Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:123

Regeringens proposition

1984/85:123

om godkännande av protokoll nr 7 till konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna;

beslutad den 21 februari 1985.

Regeringen föreslår riksdagen atl anta del förslag som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar INGVAR[REDACTED_EFTERNAMN]

LENNART[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås alt riksdagen godkänner protokoll nr 7 lill kon­ventionen den 4 november 1950 angående skydd för de mänskliga rättighe-lerna och de grundläggande friheterna. 1 protokollet uppställs garantier för vissa ytleriigare rättigheter, bl. a. rätl till prövning i två inslanser av brottmål, rätt till ersättning för orikliga broitmålsdomar och krav på lika behandling av makar i vissa familjerätlsliga frågor.

1    Riksdagen 1984/85. 1 saml. Nr 123

Prop. 1984/85:123

2

Utdrag

UTRIKESDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1985-02-21

Närvarande: statsrådet I.[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Bo­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hell­ström, Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet Bodslröm

Proposition om godkännande av protokoll nr 7 till konventionen angående . skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna

1    Inledning

Med stöd av riksdagens godkännande (prop. 1951:165, UU 1951:11, rskr 1951:251) deponerade Sverige den 4 februari 1952 ratifikationsinstru­mentet avseende konventionen den 4 november 1950 angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. De i konven­tionen upptagna rättigheterna har sedermera kompletterats genom tilläggs­protokoll av den 20 mars 1952 (prop. 1953:32, UU 1953: I, rskr 1953:124) och protokoll nr 4 av den 16 september 1963 (prop. 1964:87, UU 1964:4, rskr 1964: 137). De svenska ratifikationsinstrumenten avseende dessa pro­tokoll deponerades den 22 juni 1953 respektive den 13 juni 1964.

Genom protokoll nr 2 av den 6 maj 1963 (se betr. protokoll nr 4) fick den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna behörighet alt under vissa fömtsättningar avge rådgivande yttranden. Protokoll nr 3, som också undertecknades den 6 maj 1963 (se betr. protokoll nr 4), avsåg ändring av artiklarna 29, 30 och 34 i konvenlionen i syfte atl underiälla arbetet för den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna. Genom proto­koll nr 5 av den 20 januari 1966 ändrades artiklarna 22 och 40 i konven­lionen när det gällde mandattiden för ledamöterna av kommissionen och av den europeiska domslolen för de mänskliga rättigheterna.

Del senasle protokollet som Sverige har anslutit sig till är protokoll nr 6 av den 28 april 1983 om dödsstraffets avskaffande i fredslid (prop. 1983/84:31, UU 1983/84:4, rskr 1983/84:62).

Europarådets ministerkommitté har vid sitt 375: e slällföreträdarmöte i september 1984 antagit texten till elt sjunde tilläggsprotokoll till konven­tionen. Protokollet öppnades för undertecknande av ministerkommittén

Prop. 1984/85:123

3

den 22 november 1984, dä det skrevs under av Sverige. De engelska och franska texterna, som har samma giltighet, saml en översättning till svens­ka bör fogas till protokollet i detla ärende som bilaga.

Jag avser nu atl la upp frågan om godkännande av detta filläggsproto-koll.

Under ärendets behandling i regeringskansliet har kontakter under hand förekommit med justitiekanslern (JK), kammarrätten i Jönköping, riks­åklagaren, rikspolisstyrelsen, statens invandrarverk, familjelagssakkun-niga saml justitieombudsmannen (JO).

2   Bakgrund

Den 16 december 1966 antog Förenta Nationernas generalförsamling den internationella konvenlionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, den internafionella konvenlionen om medborgeriiga och poli­tiska rättigheter saml det fakultativa protokollet till den senare konven­tionen (prop. 1971:125, UU 1971:13, rskr 1971:270). Konventionerna och protokollet undertecknades för Sveriges vidkommande den 29 september 1967. De svenska ratifikationsinslrumenten deponerades den 6 december 1971.

Europarådels ministerkommitté, som var medveten om atl problem kunde uppstå genom alt FN-konvenlionerna och den europeiska konven­lionen existerade sida vid sida, gav i oktober 1967 en expertkommitté i uppdrag att undersöka frågan. Expertkommittén lade år 1969 fram en rapport till ministerkommittén om skillnaderna mellan de rättigheter som garanterades genom den europeiska konventionen och de rättigheter som omfattades av den internationella konvenlionen om medborgeriiga och politiska rättigheter.

Europarådets rådgivande församling antog den 23 oktober 1972 rekom­mendation 683 (1972) om de åtgärder som borde vidtas med anledning av slutsatserna från en parlamentarisk konferens om mänskliga rättigheter som hölls i Wien den 18-20 oktober 1971. Församlingen lade fram förslag till ett program för Europarådet på kort och medellång sikt i fråga om mänskliga rättigheter. Den rekommenderade särskilt en undersökning av frågan om att utvidga de rättigheter som skyddas genom den europeiska konvenfionen om mänskliga rättigheter. I sin rekommendation 791 (1976) om skyddet för de mänskliga rätligheterna i Europa rekommenderade församlingen vidare ministerkommittén att sträva efter att i den europeiska konventionen införa så många som möjligt av de substantiella bestämmel­serna i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter.

År 1976 inleddes på grundval av 1969 års rapport etl arbete på att utvidga rältighelsskyddel i den europeiska konvenlionen. Detla arbele har numera 

ti    Riksdagen 1984185. 1 saml. Nr 123

Prop. 1984/85:123

4

uppdragits åt en särskild expertkommitté. En ledsQärna i denna kommittés arbele har varil all bland de skyddade rältighelerna endasl la med sådana som kan anses lillräckligl specificerade för au kunna garanteras inom ramen för del kontrollsystem som upprättats genom konventionen.

Del protokoll som nu föreligger har arbetats ul av expertkommiltén och har behandlats av Europarådels huvudkommillé för de mänskliga rättighe­terna innan det anlagils av slällföreirädarkommiltén.

