

3 010

7 160

5 510

Prop. 1980/81:39

154

Tabell 7:14b

Skatteminskning f

ö

r ensamst

å

ende (kr.), kostnadsniv

å 

motsvarande uppr

ä

kningsfakt

ö

rn 1,5 (36 % avr

ä

kning)

Utdelnings-     Statligt beskattningsbar inkomst (kr.) inkomst (kr.)

50 000  80 000  110 000  150 000  250 000

500

145

110

70

55

40

1 000

290

220

140

110

80

Modell A

3 000

870

660

420

330

240

(tab. 7:7)

6 000

1 740

1 320

840

660

480

10 000

2 900

2 200

1

400

1

100

800

25 000'

6 850

5 100

3

100

2

400

2 000

50 000'

12 50 0

9 000

5

200

4

400

4 000

500

1

000

Modell B

3

000

(jfr tab.

6

000

7:10)

10

000

25

000

50

000

(samtliga inkorastl

ä

gen)

175 250 550 790

1

110

2

310 4 310

rabell   7:14c       Skatteminskning   för   ensanstående   (kr.),   kostnadsnivå notsvarande   uppräkningsfaktorn  2,0   (72   %  avräkning)

Utdelnings-

Statligt   beskattningsbar   inkonst   (kr.)

inkonst   (kr.)

50   000     80   000     110   000     150   000     250   000

500

290

220

140

110

80

1 000

580

440

280

220

160

Modell A

3 000

1 740

1 320

840

660

480

(tab. 7:7)

6 000

3 480

2 64 0

1 680

1 320

960

10 000

5 800

4 400

2 800

2 200

1

600

25 OOOa)

13 500

10 000

6 000

4 700

4

000

50 000'

24 000

17 000

10 100

8 700

S

000

(saintliga   inkomstlagen)

500

1

000

Modell B

3

000

(jfr tab.

6

000

7:10)

10

000

25

000

50

000

350

500

1

100

1

5G0

2

220

4

620

8

620

a)För   varje   utdelningsskikt   på   10   000  kr.   har   reduktionssatsen   i   ta­bell   7:l4b   sänkts   ned   två   procentenheter   och   i   tabell   7:l4c   ned   fem  pro­centenheter;   dock   inte   lägre   än   till'8   resp.   16   %.

Pro,

'" «0/8/..39

.c t.

Prop. 1980/81:39

156

Betr

ä

ffande utdelningsavdrag av olika slag kan noteras att de ger st

ö

rsta nominella och relativa l

ä

ttnader i h

ö

ga in­komstl

ä

gen. Profilen avviker - 

ä

ven raed ett avtrappat avdrag - markant fr

å

n avr

ä

kningssystemets profil.

Vi g

ö

r f

ö

ljande bed

ö

mning. FrSn de utg

å

ngspunkter som vi tidigare har angett har i f

ö

rsta hand reduktionsmodell A en l

ä

mplig inkomstprofil. 

Ä

ven reduktionsraodell B st

å

r i god 

ö

verensst

ä

mmelse med riktlinjerna f

ö

r provisoriet. S

å

ä

r d

ä

remot inte fallet med ett utdelningsavdrag.

Vi vill h

ä

r g

ö

ra ytterligare ett p

å

pekande. Konstruktionen av modell A medf

ö

r att reduktionssatsen kan bli h

ö

g och reduktionsbeloppet betydande i de fall d

ä

r en aktie

ä

gare har stora utdelningar men l

å

g beskattningsbar inkomst. Denna effekt 

ä

r inte n

å

got specifikt f

ö

r den h

ä

r f

ö

rordade mo­dellen utan kan lika v

ä

l uppkomma i de utl

ä

ndska avr

ä

knings­systemen. Det b

ö

r dock framh

å

llas att modell B inte ger upphov till motsvarande effekter, eftersom reduktionssatsen i den modellen avtrappas relativt snabbt med stigande utdel­ningsinkorast .

Sparstimulans

Vi har ansett det 

ö

nskv

ä

rt att de provisoriska 

å

tg

ä

rderna f

å

r en bred inriktning i den meningen att de ger incitament till aktieplaceringar b

å

de f

ö

r hush

å

ll raed inget eller ett obetydligt aktieinnehav (sm

å

sparare) och f

ö

r hush

å

ll som redan har en st

ö

rre aktieportf

ö

lj.

Reduktionsmodell B ger en h

ö

g reduktionssats vid l

å

ga utdel­ningsinkoraster. I likhet med ett lOO-procentigt utdelnings­avdrag har modellen d

ä

rf

ö

r i denna del en p

å

taglig sm

å

spa-rarinr iktning. Reduktionsraodell A innelj

ä

r att reduktions­satsen 

ä

r h

ö

g vid l

å

ga beskattningsbara inkomster. Generellt sett 

ä

r 

ä

ven denna utformning 

ä

gnad att ge stimulans 

å

t sm

å­

sparandet. Sm

å

sparare (eller potentiella sm

ä

sparare) i h

ö

gre

Prop. 1980/81:39

157

inkomstlagen f

å

r d

ä

reraot en mindre skattel

ä

ttnad nen 

ä

ven i dessa fall torde modellen dock ge en tillr

ä

cklig stimulans­effekt.

B

å

da reduktionsnodellerna b

ö

r ge incitament till nya aktie­placeringar vid de st

ö

rre innehaven. Ett lOO-procentigt ut­delningsavdrag (sora med n

ö

dv

ä

ndighet m

ä

ste f

ä

 en begr

ä

nsad storlek) f

å

r d

ä

remot bed

ö

mas som en ineffektiv 

ä

tg

ä

rd i detta h

ä

nseende, 

ä

ven om avdraget indirekt - via h

ö

jda aktiekurser - kan f

ä

 en stimulanseffekt 

ä

ven f

ö

r innehavare av st

ö

rre portf

ö

ljer. Ett partiellt eller avtrappat avdrag utan - eller raed ett h

ö

gt - tak skulle bli mer effektivt raen har ol

ä

genheter fr

å

n andra synpunkter.

V

å

r slutsats 

ä

r att de b

å

da reduktionsraodellerna - raen d

ä

re­mot knappast ett utdelningsavdrag - uppfyller kravet p

ä

 bred inriktning.

Vi vill i detta samraanhang ber

ö

ra en n

ä

rliggande fr

å

ga. Om en person finansierar en placering genom l

ä

n, har han r

ä

tt till avdrag f

ö

r r

ä

nteutgifterna. I den ra

å

n avkastningen p

ä 

placeringen inte underkastas full beskattning, rubbas i viss m

ä

n symmetrin i skattesystemet.

Ett enkelt exempel belyser detta. Antag att en person l

å

nar 10 000 kr. mot 12 % r

ä

nta och placerar pengarna i en till­g

ä

ng son ger en 

ä

rlig avkastning p

å

 800 kr. Om avkastningen beskattas i sin helhet och marginalskattesatsen 

ä

r 75 %, blir hans kostnad f

ö

r transaktionen (25 % av 1 200 ./. 800 =) 100 kr. Blir avkastningen skattefri, g

ö

r han i st

ä

llet en nettovinst p

ä

 (800 - 25 % av 1 200 =) 500 kr.

En l

ä

neeffekt av detta slag kan intr

ä

da om skatten p

å

ut­delningsinkoraster reduceras. I och f

ö

r sig 

ä

r det inte fr

ä

ga om n

å

got nytt fenomen. Tv

ä

rtom f

ö

rekomraer effekten i stor utstr

ä

ckning vid ra

å

nga alternativa placeringsformer. Det hindrar inte att det kan vara 

ö

nskv

ä

rt att utforma de pro­visoriska 

å

tg

ä

rderna s

å

 att effekterna vid bel

å

ning koramer

Prop. 1980/81:39

158

att h

å

llas p

å

 en relativt sett l

å

g niv

å

. Det 

ä

r d

ä

 att m

ä

rka att attraktiviteten av l

ä

netransaktionerna allm

ä

nt sett 

ö

kar med stigande l

ä

ttnadsniv

ä

och med stigande marginalskatt. Detta betyder i sin tur att ett utdelningsavdrag 

ä

r 

ä

gnat att ge de mest p

å

tagliga l

å

neeffekterna raedan effekterna 

ä

r l

ä

gre eller i vissa l

ä

gen helt eliraineras i reduktionsmo­dellerna.

Tekniska synpunkter

Det kan h

ä

vdas att ett avdrag fr

å

n inkomsten generellt sett medf

ö

r mindre teknisk belastning vid taxering och uppb

ö

rd 

ä

n olika former av skattereduktion. Detta g

ä

ller dock endast i fr

å

ga om avdrag av mer traditionell utformning. Ett par­tiellt och 

ä

n mer ett avtrappat avdrag kan v

ä

lla betydande sv

å

righeter, inte rainst vid beskattningen av makar.

Skattereduktion 

ä

r inte n

å

gon nyhet f

ö

r skattemyndigheterna eller f

ö

r de skattskyldiga. Skattereduktion enligt 2 

§

 4 mom. uppb

ö

rdslagen (1953:272), s

ä

rskild skattereduktion och sparskattereduktion f

ö

rekommer redan. Enligt v

å

r bed

ö

raning b

ö

r de av oss presenterade nya reduktionsraodellerna A och B vara relativt l

ä

tta att f

ö

rst

å

 och till

ä

mpa. I b

å

da fallen kan reduktionssatsen utl

ä

sas direkt fr

ä

n en i lag fastst

ä

lld tabell. Betr

ä

ffande modell A g

ä

ller visserligen att den skattskyldige inte definitivt k

ä

nner reduktionssatsen f

ö

rr

ä

n han kunnat ber

ä

kna sin statligt beskattningsbara inkomst f

ö

r det aktuella inkorast

ä

ret. Vidare kan en taxerings

ä

ndring f

ö

r den make som har h

ö

gst beskattningsbar inkomst 

å

terverka p

å 

den andra makens reduktion. N

å

gra p

å

tagliga sv

å

righeter b

ö

r detta dock inte medf

ö

ra.

Slutsatser betr

ä

ffande skattereduktion och avdrag

Den genomg

ä

ng som vi nu har gjort leder fram till slutsatsen att en skattereduktion 

ä

r att f

ö

redra framf

ö

r ett utdel­ningsavdrag ned h

ä

nsyn b

å

de till inkomstprofilen och till stimulanseffekterna. Inom kommitt

é

n har diskuterats m

ö

jlig-

Prop. 1980/81:39

159

heterna att kombinera reduktionsmodell A med ett visst ut­delningsavdrag. Syftet skulle vara att ytterligare 

ö

ka mo­dellens sra

å

spararinriktning. Vi har eraellertid komrait till slutsatsen att en s

å

dan kombination inte 

ä

r 

ä

ndam

å

lsenlig, bl.a. med h

ä

nsyn till att ett avdrag f

å

r anses relativt kostnadskr

ä

vande i f

ö

rh

å

llande till de f

ö

rv

ä

ntade effekterna.

Vid en j

ä

mf

ö

relse mellan de b

å

da reduktionsmodellerna anser vi oss kunna konstatera att modell A har ett f

ö

rsteg s

å

vitt g

ä

ller inkomstprofilens 

ö

verensst

ä

ramelse raed en avr

ä

kning raedan raodell B 

ä

r n

å

got mer gynnsara fr

å

n sm

å

spararsynpunkf och dessutom har vissa tekniska f

ö

rdelar. Enligt v

ä

r raening 

ä

r b

å

da modellerna l

ä

mpade att ligga till grund f

ö

r provi­soriska stimulans

å

tg

ä

rder. Vi har inte ansett oss b

ö

ra ge den ena modellen ett best

ä

mt f

ö

rord framf

ö

r den andra. I v

å

ra f

ö

rfattningsf

ö

rslag belyser vi b

å

da modellerna.

Samordning med sparavdraget

Det 

ä

r 

ö

nskv

ä

rt att skattereduktionen samordnas med nuva­rande sparavdrag p

ä

 ett s

å

dant s

ä

tt att man undviker den i avsnitt 7.3.1.5 beskrivna "

ö

verstimulansen".

Vi har redovisat flera olika alternativ f

ö

r en s

å

dan sam­ordning. Fr

å

n materiell synpunkt anser vi att det s.k. alternativ 3 (sparavdraget anses i f

ö

rsta hand utnyttjat raot r

ä

ntenettot) 

ä

r att f

ö

redra. Det alternativet raedf

ö

r emel­lertid ett inte obetydligt merarbete vid taxeringen. Av praktiska sk

ä

l f

ö

rordar vi d

ä

rf

ö

r den schablonregel son inneb

ä

r att underlaget f

ö

r skattereduktion skall minskas raed h

ä

lften av det utnyttjade sparavdraget, dock inte med st

ö

rre belopp 

ä

n som motsvarar halva utdelningen (alternativ 1).

F

ö

rslag och statsfinansiella kostnader

Vi f

ö

resl

å

r att de provisoriska 

å

tg

ä

rderna f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen f

ä

r formen av en skattereduktion enligt

Prop. 1980/81:39

160

modell A eller B. .Samordning med sparavdraget b

ö

r ske genora en schablonregel (alternativ 1).

Vi har f

ö

r b

å

de modell A och B belyst l

ä

ttnadsniv

å

er som i statsfinansiellt h

ä

nsende svarar mot en avr

ä

kning med 36 %, 50 % och 72 % av bolagsskatten pS utdelade vinstraedel. Den statsfinansiella kostnaden f

ö

r de tre l

ä

ttnadsniv

ä

erna har vi uppskattat till 160-195 milj. kr., 225-270 milj. kr. resp. 320-390 milj. kr. Denna uppskattning har gjorts raed bortseende fr

å

n effekterna av de f

ö

reslagna reglerna f

ö

r saraordning nellan sparavdrag och skattereduktion. De f

ö

re­slagna samordningsreglerna b

ö

r i modell A och B rainska skattebortfallet med 15-30 milj. kr. vid en l

ä

ttnadsniv

ä

 p

å 

halv avr

ä

kning, med n

ä

got mindre belopp vid 36 % avr

ä

kning och raed n

å

got st

ö

rre belopp vid 72 % avr

ä

kning (minskningen b

ö

r bli n

å

got st

ö

rre i modell B 

ä

n i modell A).

V

ä

ger man in effekterna av samordningsreglerna kan det 

ä

r­liga skattebortfallet - raed en utdelningssumma av 1 300 milj. kr. f

ö

r hush

å

llen - uppskattas till 150-175 milj. kr. (36 % avr

ä

kning), 200-250 milj. kr. (50 % avr

ä

kning) resp. 300-350 milj. kr. (72 % avr

ä

kning).

7.3.2    L

ä

ttna(3er vid aktievinstbeskattningen

I avsnitt 7.3.1 har vi diskuterat olika metoder f

ö

r att re­ducera skatten pS utdelningsinkomster. En annan m

ö

jlighet att h

ö

ja den effektiva avkastningen p

å

 aktieplaceringar kan vara att medge l

ä

ttnader vid beskattningen av v

ä

rdesteg­ringen p

ä

aktier. I nuvarande system tr

ä

ffas v

ä

rdestegringen av inkomstbeskattning f

ö

rst n

ä

r den realiseras genom att aktien avyttras, dvs. n

ä

r aktien blir f

ö

rem

å

l f

ö

r f

ö

rs

ä

lj­ning eller annan oner

ö

s 

ö

verl

å

telse. Vi har i avsnitt 2.2.1 l

ä

mnat en kortfattad redog

ö

relse f

ö

r nuvarande aktievinst-regler.

Som framh

å

llits i v

å

ra direktiv har aktievinstreglerna kri­tiserats fr

å

n olika utg

å

ngspunkter. Det har visat sig att

Prop. 1980/81:39

161

best

ä

mmelserna f

ö

r ber

ä

kning av anskaffningsv

ä

rdet kan vara besv

ä

rliga att till

ä

mpa. Fr

å

n materiell synpunkt har kriti­ken inte minst g

ä

llt det f

ö

rh

å

llandet att systemet ger ett ofullst

ä

ndigt inflationsskydd. I de fall d

ä

r inflationen under innehavet har varit snabbare 

ä

n v

ä

rdestegringen, dvs. d

ä

r n

ä

gon real v

ä

rdestegring inte har skett, kommer nuva­rande f

ö

rra av norainell beskattning givetvis att verka of

ö

rm

å

nligt. 

Ä

ven i de fall d

ä

r en real v

ä

rdestegring har skett ger nuvarande systera ofta ett raer of

ö

rra

å

nligt resultat 

ä

n en konsekvent genomf

ö

rd real beskattning. Utfallet blir dock beroende s

å

v

ä

l av relationen mellan v

ä

rdestegrings- och inflationstakten som av innehavstidens l

ä

ngd.

Enligt v

å

ra huvuddirektiv skall vi g

ö

ra en teknisk 

ö

versyn av aktievinstreglerna i syfte att f

ö

rs

ö

ka utforma ett enklare systera. Genom till

ä

ggsdirektiven har vi f

å

tt m

ö

j­lighet att 

ö

verv

ä

ga l

ö

sningar som ger utrymme f

ö

r en index­uppr

ä

kning av anskaffningsv

ä

rdet eller f

ö

r annat inflations­skydd.

Den fr

ä

ga som vi nu har att ta st

ä

llning till 

ä

r om det 

ä

r l

ä

mpligt att redan i detta sammanhang, dvs. innan resultatet av den p

å

g

å

ende 

ö

versynen f

ö

religger, 

ä

ndra aktievinstreg­lerna. En viktig synpunkt 

ä

r enligt v

å

r nening att eventu­ella l

ä

ttnader m

ä

ste kunna uppfattas som varaktiga. Om l

ä

tt­nader vid realisationsvinstbeskattningen bara 

ä

r tempor

ä

ra, 

ä

r det knappast sannolikt att de ger incitament till nya aktieplaceringar. Snarare kan man v

ä

nta att s

ä

dana tempor

ä

ra l

ä

ttnader leder till ett 

ö

kat utbud fr

ä

n hush

å

ll som vill hinna utnyttja l

ä

ttnaderna innan de upph

ö

r. Vad vi kan 

ö

verv

ä

ga 

ä

r allts

å

 inte provisoriska 

å

tg

ä

rder i vanlig mening utan snarare definitiva 

å

tg

ä

rder sora har en s

å

dan karakt

ä

r att de kan genomf

ö

ras redan nu utan att man f

ö

re­griper resultatet av den p

å

g

å

ende 

ö

versynen.

Mot den bakgrunden har vi diskuterat tv

ä

 t

ä

nkbara 

ä

ndringar, n

ä

mligen dels en f

ö

rkortning av den s.k. initialperioden fr

å

n tv

å

 till ett 

å

r, dels en h

ö

jning av det s.k. schablon-

11 

Riksdagen 1980/81. 1 sam/. Nr 39

Prop. 1980/81:39

162

avdraget (dvs, det avdrag p

ä

 1 000 kr, som f

å

r g

ö

ras mot vinster p

å

ä

ldre aktier).

Det 

ä

r inte osannolikt att en f

ö

rkortning av initialperioden skulle f

å

 en positiv stimulanseffekt. Vi kan dock inte ute­sluta att 

å

tg

ä

rden kan visa sig mindre v

ä

l f

ö

renlig med ett nytt system f

ö

r aktievinstbeskattning. F.n. kan vi d

ä

rf

ö

r inte f

ö

rorda 

å

tg

ä

rden.

Vad betr

ä

ffar schablonavdraget vill vi understryka att av­dragets viktigaste funktion 

ä

r att f

ö

renkla f

ö

rfarandet f

ö

r den stora grupp av sm

å

sparare som bara oms

ä

tter mindre poster av aktier, teckningsr

ä

tter o.d. I kombination raed den schablonregel som g

ä

ller f

ö

r ber

ä

kning av anskaffningsv

ä

rdet f

ö

r b

ö

rsnoterade aktier och andelar i aktiefonder (anskaff­ningsv

ä

rdet f

å

r tas upp till 50 % av nettof

ö

rs

ä

ljnings­priset) medf

ö

r avdraget att en aktie

ä

gare under ett 

ä

r kan s

ä

lja noterade v

ä

rdepapper f

ö

r upp till 5 000 kr. utan att beh

ö

va r

ä

kna med n

å

gon realisationsvinstbeskattning (50 % av 5 000 = 2 500 kr., 40 % av 2 500 = 1 000 kr.).

En h

ö

jning av avdraget ger administrativa f

ö

rdelar. Mycket talar f

ö

r att en h

ö

jning ocks

å

 - om den kan uppfattas som varaktig - f

å

r en positiv effekt p

å

 aktiemarknaden. H

ö

j­ningen kan f

ö

rb

ä

ttra den effektiva avkastningen p

ä

aktie­placeringar. Den kan ocks

å

 f

å

 gynnsamma psykologiska effekter. F

ö

r en sm

å

sparare som avskr

ä

cks av dagens relativt komplicerade aktievinstregler kan en aktieplacering bli be­tydligt mer attraktiv om han vet att han efter tv

å

å

r kan avveckla eller placera om ganska stora poster utan beskatt­ning eller deklarationsbesv

ä

r.

Vi bed

ö

mer allts

å

 att en h

ö

jning av schablonavdraget i och f

ö

r sig kan f

å

 gynnsamma verkningar. Sv

å

righeten 

ä

r att vi f.n. inte vet hur aktievinstreglerna kommer att vara ut­formade i framtiden. Som redan n

ä

rants har vi i uppdrag att utarbeta ett system son 

ä

r enklare 

ä

n det nuvarande. Sanno­likt beh

ö

vs schablonregler 

ä

ven i ett framtida system

Prop. 1980/81:39

163

men det 

ä

r inte m

ö

jligt att i dag f

ö

ruts

ä

ga den exakta inneb

ö

rden eller omfattningen av s

ä

dana regler. En m

å

ttlig h

ö

jning av avdraget b

ö

r dock kunna g

ö

ras redan nu. Vi har gjort bed

ö

mningen att en h

ö

jning till 2 000 kr. b

ö

r kunna g

ö

ras utan att man i n

å

gon besv

ä

rande m

å

n f

ö

regriper resul­tatet av den p

å

g

å

ende 

ö

versynen.

7.3.3  Andra 

å

tg

ä

rder

De 

å

tg

ä

rder som vi hittills har behandlat har syftat till att 

ö

ka den effektiva avkastningen efter skatt p

ä

 hush

å

llens placeringar i aktier. En h

ö

gre avkastning b

ö

r leda till att hush

ä

llens utbud av riskkapital 

ö

kar. Ett 

ö

kat utbud b

ö

r, som vi tidigare framh

å

llit, f

ö

rb

ä

ttra f

ö

retagens m

ö

jligheter att genomf

ö

ra nyemissioner.

En generell l

ä

ttnad i beskattningen av hush

å

llens aktie­innehav b

ö

r s

å

ledes p

å

verka nyemissionerna i positiv rikt­ning. Hur emissionsutvecklingen i verkligheten koraraer att gestalta sig under de n

ä

rmaste 

å

ren

ä

r dock sj

ä

lvfallet inte enbart beroende av skattereglerna f

ö

r aktier. Av central betydelse 

ä

r f

ö

retagens r

ä

ntabilitet och avkastningen p

å 

andra former av placeringar. Det 

ä

r allts

å

inte givet att t.ex. generella l

ä

ttnader i beskattningen av utdelningsin­komster leder till den erforderliga 

ö

kningen av nyemissi­onerna.

Vi har mot denna bakgrund ansett oss ocks

å

 b

ö

r pr

ö

va m

ö

jlig­heterna till selektiva l

ä

ttnader p

å

 aktie

ä

garniv

å

 sora -liksom Annell-reglerna p

å

 bolagsniv

ä

- direkt tar sikte p

å 

att underl

ä

tta f

ö

retagens anskaffning av nytt kapital.

Det ligger d

å

n

ä

ra till hands att unders

ö

ka 

om  

det 

ä

r m

ö

j­ligt att med hj

ä

lp av skattem

ä

ssiga fav

ö

rer f

å

 aktie

ä

garna att 

å

terf

ö

ra en del av sina utdelningsinkomster till n

ä­

ringslivet i form av riskvilligt kapital.

Prop. 1980/81:39

164

En 

å

terf

ö

ring (konvertering) av en del av utdelningssumman till riskvilligt kapital skulle kunna ske om b

ö

rsnoterade f

ö

retag fick m

ö

jlighet att dela upp utdelningen i en skatte­pliktig kontantdel och en skattefri aktiedel. F

ö

ljande mo­dell kunde t

ä

nkas. Aktie

ä

garen f

ä

r v

ä

lja nellan att ta eraot hela utdelningen kontant eller att ta (f

ö

rslagsvis) halva utdelningen kontant och resten i form av nyemitterade ak­tier. Kontantdelen av utdelningen beskattas i vanlig ordning medan den del av utdelningen som sker i form av nyemitterade aktier g

ö

rs skattefri. Emissionskursen s

ä

tts s

å

 n

ä

ra b

ö

rs­kursen som m

ö

jligt. Ing

å

ngsv

ä

rdet f

ö

r de nya aktierna blir O kr. En del av skattel

ä

ttnaden tas d

ä

rigenom - 

å

tminstone i princip - igen n

ä

r aktierna s

ä

ljs. Ett exempel belyser hur det hela skulle kunna fungera.

En fierson 

ä

ger 200 aktier i ett b

ö

rsnoterat f

ö

retag. B

ö

rs­kursen

ä

r 90 kr. Utdelningen f

ö

resl

å

s till 5 kr. per aktie. F

ö

re bolagsst

ä

mman f

ä

r aktie

ä

garen fr

å

n VPC en blankett d

ä

r han ges ra

ö

jlighet att anm

ä

la om han vill att en del av ut­delningen skall konverteras till nyemitterade aktier. Er­bjudandet inneb

ä

r att h

ä

lften av utdelningssumnan, dvs. 500 kr., f

å

r konverteras till nya aktier efter en eraissionskurs av 90 kr. Aktie

ä

garen kan s

å

ledes teckna fen nya aktier f

ö

r sammanlagt 450 kr. Mot ett kontant tillskott av 40 kr. kan aktie

ä

garen teckna en sj

ä

tte aktie. Ing

å

ngsv

ä

rdet f

ö

r de fera f

ö

rsta aktierna blir O kr. och f

ö

r den sj

ä

tte 40 kr.

Ett systen av det h

ä

r skisserade slaget skulle enligt v

å

r uppfattning ha vissa f

ö

rtj

ä

nster. Det b

ö

rsnoterade f

ö

retaget skulle totalt sett f

å

 ett betydande tillskott av nytt kapi­tal. Flertalet bolag skulle i aktie

ä

garnas intresse l

ä

rana erbjudande on uppdelning av utdelningen i en kontantdel och en aktiedel. Erbjudandet skulle i f

ö

rsta hand utnyttjas av de aktie

ä

gare som 

ä

r skattskyldiga f

ö

r utdelning, dvs. fr

ä

mst av hush

å

llen. Investmentbolag och andra instituti­onella placerare kunde dock ocks

å

 finna det f

ö

renligt med sina intressen att utnyttja konverteringsr

ä

tten.

Prop. 1980/81:39

165

F

ö

rslaget 

ä

r eraellertid inte inv

ä

ndningsfritt. I de f

ö

retag d

ä

r direktavkastningen 

ä

r l

å

g och b

ö

rsv

ä

rdet h

ö

gt i f

ö

r­h

ä

llande till pariv

ä

rdet skulle konverteringen leda till en 

ö

kning av aktiekapitalet med 1-2 % eller 

ä

nnu mindre. Det kan ifr

å

gas

ä

ttas om det 

ä

r rimligt att genom tillf

ä

lliga skatteregler initiera nyemissioner som f

ö

r det enskilda bolaget har s

å

 liten omfattning. Den praktiska hanteringen av oraissionerna skulle sannolikt bli betungande. S

ä

rskilt g

ä

ller detta om aktie

ä

garna - vilket har antagits ovan -till

å

ts att g

ö

ra tillskottsbetalningar n

ä

r utdelningssumman inte kan konverteras till ett j

ä

mnt antal aktier. Ett annat problem, som i och f

ö

r sig f

ö

rekonmer vid alla riktade emissioner, 

ä

r hur emissionskursen skall fastst

ä

llas. Om b

ö

rskursen vid konverteringstill fallet 

ä

r h

ö

gre 

ä

n emissi­onskursen g

ö

r de aktie

ä

gare som inte deltar i emissionen en f

ö

rlust.

