Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majtts proposition nr 79 år 1972

Prop. 1972: 79

Nr 79

Kungl. Maj:ts proposition angående reglering av priserna på jordbruks­produkter, m. m.; given Stockholms slott den 24 mars 1972.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över jordbruksärenden, föreslå riksdagen att bifalla de förslag om vars avlåtande till riksdagen föredragande departements­chefen hemställt.

GUSTAF ADOLF

INGEMUND[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen hemställer Kungl. Maj:t om bemyndigande att vidta de åtgärder som behövs för att genomföra prisregleringen på jordbruks­produkter under regleringsåret 1972/73 i enlighet med de grander som beslutades av 1971 års riksdag. Vidare läggs förslag fram om finan­sieringen av ökade kostnader för sockerregleringen till följd av ökningen av sockerbetsarealen på Gotland och Öland. Dessutom föreslås att me­del ställs till förfogande för att begränsa fraktkostnaderna för konsum­tionsmjölk till vissa områden i de fyra nordligaste länen. Förslag läggs fram om att Kungl. Maj:t bemyndigas använda ytterligare högst 30 milj. kr. av införselavgiftsmedel för mjölkregleringen, m. m.

För att främja produktion av mjölk föreslås att tUl begränsat utveck­lingsbara jordbruksföretag med sådan produktion skall utgå statligt stöd i form av kreditgarantier samt bidrag tUl investeringar i mjölkrum och gödsdvårdsanläggningar.

Slutiigen föreslås att bidrag skall kunna beviljas med högst 25 »/o av kostnaderna för miljövårdande åtgärder som befunnits nödvändiga för befintiiga jordbruks- och trädgårdsföretag. Stödet är avsett att utgå under de närmaste fem budgetåren.

1    Riksdagen 1972.1 saml. Nr 79

Prop. 1972:79

Utdrag av protokollet över jordbruksärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockhohns slott den 24 mars 1972.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ODH­NOFF,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för jordbraksdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. och anför.

Inledning

Enligt riksdagens beslut angående reglering av prisema på jordbruks­produkter, m. m. för tiden den 1 juli 1971den 30 juni 1974 (prop. 1971: 116, JoU 1971: 43, rskr 1971: 225) skall justeringar av mittpriser, prisgränser och införselavgifter för jordbraksprodukter göras dels den 1 juli 1972 och den 1 juli 1973, dels halvårsvis med början den 1 ja­nuari 1972 till följd av utvecklingen av den allmänna prisnivån.

Statens jordbruksnämnd bemyndigades den 18 juni 1971 att vidta de åtgärder, som enligt prop. 1971: 116 ankommer på nämnden för att genomföra prisregleringen på jordbrukets område under regleringsåret 1971/72.

I skrivelse den 7 december 1971 lade jordbruksnämnden fram för­slag om justering av inföfsdavgifter m. m. fr. o. m. den 1 januari 1972. Vidare lade nämnden fram förslag om ett provisoriskt system för kom­pensation för ökad s. k. utbytesexport av kött och fläsk. Nämnden be­gärde dessutom bemyndigande att få disponera införselavgiftsmedel för att begränsa fraktkostnaderna för mjölk och grädde till vissa områden i de fyra nordligaste länen. Slutligen lämnade nämnden uppgifter om Storleken och dispositionen av införselavgiftsmedel för regleringsåret 1970/71. Nämnden hade innan förslagen lades fram haft överläggning­ar och nått samförstånd med jordbrukets förhandlingsdelegation och jordbruksnämndens konsumentdelegation. Den 17 december 1971 be­slutade Kungl. Maj:t i enlighet med nämndens förslag om justering av införselavgifter m. m. den 1 januari 1972 och om ett provisoriskt system för kompensation för ökad utbytesexport av kött och fläsk.

I skrivelse den 22 mars 1972 har jordbruksnämnden lämnat uppgifter om den beräknade storleken och den huvudsakliga dispositionen av in­förselavgiftsmedel för regleringsåren 1971/72 och 1972/73. Nänmden

Prop. 1972: 79

3

har vidare i skrivelse den 17 mars 1972 gjort framställning om medel för en kvalitetsundersökning av 1972 års fodersädsskörd.

1 skrivelse den 31 januari 1972 har Lantbrukamas riksförbund (LRF) gjort framställning om att sockerbetsodlingen på Gotland och Öland ökas fr. o. m. år 1972 med 700 resp. 500 ha. Efter remiss har yttran­den över framställningen avgetts av statens jordbruksnämnd och arbets­marknadsstyrelsen, som har bifogat yttranden från länsarbetsnämnderna i Kalmar och Gotiands län. I anledning av framställningen har Svenska sockerfabriks AB kommit in med en skrivelse. Genom beslut den IC mars 1972 har Kungl. Maj:t under förbehåll av att riksdagen god­ känner Kungl. Maj:ts förslag i fråga om hur de ökade kostnaderna för sockerregleringen skall betalas - bifaUit framställningen.

I enlighet med beslut av 1971 års riksdag skulle rationaliseringsstödet ses över för att möjliggöra att stöd övergångsvis skulle kunna utgå även tUl jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter. Lantbruksstyrelsen fick den 18 juni 1971 i uppdrag att utreda och lägga fram förslag till de ändringar i nuvarande bestämmelser om stöd till jordbrukets rationalise­ring som kan behövas för att i syfte att begränsa nedgången av mjölkproduktionen övergångsvis investeringsstöd skall kunna lämnas även till jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter. I skrivelse den 26 november 1971 har lantbruksstyrelsen lagt fram förslag i an­ledning av förat nämnda uppdrag. Efter remiss har yttranden över för­slaget avgetts av statens jordbraksnämnd, länsstyrelserna i Uppsala, Kalmar och Älvsborgs län samt LRF.