3    Allmänt om protokollets innehåll

Genom protokollet kompletteras konvenlionen med fem nya rälligheler. Dessa upptas i artiklarna 1 -5. Artikel 1 ger utlänningar vissa garantier för proceduren i samband med utvisning. Artikel 2 ger dömda personer rätl alt överklaga lill högre domslol. Artikel 3 stadgar om rätl till ersättning i händelse av felaklig dom. Genom artikel 4 uppställs förbud mot lagföring mer än en gång för samma sak. Artikel 5 kräver likställdhet mellan makar i fråga om rättigheter och ansvar både inbördes och i förhällande till deras barn.

Artiklarna 6-10 är av teknisk natur. Artikel 6 har all göra med den lerriloriella tillämpningen av proiokollel. Enligt artikel 7 skall de nya bestämmelserna betraktas som tilläggsartiklar till konventionen. .Artikel 8 innehåller bestämmelser om undertecknande och ratifikation m. m. Regler för protokollets ikraftträdande finns i artikel 9. Artikel 10 slutligen avser de uppgifter som Europarådels generalsekrelerare har i egenskap av deposi-larie.

4    De enskilda bestämmelserna 4.1 Artikel I

Enligt denna artikel får en utlänning som lagligen är bosall på en konven-tionsslats område inte utvisas utan ell i laga ordning fattat beslut härom. Han skall vidare tillåtas (a) framlägga skäl som talar mol utvisningen, (b) få sin sak omprövad och (c) för dessa ändamål förelrädas genom ombud inför vederbörande myndighet.

En ullänning som lagligen befinner sig på en medlemsslals område åtnjuter redan nu vissa garantier enligt den europeiska konvenlionen när en ulvisningsåtgärd vidtas emot honom. Del är i synnerhet fråga om del skydd som ges genom artiklarna 3 (förbud mot omänsklig eller förnedrande behandling) och 8 (rätt till skydd för privat- och familjeliv), i förening med artikel 13 (rätt lill effektiv möjlighet alt tala inför inhemsk myndighet). Rätten alt föra talan tillkommer enligt en dom av den europeiska domslo­len för de mänskliga rättigheterna var och en som vill göra gällande all

Prop. 1984/85:123

5

hans rättigheter och friheter enligt konventionen har kränkts (domen i fallet Klass och andra den 6 september 1978).

Av den förklarande redogörelse (Explanatory Report) lill protokollet, vilken utarbetats av expertkommittén, framgår bl. a. följande. Ordet "lag­ligen" hänför sig till den inhemska lagen i den stal det är fråga om. Det är därför den inhemska lagen som avgör vilka villkor som måste vara upp­fyllda för att en persons närvaro på statens område skall betraktas som "laglig". Bestämmelsen gäller dock inte bara för utlänningar som har rest in på lagligt sätt ulan även för utlänningar som har kommit in illegalt, om de senare har fått tillstånd att bosätta sig i landet. Begreppet utvisning används i allmän belydelse och täcker varje åtgärd som framtvingar en utlännings avresa från territoriet men inbegriper inte utlämning.

Rätten alt lägga fram skäl som talar mot utvisningen (a) gäller redan innan saken kommer upp till omprövning. Detta framgår av de procedu-rella garantiernas ordningsföljd. Rätten alt få sin sak omprövad (b) kräver inte nödvändigtvis etl förfarande i två instanser ulan kan innebära atl den behöriga myndigheten omprövar saken i ljuset av skäl mot utvisningen som lagts fram av personen i fråga. Det överlåts ål inhemsk lag atl avgöra på vilket sätl omprövningen skall ske.

Beslämmelsen under (c) att utlänningen skall ha rält att företrädas genom ombud måste respekteras både med avseende på (a) och (b). När det talas om "vederbörande myndighet" förutsätts att denna kan vara antingen föryaltningsmyndighet eller domstol. Den myndighet som omprö­var saken behöver inte vara samma myndighei som fattar det slutliga beslutet om utvisning. Artikeln innebär ingen rätt för personen i fråga eller dennes ombud all fysiskt närvara när saken prövas eller omprövas. Hela proceduren kan alltså vara skriftlig.

Normall bör en ullänning vara befogad att utöva sina rättigheter enligt artikelns första moment innan han blir utvisad. Genom det andra momen­tet öppnas emellertid möjlighet lill utvisning dessförinnan, när del är nödvändigt i den allmänna ordningens inlresse eller motiveras av hänsyn till den nationella säkerheten. Dessa undantag skall lillämpas under beak­tande av den proportionalitetsprincip som definierats i domar från den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Om den allmänna ordningen åberopas, måste staten kunna visa att den exceptionella åtgär­den var nödvändig i det särskilda fallet eller i fall av detta slag. Om utvisningen sker av hänsyn till den nationella säkerheten, skall detta å andra sidan accepteras som tillräckligt skäl. I båda fallen skall personen i fråga emellertid ha rätt atl utöva sina befogenheter enligt del första mo­mentet efter utvisningen.

Prop. 1984/85:123

4.2       Artikel 2

Denna artikel erkänner rälien för vaQe person som dömts för brott au få skuldfrågan eller del ådömda straffet omprövat av högre domstol. Del krävs inte generellt all både skuldfrågan och straffet skall kunna omprö­vas. Om vederbörande l.ex. erkänt gärningen, kan rättigheten begränsas till en omprövning av del ådömda straffet. Artikeln överlämnar åt inhemsk lag att fastställa på vilket säll och enligt vilka grunder denna räll kan utövas. I motiven (Explanatory Report) sägs alt rätten all begära pröv­ningstillstånd i sig är all anse som en omprövning i den mening som avses i artikeln.

Artikelns andra moment medger undanlag från rätten till omprövning i fråga om mindre grova gärningar, enligt föreskrift i lag, samt i fall då personen i fråga blivit dömd i högre instans sedan en frikännande dom överklagats eller dömts i första instans av den högsta domstolen. Det senare kan förekomma t. ex. när den tilltalade är regeringsmedlem, domare eller innehavare av ell annal högt ämbete. Etl viktigt kriterium när del gäller all avgöra om brollel är mindre grovt är om fängelsestraff kan komma i fråga eller inte.

