Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1983/84:131

Regeringens proposition

1983/84:131

om högre skoglig utbildning;

beslutad den 8 mars 1984.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokoll för de åtgärder och det ändamål som framgår av föredragandens hemslällan.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

SVANTE[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa förändringar av den högre skogliga utbild­ningen. Bl. a. föreslås att skogsleknikeriinjen utökas med 30 nybörjar­platser förlagda till Skinnskatteberg.

1    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 131

Prop. 1983/84:131

2

Utdrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-03-08

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden I.Carlsson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om högre skoglig utbildning

1   Inledning

Med stöd av regeringens bemyndigande den 10 december 1981 tillkallade dåvarande chefen för jordbruksdepartementet en särskild utredare' med uppdrag att utreda vissa frågor rörande den eftergymnasiala skogliga ut­bildningen. Utredningen, som antog namnet skogsutbkdningsutredningen, avlämnade i september 1983 betänkandet (Ds Jo 1983:6) Högre skoglig utbildning. Betänkandet har remissbehandlats.

Till protokollet i detla ärende bör fogas dels utredningens sammanfatt­ning av betänkandet som bdaga 1, dels en förteckning över remissinstan­serna och en sammanställning av remissyttrandena som bUaga 2.

2   Föredragandens överväganden

Den skogliga eftergymnasiala utbildningens innehåll och omfattning sammanhänger i hög grad med en sedan länge rådande befattningsuppdel­ning inom skogsbruket. De olika utbildningslinjerna för skogstekniker, skogsmästare och jägmästare tar sålunda sikte på att utbilda befattningsha­vare på olika nivåer. Utbildningen av skogstekniker, skogsmästare och jägmästare bedrivs vid Sveriges lantbmksuniversitet (SLU) och genomförs på sex orter med ett relativt litet antal studerande på varje ort. Skogstekni-keratbkdningen genomförs i Värnamo och Bispgården medan skogsmäs-tarutbildningen genomförs i Skinnskatteberg. Jägmästarutbildningen före-

' Landshövdingen Gösta[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1983/84:131

3

kommer vid den skogsvetenskapliga fakultetens tre huvudsakliga förlägg­ningsorter, nämligen Umeå, Garpenberg och Uppsala. Efter ett inledande skol- och praktikskede förlagt till tre skogsbruksskolor i landet påbörjas jägmästarutbildningen i Garpenberg. Efter ett studieår i Garpenberg slutför huvuddelen av de studerande utbildningen i Umeå. Genom att nuvarande utbildningsplan getts olika inriktningar kommer de studerande som följer marknadsinriktningen dock att få sitt sista studieår föriagt till Uppsala.

Skogsteknikeratbkdning meddelas också av Stiftelsen Värmlands och Örebro läns skogsskola i Gammelkroppa (Gammelkroppa skogsskola).

Utredningen har bl. a. haft i uppdrag att studera alternativ till den nuva­rande uppdelningen på tre utbildningslinjer. Därvid har utredningen sär­skilt övervägt behovet av den meUannivå som skogsmästamtbildningen representerar. Utredningen har kommit till den slutsatsen att utbildningen väl fyller sin plats i det skogliga utbkdningssystemet. Därför föreslås att de nuvarande tre utbildningslinjerna behålls. Jag delar i likhet med de flesta remissinstanserna denna uppfattning.

Även i fråga om det framtida behovet av skogligt utbildad arbetskraft delar jag utredningens och flertalet remissinstansers bedömning. Jag räk­nar således med att det totala behovet kommer att öka något. Vad gäller fördelningen av antalet nybörjarplatser på resp. utbildningslinje talar allt för att skogsbrakets behov av personal inte kan tillgodoses på sikt såvida inte vissa förändringar görs. Bl. a. leder åldersfördelningen hos de i dag yrkesverksamma skogsteknikerna till att pensionsavgången blir mycket stor under de närmaste 15-20 åren. Utredningens analys visar atl utbild­ningen av skogstekniker behöver utökas. Jag föreslår mot bakgmnd härav att antalet nyböriarplatser ökas från 90 till 120 per år. För att kunna uppnå en erforderlig kompetenshöjning bör skogsteknikemtbkdningen såsom ut­redningen föreslagit förlängas med en termin till att omfatta sammanlagt fyra terminer (80 poäng). Därigenom kommer det att föreligga möjligheter att förstärka vissa inslag i utbildningen såsom arbetsledning och skogspro­duktionens gmnder.

Utredningen har framlagt vissa förslag till ändringar i de nuvarande behörighetskraven för skogsleknikeriinjen. Det är SLU:s styrelse som har att besluta om behörighetskraven. Som underlag för styrelsens övervägan­den om ändring av dessa krav bör kunna tjäna utredningens förslag och remissyttrandena däröver.

Om skogsteknikemtbkdningen förlängs i enlighet med vad jag nyss har förordat bör skogsmästamtbildningen i enlighet med utredningens och flertalet remissinstansers bedömning kunna förkortas med en termin till att omfatta sammanlagt två terminer (40 poäng). Skogsmästarlinjen bör, så­som utredningen förordat, i första hand ge en vidareutbildning för skogs­tekniker. För tillträde till linjen bör enligt min mening krävas genomgången skogsteknikerlinje eller motsvarande kunskaper. I den mån alla platser på linjen inte upptas av skogstekniker som söker vidareutbildning bör de

Prop. 1983/84:131

4

användas för utbildning i kombination med annan kvalificerad yrkesutbild­ning på högskolenivå. Jag tänker då främst på kombinationer med jord­bruksutbildning, sågverksutbildning och andra utbildningar som berör skoglig vidareförädling. Del ankommer på styrelsen för SLU att närmare utforma tillträdesreglerna till skogsmästarlinjen.

Genom förkortningen av skogsmästamtbildningen kommer utbildnings­resurser i form av t. ex, lokaler, lärare och undervisningsmaterial att frigö­ras i Skinnskatteberg. Dessa resurser bör användas för den utökning av skogsleknikeriinjen med de 30 nybörjarplatser som jag har förordat. En skogsteknikerutbildning bör alltså komma tkl stånd i Skinnskatteberg. Det innebär atl skogsteknikerutbildningen i Bispgården och Värnamo behålls med nuvarande omfattning. lag utgår från att skogsteknikerutbildning också fortsättningsvis meddelas vid Gammelkroppa skogsskola.

Vad jag nu har förordat i fråga om skogsleknikeriinjen bör gälla för de studerande som börjar sin utbildning efter den 30 juni 1984. Antagningen till den förlängda skogsteknikerutbildningen bör gälla dem som påbörjar sin utbildning efter den I januari 1985. Förkortningen av skogsmästarutbild-ningen bör genomföras fr. o. m. läsåret 1987/88.

Utredningen föreslår att jägmästamtbildningens nuvarande uppläggning och utformning i pincip behålls. Det innebär att jägmästarlinjen även i fortsättningen skall omfatta högst 200 poäng och att den första terminen skall vara en praktiktermin. På denna skall enligt utredningen följa ett års grundkurser i Garpenberg och ett års fortsatta gmndkurser i Umeå. Däref­ter följer kurser med olika inriktningar under två år. Utredningen förordar atl SLU skall närmare utreda om en skogsbiologisk utbildning bör införas. De flesta remissinstanserna anser att den nuvarande jägmästarutbild­ningen är väl anpassad till de arbetsuppgifter som jägmästare ställs inför och förordar därför i likhet med utredningen en oförändrad uppläggning av utbildningen. Behovet av en skogsbiologiskl inriktad utbildning ifrågasätts av några remissinstanser medan andra anser atl det finns behov av en gren med ytterligare fördjupad biologisk kunskap och finner det angeläget alt frågan närmare utreds.

För egen del vill jag anföra följande. Jag har tidigare i min anmälan till propositionen (1983/84:107) orn forskning framhåUit vikten av kunskaps­fördjupning rörande de grundläggande sambanden mellan olika processer i de biologiska systemen. Kunskaper om skogsproduktionens villkor, om råvarans kvalitet och utnyttjande och om skogens betydelse i ekosystemet är avgörande för en framgångsrik skogsproduktion. Genom att fördjupa kunskaperna kan en bättre förståelse uppnås för skogsnäringens biologis­ka, tekniska och ekonomiska möjligheter och begränsningar. Sett mot denna bakgmnd bör frågan om en skogsbiologisk fördjupning av utbild­ningen prövas ytterligare. Enligt gällande bestämmelser ankommer det på styrelsen för SLU att närmare besluta om utbildningens huvudsakliga innehåll och uppläggning.

Prop. 1983/84:131

5

Skogsutbildningarna har tidigare i huvudsak varit koncentrerade till frågor som rör produktionen av råvara för skogsindustrin. Det senaste decenniets utveckling visar emellertid att kunskaperom produktutveckling och kvalitetsfrågor, tekniska system och ekonomisk organisation är viktiga och att dessa kunskaper måsle omfatta alla led i näringen: råvaruproduk­tion, industriell förädling, lagring, distribution och användning. I den nu gällande utbildningsplanen har detta beaktats genom en utbildningsinrikt­ning mot marknadsfrågor. Denna inriktning har vidgat jägmästarnas ar­betsmarknad till vissa för skogsnäringen och samhället betydelsefulla nya områden.

Utredningen har förordat att det avslutande årets utbildning inom mark­nadsinriktningen flyttas från Uppsala. För en lokalisering till Umeå talar enligt utredningen att en önskvärd samordning blir möjlig med övriga inriktningar.

Skogsbrukets företrädare tillstyrker utredningens förslag. Sågverkens råvaruförening och sågverksindustrins kommitté för utbildning och teknisk utveckling anser däremot att utbildningen även i fortsättningen bör vara knuten till institutionen för virkeslära i Uppsala. Enligt dessa är del nöd­vändigt med en fortsatt bred satsning på utbildning och forskning inom områdena produktutveckling och marknadsföring av svenska träpro­dukter.

Enligt SLU har det avslutande årets utbildning en naturlig förankring i institutionen för virkeslära i Uppsala eftersom tyngdpunkten i undervis­ningen ligger inom detta ämnesområde. En bidragande orsak till den höga kvaliteten anser SLU vara den omfattande externa medverkan som möj­liggjorts genom atl förelag och branschorganisationer i den egna och an­gränsande regioner har visat ell starkt intresse för utbildningen. Av SLU:s remissyttrande framgår alt den skogsvetenskapliga fakultetens kollegie­nämnd enhälligt har motsatt sig atl utbildningen flyttas från Uppsala.

För egen del anser jag övervägande skäl talar för att det avslutande årets utbildning inom marknadsinriktningen sker i Uppsala. Det ankommer som jag tidigare nämnt på styrelsen för SLU atl närmare besluta om utbildning­ens huvudsakliga innehåll och uppläggning och därvid även ange bl. a. hur den närmare skall organiseras.

I detla sammanhang vill jag något beröra vissa frågor om ämnena skogs­teknik och virkeslära. Institutionen för skogsteknik är i sin helhet lokali­serad till Garpenberg och institutionen för virkeslära till Uppsala. I olika sammanhang har framhållits att lärarrepresenlalionen i dessa ämnen är underdimensionerad i Umeå. SLU har tidigare föreslagit en förstärkning av lärarkapaciteten inom de nämnda områdena i Umeå. SLU framhöll då att ämnena virkeslära och skogsteknik i undervisningssammanhang skulle kunna bilda en enhet och benämnas skogsleknologi. Även utredningen har föreslagit en förstärkning av ämnena skogsteknik och virkeslära i Umeå. Jag anser för egen del alt en sådan förstärkning är angelägen. Jag avser 

ti    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 131

Prop. 1983/84:131

6

därför att återkomma lik regeringen med förslag om att en tjänst som universitetslektor i skogsteknologi inrättas med placering i Umeå. Något meddtillskott för detta ändamål behövs inte.

3   Vissa anslagsfrågor

I min anmälan till prop. 1983/84:107 om forskning har jag under anslaget Sveriges lantbruksuniversitet: Förvaltningskostnader räknat 1700000kr. för den förstärkning av den skogliga utbkdningen somjag har förordat i del föregående. Jag har därvid räknat 1370000 kr. för en förlängning och utvidgning av skogsleknikeriinjen. För ändamålet kan även utnyttjas de resurser som frigörs från skogsmästarlinjen vid ett genomförande av mitt förslag i det föregående.

För att säkerställa en skogsteknikerutbildning vid Gammelkroppa skogsskola i minst nuvarande omfattning har jag dessutom räknat en ökning av skolans statsbidrag med 150000 kr. För förstärkning av utbild­ningsresurserna i Umeå har jag räknat 180000 kr.

4   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemstäker jag att regeringen dels föreslår riksdagen all

1.      godkänna den av mig förordade ökningen av antalet studerande

på skogsleknikeriinjen,

2.      godkänna den av mig förordade lokaliseringen av skogstekniker­

utbildningen,

dels bereder riksdagen tklfäke att ta del av vad jag i övrigt har anfört om den högre skogliga utbildningen.

5   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de åtgärder och det ändamål, som föredraganden har hemställt om.

Prop. 1983/84:131

7

BUaga 1

Sammanfattning av betänkandet (Ds Jo 1983:6) Högre skoglig utbildning

SAMMANFATTNING

Skogsutbildnlngsutredningens uppgift har varit att pr

ö

va och avge f

ö

rslag om den eftergymnasiala skogllga utbildningen. I eftergymnasial skoglig utbildning ing

ä

r f.n. skogstekniker-, skogsm

ä

star- och j

ä

gm

ä

starlinjerna vid Sveriges lantbruks­universitet.

F

ö

r skogsbrukets behov har sedan mycket l

ä

nge utbildats skogstekniker, skogsm

ä

stare och j

ä

gm

ä

stare. Utredningen har pr

ö

vat behovet av resp. kategori samt analyserat utbildnings­m

å

l, utbildningens inneh

å

ll och uppl

ä

ggning m.m. samt arbetsmarknaden f

ö

r de skogligt utbildade.

Skogsbruket har behov av arbetsledare-planl

ä

ggare-rSdgivare med en kompetens som n

ä

rmast svarar mot skogsteknikerutbild­ningen men har ocksS behov av personal med l

ä

ngre h

ö

gskole­utbildning vilket d

ä

 n

ä

rmast svarar mot j

ä

gm

ä

starutbild­ningen. Befattningar direkt avpassade f

ö

r skogsm

ä

stare finns inte i sanina utstr

ä

ckning men skogsm

ä

starna har v

ä

l f

ö

rsvarat sin plats p

å

 arbetsmarknaden. Skogsm

ä

starna har ocks

å

 i st

ö

rre utstr

ä

ckning 

ä

n 

ö

vriga kategorier s

ö

kt sig till mera specialiserade befattningar 1 gr

ä

nsomr

å

det till skogsbruket.