LRF har i skrivelse den 24 november 1971 föreslagit att statligt stöd skaU utgå till vatten- och luftvårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen. Remissyttranden över skrivelsen har avgetts av lantbruksstyrelsen och statens naturvårdsverk.

I skrivelse den 16 febraari 1972 har organisationskommittén för om­lokalisering av veterinärhögskolan och statens veterinärmedicinska an­stalt (OKV) gjort framställning om införselavgiftsmedel för byggande av försöksslaktlokaler i Uppsala.

I prop. 1972: 1 (bU. 11 s. 21) har Kungl. Maj:t föreslagit riksdagen att, i awaktan på särskUd proposition i ämnet, till Bidrag till jordbrakets rationalisering, m. m. för budgetåret 1972/73 beräkna ett förslagsanslag av 14 mUj. kr.

Justering av införselavgifter.m. m. den 1 januari 1972

Enligt beslut av 1971 års riksdag skiUle utvecklingen av den allmänna prisnivån under halvårsperioden den 15 aprilden 15 oktober 1971, mätt med statistiska centralbyråns konsumentprisindex, läggas till grund för justering av mittpriser, prisgränser och mförsdavgifter den 1 januari 1972. Konsumentprisindex skulle därvid rensas från inverkan av in-

Prop. 1972: 79

4

direkta skatter, av bostadskostnader (utom bränsle och lyse) samt av sådana prisändringar i livsmedelsposten som registreras i jordbruks­nämndens prisregleringsprisindex. Rensat konsumentprisindex steg under nämnda period med 3,89 "/o. Denna indexuppgång innebar när den anbringades på jordbrukets totala intäkter (utom sockerbetor), beräkna­de med utgångspunkt från den rådande mittprisnivån, att jordbruket skuUe tUlföras ca 291,3 mUj. kr. genom ökat gränsskydd.

De föreslagna avgiftshöjningarna och de belopp som härigenom be­räknades tillföras jordbruket framgår översiktligt av följande tabell:

Höjning av avgift öre/kg (för mjölk öre/1)

Beräknat belopp tUl jordbruket milj. kr.

Vete och råg (förmalningsavgift)

3

16,50

Konsumtionsmjölk, aUa slag Skummjölk tUl industrin Grädde, tjock "     , tunn Ost Mjölkpulver

5,5 9,5

10 8

24

30

76,18 2,47 3,30 1,60

14,16 7,80

Summa mjölk och mejeriprodukter

105,51

Kött Fläsk

50 34

86,00 83,30

Summa kött och fläsk

169,30

Summa

291,31

Med ledning av ändringen av införselavgifterna skulle mittpriser och prisgränser justeras. Detta innebar att övre prisgränsen för treprocentig konsumtionsmjölk och för skummjölk skulle höjas med 5,5 öre per 1 samt att mittpriser, prisgränser och införselavgifter (normalavgifter) i övrigt skulle höjas till följande belopp (öre per kg):

Övre

Mitt-

Nedre

Inför-

pris-

pris-

pris-

sd-

gräns

gräns

avgift

Ost (ej mesost)

'     840

762

684

284

Mjölkpulver, magert

477

418

359

318

"        , annat

696

618

540

348

Nöt- och hästkött

951

841

731

466

Kalvkött

1133

985

837

455

Får- och lammkött

864

753

642

350

Fläsk

718

632

546

266

I sitt av Kungl. Maj:t och rUcsdagen godkända förslag tiU prisregle­rande åtgärder för tiden efter den 30 juni 1971 anmälde jordbraks-nämnden att föreningen Svensk kötthandel hade begärt ätt införselav­gifterna från s. k. utbytesimport av kött och fläsk skulle ställas tUl för­eningens förfogande i huvudsak enligt det system som tUlämpas för Svensk spannmålshandel. Vidare anmäldes att jordbrukets förhandlings-

Prop. 1972: 79

5

delegation hade begärt att jordbruket automatiskt skulle tillföras in­förselavgiftsmedel som härrör från ökning av import som leder till motsvarande export av olika jordbruksprodukter. Nämnden fann att förhandhngsdelegationens framställning närmast hade aktualitet på kött-och fläskområdet och nämnden avsåg att försöka utarbeta ett system för kompensation för ökad s. k. utbytesexport av kött och fläsk om möjligt fr. o. m. den 1 juli 1971. Nämnden förutsatte att Svensk kött­handel i så fall av medel utanför fördelningsplanen för införselavgifts­medel skulle tiUföras införselavgifterna från importökningen.

Nämnden föreslog i sin framställning den 7 december 1971 att ett provisoriskt system skuUe få tUlämpas tiUs vidare. En viss utvidgning av importiicenseringen för konserver av nötkött från de s. k. öststaterna hade nyligen beslutats. Inom ramen för de ökade kvoterna skulle im-porttiUstånd medges för upp till 600 ton färskt, kylt eUer fryst nötkött. I den mån import skulle komma till stånd på grand därav, skulle in­förselavgifterna från denna import ställas tUl föreningen Svensk kött­handels förfogande utöver de medel föreningen erhåller inom fördel­ningsplanen för införselavgiftsmedel.

Genom beslut den 17 december 1971 fastställde Kungl. Maj:t nämn­da förslag från statens jordbruksnämnd.

Användning av införsel- och regleringsavgiftsmedel m. m.

Jordbruksnämnden har redovisat uppburna införsdavgtftsmedd m. m. för regleringsåret 1970/71. Den huvudsakliga medelsdispositionen redo­visas i en särskild tabell, i vUken även den preliminära dispositionen för innevarande regleringsår redovisas.