Ä

ven fr

ä

n principiella utg

å

ngspunkter kan nan rikta inv

ä

nd­ningar mot f

ö

rslaget. Det 

ä

r inte givet att ilet fr

å

n allo­keringssynpunkt 

ä

r l

ä

mpligast att riskivilligt kapital f

ö

r­delas 

ö

ver i stort sett samtliga b

ö

rsf

ö

retag. Det 

ä

r t.ex. n

ö

jligt att de s

ä

rskilda emissionerna p

å

 ett negativt s

ä

tt kan p

å

verka de nyemiss iiner sora inte 

ä

r f

ö

renade raed n

å

gra skattefav

ö

rer.

Dessa principiella inv

ä

ndningar skulle bortfalla ora skatte­fav

ö

ren inte kn

ö

ts till att nyteckning g

ö

rs just i det ut­delande bolaget.

Ett alternativt system skulle kunnna utformas p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt, VPC betalar i vanlig ortlning ut hela tlen utdelning som aktie

ä

garen 

ä

r ber

ä

ttigad till. Aktie

ä

garen beskattas f

ö

r det nottatjna beloppet. En viss del 

av   å

rets iittielningsGumma (t,ex. h

ä

lften) blir dock skattefri om aktier nytecknas f

ö

r motsvarande belopp (partiellt utdelningsavdrag vid nyteck­ning). Nyteckning beh

ö

ver inte 

ö

ras just i det eller de bolag som aktie

ä

garen har f

å

tt utdelning fr

å

n. Det har inte heller n

ä

gon betydelse on utdelning av det nytecknade kapi-

Prop, 1980/81:39

166

talet sker vid ett tidigare tillf

ä

lle under 

å

ret

ä

n det d

å 

utdelningarna blir tillg

ä

ngliga f

ö

r lyftning. Den skatte­fav

ö

r sora utdelningen i f

ö

rening raed nyteckningen ber

ä

ttigar till kan naturligtvis utformas p

å

 ett annat s

ä

tt

ä

n som ett partiellt utdelningsavdrag, t.ex. som en skattereduktion.

I ett s

å

dant system skulle n

å

gra s

ä

rskilda "konverterings-emissioner" inte f

ö

rekomma. Bolagen skulle i st

ä

llet kunna r

ä

kna raed en f

ö

rst

ä

rkt efterfr

å

gan p

ä

 "vanliga" nyemissio­ner. F

ö

ljden av detta skulle kunna bli en 

ö

kad eraissions-volyra.

Ä

ven detta systera har dock nackdelar. En aktie

ä

gare som inte har ett tillr

ä

ckligt spritt aktieinnehav kan bli h

ä

nvisad att g

ö

ra kompletteringsink

ö

p av aktier i nyemitterande bolag eller av teckningsr

ä

tter. Eftersom teckningsr

ä

tterna 

ä

r billigare kan det uppkomma en konstlad efterfr

å

gan p

å

 dessa. H

ö

ga priser p

ä

teckningsr

ä

tter kan utnyttjas av institu­tionella placerare sora inte betalar skatt p

ä

utdelningar. Risken f

ö

r upptrissade priser p

å

 teckningsr

ä

tter

ä

r s

ä

rskilt stor om nyemissionsvolymen - trots den 

ö

kade efterfr

å

gan som man kan r

ä

kna ned - blir liten. Vidare kan efterfr

å

gan p

ä 

nyemitterade aktier och teckningsr

ä

tter st

ö

ra andrahands­marknaden f

ö

r aktier.

Man kan s

å

ledes rikta viss principiella inv

ä

ndningar mot b

å

da de h

ä

r beskrivna modellerna. De torde dessutom raedf

ö

ra en ganska betydande administrativ belastning. Till detta kommer att de till konstruktionen avviker fr

ä

n de permanenta system f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen som vi har i upp­drag att unders

ö

ka och att de i viss n

å

n kan t

ä

nkas f

ö

rsv

ä

ra en 

ö

verg

å

ng till n

å

got av dessa system. Vi kan d

ä

rf

ö

r inte f

ö

rorda att n

å

gon av modellerna nu genomf

ö

rs.

I detta sammanhang vill vi erinra on det avdrag f

ö

r ink

ö

p av aktier som 

å

r 1978 inf

ö

rdes i Frankrike genora den s.k. Loi Monory (se avsnitt 6.2). Vi har ansett det f

ö

ra f

ö

r l

ä

ngt att i v

å

rt arbete med det aktuella provisoriet n

ä

rmare

Prop. 1980/81:39

167

ö

verv

ä

ga ett s

å

dant avdrag, eftersom det klart skiljer sig fr

ä

n de 

å

tg

ä

rder f

ö

r lindring i dubbelbeskattningen som ber

ö

rs i till

ä

ggsdirektiven.

7.3.4  Ikrafttr

ä

dande

Enligt till

ä

ggsdirektiven

ä

r det angel

ä

get att  provisoriska stimulans

å

tg

ä

rder vidtas i avvaktan p

å

 resultatet av v

ä

rt arbete med de permanenta systemen f

ö

r lindring i dubbelbe­skattningen. Det f

ö

ruts

ä

tts att den provisoriska lagstift­ningen genomf

ö

rs i 

å

r.

Mot denna bakgrund har vi i v

å

ra f

ö

rfattningsf

ö

rslag utg

å

tt fr

å

n att skattereduktion enligt n

å

gon av de f

ö

rslagna mo­dellerna (avsnitt 7,3.1) skall medges i fr

å

ga om utdelning som blir tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning efter utg

å

ngen av 

å

r 1980 och att en eventuell h

ö

jning av det schablonavdrag som med­ges vid realisationsvinstbeskattningen (avsnitt 7.3.2) skall bli till

ä

mplig n

ä

r en aktief

ö

rs

ä

ljning sker efter 

å

rets utg

å

ng.

Prop. 1980/81:39

169

8    F

Ö

RFATTNINGSKOMMENTAR

Vi har uppr

ä

ttat lagf

ö

rslag f

ö

r reduktionsmodellerna A och B, Dessa f

ö

rslag kommenteras i avsnitt 3.1. Vi har d

ä

remot inte ansett det n

ö

dv

ä

ndigt att redovisa s

ä

rskilda f

ö

rfatt­ningsf

ö

rslag f

ö

r de 

ä

ndringar som diskuteras i avsnitten 8.2 och 8.3.

8,1  Skattereduktion

Till st

ö

rsta delen sammanfaller f

ö

rslagen f

ö

r de b

å

da model­lerna. Vi kommenterar dera d

ä

rf

ö

r i ett sammanhang.

Personkretsen (1 

§

)

Vi har tidigare framh

å

llit att det i f

ö

rsta hand 

ä

r fysiska personer sora b

ö

r ha r

ä

tt till skattereduktion f

ö

r utdelning. 

Ä

ven d

ö

dsbon b

ö

r kunna f

å

skattereduktion i vissa fall. Per­sonkretsen anges i den inledande paragrafen. De n

ä

rmare f

ö

r­uts

ä

ttningarna f

ö

r reduktion anges i de f

ö

ljande paragrafer­na.

Utdelningsbegreppet (2 

§

)

Enligt 2 

§

 lagen (1979:749) om Stockholras fondb

ö

rs f

å

r fond­b

ö

rsverksamhet i Sverige ut

ö

vas endast av Stockholms fond­b

ö

rs. Genom en s

ä

rskild

ö

verg

å

ngsbest

ä

mmelse,' har Svenska fondhandlaref

ö

reningen f

å

tt m

ö

jlighet att under en kortare tid forts

ä

tta sin fondb

ö

rsverksanhet, dock l

ä

ngst till ut­g

å

ngen av 

å

r 1981. Senast vid den titiipunkten skall allts

å 

f

ö

reningens fondb

ö

rsverksamhet ha 

ö

vertagits av ftjndb

ö

rsen, I den m

å

n denna 

ö

verg

å

ngsbest

ä

mmelse skulle komma att ut­nyttjas b

ö

r f

ö

rh

å

llandet l

ä

mpligen beaktas genom en s

ä

rskild f

ö

rekrift i 

ö

verg

å

ngsbest

ä

mmelserna till lagstiftningen on skattereduktion.

I 2 

§

 anges vilken utdelning sora skall omfattas av de nya

Prop. 1980/81:39

170

best

ä

mmelserna. Av paragrafens inledning framg

ä

r att endast kontantutdelning skall l

ä

ggas till grund f

ö

r skattereduk­tion. F

ö

rm

å

ner sora utg

å

r i annan f

ö

rra skall allts

å

 i detta sannanhang inte behandlas son utdelning..

Vidare f

ö

reskrivs att utdelningen skall bel

ö

pa p

ä

 aktier i svenska aktiebolag eller andelar i svenska aktiefonder. I det f

ö

rra fallet fordras att aktien vid utdelningstillf

ä

llet 

ä

r inregistrerad vid Stockholns fondb

ö

rs. I det senare fal­let kr

ä

vs att fonden vid ing

å

ngen av utdelnings

ä

ret huvud­sakligen best

å

r av b

ö

rsregistrerade aktier i svenska aktie­bolag .

Det kan finnas anledning att i detta sammanhang erinra om att de s.k. aktiesparfonderna, som har bildats inom ramen f

ö

r det v

ä

rdes

ä

kra l

ö

nsparandet, enligt 8 

§

 lagen (1978:428) om aktiesparfonder inte f

å

r l

ä

mna utdelning till fondandels­

ä

garna. N

å

got sammantr

ä

ffande av de skattef

ö

rm

å

ner som ges inom l

ö

nsparandet och den skattereduktion f

ö

r utdelning som vi f

ö

resl

ä

r kommer allts

å

 inte att intr

ä

ffa.

Allm

ä

nna f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r skattereduktion (3 S)

I 3 

§

 anges de allm

ä

nna f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r att utdelning skall ge r

ä

tt till skattereduktion.

En f

ö

rsta f

ö

ruts

ä

ttning 

ä

r att utdelningen utg

ö

r int

ä

kt av kapital f

ö

r den skattskyldige. H

ä

rigenom undantas de fall d

ä

r utdelningen 

ä

r r

ö

relseint

ä

kt. Best

ä

mmelsen f

å

r ocks

å

 be­tydelse i de fall d

ä

r en person avyttrar en r

ä

tt till utdel­ning utan att samtidigt 

ö

verl

å

ta aktien. Enligt 38 

§

 1 mom. KL skall 

ö

verl

ä

taren som int

ä

kt av kapital redovisa det ve­derlag han f

ä

r f

ö

r utdelningsr

ä

tten. Detta vederlag b

ö

r j

ä

m­st

ä

llas med uttlelning och l

ä

ggas till grund f

ö

r skattereduk­tion. Den som f

ö

rv

ä

rvar utdelningsr

ä

tten skall som int

ä

kt av kapital redovisa endast det belopp varmed utdelningen fr

å

n bolaget 

ö

verstiger vederlaget. Endast detta skillnadsbelopp b

ö

r d

ä

 kunna grunda r

ä

tt till skattereduktion.

Prop. 1980/81:39

171

En andra f

ö

ruts

ä

ttning 

ä

r att den skattskyldige, dvs. en fy­sisk person eller ett d

ö

dsbo som har p

å

f

ö

rts statlig och kommunal inkomstskatt, 

ä

r skattskyldig f

ö

r utdelningen i fr

å

ga enligt 53 

§

 KL och 6 S SIL,

F

ö

r en fysisk person inneb

ä

r skattskyldighetskravet att han skall ha varit bosatt i Sverige vid den tidpunkt d

å

utdel­ningen blev tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning.

Ett d

ö

dsbo 

ä

r i allm

ä

nhet skattskyldigt f

ö

r utdelning endast under f

ö

ruts

ä

ttning att den avlidne vid tiden f

ö

r d

ö

dsfallet var bosatt i Sverige. F

ö

r det beskattnings

å

r d

å

 d

ö

dsfallet 

ä

gde rum kan boet dock bli skattskyldigt 

ä

ven om den avlidne vid tiden f

ö

r d

ö

dsfallet var bosatt utomlands. Detta intr

ä

f­far om utdelningen blev tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning f

ö

re d

ö

ds­fallet men under d

ö

ds

å

ret och den avlidne vid utdelnings­tillf

ä

llet fortfarande var bosatt h

ä

r i landet. Det hittills sagda avser det fall d

å

 d

ö

dsboet 

ä

r ett sj

ä

lvst

ä

ndigt skattesubjekt. En annan fr

å

ga 

ä

r vad som skall ske i de fall d

å

d

ö

dsboet behandlas som ett handelsbolag. Innan vi disku­terar den fr

å

gan finns detdock anledning att ta st

ä

llning till hur raan i detta sararaanhang skall behandla utdelnings­inkomster som uppb

ä

rs av de "verkliga" handelsbolagen.

Ett handelsbolag 

ä

r inte skattesubjekt. I st

ä

llet taxeras del

ä

garna f

ö

r bolagets inkomst. Detta sker i princip p

å

s

ä 

s

ä

tt att bolagets netto av varje s

ä

rskild f

ö

rv

ä

rvsk

ä

lla f

ö

r­delas p

å

 del

ä

garna. Den f

ö

rdelade inkomsten skall hos del­

ä

garna h

ä

nf

ö

ras till den f

ö

rv

ä

rvsk

ä

lla i vilken bolaget upp­burit inkomsten. Det inneb

ä

r bl. a. att en inkomst som bola­get har uppburit i f

ö

rv

ä

rvsk

ä

llan kapital skall behandlas som inkomst av kapital hos del

ä

garna. P

å

 flera punkter r

å

der det oklarhet om hur f

ö

rdelningen p

å

 del

ä

garna skall ske, t.ex. i det fall d

å

 bolaget har haft inkomst fr

å

n tv

å

 eller flera f

ö

rv

ä

rvsk

ä

llor. Dessa oklarheter har p

å

pekats i direk­tiven (dir. 1979:106) till 1980 

å

rs f

ö

retagsskattekommitt

é 

(B 1979:13) som har f

å

tt i uppdrag att bl.a. se 

ö

ver just beskattningsreglerna f

ö

r handelsbolag.

Prop. 1980/81:39

172

Mot denna bakgrund har vi 

ö

verv

ä

gt om den nu aktuella skat­tereduktionen b

ö

r nedges i de fall d

å

 ett handelsbolag har uppburit utdelning och en del

ä

gare (fysisk person eller d

ö

dsbo) taxeras f

ö

r viss andel av bolagets kapitalinkonst. Det 

ä

r i och f

ö

r sig tekniskt m

ö

jligt att nedge skattereduk­tion 

ä

ven i dessa fall. Med h

ä

nsyn till att det enligt nuva­rande regler 

ä

r bolagets nettoinkomst som skall f

ö

rdelas p

å 

del

ä

garna (kapitalint

ä

kter minus r

ä

nteutgifter o.d.) och med h

ä

nsyn ocks

å

till de nyss p

å

talade oklarheterna i r

ä

ttsl

ä

get skulle ett utstr

ä

ckande av skattereduktionen till dessa fall g

ö

ra det n

ö

dv

ä

ndigt att utforma s

ä

rskilda regler f

ö

r f

ö

rdel­ningen av utdelningsint

ä

kterna. S

å

dana regler skulle med n

ö

dv

ä

ndighet bli relativt komplicerade. Med tanke p

ä

de f

ö

reslagna stimulans

å

tg

ä

rdernas provisoriska karakt

ä

r har vi inte ansett det motiverat eller ens l

ä

mpligt att utforma specialregler f

ö

r handelsbolagen. Vi har i st

ä

llet f

ö

resla­git att del

ä

gare i handelsbolag inte skall ha r

ä

tt till skattereduktion f

ö

r utdelning som har uppburits av bolaget (3 S andra stycket).

Det 

å

terst

å

r att ta st

ä

llning till vad som skall ske n

ä

r utdelningen uppb

ä

rs av ett d

ö

dsbo som behandlas enligt reg­lerna f

ö

r handelsbolag. Detta intr

ä

ffar fr. o. ra. fj

ä

rde beskattnings

å

ret efter det 

å

r d

å

 d

ö

dsfallet 

ä

gde rura, om boets statligt taxerade inkorast 

ö

verstiger 10 000 kr. eller dess skattepliktiga f

ö

rm

ö

genhet 

ä

r st

ö

rre 

ä

n 100 000 kr. I punkt 4 av anvisningarna till 53 5 KL finns vissa best

ä

n­melser om hur inkomsten skall f

ö

rdelas mellan del

ä

garna, raen s

ä

rskilda f

ö

rdelningsregler torde 

ä

nd

å

 bli n

ö

dv

ä

ndiga om r

ä

tten till skattereduktion skall utstr

ä

ckas till dessa fall. Som vi nyss anf

ö

rde betr

ä

ffande handelsiolagen 

ä

r det mindre l

ä

mpligt att inf

ö

ra s

å

dana s

ä

rregler i ett proviso­riura sv det h

ä

r aktuella slaget. Till detta kommer att det st

å

r b

ä

st i 

ö

verensst

ä

mmelse mod grunderna f

ö

r nuvarande d

ö

dsbciregler att v

ä

gra skattereduktion s

å

 l

ä

nije dessa 

ä

ldre d

ö

dsbon h

å

lls oskiftade. I enlighet med det nu anf

ö

rda har

Prop. 1980/81:39

173

vi   föreslagit   att   delägare   i  ett  dödsbo   som   behandlas   son handelsbolag   inte   skall   ha   rätt   till   skattereduktion   för boets   utdelnings inkomster.

Underlaget   för  skattereduktion   (4   §)

De allra

ä

nna f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r skattereduktion sora har an­getts i 2 och 3 

§§

 kan sammanfattas enligt f

ö

ljande:

a)

Utdelningen skall utg

å

 i pengar och bel

ö

pa p

å

 b

ö

rsregis­trerade aktier i svenska f

ö

retag eller p

ä

andelar i svenska aktiefonder som huvudsakligen best

å

r av s

ä

dana aktier.

b)

Utdelningen skall utg

ö

ra int

ä

kt av kapital f

ö

r den skat-tskyld ige.

c)

Skattskyldighet skall f

ö

religga f

ö

r utdelningen enligt 53 

§

 KL och 6 

§

SIL.

d)  Utdelningen skall i princip ha tillfallit den skattskyl­

dige direkt (inte via handelsbolag eller d

ö

dsbo d

ä

r han 

ä

r

del

ä

gare).

I 4 

§

 finns best

ä

mmelser om hur underlaget f

ö

r skattereduk­tion skall best

ä

mmas f

ö

r ett visst beskattnings

å

r.

I ett f

ö

rsta steg avg

ö

rs f

ö

r varje skattskyldig (fysisk per­son eller d

ö

dsbo) om den skattskyldige under beskattnings­

å

ret har haft n

å

gon reduktionsgrundande utdelning och hur stor denna i s

å

 fall har varit. Reduktionsgrundande f

ö

r be­skattnings

å

ret i fr

å

ga 

ä

r s

å

dan utdelning som uppfyller kra­ven under a)-d) 

ovan   

och som har blivit tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning under beskattnings

å

ret. En ytterligare f

ö

ruts

ä

tt­ning 

ä

r att den sarananlagda utdelningen under 

å

ret har upp­g

å

tt till minst 100 kr. Denna begr

ä

nsning har tillkommit av rent praktiska sk

ä

l (avsnitt 7.3,1.3),

Prop, 1980/81:39

174

Underlag f

ö

r ber

ä

kning av skattereduktion 

ä

r den skattskyl­diges reduktionsgrundande utdelning minskad raed i princip h

ä

lften av det sparavdrag sora har utnyttjats vid taxeringen f

ö

r det ifr

å

gavarande beskattnings

å

ret.

Vad nu sagts g

ä

ller f

ö

r ensamst

å

ende. F

ö

r makar har vi f

ö

re­slagit s

ä

rskilda regler om ber

ä

kning av ett gemensarat under­lag. Det skulle i och f

ö

r sig vara fullt ra

ö

jligt att ber

ä

kna underlaget separat f

ö

r varje make enligt sanma regler sora g

ä

ller f

ö

r ensamst

å

ende. I modell A kunde d

ä

refter redukti­onsbeloppet ber

ä

knas individuellt (i modell B skulle de se­parat ber

ä

knade underlagen f

å

 summeras innan reduktionsbe­loppet fastst

ä

lls). Att vi 

ä

nd

å

 har f

ö

reslagit en gemensam ber

ä

kning sammanh

ä

nger med de regler som g

ä

ller f

ö

r sparav­draget. Detta avdrag kan fritt f

ö

rdelas mellan makarna. Med­gavs individuell ber

ä

kning av underlaget f

ö

r skatteredukti­on, skulle makarna genora f

ö

rdelningen av sparavdraget kunna p

å

verka storleken av reduktionsbeloppet.

Mot denna bakgrund har vi f

ö

reslagit att ett gemensamt un­derlag skall ber

ä

knas f

ö

r raakar. Detta underlag utg

ö

rs av summan av makarnas reduktionsgrundande utdelningar minskad med i princip h

ä

lften av det eller de sparavdrag som makarna har utnyttjat. F

ö

r tydlighetens skull b

ö

r framh

å

llas att kravet p

å

 att utdelningen, f

ö

r att vara reduktionsgrundande, skall ha uppg

å

tt till sammanlagt minst 100 kr. skall till­l

ä

mpas p

å

vardera maken f

ö

r sig. Ora t.ex. en make under be­skattnings

å

ret har utdelningar p

ä

 90 kr. och den andra naken har utdelningar p

å

 500 kr., uppg

å

r deras sammanlagda reduk­tionsgrundande utdelning till 500 kr.

Ber

ä

kning av reduktionsbeloppet (5 S)

P

å

 denna punkt skiljer sig givetvis de b

å

da modellerna 

å

t. Betr

ä

ffande utformningen av de tabeller som 

ä

r avsedda att anv

ä

ndas f

ö

r att fastst

ä

lla reduktionssatsen kan vi h

ä

nvisa till avsnitt 7,3.1.3.

Prop. 1980/81:39

175

Det reduktionsbelopp som ber

ä

knas f

ö

r makar p

å

 basis av det gemensamma underlaget skall enligt 5 S sista stycket f

ö

rde­las nellan dem efter storleken av vardera makens reduktions-grundande utdelning.

Ö

vriga best

ä

mraelser (6 och 7 

§§

)

H

ä

nvisningen i 6.S till vissa best

ä

ramelser i uppb

ö

rdslagen (1953:272) inneb

ä

r

a)

att skattereduktion f

ö

r utdelning f

å

r ske endast i fr

å

ga ora statlig inkomstskatt, kommunal inkomstskatt, skogsv

ä

rds­avgift och skattetill

ä

gg,

b)

att best

ä

mraelserna om skattereduktion f

ö

r utdelning skall iakttas vid debitering av skatt,

c)

att 

ö

retal som uppkomraer vid ber

ä

kning av reduktionsbe­loppet bortfaller.

Av h

ä

_nvisningen i 7 

§

 till 52 

§

1 mom. KL och 11 

§

 1 mom. SIL f

ö

ljer att best

ä

mmelserna ora makar skall till

ä

mpas dels p

å

 gifta skattskyldiga som sammanlever, dels p

ä

 andra skatt­skyldiga som taxeras som sammanlevande makar (65 

§

 sista stycket KL).

Ikrafttr

ä

dande

I enlighet med vad som anf

ö

rts i avsnitt 7.3,4 har vi f

ö

re­slagit att best

ä

mmelserna skall bli till

ä

rapliga f

ö

rsta g

ä

ngen i fr

å

ga om utdelning som tas till beskattning vid 1982 

ä

rs taxering (inkomst

å

ret 1981).

8.2  Schablonavdraget vid realisationsvinstbeskattningen

I avsnitt 7.3.2 har vi gjort bed

ö

mningen att en h

ö

jning av avdraget kan f

ä

 gynnsamma effekter och att en f

ö

rdubbling av nuvarande avdrag kan g

ö

ras utan att resultatet av v

å

rt

Prop. 1980/81:39

176

fortsatta arbete f

ö

regrips. En h

ö

jning medf

ö

r att ett nytt avdragsbelopp skall inf

ö

ras i 35 S 3 raora. andra stycket KL i st

ä

llet f

ö

r nuvarande 1 000 kr.

Vi har utg

å

tt fr

å

n att en h

ö

jning b

ö

r bli till

ä

raplig p

å

f

ö

r­s

ä

ljningar som sker efter utg

å

ngen av 

å

r 1980.

8.3  

Ö

vriga 

ä

ndringar

v

å

ra f

ö

rslag om skattereduktion f

ö

ranleder f

ö

ljd

ä

ndringar i flera f

ö

rfattningar. I det f

ö

ljande begr

ä

nsar vi oss till att ange tv

å

 materiella 

ä

ndringar .som enligt v

å

r uppfattning 

ä

r n

ö

dv

ä

ndiga. Vi har d

ä

remot avst

å

tt fr

å

n att diskutera 

ä

ndringar i taxeringslagen (1956:623). Inte heller tar vi upp fr

ä

gan om samordning med reglerna f

ö

r sj

ö

mansskatt.

Begr

ä

nsningsregeln (80/8 5-procentregeln)

Enligt lagen (1970:172) om begr

ä

nsning av skatt i vissa fall, begr

ä

nsningslagen, skall en j

ä

mf

ö

relse g

ö

ras mellan ett sp

ä

rrbelopp och ett skattebelopp. Sp

ä

rrbeloppet motsva­rar i princip 80 % av den statligt beskattningsbara inkoms­ten till den del den inte 

ö

verstiger 30 basenheter sant 85 % av 

ö

verskjutande belopp. Skattebeloppet 

ä

r suraraan av den statliga inkomstskatt, f

ö

rm

ö

genhetsskatt och allra

ä

nna kommu­nalskatt samt 

de   

landstingsmedel och egenavgifter sora har p

å

f

ö

rts den skattskyldige. Ora skattebeloppet 

ä

r st

ö

rre 

ä

n sp

ä

rrbeloppet, neds

ä

tts statlig inkomstskatt, f

ö

rm

ö

genhets­skatt och allm

ä

n arbetsgivaravgift med 

ö

verskjutande belopp (f

ö

rm

ö

genhetsskatten f

å

r dock inte s

ä

ttas ner till l

ä

gre belopp 

ä

n skatten p

å

halva f

ö

rm

ö

genhoten).

Om den skattskyldige 

ä

r ber

ä

ttigad till neds

ä

ttning av statlig inkomstskatt eller f

ö

rm

ö

genhetsskatt genon bl.a. skattereduktion enligt 2 

§

4 eller 5 nom. uppb

ö

rdslagen (1953:272) eller sparskattereduktion g

ä

ller enligt 4 

§ 

tredje stycket begr

ä

nsningslagen att skattebeloppet skall ber

ä

knas som ora skattereduktion inte hade skett. Den

Prop. 1980/81:39

177

skattskyldige f

å

r allts

å

 i f

ö

rsta hand skatteneds

ä

ttning en­ligt begr

ä

nsningslagen och kan d

ä

rutt?ver f

å

skattereduktion.

Enligt v

å

r mening finns det inte anledning att i detta sam­manhang behandla skattereduktion f

ö

r utdelning p

å

annat s

ä

tt 

ä

n 

ö

vriga forraer av skattereduktion. 4

§

 tredje stycket be­gr

ä

nsningslagen b

ö

r kompletteras i enlighet med detta.

Ordningsf

ö

ljden mellan olika former av skattereduktion

Enligt 2 

§

 tredje stycket lagen (1978:423) om skattel

ä

ttna­der f

ö

r vissa sparformer skall sparskattereduktion tillgodo­r

ä

knas den skattskyldige f

ö

re skattereduktion enligt 2 

§

 4 eller 5 mom. uppb

ö

rdslagen (1953:272). F

ö

reskriften beh

ö

vs med h

ä

nsyn till de best

ä

mmelser i lagen vars till

ä

mpning 

ä

r beroende av om sparskattereduktion har erh

å

llits eller inte. Lagrummet b

ö

r kompletteras s

å

att det framg

å

r att sparskat­tereduktion skall g

å

 f

ö

re 

ä

ven skattereduktion f

ö

r utdel­ning.