Storskogsbruket har under 1970-talet och hittills under 1980-talet v

ä

sentligt minskat antalet befattningar f

ö

r skogligt utbildad personal. 

Ä

ven f

ö

r de n

ä

rmaste tio 

å

ren ber

ä

knas en fortsatt minskning av personalbehovet. F

ö

r sk

ö

tseln av det enskilda skogsbruket 

ä

r det troligt att det beh

ö

vs en viss 

ö

kning av skogligt utbildad personal. Om hela det enskilda skogsbruket skall sk

ö

tas p

å

 ett s

ä

tt som 

ä

r 

ö

nskv

ä

rt ur sam­h

ä

llets synpunkt finns det ett 

ö

kat behov av skoglig service.

Prop. 1983/84:131

8

Till detta kommer skogsv

å

rdsstyrelsernas behov av personal f

ö

r lagtnisyn, r

å

dgivning och 

ö

versiktlig planering.

Den skogliga forskningen har genomg

å

tt en mycket stark volym­expansion sedan mitten av 1970-talet. Det 

ä

r sannolikt att denna 

ä

ven fram

ö

ver konmer att ha ett stort nyrekryterings­behov. Ett annat omr

å

de som varit mycket expansivt f

ö

r skog­ligt utbildad personal 

ä

r utlandsverksamhet. Utredningen bed

ö

mer att det finns ett fortsatt expansionsutrymme utom­lands f

ö

r i Sverige skogligt utbildade personer.

Den sammanfattande bed

ö

mningen 

ä

r att inom det egentliga skogsbruket finns det ett n

å

got minskat eller m

ö

jligen of

ö

r­

ä

ndrat behov av skogligt utbildad personal. F

ö

r utbildning, forskning och utlandsverksamhet finns ett 

ö

kat personalbehov. F

ö

r de skogliga gr

ä

nsomr

å

dena

ä

r behovet mera sv

å

rangett men det kan antas vara ungef

ä

r of

ö

r

ä

ndrat men med en annan f

ö

r­delning j

ä

mf

ö

rt med dagens l

ä

ge. Totalbehovet skulle d

ä

rmed peka p

å

 n

å

gon

ö

kning.

Med nuvarande utbildningskapacitet finns det ungef

ä

r lika m

å

nga skogligt utbildade personer 

å

r 2000 som idag. Antalet skogstekniker, skogsm

ä

stare och j

ä

gm

ä

stare sammantaget 1 yrkesverksam 

å

lder uppg

å

r till ca 5 600. Om den nuvarande utbildningskapaciteten bibeh

å

lles 

ä

r dock f

ö

rdelningen mellan de olika kategorierna v

ä

sentligt f

ö

rskjuten Sr 2000. Nuva­rande kader av skogstekniker om ca 3 450 minskar till ca 2 870. Antalet skogsm

ä

stare 

ö

kar fr

å

n ca 875 till ca 1 250 och antalet j

ä

gm

ä

stare fr

å

n knappt 1 300 till drygt 1 600.

Den f

ö

rdelning mellan de tre utbildningskategorierna som blir effekten om nuvarande utbildningsdimensionering bibeh

å

lles svarar inte mot skogsbrukets behov av f

ö

rdelning mellan de tre kategorierna. Utredningen f

ö

resl

å

r d

ä

rf

ö

r att utbild­ningen av skogstekniker 

ö

kas med 30 per 

å

r. Ut

ö

kningen f

ö

re­sl

å

s ske genom att en skogsteknikerutbildning f

ö

rl

ä

ggs till Skinnskatteberg.

Prop. 1983/84:131

9

Utredningen har pr

ö

vat lokaliseringen av den skogliga efter­gymnasiala utbildningen. P

å

 de tre lokaliseringsorterna Uppsala, Ume

å

och Garpenberg har det gjorts mycket stora investeringar f

ö

r skogsfakultetens r

ä

kning. J

ä

mf

ö

rt med riks­dagens ursprungliga beslut i samband med omlokaliseringen av

skogsh

ö

gskolan har det skett en p

å

tagligt st

ö

rre utbyggnad i Uppsala och en mindre i UmeS. Successiva beslut inom fakul­tet, styrelse, regering och riksdag har lett till detta re­sultat. Externa forskningsmedel har i betydande grad lokali­serats till Uppsala.

I lantbruksuniversitetets l

å

ngsiktsplan 1981 uttalas att p

å 

sikt och vid behov av investeringar b

ö

r 

ö

verv

ä

gas att flytta skogsm

ä

starutbildningen i Skinnskatteberg till Garpenberg. Sett ur lantbruksuniversitetets synpunkt kan det finnas vissa kostnads- och undervisningsf

ö

rdelar att vinna p

å

 en lokalise­ring av skogsm

ä

starskolan till Garpenberg men utredningen finner att dessa f

ö

rdelar inte uppv

ä

gs av de lokaliserings-politiska och samh

ä

llsekonomiska konsekvenserna av en ned­l

ä

ggning av lantbruksuniversitetets verksamhet i Skinnskatte­berg. Utredningen har d

ä

rf

ö

r funnit starka sk

ä

l f

ö

r en fort­satt verksamhet i Skinnskatteberg och f

ö

resl

å

r en ut

ö

kning av verksamheten p

å

 n

ä

mnda ort.

Skogsteknikerutbildning sker f.n. i V

ä

rnamo, Bispg

å

rden och vid Gammelkroppa skogsskola. Den senare drivs av en s

ä

rskild stiftelse. Utredningen f

ö

resl

å

r att skogsteknikerutbildningen bibeh

å

lles p

å

 dessa tre orter och som ovan n

ä

mnts ut

ö

kas med en utbildning i Skinnskatteberg.

Skogsteknikerutbildningen som omfattar tre terminer (60 po

ä

ng) syftar till att s

å

 f

ö

rbereda de studerande f

ö

r sin yrkesverksamhet att de efter introduktion skall kunna ansvara f

ö

r arbetsledar-, planl

ä

ggnings- och r

å

dgivningsuppgifter inom skogsbruket. Dessa huvuduppgifter b

ö

r 

ä

ven framgent ligga till grund f

ö

r skogsteknikerutbildningen.

Prop. 1983/84:131

10

Utredningen har funnit att den nuvarande utbildningens om­fattning och l

ä

ngd inte r

ä

cker till f

ö

r att ge de uppsatta utbildningsm

å

len 

ö

nskat inneh

å

ll. D

ä

rf

ö

r f

ö

resl

å

s att skogs­teknikerutbildningen f

ö

rl

ä

ngs med en termin f

ö

r att ge ut­rymme f

ö

r en allm

ä

n kompetensh

ö

jning med koncentratlon p

å 

skogsproduktionens grunder och arbetsledning.

De som antas till skogsteknikerutbildningen anses ha otill­r

ä

ckliga kunskaper 1 matematik. Av denna anledning f

ö

resl

å

s att f

ö

rutom allm

ä

n beh

ö

righet f

ö

r h

ö

gskoleutbildning inf

ö

rs krav p

å

 s

ä

rskild beh

ö

righet i matematik omfattande tv

å

å

rs­kurser i gymnasieskolan.

Den genomsnittliga examens

å

ldern f

ö

r en skogstekniker 

ä

r nu n

ä

rmare 30 

å

r. Medel

å

ldern har 

ö

kat v

ä

sentligt under senare 

å

r. Det 

ä

r enligt utredningens uppfattning angel

ä

get att s

ä

nka intagnings

å

ldern f

ö

r studerande p

å

 skogsteknikerlinjen. En v

ä

g f

ö

r att n

å

 detta m

å

l 

ä

r att kravet p

ä

 f

ö

rpraktik ersattes med av lantbruksuniversitetet ordnad praktik, f

ö

r antagna studerande som saknar s

å

dan. Detta b

ö

r leda till att studiebeg

å

vningar snabbare koinner in p

ä

 skogsteknikerlinjen och d

ä

rmed att antagnings

å

ldern s

ä

nks samtidigt som f

ö

r­farandet underl

ä

ttar f

ö

r kvinnor att bli antagna till skogs­teknikerutbildningen, eftersom kvinnor i m

ä

nga fall har sv

å

rt att skaffa n

ö

dv

ä

ndig praktik.

Skogsm

ä

starlinjen f

ö

resl

å

s bli en p

ä

byggnadslinje enligt h

ö

gskolef

ö

rordningen f

ö

r i f

ö

rsta hand skogstekniker men 

ä

ven f

ö

r vissa kombinationsutbildningar d

ä

r en annan yrkesutbild­ning tillsammans med skogsm

ä

starutbildningen ger en l

ä

mplig kombination. Utredningen f

ö

resl

å

r d

ä

rf

ö

r att till skogs­m

ä

starlinjen antas

a)

de som genomg

å

tt skogsteknikerutbildning

b)

de som ut

ö

ver tv

åå

rig gymnasieutbildning har minst tv

å­å

rig eftergymnasial utbildning eller ut

ö

ver tre

å

rig gymnasie-

Prop. 1983/84:131

11

utbildning har minst ett

å

rig eftergymnasial utbildning som vid kombination med skogsm

ä

starutbildning ger en l

ä

mplig yrkesinriktning.

F

ö

r dem som antas till skogsm

ä

starlinje utan skogstekniker­utbildning f

ö

resl

ä

s en s

ä

rskild preparandkurs inom skogs­m

ä

starlinjen. Denna preparandkurs inneh

å

ller s

å

v

ä

l praktik som skolutbildning i skogligt grundl

ä

ggande

ä

mnen.

Skolskeden och praktik varvas och praktiken styrs fr

å

n skogs­m

ä

starskolan. Den f

ö

r skogsm

ä

starlinjen n

ö

dv

ä

ndiga praktiken ing

å

r d

ä

rmed i linjen.

Det

ä

r enligt utredningens uppfattning angel

ä

get att skogs-m

ä

starlinjens karakt

ä

r av p

ä

byggnadslinje f

ö

r i f

ö

rsta hand skogstekniker bibeh

å

lles. D

ä

rf

ö

r b

ö

r andelen skogstekniker p

ä 

linjen vara ca tv

å

 tredjedelar av de 

å

rligen antagna. Detta g

ö

r att antalet studerande som antas till linjen kan beh

ö

va h

å

llas n

å

got flexibelt.

Som tidigare n

ä

mnts f

ö

resl

å

s skogsteknikerutbildningen f

ö

r­l

ä

ngas till fyra terminer. Med den f

ö

reslagna f

ö

rl

ä

ngningen av skogsteknikerutbildningen b

ö

r skogsm

ä

starlinjen kunna begr

ä

nsas till tv

ä

 terminer och utredningen l

ä

mnar f

ö

rslag om detta.

Betr

ä

ffande j

ä

gm

ä

starutbildningen har en v

ä

sentlig princip­fr

å

ga varit att ta st

ä

llning till om j

ä

gm

ä

starutbildningen skall ges en mera teoretiskt grundl

ä

ggande naturvetenskaplig inriktning dvs. om de grundl

ä

ggande naturvetenskapliga 

ä

mnena skall ges st

ö

rre utrymne p

å

 bekostnad av de till

ä

mpade skog­liga. En annan viktig fr

ä

ga har varit om specialisering och linjeuppdelning skall ske tidigare 1 utbildningen och even­tuellt fr

å

n b

ö

rjan.

F

ö

r flertalet av de uppgifter som j

ä

gm

ä

starna st

ä

lls inf

ö

r f

ö

refaller den nuvarande j

ä

gm

ä

starutbildningen vara en bra

Prop. 1983/84:131

12

utbildning. Arbetsgivarna efterfr

å

gar en j

ä

gm

ä

stare med i huvudsak nuvarande inriktning och utredningen f

ö

resl

å

r d

ä

rf

ö

r att den nuvarande j

ä

gm

ä

starutbildningen i princip bibeh

å

lles till sin uppl

ä

ggning och utformning. Detta inneb

ä

r att j

ä

g­m

ä

starutbildningen 

ä

ven forts

ä

ttningsvis omfattar fyra och ett halvt Sr (190 po

ä

ng) d

ä

r den f

ö

rsta terminen 

ä

r en prak­ti ktermin varp

å

 f

ö

ljer ett Srs grundkurser i Garpenberg och ett Srs grundkurser 1 Ume

å

. D

ä

refter l

ä

ses p

å

byggnadskurser under tv

å

å

r inom endera av tre samplanerade studieinrikt­ningar (naturresurs, f

ö

rvaltning eller marknad) eller l

ä

ses en med vissa begr

ä

nsningar fritt vald kurskombination.

P

å

byggnadskurserna l

ä

ses i Ume

å

. F

ö

r n

ä

rvarande l

ä

ses dock sista 

å

rets kurser inom marknadsinriktningen 1 Uppsala. Utredningen f

ö

resl

å

r att 

ä

ven sista Srets utbildning inom marknadsinriktningen l

ä

ses i Ume

å

. D

ä

rigenom blir det m

ö

jligt med en 

ö

nskv

ä

rd samordning mellan f

ö

rvaltnings- och marknads­inriktningarna i enlighet med studenternas och arbetsmark­nadens 

ö

nskem

å

l. Dessutom m

ö

jligg

ö

rs genom detta arrangemang en f

ö

rst

ä

rkning inom 

ä

mnena skogsteknik och virkesl

ä

ra 1 Ume

å

.

Det finns ett intresse f

ö

r att l

ä

sa vissa kurser inom j

ä

g­m

ä

starlinjen som vidareutbildning f

ö

r skogstekniker, skogs­m

ä

stare och 

ä

ldre j

ä

gm

ä

stare. Utredningen anser det angel

ä

get att m

ö

jligheten att anv

ä

nda j

ä

gm

ä

starl1njens kurser som en­staka kurser utnyttjas. S

ä

rskilda vidareutbildningskurser 

ä

r ocks

å

 en viktig uppgift f

ö

r lantbruksuniversitetet.