Beräknad storlek och huvudsaklig disposition av införselavgiftsmedel för regleringsåret 1971172. 1 en preliminär beräkning för regleringsåret 1971/72 uppskattade jordbruksnämnden i aprU 1971 att införselavgif­terna skulle uppgå tiU ca 398 milj. kr., varav ca 70 mUj. kr. för foder­medel. I en reviderad beräkning uppskattar jordbruksnämnden inkoms­terna av införselavgifter tiU ca 434,2 milj. kr., varav ca 77,1 milj. kr. för fodermedel. Ökningen av fodermeddsavgiftema med 7,1 milj. kr. medför enligt gällande regler en lika stor ökning av det preliminära be­loppet inom fördelningsplanen. Detta stiger sålunda tiU ca 329,3 mUj. kr. Definitiv förddningsplan kan fastställas först efter utgången av regleringsåret 1971/72 då de verkliga införselavgifterna för fodermedel blir kända.

Jordbruksnämnden har bemyndigats att under regleringsåret 1971/72 besluta om att av införselavgiftsmedel som inflyter inom fördelnings­planen och av andra regleringsmedel använda högst 5 milj. kr. för upp­lysningsverksamhet och utvecklingsarbete och 2 milj. kr. för stöd åt vall-

Prop. 1972: 79

Huvudsaklig medelsdisposition av införselavgiftsmedel m. m. regleringsåren 1970/71 och 1971/72

1970/71       1971/72

prel. 1 000-tal kr. 1 000-tal kr.

INKOMSTER

Från föregående regleringsår kvarstående införselav­gifter och räntor

Under resp. regleringsår influtna införselavgifter Vissa ränteinkomster

39 330

374 295

1685

67 676

434 210

1700

Summa inkomster

415 310        503 586

UTGIFTER

a) Av medel inom resp. regleringsårs fördelningsplan

Svensk spannmålshandel

48 000 48 000

Stärkelse- och bränneriintressenter (Sveriges pota­

tisintressenter)

9 500 15 500

Sveriges oljeväxtintressenter

61300 47 000

Föreningen för mejeriprodukter

87 000 152 000

Svensk kötthandel

17 000 17 000

Svensk ägghandel

15 000 17 000

Upplysningsverksamhet och utvecklingsarbete

3 500 5 000

Mjölkavkastningskontroll

6 000

Svin- och köttdjurskontroU

2 000

Reserv till jordbruksnämndens förfogande

7 865          19 810

Summa

249165        329 310

b)     Av under resp. regleringsär utanför fördelnings-

planen inflytande medel

För sänkning av partipriset på konsumtionsmjölk

25 000 25 000

Föreningen för mejeriprodukter

20 000

För matpotatisregleringen

15 000

Sveriges potatisodlares riksförbund

1000 1200

För stöd åt vallfröodlingen

2 000 2 000

För återbäring av priset på foder för minkuppföd­

ning

2 000

Prisutjämning på äggalbumin

2 796 3 500

Prisutjämning på kämbindemedel

325 300

Svensk matpotatiskontroll

175 290

Veterinärstyrelsen (statens livsmedelsverk)

133 205

Statens jordbruksnämnd för konsumtionsmjölks-

kontroll

50 50

Prisregleringskassan för fisk

889 1000

Bidrag för avsättning av brödsäd

11973 14 400

Pristillägg på fårkött

6 600

Sveriges utsädesförening i Svalöv

340

Bidrag tiU kostnadema för ackordhästorganisa-

tionen

200

Utbytesexport av köttvaror

3 000

Summa

64 341          75 085

c) Av medelsöverskott från tidigare regleringsår

Utbetalning tiU Danmark

27 500          38 000

Pristillägg på fårkött

6 628

Ersättning för prisstoppsförluster

27 000

Summa

34128          65 000

Summa utgifter

347 634        469 395

Saldo vid utgången av resp. regleringsår

På överskottskonto

67 676          34191

Prop. 1972: 79

7

fröodlingen. Vidare får 6 milj. kr. användas för mjölkavkastningskon­troll och 2 milj. kr. för svin- och köttdjurskontroU.

Utanför fördelningsplanen skall liksom hittills föreningen Svensk spannmålshandel tillföras införselavgifter för sådan brödsäd som impor­teras i utbyte mot inhemsk brödsäd som exporteras tUl följd av kvalita­tiva brister eUer måste användas tUl foder. Vidare skall föreningen Svensk kötthandel tillföras införselavgifter som kompensation för ökad s. k. utbytesexport av kött och fläsk.

Jordbruksnämnden har vidare bemyndigats använda 27 milj. kr. av influtna odisponerade införselavgiftsmedel för ersättning till jordbruket för dess förluster till följd av prisstoppet.

Beräknad storlek och huvudsaklig disposition av införselavgiftsmedel för regleringsåret 1972173. Storleken av de medel som kommer att flyta in i form av införselavgifter under regleringsåret 1972/73 beror bl. a. på den justering av avgifterna som skall ske den 1 juli 1972. Med hänsyn tagen till den höjning av avgifterna den 1 juli 1972 som 1971 års riksdag har beslutat om beräknar jordbraksnämnden inkomsterna av in­förselavgifter tUl ca 443,7 milj. kr., varav ca 86 milj. kr. för fodermedel.

Fördelningsplanen för 1972/73 omfattar enhgt 1971 års riksdagsbeslut 252,2 milj. kr. förutom inflytande avgifter från fodermedelsimporten. Vid nämnda beräkning av fodermedelsavgifterna blir beloppet inom fördelningsplanen sålunda (252,2 -f 86 =) 338,2 milj. kr.