12 

Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

179

1    s

ä

rskilt yttrande av ledamoten Atterwall

Sammanfattning

Majoriteten inom kapitalvinstkomraitt

é

n anser att stimulans av aktiesparande b

ö

r ges i formen av en skattereduktion inom en kostnadsram som motsvarar avr

ä

kning f

ö

r halva bo­lagsskatten p

å

 utdelade vinstmedel. Vidare anses en h

ö

j­ning av det s.k. schablonavdraget fr

å

n 1 000 kr. till

2  000 kr. f

å

gynnsamma effekter.

Enligt min uppfattning 

ä

r den av komraitt

é

n angivna l

ä

tt­nadsniv

å

n inte tillr

ä

cklig f

ö

r att uppn

å

avsedda stimu­lanseffekter. Vidare inriktas kommitt

é

ns f

ö

rslag huvud­sakligen p

å

 aktie

ä

gare med relativt stora aktieinnehav. Enligt min mening 

ä

r det ol

ä

mpligt att ge stimulans

å

t­g

ä

rderna en s

å

dan inriktning. Detta skulle ytterligare f

ö

rst

ä

rka den obalans som aktiesparandet i v

å

rt land f.n, kan anses ha,

.Jag anser att stimulans

å

tg

ä

rderna i l

å

ngt st

ö

rre utstr

ä

ck­ning b

ö

r inriktas p

å

att bredda aktie

ä

gandet i v

å

rt land. En s

å

dan inriktning inneb

ä

r att de st

ö

rsta l

ä

ttnaderna kommer s

å

dana hush

å

ll till del som f.n. har begr

ä

nsade eller inga aktieinnehav. Det enklaste s

ä

ttet att 

å

stad­komma detta 

ä

r att g

ö

ra den effektiva avkastningen, dvs, b

å

de direktavkastningen och v

ä

rdestegringen, p

å

en  b

ö

rs­portf

ö

lj i storleksordningen 20 000 - 30 000 kr. skatte­fri. F

ö

r st

ö

rre aktie

ä

gare ges l

ä

ttaader i form av skatte­reduktion .

Jag f

ö

rordar d

ä

rf

ö

r att

-

ett s

ä

rskilt utdelningsavdrag p

å

 800 kr. f

ö

r ensamst

å

en­de och 1 600 kr. f

ö

r makar inf

ö

rs,

-

cn skattereduktion utformad i enlighet med avr

ä

knings-

Prop. 1980/81:39

180

systemets principer (modell A) och med en avrakningsgrad motsvarande minst halv avr

ä

kning inf

ö

rs f

ö

r de utdelnings­int

ä

kter som e] kan utnyttjas mot utdelningsavdrag och sparavdrag ,

-

samordningen med sparavdraget sker p

å

 s

å

 s

ä

tt att den skattskyldige efter eget val kan utnyttja sparavdraget fullt ut eller f

å

 skattereduktion,

-

det s.k. schablonavdraget h

ö

js fr

å

n 1 000 kr. till 4 000 kr.

Jag redovisar ocks

ä

hur en 

å

tg

ä

rd kan utformas, som syftar till att p

å

 kort sikt f

ö

rb

ä

ttra de svenska b

ö

rs-f

ö

retaqens soliditet. Bl.a. p

å

grund av den mycket l

å

ga soliditeten hos f

ö

retagen st

å

r n

ä

raligen det svenska n

ä­

ringslivet s.

ä

mce rustat 

ä

n n

å

gonsin ftirr inf

ö

r den kon­junkturnedg

å

ng som kan f

ö

rv

ä

ntas under 

å

ren 1981 och 1982, D

ä

rmed kan f

ö

retagens f

ö

rm

å

ga till industriell ex­pansion och uppr

ä

tth

å

llande av syssels

ä

ttningen 

ä

ventyras.

Å

tg

ä

rden inneli

ä

r i korthet att skattel

ä

ttnader ges till aktie

ä

gare som anv

ä

nder h

ö

gst h

ä

lften av utdelningen fr

å

n svenska b

ö

rsf

ö

retag under n

å

got av 

å

ren 1981 eller 1982 till att teckna nya aktier i det utdelande f

ö

retaget. Ut­delning som anv

ä

nds p

å

 detta s

ä

tt 

ä

r skattefri. De ny­emitterade aktierna anses vid realisationsvinstber

ä

kning­en anskaffade utan n

å

gon kostnad och vid den tidpunkt d

å 

teckningen skedde. 

Å

tg

ä

rden riktar sig till alla aktie­

ä

gare, b

å

de fysiska och juridiska personer.

Bakgrund

Inom kapitalvinstkommitt

é

n r

å

der enighet om att utveck­lingen raot on allt l

ä

gre soliditet hos svenska ftiretag 

ä

r ett avg

ö

rande hinder f

ö

r den industriella expansion som

Prop. 1980/81:39

181

beh

ö

vs under 1980-talet f

ö

r att 

å

terst

ä

lla balansen i svensk ekonomi. Denna industriella expansion f

ö

ruts

ä

tter betydande tillskott av riskvilligt kapital. Samtidigt som detta behov finns har vi konstaterat att aktie­placeringar genom skattereglernas utformning i h

ö

g grad missgynnats i j

ä

mf

ö

relse med andra placeringsformer och att skillnaderna f

ö

rst

ä

rkts med inflation och stigande marginalskatter. Dessa f

ö

rh

å

llanden har lett till att hush

å

llssektorn under 1970-talet minskat sin andel av den totala aktiestocken i b

ö

rsnoterade ftiretag. N

å

gon s

ä

ker uppgift om hur spritt aktie

ä

gandet 

ä

r inom hush

å

lls­sektorn finns visserligen inte men vissa under siikni ngar indikerar att 20 - 25  av de svenska hush

å

llen 

ä

ger aktier. D

ä

rut

ö

ver kan n

ä

mnas att antalet mindre aktie

ä

gare 

ö

kat under en f

ö

ljd av 

å

r trots att hush

å

llens sammanlagda aktieinnehav minskat. Vi har gjort den hedtimningen att relativt sm

å

 f

ö

r

ä

ndringar i hush

å

llens sparande till f

ö

r­m

å

n f

ö

r aktier skulle ge f

ö

retaiien ett mycket betydande tillskott av riskkapital. Mot denna baktjrund framl

ä

gger nu kommitt

é

n sina forslag som siktar till att 

å

stadkomma en verklig stimulans av aktiemarknaden. Stimulansen har f

å

tt formen av cn skattereduktion inom en kostnadsram som ungef

ä

r motsvarar avr

ä

kning ftir halva bol atisskat ten. Kommitt

é

n har inte haft n

å

got underlag for on bodiimning av vilka effekter en avr

ä

kning f

ö

r halva bolagsskatten kan f

å

 p

å

 ftiretagens kapitalkostnader samt p

å

 aktie

ä

garens av­kastning efter skatt.

Jag har i ett s

ä

rskilt yttrande tjeraensamt med Arne Bjtirhn och .Jan Herin s

ö

kt ungef

ä

rligt l:ier

ä

kna effekterna p

å 

aktieavkastningen efter skatt vid olika avr

ä

kningsgrador, V

å

r slutsats 

ä

r att en l

ä

ttnadsniv

ä

motsvarande halv av­r

ä

kning inte synes vara tillr

ä

ckligt lor att ge avsedda st imul ansof lektor . Erfarenheter fr

å

n tidi

å

tg

ä

rder i Sverige och i utlandet torde ocks

å

 visa att verkligt kraftfulla 

å

tg

ä

rder bohuvs ftir att bryta don hittillsvarande utvecklingen av aktie-

Prop. 1980/81:39

182

sparandet.

F

ö

rslag_ t_i 11 l

ä

ttnader f

ö

r hush

å

Ilen

Enligt min bed

ö

mning inriktas komraitt

é

ns f

ö

rslag i reali­teten p

å

 aktie

ä

gare sora redan har en betydande aktiepott-f

ö

lj. Man har utg

å

tt fr

å

n att det i denna grupp finns det st

ö

rsta gensvaret f

ö

r stimulanser av aktiemarknaden. En­ligt min mening 

ä

r det ol

ä

mpligt att ge stimulanserna en s

å

dan inriktning. Detta skulle ytterligare f

ö

rst

ä

rka den obalans som aktiesparandet i v

å

rt land f.n. kan anses ha.

Jag anser att stimulans

å

tg

ä

rderna i l

å

ngt st

ö

rre utstr

ä

ck­ning b

ö

r inriktas p

å

 att bredda aktie

ä

gandet i v

å

rt land. En s

å

dan inriktning skulle inneb

ä

ra att de st

ö

rsta skatte­l

ä

ttnaderna kora s

å

dana hush

å

ll till del sora f.n. har be­gr

ä

nsade eller inga aktieinnehav.

Endast d

ä

rigenom kan man enligt min uppfattning f

å

 till st

å

nd en mera betydande 

ö

verflyttning fr

å

n andra place­ringsformer till aktier och 

å

stadkomma en ur m

å

nga syn­punkter angel

ä

gen spridning av aktie

ä

gandet.

Det enklaste s

ä

ttet att 

å

stadkomma en verklig stimulans

av aktiesparandet 

ä

r att g

ö

ra den effektiva avkastningen,

dvs. b

å

de direktavkastningen och v

ä

rdestegringen, p

å

en

begr

ä

nsad portf

ö

lj av b

ö

rsnoterade aktier skattefri. D

ä

r­

igenom ges aktieplaceringar en rimlig ra

ö

jlighet att kon­

kurrera raed andra f.n. l

å

gt beskattade eller obeskattade

placeringar. De 

å

tg

ä

rder sora erfordras f

ö

r att 

å

stadkomma

detta 

ä

r att inf

ö

ra ett s

ä

rskilt utdelningsavdrag och att

h

ö

ja det s,k .__ schablonavdraget vid realisationsvinstbe­

r

ä

kningen (f.n. 1 000 kr. f

ö

r 

ä

ldre aktier) .

Vilken storlek p

å

b

ö

rsportf

ö

lj f

ö

r ett hush

å

ll som nu diskuterade skattel

ä

ttnader skall inriktas p

å

 kan natur­ligtvis diskuteras. Enligt min mening ligger en l

ä

mplig avv

ä

gning i storleksordningen 20 000 - 30 000 kr. Detta

Prop. 1980/81:39

183

skulle inneb

ä

ra ett utdelningsavdrag p

å

 800 kr, f

ö

r ensam­

st

å

ende och 1 600 kr.__ ftir makar samt h

ö

jning av schablon­

avdraget till 4 000 kr,

I motsats till vad kommitt

é

n anf

ö

rt har jag den best

ä

mda uppfattningen att de ovan diskuterade 

å

tg

ä

rderna 

ä

r 

ä

nda­m

å

lsenliga och de statsfinansiella merkostnaderna ringa i f

ö

rh

å

llande till de effekter som uppn

å

s.

Kommitt

é

n har redovisat olika problem vid saraordning raed sparavdraget. Av praktiska sk

ä

l har kommitt

é

n f

ö

rordat en schablonregel som inneb

ä

r att underlaget f

ö

r skattere­duktion minskas med h

ä

lften av det utnyttjade sparavdra­get, dock inte med st

ö

rre belopp an som motsvarar halva utdelningen. Kommitt

é

n p

å

pekar sj

ä

lv att f

ö

rslaget kan f

å 

effekter som fr

å

n materiell synpunkt 

ä

r mindre tillfreds­st

ä

llande. S

å

 kan t,ex, en person som redan idag utnyttjar hela sparavdraget och som investerar i aktier inte l

ä

gga hela utdelningen p

å

 de nyk

ö

pta aktierna till grund f

ö

r skattereduktion. Dessa effekter skulle ytterligare ftir-st

ä

rkas 

\   

det av mig f

ö

rordade systemet med ett s

ä

rskilt utdelningsavdrag och delvis f

ö

rta verkan av inr iktnintjen p

ä

 mindre aktieinnehav. Jag f

ö

rordar i st

ä

llet att dot av kommitt

é

n beskrivna alternativ 5 genomf

ö

rs, dvs. den skattskyldige skall ha r

ä

tt - men inte skyldighet - att behandla utdelningsintakter som r

ä

nteint

ä

kter ftir att p

ä 

s

å

 s

ä

tt kunna utnyttja sparavdraget. Detta alternativ .jer i samtliga fall stimulans ftir omplacerinij till aktier och blir neutral i forh

å

llande till andra st imul ans

ä

tti

ä

 rdor.

Kommitt

é

n har utan eget ftirord redovisat ofrokterna tich den tekniska utformningen av tv

ä

 former av skattereduk­tion (modellerna A och B) och ansett att iiada .noclollorna 

ä

r l

ä

mpade att licjga till grund f

ö

r provisoriska stimu­lans

å

tg

ä

rder. Modejl A har konstruerats mod utf,

å

ntis|iunkt i de principer som liinjer till 

ä

rmed sttirro nominella l

ä

ttnader vid latia 

ä

n vid htitja inkomster eftersora redukt ionssat sen sjunker

Prop. 1980/81:39

184

med stigande beskattningsbar inkomst. Modellens inkomst­profil

ä

r n

ä

ra nog identisk med avr

ä

kningssystemets. En­ligt raodell B 

ä

r reduktionssatsen oberoende av den be­skattningsbara inkorastens storlek. Den nominella l

ä

tt­naden blir lika stor i alla inkomstl

ä

gen medan den rela­tiva l

ä

ttnaden 

ä

r st

ö

rre vid h

ö

ga inkomster. H

ä

rigenom kommer inkomstprofilen att avvika fr

å

n avr

ä

kningssyste­mets ,

F

ö

r egen del vill jag framh

å

lla f

ö

ljande i denna fr

å

ga, Koramitt

é

n har i uppdrag att l

ä

gga fram ett slutligt f

ö

r­slag till l

ä

ttnader i dubbelbeskattningen. Oavsett om 

å

tg

ä

rderna inriktas p

å

 bolagens eller aktie

ä

garnas be­skattning 

ä

r det ett rimligt antagande att b

å

da metoderna ger likv

ä

rdiga ekonomiska resultat. Det m

å

ste d

ä

r.ft

ö

r vara l

ä

mpligt att redan nu anpassa f

ö

rslaget till de principer ett slutligt f

ö

rslag kan f

ö

rv

ä

ntas bygga p

å

. Det 

ä

r ocks

å 

viktigt att utformningen sker med beaktande av det svenska n

ä

ringslivets struktur. Mod h

ä

nsyn h

ä

rtill f

ö

rordar jag en skattereduktion utformad enligt modell A. Avr

ä

knings­graden b

ö

r motsvara minst halv avr

ä

kning.

Omvandling av utdelning till nyemitterade aktier

Koramitt

é

n har ocks

å

 behandlat vissa andra 

å

tg

ä

rder (av­snitt 7.3.3) i syfte att ft."irb

ä

ttra f

ö

retatens m

ö

jligheter att genomf

ö

ra nyemissioner. De 

å

tg

ä

rder som tidigare har diskuterats har haft till uppgift att 

öka   

den effektiva avkastningen efter skatt pa hush

å

llens placeringar i aktier. Det kan f

ö

rv

ä

ntas att - om 

å

tg

ä

rderna f

å

r avsedd effekt - f

ö

retagens m

ö

jligheter p

å

 sikt att attrahera riskvilligt kapital d

ä

rmed kommer att f

ö

rb

ä

ttras.

Jag har tidigare framh

å

llit att utvecklingen raot en allt l

ä

gre soliditet hos svenska f

ö

retag 

ä

r ett avg

ö

rande hinder f

ö

r den industriella expansion som beh

ö

vs under 198n-talet f

ö

r att 

å

terst

ä

lla balansen i svensk ekonomi. Denna indu­striella expansion f

ö

ruts

ä

tter betydande tillskott av riskvilligt kapi tal, D

ä

rtill komraer att p

å

 grund av den

Prop. 1980/81:39

185

mycket l

å

ga soliditeten st

å

r svenskt n

ä

ringsliv s

ä

rare rustat 

ä

n n

å

gonsin f

ö

rr inf

ö

r den konjunkturnedg

å

ng sora kan f

ö

rv

ä

ntas under 

å

ren 1981 och 1982.

Enligt min uppfattning kan det d

ä

rf

ö

r finnas sk

ä

l att 

ö

verv

ä

ga om en 

å

tg

ä

rd sora syftar till att p

å

 kort sikt f

ö

rb

ä

ttra f

ö

retagens soliditet b

ö

r inf

ö

ras.

Å

tg

ä

rden g

å

r - som koramitt

é

n n

ä

rmare utvecklat - ut p

å

 att skattel

ä

ttnader ges till aktie

ä

gare som anv

ä

nder h

ö

gst h

ä

lften av utdelning fr

å

n svenska b

ö

rsf

ö

retag under n

å

got av aren 1981 och 1982 till att teckna nya aktier i det ut­delande bolaget. Utdelning som anv

ä

nds p

å

 detta satt 

ä

r skattefri. De nyemitterade aktierna anses vid realisa­tionsvinstber

ä

kningen anskaffade utan n

å

gon kostnad och vid den tidpunkt d

å

 teckningen skedde.

Kommitt

é

n anser sig inte - mot bakgrund av vissa principi­ella och administrativa inv

ä

ndningar - kunna f

ö

rorda att denna modell genomf

ö

rs. Enligt min mening har inv

ä

ndning­arna inte s

å

dan tyngd att 

å

tg

ä

rden p

å

dessa grunder b

ö

r avvisas. Jag har d

ä

rf

ö

r si'ikt utforma f

ö

rfattningsf

ö

rslag och kommentarer till det for att 

å

sk

å

dligg

ö

ra hur modellen kan t

ä

nkas genomf

ö

ras. D

ä

rmed b

ö

r m

ö

jligheter ges till en raora reell bed

ö

mning av modellen. F

ö

r att underl

ä

tta den praktiska hanteringen av nyeraissionerna b

ö

r aktie

ä

gare inte till

å

tas g

ö

ra tillskottsbetalningar n

ä

r utdelnings­summan inte kan konverteras till helt antal aktier. Jag anser vidare att allokeringssynpunkter inte kan tillm

ä

tas n

å

gon avg

ö

rande betydelse i den nu r

å

dande situationen och raed tanke pa den korta period under vilken 

å

tg

ä

rden ar av­sedd att vara i kraft. Det b

ö

r d

ä

rj

ä

mte understrykas att endast s

å

dana f

ö

retag som l

ä

mnar utdelning och d

ä

rmed i princip redovisar vinst har nytta av 

å

tg

ä

rden.

Prop, 1980/81:39

186

FORFATTNINGSFORSLAG

F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i koraraunalskattelagen (1 928 : 3",'0 )

Härigenora   föreskrivs   att   38   §   1   mom.   och   39   5   3   mom.   konir.iunalskatte-lacen    (1928:370)    skall   ha   nedan   ant5ivna   lydelse.

G

ä

llande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

1 mom,

Till int

ä

kt

.............  

ö

vertagande f

ö

reningen.

F

ö

r fysisk [lerson som haft utdelning i pengar p

å

 vid Stockholras fondb

ö

rs inrogistre-

rad aktie i

svenskt aktiebolag

och andel i

svensk aktiefond som

huvudsaklig

en best

å

r av vid

Stockholms

fondb

ö

rs inregistre-

rade aktier

i svenska aktie-

bolag skall

s

å

som int

ä

kt, om den

skattskyldi

ge direkt 

ä

ger aktien

eller andel det belopp

en, upptagas endast varmed utdelningen

ö

verstiger

800 kronor. Har den

skattskyIdi

ge varit gift och bott

t illsammans

med andre maken, upp-

tages endast det belopp varmed

suraman av makarnas utdelningar 

ö

verstiger 1 600 kronor.

39

§

3 mom

2)

Fysisk person

........................  avsedda kostnaderna.

Vid ber

å

kn i ng av avdrag enligt detta moment f

å

r den skattskyl-

1)

2)

i72

Senaste Ivdelse 19

Senaste   Ivdelse   1975:312

Prop. 1980/81:39

187

G

ä

llande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

dige undanta int

ä

kt sora av-ses i 38 

§

 1 raom. sista stycket helt eller delvis.

Denna lag tr

ä

der i kraft tre veckor efter den dag, d

å

lagen en­ligt uppgift p

å

 den kommit ut fr

å

n trycket i Svensk f

ö

rfattnings­samling, och till

ä

rapas f

ö

rsta g

å

ngen i fr

å

ga om utdelning sora tas till beskattning vid 1982 

å

rs taxering.

Prop. 1980/81:39

188

2    F

ö

rslag till

Lag om preraiering av visst sparande i aktier

H

ä

rigenora f

ö

reskrivs f

ö

ljande.

1

§

  Skattel

ä

ttnader enligt denna lag medges den som under 

å

ren 1981 och 1982 haft skattepliktig utdelning i peni;ar p

å

 vid Stockholms fondb

ö

rs inregistrerad aktie i svenskt aktiebolag.

2

§

  Utdelning utg

ö

r inte skattepliktig int

ä

kt vid taxering en­ligt koraraunalskattelagen (1928:370) eller lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt till den del den i st

ä

llet f

ö

r att uppb

ä

ras kontant anv

ä

nts f

ö

r att teckna nya aktier i det utdelande bolaget.

Best

ä

mmelserna i f

ö

rsta stycket g

ä

ller endast under f

ö

ruts

ä

ttning

att

1)

vinst vid avyttring av aktie sora avses i 1 

§

beskattas enligt best

ä

mraelserna i 35 

§

 3 mom. kommunalskattelagen (1928:370) ,

2)

h

ö

gst h

ä

lften av den utdelning som den skattskyldige 

ä

gt upp­b

ä

ra p

ä

 samtliga av honom 

ä

gda aktier i bolaget anv

ä

nts f

ö

r att teckna nya aktier,

3)

belopp under 2) som ej anv

ä

nts f

ö

r att teckna helt antal nya aktier uppburits kontant av den skattskyldige.

Vid till

ä

mpning av best

ä

mmelserna i punkt 1) andra stycket

av an­

visningarna till 54 

§

 kominunalskattelagen (1928:3/0) skall

utdel­

ning som avses i f

ö

rsta stycket inte anses ha uppburits av

fore­

taget under beskattnings

å

ret.

3  

§

 vid realisa tionsvinstberakninq enligt best

ä

mmelserna i punkt 2 b

av anvisningarna till 36 

§

 kommunalskattelagen (1928:370) anses

Prop. 1980/81:39

189

den nya aktien ha f

ö

rv

ä

rvats utan kostnad. Aktien anses anskaffad den dag bindande avtal om teckningen tr

ä

ffats.

Denna lag tr

ä

det i kraft tre veckor efter den dag, d

å

lagen enligt uppgift p

å

 den kommit ut fr

å

n trycket i Svensk f

ö

rfattningssamling.

Prop. 1980/81:39

190

Kommentar till f

ö

rfattningsf

ö

rslagen

Laq ora 

ä

ndring_ i_ kommuna I sk at telagen

Utdelningsavdragot har av lagtekniska sk

ä

l inf

ö

rts i 38 

§ 

1 mora. I likhet med det extra avdraget enligt 39 

§

 3 raom, (sparavdraget) b

ö

r utdelningsavdraget endast f

å

å

tnjutas av fysiska personer. D

ä

rmed undantas diidsbon och farail jestif-telser. Vidare b

ö

r klart anges att handelsbolag och d

ö

dsbon som i beskattningsh

ä

nseende behandlas sora handelsbolag ocks

å ä

r undantagna. Detta har skett genom att i lagtexten angiva att den skattskyldige skall di rekt 

ä

ga aktien eller andelen. Avgr

ä

nsningen av don utdelning sora orafattas av best

ä

mmelser­na har skett p

å

 sararaa s

ä

tt sora i den f

ö

reslagna lagen ora skattereduktion f

ö

r utdelning.

Utdelningsavdraget har konstruerats sa att endast det belopp varraed utdelningen 

ö

verstiger 800 kr, eller f

ö

r m.akar, 1 600 kr,, skall upptagas som int

ä

kt av kapital. Makar f

å

r raellan sig fritt avg

ö

ra hur de 1 600 kr. skall f

ö

rdelas p

å 

raakarnas utdelningsinkoraster.

Nar dot g

ä

ller samordningen med sparavdraget har jag tidiga­re framh

å

llit att dot av kommitt

é

n framlagda f

ö

rslaget dis­kriminerar mindre utdelningsinkomster och motverkar en 

ö

ver­flyttning fr

å

n andra placeringsformer till aktier. Jag anser att kommitt

é

ns farh

å

gor att det av mig f

ö

rordade alternati­vet st

ä

ller de skattskyldiga inf

ö

r sv

å

ra deklarationsproblera

ä

r betydligt 

ö

verdrivna. I samtliga de fall d

ä

r r

ä

ntenettot 

ä

r positivt uppkomraer inga problem f

ö

r de skattskyldiga. Sparavdrag som ej kunnat helt utnyttjas mot r

ä

ntenettot an­v

ä

nds mot utdelningsint

ä

kten. I de fall d

ä

r r

ä

ntenettot 

ä

r negativt uppkomraer fr

å

gan om det 

ä

r l

ö

nsarat att 

ö

verf

ö

ra hela eller viss del av utdelningsint

ä

kten f

ö

r att utnyttja sparavdraget. S

å

dana ber

ä

kningar av marginaleffekter kan i do flesta fall g

ö

ras t

ä

mligen enkelt och schablonm

ä

ssigt.

Lagtexten har utformats s

å

 att den skattskyldige vid ber

ä

k-

Prop. 1980/81:39

191

ning av sparavdraget efter' eget val f

å

r undanta utdelnings­int

ä

kten helt eller delvis och i st

ä

llet utnyttja best

ä

mmel­serna om skattereduktion p

å

beloppet.

Ett exempel kan illustrera de av mig f

ö

rordade f

ö

rslagen. Tv

å

 makar har int

ä

kt av kapital med 3 200 kr. och skattar f.n. - efter sparavdrag - f

ö

r 1 600 kr. De kan nu 

ö

verflytta sitt sparande helt eller delvis till aktier s

å

 att maximalt 3 200-kr. blir skattofria utdelningsint

ä

kter. I det av kora­mitt

é

n f

ö

rordade f

ö

rslaget blir - sodan sparavdraget utnytt­jats - 800 kr. av utdelningsint

ä

kten inte f

ö

rem

å

l f

ö

r n

å

gon skattel

ä

ttnad och 800 kr. f

ö

rem

å

l f

ö

r skattereduktion. Genom den av mig f

ö

rordade h

ö

jningen av schablonavdraget vid rea­lisationsvinstbeskattningen torde v

ä

rdestegringen p

å

 aktier­na - 

å

tminstone p

å

 sikt - 

kunna   

f

ö

ruts

ä

ttas bli skattefri.

Lag om preraiering av 

v

isst sparande i ii_'l.t_i!l

Den principiella uppl

ä

ggningen och innebtirden av f

ö

rslaget har tidigare redovisats.

Personkretsen (1 

§

)

Skattel

ä

ttnaden riktar sig b

å

de till fysiska och juridiska personer som under aren 1981 och 1982 haft utdelning p

å 

svenska b

ö

rsaktier.

Underlaget f

ö

r skattel

ä

ttnaden (2 

§

)

Utdelning som i st

ä

llet f

ö

r att uppb

ä

ras kontant anv

ä

nts f

ö

r att teckna aktier i det utdelande bolaget 

ä

r skattefri under vissa ytterligare nedan angivna f

ö

ruts

ä

ttningar.

Uttrycket "i st

ä

llet f

ö

r att uppb

ä

ras kontant" inneb

ä

r att den skattskyldiqe m

å

ste ha bundit sig f

ö

r nyteckningen innan utdelningen blir tillg

ä

nglig f

ö

r lyftning. Har s

å

 skett, skall n

ä

mligen den del av utdelningen sora svarar raot nyteckningen inte utbetalas kontant till honom utan i st

ä

llet for hans r

ä

k-

Prop. 1980/81:39

192

ning anv

ä

ndas f

ö

r betalning av de nytecknade aktierna. Det nu angivna f

ö

rh

å

llandet b

ö

r framg

å

 av emissionsvillkoren.