4.3       Artikel 3

Genom denna artikel införs en räll till ersättning på vissa villkor vid felaktiga domar i brottmål. Ell villkor är alt domen har vunnit laga kraft och elt annat att vederbörande person har undergått straff till följd av domen. Vidare krävs alt domen senare upphävts eller nåd beviljats, i båda fallen på grund av en ny eller nyuppdagad omsländighel som styrkt all domen var felaktig. Någon räll lill ersättning föreligger inte, om det kan visas alt det helt eller delvis berott på den dömde själv att den tidigare okända omständigheten inte blivit uppdagad i lid.

När villkoren är uppfyllda skall ersältning utgå i enlighel med den berörda statens lag eller praxis. Avsikten är alt förplikta staten att beiala ersättning i sådana fall där det slår klart all personen i fråga var oskyldig.

4.4       Artikel 4

Artikeln stadgar att ingen får rannsakas eller straffas på nytt genom brotlmålsförfarande i samma stal för etl brott för vilket han redan blivit slutligt frikänd eller dömd. Detla brukar uttryckas med den latinska grund­satsen ne bis in idem. Tillämpningen är begränsad lill det nationella planet och avser endast slutliga avgöranden i enlighet med lagen och rättegångs­ordningen i den berörda staten.

Enligt moment två kan målet dock återupptas, om det föreligger bevis om nya eller nyuppdagade omständigheter eller om elt grovt fel begåtts i

Prop. 1984/85:123

7

del lidigare rällegångsförfarandel som kan ha påverkal utgången i målet, antingen till förmån för eller lill men för den person det gäller.

Etl särskilt stadgande i moment tre utesluter inskränkningar i denna artikel med stöd av artikel 15 i konvenlionen. Enligt den artikeln är del annars möjligt all göra undanlag frän vissa av konventionens bud i krig eller i annal allmänt nödläge som hotar nationens existens.

4.5 Artikel 5

Enligt denna artikel skall makar vara likställda i fråga om rälligheler och ansvar vid äktenskapets ingående, under äktenskapet och i händelse av dess upplösning. Kravet på likställdhet gäller bara i makarnas förhållande lill varandra, med avseende på deras person eller egendom, och i deras förhållande lill barnen. Rältighelerna och ansvaret är således av privat-rällslig natur.

Den omständigheten all makarna skall ha samma rälligheler och ansvar i förhållande lill sina barn skall inte förhindra staten från atl vidta sådana ålgärder som är nödvändiga i barnens inlresse. 1 detla sammanhang bör kommissionens och domstolens praxis uppmärksammas, särskill avseende artiklarna 8 och 14 i konvenlionen.

När del gäller artikel 8 (rätten lill skydd för familjelivet) har kommis­sionen och domslolen betonat nödvändigheten all la hänsyn lill barnels inlresse. Vad avser artikel 14 (principen om icke-diskriminering) har dom­stolen förklarat all denna arlikel kränks, om en dislinklion inte har något objektivt och skäligl berättigande.

Arlikel 5 innebär inte all de nationella myndigheterna hindras från all la vederbörlig hänsyn fill alla relevanta faklorer när de skall falla beslut angående delning av egendom i händelse av äktenskapels upplösning.

4.6       Artiklarna 610

Protokollets slutbestämmelser ger endast anledning till några påpekan­den i förarbetena (Explanatory Reporl). De har utformats med beaktande av de modellbeslämmelser som antogs av ministerkommittén i febmari 1980. Enligt första momentet i artikel 7 skall de nya bestämmelserna anses som lilläggsartiklar till konvenlionen, och alla konventionens beslämmel­ser skall följaktligen vinna lillämpning på de genom protokollet tillagda rättigheterna.

Det andra momentet i samma artikel innehåller föreskriften all artiklarna 25 och 46 i konvenlionen inte skall lillämpas på protokollet, om inte den berörda staten genom en särskild förklaring gått med på delta. Artikel 25 gäller rälien för enskilda personer atl föra fram klagomål lill kommissionen om kränkningar av konvenlionen. Artikel 46 avser en stals förklaring om all den underkastar sig domslolens jurisdiktion. En skillnad bör uppmärk-

Prop. 1984/85:123

8

sammas i förhållande till det Qärde protokollet, som stadgar att molsvaran­de förklaringar kan göras med avseende på artiklarna 1 4 i protokollet "eller någon av dessa". Denna möjlighet står inte öppen när det gäller förklaringar angående artiklarna 25 och 46 enligt det sjunde protokollet. 1 detta fall måste förklaringarna avse samtliga tilläggsarliklar (artiklarna 1-5).

Sedan protokollet undertecknats skall det ratificeras, antas eller godkän­nas. För ikraftträdande fordras att sju av Europarådets medlemsstater har uttryckt sitt samtycke till atl vara bundna av protokollet.

5   Föredragandens överväganden

Skyddet för de mänskliga rältighelerna har byggts ut successivt. FN:s generalförsamling antog år 1948 den allmänna förklaringen om de mänsk­liga rättigheterna. Europarådet var emeilerlid försl med alt utarbeta och anta en bindande konvention på området. Den europeiska konvenlionen angående skydd för de mänskliga rätligheterna och de grundläggande friheterna tillkom redan år 1950.

Genom konvenlionen upprättades också organ för effektiv övervakning av tillämpningen. Del är i första hand den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna och den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna som är kontrollorgan, men också ministerkommittén har tilldelats vissa uppgifter. Redan år 1952 kompletterades konventionen med etl tilläggsprotokoll, som omfattade tre rättigheter. Härigenom garanteras äganderätten (artikel 

I), 

rätten lill undervisning (artikel 2) och rätten till fria val (artikel 3). Genom del Qärde protokollet år 1963 tillkom fyra nya rättigheter. De gäller förbud mot frihetsberövande på grund av oförmåga att fullgöra avtalad förpliktelse (arlikel 

I), 

rätten till personlig rörelsefrihet (artikel 2), rälien alt vistas i sitt hemland (artikel 3) saml förbud mol kollektiv utvisning av utlänningar (artikel 4).