Nämnden föreslår efter hörande av jordbrukets förhandlingsdelega­tion och konsumentdelegationen följande prehminära fördelning av detta belopp:

Svensk spannmålshandel

48

Sveriges potatisintressenter

15,5

Sveriges oljeväxtintressenter

47

Föreningen för mejeriprodukter

152

Svensk kötthandel

17

Svensk ägghandel

20

Upplysnings- och utvecklingsarbete

7,5

Mjölkavkastningskontroll

7

Svin- och köttdjurskontroU

3

Reserv tUl jordbraksnämndens förfogande för fördelning

II 

regleringsföreningarna

21,2

Summa       338,2

Jordbruksnämnden bör efter hörande av delegationerna kunna jämka angivna delbelopp mellan regleringsföreningarna och besluta om för­delning av det till nämndens förfogande stående beloppet.

Beträffande dispositionen av de medel inom fördelningsplanen som ställs till regleringsföreningarnas förfogande bör gälla även i fortsätt­ningen att 2 milj. kr. får användas för stöd åt vallfröodhngen. Beloppet ingår bland de medel som enligt den preliminära fördelningen har tUl-förts Sveriges oljeväxtintressenter.

Prop. 1972: 79

8

Enligt 1971 års riksdagsbeslut bör av medel utanför fördelningspla­nen även regleringsåret 1972/73 25 milj. kr. användas för att sänka partipriset på konsumtionsmjölk. Man skall vidare få bestrida kost­naderna för prisutjämning pä torkat och flytande äggalbumin och kam-bindemedel, utbetala 290 000 kr. tUl Svensk matpotatiskontroU (SMAK) såsom bidrag tUl upplysningsverksamhet på matpotatisområdet, ställa högst 205 000 kr. till statens livsmedelsverks förfogande för att täcka kostnader under budgetåret 1972/73 för pastöriseringskontroll och för importkontroll av animala livsmedel, använda 50 000 kr. för den kon­troll av konsumtionsmjölk som ankommer på jordbruksnämnden, föra över till prisregleringskassan för fisk högst 1 milj. kr. av de fettvaru­avgifter, som utgår vid härdning av sillolja av inhemsk råvara, med avdrag för vad som kan beräknas restitueras vid export, utbetala högst 640 000 kr. till utsädesföreningen i Svalöv för fortsatt finansiering av potatisförädlingsverksamhet samt disponera 200 000 kr. som bidrag till kostnadema för ackordhästorganisationen. I mån av tillgång på medel skall man vidare enligt nämnda riksdagsbeslut få ställa 1,2 milj. kr. tUl Sveriges potatisodlares riksförbunds förfogande för att effektivisera matpotatisodlingen m. m., disponera 2 milj. kr. för stöd åt vallfröod­lingen, disponera 2 milj. kr. till återbäring av del av priset på inhemskt foder för minkuppfödning samt använda högst 8 milj. kr. för pristill-lägg på får- och larmnkött.

Vidare skall liksom under regleringsåret 1971/72 föreningen Svensk spannmålshandel tUlföras införselavgifter för sådan brödsäd som impor­teras i utbyte mot inhemsk brödsäd, som exporteras till följd av kvalita­tiva brister eller måste användas till foder, samt föreningen Svensk kött­handel tillföras införselavgifter som kompensation för ökad s. k. utbytes­export av kött och fläsk.

SMAK har gjort framställning om en höjning av bidraget från 290 000 kr. tUl 440 000 kr. Sveriges potatisintressenter har också gjort framställning om en sådan höjning av bidraget till SMAK. Jordbruks­nämnden har inte någon erinran mot bifall till förslaget.

Av det belopp på högst 205 000 kr. som får ställas till statens livs­medelsverks förfogande avses högst 175 000 kr. för att täcka kostnader för pastöriseringskontrollen och högst 30 000 kr. för att täcka kostna­der för importkontroll av animala livsmedel. Statens livsmedelsverk har meddelat att verket för budgetåret 1972/73 räknar med att endast behöva ta i anspråk beloppet för importkontrollen på 30 000 kr.

1 enlighet med förslag som närmare redovisas i det följande har jordbruksnämnden begärt bemyndigande att av medel utanför fördel­ningsplanen få använda 200 000 kr. per år för att begränsa fraktkost­naderna för mjölk och grädde till vissa områden i norra Sverige.

Prop.1972: 79

9

Fraktkostnaderna för mjölk och grädde

Jordbruksnämnden begär bemyndigande att under regleringsåren 1972/73 och 1973/74 få disponera högst 200 000 kr. per år av införsel­avgiftsmedel utanför fördelningsplanen för att begränsa fraktkostnader­na för mjölk och grädde tUl vissa områden i Norrbottens, Västerbottens, Jämtlands och Västernorrlands län.

Ett nytt leveransavtal träffades från den 1 juli 1971 mellan Svenska mejeriemas riksförening samt Sveriges livsmedelshandlareförbund och Kooperativa förbundet om leveransvillkoren vid försäljning av mjölk och grädde till återförsäljare och förbrukare. Avtalet lämnades utan erinran av jordbraksnämnden. EnUgt riksdagens beslut får mejerierna utöver övre prisgränsen för konsumtionsmjölk ta ut vissa i avtalet an­givna leveransavgifter. De belopp som härvid inflyter skall i princip täcka mejeriemas kostnader för leveranser av mjölk och grädde inom mejeriemas normala distributionsområden. För leveranser till orter som är avlägset belägna från mejerierna gäller särskilda bestämmelser.

Av ekonomiska skäl har mejerierna lagt ned en del av sina distribu­tionslinjer i vissa områden i norra Sverige. För att försörja dessa om­råden med konsumtionsmjölk anhtas andra distributionsformer, t. ex. postverkets bussar. Härvid uppstår fraktkostnader som inte utjämnas in­om ramen för leveransavtalet och som därför i vissa fall medför bety­dande ökningar av konsumentpriserna.