Ytterligare f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r att erh

å

lla skattel

ä

ttnaden 

ä

r att

1)

vinst vid avyttring av aktie i det utdelande bolaget be­skattas enligt reglerna f

ö

r realisationsvinst, dvs. s.k. lageraktier 

ä

r undantagna,

2)

h

ö

gst h

ä

lften av den sammanlagda utdelningen den skatt­skyldige agt uppb

ä

ra p

å

 sina aktier i det utdelande bo­laget anv

ä

nts f

ö

r nyteckning av aktier,

3)

belopp som ej anv

ä

nts f

ö

r att teckna helt antal nya ak­tier uppburits kontant av den skattskyldiqe.

Villkoret under 3) inneb

ä

r att n

å

gra teckningsr

ä

tter inte kan f

ö

rekomma vid nyeraissionen och att den skattskyldige inte kan g

ö

ra tillskottsbetalning n

ä

r den till

å

tna utdel­ningssumman inte kan konverteras till ett j

ä

mnt antal akti­er. Om en person 

ä

ger 200 aktier i ett b

ö

rsnoterat f

ö

retag med en f

ö

reslagen utdelning p

å

 5 kr. por aktie kan han - om priset per ny aktie 

ä

r 90 kr, - teckna fom nya aktier f

ö

r sara-.manlagt 450 kr. Skillnaden raellan h

ä

lften av utdolningssuraraan, 500 kr,, och 

ne   

anv

ä

nda 450 kr. kan inte utnyttjas for ytter­ligare nyteckning utan 550 kr, ra

å

ste utbetalas kontant till den skattskyldiqe.

Det b

ö

r har frarah

å

llas att det pris som skall betalas f

ö

r en ny aktie - i likhet med vad som g

ä

ller vid vanliga nyemis­sioner - best

ä

ras av bolagsst

ä

mman, Dot ligger i sakens natur att emissionskursen b

ö

r ligga s

å

 n

ä

ra b

ö

rskursen som m

ö

jligt s

å

att de aktie

ä

gare sora av olika sk

ä

l inte kan eller 

ö

nskar delta i nyeraissionen inte drabbas av n

å

gra utsp

ä

dninqseffek-ter. Det b

ö

r understrykas att alla aktie

ä

gare givetvis skall ha r

ä

tt att delta i nyemissionen, 

ä

ven om de inte f

å

r n

å

gra skattel

ä

ttnader. N

å

gra best

ä

mraelser h

ä

rom har dock inte ansetts erforderliga i denna lag.

Prop. 1980/81:39

193

F

ö

r f

ö

rvaltningsbolag och investmentbolag har det f

ö

rtydli­gandet skett att utdelning som anv

ä

nts f

ö

r nyteckning av aktier inte anses ha uppburits under beskattnings

å

ret och d

ä

rmed inte inr

ä

knas i den utdelning sora f

ö

r undvikande av bolagsskatteeffekter helt eller delvis m

å

ste delas vidare enligt best

ä

mmelserna i punkt 1 av anvisningarna till 54 

§

 KL.

Realisationsvinstber

ä

kningen (4 

§

)

F

ö

r att reducera de statsfinansiella kostnaderna f

ö

r f

ö

rsla­get och f

ö

r att motverka att de nya aktierna med bibeh

å

llande av skattel

ä

ttnaden oraedelbart kan f

ö

rs

ä

ljas har f

ö

reskrivits att ing

å

ngsv

ä

rdet f

ö

r den nya aktien 

ä

r O kr. Vidare anses den nya aktie - oavsett om nyteckningen skett p

å

 grundval av 

ä

ldre aktieinnehav - anskaffad den dag aktieteckningen blev definitiv.

Det b

ö

r slutligen p

å

pekas att n

å

gra

ä

ndringar i aktiebolags­lagen till f

ö

ljd av den f

ö

reslagna skattel

ä

ttnaden inte tor­de vara erforderliga enligt kommitt

é

ns expert p

å

 aktiebolags­r

ä

ttsliga fr

ä

gor.

Ö

vriga

ä

ndringar

Mina f

ö

rslag f

ö

ranleder en f

ö

ljd

ä

ndring i 4 

§

i den f

ö

reslag­na lagen om skattereduktion f

ö

r utdelning.

13 

Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 39

Prop. 1980/81:39

194

2

S

ä

rskilt yttrande av ledamoten Hagstedt

Komraitt

é

n har enligt direktiven i uppdrag att f

ö

resl

å

å

tg

ä

r­der vilka inneb

ä

r en reell stimulans f

ö

r hush

å

ll att spara i aktier. En v

ä

g sora i f

ö

rsta hand skulle 

ö

verv

ä

gas son alter­nativ var att helt eller delvis undanr

ö

ja den ekononiska dubbelbeskattningen av aktiebolag. I avvaktan p

å

 ett perma­nent system skulle f

ö

r n

ä

rmaste 

å

ret utformas provisoriska 

å

tg

ä

rder. Bakgrunden till dessa 

å

tg

ä

rder 

ä

r att raan under en l

ä

ngre tid kunnat iaktta en alltmer accentuerad brist p

å 

riskvilligt kapital.

Ett av de fr

ä

rasta sk

ä

len f

ö

r att en s

å

dan utveckling 

ä

gt rura 

ä

r att det f

ö

r hush

å

llen ej r

å

der n

ä

gon neutralitet i be­skattningen av olika placeringsalternativ. En full j

ä

m­st

ä

lldhet av alla placeringsformer kan av olika anledningar sannolikt aldrig uppn

ä

s. D

ä

remot 

ä

r det ett oundg

ä

ngligt krav att sp

ä

nnvidden raellan olika investeringar skattem

ä

s­sigt reduceras. Det saknas ra

ö

jlighet att tv

å

ngsm

ä

ssigt f

ö

rm

å 

hush

å

llen att flytta 

ö

ver sina placeringar fr

ä

n f

ö

rm

å

nligt beskattade relativt s

ä

kra s

ä

dana till skattem

ä

ssigt och v

ä

r­dem

ä

ssigt ogynnsamma placeringar. Den v

ä

g som m

ä

ste v

ä

ljas 

ä

r i st

ä

llet att genom olika typer av stimulans

å

tg

ä

rder, bl.a. en raindre of

ö

rm

å

nlig beskattning, f

ö

rm

å

 hush

ä

llen att placera sina tillg

å

ngar p

å

 samh

ä

llsekonomiskt viktiga sek­torer. Man ra

å

 gilla det eller inte, men det f

ö

refaller klart att det riskvilliga kapitalet kan lockas fram i tillr

ä

cklig omfattning endast genom stimulanser - och d

å

 stimulanser som har en ordentlig h

ö

jd. Det 

ä

r .symtoraatiskt att man i en rad l

ä

nder i Norden och i 

ö

vriga Europa oavsett politisk regim under senare 

ä

r genomf

ö

rt v

ä

sentliga l

ä

ttnader i beskatt­ningen av aktiesparandet. Detta har skett i vetskap att 

å

tg

ä

rder av detta slag varit samh

ä

llsekonomiskt n

ö

dv

ä

ndiga f

ö

r att n

ä

ringslivet skall utvecklas p

å

 tillfredst

ä

llande s

ä

tt. I v

å

rt land med f

ö

r n

ä

rvarande pressad ekonomi f

ö

re­faller behovet h

ä

rav vara s

ä

rskilt p

å

tagligt.

Prop. 1980/81:39

195

Fr

å

gan blir d

å

 ora det f

ö

rslag som i bet

ä

nkandet nu l

ä

ggs fram inneb

ä

r en tillr

ä

cklig stimulans att locka fram ett s

å 

breddat aktie

ä

gande bland hush

å

llen som raan f

ö

rv

ä

ntar. Min bed

ö

raning 

ä

r den att 

ä

ven om bl.a. innehav av fastigheter och bostadsr

ä

ttsl

ä

genheter kommer att tr

ä

ffas av sk

ä

rpt rea­lisationsvinstbeskattning, utg

ö

r inte f

ö

rslaget ett till­r

ä

ckligt incitament att 

ö

verge andra placeringsformer till f

ö

rra

å

n f

ö

r aktiesparande.

Den f

ö

reslagna tekniska l

ö

sningen att provisoriskt mildra den ekonomiska dubbelbeskattningen av aktiebolag 

ä

r i och f

ö

r sig en l

ä

mplig metod. Att ge en skatteavr

ä

kning i form av en skattereduktion f

ö

rsv

å

rar i princip inte m

ö

jligheterna att i ett permanent systera v

ä

sentligt lindra och p

å

 sikt helt undanr

ö

ja dubbelbeskattningen. F

ö

rslaget inneb

ä

r i princip att halva den skatt bolaget betalat f

å

r avr

ä

knas hos aktie

ä

garen. Jag vill emellertid starkt ifr

å

gas

ä

tta om inte en h

ö

gre avrakningsgrad 

ä

n denna 

ä

r av n

ö

den raot bakgrund av det ekonomiska l

ä

get och det svenska skattesystemets struk­tur. Erfarenheterna fr

å

n utlandet visar att de f

ö

rh

ä

llande-vis kraftiga l

ä

ttnader sora genomf

ö

rts haft en positiv effekt p

å

 aktie

ä

gandet och tillg

å

ngen p

å

 riskkapital. Jag anser d

ä

rf

ö

r att en avrakningsgrad sora motsvarar 

å

tminstone 3/4 av bolagets skatt 

ä

r p

å

kallad, f

ö

r att inte stimulansen ska komma f

ö

r sent och ge f

ö

r litet.

Betr

ä

ffande samordningen med sparavdraget f

ö

resl

ä

r majori­teten att sparavdraget till viss del skall anses utnyttjat mot aktieutdelningar. Eftersom denna regel komplicerar be­skattningen och det avsedda provisoriet 

ä

r avsett att till­l

ä

mpas n

å

got enstaka beskattnings

å

r finner jag det inte erforderligt att man p

ä

 detta s

ä

tt begr

ä

nsar sparavdraget. En ytterligare l

ä

ttnad i beskattningen av aktiesparandet b

ö

r son ovan anf

ö

rts i f

ö

rsta hand avse en h

ö

gre avrakningsgrad 

ä

n halva den skatt bolaget betalat. Vill man d

ä

rut

ö

ver satsa p

ä

en ytterligare stimulans b

ö

r i andra hand utredas f

ö

r ett permanent systera huruvida ett s

ä

rskilt avdrag raot aktieut­delningar 

ä

r befogat.

Prop. 1980/81:39

196

Betr

ä

ffande realisationsvinstbeskattningen p

ä

 aktier f

ö

re­sl

å

r raajoriteten att avdraget p

ä

 1 000 kr. f

ö

r aktier sora innehafts mer 

ä

n tv

ä

å

r skall h

ö

jas till 2 000 kr. F

ö

r att uppn

å

ö

kad stimulanseffekt, underl

ä

tta f

ö

r skattskyldiga med raindre aktieinnehav samt avlasta den byr

å

kratiska apparatu­ren finner jag det l

ä

mpligt att detta avdrag h

ö

jes till 5 000 kr. S

å

vitt jag kan bed

ö

ma b

ö

r en s

å

dan h

ö

jning kunna ske utan att allt f

ö

r mycket p

å

verka f

ö

ruts

ä

ttningarna f

ö

r ett nytt permanent .system. Av samma sk

ä

l b

ö

r reducering av den skattepliktiga vinsten fr

ä

n 100 till 40 % intr

ä

da efter ett 

ä

rs innehav. En dylik tidsperiod f

ö

refaller vara l

ä

mplig ora man 

ö

nskar undvika l

ä

sningar samt korttidsspekulationer.

Pröp. 1980/81:39

197

3        S

ä

rskilt yttrande av den sakkunniga Hedborg

Kapitalvinstkommitt

é

n har genom till

ä

ggsdirektiv f

å

tt i upp­drag att utforma f

ö

rslag till provisoriska l

ä

ttnader f

ö

r ak­tiesparandet i avvaktan p

ä

 definitiva f

ö

rslag till l

ä

ttnader i dubbelbeskattningen av aktieutdelningar.

De motiv som anf

ö

rs f

ö

r s

ä

v

ä

l permanenta sora provisoriska l

ä

ttnader pS aktiebeskattningens omr

å

de g

ä

ller dels f

ö

reta­gens sjunkande soliditet oCh behov av 

ö

kat eget kapital dels inflationens och skattesystemets verkningar. Det har blivit gynnsammare att placera i annat 

ä

n i produktiv verksamhet.

B

å

da problemen 

ä

r viktiga samh

ä

llsproblem.

Men de kan enligt min mening inte l

ö

sas med 

å

tg

ä

rder av det slag och av den omfattning som kapitalvinstkommitt

é

n f

ö

re­sl

ä

r.

Det finns inget annat f

ö

rm

ö

genhetsslag av n

ä

gon betydelse son 

ä

r s

å

 oj

ä

mnt f

ö

rdelat i det svenska Samh

ä

llet som akti­en Enligt Roland Spants unders

ö

kning f

ö

r 1975 

ä

gde 11,1 % av alla hush

å

ll n

ä

gon aktie. Av dessa 455 000 hush

å

ll hade h

ä

lften, eller 228 000 hushall, aktier sora tillsanmans var v

ä

rda mindre 

ä

n 10 000 kr. Ytterligare 74 000 hush

å

ll hade aktieportf

ö

ljer v

ä

rda raellan 10 000 och 25 000.

B

ö

rsaktier 

ä

gs av 8,1 % av de svenska husli

ä

llen. En femtedel av antalet hush

å

ll raed b

ö

rsaktier

ä

gde mindre 

ä

n totalt 1 000 kr. i aktier och h

ä

lften av li

ö

rsaktie

ä

garna raindre 

ä

n 10 000 kr. Denna halva svarade f

ö

r 2,5 % av hush

ä

llens totala b

ö

rsaktieinnehav.

Å

andra sidan 

ä

gde de 5 500 st

ö

rsta aktie

ä

garna 40 % av liush

å

llons b

ö

rsaktier. De 11 000 st

ö

rsta b

ö

rsaktie

ä

garna.

Prop. 1980/81:39

198

knappt 3 promille av landets 4 miljoner hush

å

ll, 

ä

gde halva aktiestocken.

Generella l

ä

ttnader till aktie

ä

gare har allts

å

 alltid en mycket ogynnsam f

ö

rdelningsprofil. En mycket liten grupp i samh

ä

llet f

å

r del av l

ä

ttnaderna, och en 

ä

nnu raindre grupp f

å

r st

ö

rsta delen av de belopp, sora anf

ö

rdelas till aktie­

ä

garna.

Detta g

ä

ller ocks

å

 de f

ö

rslag som koramitt

é

n framl

ä

gger.

Ä

ven en skattereduktion som trappas av med stigande utdelningsin­komster (Modell B) ger de st

ö

rsta l

ä

ttnaderna till dem som har stora aktieinnehav. De f

å

r full utdelning av den h

ö

ga reduktionen vid l

å

ga utdelningsinkoraster och d

ä

rtill den re­ducerade reduktionen vid h

ö

gre utdelningsinkomster.

I fr

å

ga ora utredningens raodell A g

ä

ller visserligen.att skattereduktionen 

ä

r beroende b

ä

de av utdelningens storlek och 

ä

garens raarginalskatt. Om en h

ö

ginkomsttagare och en l

å

ginkomsttagare har lika stora utdelningsinkoraster f

å

r d

ä 

l

ä

ginkomsttagaren den st

ö

rsta skattereduktionen.

Men hur ofta 

ä

r det fallet? Den som har l

å

ga inkoraster har med stor sannolikhet inga utdelningsinkomster alls, eller i varje fall sm

ä

 s

ä

dana. De stora inkorasterna fr

ä

n aktieutdel­ningar finns hos h

ö

ginkomsttagare och hos det f

å

tal personer sora har stora aktief

ö

rra

ö

genheter. Ocks

ä

 i modell A koramer d

ä

rf

ö

r skattereduktionen att hamna hos en liten v

ä

lbest

ä

lld grupp.

Att aktie

ä

gandet 

ä

r oj

ä

mnt f

ö

rdelat 

ä

r i och f

ö

r sig natur­ligt. F

ö

r de allra flesta framst

å

r aktie

ä

gande sora en spar-forra som m

ö

jligen kan komma ifr

å

ga sedan en rad andra spar­m

å

l har n

ä

tts. En bil, ett hus, en kontantreserv p

ä

banken tillh

ö

r s

ä

dant som f

ö

r de allra flesta tar i anspr

å

k allt vad raan i b

ä

sta fall kan t

ä

nkas uppn

å

 genora eget sparande. Den typiske aktie

ä

garen har allts

å

ofta redan allt

Prop. 1980/81:39

199

detta och d

ä

rtill ett varaktigt 

ö

verskott. Gruppen blir med n

ö

dv

ä

ndighet liten, och dess storlek p

å

verkas inte s

ä

rskilt mycket ens av t

ä

mligen stora f

ö

r

ä

ndringar av f

ö

rv

ä

ntad av­kastning p

å

 aktier.

Det h

ö

ga f

ö

rdelningspolitiska pris sora f

ä

r betalas f

ö

r gene­rella l

ä

ttnader till aktie

ä

garna motsvaras allts

ä

 inte ens av att man kan v

ä

nta sig en s

å

 kraftig tillstr

ö

mning till aktiemarknaden att f

ö

retagen tillf

ö

rs nytt riskkapital av n

å

gon orafattning.

Att l

ä

tta p

å

 aktievinstbeskattningen kan i nuvarande l

ä

ge rent av t

ä

nkas leda till motsatsen: F

ö

retagen p

å

verkas att dela ut mer 

ä

n med de gamla reglerna. Men eftersom rangord­ningen mellan t.ex. fastighetsaff

ä

rer och aktiemarknaden knappast 

ä

nd

å

 f

ö

r

ä

ndras kanske de 

ö

kade utdelningarna flyter 

ö

ver till fastighetsmarknaden i st

ä

llet f

ö

r att locka pengar till aktiemarknaden.

Det 

ä

r inte heller tillr

ä

ckligt att l

ä

tta p

ä

 beskattningen av aktieutdelningar f

ö

r att p

å

verka rangordningen mellan framtida placeringar av kapital. 

Ä

ven fastighetsaff

ä

rer och finansiella placeringar kan bedrivas i aktiebolagsform.

Utredningen har inte ens p

å

 allvar f

ö

rs

ö

kt finna former f

ö

r eventuella l

ä

ttnader som direkt tar fasta p

ä

 produktiv verk­samhet, exerapelvis genom att knyta skatterabatten till sys­sels

ä

ttningen i f

ö

retaget. Utredningens argument att ut­vecklingen not st

ö

rre kapitalintensitet d

ä

rmed skulle mot­verkas f

ö

refaller inte 

ö

vertygande. Vid val av den ena eller andra produktionstekniken skulle p

å

verkan (inom det m

ö

jliga intervallet) vara helt marginell. I valet raellan att anv

ä

nda kapital i produktiv verksamhet eller att g

ö

ra en rent finan­siell placering kan effekten d

ä

remot bli m

ä

rkbar, vilket var avsikten.

I ett l

ä

ge ned krav p

ä

å

terh

å

llsamhet vad g

ä

ller l

ö

nein­komster

ä

r det dock orimligt att t

ä

nka sig ytterligare

Prop. 1980/81:39

200

l

ä

ttnader f

ö

r arbetsfria inkomster, s

ä

rskilt som stora skat­tesubventioner f

ö

r aktiesparande redan genomf

ö

rts.

Med detta skulle raan kunna l

å

ta sig n

ö

ja och enbart avvisa alla ytterligare l

ä

ttnader. F

ö

r att understryka det orimliga i att genomf

ö

ra ytterligare skattel

ä

ttnader vill jag dock peka p

å

 n

å

gra effekter som kan t

ä

nkas uppst

å

 f

ö

r aktie

ä

gare med f

ö

rm

å

ga att v

ä

l planera sina placeringar.

Antag att en person har ett visst kapital placerat i aktier. Det vanliga 

ä

r att han d

å

 har 

å

tminstone n

ä

got direkt till­g

ä

ngligt p

å

 bankr

ä

kning. Men sparavdraget kan han 

ä

nd

å

 ofta anv

ä

nda f

ö

r utdelningsinkomster genom att han ocks

å

har l

å­

nat pengar.

Den genomsnittliga direktavkastningen p

å

 b

ö

rsaktier kan nu ber

ä

knas uppg

å

 till ca 5,5 %. Sparavdraget r

ä

cker d

ä

rmed till fullst

ä

ndig skattefrihet f

ö

r utdelningen p

å

en aktie­portf

ö

lj p

ä

 29 000 kr. (5,5 % p

å

 29 000 = 1 600). L

å

t oss d

ä

rtill anta att denne aktie

ä

gare maximalt utnyttjar det s.k. aktiefondsparandet, antingen genom nysparande eller genom 

ö

verflyttning av kapital fr

å

n annat sparande. Hans sparande premieras (och binds) d

å

 i 5 

å

r. Maximalt skatte­st

ö

d f

å

r han d

ä

rmed efter 5 

å

r. Det ligger d

ä

refter fast p

å 

sarama niv

å

 per 

ä

r. D

ä

 kan han varje 

ä

r skattefritt lyfta avkastningen p

å

 aktier f

ö

r

å

tminstone 24 000 kr. Han kan dessutom varje 

å

r lyfta och tillgodog

ö

ra sig den skattere­duktion p

å

 30 % av sparbeloppet sora aktiefondsparandet ger (30 % p

å

 4 800 = 1 440 kr.). Den enda "motprestation" han avkr

ä

vs f

ö

r att 

å

rligen kunna tillgodor

ä

kna sig dessa f

ö

r­m

å

ner 

ä

r att han varje 

å

r p

å

 nytt s

ä

tter in de 3 360 kr. sora han en g

å

ng sj

ä

lv satsat men kan ta ut efter 5 

å

r.

V

ä

l att m

ä

rka har varken den utdelning som faller inora spar­avdraget eller som han f

å

r fr

å

n aktiefondsparandet p

å

verkat hans taxerade inkomst. I f

ö

rh

å

llande till den som raed sanma taxerade inkorast bara har sina arbetsinkomster har

Prop. 1980/81:39

201

han allts

å

 dels en betydligt h

ö

gre disponibel inkorast - det kan realistiskt r

ö

ra sig om ca 4 500 kr. - dels samraa even­tuellt inkomstpr

ö

vade f

ö

rm

å

ner.

Den som anv

ä

nder sig av de f

ö

rm

å

nliga regler samh

ä

llet redan nu erbjuder kan allts

å

 r

ä

kna med att helt skattefritt lyfta utdelningen fr

ä

n en aktief

ö

rm

ö

genhet p

å

ö

ver 50 000 kr. F

ö

r dessa belopp 

ä

r allts

å

dubbelbeskattningen av aktieutdelningar redan avskaffad.

Varje ytterligare p

ä

sp

ä

dning av f

ö

rm

å

nerna till aktie

ä

gare hamnar ovanp

å

 dessa redan utg

å

ende f

ö

rm

å

ner.

Trots detta kan generella l

ä

ttnader till aktie

ä

garna av den typ sora f

ö

resl

å

s varken f

ö

rv

ä

ntas n

ä

mnv

ä

rt bidra till f

ö

re­tagens riskkapitalt

ä

ckning eller till att styra kapital till produktiv verksamhet.

Med h

ä

nsyn till de allm

ä

nna kraven p

å

å

terh

å

llsamhet och sparsarahet med offentliga utgifter vore det direkt utmanande ora utredningens f

ö

rslag genomf

ö

rdes.

Prop. 1980/81:39

202

4        S

ä

rskilt yttrande av den sakkunnige Helmers

Av de tv

å

 alternativ sora koramitt

é

n presenterar 

ä

r alternativ A) ett generellare system i den meningen att det ger klarare uttryck f

ö

r den underliggande principen. D

ä

rav f

ö

ljer ocks

ä 

att alternativ A) 

ä

r mer sammanh

ä

ngande och konsekvent.

Effekterna av kommitt

é

ns f

ö

rslag skall bed

ö

mas fr

å

n tv

å

 ut­g

å

ngspunkter. Den f

ö

rsta 

ä

r att skattem

ä

ssigt s

å

 l

å

ngt ra

ö

j­ligt j

ä

rast

ä

lla sparande i aktier med andra sparformer. N

å

got sk

ä

l kan inte anf

ö

ras f

ö

r att sparande i form av tillhanda­h

å

llande av riskvilligt kapital skall beskattas h

ä

rdare 

ä

n andra sparalternativ f

ö

r den enskilde. Den andra och lika viktiga sidan av probleraet 

ä

r att den skattem

ä

ssiga belast­ningen p

å

 utdelad vinst inte skall vara h

ö

gre

ä

n p

å

 r

ä

ntor. Betydelsen f

ö

r investering och syssels

ä

ttning av l

ä

gre kost­nader f

ö

r eget kapital har belysts av kommitt

é

n.

Med kommitt

é

ns f

ö

rslag uppn

å

s inte dessa verkningar, varf

ö

r f

ö

rslaget f

å

r ses sora ett f

ö

rsta steg. En mera permanent l

ö

sning skall ocks

å

avse samtliga aktiebolag.

Valet bland tekniska l

ö

sningar f

ö

r att i m

ö

jligaste m

å

n upp­n

å

 nyssn

ä

mnda m

å

l m

å

ste ske ned beaktande av det svenska n

ä

ringslivets struktur. Bland annat m

å

ste efterstr

ä

vas att investeringar i in- och utlandet skattem

ä

ssigt j

ä

mst

ä

lles. F

ö

r ett land sora Sverige 

ä

r detta krav p

ä

bolagsskattens utformning starkare 

ä

n i de stora industril

ä

nderna ned be­tydande inhenska marknader. En framtida l

ö

sning f

å

r ej ut­formas s

ä

att den p

å

verkar graden av f

ö

retagsintegration i n

ä

r ingslivet.

I raotsats till vad kommitt

é

n anf

ö

rt anser jag att en f

ö

r­kortning av initialperioden till ett 

ä

r vid beskattningen av realisationsvinst p

å

 aktier 

ä

r en enkel och meningsfull 

å

t­g

ä

rd. Initialperioden har tillkommit f

ö

r att j

ä

mst

ä

lla vins­ter p

å

 s.k. spekulativa aktieaff

ä

rer med l

ö

pande

Prop. 1980/81:39

203

inkomst. F

ö

r detta 

ä

ndam

å

l 

ä

r ett 

å

r helt tillr

ä

ckligt. Va­let av tv

å

å

r har influerats av reglerna f

ö

r beskattning av fastighetsvinster. Denna formella likformighet 

ä

r emellerticS inte grundad p

å

 ekonomiska realiteter.

Sora en biprodukt av utredningsarbetet har framkommit att den nuvarande uppdelningen i A- och B-inkomst motverkar ratio­nella lagstiftnings

å

tg

ä

rder. Detta f

ö

rh

å

llande som 

ä

r v

ä

l k

ä

nt borde f

ö

ranleda inkomstuppdelningens slopande, vilket dessutom skulle raedf

ö

ra 

ö

kad begriplighet och betydande f

ö

r­enklingar f

ö

r s

å

v

ä

l skattskyldiga som skatteadrainistratio-nen.

Prop. 1980/81:39

204

5        S

ä

rskilt yttrande av ledamoten Atterwall, den sakkunnige Herin och experten Bj

ö

rhn

Kapitalvinstkoraraitt

é

n har enligt till

ä

ggsdirektiven till uppgift att f

ö

resl

å

å

tg

ä

rder sora medf

ö

r att dubbelbeskatt­ningen av bolagsvinsterna helt eller delvis elimineras. Syf­tet raed 

å

tg

ä

rderna 

ä

r att s

ä

nka f

ö

retagens kostnader f

ö

r anskaffandet av eget kapital genom att h

ö

ja den effektiva avkastningen p

ä

 aktier i f

ö

rh

å

llande till avkastningen p

ä 

alternativa placeringar.