FN-konvenlionerna om medborgeriiga och politiska rättigheter saml om ekonomiska, sociala och kulturella rälfigheter tillkom år 1966. Del har varit naturligt att därefter försöka komplettera den europeiska konven­tionen med vissa rättigheter från FN-konvenlionerna som kan lämpa sig alt underkastas det effektiva kontrollsystem som existerar enligt Europarå­dets konvention.

Del sjunde protokollet omfattar fem rättigheter som har sin motsvarighet i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättig­heter. Rättigheternas innehåll och utformning avviker dock i vissa avseen­den från motsvarande bestämmelser i FN-konvenlionen.

Artikel 1 i del sjunde protokollet ger utlänningar vissa procedurella garantier i samband med utvisning. En liknande beslämmelse finns i arlikel 13 i FN-konvenlionen om medborgerliga och politiska rättigheter. En

Prop. 1984/85:123

9

skillnad är emellertid all FN-konvenlionen avser utlänningar som lagligen befinner sig på en konventionsslals område, medan den europeiska be­slämmelsen gäller för utlänningar som lagligen är bosatta på en stats lerrilorium. En strävan har även varil all ge etl klarare uttryck åt garantier­nas innehåll och förhållande till varandra. 1 del första momentel har en uppdelning sketl under tre punkter, och i det andra momentet har undanlag med hänsyn till den allmänna ordningen eller den nationella säkerheten uppställts.

Gällande svenska beslämmelser lorde väl läcka innehållet i arlikel 

I. 

Avvisningar av utlänningar, som inte har erhållit uppehållstillstånd här, faller utanför artikelns tillämpningsområde. En dom eller ell beslut om utvisning får inte verkslällas förrän domen eller beslulel har vunnil laga kraft, om inte ullänningen har avgell nöjdförklaring. För alt undvika even­tuella framtida meningsskiljakligheler om innebörden av en nöjdförklaring bör Sverige i samband med ratifikationen avge en särskild deklaration. Det bör konslaleras atl en ullänning som avgell nöjdförklaring enligt 70 S i utlänningslagen (1980:376) därigenom har avstått från rälien all få ell beslut om utvisning omprövat. En nöjdförklaring kan inte heller alertas. Har ullänningen överklagat beslulel innan nöjdförklaringen avges, anses hans talan återkallad genom nöjdförklaringen.

Artikel 2 avser rätlen för den som dömts för ell brott alt få skuldfrågan eller det ådömda slraffel omprövat av högre domstol. En likartad besläm­melse finns i arlikel 14 mom. 5 i FN-konvenlionen om medborgerliga och politiska rälligheler.

Några svårigheter alt förena beslämmelserna med gällande svensk lag föreligger inte. Arlikel 2 innehåller inga föreskrifter med avseende på formen för omprövningen. I förarbetena till artikeln sägs dock atl rätten atl begära prövningstillstånd i sig är atl anse som en omprövning i den mening som avses i artikeln. Man kan utgå från all avgörandel av en fråga om prövningslillstånd inte fömtsätls ske vid en muntlig förhandling. Delta skulle tyda på alt artikel 6: I i konventionen, som gäller rätlen lill opartisk och offentlig rättegång, inte är tillämplig på omprövning enligt arlikel 2 i den meningen alt muntlig förhandling krävs. Den svenska överrällsproces-sen. som i vissa fall medger skriftlig handläggning i brottmål, kan därför inte anses stå i slrid med föreskrifterna i arlikel 2 i protokollet.

Artikel 3 stadgar om rält lill ersältning i vissa fall med anledning av felaktiga domar i brottmål. En molsvarande beslämmelse finns i arlikel 14 mom. 6 i den inlernalionella konvenlionen om medborgerliga och politiska rälligheler.

1 svensk rält finns inie någon allmän beslämmelse om ersältning lill den som dömts och undergått straff för brottslig gärning enligt en dom som senare visar sig felaktig. Om påföljden har varil fängelse, förvandlings-straff för böter eller frihetsstraff har den dömde rätl lill ersäilning enligt lagen (1974:515) om ersältning vid frihetsinskränkning. Ersättning utgår

Prop. 1984/85:123

10

oberoende av om den felaktiga domen har tillkommit genom något fel eller försummelse från domares eller domstols sida. Ersättning utgår för ut­gifter, föriorad arbetsförQänsl, intrång i näringsverksamhet och lidande. Om påföljden är böter skall dessa, om de har betalats, avkortas och återbetalas i överensslämmelse med 11 § bötesverkställighetslagen (1979: 189).

Enligt skadeståndslagen (1972:207) kan viss ersättning utgå, om den dömde har lidit skada till följd av fel eller försummelse vid myndighetsut­övning. I lagen föreskrivs vissa särskilda förutsäUningar för sådan skade­slåndsskyldighet för stålen. Bl. a. förutsätts aU de krav har blivit åsido­satta som med hänsyn till verksamhetens art och ändamål skäligen kan ställas på dess utövning (standardregeln).

De möjligheter till gottgörelse åt de dömda som sålunda föreligger enligt svensk rätt får anses uppfylla kraven enligt artikel 3. Artikeln kan således godkännas ulan lagändringar.

Artikel 4 uppställer förbud mot lagföring mer än en gång för samma sak. FN-konvenlionen om medborgerliga och politiska rättigheter har ett något annoriunda utformat förbud i artikel 14 mom. 7.

Bestämmelserna i artikeln stämmer väl med den svenska lagstiftningen.

Artikelns tredje moment stadgar atl ingen inskränkning får göras i denna rättighet med stöd av arlikel 15 i konvenlionen. Den artikeln gäller rälien alt göra avvikelser från skyldigheterna enligt konventionen under krig eller i annat allmänt nödläge som hotar nationens existens.