Den nuvarande j

ä

gm

ä

starutbildningen ger inte en i alla av­seenden l

ä

mplig utbildning f

ö

r mera forskarbetonade uppgifter inom de skogliga discipliner som ligger n

ä

ra grundl

ä

ggande naturvetenskapliga 

ä

mnen. F

ö

r att f

å

 en f

ö

rb

ä

ttring till st

å

nd har tv

å

huvudalternativ diskuterats. Det ena inneb

ä

r att inom den nuvarande naturresursinriktningen inom j

ä

g­m

ä

starutbildningen tillskapa kurser f

ö

r att d

ä

rigenom g

ö

ra j

ä

gm

ä

stare med denna inrikl-,ning mera l

ä

mpade f

ö

r de aktuella

Prop. 1983/84:131

13

uppgifterna. Det andra alternativet som har diskuterats inne­b

ä

r att en s

ä

rskild utbildning tillskapas.

En till

ä

mpad biologisk utbildning enligt den senare modellen fyller ett behov inte enbart inom skogsbruket utan 

ä

ven inom angr

ä

nsande n

ä

ringar s

å

som jordbruk och tr

ä

dg

å

rdsn

ä

ring. Utredningen f

ö

rordar att lantbruksuniversitetet n

ä

rmare ut­reder och pr

ö

var en s

å

dan skogsbiologisk utbildning.

Ä

ven om en s

å

dan skogsbiologisk utbildning Inr

ä

ttas tar det minst sex 

å

r innan den ger utslag p

å

 arbetsmarknaden. Det 

ä

r

ö

nskv

ä

rt att rekryteringen tidigare 

ä

n s

ä

 f

ö

rb

ä

ttras till de biologiskt grundl

ä

ggande institutionerna vid skogsveten­skapliga fakulteten. En v

ä

sentlig f

ö

rb

ä

ttring 1 den s

ö

kta kompetensen uppn

å

s genom forskarf

ö

rberedande kurser inom naturresursinriktningens sista termin. Utredningen finner s

å

dana kurser angel

ä

gna och noterar att linjen

ä

mnden nyligen beslutat om en s

å

dan kurs efter f

ö

rslag fr

å

n f

ö

retr

ä

dare f

ö

r de biologiska 

ä

mnena i Ume

å

. Det 

ä

r 

ö

nskv

ä

rt att liknande kurser koinner till st

å

nd 1 Uppsala med den 

ä

mnesprofil som d

ä

r 

ä

r speciellt representerad.

J

ä

gm

ä

starl injens sista termin erbjuder stora m

ö

jligheter att l

ä

gga in nya 

ä

mnesomr

å

den och d

ä

 specielVt till

ä

mpade s

å

dana som ger en viss specialisering. Utredningen anser att vissa kurser kan g

ö

ras kombinerade att ing

å

 i j

ä

gm

ä

starlinjens sista termin och som vidareutbildningskurser f

ö

r skogstek­niker skogsm

ä

stare och yrkesverksanma j

ä

gm

ä

stare. Ett ange­l

ä

get s

å

dant avsnitt 

ä

r inhemsk energi d

ä

r utredningen be­d

ö

mer att det vore l

ä

mpligt att anordna en kurs omfattande 15-20 po

ä

ng l

ä

mpligen f

ö

rlagd till Garpenberg. Kursen skulle kunna utnyttjas 

ä

ven av andra 

ä

n de n

ä

mnda kategorierna.

Datatekniken

ä

r ett omr

å

de som utvecklas mycket snabbt och det 

ä

r n

ö

dv

ä

ndigt att de skogliga utbildningarna anpassas till detta. Inom detta omr

å

de b

ö

r det finnas goda samord­ningsm

ö

jligheter mellan lantbruksvetenskapliga och skogs-

t2    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 131

Prop. 1983/84:131

14

vetenskapliga fakulteterna och d

ä

rf

ö

r f

ö

resl

å

s att utbild­ningsutbudet och kompetensen samordnas mellan fakulteterna.

Av hela skogstj

ä

nstemannak

å

ren om ca 5 600 personer 

ä

r 54 kvinnor. T.o.m. 

å

r 1983 har utbildats 31 kvinnliga j

ä

gm

ä

s­tare, 8 kvinnliga skogsm

ä

stare och 19 kvinnliga skogstek­niker. Av de kvinnliga skogsteknikerna har tv

å

vidareutbildat sig till skogsm

ä

stare och tv

ä

 till j

ä

gm

ä

stare.

Det

ä

r angel

ä

get att fler kvinnor s

ö

ker sig till de skogliga utbildningarna och utredningens f

ö

rslag att praktiken skall ing

å

 1 utbildningslinjerna b

ö

r vara en hj

ä

lp i detta av­seende. Kvinnor har sv

å

rt att skaffa n

ö

dv

ä

ndig praktik och d

å

speciellt avverkningspraktik. Att f

å

 fler kvinnor till de skogliga utbildningarna 

ä

r i 

ö

vrigt n

ä

rmast fr

ä

ga om en attitydf

ö

r

ä

ndring som b

ö

r konma redan i yrkesorientering och information i grundskolan och i gymnasieskolan.

Utredningens f

ö

rslag r

ö

rande j

ä

gm

ä

starutbildningen b

ö

r inne­b

ä

ra n

å

got l

ä

gre kostnader. En med en termin f

ö

rl

ä

ngd skogs­teknikerutbildning vid de befintliga skogsinstituten har kostnadsber

ä

knats till drygt 900 000 kr. per 

å

r. Den f

ö

re­slagna f

ö

r

ä

ndringen i Skinnskatteberg med skogstekniker­utbildning med ett 

å

rligt intag av 30 elever och f

ö

rkortning av skogsm

ä

starutbildningen har ber

ä

knats medf

ö

ra en kostnads­

ö

kning om ca '800 000-kr. per 

å

r. Den totala kostnads

ö

kningen av utredningens f

ö

rslag h

å

ller sig d

ä

rf

ö

r i storleksordningen 1,7 milj. kr.

Utredningen har noterat att statens totala st

ö

d till skogs­n

ä

ringen uppg

å

r till 

ö

ver 500 milj. kr. inkl. skogsv

å

rds­avgiftsmedel. Det vore enligt utredningens bed

ö

mning en d

å

lig prioritering att st

ä

lla dessa medel till skogsbrukets f

ö

r­fogande utan att tillse att den personalkategori som st

å

r n

ä

rmast den direkta sk

ö

tseln av skogen f

å

r en f

ö

rb

ä

ttrad utbildning f

ö

r att kunna fullg

ö

ra sina viktiga arbetsupp­gifter, tillgodog

ö

ra sig den framtida utvecklingen och till-

Prop. 1983/84:131

15

l

ä

mpa forskningens framsteg. En f

ö

rb

ä

ttrad utbildning f

ö

r denna personalkategori 

ä

r n

ö

dv

ä

ndig enligt samst

ä

mmiga be­d

ö

mningar fr

å

n skogsn

ä

ringens f

ö

retr

ä

dare och skogstekniker­nas fackliga organisationer.

Sveriges lantbruksuniversitet har budget

å

ret 1983/84 en om­slutning 

ö

ver 700 milj. kr. varav 

ö

ver 500 milj. kr. utg

ö

r anslag 

ö

ver statsbudgeten. Den skogsvetenskapliga fakulteten har en omslutning p

å

 n

ä

ra 150 milj. kr. Endast 12,5 procent h

ä

rav g

å

r till utbildning. Ingen annan universitetsfakultet anv

ä

nder en s

å

 liten andel av sina anslag till utbildnings­

ä

ndam

å

l .

Utredningen anser att den f

ö

rb

ä

ttring av den skogliga utbild­ningen, som utredningens f

ö

rslag inneb

ä

r, m

å

ste ses som en del i statens satsning p

ä

 skogsn

ä

ringen. Den niycket begr

ä

n­sade kostnads

ö

kning som f

ö

rslaget ineb

ä

r b

ö

r d

ä

rf

ö

r kunna finansieras genom omprioritering inom 1 f

ö

rsta hand statens totala st

ö

d till skogsbruket men till en viss del inom lant­bruksuniversitetets nuvarande budgetram.

Prop. 1983/84:131

16

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttrandena över skogsutbildnlngsutred­ningens betänkande (Ds Jo 1983:6) Högre skoglig utbildning

1 Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över belänkandet avgetts av universitets- och högskoleämbetet, skolöverstyrelsen, domänverket, Sveriges lantbmksuni­versitet (SLU), Skinnskaltebergs kommun, Ragunda kommun. Lantbru­karnas riksförbund (LRF), Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Centralorganisationen SACO/SR, Landsorganisationen i Sverige (LO), Sveriges arbetsledareförbund. Skogs- och lantarbetsgivareförbundet, Skogsindustriernas samarbetsutskott (SISU), Sveriges skogsägareför­eningars riksförbund (SSR), Sågverkens råvamförening. Sågverksindu­strins kommitté för utbildning och teknisk utveckling, skogshögskolans studentkår, skogsmästarskolans elevkår, norra skoginstitutets elevkår, stiftelsen Värmlands och Örebro läns skogsskola.

Universitets- och högskoleämbetet har bifogat yttranden från regionsty­relsen i Umeå högskoleregion, högskolan i Karlstad och Umeå univershet.

Yttranden har dessutom kommit in från Kungl. tekniska högskolan, länsstyrelsen i Västmanlands län, Agrifack-Skog och från enskilda perso-

2 Allmänna och sammanfattande synpunkter

2.1

Universitets- och högskoleämbetet: Skogsbiologisk utbildning. De stu­derandes efterfrågan på biologiutbildning är f. n. stor och biologlinjen starkt översökt. Arbetsmarknaden är däremot dålig. En ytterligare för­stärkning av det totala utbudet av biologiutbildning på grundnivå vore olycklig. Det är därför viktigt att arbetsgruppen får en sådan sammansätt­ning att hela det biologiska gmndutbildningsområdet blir representerat och all man ingående analyserar befintliga utbildningar och möjligheterna tkl samordning med dessa.

2.2

Regionstyrelsen i Umeå högskoleregion: Allmänt. Regionslyrdsen vill inledningsvis framhålla att utredningen på ett förtjänstfullt sätt beskrivit de organisatoriska och ekonomiska fömtsättningarna för högre skoglig utbild­ning. Vidare lämnas en värdefull kort historik över de skogliga utbildning­arnas utveckhng.    Även om omlokaliseringen av skogshögskolan

redan nu innebär en viktig komplettering och fördjupning av den högre utbildningen och forskningen i Umeå högskoleregion ser regionstyrelsen det som mycket angeläget att satsningen på enheten i Umeå fullföljs och

fördjupas.--- En förstärkning av skogshögskolans resurser i Umeå

skulle bl. a. skapa bättre förutsättningar för ett fmktbarl samarbete över ämnes-, fakultets- och universitetsgränserna inom ramen för nystartade Centrum för regionalvelenskaplig forskning i Umeå högskoleregion (CERUM).

En genomgång av belänkandet visar att det på olika nivåer finns behov

av samordning och samarbete mellan de universitets/högskoleorganisa­

tioner som organiseras under jordbruksdepartementet resp. utbildningsde­

partementet. - 

Prop. 1983/84:131

17

Regionstyrelsen anser att utredningen inte tillräckligt uppmärksammat

betydelsen av att utrymme skapas för insatser inom fortbildning och vida­

reutbildning. I en situation då näringslivet och samhället i övrigt genomgår

stora förändringar och omstruktureringar inte minst på grund av teknikut­

vecklingen framstår behovet att vidareutbilda de människor som finns i

arbetskraften som mycket angelägen. Sett ur näringslivets möjligheter atl i

ett kortare perspektiv förstärka sin konkurrenskraft intar kompetenshöj­

ning av redan yrkesverksamma en strategisk ställning.     Utökade

insatser inom fortbildning och vidareutbildning inom Lantbruksuniverske-

tets ram bör samordnas med närliggande utbildningsutbud inom övrig

högskoleutbildning.- 

Jägmästarlinjen--- Regionstyrelsen som tillstyrker utredningens

förslag anser alt det finns goda möjligheter till bl. a. lärarsamverkan med ekonomlinjen vid universitetet i Umeå.

Marknadsföring utgör således en av de inriktningar som finns på den nyligen reformerade ekonomknjen vid universitetet. För skogshögskolan i Umeå föreslås också en förstärkning av resurserna för ämnena virkeslära och skogsteknik. Regionstyrelsen tklstyrker även detta förslag, men ifrå­gasätter om del inle finns skäl till ytterligare förstärkning av nämnda och närliggande områden. En sådan förstärkning skulle både vara av värde för utbildningen och göra skogshögskolan i Umeå bättre rustad att delta i samordnade FoU-insalser för regional utveckling.

Skogsbiologisk utbildning.- Med hänsyn till den anknytning som

finns till biologlinjen anser regionstyrelsen att ett eventuellt utredningsar­bete bör utföras i samverkan mellan UHÄ-området och Lantbmksuniver-sitetet. I annat fall finns det risk för att i stort parallella utbildningar kommer att byggas upp inom Lantbruksuniversitetet och övriga universi­tet. Regionstyrelsen vill också framhålla att biologlinjen vid universitetet i Umeå har ett fördjupningsalternativ som i huvudsak överensstämmer med den i utredningen efterfrågade utbildningen. Denna utbildning skulle kunna kompletteras med ytterligare kurser med skoglig inriktning. I detta sam­manhang kan också noteras att Skogshögskolans lokalisering tkl universi­tetsområdet i Umeå underlättar samverkan mellan Skogshögskolan och de biologiska ämnena vid universitetet. Skulle det efter utredningsarbetet visa sig finnas behov av en tillämpad biologisk utbildning inom Lantbruksuni­versitetet bör vid bestämning av lokalisering och dimensionering hänsyn tas till framtida samordningsmöjligheter över departementsgränserna.

2.3 Skolöverstyrelsen: Allmänt.      Inledningsvis vill SÖ framföra atl

gymnasieskolans behov av skoglig utbildad personal borde ha belysts tydligare av utredningen. SÖ vik framhålla atl det från många håk fram­förts synpunkter som tyder på brister i det transportmaskintekniska kun­nandet hos utbkdade från högskolans olika nivåer. För undervisningen på gymnasieskolan får detta ogynnsamma konsekvenser. Delta bör beaktas av berörda linjenämnder. Det är också viktigt att tillgodose behovet av nya kunskaper som t. ex. inom dator- och energiområdena.

SÖ konstaterar atl utredningen inte närmare analyserat den vetenskapli­ga och tekniska utveckkngens betydelse för inriktningen av utbildningen.