Svenska mejeriernas riksförening har förklarat sig viUig att med­verka till att fraktkostnaderna utjämnas i berörda områden om regle­ringsmedel ställs till föreningens förfogande härför. Enligt en inven­tering som har företagits av riksföreningen skulle detta kosta högst 200 000 kr. per är.

Jordbruksnämnden anser att betydande sociala skäl talar för att de förhållandevis höga konsumentprisema på mjölk i vissa områden i norra Sverige bör sänkas.

Om det begärda bemyndigandet lämnas avser nämnden att ställa medlen tUl riksföreningens förfogande för att användas enligt nämndens direktiv och med redovisningsskyldighet för föreningen.

Kvalitetsundersökning av fodersäd

För att erhålla bättre underlag för en kvalitetsreglerad prisskala på fodersäd föreslog jordbruksnämnden en undersökning av 1971 års fodersädsskörd i sin redovisning till Kungl. Maj:t av resultatet av de prisöverläggningar som fördes under våren 1971. Riksdagen anvisade 100 000 kr. för detta ändamål från anslagsposten tUl diverse kostnader under anslaget Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område för budgetåret 1971/72.

It    Riksdagen 1972. 1 saml. Nr 79

Prop. 1972: 79

10

För att man skall erhålla ett godtagbart underlag för en kvahtets-reglerad prisskala på fodersäd behövs emellertid undersökningar av en serie årsskördar. Nämnden hemställer att anslagsposten tiU diverse kost­nader under nänmda anslag för budgetåret 1972/73 räknas upp med 100 000 kr. för detta ändamål. Anslagsposten skulle därmed uppgå tiU 600 000 kr. En sådan uppräkning föranleder inte någon höjnmg av det i prop. 1972: 1 (bU. 11 s. 38) föreslagna anslaget på 101 000 000 kr. tiU Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område.

Ökning av sockerbetsarealen på Gotland och Öland Lantbrukamas riksförbund

LRF har hemstäUt att sockerbetsarealen på Gotiand och Öland ökas fr. o. m. år 1972 med 700 resp. 500 ha. En ökad sockerbetsareal på Gotland bör i första hand komma de odlare till godo som berörs av en nedläggning av Klintebys konservfabrik.

Nedläggningen av Klintebys konservfabrik kommer enligt LRF att allvarligt påverka sysselsättningen inte minst i jordbruket utan också i industrin på Gotland. Odlingen av konserwäxter omfattar ca 450 ha. För odlingen svarar famUjejordbrak med god tiUgång på arbetskraft. Konserwäxtodlingen ger en hög och jämn sysselsättning och utgör för många den huvudsakliga inkomstkäUan. Möjligheterna att erhåUa kom­pletterande sysselsättning utanför jordbruket är begränsade.

Vid en nedläggning av driften vid Klintebys konservfabrik är enligt LRF alternativet för berörda odlare i första hand spannmålsodling. En övergång till spannmålsodling skulle på ett avgörande sätt försämra sysselsättningen och det ekonomiska resultatet i jordbraket samt dess­utom öka exporten av spannmål.

En fullgod ersättning för bortfallet av konservväxtodlingen är enligt LRF ökad sockerbetsodling. Sockerbetsodlingen kräver fortfarande myc­ket arbetskraft och skördeperioden är väsentligt senare än för andra grödor, vUket utjämnar arbetsinsatsen. Med hänsyn till att de odlare som berörs av nedläggningen av konservfabriken ofta också odlar soc­kerbetor skulle en ökad sockerbetsodling kräva relativt små investe­ringar.

En ökad sockerbetsodling skulle även gynna sysselsättningen utanför jordbruket. Sysselsättningen inom transportnäringen skiUle förbättras. Sockerkampanjen skuUe förlängas med 1015 dagar, vUket skulle för­bättra sysselsättningen vid Roma sockerbruk.

Liknande sysselsättningsproblem som på Gotiand finns också på Öland. En ökning av sockerbetsarealen på Öland skulle därför vara mycket önskvärd.

Med hänsyn tUl att ökningen av sockerbetsarealen motiveras av sys-

Prop. 1972:79

11

selsättningsläget på Gotiand och Öland bör den enligt LRF inte påverka de ekonomiska villkoren för övriga sockerbetsodlare. De ökade kost­naderna bör finansieras av statsmakterna eller genom att priset för socker tillåts stiga något. Vid rådande världsmarknadspris på socker skulle kostnadema öka med ca 2 mUj. kr. per år vid en ökning av arealen med 1 200 ha. Det innebär att sockerregleringen måste tillföras detta belopp eUer att det svenska priset måste stiga med ca 0,6 öre per kg socker. Den fasta internationella marknadssituationen väntas bestå under överskådlig framtid.

Remissyttrandena

LRF:s framställning tiUstyrks av statens jordbruksnämnd, arbets­marknadsstyrelsen, länsarbetsnämnderna i Kalmar och Gotlands län.

Statens jordbruksnämnd anför att de svårigheter för odlarna på Got­land som uppstår genom bortfallet av konserwäxtodlingen otvivelaktigt skulle motverkas genom en ökning av sockerbetsarealen. Det besvärliga sysselsättningsläget på Gotland och Öland i övrigt skuUe endast i mindre grad lättas genom en ökrung av sockerbetsarealen. Kampanjen vid Roma sockerbruk skulle öka med ca tolv dagar och vid Mörbylånga sockerbruk med ca nio dagar.

Nämnden erinrar om att Sverige genom det internationella socker­avtalet har åtagit sig att inte utöka den areal som används för odling av sockerbetor utöver i runt tal 40 000 ha. En ökning av arealen med 1 200 ha kan enligt nämnden knappast anses strida mot avtalets syfte och innebörd, särskUt inte i nuvarande marknadsläge. Den internationel­la marknaden präglas av produktionsunderskott såväl under 1970/71 som 1971/72. Bristsituationen väntas bestå ytterligare något eller några år.