Artikel 5 kräver likställdhet mellan makar i fråga om rättigheter och ansvar både inbördes och i förhållande till deras barn. Kravet på likställd­het gäller vid äktenskapets ingående, under äktenskapet och i händelse av dess upplösning. En likartad beslämmelse finns i arlikel 23 mom. 4 i FN-konvenlionen om medborgerliga och politiska rättigheter.

Den svenska lagstiftningen om äktenskap och barn svarar hell mot de krav som följer av arlikel 5.

Av protokollets slutbestämmelser lorde endasl arlikel 7: 2 påkalla några kommentarer. Sverige har vid ratifikation av konvenlionen samt del första och Qärde lilläggsprolokollel avgell förklaring enligt artikel 25 om erkän­nande av kommissionens behörighel alt motta framställningar från enskil­da personer, icke-slalliga organisationer eller grupper av enskilda. Sverige bör vid ratifikationen av del sjunde protokollet avge en molsvarande förklaring beträffande artiklarna 1-5 i protokollet.

Sverige har även, med förbehåll om ömsesidighet, erkänt domstolens jurisdiklion enligi arlikel 46 med avseende på konvenlionen samt del förslå och Qärde lilläggsprolokollel. Vid ratifikationen av det sjunde protokollet bör Sverige genom en särskild förklaring godta domstolens jurisdiktion också belräffande artiklarna I -5 i proiokollel.

Prop. 1984/85:123

11

6   Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jag atl regeringen föreslår riksdagen atl

dels godkänna protokoll nr 7 till konvenfionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,

dels medge alt Sverige vid ratifikation av protokoll nr 7 avger förklaringar både om erkännande enligt artikel 25 av kommissio­nens behörighet att ta emot framställningar från enskilda perso­ner, icke-slalliga organisationer eller grupper av enskilda och om godtagande enligt artikel 46 av domstolens tvingande jurisdiklion beträffande artiklarna 1-5 i protokollet.,

7   Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar all genom proposition föreslå riksdagen atl anta det förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1984/85:123

12

Protocol No. 7

to the Convention for the Protection of

Human Rights and Fundamental Free-

doms

Protocole N° 7

å la Convention de sauvegarde des Droits

de 1'Homme et des Libertés fondamen-

tales

The member States of the Council of Eu­ropé signatory hereto,

Being resolved to lake further steps lo en-sure the collective enforcement of certain rights and freedoms by means of ihe Conven-fion for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed al Rome on 4 November 1950 (hereinafter referred lo as "the ConvenUon"),

Have agreed as follows:

Artide 1

1. An alien lawfully resident in the lerti-

tory of a State shall not be expelled therefrom

except in pursuance of a decision reached in

accordance with law and shall be allowed:

a. to submil reasons against bis expulsion,

b. to have bis case reviewed, and

c.  to be represented for these purposes be-

fore the cqmpelent aulhority or a person or

persons designated by that authorily.

2. An alien may be expelled before the

exercise of his rights under paragraph l.a. b

and c of Ihis Artide, when such expulsion is

necessary in the inlereslsof public orderor is

grounded on reasons of national security.

Les Elals membres du Conseil de TEu-rope, signalaires du present Protocole,

Résolus å prendre de nouvelles mesures propres å assurer la garanlie collective de certains droits et libertés par la Convention de sauvegarde des Droils de THomme el des Libertés fondamentales, signée ä Rome le 4 novembre 1950 (ci-aprés dénommée «la Con­vention »),

Sont convenus de ce qui suil:

Artide I

1. 

Un élranger résidanl réguliéremenl sur

le lerritoire d'un Flat ne peul en élre expulsé

qu'en exéculion d'une decision prise confor-

mémenl ä la loi et dolt pouvoir:

a. faire valoir les raisons qui militenl

conlre son expulsion,

b. faire examiner son cas, et

c.  se faire représenler ä ces fins devanl

fautorité compélenle ou une ou plusieurs

personnes désignées par celle aulorité.

2. Un étranger peul élre expulsé avant

fexercice des droils énumérés au paragraphe

l.a. b et c de cet artide lorsque celle expul­

sion est nécessaire dans fintérét de fordre

public ou est basée sur des motifs de sécurilé

nalionale.

Artide 2

1.

Everyone convicted of a criminal of-fence by a tribunal shall have the right lo have his conviclion or senlence reviewed by a higher tribunal. The exercise of this right, including the grounds on which it may be exercised, shall be governed by law.

2.

This right may be subject lo exceptions in regard to offences of a minor character, as prescribed by law, or in cases in which the person concerned was tried in the first in-slance by the highesl tribunal or was convict­ed following an appeal against acquittal.

Artide 2

1.

Toute personne dédarée coupable d'une infraclion pénale par un tribunal a le droit de faire examiner par une juridiclion supérieure la déclaration de culpabilité ou la condamnalion. L'exercice de ce droit, y compris les motifs pour lesquels il peul élre exercé, sonl regis par la loi.

2.

Ce droil peul faire 1'objet d'exceptions pour des infraclions mineures lelles qu"elles sonl définies par la loi ou lorsque fintéressé a été jugé en premiére instance par la plus haule juridiclion ou a élé déclaré coupable el condamné å la suile d'un recours conlre son acquitlemenl.

Prop. 1984/85:123

13

Översättning

Protokoll nr 7

till konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläg­gande friheterna

Europarådets medlemsstater, som under­tecknat detta protokoll,

som beslutat atl vidta ytterligare åtgärder för all gemensamt säkerställa vissa rättighe­ter och friheter genom konvenlionen an­gående skydd för de mänskliga rätligheterna och de grundläggande friheterna underteck­nad i Rom den 4 november 1950 (här nedan kallad "konventionen"),

har kommit överens om följande:

Arlikel 1

1. En utlänning som lagligen är bosaU på

en stats territorium får utvisas därifrån en­

dast efter elt i laga ordning fattat beslut och

skall tillåtas

a. framlägga skäl som talar mot utvisning­

en,

b. få sin sak omprövad, och

c. för dessa ändamål förelrädas genom

ombud inför vederbörande myndighei eller

inför en eller flera av denna myndighet ut­

sedda personer.   ,

2. En ullänning kan utvisas innan han ut­

övar sina rättigheter enligt moment 1 a, b och

c i denna artikel, när utvisningen är nödvän­

dig i den allmänna ordningens inlresse eller

motiveras av hänsyn lill den nationella säker­

heten.