Komraitt

é

n har utg

å

tt fr

å

n att f

ö

rslaget till 

å

tg

ä

rder b

ö

r avpassas s

å

 att raan verkligen kan r

ä

kna med en positiv ef­fekt p

ä

 aktieraarkanden. I sina ber

ä

kningar har komraitt

é

n valt att i f

ö

rsta hand utg

å

 ifr

å

n en total l

ä

ttnadsniv

ä

och statsfinansiell kostnadsram sora inneb

ä

r att aktie

ä

gare inora hush

å

lssektorn vid beskattning av utdelningsinkorasten f

å

r r

ä

kna sig tillgodo halva den bolagsskatt sora bel

ö

per p

ä

 ut­delningen, dvs. dubbelbeskattningen f

ö

resl

ä

s bli raildrad till h

ä

lften. Det har 

ä

ven visats hur tv

ä

 alternativ l

ä

tt­nadsniv

å

er kan utforraas, en l

ä

gre och en h

ö

gre.

I bet

ä

nkandet belyses inte vilka effekter en avr

ä

kning f

ö

r halva bolagsskatten kan f

å

 p

å

 f

ö

retagens kapitalkostnader samt p

å

 aktie

ä

garens avkastning efter skatt. Det 

ä

r i f

ö

rsta hand dessa effekter som 

ä

r relevanta f

ö

r att bed

ö

raa ora 

å

t­g

ä

rderna 

ä

r tillr

ä

ckliga snarare 

ä

n de statsfinansiella kostnaderna. Kommitt

é

ns majoritet menar emellertid att det i praktiken knappast 

ä

r m

ö

jligt att ange vilka l

ä

ttnader sora beh

ö

vs f

ö

r att ge den avsedda effekten p

å

aktiemarknaden.

En bed

ö

raning av vilken effekt p

ä

 aktiesparandet som f

ö

rsla­gen kan f

ö

rv

ä

ntas ha beror p

å

en rad os

ä

kra antaganden och 

ä

r d

ä

rf

ö

r sv

ä

r att g

ö

ra. D

ä

rav f

ö

ljer emellertid inte att det 

ä

r om

ö

jligt att ungef

ä

rligt ler

ä

kna effekterna p

ä

aktie­avkastningen efter skatt vid olika grad av l

ä

ttnad i dubbel-beskattn ingen.

Prop. 1980/81:39

205

F

ö

r att g

ö

ra en ber

ä

kning av hur den effektiva avkastningen efter skatt (direkt avkastning plus v

ä

rdestegring efter skatt) p

å

verkas av olika l

ä

ttnadsniv

ä

er har f

ö

ljance anta­ganden gjorts. Direktavkastningen antas vara 5,5 

«

 vilket svarar mot genomsnittet f

ö

r n

ä

rvarande. Aktie

ä

garnas raargi­nalskatt ber

ä

knas uppg

å

till 70 %. Aktierna beh

å

lles i minst tv

ä

å

r innan f

ö

rs

ä

ljningen varvid 30 % av v

ä

rdestegringen tas upp till beskattning. Att 30 % tas upp till beskattning, i st

ä

llet f

ö

r enligt nu g

ä

llande regler 40 %, motiveras av f

ö

rekorasten av schablonavdraget samt av schablonreglerna f

ö

r realisationsvinstber

ä

kningen. Sparavdraget antas redan vara fullt utnyttjat.

Utg

ä

r nan fr

å

n dessa antaganden r

å

der f

ö

ljande samband mellan grad av l

ä

ttnad i dubbelbeskattning och 

ä

rlig direkt avkastning efter skatt:

Grad av l

ä

ttnad

Direkt avkastning

i dubbelbeskattning

p

ä

 aktier efter skatt

0        (f

ö

r n

ä

rvarande)

0,36

(36 % avr

ä

kning)

0,5

(halv avr

ä

kning)

0,72

(72 % avr

ä

kning)

1         (hel  avr

ä

kning)

1,

,65

1   %

2,

,5

%

2,

r8

%

3,

,3

%

3,

,9

%

Halv avr

ä

kning inneb

ä

r s

ä

lunda att direktavkastningen efter skatt 

ö

kar med 69 %, eller raed 1,15 procentenheter, fr

å

n 1,65 till 2,8 procentenheter. Hel avr

ä

kning medf

ö

r en 

ö

kning fr

ä

n 1,65 till 3,9 procentenheter, f

ö

rutsatt att direktavkastning 

ä

r of

ö

r

ä

ndrad f

ö

re skatt.

Hur stor den totala avkastningen kan f

ö

rv

ä

ntas bli beror dessutom p

ä

 vad som li

ä

nder med v

ä

rdestegringen p

å

 aktier. Under den senaste 25-

å

rsperioden, dvs. under perioden 1955-79, var den genomsnittliga kursstegringen 4,6 % per 

ä

r.

Prop. 1980/81:39

206

Å

ren 1960-69 var v

ä

rdestegringen i genorasnitt p

ä

 b

ö

rsnotera­de aktier 4,5 % per 

å

r. Den senaste 10-

ä

rsperioden uppgick v

ä

rdestegringen endast till 2,5 % per 

ä

r.

Med givna antaganden raotsvarar de historiska trenderna under perioderna 1955-79 och 1970-79 en v

ä

rdestegring efter skatt p

å

 3,6 % resp. 2,0 %.

I vilken utstr

ä

ckning olika grader av lindring i dubbelbe­skattningen p

ä

verkar kursstegringen 

ä

r om

ö

jligt att exakt f

ö

ruts

ä

ga. Ju raer omfattande avr

ä

kningsgraden blir desto st

ö

rre [Xisitiv effekt kan f

ö

rv

ä

ntas p

å

 v

ä

rdestegringen.

I f

ö

ljande tabell har den effektiva avkastningen efter skatt ber

ä

knas vid olika kombinationer av direkt avkastning och v

ä

rdestegring.

Grad

av

Direkt

V

ä

rde-

V

ä

rde-

Effektiv

l

ä

ttnad

avkastning

stegring

stegri

ng

avkastning

efter

skatt

f

ö

re skatt

efter

skatt

efter skatt

(%)

(%)

(%)

(%)1)

0

1,65

2,5

2,0

3,65

0,36

2,5

2,5

2,0

4,5

0,36

2,5

4,6

3,6

6,1.

0,5

2,8

4,6

3.6

6,4

0,72

3,3

4,6

3,6

6,9

1

3,9

4,6

3,6

7,5

1

3,9

6,92)

5,5

9,4

l)En korrekt matematisk ber

ä

kning enligt den s.k. in-ternr

ä

nteraetoden ger vid 5 och 10 

å

rs innehav n

ä

gon eller n

å

gra tiondels procentenheter l

ä

gre avkastning. Kortare innehavstider ger i stort sett sarama resultat sora de i ta­bellen angivna.

2)lnneb

ä

r en 

ö

kning av den l

å

ngsiktiga trenden med 50 % fr

å

n 4,6 % till 6,9 %.

Prop. 1980/81:39

207

Ora inga lindringar i dubbelbeskattningen genomf

ö

rs och v

ä

r­destegringen forts

ä

tter i samma takt som under 1970-talet inneb

ä

r det en effektiv avkastning efter skatt p

å

 3,65 % per 

ä

r.

F

ö

rutsatt att halv avr

ä

kning skulle vara en tillr

ä

cklig stimulans f

ö

r att f

å

 v

ä

rdestegringen att 

å

terv

ä

nda till den tidigare l

å

ngsiktiga trenden - ett enligt v

å

r mening opti­mistiskt antagande - skulle det inneb

ä

ra en effektiv avkast­ning efter skatt p

ä

 6,4 %. Denna avkastningsniv

å

 l

ä

r knap­past inneb

ä

ra n

å

gon positiv realavkastning vid nuvarande inflationstakt. Det torde ej heller vara tillr

ä

ckligt f

ö

r att aktier skall kunna konkurrera med alternativa placering­ar, som t.ex. fastigheter, sparobligationer eller de i be­t

ä

nkandet omn

ä

mnda obeskattade placeringarna.

Den effektiva avkastningen efter skatt skulle, sora framg

å

r av tabellen, uppg

å

 till 7,5 % vid hel avr

ä

kning och en v

ä

rdestegring som 

å

terg

å

r till den l

å

ngsiktiga trenden. Om hel avr

ä

kning genomf

ö

rs och v

ä

rdestegringen som en f

ö

ljd h

ä

rav 

ö

kar med 50 % j

ä

mf

ö

rt med den l

å

ngsiktiga trenden, konmer den effektiva avkastningen stiga till 9,4 % efter skatt. En s

å

dan utveckling torde inneb

ä

ra en positiv real­avkastning p

å

 aktieplaceringar, vilket skulle 

ö

ka konkur­rensf

ö

rm

å

gan gentemot alternativa placeringar.

En slutsats sora kan dras av dessa kalkyler 

ä

r att l

ä

ttnads­niv

å

er som ligger runt halv avr

ä

kning under rimliga anta­ganden inte synes vara tillr

ä

ckligt f

ö

r att 

å

stadkoma "en verklig stimulans av aktiesparandet" som enligt till

ä

ggs­direktiven 

ä

r syftet med komraitt

é

ns f

ö

rslag till 

ä

tg

ä

rder.

Prop. 1980/81:39

208

F

ö

r att raan skall kunna r

ä

kna raed en tillr

ä

ckligt positiv effekt p

å

 aktiesparandet anser vi att det kr

ä

vs l

ä

ttnader som motsvarar en fullst

ä

ndig avr

ä

kning av bolagsskatten p

ä 

utdelade vinstmedel.

De 

ö

verslagsra

ä

ssiga ber

ä

kningar sora redovisas i bet

ä

nkandet av de statsfinansiella kostnaderna vid olika grad av lind­ring i dubbelbeskattningen visar dels att kostnaderna inte 

ä

r speciellt h

ö

ga i absoluta tal eller i relation till 

å

tg

ä

rdernas samh

ä

llsekonoraiska betydelse, dels att kostna­derna inte

ö

kar speciellt raycket n

ä

r man g

å

r fr

å

n halv till full avr

ä

kning (ca 250 railj. kr.).

Det f

ö

rtj

ä

nar betonas, att syftet med en lindring av dubbel­beskattningen 

ä

r ytterst att fr

ä

mja n

ä

ringslivets f

ö

rs

ö

rj­ning med det riskkapital som beh

ö

vs f

ö

r investeringar samt expansion av produktion och syssels

ä

ttning.

Prop.  1980/81:39

1

BUaga 2

Sammanställning   av   remissyttranden   över   betänkandet   (Ds   B 1980:11) Stimulans av aktiesparandet

Efter remiss har yttranden avgetts av fullmäktige i riksbanken, fullmäktige i riksgäldskontoret, kammarrätten i Sundsvall, bankinspektionen, riksrevi­sionsverket (RRV), riksskatteverket (RSV), allmänna ombudet för mellan-kommunala mål, statens industriverk (SIND), länsstyrelserna i Stockholms, Södermanlands, Malmöhus, Göteborgs och Bohus samt Jämtlands län, lönspardelegationen (E 1978:01), kooperationsutredningen (I 1977:01), Centralorganisationen SACO/SR (SACO/SR), Föreningen Auktoriserade revisorer (FAR), Föreningen Sveriges fögderitjänstemän. Kooperativa förbundet (KF), Landsorganisationen i Sverige (LO), Landstingsförbundet, Lantbrukarnas riksförbund (LRF), Stiftelsen Aktiefrämjandet (Aktiefräm­jandet), styrelsen för Stockholms fondbörs. Svensk industriförening. Svens­ka arbetsgivareföreningen. Svenska bankföreningen, Svenska fondhandla­reföreningen, Svenska företagares riksförbund, Svenska försäkringsbolags riksförbund. Svenska handelskammarförbundet, Svenska sparbanksföre­ningen, Sveriges advokatsamfund (Advokatsamfundet), Sveriges aktiespa­rares riksförbund (Aktiespararna), Sveriges finansanalytikers förening, Sveriges hantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen (SHIO -Familjeföretagen), Sveriges industriförbund, Sveriges värdepappersfonders förening. Taxeringsnämndsordförandenas riksförbund (TOR) och Tjänste­männens centralorganisation (TCO).

Länsstyrelsen i Stockholms län har bifogat yttrande från lokala skattemyn­digheten i Stockholms fögderi och länsstyrelsen i Malmöhus län yttranden från LO-distriktet i Skåne och Skånes handelskammare.

Svenska arbetsgivareföreningen, Svenska bankföreningen, Svenska för­säkringsbolags riksförbund, Svenska handelskammarförbundet och Sveriges industriförbund har åberopat ett inom Näringslivets skattedelegation (NSD) upprättat yttrande. Svenska bankföreningen har dessutom inkommit med ett eget yttrande. SHIO - Familjeföretagen, som har inkommit med ett eget yttrande, har i detta anslutit sig till de synpunkter som framförs i NSD:s yttrande beträffande såväl den ekonomiska bakgrunden som kommitténs förslag i övrigt.

LRF har åberopat ett inom Lantbrukarnas skattedelegation upprättat yttrande.

1 Den ekonomiska bakgrunden

Det råder bland remissinstanserna en fullständig enighet om att företagens sjunkande soliditet utgör ett allvarligt problem och att åtgärder för att trygga kapitalförsörjningen är påkallade.

14 Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 39

Prop. 1980/81:39

2

Bankinspektionen anför;

Soliditeten hos svenska börsföretag- banker, försäkrings- och investment­bolag undantagna - har under 1970-talet varit ständigt sjunkande. En förutsättning för fortsatt industriell expansion är att företagens behov av riskvilligt kapital underlättas. Detta är nödvändigt bl. a. för att öka investeringarna. I denna del kan inspektionen ansluta sig till kommitténs bedömningar.

Kapitalbehovet kan täckas antingen genom att tidigare uppkomna vinstmedel tas i anspråk eller genom nyemission av aktier. I många företag är vinsterna inte f. n. tillräckliga föratt täcka kapitalbehovet. De låga vinsterna har i hög grad medverkat till att aktiekurserna sänkts. Detta i sin tur har försvårat eller omöjliggjort i och för sig önskvärda nyemissioner. Dessa har sålunda minskat kraftigt under senare år. Kommittén har gjort vissa beräkningar rörande industrins framtida kapitalbehov och funnit att det är betydande.

Bankinspektionen vill från sin erfarenhetssfär understryka vad kommittén anfört om företagens behov av kapitaltillskott. Granskningar av företagens kreditengagemang i bankerna bekräftar att soliditeten många gånger har försämrats på sätt som negativt påverkar viljan och förmågan att göra riskfyllda nyemissioner och som i en del fall också medfört att kreditvärdig­heten kan sättas ifråga. Bankinspektionen finner således från de synpunkter som inspektionen har att beakta att stimulansåtgärder är i hög grad påkallade.

Uttalanden av likartad innebörd görs av fullmäktige i riksbanken, fullmäktige i riksgäldskonloret, SIND, länsstyrelsen i Malmöhus län, lönspardelegationen, SACO/SR, FAR, Landstingsförbundet, LRF, NSD, Skånes handelskammare, Aktiefrämjandet, styrelsen för Stockholms fond­börs, Svensk industriförening. Svenska bankföreningen. Svenska fondhand­lareföreningen. Svenska företagares riksförbund och Svenska sparbankföre­ningen.

Från lönspardelegationen, styrelsen för Stockholms fondbörs, NSD, Aktiespararna och Sveriges finansanalytikers förening framhålls att proble­men har sin bakgrund i den låga lönsamheten i företagen och att denna måste höjas,

SIND anför:

Allvarligare än en sjunkande soliditet är att företagens bruttomarginal, dvs, rörelseresultatet före avskrivningar i förhållande till omsättningen, har sjunkit kraftigt under 1970-talet, Detta visar på svårigheter att i tillräcklig omfattning generera interna medel för verksamheten. Detta förhållande förändras knappast av om företagen skulle kunna öka soliditeten genom externt tillfört riskkapital.

Åtskilliga remissinstanser diskuterar frågan varför aktiesparande inte är attraktivt för hushållen och anför att detta bl, a, beror på oförmånliga beskattningsregler.

Prop.  1980/81:39

3

Fullmäktige i riksbanken anför:

Även om osäkerheten är betydande om hur stor förtagens framtida efterfrågan på nytt riskvilligt kapital kommer att vara, framstår det som helt klart att det kommer att krävas ett betydande tillskott de närmaste åren och att därför nuvarande stimulansåtgärder är otillräckliga. Fullmäktige vill i detta sammanhang betona att frågan om tillgången på riskvilligt kapital inte främst sammanhänger med det totala sparandets utveckling utan är en fråga om fördelningen av sparandet eller kanske snarare de totala finansiella tillgångarna på riskfyllda och riskfria placeringsformer. Små förskjutningar i placeringarna kan ge betydande effekter på utbudet av aktiekapital. Som kommittén visar skulle år 1978 en omvandling av 3 % av hushållens finansiella tillgångar till börsaktier ha givit ett tillskott till aktiekapitalet med 9 miljarder kr. Detta belopp motsvarar ungefär en femtedel av det totala kursvärdet av noterade aktier. Hushållssektorns upplåning är också bety­dande, en upplåning som i dag placeras främst i reala tillgångar. Tillgängen på riskkapital beror alltså i stor utsträckning på attraktiviteten hos olika placeringsformer. Utvecklingen under 70-talet har delvis som en följd av skattesystemet inneburit att den effektiva avkastningen på aktier inkl, värdestegring varit betydligt lägre än på flertalet alternativa placeringar. Under de sista åren på 70-talet har enligt kommittén aktieavkastningen t, o, m, varit lägre än den på banktillgodohavanden.

Bankinspektionen anför:

Kommittén har framhållit att hushållens årliga sparande uppgår till betydande belopp. Om så bara en mindre del av hushållens nettosparande placerades i aktier, skulle ett avsevärt kapitaltillskott kunna tillföras företagen. Även denna bedömning torde vara riktig.

Nuvarande skattesystem medför att förtagens aktieutdelning dubbelbe-skattas, nämligen dels hos företaget, dels hos aktieägaren. Sparande i aktier är i detta hänseende klart oförmånligare än annat sparande, det må gälla fastigheter, premieobligationer, diamanter eller antikviteter. En låg värde­stegring i kombination med hög inflation har medfört att aktieförmögenhe-terna pä senare år minskat kraftigt för många aktieägare. Till denna utveckling har skattereglernas utformning bidragit. Under femtio- och sextiotalen kompenserades beskattningen mer än väl av höjd produktivitet och en kapitaluppbyggnad som till viss del kunde ske skattefritt. Aktier betraktades som realvärden och kurserna hölls uppe, I och med att rörelseöverskotten minskat under sjuttiotalet och avkastningsvärdet av stora investeringar gått ner eller rentav förbytts i sin motsats, har aktieköp inte längre utgjort något inflationsskydd. Påtaglig risk finns att ett aktieköp blir föriustbringande, även om man bortser från inflationen. Aktiernas värde blir långt mer än tidigare knutet till kortsiktiga förväntningar om utdelning och denna i sin tur träffas av dubbelbeskattningen. Under sådana omständigheter är det inte förvånansvärt att hushållssektorn minskat sitt aktieinnehav i börsnoterade företag,

NSD anför:

Kommittén har belagt det kända förhållandet att aktiesparandet beskattas hårdare än annat sparande. Förhållandet utomlands har tidigare varit detsamma som i Sverige men flertalet länder i Västeuropa har sedan flera år tillbaka  åstadkommit  en  ökad   likformighet   vid   beskattning  av  olika

Prop.  1980/81:39

4

sparformer. Detta har skett genom avskaffande helt eller delvis av dubbelbeskattningen av aktiebolagens utdelade vinst. Olika tekniska lös­ningar har valts, Västtyskland har uppnått enkelbeskattning genom tillämp­ning av avräkningssystemet. Norge har valt en helt annan teknik men åstadkommit samma resultat, nämligen att utdelad vinst beskattas endast en gång. Andra länder i Västeuropa har avskaffat dubbelbeskattningen till hälften. Några av de senare har därutöver vidtagit särskilda sparstimulerande åtgärder på beskattningsområdet för att tillföra företagen nytt kapital.

Ett annat avgörande skäl för avskaffande av dubbelbeskattningen har varit att åstadkomma lägre skattekostnader för eget kapital i företagen. Genom ett sådant avskaffande uppnås att skattebelastningen för eget och lånat kapital blir densamma. Företagsskatteberedningen visade att även med vårt s, k, Annellavdrag skattekostnaden för eget kapital är högre i Sverige än i sådana länder som Frankrike, Storbritannien och Västtyskland,

Skattedelegationen gör sin bedömning mot bakgrunden av ovan nämnda förhållanden och vad som anförts i föregående avsnitt.

Kommittén har ålagts att framlägga förslag till provisoriska åtgärder för att stimulera aktiesparandet. Vi delar kommitténs uppfattning att det är möjligt att påverka inriktningen av hushållssparandet till förmån för aktier genom åtgärder på beskattningens område. Även om det framlagda förslaget inte kan väntas radikalt ändra hushållens placeringsvanor, undanskymmer detta inte det förhållandet att en ökad neutralitet i beskattningen av olika sparformer rimligen bör få positiva verkningar för aktiesparandet.

Aktiefrämjandet anför:

Det finns en betydande potential för en ökning av hushållens aktiespa­rande. De undersökningar som Aktiefrämjandet låtit marknadsundersök­ningsinstitut utföra, tyder på att ca en miljon svenskar, som sparar regelbundet, har övervägt att köpa aktier men f, n, avstår. Till detta skall läggas den mycket stora grupp som av olika skäl - främst bristande kunskap -överhuvudtaget inte övervägt aktiesparande.

Enligt Aktiefrämjandets erfarenheter är det främst tre faktorer som avhåller människor från att spara i aktier.

Bristande kunskaper: Det är väsentligt att nya vägar söks för att nå ut med kunskaper om aktien som sparform. Detta är speciellt väsentligt i samband med att lättnader i beskattningen genomförs. Det s, k, skattefondsparandet framstår i dag som en starkt förmånlig sparform - kanske den mest förmånliga av de regelbundna sparformer som står till buds. Att trots detta inte mer än 8 % av de öppnade kontona inom skattesparandet gäller fondsparandet samt att endast 19 % av befolkningen tycks känna till sparformens existens tyder på brister i informationen.

Krångliga bestämmelser: För många potentiella aktiesparare framstår reglerna för deklaration, reaskatter etc, som krångliga och svåröverskådliga. Detta är en hämmande faktor.

Låg avkastning: Det väsentligaste skälet till det ringa intresset för aktiesparande är självfallet att aktier framstår som en ekonomiskt missgyn­nad sparform. Så länge aktiesparande ger en sämre avkastning än annat sparande är det osannolikt att den överströmning av hushållssparande till aktiemarknaden som kapitalvinstkommittén vill åstadkomma kommer till stånd. Skattereglernas bristande neutralitet styr i dag sparandet från aktier till obeskattade eller mer förmånligt beskattade placeringar.

Som utredningen påpekar skulle en överflyttning av så lite som en procent

Prop,  1980/81:39

5

av hushållens tillgångar från andra sparformer till börsaktier innebära att börsen tillfördes 9 miljarder kr.

Så sent som 1976 placerade hushållen ca 9 % av sitt nysparande i aktier. Under senare år har hushållen varit nettosäljare. Om under förra året enbart ca 5 % av hushållens nettosparande hade placerats i aktier, skulle detta troligen inneburit att tillskottet till aktiemarknaden blivit en miljard kr.

Förmånligare beskattningsregler får mycket positiva effekter på omfatt­ningen och spridningen av aktiesparandet. Det visar en undersökning som IMU våren 1980 gjort på uppdrag av Aktiefrämjandet, Drygt hälften (53 %) av dem som redan i dag sparar i aktier säger att de skulle öka detta sparande om skattevillkoren förbättrades. Var fjärde person (24 %) som inte sparar i aktier skulle börja med detta om villkoren förbättrades. Siffran stiger till 34 % bland dem som är i åldern 36-55 år. Även med en försiktig tolkning av undersökningsresultatet ger dessa siffror ett klart belägg för att en lindring av dubbelbeskattningen eller annan skattelättnad verkligen skulle leda till ett nysparande i aktier.

Mot denna bakgrund förefaller det uppenbart att stimulansåtgärder bör kunna få effekter på hushållens inriktning av sitt sparande. Erfarenheter av de skatteförändringar som under senare år företagits i en rad europeiska länder bestyrker också detta.

Svenska fondhandlareföreningen anför:

Man bör då ha klart för sig att även om det totalt för samhällsekonomin flnns ett underskott på sparande, vilket bl, a, kommer till uttryck i budgetunderskottet och underskottet i bytesbalansen, så råder det i och för sig ingen brist på riskvilligt kapital. Huruvida företagen utifrån skall kunna tillföras ytterligare riskvilligt kapital är en fråga om hur företagsledningen och finansiärer bedömer utsikterna till att uppnå lönsamhet och en avkastning som är konkurrenskraftig i förhållande till de alternativa användningsmöjligheter för kapitalet som flnns.

Till följd av den fallande trend för avkastningen i företagen som rått under de senaste 15 ä 20 åren har placeringar i aktier fått starkt försämrade villkor i förhållande till andra placeringar. Därtill kommer skattereglerna, bl, a, dubbelbeskattningen, som starkt missgynnar aktier i förhållande till andra investeringsalternativ. Att tillförseln av riskbärande kapital väsentligen är en fråga om hur hushåll och institutioner fördelar sina finansiella tillgångar, framgår bl, a, av de mycket betydande belopp som varje år satsas i premieobligationer,

Sveriges finansanalytikers förening anför:

Som utredningen konstaterar är skattereglerna för aktier ogynnsamma beroende såväl på dubbelbeskattningen av utdelade vinster som realisations­vinstbeskattningen och förmögenhetsbeskattningen. Följden blir att kapital som placerats i aktier måste ge en väsentligt högre avkastning före skatt än vid alternativa placeringar. Under 70-talet har de höjda marginalskatterna inneburit att de avkastningskrav som hushållen har anledning att ställa på en aktieplacering har ökat snabbt. Detta kan illustreras med utgångspunkt från den avkastning efter skatt som erhålles på premieobligationer.

En person med 100 000 kr, inkomst 1978 hade detta år en marginalskatt på 77 %, 1978 års premielån gav en avkastning efter skatt på över 6 %, Föratt få motsvarande behållning av beskattningsbar ränteinkomst måste räntesatsen vara 26 %, För aktier där värdestegring beskattas lägre skulle avkastnings-

Prop. 1980/81:39

6

kravet inte behöva sättas riktigt så högt men skillnaden gentemot förhållan­det tio år tidigare är slående. En person som 1968 hade en inkomst som i 1978 års penningvärde uppgick till 100 000 kr, hade år 1968 en marginalskatt på ca 55 % med andra ord marginalskatten ökade under dessa tio år med ca 20 procentenheter för en oförändrad realinkomst, 1968 års premielån gav endast 4,5 % vilket vid 55 % marginalskatt motsvarar 10 % före skatt. Slutsatsen är entydig även om denna kalkyl innehåller vissa förenklingar; under 70-talet har hushållens avkastningskrav på aktiemarknaden mer än fördubblats.

Eftersom ett höjt avkastningskrav leder till sänkta kurser och därmed på kort sikt, allt annat lika, leder till att den faktiskt erhållna avkastningen sjunker är det inte förvånande att hushållen, som utdelningen redovisar, varit nettosäljare av börsaktier.

Företagens kapitalkostnader påverkas av låneränta och aktiemarknadens avkastningskrav på ett komplicerat sätt som endast under vissa förutsätt­ningar kan preciseras helt entydigt. En diskussion av denna frågeställning skulle bli för lång i ett remissvar. Klart är emellertid att i ett läge där företagens andel eget kapital kommit att bli alltför låg det i första hand är aktiemarknadens avkastningskrav som är av betydelse. Vi har därvid konstaterat att detta, på grund av skattesystemet, ökat ännu mer än räntenivån för lånat kapital. Det är därför angeläget att denna utveckling vändes och det är knappast möjligt att det skall kunna ske på annat sätt än genom ändringar i skattereglerna.

Likartade uttalanden görs av SIND, lönspardelegationen, SACO/SR, LRF, Skånes handelskammare. Svensk induslriförening. Svenska sparbanks­föreningen och Aktiespararna.