De föreslagna ökningarna av sockerbetsodlingen med 700 ha på Got­land och med 500 ha på Öland innebär att arealerna på Gotland kom­mer att uppgå tUl 4 100 ha och i Mörbylångadistriktet till 3 100 ha. Normskörden från dessa arealer bör enligt nämnden betalas med fuUt grundpris. Reglerna för Svenska sockerfabriks AB:s ersättning för till­verkning av svenskt socker bör liksom hittUls knytas till nivån 212 500 ton. Utformningen av de ytterligare ändringar i regleringsvUlkoren som kan behövas bör ankomma på nämnden.

Ett beslut om ökad sockerbetsodling bör enligt jordbruksnämnden omprövas senast vid överläggningarna angående sockerregleringen för tiden efter den 30 juni 1974.

Jordbruksnämnden föreslår att de ökade kostnaderna för socker-regleringen täcks genom att införselavgiftsmedel utanför fördelnings-planen ställs tUl sockerreglermgens förfogande under regleringsåren 1972/73 och 1973/74.

Prop. 1972: 79

12

Mekaniseringen av sockerbetsodlingen har enligt arbetsmarknads­styrelsen medfört att denna numera inte är så arbetskrävande som tidigare och att den därför endast i mindre utsträckning kan kompen­sera bortfallet av odlingarna för Khntebys. Jämfört med spannmåls­odling blir emellertid den föreslagna ökningen av betodlingen ett till­skott som i sysselsättningsavseende måste betraktas som värdefullt. Arbetsmarknadsstyrelsen betraktar framställningen som främst en jord-brukspolitisk fråga men den föreslagna åtgärden har en gynnsam effekt på sysselsättningen.

För ett antal mindre odlare i närheten av Klintebys konservfabrik får enligt länsarbetsnämnden i Gotlands län nedläggningen svåra och direkta verkningar för sysselsättning och försörjning. I flera odlar-familjer arbetar hustran vid konservfabriken under 56 månader per år. Den relativt arbetsintensiva sockerbetsodlingen kan ge vissa av dessa familjer en möjlighet att bo kvar och fortsätta som jordbrakare. En ökad sockerbetsodling medför positiva effekter för transportnäringen på ön. Effekterna för Roma sockerbrak är också klart positiva. Sockerbets­arealen bör ökas år 1972 för att ge odlarna av konserwäxter de effek­ter som eftersträvas.

Enligt länsarbetsnämnden i Kalmar län medför en ökning av bet-arealen med 500 ha på Öland nya arbetstiUfällen som motsvarar 36 årsarbetare.

Med hänsyn tUl att en arealökning enligt odlingskontraktets regler medför särskUda ökade kostnader för sockerbetorna begär Svenska soc­kerfabriks AB kompensation för kostnadsökningarna. Dessa beräknas uppgå tiU ungefär samma belopp som bolaget enligt gällande avtal skall betala till sockerregleringsfonden, dvs. 0:63 kr. per dt betor. Bolaget begär vidare att den minskning av bolagets ersättning för till­verkning av svenskt socker med 18 öre per kg färdigt socker för den dd av produktionen, som överstiger 212 500 men inte 230 000 ton, reduceras vad gäller sockret från en arealökning, tUl högst skillnaden mellan avräkningspriset för det svenska betsockret och medeltalet un­der regleringsåret av Parisnoteringen.

Kungl. Maj:t har genom beslut den 10 mars 1972 under förbehåll av att riksdagen godkänner Kungl. Maj:ts förslag i fråga om hur de ökade kostnadema för sockerregleringen skaU betalas medgivit att sockerbetsarealen på Gotiand och Öland får ökas med 700 resp. 500 ha.

Prop. 1972: 79

13

Stöd tUl mjölkproduktion vid jordbruksföretag med begränsade utveck­lingsmöjligheter

Lantbruksstyrelsens förslag

Lantbraksstyrelsen framhåller att för att trygga den inhemska för­sörjningen med mjölk och mjölkprodukter måste mjölkproduktionen inom landet ha en viss omfattning. Mjölkproduktionen har under se­nare år sjunkit tUl en sådan nivå att det bedömts angeläget att söka bryta den nedåtgående trenden. Den under år 1971 beslutade pris-förbUttringen på mjölk syftar härtill dels genom att mtresset för uppbyggnad av rationella mjölkföretag väntas öka, dels genom att av­vecklingstakten i fråga om mindre besättningar torde minska.

En betydande andel av den nuvarande mjölkproduktionen sker i små besättningar och på små brakningsenheter. På längre sikt bör eftersträvas att en allt större del av den önskvärda mjölkkvantiteten produceras vid rationella företag. Det statiiga rationaliseringsstödet kan enligt gällande bestämmelser endast utgå tUl brakningsenheter som har föratsättningar att bestå på lång sikt och har möjhgheter till rationell och lönsam drift.

Även om lönsamheten i mjölkproduktionen har förbättrats kan dock takten i uppbyggnaden av rationella mjölkföretag under de närmaste åren med hänsyn bl. a. till den nuvarande företagsstrakturen och åldersfördelningen hos brakama inte väntas bli tUlräckUg för att kompensera ett väntat bortfall av mjölkproducenter vid främst de mindre företagen. Det framstår därför enhgt lantbraksstyrelsens mening f. n. som önskvärt från samhällets synpunkt att medverka till en ytter­ligare dämpning av nedgångstakten i mjölkproduktionen vid begränsat utvecklingsbara företag. En sådan effekt bör kunna uppnås genom att möjUghet skapas att i vissa fall lämna statiigt stöd till investeringar för fortsatt mjölkproduktion vid företag som inte är berättigade tUl sådant stöd enligt nu gällande bestämmelser.