Arlikel 2

1.

Var och en som dömts av domslol för brottslig gärning skall ha rätt att få skuldfrå­gan eller straffet omprövat av högre domslol. Utövandet av denna rätt, inbegripet grunder­na för dess utövande, skall regleras i lag.

2.

Undantag från denna rätt får göras vad avser mindre grova gärningar, enligt före­skrift i lag, eller i de fall då vederbörande har dömts i första instans av den högsta domslo­len eller har dömts efter det att en frikän­nande dom har överklagats.

Prop. 1984/85:123

14

Artide 3

When a person bas by a final decision been convicted of a criminal offence and when subsequently his conviclion bas been re-versed, or he bas been pardoned, on the ground that a new or newly discovered fact shows conclusively that there has been a mis-cartiage of justice, the person who has suf-fered punishment as a result of such convic­lion shall be compensaled according to the law or the practice of the State concerned, uniess it is proved that the non-disclosure of the unknown fact in fime is wholly or partly attributable to him.

Artide 4

1.

No one shall be liable to be tried or punished again in criminal proceedings under the jurisdiction of the same State for an of­fence for which he has already been finally acquitted or convicted in accordance with the law and penal procedure of that State.

2.

The provisions of the preceding para­graph shall not prevent the reopening of the case in accordance with the law and penal procedure of the State concerned, if there is evidence of new or newly discovered facls, or if there has been a fundamental defecl in the previous proceedings, which could affect the outcome of the case.

3.

No derogation from this Artide shall be made under Artide 15 of the Convention.

Artide 5

Spouses shall enjoy equality of rights and responsibilities of a private law character be-iween them, and in Iheir relations with Iheir children, as lo marriage, during marriage and in the event of ils dissolution. This Artide shall not prevent States from taking such measures as are necessary in the interests of the children.

Artide 6

1. Any State may al the lime of signature or when deposiling ils inslrumenl of ralifica-tion, acceplance or approval, specify the ter-rilory or lerrilories lo which this Protocol shall apply and slale the exlenl lo which il undertakes that the provisions of this Proto­col shall apply lo such lerrilory or lerrilories.

Artide 3

Lorsqu'une condamnalion pénale défini-tive est ultérieurement annulée, ou lorsque la grace est accordée, parce qu'un fait nouveau ou nouvellemenl révélé prouve qu'il s'esl produil une erteur judiciaire, la personne qui a subi une peine en raison de celle condam­nalion est indemnisée, conformément ä la loi ou ä fusage en vigueur dans TElat concerné, ä molns qu'il ne soit prouvé que la non-rév-élation en temps ulile du fall inconnu lui est imputable en lout ou en partie.

Artide 4

1. Nul ne peul élre poursuivi ou puni péna-

lement par les juridictions du méme Etal en

raison d'une infraclion pour laquelle il a déjä

élé acquitté ou condamné par un jugement

définilif conformément å la loi el ä la proce­

dure pénale de cet Etal.

2.

Les disposifions du paragraphe précé-dent n'empéchent pas la réouverture du procés, conformément å la loi el ä la proce­dure pénale de TElat concerné, si des falls nouvaux ou nouvellemenl révélés ou un vice fondamental dans la procedure précé-dente sont de nature å affecter le jugement inlervenu.

3.

Aucune derogation n"est autorisée au present artide au titre de rartide 15 de la Convention.

Artide 5

Les époux jouissenl de fégalilé de droils el de responsabililés de caractére civil enlre eux el dans leurs relations avec leurs enfants au regard du mariage, durant le mariage et lors de sa dissolution. Le present artide n"em-péche pas les Elals de prendre les mesures nécessaires dans rintérét des enfants.

Artide 6

1. Toul Etal peul, au moment de la signa­ture ou au momenl du dépöl de son instm­menl de ralification, d'acceplation ou d"ap-probalion, designer le ou les lerriloires aux-quels s'appliquera le present Protocole, en indiquanl la mesure dans laquelle il s"engage ä ce que les disposifions du present Protocole s'appliquenl ä ce ou ces lerriloires.

Prop. 1984/85:123

15

Arlikel 3

Har en lagakraftvunnen dom varigenom någon dömts för brottslig gärning senare upp­hävts eller nåd beviljats på grund av en ny eller nyuppdagad omständighet, som styrkt att domen var felaktig, skall den som under­gått straff lill följd av domen gottgöras i enlig­hel med den berörda statens lag eller praxis, om det inte visas alt det helt eller delvis be­rott på honom själv att den lidigare ej kända omsländigheten inte blivit uppdagad i lid.

Arlikel 4

1. Ingen får rannsakas eller straffas på nytt

genom brotlmålsförfarande i samma stat för

elt brott för vilket han redan blivit slutligt

frikänd eller dömd i enlighet med lagen och

rättegångsordningen i denna stat.

2.

Beslämmelserna i föregående moment skall inte ulgöra hinder för att målet tas upp på nytt i enlighet med lagen och rättegångs­ordningen i den berörda staten, om det före­ligger bevis om nya eller nyuppdagade om­ständigheter eller om ett grovt fel begåtts i del tidigare i'ältegångsförf'arandel som kan ha påverkat utgången i målet.

3.

Ingen inskränkning i denna arlikel får göras med stöd av arlikel 15 i konvenlionen.