2 Huvuddragen i förslaget

Flertalet remissinstanser, fidlmäktige i riksbanken, SIND, länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, lönspardelegationen, SACO/SR, LRF, NSD, Skånes handelskammare, Aktiefrämjandet, styrelsen för Stockholms fond­börs. Svensk industriförening. Svenska bankföreningen. Svenska fondhand­lareföreningen. Svenska företagares riksförbund. Svenska sparbanksföre­ningen. Advokatsamfundet, Aktiespararna, Sveriges finansanalytikers före­ning och Sveriges värdepappersfonders förening, ställer sig i huvudsak positiva till kommitténs förslag, även om många av dem föreslår längre gående åtgärder.

Fullmäktige i riksgäldskonloret vill inte motsätta sig att åtgärder vidtas för att konkurrensneutraliteten återställs mellan aktier och alternativa sparfor­mer under förutsättning att det klarare än i betänkandet kan visas att förslaget leder till en förbättring av företagens soliditet.

Helt avvisande till de av kommittén föreslagna åtgärderna ställer sig några remissinstanser.

En minoritet inom fullmäktige i riksbanken och en minoritet inom fullmäktige i riksgäldskontoret anför:

De förslag som  kommittén  lägger fram  bör enligt  vår mening inte

Prop. 1980/81:39

7

genomföras. Industrins behov av riskvilligt kapital och behovet att komma bort från de stora satsningarna på improduktiv verksamhet löses inte med de åtgärder som kommittén föreslår. Det vore vidare direkt utmanande att genomföra sådana förslag i en tid när kraven reses på återhållsamhet och sparsamhet med offentliga utgifter. Därför avvisar vi utredningens förslag och vill att betänkandet förblir utan åtgärd.

Länsstyrelsen i Södermanlands län anför:

Utöver vad som kommit fram vid den tekniska genomgången av förslaget har länsstyrelsen också noterat andra verkningar, som gör att länsstyrelsen bestämt motsätter sig ett genomförande.

Av åberopade undersökningar         framgår, att aktieägandet i landet är

ytterst ojämt fördelat. Ett relativt fåtal personer med mycket höga inkomster och stora aktieförmögenheter skulle få en skattelindring av en storlek, som skulle te sig direkt utmanande. Förslagets fördelningspolitiska effekt blir således mycket ogynnsam,

I och för sig är företagens kapitalförsörjning ett viktigt samhällsproblem, men detta kan enligt länsstyrelsens uppfattning inte lösas med de nu föreslagna åtgärderna. Någon större breddning av aktieägandet kan knap­past påräknas genom förslaget. För de flesta hushåll är aktieplaceringar en främmande sparform, som på sin höjd kan bli aktuell sedan en rad andra angelägna sparmål infriats. Det är alltså inte realistiskt att räkna med att företagen skulle tillföras ökat riskkapital i någon betydande omfattning genom att kapital i följd av förslaget styrs över från hushållssektorn till industrisektorn,

1 ett läge med starka krav på återhållsamhet och sparsamhet med offentliga utgifter är det enligt länsstyrelsens uppfattning stötande att införa ytterligare lättnader för aktieplaceringar utöver de betydande subventioner för aktie­sparande som redan genomförts.

En minoritet vid länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, LO och LO-distriktet i Skåne hänvisar därvid till vad som har anförts i det särskilda yttrandet av kommitténs sakkunniga Anna Hedborg, En annan minoritet vid länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län uttalar att skatten på arbetsfria inkomster inte bör lättas utan i stället även aktievinstbeskattningen skärpas i tider av ekonomisk åtstramning,

KF anför:

Enligt tilläggsdirektiven skall de provisoriska åtgärderna ha till syfte att stimulera hushållens aktiesparande och därmed underlätta för börsföretagen att skaffa riskkapital genom nyemissioner.

Nuvarande skatteregler visar en påtaglig brist på neutralitet vid behand­lingen av olika placeringsformer. Aktieplaceringarna är missgynnade genom dubbelbeskattningen och även genom realisationsvinstreglernas utformning, KF delar kommitténs uppfattning att det är angeläget från samhällsekono­misk synpunkt att ett mera neutralt system åstadkommes, KF ifrågasätter emellertid lämpligheten av att nu införa ett relativt komplicerat provisorium, som - vilket kommittén understryker - kan komma att ändras då kommittén har haft möjlighet att taga ställning till hur ett permanent system för lindring i dubbelbeskattningen bör utformas. Enligt KF:s uppfattning är det väsentli­gare  att  kommittén  skyndsamt  utreder  effekterna  av  en   lindring  av

Prop.  1980/81:39

8

dubbelbeskattningen på bolagsnivå och lämnar förslag till en permanent lagstiftning, vilken också bör innefatta en anpassning av beskattningen av aktievinster till de regler som gäller för alternativa investeringsobjekt.

Enligt KF:s bedömning kommer kommitténs förslag oavsett val av modell att ge endast en marginell effekt vad beträffar den enskildes val av investeringar. Det är inte sannolikt att näringslivet skulle tillföras ytterligare riskkapital, om förslaget genomföres. Däremot skulle lättnader i beskatt­ningen av utdelningen på redan gjorda investeringar i aktier, utan att krav ställes på att aktieägarens utdelningsinkomster återinvesteras i aktier, medföra en icke önskvärd obalans i beskattningen av arbetsinkomster och kapitalinkomster,

KF vill framhålla önskvärdheten av att de här aktualiserade frågorna beaktas i fortsatt utredningsarbete även för ekonomiska föreningar.

Sammanfattningsvis anser KF att kommitténs förslag ej bör genomfö­ras.

Landstingsförbundet anför:

Kommittén lägger fram två alternativa modeller för lättnader i beskatt­ningen av hushållens utdelningsinkomster. Åtgärderna är provisoriska i avvaktan på ett mer genomarbetat förslag från kommittén. Förbundet noterar att båda de presenterade alternativen innebär avdrag på den statliga skatten och inte påverkar kommunal-eller landstingsskatten. Det är bra. Det är i första hand en statlig uppgift att åstadkomma lämpligt avvägda villkor för olika placeringsformer. Skall justeringar göras bör de inte drabba kommuner och landsting genom försämrat skatteunderlag.

Men när detta är sagt måste förbundet ändå avstyrka förslaget. Den offentliga sektorn kommer de närmaste åren att tvingas till mycket hårda prioriteringar. Många angelägna krav kommer att få ställas på framtiden, I det perspektivet är inte lättnader i beskattningen av aktievinster en tillräckligt angelägen reform för att kostnaderna skall vara motiverade.

Av samma skäl måste förbundet avstyrka förslaget till lättnader vid beskattningen av realisationsvinster. Kommittén för fram möjligheten att höja schablonavdraget vid försäljning av aktier som innehafts minst två år från 1 000 till exempelvis 2 000 kr. En sådan åtgärd skulle minska hushållens beskattningsbara inkomst och därmed ge landstingen några tiotal miljoner kronor i minskade skatteinkomster. Tillsammans med minskade statsbidrag, höjd mervärdeskatt och andra åtstramningar som drabbat den kommunala sektorn skulle kapitalvinstkommitténs förslag leda till konsekvenser som svårligen kan accepteras,

TCO anför:

Enligt TCO:s mening bidrar inte kapitalvinstkommitténs förslag till lösningen av frågan om företagens behov av riskvilligt kapital, TCO avser att i annat sammanhang särskilt ta upp denna viktiga fråga. Vad däremot gäller de skattemässiga och fördelningsmässiga aspekterna på förslaget vill TCO nu framhålla följande;

Genom en särskild skattelindring för utdelningsinkomster, en skattelind­ring, som inte tillkommer inkomster av tjänst, frångår man principen om "lika skatt för lika inkomst". Detta är ytterligare ett exempel på hur man tenderar att för grupp efter grupp, utom för löntagarna, genom särskilda skattekompensationer lösa problem som egentligen sammanhänger med de höga marginalskatterna. Dessa problem är lika för alla inkomsttagare, även

Prop,  1980/81:39

9

för löntagarna. Att låta inkomst av aktievinst bli förmånligare behandlad än inkomst av arbete, ter sig mycket mer stötande som mottagare av utdelningsinkomster genomgående har större inkomster än de som enbart har inkomst av tjänst.

Frågan om dubbelbeskattning av aktiebolag bör presenteras i ett genomarbetat och samlat utredningsförslag, som behandlar både beskatt­ning av realisationsvinster och beskattning av vinster i form av utdelningar. Utredningen bör visa hur beskattningen slår mellan olika företagsformer. Beskattningen av aktiebolag som särskilt skattesubjekt kan vara motiverat med hänsyn till de förmåner som speciellt utgår till aktiebolag, men också med hänsyn till det allmännas möjligheter att använda beskattningen som ett instrument i den ekonomiska politiken.

Sammanfattningsvis anser TCO att kapitalvinstkommittén bör fortsätta sitt arbete med en översyn av realisationsvinstbeskattningen med beaktande av ovanstående synpunkter,

TCO avstyrker kapitalvinstkommitténs förslag till provisorium.

En minoritet inom Landstingsförbundet anför att den i sak inte har något att invända mot förslaget till lättnader i beskattningen av hushållens utdelningsinkomster men ifrågasätter om det i dag - när en åtstramning drabbar nästan alla samhällsområden - är lämpligt att ge generella skattelättnader till aktieägarna, speciellt med tanke på att endast en liten del av hushållen äger aktier, att en ännu mycket mindre grupp äger största delen av aktiestocken och det tyvärr inte heller är troligt att gruppen aktieägare hastigt kommer att växa även om det blir skattelättnader.

Frågan om de föreslagna lättnaderna är tillräckliga tas upp av bl, a, länsstyrelsen i Malmöhus län, som uttalar att det hade varit önskvärt att kommittén - trots de därmed förenade svårigheterna - hade lagt fram en beloppsmässigt preciserad prognos vad gäller åtgärdernas inverkan på utbud av och efterfrågan på aktier samt att en jämförelse mellan de föreslagna förmånerna och de förmåner skattefondsparandet erbjuder - med skralt utbyte - stämmer till eftertanke. Även lönspardelegationen uttalar att ytterligare analys av stimulanseffekterna hade varit av värde, Z./?Futtalar att de föreslagna åtgärderna knappast är tillräckliga för att få avsedd effekt, att en väsentlig fråga är vad man främst skall sätta in skattelättnaderna samt att ändringar i fråga om realisationsvinstbeskattningen sannolikt skulle få större effekt på aktiesparandet än ändringar beträffande utdelningsbeskattningen. Från NSD anförs att även efter ett genomförande av förslaget skillnaden i avkastning mellan de olika placeringsalternativ som står hushållen till buds utfaller till aktiesparandets nackdel, särskilt så länge inflationen ligger kvar på en hög nivå, och att beskattningen på detta område fortfarande blir långt från neutral,

Skånes handelskammare, styrelsen för Stockholms fondbörs och Aktiespa­rarna anför att den i betänkandet redovisade lättnadsnivån, motsvarande halv avräkning, är otillräcklig och hänvisar till det av kommitténs ledamot Göran Atterwall, sakkunnige Jan Herin och expert Arne Björhn avgivna

Prop,  1980/81:39

10

särskilda yttrandet. Kritisk mot slutsatserna i detta yttrande är däremot Sveriges finansanalytikers förening, som anför:

Utredningen har inte framlagt någon egen uppfattning om kurseffekten av de redovisade förslagen. Ledamoten Atterwall, sakkunnige Herin och experten Björhn har emellertid i ett särskilt yttrande gjort en egen bedömning. Mot bakgrund av de redovisade historiska trenderna för senaste 25- och 10-årsperioderna över värdestegringen för börsnoterade aktier drar man vissa slutsatser för börsnoterade aktier om hur olika avräkningsnivåer skulle kunna påverka motsvarande trender i framtiden. Man anser sig därvid kunna dra slutsatsen att utredningens förslag inte är tillräckligt för att åstadkomma en verklig stimulans av aktiesparandet.

Denna ståndpunkt bygger emellertid på ett tankefel. Den övervägda ändringen kommer att medföra en n/voförändring av aktiekurserna men inte primärt en förändring av tillväxttakten - låt vara att anpassningen till den nya nivån inte sker blixtsnabbt utan kanske kommer att ta något år. Den långsiktiga värdestegringen beror emellertid, allt annat lika, på utdelnings-tillväxlen och inte på den andel därav som går till aktieägarna.

För hushållens del innebär modell A med 50 % avräkning att den behållna utdelningen efter skatt ökar med närmare 70 %, En motsvarande höjning av kursnivån kan emellertid inte väntas. Dels därför att realisationsvinstbe­skattningen inte ändrats på motsvarande sätt, dels för att hushållen endast står för 40 % av aktiemarknaden och en ännu mycket mindre del av den behållna utdelningen efter skatt. Ett grovt överslag av den kursökning som motiveras av lindrad dubbelbeskattning leder till storleksordningen 10-15 %, Men det bör framhållas att detta är ett mycket grovt överslag som bygger på det något tvivelaktiga antagandet att hushållens andel av behållen utdelning efter skatt också är ett uttryck för deras grupps relativa effekt på kurssättningen. Ännu mer betydelsefullt är emellertid att en lindring av dubbelbeskattningen inte bara skulle påverka vissa aktieägares avkastnings­krav. Riksdagens ställningstagande i denna fråga påverkar också i hög grad aktiemarknadens förväntningar om börsföretagets framtida verksamhetsbe­tingelser. Av de kontakter som vi yrkesmässigt såsom finansanalytiker har med kapitalplacerare framgår tydligt att många skulle tolka uteblivna ändringar som bekräftelse på länge hysta farhågor att den svenska aktiemarknaden är på väg att dö. Det är risk för att ett väsentligt kursfall skulle bli resultatet, Å andra sidan skulle ett positivt besked utgöra ett tecken i motsatt riktning och därigenom utgöra en betydelsefull kursstimulans.

Omfattningen av lindringen kan givetvis diskuteras. Det vore i och för sig önskvärt med en längre gående förändring. Uppenbarligen måste emellertid en avvägning ske mellan en mängd olika hänsyn. Det framlagda förslaget är ett steg i rätt riktning. Enligt föreningens uppfattning är det väsentliga att den i utredningsdirektiven gjorda ansatsen snarast fullföljes. Sedan får erfaren­heterna visa på vad sätt eventuella modifikationer skall utformas.

Önskemål om längre gående lättnader framförs även från Aktiefrämjan­det, Svensk industriförening, som hänför sig till det av kommitténs ledamot Anders Hagstedt avgivna särskilda yttrandet. Svenska bankföreningen, Svenska fondhandlareföreningen. Svenska företagares riksförbund. Svenska sparbanksföreningen. Advokatsamfundet, SHIO-Familjeföretagen och Sve­riges värdepappersfonders förening, som ansluter sig till det kompletterande

Prop. 1980/81:39

11

förslag som kommitténs ledamot Göran Atterwall framför i ett särskilt yttrande.

Styrelsen för Stockholms fondbörs, som också tar upp realisationsvinstbe­skattningen, anför:

Kapitalvinstkommitténs förslag utgör enligt styrelsens uppfattning ett steg i rätt riktning. Man får emellertid ha klart för sig att de föreslagna åtgärderna inte är tillräckliga för att ge aktierna en ställning som placeringsobjekt, som är fullt konkurrenskraftig med alternativa placeringar. Målet för en skattereform på detta område måste vara att de som tillhandahåller riskvilligt kapital inte skall beskattas hårdare än de som placerar sitt sparande på ett mera riskfritt sätt. Aktieplaceraren fyller en viktig samhällsekonomisk funktion genom att absorbera de risker, som ofrånkomligen är förenade med all ekonomisk verksamhet. Endast om aktiespararna i genomsnitt för sina placeringar kan räkna med en avkastning efter skatt och korrigerad för inflation som medger en riskpremie, kan man i längden upprätthålla ett S3'stem, där riskkapital tillhandahålles av enskilda individer och institutioner.

När beskattningen av värdestegring på aktier skärptes i mitten på 1960-talet, hade man bakom sig en lång period av tillväxt ochgoda vinster i så gott som alla börsföretag. Utvecklingen sedan dess har medfört större spridning- i tiden och företagen emellan - beträffande kursutvecklingen än vad som tidigare var fallet. Aktieplaceringar har. särskilt under 1970-talet. varit förknippade med betydligt större förluster än under de tjugofem åren före 1970. I konsekvens med vad som tidigare sagts om nödvändigheten av riskpremier kan det hävdas att beskattningen av realisationsvinster på aktier radikalt lindras och att den i princip bör avskaffas.

Svenska fondhandlareföreningen anför:

Med tanke på de stora risker som aktieplacerarna tar borde i princip realisationsvinstbeskattningen på aktier helt avskaffas. I varje fall kunde man, såsom nyligen skett i Norge, införa skattefrihet för realisationsvinst på aktier som innehafts i mer än två år - en åtgärd som motiverats med omsorgen om en väl fungerande aktiemarknad. De privatpersoner och institutioner som tar risker med aktieplaceringar fyller en mycket viktig samhällsekonomisk funktion som måste betalas. Att aktieplaceringar kan medföra förluster, inte bara värdestegringsvinster, bär de senaste tio årens utveckling rikliga vittnesbörd om.

Flera remissinstanser anser aft det är nödvändigt att omedelbara åtgärder vidtas. Svenska bankföreningen anför:

För att bryta den hittillsvarande negativa utvecklingen av aktiesparandet i Sverige måste - vilket var utgångspunkten i regeringens tilläggsdirektiv till kommittén - förslag om provisoriska stimulansåtgärder föreläggas riksdagen i höst. Skulle sådana åtgärder ytterligare uppskjutas, flnns det enligt bankföreningens mening risk för att aktiemarknaden i framtiden inte kan fylla sin viktigaste funktion, nämligen att kanalisera riskvilligt kapital till näringslivet. För att stimulansåtgärderna skall få avsedd effekt måste dessa vara så kraftfullt utformade, att därav tydligt framgår en klar viljeinriktning från statsmakternas sida att rätta till den nuvarande diskrimineringen i

Prop.  1980/81:39

12

skattehänseende av aktier jämfört med andra mera gynnsamt behandlade placeringar. Endast därigenom kan förtroendet för och viljan att placera i aktier återställas i så stor utsträckning att någon mera betydande överflytt­ning av sparandet till aktier verkligen kommer till stånd.

Svenska fondhandlareföreniiigen anför:

Slutligen vill styrelsen understryka den centrala roll som aktiemarknaden har i en marknadsekonomi. Den har en viktig roll som förmedlare av riskvilligt kapital och också som mätare av de villkor och utsikter som råder för företagsamheten. Utvecklingen mot det sämre - lägre lönsamhet, stagnerande eller sänkt avkastning, försämrad soliditet, oförändrat börsvär­de i mer än tio år trots kraftig inflation osv. - måste brytas, annars kommer aktiemarknaden inte att kunna fungera längre. Oavsett vilka reformer beträffande företagens försörjning med eget kapital som på längre sikt kan komma till stånd är det viktigt att åtgärder vidtages nu för att sänka företagens kostnader för anskaffning av riskvilligt kapital samtidigt som avkastningen efter skatt på detta kapital i enskilda personers eller institutioners händer förbättras.

Aktiefrämjandel anför:

Under flera år torde hushållen ha varit nettosäljare av aktier. Det är

angeläget att denna utveckling snabbt bryts. Enligt vår bedömning skulle ett

uppskov med åtgärder för att mildra diskrimineringen av aktiesparandet få

starkt negativa effekter, 

Efter en lång sammanhängande period av sjunkande soliditet för

börsföretagen och negativ direktavkastning på aktier står aktiemarknaden

sannolikt inför ett avgörande. Om Sverige nu inte följer övriga europeiska

länder och genomför lättnader i beskattningen av aktier i syfte att öka

tillgången på riskkapital för företagen och stimulera hushällen att spara i

aktier torde det få mycket allvarliga verkningar på aktiemarknaden, 

Vikten av omedelbara åtgärder framhålls även a\ fidlmäktige i riksbunken. som anför att man dock knappast kan vänta sig någon plötslig och accentuerad ökning i tillgången på riskkapital, FAR, LRF. NSD, som anför att det framstår som ett minimum att det framlagda förslaget nu genomförs och presenteras för allmänheten som ett första steg till dubbelbeskattningens avskaffande samt att kommitténs fortsatta arbete påskyndas, styrelsen för Stockholms fondbörs. Svenska företagares riksförbund. Advokatsamfundet, som anför att det kommer att leda till en kraftig negativ reaktion och kan helt rasera förtroendet för aktier som sparform, om stimulanser uteblir eller av aktiemarknaden uppfattas som obetydliga, Sveriges finansanalytikers före­ning och Sveriges värdepappersfonders förening, som anför:

Konsekvensen av att riskkapitahnarknadens kapitalförsörjningsfunktion avstannar blir att den svenska ekonomin oavsiktligt förs in i ett läge, där näringslivets riskkapital måste fördelas via administrativa eller politiska beslut.

Mot bakgrund härav vill Sveriges värdepappersfonders förening under­

stryka den yttersta vikten av att en reformering av aktieplacerandets

beskattning nu kommer till stånd.       

Prop. 1980/81:39

13

Sammanfattningsvis vill föreningen framhålla den absoluta nödvändighe­ten av att en förändring i aktiebeskattningen nu kommer till stånd. Aktieplacerarna har under senare år funnit aktier allt mindre attraktivt som placeringsalternativ: en följd härav har för aktiefonderna blivit en markant ökad andelsåterlösen. vilket väl torde spegla hushållens attityd till aktie­marknaden i sin helhet.

3 Den närmare utformningen

Kammarrätten i SundsvaU anför att den förslagna provisoriska lagstiftning­en inte föranleder någon erinran från de synpunkter kammarrätten har att företräda.

Kommitténs uppfattning att lättnaderna i ett provisoriskt system skall läggas på aktieägarnivå och inte på bolagsnivå delas av flertalet av de remissinstanser som har uttalat sig i frågan, nämligen länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, som uttalar att de frågor som först måste övervägas i motsatt fall är invecklade och av fundamental betydelse för aktiebolagsbe-skaltningen. Aktiefrämjandet, som anför att skattelättnad hos aktieägarna också torde vara långt mer effektiv för att åstadkomma en spridning av ak.tieågandet. Advokatsamfundet och Sveriges finansanalytikers förening. En annan mening redovisas av RRV, som nämner lättnader vid de utdelande bolagens beskattning som exempel på åtgärder som är att föredra i nuläget, eftersom de är väl ägnade att tillgodose de åsyftade målen och samtidigt innebär endast begränsade ingrepp i nuvarande skattesystem, varför de kan antas medföra i stort sett oförändrad belastning på skatteadministratio­nen.

Fullmäktige i riksbanken anför, efter att ha redogjort för kommitténs ställningstagande:

Kommittén avvisar dock inte tanken att på sikt pröva ett system med lättnader i bolagsskatten. I förlängningen av ett sådant system kan man enligt fullmäktige tänka sig ett totalt avskaffande av bolagsskatten. En sådan åtgärd skulle innebära en vä.sentlig förstärkning av bolagens soliditet. Ett eventuellt avskaffande av bolagsskatten i framtiden måste dock ses i sammanhang med hur beskattningen av arbete och kapital utformas.

Vad beträffar den närmare utformningen av skattelättnaderna flnns bland remissinstanserna förespråkare för både utdelningsavdrag, modell A och modell B.

Fullmäktige i riksbanken anför:

Fullmäktige har vid jämförelsen mellan de olika systemen för att åstadkomma en lättnad i dubbelbeskattningen på aktieägarnivå funnit att ett system med skattereduktion har flera svagheter. Fullmäktige ställer sig därför tveksamma till den av kommittén gjorda avvägningen att ett sådant system vore att föredraga framför ett med avdrag från utdelningsinkomsten.

Prop.  1980/81:39

14

Systemet med skattereduktion är både krångligt och svåröverskådligt. En risk flnns att stimulanseffekterna motverkas av att inkomsttagarna fär svårt att överblicka konsekvenserna av de föreslagna åtgärderna. Detta gäller kanske särskilt inkomsttagare som tidigare saknar aktieinnehav. Ett system med avdrag från utdelningsinkomsten är enklare att se effekterna av och mer överskådligt.

Ett skattereduktionssystem enligt modell A har vidare nackdelen att det påverkar skatteuttaget på vanlig inkomst. En inkomstökning kan nämligen i detta system medföra att reduktionssatsen på utdelningsinkomster faller så att skattereduktionen minskas. Därigenom åstadkoms en icke åsyftad skärpning i skatteprogressiviteten för vanlig inkomst. Samordningen med sparavdraget måste också av praktiska skäl lösas schablonmässigt i skatte­reduktionssystemet, vilket kan ge upphov till mindre tillfredsställande resultat. Vid avdrag från utdelningsinkomsten ger samordningen med sparavdraget inte upphov till några svårigheter av detta slag.

Fullmäktige anser att ett avtrappat utdelningsavdrag av ungefär det slag som redovisas i utredningen borde vara att föredra. Detta skulle kunna ges en enkel konstruktion med ett grundavdrag i botten och med ett avdrag av t, ex, storleken 10 till 20 % på den del av utdelningsinkomsten som överstiger grundavdraget. Från stimulanssynpunkt torde ett sådant system vara fördelaktigt genom att det ger viktiga grupper av hushåll som tidigare saknar eller har små aktieinnehav incitament till en ökad placering i riskkapital. Ett avdragssystem bör - rätt avpassat - i övrigt kunna ge samma stimulansef­fekter som ett skattereduktionssystem.

Fullmäktige i riksgäldskontoret flnner modell A och modell B i stort sett likvärda, varvid en ökad svårighet att överblicka effekterna av modell A kan uppvägas av att denna modell från incitamentssynpunkt kan ha större fördelar än modell B,

Bankinspektionen anför:

Kommittén har lagt fram två alternativa lösningar. Enligt bankinspektio­nens mening kan båda förslagen i och för sig läggas till grund för en lagstiftning av provisorisk karaktär. Båda alternativen leder till i huvudsak lika stor total skattereduktion. Enligt inspektionens mening bör man välja det alternativ som har den starkaste stimulanseffekten. Från den synpunkten anser inspektionen att det s, k, B-alternativet är att föredra. Detta alternativ synes dessutom ha fördelen av att vara något enklare att tillämpa,

RRK betonar att önskemålet om snara effekter på tillgången på riskvilligt kapital bör renodlas, särskilt i en provisoriesituation och att andra synpunkter, t, ex, allmänt beskattnings- och fördelningspolitiska, får anses vara av underordnat intresse. Det gäller, enligt RRV:s mening, att finna en lösning som på enklast möjliga sätt tillgodoser huvudsyftet. Det är för det första väsentligt att så långt som möjligt undvika att införa tillfälliga skatteadministrativa rutiner som är komplicerade och som rör stora grupper. För det andra bör, som kommittén själv framhåller, provisoriet ges en flexibel utformning med avseende på de senare slutliga förslagen vilka inte bör föregripas. Kommitténs förslag innebär att ytterligare ett regelkomplex gällande ett stort antal skattskyldiga tillförs skattesystemet. Nya regler kan

Prop.  1980/81:39

15

komma inom kort, RRV anser att kommittén mot denna bakgrund borde ha övervägt enklare provisorier och nämner som exempel - förutom lättnader vid de utdelande bolagens beskattning - ökat sparavdrag (oavsett sparform eller enbart avseende utdelningar) samt ökat sparavdrag,

RSV anför:

Rent allmänt vill RSV framhålla att tanken att ge stimulans genom reduktion av skatten är tekniskt olämplig, F, n, finns tre olika former av skattereduktion, nämligen skattereduktion enligt 2 §4 mom, uppbördslagen (UBL), särskild skattereduktion enligt 2 § 5 mom, UBL och sparskattere­duktion enligt särskild lag härom (1978:423), Att tillföra ytterligare en form är redan i sig självt en ytterligare komplikation av skattesystemet. Härtill kommer att ingen av de nu föreslagna varianterna kan sägas uppfylla det grundläggande kravet för en faktor av detta slag, nämligen att vara enkel att beräkna - något som bl, a. motverkar dess avsedda stimulanseffekt och orsakar informationsproblem. De föreslagna lösningarna måste således betecknas som krångliga och kräver stora administrativa insatser för att kunna hanteras riktigt. Särskilt gäller detta alternativ A, Mot att genomföra något av dem talar också att det skulle bli ännu svårare för berörda skattskyldiga än det redan är att beräkna sin slutliga skatt. Det är otillfredsställande att den skattskyldige inte utan hjälp av experter eller myndigheter kan beräkna sin skatt.