---- SÖ tikstyrker att de tre nivåerna bibehåks. SÖ vik dock framhålla

att skogstekniker, utbildade enligt utredningens förslag, tenderar att få mer

begränsad erfarenhetsbakgrund vilket kan minska den nyutexaminerade

skogsteknikerns kompetens som lärare.     Väsentligt är dock att kom­

petensen hålls på ett sådant plan att rekryteringen till lärartjänster inte

Prop. 1983/84:131

18

försämras.--- SÖ bedömer all behovet av lärare med skoglig utbild­

ning kommer atl vara oförändrat under den närmaste framtiden.  

Skogsteknikerlinjen. SÖ stöder utredningens förslag atl krav på särskild behörighet i matematik för tillträde till skogsleknikeriinjen bör eftersträvas och anser att delta bör lösas inom den tvååriga skogsbrukslinjens ram. Utredningen har emekertid inte tillräckligt utrett förutsättningarna och konsekvenserna härav.

SÖ anser att införandet av sådant krav på särskild behörighet i matema­

tik innebär att man inte längre, utan extraordinära ansträngningar/lösning­

ar, inom ramen för skogsbmkslinjen kan skaffa sig såväl allmän som

särskild behörighet.- 

SÖ ser positivt på förslaget att Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) skall ordna praklikplalser för de antagna och delar utredningens uppfattning att en sådan ordning kan komma att underlätta för kvinnor att vinna inträde tkl utbildningen.

Skogsmästarlinjen. SÖ ställer sig positiv till utredningens förslag att även andra grupper än skogstekniker skall kunna beredas tillfälle att ut­nyttja skogsmästarutbkdningen som vidareutbildning. Behovet av perso­nal med kombinationsutbildning är i ökande, inte minst inom jordbruks-och skogsbrukssektorn. SÖ finner dock all utredningens förslag tkl möjliga ingångar för studerande med olika utbkdningsbakgmnd inte är läckande. SÖ anser därför att det bör uppdras åt SLU att avgöra hur behörigheten skall utformas.

I konsekvens härmed bör även frågan om skogsmästarlinjen skall defini­eras som en allmän utbkdningshnje eker påbyggnadslinje lämnas öppen. SÖ anser även att dessa frågor kan ha betydelse för skogsmästarutbild-ningens innehåll och längd. SÖ delar inte utredningens förslag om att en föriängning av skogsleknikeriinjen skulle kunna ifrågasätta skogsmästar­linjen.

2.4 Lantbruksstyrelsen: Allmänt. Lantbruksstyrelsen har bedömt utred­ningens förslag dels med hänsyn tik hur förslagen kan tänkas komma att påverka det enskilda skogsbruket och speciellt det kombinerade jord- och skogsbruket, dels med tanke på lantbruksstyrdsens roll som arbetsgivare för skogligt utbildad personal.

Skogsteknikerlinjen.- Möjligheter tik ett allt intensivare skogsbruk

föreligger framgent samtidigt som allt färre skogsägare inte är direkt invol­verade i produktionen. I en sådan situation borde en förbättrad rådgivning i skogsproduktion vara av stort värde. Del framgår dock inte klart av belänkandet om kompetenshöjning också innebär bättre kunskaper i före­lagsekonomi. Atl en rådgivare har god uppfattning om de ekonomiska konsekvenserna av de produktionstekniska råd om skogsproduktion som ges kommer säkerligen att skapa ett gott förtroende mekan rådgivningsor­ganisationen och den enskilde markägaren, vilket är gmnden för fram­gångsrik rådgivning. Därtill torde behovet av en renodlad skogsekonomisk rådgivning bli allt större i framtiden.

Skogsmästarlinjen.-- Det är från lantbmksverkets sida angeläget

atl den förkortade skogsmästarutbkdningen inle på något vis kommer att medföra en sänkning av kompetensen vad gäller företagsekonomi och planläggningsteknik.

I belänkandet framförs att en kombination av lantmäslarulbildning som avslutas med en skogsmäslarutbildning skulle fylla elt väsentligt behov hos bl. a. lantbruksnämnderna. Givetvis skulle en sådan kombination vara

Prop. 1983/84:131

19

värdefull för lantbmksverket, men behovet kan dock inte anses som myc­

ket angeläget.- 

Den effekt som en kombinationsulbkdning skulle innebära kan uppnås

och uppnås redan nu genom samarbete tjänstemän emellan.       Lant­

bruksstyrelsen vill understryka att det för lantbruksverkets del är värde­

fullt att så många skogstekniker som möjligl vidareutbildar sig till skogs­

mästare. Detta kan innebära en viss garanti för verket att även framgent

kunna rekrytera välutbildade och erfarna skogliga tjänstemän.

2.5 Skogsstyrelsen: Allmänt. Med den föreslagna förändringen dvs.

att skogsmästarutbildningen blir en kvalificerad vidareutbildning för

skogstekniker och studerande med annan fackutbildning tillstyrker skogs­

styrelsen att de tre utbildningsnivåerna behålls.    Både vad det gäller

totala antalet som föreslås erhålla skoglig utbildning och fördelningen mellan olika utbildningsnivåer ansluter sig skogsstyrelsen till utredningens

förslag.--- Det går dock inle att alltför ofta anpassa utbildningens

dimensionering till bedömt närliggande behov utan man får i stället godta att utexaminerade får söka från utbildningssynpunkt inadekvata sysselsätt­ningar om den skogliga arbetsmarknaden sviktar. Skogsstyrelsen ansluter sig tik utredningens bedömning att, som situationen nu är, är det lämpligast att på bästa sätt försöka utnyttja de stora investeringar som gjorts i Uppsa­la, Umeå och Garpenberg, Skinnskatteberg och Bispgården. För att för­bättra jägmästarutbildningen bör utbkdningskapadteten i virkeslära för­stärkas i Umeå på det sätt som utredningen föreslagk och den mycket viktiga fortbildningen och vidareutbildningen för skoglig personal bör ut­ökas i Garpenberg där det finns outnyttjade lokaler och lärarresurser. Skogsstyrelsen bedömer också liksom utredningen att den förkortade skogsmästamtbildningen och den nya skogsteknikerkursen som utredning­en föreslår bör lokaliseras till Skinnskatteberg och att skogsinstkutet i Bispgården ej bör flyttas till Umeå.

Skogsstyrelsen tillstyrker också utredningens förslag om Gammel­kroppa skogsskola.

Skogsteknikerlinjen. Skogsstyrelsen anser alt den föreslagna förläng­ningen av inslkutsutbildningen från tre till fyra terminer är mycket angelä­gen eftersom de arbetsuppgifter som skogsteknikerna har idag är av sådan art att det krävs en högre kunskapsnivå än vad som tidigare varit fallet. Skogsstyrelsen delar utredningens uppfattning att den allmänna kompe­tenshöjning, som kan erhållas genom förlängning av utbildningen, främst bör användas till fördjupning i ämnena skogsproduktionens grunder och arbetsledning. Till detta vill skogsstyrelsen foga atl för skogsvårdsorgani­sationen och förmodligen även för skogsägareföreningarna är en utökad utbkdning om rådgivning och information mycket angelägen.

Beträffande den särskilda behörigheten i matematik så bör en sådan införas så att större del av tiden vid skogsinstituten kan användas för fackinriktad utbildning.

Förslaget om inbyggd praktik tillstyrks också bland annat därför att det

torde vara en stor fördel för skogsbruket om man tidigt kan ge de studeran­

de besked om att de bar antagits till skoglig utbildning.    

Skogsmästarlinjen. Utredningens förslag att skogsmästarutbkdningen främst skall vara en kvalificerad vidareulbkdning för skogslekniker ställer skogsstyrelsen sig bakom. Beträffande den andra gmppen som skak kunna antas till skogsmästarutbildningen dvs. personer med gymnasieutbildning kombinerad med fackutbildning är skogsstyrelsen också positiv men vill

Prop. 1983/84:131

20

betona att det är viktigt att hålla fast vid de antagningskrav som utredning­en angivit dvs. att de sökande för att antas utöver gymnasieskola måste ha

en acceptabel fackutbildning inom annat område.  Skogsstyrelsen

bedömer också att om teknikerutbildningen utökas till fyra terminer så kan skogsmästarutbildningen som utredningen föreslagit minskas från tre till två terminer.

Jägmästarlinjen. Skogsstyrelsen anser att nuvarande jägmästarutbkd-

ning i stort motsvarar den utbildningsprofil som skogsbmket efterfrågar

och som behövs inom överblickbar framtid. Beträffande påbygg­

nadskursen med marknadsinriktning delar skogsstyrelsen utredningens

uppfattning att den i sin helhet bör förläggas till Umeå. Motiven är de­

samma som utredningen angivit nämligen alt ekonomin bör kraftsamlas till

Umeå, alt det är angeläget med samordning mellan de förvaltnings- och

marknadsinriktade utbkdningarna, att det bör bkdas underlag för utbygg­

naden av tekniken i Umeå och att det finns möjligheter tik samarbete med

den trätekniska civilingenjörsutbildningen i Skellefteå. I konsekvens här­

med tklstyrker skogsstyrelsen också utredningens förslag att en övnings-

ledartjänst i virkeslära och den eventuella s. k. SIND-professuren i pro­

duktutveckling och marknadskunskap för sågade trävaror placeras i

Umeå.

Skogsstyrelsen anser liksom utredningen att den sista terminen i jägmäs-tamtbkdningen bör användas till specialisering av olika slag exempelvis på det sätt som används i Garpenberg för skogsteknik där eleverna erbjuds en särskild kurs på 10 ä 20 poäng. På motsvarande sätl borde bl. a. ämnet inhemsk energi och ovannämnda forskarförberedande kurser genomföras under jägmästarlinjens sista termin.

Skogsbiologisk utbildning.- För studerande som önskar särskilt

grundlig biologisk utbildning finns enligt skogsstyrelsens bedömning möj­lighet alt välja sådana kurser inom naturresurslinjen så att de blir tämligen väl förberedda för forskamppgifter och vissa biologiska specialistbefatt­ningar inom skogsbruket.

Skogsstyrelsen är tveksam om det bör tikskapas en särskild tillämpad biologisk utbildning för forskare som omfattar både jord-, skog- och träd­gård. Det bör ankomma på lantbmksuniversitetet att närmare utreda en sådan biologisk utbildning. Eftersom det tar lång tid innan en sådan utbkd­ning kan genomföras ansluter sig skogsstyrelsen tkl utredningens förslag att forskarrekryteringen förbättras genom forskarförberedande kurser un­der jägmästariinjens sista termin och att sådana kurser bör finnas både i Umeå och Uppsala.

2.6 Domänverket: Allmänt. Domänverket kan instämma i de gjorda

bedömningarna beträffande kvahtetskrav och volym för de olika utbild­ningslinjerna.

Skogsteknikerlinjen. Domänverket förordar en annorlunda geo­

grafisk förläggning av den tillkommande teknikemtbildningen. Enligt ver­

kets erfarenheter är skogsteknikerna avsevärt mindre geografiskt rörliga

än jägmästare och skogsmästare. Det är därför viktigt att de nytillkomna

platserna lokaliseras i norra delen av landet. Två alternativ anses tillgodo­

se detta krav. Det ena är att utökningen görs i Bispgården. Ett andra

alternativ är en lokalisering tkl Umeå-området, där institutet kan ha visst

stöd av närheten till skogsvetenskapliga fakulteten.

Beträffande utredningens övriga förslag vill verket tikstyrka förslaget om en av SLU organiserad, inbyggd praktik för skogstekniker som kom-

Prop. 1983/84:131

21

plement till individuell förpraktik saml vidare att den tillkommande termi­nen för skogstekniker disponeras enligt utredningens förslag.

Jägmästarlinjen. Domänverket delar utredningens förslag angående lo­kaliseringen av den merkantka utbildningen.

2.7                                                             Kungl. tekniska högskolan: Allmänt. I betänkandet   kommente­

ras utbildningsförhållandena i träteknisk civilingenjörsutbildning inom

Tekniska Högskolan i Stockholm (KTH) på ett felaktigt sätt. Beskrivning­

en återger läget före 1980 och även den numera självständiga institutionens

namn Träteknologi ckeras fel.

Eftersom Träteknologi, KTH har ett väl utvecklat samarbete med Vir­

keslära, SLU, är det viktigt att beskrivningen av de verkliga förhållandena

om den trätekniska dvkingenjörsutbkdningen vid KTH är korrekt.  

2.8                                         Högskolan i Karlstad: Allmänt.  Högskolan i Karlstad har tagit

del av förslagen i rapporten och finner dem väl underbyggda och väl avvägda och ser ingen anledning att ifrågasätta eller föreslå ändringar i

rapporten.-- Högskolan och Rikssågverksskolan har        förklarat

sig villiga att medverka i utvecklingen av enstaka kurser med inriktning mot sågverksteknik och ekonomi som komplement till den skogliga utbild­ningen. Det finns en stor erfarenhet av sådana kurser i Karlstad samt goda erfarenheter av okonventionella distributionsformer, distansundervisning

m. m.--- Antar man att marknaden är viktig för produktionsprocessen

och råvaruhanteringen är ett överbryggande utbildningsprogram som tar tillvara kompelens och kunskap hos utbildningsanordnare inom både ut­bildningsdepartementets och jordbruksdepartementets ansvarsområden intressant. En sådan ansats är även rimlig med tanke på branschens behov av personal samtidigt som linjen är tillräckligt allmängiltig.

2.9                                                Umeå universitet: Jägmästarelinjen.      I utredningen påpekas

---- att ämnena skogsteknik och virkeslära har för svag representation

inom jägmästarutbildningen i Umeå, varför utredningen finner det nödvän­digt att stärka dessa ämnen. Umeå universitet delar utredningens uppfatt­ning därvidlag och anser vidare att en förstärkning av dessa ämnen är nödvändig för att skogshögskolan i Umeå skall bli den samverkanspartner som förutsattes under arbetet med skapandet av Centrum för regional vetenskaplig forskning (CERUM).

Umeå universitet stöder vidare förslaget att påbyggnadskurserna inom

marknadsinriktningen även sista året föriäggs till Umeå. Den ekonomiska

kompetens som krävs lorde kunna tillgodoses inom Umeåområdel i sam­

verkan med universitetet där en omfattande forskning och undervisning

bedrivs inom det ekonomiska ämnesområdet.        Med de goda flygför­

bindelser som finns med Stockholm/Uppsala och med den stora vana

skogshögskolan har att använda lärare från detla område lorde del heller

inle vara någon svårighet att även fortsättningsvis i viss utsträckning

utnyttja externa föreläsare från branschorganisationerna i Stockholm.