Arlikel 5

Makar skall vara likslällda i fråga om rät­tigheter och ansvar av privaträlislig natur in­bördes saml i förhållande lill sina barn. vid äktenskapets ingående, under äktenskapet och i händelse av dess upplösning. Denna artikel skall inte ulgöra hinder för slalerna atl vidta sådana åtgärder som är nödvändiga i barnens intresse.

Arlikel 6

1. Varje stal kan vid lidpunklen för under­tecknandet eller när den deponerar sitt ratifi­kations-, antagande- eller godkännandein-strumenl uppge pä vilket territorium eller vilka territorier delta protokoll skall vara till-lämpligl samt ange i vilken utslräckning den åtar sig att tillämpa protokollets bestämmel­ser på della lerrilorium eller dessa territorier.

Prop. 1984/85:123

16

2.

Any State may al any låter date, by a déclaration addressed to the Secretary Gen­eral of the Council of Europé, extend the application of this Protocol to any other terti-tory specified in the déclaration. In respect of such tertitory the Protocol shall enter into force on the first day of the month following the expirafion of a period of two months after the date of receipt by the Secretary General of such déclaration.

3.

Any déclaration made under the two preceding paragraphs may, in respect of any tertitory specified in such déclaration, be withdrawn or modified by a notification ad­dressed to the Secretary General. The wiih-drawal or modification shall become effective on the first day of the month following the expirafion of a period of two months after the date of receipt of such notification by the Secretary General.

4.

A déclaration made in accordance with this Artide shall be deemed to have been made in accordance with paragraph 1 of Arfi-cle 63 of the Convention.

5.

The lerrilory of any State to which this Protocol applies by virtue of ralification, ac­ceplance or approval by that Slale, and each tertitory lo which this Protocol is applied by virtue of a déclaration by that State under this Artide, may be treated as separale lerri­lories for the purpose of the reference in Arti­de 1 lo the lerrilory of a Slale.

Artide 7

1. As belween the States Parties, the pro­visions of Artides 1 lo 6 of this Protocol shall be regarded as additional Artides lo the Con­vention, and all the provisions of the Conven­tion shall apply accordingly.

2.

Toul Etal peul, ä lout autre moment par la suile, par une déclaration adressée au Se-crétaire General du Conseil de TEurope, étendre fapplication du present Protocole å lout autre tertitoire désigné dans la déclara­tion. Le Protocole entrera en vigueur ä l'é-gard de ce tertitoire le premier jour du mois qui suil fexpiration d'une période de deux mois apres la date de reception de la déclara­tion par le Secrélaire General.

3.

Toute déclaration faite en verlu des deux paragraphes précédents pourra élre re-tirée ou modifiée en ce qui concerné lout territoire désigné dans celle déclaration, par notification adressée au Secrélaire General. Le retrait ou la modification prendra effet le premier jour du mois qui suit fexpiration d'une période de deux mois apres la date de reception de la nofification par le Secrélaire General.

4.

Une déclaration faite conformément au present artide sera considérée comme ayant été faite conformément au paragraphe 1 de. fartide 63 de la Convention.

5.

Le tertitoire de lout Etal auquel le pre­sent Protocole s'applique en vertu de sa rali­fication, de son acceplalion ou de son appro-bätion par ledit Etal, et chacun des lerriloires auxquels le Protocole s'applique en vertu d'une déclaration souscrile par ledit Etal conformément au present artide, peuvent élre considérés comme des lerriloires dis-linets aux fins de la référence au territoire d'un Etal faite par fartide 1.

Artide 7

1. Les Elals Parlies considérent les arti­des 1 ä 6 du present Protocole comme des artides additionnels ä la Convention et toutes les dispositions de la Convention s'appli-quent en conséquence.

2. Nevertheless, the right of individual re-course recognised by a déclaration made un­der Artide 25 of the Convention, or the ac­ceplance of the compulsory jurisdiction of the Court by a déclaration made under Arti­de 46 of the Convention, shall not be effec­tive in relation to this Protocol uniess the State concerned has made a statemenl recog-nising such right, or accepting such jurisdic­tion in respect of Artides 1 to 5 of this Proto­col.

2. Toulefois, le droit de recours individuel reconnu par une déclaration faite en vertu de fartide 25 de la Convention ou la reconnais-sance de la juridiclion obligaloire de la Cour faite par une déclaration en verlu de fartide 46 de la Convention ne s'exercera en ce qui concerné le present Protocole que dans la mesure oii f Etal intéressé aura déclaré re-connaitre ledit droit ou accepter ladite juri­diclion pour les artides I ä 5 du Protocole.

Prop. 1984/85:123

17

2. VaQe stat kan när som helst vid en sena­

re tidpunkt, genom en förklaring ställd lill

Europarådets generalsekreterare,  utsträcka

. tillämpningen av detla protokoll till ell annal territorium som uppges i förklaringen. Med avseende på elt sådant territorium träder pro­tokollet i kraft den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på två månader efter den dag då generalsekretera­ren tog emot förklaringen.

3.

Varje förklaring som avgetls i enlighel med de båda föregående momenlen kan, med avseende på elt lerrilorium som har uppgells i förklaringen, återkallas eller ändras genom en underrättelse ställd lill generalsekretera­ren. Ålerkallelsen eller ändringen gäller från den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på två månader efter den dag då generalsekreteraren tog emot un­derrättelsen.

4.

En förklaring som avgetls i enlighet med denna artikel skall anses ha tillkommit i över­ensstämmelse med artikel 63 mom. 1 i kon­venlionen.

5.

Varje stats territorium, varpå delta pro­tokoll är tillämpligt lill följd av denna stats ratifikation, antagande eller godkännande, liksom varje territorium, varpå protokollet är tillämpligt på grund av en av samma stal avgi­ven förklaring med stöd av denna artikel, kan betraktas som särskilda territorier när del gäller hänvisningen i artikel 1 till en stats territorium.

Arlikel 7

1.

I förhällandet mellan de stater som är parter skall bestämmelserna i artiklarna 1 -6 i delta protokoll anses som lilläggsartiklar till konventionen, och alla konventionens be­stämmelser skall lillämpas i enlighel därmed.