Av nu anförda skäl anser RSV att ingen av de föreslagna lösningarna bör genomföras.

Om en stimulans av aktiesparandet ändå anses böra genomföras enligt något av alternativen anser RSV det nödvändigt att åstadkomma ett system där underlaget för skattereduktionen kan fastställas på ett enklare sätt. Ett krav är därvid att hänsyn inte skall tas till det s, k, sparavdraget.

En minoritet vid RSV anser att RSV bort inskränka sig till att i sitt yttrande, på sätt nu skett, redovisa de invändningar som från skatteadministrativa synpunkter kan göras mot förslaget utan att ta ställning till om förslaget bör genomföras eller ej.

Även allmänna ombudet för mellankommunala mål ifrågasätter om inte ett avdrag vore att föredra trots de fördelningspolitiska aspekterna, eftersom nya arbetsuppgifter, delvis av komplicerad natur, läggs på skattemyndighe­terna i båda modellerna samt påpekar att samtidig förekomst av rätten till avdrag för viss utdelning och av kommittén föreslagna skattelättnader kan leda till att vinsten i ett bolag kan komma att underkastas lägre total beskattning än andra inkomster. Införandet av ett permanent avräknings­system torde därför aktualisera ett ställningstagande till huruvida nuvarande rätt till avdrag för lämnad utdelning skall finnas kvar.

Länsstyrelsen i Stockholms län anför:

Till att börja med vill länsstyrelsen kraftigt understryka vikten av att nya eller ändrade regler i skattelagstiftningen blir så enkla som möjligt. De bör vara lätta att förstå för de skattskyldiga och enkla att tillämpa för skattemyndigheterna. Särskilt viktigt är detta i fråga om regler som berör ett stort antal skattskyldiga.

Prop,  1980/81:39

16

De båda modeller som i betänkandet förs fram för att via beskattningen

stimulera aktiesparandet kan inte anses uppfylla det krav på enkelhet som

måste ställas, I modell A knyts skattestimulansen till den totala beskattnings­

bara inkomsten. Detta innebär bl, a, att alla ändringar av taxeringen leder till

att även skattereduktionen måste ändras. Att relatera stimulansen till enbart

utdelningsinkomsten, som i modell B, är därför avgjort bättre från

administrativ synpunkt. Liksom i modell A kompliceras dock förfarandet av

att storleken av skattereduktionen görs beroende av om och i vilken

utsträckning sparavdraget utnyttjats för utdelningsinkomster. Det särskilda

ställningstagande och den beräkning det många gånger innebär att beakta

sparavdraget gör att även modellen B, med den utformning den fått av

kommittén, blir alltför komplicerad att tillämpa,           

Skall aktiesparandet stimuleras via beskattningen bör det alltså ske genom regler som är betydligt enklare att tillämpa än de kommittén föreslår. Inte minst gäller detta mot bakgrund av att reglerna är avsedda att vara provisoriska. Särskilda rutiner med ett betydande merarbete skulle annars under ett par år behöva tillskapas såväl vid den manuella granskningen som vid databearbetningen för att sedan kanske avlösas av helt andra regler.

Förslaget är avsett att vara ett steg på väg mot ett avräkningssystem av EG-modell, Anses särskilda stimulansåtgärder nödvändiga fram till dess en definitiv omläggning av aktievinstbeskattningen har skett bör det eftersträ­vas att åstadkomma detta med så enkla medel som möjligt. Eftersom ett provisoriskt system som har effekter liknande de i avräkningssystemet då inte står att finna bör man enligt länsstyrelsens mening söka anknyta till redan befintliga regler. Från den utgångspunkten ser länsstyrelsen helst att skattefondsparandet görs mer attraktivt genom att procentsatsen för skattereduktion här höjs.

Anses det ändå nödvändigt att införa en ny metod vill länsstyrelsen förorda en skattereduktion enligt modell B, men utan anknytning till sparavdraget.

Som kommittén anför- kan detta i vissa fall ge en "överstimulans", I

enkelhetens intresse bör dock en sådan konsekvens kunna accepteras, särskilt som den uppstår enbart vid relativt låga utdelningsinkomster. Med en sådan metod skulle taxeringsnämndens åtgärd kunna inskränkas till att ange utdelningsinkomstens storlek.

Ytterligare en metod som kan övervägas är att ha ett utdelningsavdrag vid sidan av sparavdraget. För att inte få de effekter med att medel investerade i

aktier flyttas över till banksparande, som kommittén påtalar , så torde

det vara nödvändigt att utnyttja sparavdraget för utdelningsinkomster sedan utdelningsavdraget utnyttjats fullt ut.

Sammanfattningsvis anser länsstyrelsen de metoder för stimulans av aktiesparandet som kommittén för fram alltför komplicerade för att användas under en kort övergångsperiod. Länsstyrelsen föreslår att stimu­lansen i stället utformas efter någon av de förenklade metoder som ovan redovisats.

Länsstyrelsen i Södermanlands län anför:

Länsstyrelsen ifrågasätter om ändringar som rör de principiella grunderna i beskattningen bör ske genom provisorier, som skall utformas med sikte på att senare kunna anpassas till mera långsiktiga ändringar. För aktieplacerare m, fl, måste det naturligtvis vara av vital betydelse att veta att skattereglerna inte kommer att ändras igen på ett mera drastiskt sätt om något eller några år. Länsstyrelsen menar därför att kortsiktiga stimulansåtgärder i stället bör

Prop.  1980/81:39

17

ansluta fill de åtgärder av sådant slag som redan existerar. Ändringar som rör

de mera fundamentala principerna i systemet bör få anstå till dess förslag till

permanenta lagstiftningsåtgärder föreligger och kan diskuteras,       

Länsstyrelsen bedömer båda modellerna som administrativt svårhanterli­ga. Eftersom systemet är avsett att fungera som ett provisorium under några få år, borde det utformas så att taxeringsnämndernas och de lokala skattemyndigheternas arbetsrutiner inte försvåras i onödan. Ingen av de föreslagna modellerna är utifrån denna utgångspunkt särskilt lämplig. Vid deklarationsgranskningen tillkommer ytterligare ett administrativt arbets­moment. Redan nu upplevs mängden av administrativa göromål som besvärande eftersom tiden inte räcker till för en adekvat materiell granskning.

Uträkningen av skattereduktionen kan i normala fall ske maskinellt på grundval av taxeringsnämndens noteringar på deklarationen. Eftersom skattereduktionen inte kan beaktas i den preliminära skatten får man räkna med ett inte ringa antal fall av jämkningsansökningar och ansökningar om förtidsrestitution, I dessa fall tillkommer ett ökat arbete för de lokala skattemyndigheterna med manuella uträkningar. Ytterligare merarbete kan påräknas i de fall då skattereduktionen av förbiseende inte tillgodoförts i normal ordning utan rättelse måste ske genom beslut enligt 72 a § taxerings­lagen. Risken för fel av sistnämnda slag måste bedömas som ganska stor vid denna typ av undantagsrutiner.

Modell A är utan tvivel det alternativ som är svårast att acceptera. Anknytningen till beskattningsbar inkomst får anses direkt olämplig bl, a, därför att varje ändring av taxeringen också påverkar beräkningsunderlaget och således föranleder omräkning av skattereduktionen. Modellen är även olämplig ur den synvinkeln att den favoriserar skattskyldiga med enbart utdelningsinkomster jämfört med dem som även har inkomster av andra slag. Personer som med hjälp av stora underskottsavdrag kan reducera sin beskattningsbara inkomst skulle också få oberättigade favörer med denna modell,

I modell B är svagheterna mindre iögonfallande. Modellen har inte alla de nackdelar .som är förknippade med modell A, och torde också vara enklare att förstå för de skattskyldiga. Samordningen med sparavdraget är dock en komplikation som föranleder ett avsevärt merarbete för taxerarna. Ett slopande av kravet på denna samordning skulle givetvis i hög grad förenkla hanteringen men leder som kommittén påpekar till en "överstimulans" i vissa lägen.

Ett tredje alternativ som kommittén övervägt men förkastat är ett utdelningsavdrag vid sidan av sparavdraget. Kommitténs huvudmotiv för att förkasta detta alternativ synes vara att det inte överensstämmer med inkomstprofilen vid ett permanent avräkningssystem. Enligt länsstyrelsens uppfattning skulle ett utdelningsavdrag, konstruerat som ett fast schablon­avdrag, från administrativ synpunkt vara klart bättre än ett system med skattereduktion. Genom ett schablonavdrag av en storleksordning som ungefär motsvarar det nuvarande sparavdraget skulle mindre utdelningsin­komster helt elimineras vilket underlättar taxeringsarbetet. Samordningen med sparavdraget kan lämpligen utformas på så sätt att utdelningsinkomster som överstiger utdelningsavdraget läggs samman med övriga intäkter av kapital, varefter sparavdraget får utnyttjas på vanligt sätt.

Stimulanseffekten med ett utdelningsavdrag bör vara likvärdig med skattereduktionen när det gäller mindre aktieinnehav. Denna omständighet

15 Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 39

Prop.  1980/81:39

18

måste anses betydelsefull, eftersom ett huvudsyfte med åtgärderna är att stimulera smäsparare till att göra aktieplaceringar.

Länsstyrelsen anser sammanfattningsvis att båda de metoder för stimulans av aktiesparandet som kommittén föreslår är för komplicerade för att lämpa sig som provisorium under en kort övergångsperiod. Från praktisk och administrativ synpunkt har länsstyrelsen bedömt modell A som komplicerad och svårhanterlig. Enligt kommittén kan modellen ses som en starkt förenklad och schabloniserad form av avräkning. Mot denna bakgrund är det inte utan en viss oro länsstyrelsen ser fram mot kommitténs kommande förslag till ett permanent avräkningssystem. En jämförelse mellan modeller­na utfaller till förmån för modell B. Ett administrativt lämpligare alternativ än de föreslagna är att införa ett utdelningsavdrag vid taxeringen vid sidan av det nuvarande sparavdraget.

Eftersom förslag till generella lättnader i dubbelbeskattningen av aktieut­delningar är att vänta inom en ganska snar framtid är länsstyrelsen dock principiellt tveksam till att provisoriska lösningar genomförs över huvud taget, eftersom dessa kan låsa de senare besluten. Stimulansåtgärder bör därför enligt länsstyrelsens mening i första hand anknytas till redan befintliga system.

Länsstyrelsen i Malmöhus län anför att taxeringsnämnderna under senare tid har tillförts allt fler arbetsuppgifter och att det därför är angeläget att kommande provisoriska regler för stimulans av aktiesparandet ges en utformning som minimerar en ytterligare belastning av taxeringsnämnderna med uppgifter vid sidan av och till förfång för egentlig granskning och taxering. Regler som inte onödigt försvårar beskattningsmyndigheternas arbete förstås också lättare av de skattskyldiga och det är, särskilt mot bakgrund av kommitténs ambitioner att söka intressera hushållen för aktiesparande, väsentligt att lagstiftningen blir enkel och lättbegriplig. Enligt länsstyrelsens mening uppfyller inte kommitténs förslag detta krav. Beträf­fande modell A anför länsstyrelsen att det för den som inte känner till att modellen är uppbyggd för att så nära som möjligt ge samma effekter som ett avräkningssystem - gemene man kommer inte att göra det - måste vara förbryllande med en avtrappning i 36 trappsteg med en början vid en beskattningsbar inkomst på 36 000 kr. Få personer på den inkomstnivån torde ha möjligheter att aktiespara, Avtrappningen kunde därför börja vid 80 000 kr,, vilket innebär att en del av tabellen (den som upptar procentsatserna 45-31) helt kapas bort. Det föreligger en risk att den första halvan av tabellen kommer att uppfattas endast som ett medel för ytterligare fördelar åt sådana personer i goda ekonomiska omständigheter som redovisar låga beskattningsbara inkomster. Länsstyrelsen avstyrker den föreslagna samordningen och åberopar de skäl som kommittén själv har anfört för att godta den överstimulans detta kan medföra samt att regeln torde vara svårförståelig för de skattskyldiga och skulle ge taxeringsmyndig­heterna merarbete. Vidare anser länsstyrelsen att reduktionsunderlaget av administrativa skäl borde beräknas individuellt för makar, i vart fall om modell A används. Även om så är fallet kan emellertid ändringar i ena

Prop.  1980/81:39

19

makens taxering komma att leda till att andra makens skattereduktion ändras. Länsstyrelsens påpekanden om modellerna A och B talar övervä­gande till förmån för modell B, Med hänsyn till att kommittén har funnit oöverstigliga hinder föreligga mot att f, n, införa såväl ett fullständigt som ett förenklat avräkningssystem och det kan ifrågasättas om nämna hinder inom överskådlig tid kan bli undanröjda är det tveksamt om det kan åberopas till förmån för modell A att den har verkningar som ligger nära ett avräknings­system. Enligt länsstyrelsens mening har vidare kommittén framställt alternativet med ett utdelningsavdrag i en oförtjänt mörk dager. Ett partiellt avdrag på förslagsvis 50 % med tak vid exempelvis 5 000 kr, för ensamstå­ende och 10 000 kr, gemensamt för makar synes ha ett flertal tekniska fördelar genom att vara lättförståeligt för den skattskyldige, underlätta för den skattskyldige och taxeringsmyndigheterna (den skattskyldige gör avdraget i deklarationen och kan sedan beräkna sin skatt som vanligt på grundval av den beskattningsbara inkomsten, taxeringsnämnden behöver inte vidta någon åtgärd, om avdraget är rätt beräknat, ändringar i ena makens taxering påverkar inte andra makens sparstimulans), kunna arbetas in i 39 § kommunalskattelagen (1928:370) och inte föranleda behov av följdändringar i andra författningar.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län anför:

Länsstyrelsen anser för sin del att modell A är alltför invecklad för att passa in i ett provisoriskt system. Den innehåller en komplicerad skala efter vilken reduktionssatsen skall beräknas. Anknytningen till den skattskyldiges beskattningsbara inkomst innebär vidare att skattereduktionen ändras om taxeringen höjs eller sänks genom besvär av taxeringsintendent eller den skattskyldige.

En annan nackdel med modell A är att den ger hög reduktionssats till aktieägare som har stora utdelningar men läg beskattningsbar inkomst. Den som endast har inkomst av aktieutdelning får en förhållandevis högre skattereduktion än den som även har inkomst av annat slag, exempelvis inkomst av tjänst. En låg beskattningsbar inkomst kan föreligga även om utdelningsinkomsten är hög. Den beskattningsbara inkomsten kan således reduceras genom exempelvis avdrag för underskott i förvärvskälla. Under­skottet kan i sin tur bero på åtgärder som den skattskyldige själv kan styra, exempelvis avdrag för ned- eller avskrivning, gäldränta m, m.

Modell B är mera invändningsfri. Den är enkel och kan varieras pä flera olika sätt. Kommittén förordar att den utformas som ett system med avtrappad skattereduktion utan tak. Detta innebär att skattereduktionen reduceras för högre utdelningsinkomster. Härigenom åstadkommer man en särskild stimulans åt småsparare, medan frånvaron av tak för högre utdelningsinkomster utgör ett incitament för innehavare av större portföljer att öka placeringar i aktier.

Av de skäl som här anförts förordar länsstyrelsen att det provisoriska systemet byggs upp efter de principer som gäller för modell B,

Prop.  1980/81:39

20

Länsstyrelsen i Jämtlands län anför:

Fråga är om provisoriska åtgärder som om några år skall avlösas av permanenta åtgärder. Syftet med nu aktuella åtgärder är att dessa skall få en bred inriktning och nå stora grupper av småsparare. Det är därför viktigt att de materiella reglerna är enkla. Arbetssituationen för skattemyndigheterna är i dag mycket pressad. Nya skatteregler som kräver förhållandevis stora administrativa insatser bör därför inte utan tungt vägande skäl tillskapas.

Kommittén har lagt fram två modeller utan att förorda någon modell. Länsstyrelsen anser att modell A är mer invecklad än modell B, Ingen av de föreslagna modellerna uppfyller enligt länsstyrelsens mening kravet på enkelhet. Båda modellerna medför inte oväsentlig administrativ belastning på skattemyndigheterna. Länsstyrelsen anser därför att det provisoriska systemet inte skall uppbyggas efter någon av de principer som gäller för modellerna A eller B,

Kommittén har-- diskuterat ett särskilt avdrag som får göras endast

mot utdelningsinkomst. Nuvarande sparavdrag är konstruerat på så sätt att fullt avdrag medges upp till beloppen 800 respektive 1 600 kr. Detta sparavdrag är enkelt att förstå och innebär administrativa fördelar genom bl, a, att mindre räntebelopp inte behöver kontrolleras. Ett avdrag gynnar i princip personer med höga marginalskatter. Skattefördelen uppgår dock till ett begränsat belopp. Länsstyrelsen anser därför att ett särskilt fast avdrag som får göras endast mot viss utdelningsinkomst är att föredra i stället för de modeller som angivits av kommittén.

Ett särskilt sparavdrag för viss utdelningsinkomst leder sannolikt till viss omplacering av förmögenhetstillgångar från bank till aktier och tvärtom. Då ett väsentligt större antal personer disponerar bankmedel än aktieinnehav torde nettoeffekten av omplaceringarna bli att inte oväsentliga bankinnehav omvandlas till aktieinnehav.

Lokala skattemyndigheten i Stockholms fögderi anför:

Det kan konstateras att den föreslagna skattereduktionen, oberoende av modell, kommer att ugöra ett led i debiteringen och därmed direkt ingå i lokal skattemyndighets arbetsområde. Myndigheten finner dock ingen anledning att - från de synpunkter myndigheten har att företräda - helt eller delvis gå emot förslaget.

Framtagandet av underlagsuppgifterna för skattereduktionen i samband med den slutliga taxeringen avses åvila taxeringsnämnderna. Det kan på goda grunder förutsättas att lokal skattemyndighet blir engagerad i detta arbete, främst i samband med beredning av deklarationerna före datare­gistrering. Till den del tjänstegranskning (inom RS-organisationen) sker hos lokal skattemyndighet kan arbetsbelastningen öka ytterligare om den aktuella reformen genomförs.

Det är sålunda att konstatera att den redan nu rikhaltiga floran av arbetsuppgifter som åvilar såväl taxeringsnämnd som lokal skattemyndighet i samband med taxeringsarbetet tillförs ytterligare en betydelsefull och grannlaga sådan.

Vidare får förutsättas att det kan bli aktuellt att ta hänsyn till skattere­duktion i samband med preliminärskattearbetet (preliminärtaxering, B-skattejämkning och förtidsåterbetalning) samt vid exempelvis förhandsut­räkning av skatt och upplysningsverksamhet gentemot de skattskyldiga. Myndigheten föreslår att de föreslagna stimulansåtgärderna inte ska beaktas

Prop.  1980/81:39

21

ex officio vid preliminärskattearbetet utan endast då skattskyldig begär det. Även omdebiteringsarbetet påverkas. Man kan också ifrågasätta om rättelser av felaktiga taxeringsbeslut på denna punkt skall rymmas inom en utvidgad 72 a § taxeringslagen (1956:623) och därmed tillhöra lokal skatte­myndighets arbetsuppgifter.

Rent allmänt kan konstateras att förmögenhetsinnehav och därmed aktieinnehav är relativt rikligt förekommande i Stockholm (med koncentra­tion till vissa församligar). Omfattningen av skattereduktionsarbetet torde därmed, uttryckt i antal fall, bli förhållandevis betydande i Stockholm,

Vad ett genomförande av det aktuella utredningsförslaget skulle innebära i fråga om merarbete i skilda sammanhang är svårt att i dag avgöra. Därmed är det också svårt att bedöma vad ett genomförande kan betyda i fråga om tidsåtgång och därmed personalinsats. Till den frågan torde anledning finnas att återkomma när konsekvenserna på olika punkter av ett införande av dessa stimulansåtgärder bättre kan överblickas,

Lönspardelegationen anför att modell A torde ur incitamentssynvinkel ha större fördelar än modell B men kunna förorsaka ett visst merarbete för taxeringsmyndigheterna genom att skattereduktionen måste räknas om vid ändrad taxering.

Föreningen Sveriges fögderitjänsieinän anför:

De f, n, mycket krångliga regler som gäller för taxering, debitering och uppbörd medför att arbetsbelastningen hos lokal skattemyndighet är mycket påfrestande. De föreslagna skattereduktionsreglerna (modell A och B) är alltför invecklade för att passa in i ett provisoriskt och ännu mindre i ett permanent system. Som exempel kan nämnas att en ändring av den skattskyldiges beskattningsbara inkomst innebär att skattereduktionen enligt modell A måste ändras. Arbetet med skattereduktion medför även merarbete för deklarationsgranskaren och för personal som handlägger omdebiteringsärenden. Arbetet med jämkning av preliminär skatt, debite­ring av B-skatt m, m, påverkas även av skattereduktionsreglerna.

Föreningen anser därför att de föreslagna reduktionsreglerna (modell A och B) är alltför invecklade för att passa in i ett provisoriskt system. De av

utredningen--- beskrivna  förslagen   för  samordningen   med  ett  fixt

utdelningsavdrag med sparavdraget är däremot lättare att administrera och är dessutom tekniskt betydligt enklare.

En av målsättningarna med de för aktiesparande föreslagna stimulansåt­gärderna är att de skall nå så många skattskyldiga som möjligt. Detta gäller såväl systemet med reduktionsregler som ett fixt utdelningsavdrag. Oavsett vilket av förslagen som genomförs, medför det emellertid ytterligare arbetsuppgifter för lokal skattemyndighet (deklarationsgranskning, skatte­jämkning, debitering, omdebitering m, m,). Som tidigare nämnts är arbetssituationen hos lokal skattemyndighet för närvarande mycket påfres­tande. Varje ny arbetsuppgift som tillförs myndigheten utan personalför­stärkning medför därför en omprioritering av myndighetens arbetsuppgifter. Vissa arbetsuppgifter måste emellertid genomföras, exempelvis utsändandet av preliminära skattsedlar, jämkningsbeslut, kolumnändringar, skattsedlar på slutlig skatt, röstkort etc. För att klara av dessa arbetsuppgifter måste lokala skattemyndigheten därför minska den offensiva verksamheten såsom taxeringsbesök, taxeringsnämndsrevisioner, källskattekontroll etc. Detta medför i sin tur betydande inkomstbortfall i skattemedel för statsverket.

Prop.  1980/81:39

22

Skall stimulans av aktiesparande ske genom lättnader vid beskattning av hushållens utdelningsinkomster förordar föreningen att detta sker genom samordning av ett fixt utdelningsavdrag med sparavdraget. Föreningen understryker emellertid med skärpa behovet av resursförstärkning för varje ny arbetsuppgift som tillförs myndigheten. Tillförs arbetsuppgiften med aktiesparandet måste lokal skattemyndighets personal utökas för att arbetsuppgifterna i övrigt inte skall äventyras på sätt ovan skisserats,

LRF anför:

Vad gäller skattelättnaderna för utdelningsinkomster synes de två föreslagna modellerna till skattereduktion vara likvärdiga när det gäller anpassbarheten till en mer långsiktig lösning. Eftersom det rör sig om ett provisorium bör förslaget vara enkelt att tillämpa. Sett ur den aspekten är enligt delegationens uppfattning modell B att föredra. A-modellen förutsät­ter bl, a, årliga korrigeringar i takt med ändringarna i den inflationsskyddade inkomstskatteskalan.

Enligt förslaget skall en anpassning ske till sparavdraget i de fall skattereduktion medges för utdelningsinkomst. Delegationen anser att en sådan anpassning, som utgör en administrativ komplikation, kan undvaras i det provisorium som det här är fråga om,

NSD anför:

Skattedelegationen delar kommitténs uppfattning att en provisorisk

lagstiftning måste vara enkel och lättbegriplig. Alternativet A, schablonmäs­

sigt utformat såsom halv avräkning, har den principiella fördelen att

skatteförändringen knyts till ägarens inkomstförhållanden. Ser man utdel­

ningen som jämställd med ränta är angivna förhållandet sakligt motiverat,

B-förslaget som endast anknyter till utdelningens storlek kan från tillämp­

nings- och informationssynpunkt sägas vara enklare. Skattedelegationen

finner emellertid att om den framtida beskattningen ges den innebörd som

delegationen förordat, alternativ A naturligare anknyter till en sådan

fortsättning av lagstiftningsarbetet och tillstyrker alternativ A,           

De två alternativförslagen förutsätter inte några ändrade deklarationsru­tiner. Vad skatteadministrationen har att utföra är att komplettera nuvaran­de uppgifter med en notering av utdelningen på svenska börsnoterade aktier. Med denna som utgångspunkt skall den slutliga skatten uträknas på maskinell väg. Tillämpningen förutsätter sålunda endast några förändrade rutiner vilka handhas av tjänstemän. Stora länder som Frankrike, Storbri­tannien och Västtyskland vilka tillämpar avräkningssystemet har uppenbar­ligen löst den därmed förenade administrativa uppgiften.

Vad beträffar den skattskyldiges möjligheter att uträkna sin skatt försvårar alternativ A inte detta i jämförelse med nuläget. Den skattskyldige uträknar sin skatt på vanligt sätt och kan därefter i en tabell finna det belopp vad med den uträknade skatten skall minskas,

Skånes handelskammare förordar att utdelningsinkomster upp till 4 000 kr, görs helt skattefria för fysiska personer och att utdelningsinkomster därutöver blir föremål för skattereduktion i princip enligt modell B, En liknande kombination förordas av Aktiefrämjandel. som anser att ett utdelningsavdrag pä 1 000 kr, skulle underlätta både för småsparare och för skattemyndigheterna, samt att, i valet mellan reduktionsmodeller för belopp

Prop.  1980/81:39

23

däröver, för modell A talar att det nära ansluter till vad som tillämpas inom EG och för alternativ B att det torde vara något mer lättfattligt och okomplicerat, Advokaisamfundel, som för skattereduktionen förordar modell A eftersom denna till sina verkningar bäst överensstämmer med ett avräkningssystem som samfundet förespråkar som permanent lösning och anser att förslaget om samordning inte bör genomföras då den överstimulans som kan uppkomma förefaller vara av begränsad räckvidd medan en samordning skulle väsentligt komplicera beskattningsreglerna, och Aktiespa­rarna, som förordar modell A eftersom den ger större effekter i lägre inkomstskikt och därmed är mera småspararinriktad och har rättvisare fördelningspolitisk prägel.

Svenska fondhandlareföreningen anför:

Vad beträffar de alternativa modeller som utredningen presenterat bör modell A väljas med hänsyn till att denna kommer närmast ett fullt genomfört avräkningssystem. För att svenska företag skall kunna vara internationellt konkurrenskraftiga när det gäller kostnader för anskaffningen av kapital är det ytterst viktigt att det svenska systemet för beskattning av företag och aktieägande så nära som möjligt ansluter sig till det i stort sett enhetliga system som utvecklats inom EG, Såsom kommittén påpekat har flertalet av EG-länderna genomfört avsevärda lindringar av dubbelbeskatt­ningen. Även i Norge har sådana förändringar genomförts under senare år och i september i år har i Finland framlagts ett förslag till lindringar av förmögenhetsskatten och av dubbelbeskattningen av bolag.

Förord åt modell A mot den bakgrunden att den återspeglar det inom EG tillämpade systemet ges också av SACO/SR, styrelsen för Stockholms fondbörs, Sveriges finansanalytikers förening, som understryker vikten av att lindringen utformas så att alla aktieägande hushåll stimuleras till ökat aktieägande, eftersom stimulansen skulle bortfalla för en hushållsgrupp vars beteende har ett betydande inflytande på aktiemarknaden och som f, ö, torde ha varit nettosäljare under senare år, om lindringen endast skulle gälla begränsade innehav, och Sveriges värdepappersfonders förening.

Svenska företagares riksförbund förordar modell A, eftersom skatteför­ändringen knyts till ägarens inkomstförhållanden och den närmare anknyter till det fortsatta lagstiftningsarbetet, och anser att den föreslagna samord­ningen med sparavdraget kan undvaras, då någon risk för överstimulans inte föreligger, regeln skulle komplicera beskattningen och provisoriet skall tillämpas bara något enstaka beskattningsår. Modell B förordas av Svens­ka sparbanksföreningen, som anför att modellen har småspararinriklning, är enkel och därför väl lämpar sig för ett provisoriskt system.