Huvudsyftet med ett investeringsstöd tUl företag med begränsade utvecklingsmöjligheter är att motverka nedgången av mjölkproduk­tionen. En utvidgad stödgivning bör således begränsas till företag med mjölkproduktion och avse åtgärder som underlättar fortsatt produk­tion under en begränsad tid. Då målsättningen för stödet tUl jord­brukets rationalisering skall stå fast bör ett sådant stöd utformas så att det inte verkar hämmande på de bestående företagens utvecklings­möjligheter.

Mjölkproduktionens utveckling, m. m. Lantbraksstyrelsen har under­sökt mjölkproduktionens utveckling under perioden 19611970 och dess nuvarande straktur.

Av undersökningen framgår att den totala mjölkproduktionen varit sjunkande under perioden och att takten i minsknmgen förstärkts un-

Prop. 1972: 79

14

der periodens senaste år. Mejeriinvägningen var år 1970 19 o/o lägre än år 1961. Den nedåtgående trenden i mjölkproduktionen fortsatte under år 1971 t. 0. m. augusti månad men därefter har en viss föränd­ring inträffat. Den vid mejerier invägda mjölkkvantiteten var för sep­tember 1971 2 »/o högre än för september 1970 och för oktober 1971 7 »/o högre än invägningen under samma månad 1970. Om de nämnda uppgifterna mnebär en faktisk förändring av produktionsutvecklingen för mjölk kan dock inte fastställas. Vid jämförelse mellan höstmåna­derna år 1971 och motsvarande månader 1970 kan flera faktorer ha samverkat till ökningen av mjölkinvägningen. Bland sådana faktorer kan nämnas 1971 års stora skörd och goda betesförhållanden, den ge­nomförda höjningen av avräkningspriset på mjölk samt en ändring av säsongvariationen i avräkningspriset med syfte att stimulera till ökad produktion under höstmånaderna. I detta sammanhang kan även näm­nas att produktionsutvecklingen för mjölk i flertalet övriga västeuro­peiska länder varit fallande från år 1969 och att överskottslagren av smör nu är relativt små.

Av de uppgifter lantbraksstyrelsen redovisar framgår att det bety­dande bortfallet av mjölkproducenter liksom minskningen av antalet kor under 1960-talet medfört en förändring av mjölkproduktionens strak­tur. Bortfallet av mjölkproducenter har således tUl den helt övervägan­de dden berört besättaingar med mindre än 10 kor. Huvuddelen av den nuvarande mjölkproduktionen eller nära två tredjedelar kommer från besättningar med 10 kor eller mera: Nedgången i mjölkproduktio­nen visar dessutom stora regionala olikheter och den relativa nedgång­en har varit störst inom slättbygdsområdena i södra och mellersta de-lama av landet.

Trots den strukturförändring som skett är huvuddelen av de kvar­varande besättningarna relativt små. Av de år 1970 befintiiga 96 000 mjölkföretagen med mer än 2 ha åker hade drygt 86 000 högst 15 kor. Hälften av dessa beräknas ha besättningar med 715 kor. Bland dessa torde huvuddelen av de begränsat utvecklingsbara företagen med mjölkproduktion återfinnas. I fråga om den regionala fördelningen av de nänmda företagen dominerar skogsbygdsområdena i södra och mellersta delarna av landet.

Lantbraksstyrelsen har redovisat uppgifter om brakarnas ålder. Av dessa framgår att de äldre brukarna dominerar vid företag med mindre än 10 kor. En fortsatt relativt snabb minskning kan därför väntas för de minsta besättningsstorlekaraa. Vid företag med 10 kor eller mera är brakarnas medelålder lägre. Med hänsyn härtill kan antas att många av brakarna på dessa företag kan ha intresse av att fortsätta med mjölk­produktionen under ytterligare ett antal år om förutsättningarna härför är acceptabla, även om deras brukningsenheter inte är att betrakta som långsiktigt bestående.

Prop. 1972:79

15

Trots att produktionsnedgången för mjölk således tillfälligt bratits an­ser lantbruksstyrelsen att ett fortsatt relativt snabbt bortfall av mjölk­producenter kan väntas främst bland besättningar med mindre än 10 kor. För detta talar åldersfördelningen hos innehavarna av sådana besättningar och det relativt förslitna byggnadsbeståndet. Enligt styrel­sens bedömning bör därför ett investeringsstöd till jordbruk med be­gränsade utvecklingsmöjligheter vara motiverat för att underlätta fort­satt eller utvidgad mjölkproduktion under en övergångstid.

Stödets utformning. Lantbraksstyrelsens förslag avser former för ett investeringsstöd till jordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöjlig­heter för att underiätta fortsatt mjölkproduktion vid dessa under en övergångstid. För att närmare avgränsa dessa företag är det enligt styrelsens mening lämpligt att anknyta till den definition av företag med begränsade utvecklingsmöjligheter som utformats när det gäller stödet till jordbruket i norra Sverige. Analogt härmed bör till mjölk­producerande företag med begränsade utvecklingsmöjligheter föras så­dana företag, som genom tillgång till viss skogsareal eller annan var­aktig, kompletterande inkomstkälla kan utgöra ett någorlunda tillfreds­ställande försörjningsunderlag för nuvarande brukare även om före­taget inte bedöms kunna uppnå fullt rationell drift. Hit bör även räknas sådant företag med mjölkproduktion som utan kompletterande inkomstkälla kan beräknas ge brukaren en tillfredsställande försörj­ning under hans återstående verksamma tid.