---- Umeå universitet vill--- påpeka att del från botanikämnenas

sida ej finns några skäl atl förlägga en betydande del av undervisningen i Garpenberg. Denna undervisning kan utan vidare förläggas till Umeå.

Skogsbiologisk utbildning.- För atl stärka den skogsbiologiska

forskningen i landet och öka rekryteringen av forskare till de skogliga vetenskaperna inrättades ämnet skoglig produktionslära vid Umeå univer-

Prop. 1983/84:131

22

sitet 1967. Inrättandet av detla ämne har gett möjlighet för biologlinjestu-

derande från i första hand Umeå att skaffa sig en skoglig profilering på sin

utbildning som gör dem väl lämpade att ägna sig åt skoglig forskning. Den

större bredd i den skogliga tillämpningen som efterfrågas skulle på ett

enkelt sätt nås genom atl de i jägmästarutbildningen ingående kurserna

kunde läsas av bl. a. skogligt profilerade biologlinjestuderande. Detta är

troligtvis samhällsekonomiskt mer fördelaktigt än atl starta en ny skogs­

biologisk utbkdning inom lantbmksuniversitelet.      Umeå universitet

anser att den av utredningen föreslagna utredningen om skogsbiologisk

utbildning ej bör göras isolerat inom lantbruksuniversitetet utan i samarbe­

te med Umeå universitet.--- Vad vi vill förorda är en utbyggnad av den

samverkan som idag sker mellan biologämnena vid skogsvetenskapliga fakulteten och universitet i Umeå.

2.10 Sveriges lantbruksuniversitet: Allmänt.         Utredningen har på ett

förtjänstfullt sätt belyst den historiska utvecklingen av de skogliga utbild­ningarna fram till idag samt gett en uttömmande beskrivning av de utred­ningar inom området, som ägt mm sedan 60-talets början.

I framtidsperspektivet har dock-- ett alltför snävt betraktelsesätt

anlagts. De utgångspunkter för utredningens arbete som ges i direktiven -väntad samhällsutveckling, förändringar inom näringen, vetenskaplig ut­veckling - har inte fått den allsidiga belysning som krävs för att möjliggöra en önskvärd framförhållning vad gäller eftersträvad kompetensuppbygg­nad på det skogliga området. Utredningens överväganden avseende de skogliga utbildningarnas innehåll och dimensionering har i alltför hög grad präglats av det egentliga skogsbrukets behov av utbildad arbetskraft, me­dan den vetenskapliga och tekniska utvecklingens betydelse för inriktning­en av utbildningen inle närmare analyserats. Sålunda hade del varit frukt­bart att för de skogliga utbildningarna ha anlagt en mer offensiv syn i arbetsmarknadsanalysen med sikte på vilka nya områden som kan utgöra expansionsmöjligheter för dessa studerandegrupper. Erfarenheter från marknadsutbildningen på jägmästarlinjen har t. ex. visat att merparten av dem som utexaminerats på denna inriktning (14 av 17) arbetar inom andra områden än det traditioneka skogsbruket.

Skogsteknikerlinjen. Styrelsen delar utredningens bedömning atl såväl utbildningstiden som dimensioneringen bör ökas. En fjärde termin ger den önskade möjligheten till större koncentration på utbildning i arbetsledning och skogsproduktionens grunder, samtidigt som den ger ulrymme ål en önskad ökad praktisk tklämpning. Förläggningen av ytterligare en tekni­kerkurs till Skinnskatteberg tklstyrkes. Med den föreslagna förkortningen av skogsmästarutbildningen är en skogsteknikerutbildning föriagd till Skinnskatteberg en förutsättning för att integrering ska kunna ske med skogsmästarutbildningen och ett vikkor för atl den höga kvaliteten i denna utbildning ska kunna bibehållas.

Styrelsen delar utredningens uppfattning att krav på särskild behörighet i matematik för tillträde till skogsteknikerlinjen måste eftersträvas och anser att möjligheten att uppnå detta behörighetskrav ska skapas inom tvååriga skogsbmkslinjens ram. Utredningen har dock inte utrett förutsätt­ningarna för detta tillräckligt.

Utredningens motiv för atl SLU ska ordna praktikplatser är enligt styrel­sens mening välgrundade. Styrelsen delar utredningens uppfattning att den föreslagna ordningen kan komma alt underlätta för kvinnor atl vinna inträde till utbkdningen.

Prop. 1983/84:131

23

Skogsmästarlinjen. Styrelsen vill understryka utredningens uppfattning

om den betydelse skogsmästarutbildningen har i del skogliga utbildnings­

systemet, såväl atl läcka näringslivets behov som att ge vidareutbildnings-

möjligheter för utbildade skogstekniker.      Styrelsen finner det myc­

ket angeläget att skogsmästarutbildningen även i framliden huvudsakligen

skall vara en vidareutbildning av skogstekniker och lar bestämt avstånd

från att en förlängning av skogsteknikerlinjen skulle kunna ifrågasätta

skogsmästarlinjen.- Styrelsen ställer sig i princip positiv tik att även

andra grupper än skogstekniker ska kunna beredas tillfälle atl utnyttja

skogsmästamtbildningen som en vidareulbkdning.--------- Del bör         

överlämnas åt SLU att avgöra hur behörigheten ska utformas.    

Frågan om linjen ska definieras som en påbyggnadslinje eller som en allmän utbkdningshnje bör även lämnas öppen.

Jägmästarlinjen. Den senaste omläggningen av jägmästarutbildningen är ännu inte fullt genomförd och därför inte heller utvärderad. Uppfattningen är dock att principerna för utbildningens uppläggning i huvudsak är riktiga

och bör bibehållas.- Styrelsen instämmer i utredningens bedömning

atl marknadsinriktningen håller en mycket hög kvalitet med den utform­ning den fått under de år den funnits. Det avslutande årets utbildning har en naturlig förankring i institutionen för virkeslära i Uppsala, då tyngd­punkten i undervisningen ligger inom detla ämnesområde. En bidragande orsak till den höga kvaliteten är enligt styrelsens uppfattning även den omfattande externa medverkan som möjliggjorts genom den breda kon­taktyta mot företag och branschorganisationer i den egna och angränsande regioner som upparbetats. Det är förmodligen inte möjligt att utan vissa svårigheter och ökade kostnader tillföra utbildningen en motsvarande kompetens vid en föriäggning till Umeå.

Föriäggningen av det sista året till Uppsala ger även möjlighet till väsent­

ligt större kontakter med ekonomisk forskning. Utöver den kontakt med

ekonomisk forskning som finns i Umeå under inriktningens första år är den

marknadsinriktade ekonomiska forskning som bedrivs såväl inom lanl-

bmksvetenskapliga fakulteten som SIMS-gmppen relevant för marknads­

inriktningen. Lärare härifrån deltar även i undervisningen, vilket ytterliga­

re förstärker anknytningen.- Med de förslag till kompletteringar

avseende såväl utbildning som forskning, som framgår av det följande, förordar styrelsen all nuvarande förläggning av marknadsinriktningens andra år tik Uppsala bibehålles.

Styrelsen finner alt del inom jägmästarutbildningen finns ett behov av en kunskapsuppbyggnad med en mer renodlad ekonomisk inriktning med tyngdpunkt i ekonomisk analys. En fördjupning i form av ett differentierat utbud av kurser på det ekonomiska området skulle kunna ge vissa stude­rande en profilering som skulle kunna läcka in en ännu delvis obearbetad del av arbetsmarknaden, nämligen ekonomisk verksamhet inom banker, försäkringsbolag, företag, föreningsrörelsen och offentlig utredningsverk­samhet. Dessutom kan detta utgöra en god gmnd för forskarutbildning.

---- Styrelsen avser-- att överlämna åt linjenämnden atl närmare

utreda fömtsättningar för och uppläggning av ett kursutbud med utgångs­punkt i Umeå.

Styrelsen delar utredningens uppfattning alt en förstärkning av skogs­teknik och virkeslära i Umeå är nödvändig. Motiven härför är bl. a. det slora behovet av teknik - och virkeslärekompelens i samordnade forsk­ningsinsatser för regional utveckling samt även behovet av en förstärkning av undervisningen i dessa ämnen.

Prop. 1983/84:131

24

Skogsbiologisk utbUdning.- Styrelsen finner--- att del finns

behov av en gren med ytteriigare fördjupad biologisk kunskap med sikte

inte enbart på forskarrekrytering utan även på en tikämpning inom skogs­

bruket och ställer sig därför positiv till skapandet av en sådan utbildning.

---- Styrelsen vill emellertid inte ta ställning till den närmare utform­

ningen ulan föreslår att detta ska överlämnas för en förutsättningslös

prövning till SLU.

2.11 Länsstyrelsen i Västmanlands län: AUmänt. Länsstyrelsen delar ut­

redningens uppfattning om att det är angeläget med ett utökat samarbete

mellan Garpenberg och Skinnskatteberg. Ett exempel kan vara utbild­

ningsområdet inhemsk energi som i utredningen föreslås föriäggas tik

Garpenberg. Det är angeläget atl även vidareutbildningskurser för skogs­

tekniker och skogsmästare föriäggs tkl Skinnskatteberg.   Länssty­

relsen finner det glädjande att utredningen också tagit lokaliseringspoli­

tiska hänsyn genom att föreslå en utökning av verksamheten vid Sveriges

Lantbmksuniversitet i Skinnskatteberg.

Skogsmästarlinjen. Skogsmästarutbildningen är värdefull för näringsli­

vet. De flesta som genomgår utbildningen erhåller också med lätthet arbete

efter avslutade studier.--------------------------------- Länsstyrelsen anser - i enlighet med utred­

ningen - att det är riktigt att satsa på en fortsatt utbildning av skogsmäs­

tare och att denna såsom hittiks skall bedrivas i Skinnskatteberg.         

Utredningens förslag måste också dock ses som en "paketlösning". En avkortning av skogsmästarutbkdningen kan endast ske under förutsättning att en förlängd skogsteknikerutbildning kommer till stånd och all del nya skogsinstitutet placeras i Skinnskatteberg. Förändringar i utbildningen måsle genomföras så att det ges realistiska möjligheter att rekrytera till skogsmästamtbildningen.

2.12                                             Skinnskattebergs kommun: Allmänt.       Vid (skogsmästar-)skolan

arbetar ca 30 personer årel om. Skolan är därmed kommunens åttonde

största arbetsplats. Kommunens näringsliv domineras av skogs- och träin­

dustrin. -- Skogsmästarskolan är således ett bra bidrag till den diversi­

fiering av kommunens arbetsmarknad som så väl behövs för att minska

känsligheten för stmktur- och konjunkturförändringar i skogs- och trä­

branschen.

Skogsmästarskolan har även stor betydelse för underlaget för centralor­

tens kommersiella service. 

Vi delar helt utredningens uppfattning att verksamheten bör fortsätta och utökas med skogsteknikerutbildning. En utökning bidrar till atl stärka kommunens roll som skogligt centrum och tik att bredda arbetsmarkna­den.

Samarbetet mellan skogsmästarskolan och kommunen är gott. Kom­

munen har medverkat till anskaffande av såväl undervisningslokaler som

bostäder tik eleverna. Vi är givetvis beredda att engagera oss i dessa frågor

även fortsättningsvis om förslaget till skogsteknikemtbildning genomförs.

---- Kommunen betraktar för sin del utredningens förslag om avkort­

ning av skogsmästarlinjen och ökad skogsteknikerutbildning som en paket­

lösning.

2.13---------------------------------- Ragunda kommun: Skogsteknikerlinjen.        en förlängning 

(av den) skogstekniska utbkdningen tillstyrkes av kommunen.

Kommunen får härmed också poängtera möjligheter till elevbostäder

Prop. 1983/84:131

25

m.m. i elt tidigare ålderdomshem vilket även utredningen har noterat.

---- Ragunda kommun konstaterar all utredningens förslag inne­

bär att 102 av 132 årligen utexaminerade elever kommer atl utbildas i södra

Sverige. Detta skulle medföra all norra rikshalvan ej erhåller tillräckligt

med utbkdningsplatser för att uppnå balans i utbildningen mellan norra och

södra rikshalvan. Kommunen finner det riktigt all de som skall erhålla

sysselsättning i norra Sverige även utbildas där. Vid en eventuell utökning

med ytterligare en kurs bör denna placeras i norra Sverige och då till

Bispgården.

2.14 Lantbrukarnas riksförbund: Allmänt.    Den ökade uppmärk­

samheten på del kombinerade jord-skogsbruksförelaget inom samtliga

skogliga högskoldinjer under 70-lalet bör upprätthållas med hänsyn till en

ökad efterfrågan av tjänster på detla område. Gemensamma investeringar

för jord-skog och skogsbrukels betydelse i samhällsekonomin och direkt

för skogsägaren ställer krav på delvis andra insikter än dem storskogsbru­

ket ställer.--- För föreningsrörelsen är de kooperativa idéerna och

arbetsformerna fundamentala. Föreningsrörelsen är för sin utveckling be­roende av atl förtroendevalda och anställda är engagerade i dessa frågor. De relativt långa kurser som ryms i högre skoglig utbildning ger utomor­dentliga förutsättningar för utveckling av nödvändiga insikter på området.

Redan 1975 larmade "del samlade skogsbruket" - bolagen, skogsvårds­organisationer, domänverket och skogsägarrördsen - om akut brist på

skogsteknikemlbkdad personal. Utredningens förslag kan därför

betraktas som en uppföljning av de noggranna behovsanalyser, som redan 1975 visade på stor brist inom skogsleknikerkalegorin. LRF tillstyrker således utökningen. För skogsmästar- och jägmästarutbildningens del an­sluter LRF till utredningens uppfattning att arbetsmarknaden tydligare behöver anvisa skäl till förändrad dimensionering innan sådan prövas.

Skogsteknikerlinjen.--- (LRF) tillstyrker---- att skogstekniker­

linjen förlängs med en termin. Detla särskilt som denna termin föreslås

omfatta utbildning i arbetsledning och rådgivning.

Skogsmästarlinjen.- Att skogsmästarlinjen - den tredje kategorin

- kan behållas förefaller LRF välmotiverat utifrån ambitionen alt förse näringen med personal med anpassad kompelens.