TOR anför:

TOR vill understryka angelägenheten av enkelhet vid införandet av ett system för lindring i dubbelbeskattningen av aktieutdelningar, i synnerhet vid provisoriska regler. Skall en ordning tillämpas enbart för ett fåtal år, kan

Prop.  1980/81:39

24

man inte begära vare sig av skattskyldiga eller beskattningsmyndigheter, att de skall behöva sätta sig in i ett komplicerat system. Till det kommer att de skattskyldiga bör kunna beräkna sin skatt utan alltför stor omgång. TOR finner att de två förslag med skattereduktion som kommittén framlagt var för sig är tillämpliga. Enligt TOR:s mening bör dock snarare modell B väljas framför modell A. I modell B är nämligen reduktionssatsen inte beroende av den totala beskattningsbara inkomsten, varför en ändring av taxeringen inte kommer att föranleda ändrat reduktionsbelopp. Vidare måste för de skattskyldiga en beräkning av skattereduktionen med tillämpning av modell B framstå som väsentligt enklare än modell A,

TOR delar kommitténs uppfattning, att man av praktiska skäl bör bortse från aktieutdelningar i det fall den sammanlagda summan av dessa understiger 100 kronor. Däremot anser TOR att förslaget beträffande uppdelning av det s. k. sparavdraget komplicerar systemet i alltför hög grad. I ett provisoriskt system bör man kunna bortse från sparavdraget alternativt avräkna sparavdraget i första hand från övriga kapitalintäkter.

Förslaget om höjning av schablonavdraget från realisationsvinst vid försäljning av s. k. äldre aktier tillstyrks eller lämnas utan erinran av fullmäktige I riksbanken, bankinspektionen, RRV, länsstyrelserna I Stock­holms, Södermanlands och Jämtlands län, NSD. Sveriges finansanalytikers förening, som anför att det dock är angeläget att utredningsarbetet fortsätts med inriktning på att finna ett system i vilket endast reala och inte nominella värdestegringar beskattas, och TOR.

Större höjning föreslås av fiera remissinstanser, till 4 000 kr, av LRF, Aktiefrämjandet, Svenska fondhandlareföreiiingen. Svenska sparbanksföre­ningen och Aktiespararna, som framhåller att det fortsatta arbetet bör inriktas på att finna praktiska tekniska lösningar och undanröja de inläsningseffekter som uppstår till följd av den nuvarande tvåårsgränsen, till 4 000 kr, eller 5 000 kr, av Sveriges värdeppppersfonders förening, som vill fästa uppmärksamheten på den inkonsekvens som finns mellan schablonav­draget för kapitalinkomster och avdraget för realisationsvinster vad avser äkta makars beskattning, samt till 5 000 kr. av Skånes handelskammare och Svensk industriförening. Även styrelsen för Stockliolms fondbörs, .Advokai-samfundet och SHIO - Familjeföretagen, som också föreslår att initialperio­den vid realisationsvinstbeskattningen förkortas till ett åf, förespråkar en större höjning än den kommittén har föreslagit men anger inte något belopp.

4 Särskilda frågor

Några remissinstanser tar upp frågor som särskilt avser aktiefonder, däribland bankinspektionen, som anför:

De skäl som anförts för allmänna stimulansåtgärder för aktiesparande gör sig inte minst gällande beträffande sparande i aktiefondsandelar, I samman­hanget bör beaktas att denna form för aktivt sparande lämpar sig särskilt väl för småsparare.  Utvecklingen för aktiefonderna har varit stagnerande.

Prop.  1980/81:39

25

Allmänhetens intresse för sparande i aktiefonder har trots betydande skattelättnader inte varit påtagligt. Inspektionen delar kommitténs uppfatt­ning att stimulansåtgärder bör vidtas även i fråga om sparande i aktiefonder. Det kan emellertid ifrågasättas om inte en särskild stimulans skulle vara påkallad i fråga om detta sparande. Eventuellt skulle en större skattereduk­tion för utdelning på andel i aktiefond kunna tänkas.

Från Svenska sparbanksföreningen, Sveriges finansanalytikers förening och Sveriges värdepappersfonders förening riktas kritik mot att förslaget inte beaktar de reinvesterande aktiefondernas beskattning, varigenom dessa kommer i ett relativt sett sämre läge och anser att motsvarande stimulans bör övervägas för dessa. Sveriges värdepappersfonders förening anför:

I föreningens speciella intresse ligger att granska det provisoriska lagförslagets inverkan på aktiefondernas verksamhet. Aktiefonder har blivit en väletablerad form för samförvaltning. Aktiefonderna, vars verksamhet regleras av aktiefondslagen, kan genom samförvaltningen erbjuda spararen en god företagsmässig riskspridning och expertskötsel av aktieportföljen. Fonderna har därför främst kunnat attrahera och fördela det aktiesparande som brukar betecknas som "småsparande". Genomsnittsinnehavet har exempelvis ett värde som klart understiger 10 000 kr.

Aktiefonderna kan indelas i två huvudkategorier:

Utdelande fonder

219 mkr. (fondvärde 1980-06-30)

Reinvesterande fonder

476 mkr. (

"

"        )

(exkl. utlandsfonder)

Den utdelande aktiefonden vidareutdelar till andelsägarna all erhållen utdelning. Beskattningen läggs i detta fall i sin helhet på andelsägaren.

I en reinvesterande aktiefond läggs erhållen utdelning efter beskattning i fonden (aktiebolagsskatt: ca 57 %) till fondkapitalet varigenom ytterligare aktier kan förvärvas. Utdelningen beskattas alltså dels i fonden, dels genom reinvesteringens höjning av andelsvärdet som realisationsvinst hos andels­ägaren.

Enligt kapitalvinstkommitténs direktiv är det angeläget att kommittén uppmärksammar aktiefondernas situation i ett nytt system.

Kommittén har i sitt förslag beaktat de utdelande aktiefonderna. Utdelning från aktiefond skall enligt förslaget likställas med utdelning från börsbolag.

Flertalet svenska aktiefonder är dock, som ovan framgått, reinvesterande fonder. Dessa fonder faller utanför förslaget och dess effekter för denna fondkategori förefaller inte ha beaktats av kommittén. Det är-om förslaget genomförs utan ändring - uppenbart att de reinvesterande aktiefonderna inte skulle kunna hävda sig jämfört med direktägande av aktier. Sannolikt skulle därmed genom återlösen en avveckling av dessa fonder ske.

Föreningen anser att de reinvesterande aktiefonderna skattemässigt måste

behandlas så att ett indirekt ägande via aktiefond inte missgynnas jämfört

med direkt aktieägande, 

Ett enkelt sätt att åstadkomma en likvärdig skattelättnad vore att för de reinvesterande aktiefondernas utdelningsinkomster tillämpa en skattereduk­tionssats som motsvarar den som gäller för medelinkomsttagare, till vilken inkomstgrupp flertalet potentiella andelsägare torde höra. Här måste också beaktas att andelsägaren vid en framtida andelsavyttring även kommer att beskattas för den kurshöjning som - allt annat lika - den återinvesterade utdelningen medför.

Prop,  1980/81:39

26

Ett ökat sparande i de reinvesterande aktiefonderna bör vara angeläget att stimulera även av andra skäl. Fondernas reinvestering innebär att all utdelning efter skatt automatiskt tillförs aktiemarknaden som nytt riskkapi­tal. Utdelningen kan därför inte av andelsägaren disponeras för konsumtion. De återinvesterade utdelningarna kan därutöver fritt placeras i företag som fondledningen bedömer kunna väl förränta medlen; de reinvesterande aktiefonderna kan därför även medverka till en från allokeringssynpunkt riktig riskkapitalförsörjning,

SIND, FAR, NSD, Skånes handelskammare och Svenska företagares riksförbund framhåller vikten av att kommitténs fortsatta överväganden omfattar alla aktiebolag, inte bara de börsnoterade. Svenska företagares riksförbund anför:

Svenska företagares riksförbund har länge påtalat vikten av ett breddat aktiesparande. Detta ur såväl företagens som de enskilda medborgarnas synvinkel. De reformer som redan genomförts eller föreslagits på detta område har emellertid en fundamental brist. De behandlar inte de icke börsnoterade företagens situation (främst familjeföretagens). För denna kategori företag är emellertid behovet av ökad tillgång till riskvilligt kapital om möjligt än större då de saknar tillgång till fondbörsen som förmedlare av riskvilligt kapital. Att som kommittén endast föreslå positiva reformer för de börsnoterade företagen finner förbundet orättvist och olyckligt från flera synpunkter. Dels leder ett börsbolagsanknutet system till att resursalloke­ringen i näringslivet kan bli felaktig, dels försvårar det för den enskilda löntagaren att satsa pengar i det företag han/hon finner bäst. Till detta skall läggas att det i dag torde råda en bred politisk enighet om vikten av att satsa på nya produkter. Detta betyder i sin tur att företagen måste våga satsa på långsiktiga riskfyllda projekt. Sådana satsningar finner förbundet lättast kan genomföras i familjeföretag genom den korta beslutsgången samt avsakna­den av återhållande utomstående engagemang i företagen.

Förbundet hemställer därför att kommittén i sitt fortsatta arbete med att utforma ett permanent system för en generell lindring av dubbelbeskattning­en alternativt avskaffande av densamma, föreslår ett system som är neutralt i förhållandet börsföretag icke börsföretag.

Liknande synpunkter framförs av SHIO - Familjeföretagen, som också ifrågasätter om inte provisoriska lättnader bör genomföras även för familjeföretagen.

Kooperationsutredningen och L/?F framhåller att samma problem i fråga om försörjningen med egenkapital föreligger för de kooperativa företagen. Utredningen anför att den avser att i sitt huvudbetänkande under år 1981 lägga fram ett samlat förslag till åtgärder för att underlätta kooperationens kapitalanskaffning, innefattande även förslag på skatteområdet.

Åtskilliga remissinstanser tar upp frågan om särskilda lättnader knutna till nyteckning av aktier, eventuellt genom skattefrihet eller skattelättnader i den mån utdelningen användes för nyteckning.

Länsstyrelsen i Malmöhus län anser att ett system där viss del av utdelningen får konverteras utan beskattning härden fördelen att stimulan­sen är riktad - endast den som nytecknar blir skattemässigt gynnad - och

Prop.  1980/81:39

27

därför bör ge det bästa utbytet i förhållande till vad det kostar det allmänna. Som alternativ till att begränsa konverteringsrätten till viss del av utdelning­en framför länsstyrelsen tanken på ett beloppstak eller en avtrappning.

En minoritet Inom Landstingsförbundet anför:

Det råder ingen tvekan om att det behövs en stimulans av aktiesparandet som samtidigt har stimulanseffekter på tillförseln av nytt kapital till företagen. Det är önskvärt att steg i den riktningen kan tas redan 1981, eftersom konjunkturerna då av alla prognoser att döma kommer att mattas. Styrelsen vill därför föreslå regeringen att snabbt låta utreda införandet av speciella "folkaktier". Målsättningen med ett "folkaktiesystem" skulle vara att varje medborgare med förmånliga skattemässiga villkor skulle kunna förvärva ett visst antal aktier med ett högsta sammantaget värde på ett belopp som kan anses lämpligt. Sådana "folkaktier" skulle ges ut endast vid nyemissioner och således stimulera till nya satsningar. Enligt styrelsens mening bör systemet enbart gälla det tillverkande näringslivet och därvid företag som har sin produktion förlagd till Sverige,

LRF. styrelsen för Stockholms fondbörs. Svenska företagares riksförbund och Sveriges finansanalytikers förening anser att frågan om rätt till skattefri konvertering bör prövas i det fortsatta arbetet, Sveriges finansanalytikers förening anför:

Utredningen har avfärdat förslag om rätt att utan skattebelastning i stället för utdelning mottaga nyemitterade aktier i det utdelande bolaget. Före­ningen anser att förändringar av detta slag borde studeras ytterligare med inriktning på sådana lösningar som i görligaste mån innebär att det riskvilliga kapitalet slussas till de företag som har de bästa utvecklingsmöjligheterna. Ett uppslag som kunde övervägas är att utan skattebelastning medge äterinvestering av utdelningar även i andra än det utdelande bolaget. En annan form av stimulans för nyemissioner vore att vid beräkning av beskattningsbar realisationsvinst tillåta ett ingångsvärde som innebär en viss uppräkning av emissionskursen.

Att ett system med skattefrihet vid konvertering skall ingå redan i de provisoriska lättnaderna anser Skånes handelskammare, Aktiefrämjandel, Svenska bankföreningen. Advokatsamfundet, Aktiespararna och SHIO-Fa­miljeföretagen. Handelskammaren och Aktiespararna förordar att det utformas i enlighet med ett av de senare framlagt förslag om s, k, sparaktier.

Svensk induslriförening anser att i det fortsatta arbetet bör prövas möjlighetenatt medge avdrag med t, ex, högst 5 000 kr, per person och år för nytecknade aktier, något som skulle ge en kraftig stimulans även till småsparare att investera i aktier i stället för mindre produktiva objekt. Ett system med avdrag för nysparande i aktier förordas av Aktiespararna, som anför att ett sådant har införts i Frankrike och som anser att det är nödvändigt att få en fullständig belysning av de olika möjligheter som finns att intressera hushållen för aktiesparande.

Skånes handelskammare och Aktiespararna anser att det vore önskvärt

Prop.  1980/81:39

28

med särskilda åtgärder för att underlätta anställdas sparande i aktier i det egna bolaget. Vad som avses rör i första hand beskattningen av räntesub-ventionerade lån till anställda och av förmånsvärdet när den anställde får förvärva aktier till lägre kurs än börskursen. Handelskammaren framför äen tanken på aktier där utdelningen lottas ut och beskattas på samma sätt som vinsten på premieobligationer och anför att situationen är så allvarlig att helt nya initiativ erfordras, varvid det politiska modet kommer att sättas pä prov, att det i exempelvis Norge visade sig bestå detta prov och att det är handelskammarens förhoppning att så skall visa sig vara fallet även i Sverige. Även Aktiespararna gör jämförelser med beskattningen av vinster på premieobligationer.

Jämförelser med beskattningen av andra placeringar gör också Aktiefräm­jandel och anför:

I dag är en rad placeringar av typ konst, äkta mattor, diamanter etc. i stort undantagna från skatt. Det är angeläget att utredningen ges möjlighet att också behandla möjligheten att införa skatt också på sådana placeringar och därmed åstadkomma en större likställdhet i sparhänseende. Mot olika förslag till omsättningsskatt på denna typ av placeringar brukar anföras att det torde vara mycket svårt att kontrollera de transaktioner som görs. Mot detta bör sägas att den största delen av köpen och försäljningarna sker via etablerade företag. Vidare kommer skattereglerna att förändra den kalkyl som både den enskilde och olika placeringsrådgivare gör. Om en beskattning införs kommer kalkylens relativa förmånlighet att minska.

Inflationens inverkan på neutraliteten i beskattningen tas upp av fullmäktige i riksbanken, som anför:

Problemen med den bristande neutraliteten i beskattningen av olika placeringsformer sammanhänger i hög grad med att avkastningen på flertalet flnansiella tillgångar beskattas enligt en nominalistisk princip medan detta inte gäller realtillgångar. Det betyder att större delen av ränteersättningen eller utdelningen endast utgör en kompensation för inflation och att denna kompensation nästan helt dras in i skatt vid höga marginalskatter.

En övergång till ett system med realräntebeskattning skulle innebära att man vid beskattningen deflaterar kapitalinkomsterna, dvs, drar av den del av dessa inkomster som motsvarar stegringen i prisnivån. Ett avdrag från utdelningsinkomsten vid skatteberäkningen kan därför även ses som den lämpligaste vägen om man önskar en successiv övergång mot en realbeskatt-ning av ränte- och utdelningsinkomster resp, av ränteutgifter. Det är en brist att utredningen inte satt in frågan om lättnader i beskattningen av aktieutdelningar i fråga om realbeskattning, eftersom det påverkar synen på hur lättnader på aktieutdelningen bör utformas.

Vid höga marginalskatter och hög inflation blir realbeskattningsfrågan av större betydelse än dubbelbeskattningsfrågan. Den senare frågan är dock mycket viktig eftersom den bestämmer möjligheterna att jämställa företa­gens kostnader för riksvilligt kapital med kostnader för lånekapital. Skall detta uppnås torde det kräva förändringar även i bolagsbeskattningen.

Prop.  1980/81:39

29

Styrelsen för Stockholms fondbörs anför att det är angeläget att de institutionella placerarna också får skattelättnader eftersom dessa, som representerar en indirekt form för allmänhetens placeringar i aktier, är starkt beroende av sina fonders avkastning och därför måste handla strikt affärsmässigt vid sina investeringar, vilket har föranlett många av dem att sälja ut en del av sina portföljer och tills vidare inte investera i aktier. Även Svenska fondhandlareföreningen påpekar behovet av att åtgärder som underlättar för institutionella placerare att förvärva aktier genomförs med hänsyn till den stora betydelse som försäkringsbolag och AP-fonden, dvs, indirekt ett stort antal försäkringstagare och pensionärer, har som aktieäga­re.

Bankinspektionen tar upp frågan om avgränsningen till aktier noterade på Stockholms fondbörs och anför:

Skattereduktion för utdelningar skall bl, a, gälla för aktie i svenskt aktiebolag, om aktien är inregistrerad vid Stockholms fondbörs. Oklarhet uppstår om skattereduktion kan tillåtas på utdelning från aktiebolag, som för närvarande är upptaget på fondhandlarlistan, men som efter utgången av år 1981 inte blir inregistrerat vid Stockholms fondbörs till följd av att bolaget inte uppfyller förutsättningarna härför. Antalet sådana bolag torde å andra sidan inte bli särskilt stort. Möjligen kan denna fråga anstå till det fortsatta utredningsarbetet. Detsamma gäller de invändningar från rättvisesynpunkt som kan anföras i anledning av att utdelning på aktier i utländska bolag ställes utanför det provisoriska systemet.

Länsstyrelsen i Jämtlands län och Svenska sparbanksföreningen tar upp frågan om åtgärder för aktiesparandet påkallar åtgärder också för bank­sparandet. Föreningen anför:

Föreningen anser det dock väsentligt att stimulansåtgärderna inte utfor­mas så, att det samhällsekonomiskt betydelsefulla banksparandet missgyn­nas. De resurser som måste mobiliseras för aktiesparandet bör i första hand hämtas från hushållens placeringar i premieobligationer och improduktiva investeringar i diamanter, plaketter, frimärken o, d. Det gäller med andra ord att skapa någorlunda skattemässig neutralitet mellan banksparande, aktiesparande och sparande i premieobligationer samt att minska spännvid­den mellan dessa placeringar och de nyssnämnda improduktiva investering­arna.

Sparbanksföreningen har i olika sammanhang         lagt fram förslag till

sparstimulerande åtgärder som riktar sig mot hushållen. Föreningen har därvid särskilt pekat på att de senaste årens starka inflation medfört en påtaglig real värdeminskning av det s, k, sparavdraget. På grund härav har föreningen hos regeringen hemställt om en uppräkning av sparavdraget till dagens penningvärde och en anknytning av detsamma till basbeloppet för framtida värdesäkring. Sparbanksföreningen konstaterar, att föreningens hemställan ännu inte föranlett regeringen att vidtaga någon åtgärd rörande sparavdragets uppräkning och värdesäkring. Föreningen noterar vidare, att kommittén har den uppfattningen att någon utvidgning av sparavdraget inte bör komma ifråga i detta sammanhang. Eftersom räntorna dominerar helt bland hushållens kapitalintäkter skulle en höjning av sparavdraget vara av

Prop.  1980/81:39

30

värde främst för banksparandet och endast ha en marginell betydelse för aktiesparandet.

Sparbanksföreningen kan inte dela kommitténs uppfattning i denna del. Enligt föreningens mening råder det ingen egentlig konkurrens mellan bank-och aktiesparande. Båda sparformerna är lika angelägna och samhällsnyttiga och ett ökat banksparande äventyrar inte ett ökat aktiesparande. Det är förmodligen inte fråga om samma pengar. Såsom föreningen också påpekat bör resurserna för det ökade aktiesparandet tas från annat håll än banksparandet. Härtill kommer att det nuvarande sparavdraget för en ensamstående vid nu gällande högsta bankränta endast motsvarar en skattefri kapitalbas av ca 7 000 kr. Efter omräkning till dagens penningvärde skulle kapitalbasen 1975, då det nuvarande sparavdraget fastställdes, motsvara ca 20 000 kr. Ett belopp av sistnämnda storleksordning anser föreningen vara en rimlig likviditetsreserv för att möta oförutsedda utgifter av skilda slag. Sparbanksföreningen anser sammanfattningsvis att en höjning av sparavdraget inte skulle påverka aktiesparandet i nämnvärd grad.

Beträffande den tekniska samordningen av sparavdraget med någon form av skattereduktion - vilken stimulansmetod sparbanksföreningen föredrar enligt vad som närmare framgår nedan - vill sparbanksföreningen föreslå en ny konstruktion av sparavdraget så att det fortsättningsvis endast får göras mot ränteintäkter. Härigenom undviker man alla samordningsproblem, som enligt vad som framgår av betänkandet kräver relativt komplicerade tekniska lösningar. Kommitténs farhågor att en begränsning av sparavdragets omfattning på sätt föreningen föreslår skulle ge incitament till omplacering från aktier till banksparande är enligt föreningens mening överdrivna,

NSD. Advokatsamfundet och SHIO-Familjeföretagen framför i anslutning till det av kommitténs sakkunnige Dag Helmers avgivna särskilda yttrandet önskemål om att uppdelningen i A- och B-inkomst skall upphöra.

En minoritet inom Landstingsförbundet anför:

Enligt styrelsens mening kommer det att bli nödvändigt att delvis övergå till utgiftsbeskattning. Aktieutdelningar skulle i ett sådant system beskattas först när de konsumeras. Utdelningar som stannar kvar i företagen i form av nya aktier (dvs, arbetande kapital) skulle då inte beskattas förrän vid försäljning eller genom att de på annat sätt förvandlas till intäkt,

5 De ekonomiska effekterna

Några remissinstanser tar upp de fördelningspolitiska effekterna. Lön­spardelegationen anför att det med tanke på fördelningseffekternas betydelse hade varit värdefullt med en analys av de förmögenhetseffekter som åtgärderna kan resultera i. Det första steget i en sådan belysning är en uppskattning av effekten på aktiemarknaden och av hushållens eventuella omplaceringar mellan olika förmögenhetstillgångar. Aktiespararna anser att det bör vara av intresse att erinra om att i höga förmögenhetsklasser och marginalskatteskikt den skattelindring som kommittén föreslår i stort sett kommer att neutraliseras av den ökade förmöeenhetsskatten samt att även

Prop.  1980/81:39

31

arvsskatterna   skulle   komma  att   öka.   Även   Sveriges finansanalytikers förening tar upp frågan och anför:

Utredningens förslag enligt modell A är utformat så att skattereduktionen sjunker med hushållsinkomsten, I högsta inkomstklassen föreslås en reduktion på 10 %,

Förslaget har kritiserats av sakkunniga Hedborg för dess fördelningspoli­tiska effekter. Det förtjänar emellertid att påpekas att förmögenhetsbeskatt­ningen innebär att dessa effekter mildras i förhållande till vad utredningen redovisar.

Förslaget om lindrad dubbelbeskattning syftar till att stimulera aktiebör­sen. Utredningen redovisar ingen egen uppskattning av vad förslaget kan komma att innebära. För att här illustrera en principiell effekt antages att kursnivån höjs med 10 % alternativt 20 %. Enligt en av utredningen citerad undersökning av Roland Spänt stod hushåll med minst 1 milj, kr, skattepliktig förmögenhet för 1/3 av hushållens börsaktieinnehav, 3/4 av hushållens innehav av börsaktier ägs av hushåll med minst 200 000 kr, beskattningsbar förmögenhet,

I högsta förmögenhetsklassen utgår förmögenhetsskatt med 2.5 %. En kurshöjning med 10 % innebär således en skattehöjning med 0,25 % av aktiernas ursprungliga börsvärde. En kurshöjning med 20 % leder till 0,5 % skattehöjning. Detta skall jämföras med den föreslagna skattereduktionen som i högsta inkomstklassen utgör 10 % av mottagen utdelning. Eftersom direktavkastningen i genomsnitt är 5,5 % motsvarar detta 0,55 % av börsvärdet i utgångsläget. Skattereduktionen är således nära nog lika med den ökning av förmögenhetsskatten som i högsta förmögenhetsklass blir följden av 20 % nivåhöjning av kurserna. I den lägsta skattepliktiga förmögenhetsklassen blir skatteökningarna 0,1 respektive 0,2 % vilket innebär att merparten av skattereduktionen får behållas.

Kostnaderna för de föreslagna åtgärderna diskuteras av några remissin­stanser.

Fullmäktige i riksbanken anför:

I det ekonomiska läge som landet nu befinner sig är det viktigt att åstadkomma en väl avvägd kombination av besparingsåtgärder och tillväxt-stimulerande åtgärder. Syftet med reformer på aktiebeskattningens område är att genom ökad tillförsel av riskkapital till bolagen bryta den ogynnsamma soliditetsutvecklingen och därigenom skapa grunden för en starkare och mer balanserad ekonomisk tillväxt. Även om dessa åtgärder initialt innebär en viss skattelättnad torde de ändå på sikt medföra ökade skatteinkomster.

Styrelsen för Stockholms fondbörs anför:

Kommittén har beräknat den årliga statsfinansiella kostnaden för den föreslagna skattereduktionen till 200-250 milj, kr, per år. Det bör påpekas att man vid bedömningen av effekten av sådana åtgärder som här diskuteras inte enbart bör se till de statsfinansiella konsekvenserna i snäv budgetteknisk bemärkelse. Om de föreslagna åtgärderna stimulerar till expansionsbeslut i företagen genom att förbättra investeringskalkylerna - och det finns anledning tro att de har sådan verkan - är det samhällsekonomiskt inte fråga om en kostnad utan om en vinst.

Prop.  1980/81:39

32

Advokatsamfundet anför:

Kommittén har bedömt att den av kommittén föreslagna skattereduktio­nen efter samordningen med sparavdraget kommer att medföra en årlig statsfinansiell kostnad av 200-250 milj, kr. De ytterligare stimulansåtgärder, som samfundet förordat, kommer givetvis att öka denna kostnad. Eftersom emellertid dessa åtgärder enligt samfundets mening skapar avsevärt bättre förutsättningar för att på kort sikt kraftigt öka aktiesparandet, bör detta rimligen även leda till ökade skatteintäkter: detta på längre sikt även som en följd av den positiva effekt en ökad tillströmning av riskvilligt kapital medför för näringslivet. Nettokostnaden behöver därför inte bli betydande.

Aktiespararna anför;

Enligt vårt förmenande har kapitalvinstkommittén endast gjort en snäv statsfinansiell bedömning av effekterna av den föreslagna stimulansen. Utredningen har endast belyst kostnadssidan, men inte tagit hänsyn till de ökade skatteintäkter som uppstår. Om aktiemarknaden stimuleras bör detta leda till kurshöjningar. Detta leder i sin tur till ökade förmögenhetsskatter och realisationsvinstskatter. Vid till exempel en kurshöjning på 10-20 % skulle därmed den statsfinansiella kostnaden under olika antaganden minska med 40-100 milj, kr. Om aktiemarknaden och näringslivet återfår den framtidstro som är nödvändig torde de skatteintäkter som blir följden av investeringar och sysselsättning mer än väl täcka beräknat skattebortfall,

Sveriges finansanalytikers förening anför att ökningen av förmögenhets­skatten medför att den statsfinansiella belastningen blir mindre än den angivna men att en närmare precisering är svår att ange. Överslagsberäk­ningar ger ett intervall på 30-90 milj, kr, för den ökade förmögenhetsskatten, vilket alltså skall dras bort från det av kommittén uppskattade skattebort­fallet på 200-250 milj, kr.