2.

Dock skall den rätt för enskilda perso­ner all göra framställningar som erkänts ge­nom en förklaring avgiven enligt arlikel 25 i konvenlionen, eller en förklaring om godta­gande av domstolens ivingande jurisdiklion. avgiven enligt arlikel 46 i konventionen, inte gälla vad avser delta protokoll, om inte den berörda staten förklarat sig erkänna denna rätt eller godta denna jurisdiktion belräffande artiklarna 1-5 i delta protokoll.

Prop. 1984/85:123

18

Artide 8

This Protocol shall be open for signature by member States of the Council of Europé which have signed the Convention. It is sub­ject to ralification, acceplance or approval. A member State of the Council of Europé may not ralify, accept or approve this Protocol withoul previously or simultaneously ratify-ing the Convention. Instruments of ralifica­tion, acceplance or approval shall be deposit-ed with the Secretary General of the Council of Europé.

Artide 9

1.

This Protocol shall enter into force on the first day of the month following the expi-ralion of a period of two months after the date on which seven member States of the Council of Europé have expressed iheir cön-sent to be bound by the Protocol in accor­dance with the provisions of Artide 8.

2.

In respect of any member State which subsequently expresses ils consent to be bound by it, the Protocol shall enter into force on the first day of the month following the expirafion of a period of two months after the date of the deposit of the instrument of ralification, acceplance or approval.

Artide 10

The Secretary General of the Council of Europé shall notify all the member States of the Council of Europé of:

a. any signature;

b. the deposit of any instrument of ralifica­

tion, acceplance or approval;

c. any date of enlry into force of this Pro­

tocol in accordance with Artides 6 and 9;

d. any other act, notification or déclara­

tion relating to this Protocol.

In wilness whereof the undersigned, being duly authorised ihereto, have signed this Pro­tocol.

Done al Strasbourg, this 22nd day of No­vember 1984, in English and French, bolh texts being equally authentic, in a single copy which shall be deposiled in the archives of the Council of Europé. The Secretary Gener­al of the Council of Europé shall Iransmit cerlified copies to each member State of the Council of Europé.

Artide 8

Le present Protocole est ouvert å la signa­ture des Etats membre du Conseil de l'Eu-rope qui ont signé la Convention. Il sera sou-mis ä ralification, acceplalion ou approba-tion. Un Etal membre du Conseil de TEurope ne peul ratifier, accepter ou approuver le pre­sent Protocole sans avoir simultanément ou antérieurement ralifié la Convention. Les in­struments de ralification, d'acceptation ou d'approbalion seront déposés prés le Secré­laire General du Conseil de 1'Europe.

Artide 9

1. Le present Protocole entrera en vigueur

le premier jour du mois qui suit fexpiration

d'une période de deux mois apres la date å

laquelle sept Etats membres du Conseil de

1'Europe auronl exprimé leur consenlement å

élre lies par le Protocole conformément aux

dispositions de fartide 8.

2.[REDACTED_EFTERNAMN] toul Etal membre qui exprimera

ultérieurement son consenlement ä élre lié

par le Protocole, celui-ci entrera en vigueur le

premier jour du mois qui suit fexpiration

d'une période de deux mois apres la date du

dépöl de finstmment de ralification, d'ac-

ceptation ou d'approbation.

Artide 10

Le Secrélaire General du Conseil de TEu-rope notifiera ä lous les Etats membres du Conseil de f Europé:

a. toute signature;

b. le dépöl de lout inslrumenl de ralifica­

tion, d'acceptation ou d'approbalion ;

c. toute date d'entrée en vigueur du pre­

sent Protocole conformément ä ses artides 6

et 9;

d. lout autre acle, notification ou déclara­

tion ayant trall au present Protocole.

En foi de quoi, les soussignés dömenl au-torisés å cet effet, ont signé le present Proto­cole.

Falt ä Strasbourg, le 22 novembre 1984, en frangais et en anglais, les deux textes faisant également foi, en un seul exemplaire qui sera déposé dans les archives du Conseil de 1'Eu­rope. Le Secrélaire General du Conseil de fEurope en communiquera copie certifiée conforme ä chacun des Etats membres du Conseil de fEurope.

Prop. 1984/85:123

19

Artikd 8

Detta protokoll står öppet för underteck­nande av de medlemsstater i Europarådet som har undertecknat konventionen. Det skall ratificeras, antas eller godkännas. En medlemsstat i Europarådet får inte ratificera, anta eller godkänna detta protokoll utan tidi­gare eller samtidig ratifikation av konven­fionen. Ratifikations-, anlagande- eller god-kännandeinstrumenlen skall deponeras hos Europarådets generalsekreterare.

Artikel 9

1.

Detta protokoll träder i kraft den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på två månader efter den dag då sju av Europarådets medlemsstater har ut­tryckt sitt samtycke till att vara bundna av protokollet i enlighet med bestämmelserna i arfikel 8.

2.

Med avseende på en medlemsstat som senare uttrycker sitt samtycke till atl vara bunden av protokollet träder detta i kraft den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på två månader efter dagen för depositionen av ratifikations-, anta­gande- eller godkännandeinstrumentet.

Artikd 10

Europarådets generalsekreterare skall un­dertätta alla Europarådels medlemsstater om

a. vaQe undertecknande;

b. depositionen av varje ratifikations-, an­

tagande- eller godkännandeinstrument;

c. vaQe datum för detta protokolls ikraft­

trädande enligt artiklarna 6 och 9;

d. vaQe annan åtgärd, undcrtättelse eller

förklaring som rör detta protokoll.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade, under­tecknat detta protokoll.

Upprättat i Strasbourg den 22 november 1984 på engelska och franska, vilka båda texter har samma gilfighel, i ett enda exem­plar, som skall vara deponerat i Europarådets arkiv. Europarådets generalsekrelerare skall överiämna bestyrkta avskrifter till vaQe med­lemsstat i Europarådet.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1985