Jägmästarlinjen.---- Utredningen föreslår en flyttning av marknads­

inriktningens sista år till Umeå. Med hänsyn till att denna kurs fungerar väl

med de villkor som lokaliseringen till Uppsala ger och alt LRF är angelä­

gen om denna utbildning ställer sig LRF negaliv till detta förslag, främst på

grund av behovet av en nära samverkan med institutionen för virkeslära.

Den föreslagna förstärkningen i Umeå inom området skogsteknologi ser

LRF positivt på.

LRF vill i sammanhanget också framhålla de övergripande ekologiska och ekonomiska samband som finns mekan de aredla näringarnas högre utbildningar som inle under några omständigheter får negligeras.

Skogsbiologisk utbildning.-- Utredningens förslag till utbildnings-

modell för skogsbiologisk forskning anser LRF angelägen. Det är angelä­

get all följa upp vilka effekter användningen av ny teknik i skogsbruket får

för ekosystemet. Utvecklingsplanen och utredningen berör dessa samband

och LRF understödjer bestämt inrättandet av en forskningsförberedande

utbildning, som kan stärka våra insikter på dessa områden.

Förslaget har dessutom styrkan av atl utveckla det samband mellan de aredla näringarna som LRF även i andra sammanhang vill tydliggöra.

Prop. 1983/84:131

26

2.15 Tjänstemännens centralorganisation: AUmänt.         TCO har sedan

länge krävt en sammanhållen översyn av samtliga dessa linjer. Det är enligt TCOs uppfattning otillfredsställande att studieorganisation, lokalisering, dimensionering m. m. för de okka linjerna, som hittiks skett, behandlas i

skilda sammanhang och ulan samordning.   Högskolereformens mål

(har) endast i begränsad utsträckning varit utgångspunkt för den gjorda

översynen, vilkel TCO beklagar. 

Utredningen konstaterar atl det är få skogstekniker och skogsmästare

som går jägmästariinjen. Alt av detta dra slutsatsen all de saknar intresse

är inte korrekt. Anledningen till nuvarande förhållande är den bristande

samordningen mellan jägmästariinjen och såväl gymnasieskolans skogs­

brukslinje som teknikerhnjen och skogsmästarlinjen. Utredningen har allt­

för lättvindigt berört frågan studiegång från gymnasieskolans skogsbmks-

linje till jägmästarlinjen.- 

Det av utredningen föreslagna antalel elever, 120 per år vid de statliga

skolorna och 24 i Gammelkroppa, bör vara tillfyllest för all läcka behovet

inom skogsbmket. Speciella åtgärder är dock nödvändiga för att förse

Övre Norrland och främst dess inland med utbildade skogslekniker. TCO

förutsätter att denna fråga beaktas då slutlig stäkning tas tik lokaliseringen.

---- Intagningen tik jägmästarutbkdningen höjdes 1980 till 60 från tidi­

gare 40 platser. TCO anser att utredningens egen argumentation klart visar

på skälen att återgå till 40 intagningsplatser.

Skogsteknikerlinjen.- TCO tillstyrker förslaget om förlängning av

skogsleknikeriinjen. Emellertid är en ytterligare förlängning önskvärd, bl. a. för alt ge tillräckligt djup i de nämnda ämnena men också med hänsyn till att en modern skogsteknikemtbildning kräver betydande inslag av yrkesinriktad datakunskap.

Skogsmästarlinjen.- TCO tillstyrker förslaget. TCO anser även att

den nuvarande skogsmästarskolan bör kunna utnyttjas för specialkurser av skiftande slag, dels för fortbildning av vidareutbildning av skoglig perso­nal, dels för yrkesutövare inom andra områden som behöver skoglig kom­petens. Vad särskilt gäller lärare inom det skogliga området är det angelä­get att kunna få del av vissa kurser som ingår i jägmästarlinjen.

Jägmästarlinjen. En huvudfråga för utredningen har varit atl se över möjlighetema atl ge jägmästarutbildningen en mera teoretisk grundläggan­de naturvetenskaplig inriktning på bekostnad av den specifikt skogliga. Skogsmästarlinjen skulle därmed bli en med jägmästarlinjen parallell men mer praktiskt yrkesinriktad högskolelinje. TCO ser betydande fördelar i en sådan utveckling med hänsyn till det stora behovet av naturvetenskapligt inriktad forskning inom skogssektorn. Detta är den naturliga utvecklingen om nuvarande rekryteringsväg bibehålles. Utredningen konstaterar dock att "om jägmästarutbildningen ges en mera teoretisk inriktning får sanno­likt jägmästarna svårare att konkurrera med skogsmästarna om platserna inom det egentiiga skogsbmket".

TCO finner argumentationen anmärkningsvärd men möjligen förståelig mot bakgrund av den stora dominansen av jägmästare i utredningens expertgrupp och vid de skolor och bland de arbetsgivarföreträdare utred­ningen rådfrågat. Utredningens utgångspunkt bör rimligen inte vara att den ena yrkesgruppen skall kunna konkurrera ut den andra utan atl finna en avvägning av de olika utbildningarnas inriktning som svarar mot samhäl­lets behov och som skapar utvecklingsmöjligheter för den enskilde. Mot denna bakgrund vill TCO också se det faktum att utredningen inle enkgt TCOs mening levt upp till direktivens krav att underiätta för studerande från de kortare utbildningarna att fortsätta i de längre.

Prop. 1983/84:131

27

2.16 Centralorganisationen SACO/SR: i4//wäMr.    Den mycket vikliga

frågan vilken kompelens inom det skogliga området som samhällsutveck­lingen och utvecklingen inom skogsnäringen kommer atl kräva i framtiden, har utredningen emellertid enligt SACO/SR:s mening inle belyst tillräck­ligt. De enkäter på vilka utredningen säger sig grunda sina förslag är bristfälligt redovisade. Utredningen berör vidare alltför flyktigt frågan om vilken arbetsmarknadsutveckling som kan förutses i gränsområdet till det skogliga området och för de sektorer av arbetsmarknaden som ligger utanför skogsbmket men med anknytning lik detta. Bland områden som kan utveckla en större efterfrågan på skogligt utbildade kan nämnas natur­vårds- och miljöområdena, samhällsplaneringen och energiområdet.

De nya krav på utbildningarna inom det skogliga området som utveck­

lingen inom denna och andra sektorer kan ställa går utredningen inte

närmare in på. Man konstaterar bara att jägmästarutbildningen ger en vid

kompetens som är användbar inom fler yrkesområden än rent skogliga.

Utredningen borde enligt SACO/SR:s mening ha gjort försök att analysera

dessa frågor mer ingående.  

Med tanke på de stora pensionsavgångarna under de närmaste 20 åren föreslår utredningen att dimensioneringen av utbildningen ökas genom atl en skogsteknikerkurs med åriig antagning av 30 studerande förläggs till Skinnskatteberg. SACO/SR kan tillstyrka förslaget.

Lokaliseringen av utbildningen bör enligt SACO/SR:s mening förena största möjliga flexibilitet med ett effektivt resursutnyttjande. Detta talar för en koncentration av utbildningarna till färre orter. Utredningen har inte föreslagit några förändringar i syfte alt komma tik rätta med nuvarande otillfredsställande situation, vilkel SACO/SR anser vara en stor brist i betänkandet. Regionalpolitiska hänsyn får enligt SACO/SR inte gå ut över omsorgen om utbildningens kvalitet på det sätt som skett med de skogliga utbildningarna.

Skogsteknikerlinjen.--- SACO/SR tillstyrker samtliga förslag beträf­

fande skogsteknikemtbkdningen. En förlängning av utbildningen är enligt

SACO/SR:s uppfattning väl motiverad med hänsyn till arbetsmarknadens

krav.

Del är också tillfredsställande alt kravet på förpraktik slopas för skogs­teknikerutbildningen (liksom för skogsmästamtbildningen). Därmed un­danröjs, som utredningen påpekar, ett hinder för kvinnor som vill söka till dessa utbildningar.

Skogsmästarlinjen.--- Behovet av den mellannivå som skogsmäs­

tarutbildningen utgör har, som utredningen redovisar, från en del håk

ifrågasatts. Mot bakgmnd av utredningens förslag om en föriängning av

skogsteknikerutbildningen och en förkortning av skogsmästamtbildningen

bör enligt SACO/SR:s mening frågan om antalet nivåer inom den postgym­

nasiala skogliga utbildningen närmare analyseras. Därvid bör hela frågan

om organisationen av fortbildning och vidareutbildning för skogstekniker

belysas ytteriigare. Del är angeläget att en särskild beredning av utredning­

ens föriag i delta avseende görs inom lantbruksuniversitetet innan regering

och riksdag lar ställning.

Jägmästarlinjen.---- Utredningen finner att den nuvarande jägmäs­

tarutbildningen är väl anpassad till de arbetsuppgifter som jägmästare

ställs inför och all principerna för utbildningens uppläggning därför bör

gälla även i fortsätlningen. SACO/SR delar denna uppfattning.

En ny utbildningsplan för jägmästarlinjen tillämpas från och med 1980. Det är ännu för tidigt att utvärdera utbildningen och de effekter på arbets-

Prop. 1983/84:131

28

marknaden som den kan få. Utbildningens nuvarande dimensionering - 60 platser per år bör därför behållas oförändrad i avvaktan på utvärdering­en.

Jägmästarutbkdningen är en bred utbkdning med möjlighet tkl speciali­sering. Utredningen anser alt det är önskvärt att i utbildningen ge mer metodträning och yUeriigare övning av förmågan att analysera och struk­turera problem. SACO/SR instämmer i denna bedömning.

Då det gäller lokakseringen tik Garpenberg instämmer SACO/SR i utred­ningens bedömning.

SACO/SR stöder också utredningens förslag, att undervisningsresurser i ämnena virkeslära och skogsteknik byggs upp i Umeå. Detta är angeläget, då huvuddelen av de studerande annars kommer att sakna direktkontakt med dessa ämnen. På sikt bör huvuddelen av förädlings- och marknads­forskning samt utbildning inom ämnesområdet förläggas till Umeå.

Skogsbiologisk UtbUdning.-- Förslaget att inrätta en särskild skogs­

biologisk utbildning är, som utredningen också påpekar, inte en fråga

enbart för skogsfakulteten. För att en sådan utbildning skak kunna anord­

nas krävs att det finns ett arbetsrnarknadsbehov. Den utredning av frågan,

som lantbruksuniversitetet föreslås få i uppdrag atl göra, bör göras gemen­

samt av UHÄ och SLU med beaktande av dimensionering och inriktning

av motsvarande utbildningslinjer på UHÄ-området. I samband med ett

ställningstagande till frågan om en ny utbildning bör man också beakta den

redan existerande skogliga utbildningen vid Umeå universitet. Om en

biologutbildning enhgt utredningsförslaget skulle inrättas anser SACO/SR

att dimensioneringen av jägmästarutbildningen bör ses över.

2.17 Landsorganisationen i Sverige: AUmänt.       LO har från Svenska

Skogsarbetareförbundet erhållit      synpunkter vilka LO också instäm­

mer i.

Svenska Skogsarbetareförbundel ställer sig bakom de förslag som utred­

ningen framlagt.- 

Att antalet platser för skogsteknikerutbildningen skall öka med 30 per år

ställer förbundet heller inte sig avvisande till, detta med hänsyn till att

nuvarande kader av skogstekniker synes ha en något sned åldersfördelning

med ell stort antal personer på den högre åldersskalan.   

Emellertid finns ingenting nämnt i sammanfattningen om den urspmngli­ga basen för ak högre skoglig utbildning, nämligen den skogliga gymnasie­skolans dimensionering. Skogsarbetareförbundet fömtsätler att den tvååri­ga skogliga gymnasieskolan kommer att gmndutbkda huvuddelen av de personer som senare kommer in på högre skoglig utbildning.

Skogsteknikerlinjen.- När del----- gäller skogsteknikemtbkd-

ningens utökning och denna utbildnings förläggning till Skinnskatteberg

bör detta vara del alternativ som ur flera synpunkter är atl föredra. Dels

finns redan både lokaler och utmstning i Skinnskatteberg som innebär att

en del' kostsamma investeringar inte behövs, vilket måsle bli fallet om

skogmästarutbildningen skulle ha flyttats till Garpenberg. Dels slipper man

också undan de kostnader som hör samman med de arbetsmarknadsmäs­

siga åtgärder som alltid måste vidtas när en utbildningsinstitution upphör

eller flyttas.-- 

En problematisk fråga är, enkgt vad förbundet anger, att de elever som

nu antas till skogsteknikerutbildningen anses ha otillräckliga kunskaper i

matematik.-- 

Vidare ställs krav på kunskaper i engelska och det är tveksamt om

Prop. 1983/84:131

29

avgående elever från gymnasieskolan har haft möjlighet atl förvärva de erforderliga kunskaper i dessa båda ämnen som behövs för inträde i skogs­teknikemtbkdningen. Här måsle möjligheter skapas för atl eleverna genom kompletterande kurser i såväl matematik som engelska skall kunna bli tillräckligt rustade för att ulan svårighet kunna tillgodogöra sig utbildning­en vid skogsteknikerskolan.

Jägmästarlinjen.---- Att man på jägmästarutbildningen också före­

slår en något förstärkt inrikning mot forskarkompetens har förbundet inget

att erinra emot.

2.18----------------------------------- Sveriges Arbetsledareförbund: AUmänt.       SALF ställer sig i

princip bakom förslagen i föreliggande skogsutbildningsutredning. 

Det bör inte ankomma på Sveriges Lantbruksuniversitet (SLU) att en­samma göra arbetsmarknadsbedömningar som grund för det framtida be­hovet och dimensioneringen av jägmästamlbildningen. För atl få en allsi­dig och objektiv uppföljning av arbetsmarknadsläget och behovet bör flera intressenter tillsammans med SLU ta del i delta arbete, exempelvis arbets­marknadens parter.

Beträffande utbildningens lokalisering kan framhållas atl hänsyn bör tas till de krav som framförts om en utjämning av intagningen så alt instkutet vid Bispgården skulle erhålla ett högre anlal studerande. Motivet för dessa krav är svårigheten att rekrytera till ledigförklarade tjänster i landets norra delar, vkket vi tror skulle underlättas om flera utbildade från angränsande delar av landet fanns att tillgå.

2.19------------------------------------------- Skogs-  och   lantarbetsgivareförbundet:  AUmänt.      Eftersom

skogsbruket faller inom Skogs- och Lantarbetsgivareförbundets (SLA) område, har SAF överlåtit till SLA all avge yttrandet.

Utredningens förslag--- vilar dock inte på ingående försök alt bedö­

ma den framlida utvecklingen inom skogsnäringen t. ex. av arbetsmetoder

och bmkningsformer. Sådana framtidsbedömningar skuke behövas som

ledning vid val mellan olika insatser eller ändringar av utbildningen som

efterfrågas i dagslägel.

Vi tycker dock att utredningen i övrigt tagit lämplig hänsyn till ändrade

fömtsättningar och till skogsbrukets behov. Vi kan därför samtycka till

förslagen.--- 

Uppdelningen på tre nivåer och nuvarande lokalisering bör behållas tills vidare. Det är bra att skogsmästarutbildningen får tveklös status som vidareutbildning för skogslekniker och inle som alternativ till skogstekni­kemtbkdningen.

Skogsteknikerlinjen.- Det är riktigt all skogsföretagen efterlyser

arbetsledare med god utbildning i personalledning. Förslaget att tillföra teknikerlinjen en kvalificerad sådan utbildning hälsas därför med tillfreds­ställelse.

Förslaget att förlänga teknikerlinjen med en årskurs men samtidigt förut­sätta atl skogsmästarskolan rekryterar flera skogstekniker innebär alt an­talel tekniker och skogsmästare som utexamineras ökar med tillsammans 15 ä 20 per år. Det är möjligl att denna relativt blygsamma ökning av antalet visar sig otillräcklig. I så fall bör också utbildningsresurserna vid

Gammelkroppa skogsskola utnyttjas till fullo.        Behörighetskravet (i

matematik) är berättigat. Givetvis borde elever i skogsbruksskolorna som avser alt utbilda sig till skogstekniker då också få möjlighet tillägna sig malematikkunskaperna i skogsbruksskolan. Den tilläggsutbildning som

Prop. 1983/84:131

30

måste tkl får emellertid inte inkräkta på den yrkesinriktade utbildningen. Om så måsle ske är det bättre att eleverna i fråga får tillägna sig matematik-kunskaperna utanför skogsbmksskolan.

Skogsmästarlinjen. Vi vill- betona värdet av specialistutbildning

på skogsmästarskolan. Denna utbildning bör också innefatta speciell ut­bildning för personer som avser aU starta egen verksamhet inom skogs­bruk eller angränsande områden. Förelagarulbildning saknas idag inom skogsbmket.

Jägmästarlinjen. Vi tillstyrker åtgärder som samlar den utspridda jäg­mästarutbkdningen till en plats. Detta får dock inte bli självändamål. Varje förändring i den riktningen måste innebära att åtmistone kvaliteten på utbildningen bevaras.

2.20 Skogsindustriernas samarbetsutskott: Allmänt.        Det är med till­

fredsställelse vi konstaterar att utredningen står enig i alla vikliga bedö­

manden och förslag. 

Prognoser om framlida behov av utbildad personal på olika nivåer blir i en föränderlig skogsnäring osäkra. Till osäkerheten bidrar också föränd­ringar inom samhället i övrigt. SISU kan emekertid acceptera utredningens beräkningar av behovet av utexaminerade på olika nivåer och därpå grun­dade förslag. Enligt dessa ökas skogsteknikernas antal med 30 elever per år. Lokalisering av utökningen - ny kurs om 30 elever - tkl Skinnskatte­berg tklstyrkes och bör öppna goda samordningsmöjligheter med skogs­mästamtbildningen .

Skogsteknikerlinjen. SISU tillstyrker alt skogsteknikerutbildningen för­längs med en termin till fyra terminer med ökat utrymme för främst allmän kompetenshöjning och koncentration på skogsproduktionens grunder samt arbetsledning.

Yrkesinriktad förpraktik - inte minst för skogsteknikerna - tklmäts stor betydelse inom den praktiska näringen. Med hänsyn till Ikltagande svårigheter för den enskilde att själv ordna allsidig praktik, tillstyrks för­slaget alt obligatoriet avskaffas samt att SLU efter antagning anvisar sådan under erforderligt antal månader.

Skogsmästarlinjen. Enligt SISUs mening finns inom överblickbar tid behov av en teoretisk påbyggnad för skogstekniker, samt för dem som önskar kombinera annat utgångsläge med denna form av skoglig utbild­ning. Skogmästamtbildningen bör därför t. v. bestå. SISU tillstyrker att utbildningstiden förkortas med en termin.

Jägmästarlinjen. I samband rned SLUs långsiktsplan 1981 framförde

Domänverket, SSR och SISU gemensamt näringens synpunkter på den

skogliga fakultetens framtida verksamhet. Beträffande jägmästamtbkd-

ningen konstaterades dess stora värde ligga i att den erbjuder en målinrik­

tad syntes av kunskaper i biologi, teknik och ekonomi. Utbildningen får

betraktas som en "generakstutbildning" på högskolenivå med möjligheter

för studenterna att under avslutande terminer fördjupa sig i ämnen efter

intresse och studieinriktning. En sådan sludieuppläggning ger också god

grund för specialisering efter jägmästarexamen samt fortsatt forskamt-

bildning på doktorandnivå inom eller utom SLU. Näringen ville med sin

skrivelse slå vakt kring denna utbildningsprofil och förorda att den gäkan-

de utbildningsplanen för jägmästare skulle ligga fast. - SISU har för sin

del ingen anledning att frångå den uppfattning som då redovisades.     

SISU har understött tillkomsten och sedermera genomförande av mark­nadsutbildningen. Vi har bedömt att denna skulle utgöra en värdefull och

Prop. 1983/84:131

31

efterfrågad komplettering av Skogshögskolans produktion. Uppenbart är

också att merkantkisterna är eftersökta på arbetsmarknaden. Det finns

alltså goda skäl för en fortsatt satsning på marknadslinjen med nuvarande

uppläggning.-- Med----- uppläggning avser vi mål och ämnesinne­

håll. Beträffande marknadslinjens förläggning ansluter vi oss tik utredning­

ens förslag.

Skogsbiologisk utbildning.- Vi vill----- anmäla stor tveksamhet

inför tanken på att inom jägmästamtbildningens ram införa en särskild skogsbiologisk linje med inriktning på forskarverksamhet.

2.21 Sveriges skogsägareföreningars riksförbund: Allmänt. Utredningen har på den korta tid som stått till buds på ett förtjänstfullt sätl analyserat vilka kompetenser nuvarande utbkdningar ger och vilka kompetenskrav framför akt de traditionella skogliga arbetsgivarna ställer på personal med högre skoglig utbildning.

Vi delar utredarens uppfattning att den tillkommande skogsteknikerlin­

jen bör sammanföras med skogsmästardinjen. Vi anser emellertid att

mycket kunde vinnas på att såväl skogsmäslardinjen/den nya skogstekni­

kerlinjen som jägmästareutbildningens första år förlades till Garpenberg.

Därigenom åstadkommer man ett starkt skogligt utbildningscentrum tik

nytta för hela skogsnäringen.         

Mot bakgrund av privatskogsbmkets viktiga roll i skogsnäringen vill SSR slutligen framhålla vikten av alt det i den skogliga utbkdningen - på alla nivåer - ges tillräckligt utrymme för undervisning om såväl det kombi­nerade jord- och skogsbmksföretaget som producentkooperationens idéer och verksamhet.

Skogsteknikerlinjen. SSR delar utredningens uppfattning om skogstekni-kemtbkdningens dimensionering. Vi delar vidare uppfattningen om beho­vet av en förlängd skogsteknikemtbkdning för att kunna utöka undervis­ningen i nya arbetsledarfunktioner samt informations- och rådgivnings­verksamhet. Det är också viktigt att tillräcklig tid kan ägnas åt företagseko­nomi, skattefrågor, producentkooperationens speciella förhållanden m. m. eftersom behovet av skogstekniker bör komma atl öka främst inom prival-skogsbmket.

Skogsmästarlinjen. Förslaget till en fortsalt skogsmästamtbkdning är väl underbyggt. Eftersom huvuddelen av eleverna är skogstekniker och dessa kommer alt ha en högre kompetens än för närvarande, motiverar det en avkortning av utbkdningen med en termin. Det är också positivt atl personer med annan utbildningsbakgrund kan rekryteras. Särskilt intres­santa för privatskogsbruket är sökande med lantmästareutbkdning. Trots avkortningen bör den nya skogsmästarutbildningen ge minst hka god kom­petens som dagens.

Jägmästarlinjen. Vi delar utredarens uppfattning att del första året även

fortsättningsvis bör förläggas till Garpenberg och att man i påbyggnadsde­

len som nu skall ha tre inriktningar. Vi anser också att påbyggnadslinjerna

bör vara lokaliserade till samma ort och vkl särskilt peka på förvaltnings-

och marknadsinriktningen. Det är från många synpunkter olyckligt om

man även i fortsättningen skall förlägga avslutningsåret för marknadsin­

riktningen till Ultuna. Med den splittrade lokaliseringen, som riksdagen

beslutat om och som innebär en huvudsalsning på Umeå, anser vi att för

hela jägmästareutbildningen uppnås bäst resultat med en samlokalisering

till Umeå. Vi delar utredarens uppfattning atl likvärdig kvalitet på utbild­

ningen kan erhållas där. 

Prop. 1983/84:131

32

Enligt SSRs uppfattning bör inte nuvarande lokalisering permanentas

utan statsmakterna bör snarast söka överföra virkesläreinstitutionen till

Umeå.---- För jägmästareutbildningen är det en klar fördel om institu­

tionen finns i Umeå. Det bör också påpekas att institutionen för skogseko­

nomi är lokaliserad till Umeå och atl det speciellt beträffande marknads­

ekonomiska frågor finns ett starkt samband mellan virkesläre- och ekono­

miinstitutionerna.

Skogsbiologisk utbildning.- Enligt vår bedömning borde stora

fördelar kunna vinnas genom att samordna denna typ av utbildning med motsvarande utbildning för dem som påbörjat agronom- och hortonomut-bkdning. Vi är emellertid inte ense med utredaren om nödvändigheten av att forcera försöksverksamheten.

2.22 Sågverkens råvaruförening: Allmänt. Den nu presenterade utredning­

en av den "Högre skogliga utbkdningen" har          granskats med hänsyn

till sågverkens intresse av ett fungerande samspel mellan skogsbruk och sågverksindustri. Möjlighet till kombinationsutbildning och goda kontakter

gentemot både skog och sågverk är härvid av största intresse.   En

expertgmpp med representanter från de större markägarna Domänverket

och bolagen saml skogsägarrördsen och Skogsstyrelsen har biträtt utre-

dama vid uppskattning av framtida behov av skogligt utbildad personal.

Dessa företräder det förvaltande skogsbmkets intresse av högre utbildad

personal med minskande antal anställda med hög skoglig utbkdning. Mind­

re intresse har ägnats den heterogena grupp som har ökande intresse av

högre skogligt utbildad personal utöver de traditionella större skogliga

arbetsgivarna.-- 

1 utredningen konstateras att skogsbmkets intäktssida väntas få ökad

betydelse med konsekvenser för skogsbruket från produktion till marknad.

Denna utvecklings inverkan på utbildningsbehov och inriktning har inte

närmare diskuterats i utredningen. Det är uppenbart att den pågående

utvecklingen med ökande marknadsanpassning av sågverkens produkter

och strävan mol hög vidareförädkng medför krav på anpassning i skogs­

bmket. --- Utredningen har--- inte haft de kontakter med såg­

verksnäringen som krävs för all kunna analysera trävaruindustrins utveck­

ling och utbildningsbehov. 

I elt internationellt perspektiv sysselsätter den svenska sågverksnäring­en förhållandevis låg andd högt utbildad personal.

Skogsteknikerlinjen.- De föreslagna förändringarna är motiverade

med hänsyn tkl den utveckling som skett i skogsbmket.

Skogmästarlinjen.-- Utredningens förslag--- är bra med en

utbildning med insikt i både skogsbrukets och sågverkens verksamhet. Denna föreslagna möjlighet till kombination får dock inte medföra att nödvändiga baskunskaper om sågverksindustrins råvamkrav inte förmed­las redan på skogsteknikernivå.

Jägmästarlinjen.--- Jägmästarutbildningen   föreslås   förändrad

främst inom ämnesområdet Virkeslära, där sågverksindustrin har de natur-kga kontaktema med den skogliga utbildningen och forskningen. Den tik Institutionen för virkeslära i Uppsala förlagda merkantila studieinriktning­en föreslås flyttad tik Umeå. Samtidigt omlokaliseras även en övningsle-darbefattning till Umeå samt förläggs en nyinrättad professur, den s.k. "SIND-professuren", till Umeå. Sågverkens Råvaruförening motsätter sig utredningens förslag på dessa tre punkter. Utflyttningen av Skogshögsko­lan från Siockholm har inle gagnat högskolan. Än mindre härden nuvaran-

33

de lokaliseringen till tre orter medfört önskvärd kraftsamling och arbetsro. Under nuvarande förhållanden ler sig en i och för sig logisk och önskvärd omlokalisering av resurserna till två orter som avlägsen.

De föreslagna omflyttningarna drabbar den del av jägmästarutbildning

och forskning som ligger sågverksnäringen närmast. Det är Sågverkens

Råvamförenings uppfattning, att samarbetet mellan sågverksnäringen och

Lantbruksuniversitetet genom Institutionen för virkeslära utvecklas posi­

tivt för närvarande genom branschmedverkan i SIMS-projektet, i forsk­

ningsprojekt, i programkommittéer och i undervisning. Den pågående ut­

vecklingen gagnas inte av beslut som inte tar stor hänsyn till den berörda

industrins synpunkter och önskemål.          

Enligt sågverkens uppfattning finns del i dag tre utbildningsanstaller

som i första hand har kompetens att tillfredsställa branschens utbildnings­

behov. Det är Rikssågverksskolan i Skoghall, Tekniska Högskolan i Stock­

holm och Institutionen för Virkeslära vid Sveriges Lantbruksuniversitet i

Uppsala (SLU).--- 

Marknadsinriktningen vid SLU i Uppsala tillgodoser branschens behov

av personal med kunskap rörande råvarans beskaffenhet, träets egenska­

per, ekonomi och med en integrerad helhetssyn på skog - såg - marknad.

Institutionen för Virkeslära bedriver en för branschen värdefull forskning

inom området vedens egenskaper och funktioner.  Vad gäller kon­

takten mellan den merkantila utbildningen och den ekonomiska forskning­

en, erhålls en väsentligt bredare kontaktyta, om del sista året är förlagt till

Uppsala i stället för till Umeå. Uppsala-allernativet medför nämligen kon­

takt med den ekonomiska forskningen i Umeå under den tid utbildningen

är föriagd dit och därefter kontakt med den tillämpade ekonomiska forsk­

ningen inom gruppen SIMS i Uppsala under det sista året. En lokalisering

till Uppsala ger dämtöver kontakt med den ekonomiska forskningen vid

lantbmksfakultelen. Centrum för internationella företagssludier, Uppsala

universitet, Handelshögskolan m.fl. Utredningen för ett alltför allmänt

resonemang utan att närmare motivera sina slutsatser. Sågverken anser atl

samverkansmöjligheterna är bättre, om den merkantila linjens sista år

förläggs till Uppsala.- 

Sågverksnäringen har visat stor uppskattning över den merkantila jäg­mästarutbildningen genom att anställa 10 av de 16 hittills examinerade jägmästarna.

2.23 Sågverksindustrins kommitté för utbildning och teknisk utveckling:

Allmänt.---- Kommittén anser det nödvändigt med en bred satsning på

utbildning och forskning inom områdena produktutveckling och marknads­föring av svenska träprodukter. Om en dylik satsning skall ge det resultat som eftersträvas krävs ett intimt samarbete mellan läroanstalter och forsk­ningsinstitutioner som verkar inom dessa områden.

Den utan jämförelse mest omfattande forskningen av detta slag bedrivs vid Svenska Träforskningsinslilutet i Stockholm saml vid institutionen för träteknik på Tekniska Högskolan i Stockholm. Vid Högskolan i Karlstad drivs för Qärde året en specialkurs i sågverksleknologi och ekonomi. Högskolan i Karlstad har härigenom skaffat sig en värdefull kompelens inom sågverksindustrins speciella ekonomi- och marknadsföringssiluation. Vid Rikssågverksskolan i Skoghall bedrivs en ettårig högre gymnasial specialkurs i marknadsföring av trävaror och Iräprodukter. Rikssågverks­skolan med dess välutrustade maskinpark har dessutom unika möjligheter att utföra avancerade utvecklingsprojekt i fullskalemoddl för såväl forsk­ning som utbildning.

34

Mot bakgrund av ovan sagda finner kommittén det mycket angeläget ur sågverksindustrins synpunkt att jägmästarlinjen med marknadsinriktning samt professuren i produktutveckling och marknadskunskap lokaliseras lik Uppsala.

2.24 Skogshögskolans studentkår: Allmänt.-------------- Med hänsyn till        

direkliv(-en) har man, menar studentkåren, i utredningen använt ett alltför snävt tilltaget framtidsperspektiv. En grundligare analys borde ha utförts med avseende på framtida kompetensområden, vilka nuvarande utbild­ningssystem inte tklgodoser.

Inom det traditionella arbetsfältet har äldre utredningar utnyttjats, me­dan det för naturresurs- och marknadsinriktningens del inte gjorts någon ordentlig framtidsanalys. Denna är nödvändig som underlag för beslut om framtida förändringar och inle minst för alt kunna rätta tik eventuella brister i dagsläget.

När det gäller utbildningens dimensionering anser studentkåren, i likhet med utredningen, att man bör avvakta en utvärdering av den ökade antag­ningen och atl nivån om 60 elever ska bibehållas.

Jägmästarlinjen.-- Utredningens ställningstaganden när det gäller

utbildningen av jägmästare stämmer i stort sett bra överens med student­kårens uppfattning, såväl när del gäller inriktning som utbildningsfilosofi.

Vi vill---- inlämna följande synpunkter när det gäller lokaliseringen

av marknadsinriktningen.

-

Huvudulbildningsort för samtiiga påbyggnadskurser ska vara Umeå.

-

De utbildningsmoment som inte anses kunna genomföras på ett tklfreds­ställande sätt i Umeå, ska förläggas till den ort där de bäst kan bedrivas.

-

Vid kursplanläggningen ska elevernas krav på att kunna läsa enstaka kurser ur de olika påbyggnadsinriktningarnas program beaktas. Detla gäller i synnerhet under den sista terminen.

Studentkåren noterar dock att 30% av mötesdeltagarna var allvarligt oroade för de negativa konsekvenser en flyttning till Umeå skulle innebä­ra.

Skogsbiologisk utbildning.-- Studentkåren menar att såväl del öka­

de behovet av biologiskt inriktade jägmästare som rekryteringen kan lösas

inom ramen för den befintliga naturresursinriktningen. Vi tror alt denna,

redan mycket slagkraftiga, studieinriktning med Uppsalainstitutionernas

hjälp skulle kunna utvecklas tik en jägmästarutbildning av mycket hög

klass. I likhet med utredningen anser vi emellertid inte atl den föreslagna

skogsbiologiska utbildningen är en jägmästarutbkdning.

2.25 Skogsmästarskolans elevkår: AUmänt.         Skogsmästarskolans

elevkår ser det positivt atl intresset har riktats mot den högre skogliga utbildningen i Sverige, då skogsbruket spelar en betydande roll i vårt samhälle. Därför bör man naturligtvis eftersträva att förändra den svenska skogliga utbildningen i samma utsträckning som skogsbruket förändras.

Skogsteknikerlinjen.- Utredningen föreslår att i viss mån ersätta

kraven på arbetslivserfarenhet med SLU-styrd "praktik" ä la jägmästar­linjen. Det vore likvärdigt med att kapitalt nedvärdera praktiskt arbete och den erfarenhet detta ger. Det vore också stick i stäv med moderna ulbild-ningsprinciper och till stor skada för skogsmästamtbildningen. Att ytterii­gare öppna utbildningen för ungdomar som kommer direkt från gymnasie­skolan utan "mellanlandning" i förvärvslivet vore detsamma som att ur-

35

holka utbildningen, vilkel vi därför kraftigt vill varna för. Kvalitén på praktiken skulle även den minska och man skulle med en sådan praktik gå miste om två viktiga saker, prestationskravet och den "sociala biten". Som skolpraktikant har man svårt alt bli betraktad som "en i laget".

Vi välkomnar utredningens förslag om förläggning av ett tredje skogsin­stitut till Skinnskatteberg.

Skogsmästarlinjen. Vi ser poskivt på att utredningen uppmärksammat skogsmästarens funktion i näringslivet, samt näringshvets poskiva omdö­men om skogsmästaren och utbildningen. Därför ser vi med förundran på de förändringar utredningen föreslår för skogsmästarlinjen, då förslaget

verkar ogenomtänkt och hastigt ihopsatl, och del är beklagligt att utred­ningen som bearbetat skogsutbildningen under en längre tid inte har ett

mera genomtänkt förslag att presentera.   

Vi uppmärksammar att en konsekvens av utredningens förslag till omor­ganisation av skogsmästarutbildningen kan bli att rekryteringen av elever hämmas eller stryps. Detta kan på sikt leda lik att utbildningen läggs ned.

Vi anser att skogsmästarutbkdningens profil måsle bevaras      och i

takt med utveckhngen bör utbildningen snarare förlängas än förkortas. Skogsmästaren är med sin utbkdningsbakgrund väl rustad för att ta del av de i utredningen föreslagna vidareulbildningskurserna vid skogshögskolan. Han kan här ytterligare förkovra sig inom det område han arbetar, och vi välkomnar därför denna del av utredningens förslag, som också är i linje med näringshvets behov.

2.26 Norra skogsinstitutets elevkår: Skogsteknikerlinjen.  Arbetsgi-

vama ser det som en stor tikgång att en utbildad skogstekniker har ett antal år med praktisk yrkeserfarenhet innan han går in på skogsteknikerutbild­ningen och medför att han har stora möjligheter att få adekvata arbetsupp­gifter direkt efter utbildningen vilket är väldigt viktigt.

Den praktik man får bör vara väl anknuten tkl de verkliga arbetsförhål­

landen som råder i dagens skogsbruk. Risken är att den inte blir det med av

SLU ordnad förpraktik.- 

Utredningen har helt riktigt pekat på missförhållandet att man på skogs­brukslinjen läser engelska istället för matematik som lik valsämne. Detta för att kravet på allmän behörighet skall uppfyllas. Utredarna har här ej noterat att kravet på tvåårig svenska ej heller uppfylls på skogsbrukslinjen.

Enligt utredarnas förslag skall man som särskild behörighet vid ansök­

ning till skogsteknikemtbkdningen ha 2-årig gymnasiematematik, som på

skogsbmksskolan skall inhämtas utom schemalagd tid. Vår uppfattning i

denna fråga är att engelsk- och matematikundervisningen skall ske under

schemalagd tid.- 

Den tilltänkta utökningen av antalet devplalser på skogsteknikemtbkd­

ningen är föreslagen att lokaliseras till södra delen av Sverige. Detta

medför att antalet devplalser i södra Sverige kommer atl bli ca 102, vilka

skall stakas mot de 30 utbildningsplatserna som är lokaliserade till Bispgår­

den och norra Sverige. En sådan fördelning kan inle anses tillgodose norra

Sveriges behov av utbkdningsplatser.       

Förslaget att förlänga skogsteknikerutbildningen och förkorta skogsmäs­

tarutbildningen och ge den en karaktär av atl i huvudsak vara en påbygg­

nadslinje för skogslekniker ser vi som ett positivt förslag. 

36

Ett område som utredningen ej nämnvärt berört är lärarfrågan. Vi från elevhåk ser det som en stor nackdel att det på skogsteknikerutbildningen inte finns personal med skogsteknikerutbildning som kan tjänstgöra som lärare och övningsledare. En lärare med sådan utbildning och en god arbelsledarerfarenhel bakom sig skulle vara en stor resurs och ge oss elever en nära anknytning i undervisningen till de verkliga arbetsförhållan­den vi kommer att ställas inför efter vår examen.

2.27 Stiftelsen Värmlands och Örebro läns skogsskola: Allmänt.   Så

långt vi kan överblicka det berörda utbildningsområdet finner vi all utred­ningen gjort en myckel väl genomarbetad kartläggning av nuläget och utvecklingstendenserna. Likaså anser vi att de framlagda förslagen tik förändringar är väl underbyggda och måttfulla. Vi tillstyrker därför ett genomförande av utredningens förslag.

Skogsteknikerlinjen. Den föreslagna ökningen med 30 skogstekniker per

år är--- synnerligen angelägen.

Ökningen till fyra terminer är- enligt vår uppfattning en riktig

åtgärd och det är även logiskt att samtidigt förkorta skogsmästamtbild­

ningen med en termin då en total utbildningstid om 3 år bör vara tillfyllest

för skogsmästare med skogsteknikerbakgmnd.      

Det föreslagna ökade behörighetskravet avseende matematik välkomnar

vi.---- 

I en tänkt valsituation som en följd härav skulle kraven på kunskaper i

engelska utan vidare kunna minskas.         

Givetvis är det önskvärt med en lägre genomsnittiig examensål­

der än dagens. Det föreslagna medlet - sänkt krav på praktik - för att nå

dessa mål kan dock vara tveeggat. En ökning av antalel renodlade studie-

begåvningar får inte gå för långt på bekostnad av antalet antagna med mera

praktisk läggning, med längre praktik och arbetslivserfarenhet. Resultatet

kan då bli en skogsteknikerkår med alltför få individer lämpade som

arbetsledare.-- 

Skolans styrelse har tidigare förklarat sig beredd atl öka antagningen till 24 studerande vid skogsteknikerlinjen och upprepar denna inställning nu.

Redan i detta sammanhang vkl vi emellertid fömtskicka att en förutsätt­ning för detta erbjudande är atl statliga medel tikskjutes i sådan omfattning att verksamheten kan fortlöpande finansieras.

Vid skolans tidigare medelsäskanden har angivits atl ett minimibehov av statliga medel uppskattas tkl ett bdopp motsvarande kostnaderna för två lärartjänster. Rimligtvis erfordras dämtöver ett bidrag till skolans admini­strationskostnader.

2.28 Agrifack Skog: Allmänt.      Utredningen synes endasl i begrän­

sat urval ha tagit del av sakmaterial och överväganden i tidigare utredning­

ar. Dess egna undersökningar redovisas så knapphändigt, att det är svårt

att bedöma de påståenden, slutsatser och förslag som anges i betänkandet.

Vi har konstaterat all det insamlade materialet om arbetsmarknaden

avser tnindre än två tredjedelar av berörda personalgrupper. De utelämna­

de områdena kan mycket väl komma att svara för en betydhgt större andel

av nyrekryteringen under de närmaste åren. Utredningen kan således inte

anses ha nått en tillfredsställande täckning genom sina undersökningar.

---- Utredningen verkar inte ha uppmärksammat atl skolor och efter­

gymnasiala utbildningar för skogsbmket vuxit fram under helt andra för-

37

hållanden än vad som nu råder såväl inom denna näring som i utbildnings­

systemet och samhället i stort.      Utredningen borde grundligare än

vad som skett analyserat huruvida, trots de stora förändringarna i arbets­former och organisation under de senaste decennierna, nuvarande ulbild-ningsled alltjämt bäst tillgodoser skogsbrukets behov.

Genom begränsningen till gmpperna skogstekniker, skogsmästare och jägmästare har utvecklingen av arbets- och organisationsformer inom

skogsbmket kommit helt i bakgmnden.       I betänkandet finns heller

inga uppgifter om vilka utbildningar vid sidan om lantbmksuniversketets

institutioner, som skulle kunna nyttjas för skogsbruket.    

Utredningen berör inte relationerna mekan högskolans grundutbildning

och inskolningen hos respektive arbetsgivare. I betänkandet analyseras

inte behov och fördelning av insatser mellan grundutbildning och utbild­

ning för alt de yrkesverksamma teknikerna skall få tillfälle att komplettera

sina kunskaper.-- Vi har inte funnit skäl att detaljgranska utredning­

ens förslag, eftersom redovisat material, såsom vi exemplifierat, inte kan

betraktas som tillräckligt hållbar grund för överväganden om hur den

framtida högskoleutbkdningen för skogsbruket bör inriktas och organi­

seras.

Många av utredningens förslag är av den art atl det ligger inom lant­bruksuniversitetels befogenheter att genomföra dem.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1984