Stöd bör endast kunna utgå i de fall brukningsenhetens areal inte inom överskådlig tid erfordras för rationaliseringsändamål. Stödet bör begränsas till företag, som efter investeringen beräknas kunna upp­nå en årlig mjölkproduktion av storleksordningen 50 000 kg eller mera. Vidare bör krävas att investeringsåtgärden bedöms som nödvän­dig för en fortsatt mjölkproduktion vid företaget av minst denna om­fattning. Dessutom bör investeringen beräknas få en positiv effekt på brukarfamiljens försörjningsmöjligheter. Detta innebär att de framtida försörjningsmöjligheterna bör bedömas bli bättre än om investeringsåt­gärden inte genomförs.

Med hänsyn till att stödet i princip är avsett att göra det möjligt för jordbrakare som redan bedriver mjölkproduktion pä företag med be­gränsade utvecklingsmöjligheter att fortsätta med detta bör stöd till nyetablering på sådan brakningsenhet inte komma i fråga. Detta bör dock enligt styrelsens mening inte hindra att stöd kan lämnas till åter­upptagande av mjölkproduktion vid brukningsenhet på vilken finns fasta anläggningar för sådan produktion och i övrigt förutsättningar härför.

Styrelsen framhåller att driftslån för inköp av djur, maskiner o. d. samt för anskaffning av rörelsekapital bör kunna beviljas för omlägg­ning eUer utvidgning av jordbruksdriften. Stöd tUl yttre rationalisering bör kunna lämnas till förvärv av tillskottsmark som inte behövs för att

Prop. 1972: 79

16

tUlgodose markbehovet vid utvecklingsbara företag. Stöd tUl inre ra­tionalisering bör kunna utgå till alla åtgärder som erfordras för fort­satt mjölkproduktion vid företaget. Med hänsyn till syftet med stödet bör dock vissa begränsningar gäUa. Den vanligaste typen av inre ra­tionalisering beräknar styrelsen bli om- och tillbyggnad av ekonomi­byggnader. Därvid bör åtgärderna begränsas till vad som behövs för att göra fortsatt drift möjlig under den nuvarande brukarens återstående yrkesverksamma tid. Då byggnadsinvesteringen bör kunna avskrivas inom nyssnämnda tid kan fullständig nybyggnad av hela ekonomibygg­nadsbeståndet inte antas bli aktuell.

Stödet bör enligt lantbraksstyrelsens mening i första hand utgå i form av statlig lånegaranti. Sådan garanti bör kunna lämnas till inves­teringar för mjölkproduktion vid begränsat utvecklingsbara företag en­ligt de regler som föreslagits i det föregående. Utöver dessa regler bör nu gällande bestämmelser om lånegarantier till jordbrakets rationalise­ring gälla i tillämpliga delar även för här aktuella garantier. Amorte­ringstiden för rationaliseringslån bör dock, med hänsyn till att investe­ringarna i huvudsak torde vara av mera kortsiktig natur, normalt be­gränsas till högst 20 år. För driftslån bör amorteringstiden, i överens­stämmelse med nu gällande bestämmelser, få uppgå tUl högst 15 år.

Investeringar i gödselvårdsanläggningar och mjölkrum kan väntas komma att medföra relativt betydande kostnader utan att samtidigt medföra något direkt tUlskott till företagens intäkter. Med hänsyn härtill och då det från allmän synpunkt är önskvärt att åtgärderna ändå kom­mer tUl stånd föreslår lantbruksstyrelsen att statsbidrag får lämnas med högst 25 "lo av den del av den av lantbraksnämnd godkända investe­ringskostnaden som avser gödselvårdsanläggning och mjölkrum. Bidrag bör dock inte beräknas på högre sammanlagd investering än 20 000 kr., vUket innebär ett högsta statsbidrag av 5 000 kr. per brukningsenhet. Bidragsbelopp understigande 2 500 kr. bör i överensstämmelse med ra­tionaliseringskungörelsens bestämmelser ej utgå.

Statsbidraget har till syfte att stimulera till utförande av vissa från all­män synpunkt önskvärda anläggningar. Skäl kan därför anföras för att sådana bidrag får lämnas utan närmare behovsprövning. Enligt styrel­sens mening bör reglerna för statsbidrag utformas så att bidrag får beviljas utom i de fall sökanden disponerar likvida tillgångar av sådan omfattning att ett bidrag framstår som opåkallat.

Styrelsen anser att bestämmelserna för stödet bör meddelas i särskild författning och att bestämmelsernas gUtighetstid bör sammanfalla med gUtighetstiden för kungörelsen (1971: 420) om rationaliseringsstöd tUl vissa jordbruk. Denna kungörelse gäUer t. o. m. den 30 juni 1981. Be­stämmelserna bör i princip gälla hela landet. Praktiska skäl talar dock för att bestämmelserna endast tillämpas i de delar av landet som inte omfattas av bestämmelsema om rationaliseringsstöd till vissa jordbruk.

Prop. 1972:79

17

Dessa bestämmelser tiUgodoser nämligen i allt väsentligt även vad som åsyftas i förevarande förslag. Reglerna för stöd till begränsat utveck­lingsbara företag enhgt de för norra Sverige gäUande bestämmelserna skiljer sig från de föreslagna reglerna i huvudsak endast i fråga om sammankopplingen med sysselsättningsmotivet och det regelmässiga samrådsförfarandet med länsarbetsnämnderna vid prövning av ansök­ningar om stöd. Enligt styrelsens mening föreligger dock ej hinder mot att vid tUlämpningen av de för norra Sverige gällande bestämmelserna även i nu berört avseende ta hänsyn till angelägenheten av att begränsa nedgången i mjölkproduktionen.

Enligt lantbraksstyrelsen bör det föreslagna ekonomiska stödet kom­pletteras med en aktiv rådgivningsverksamhet inriktad på den här aktuella typen av företag. I den mån rådgivningen begränsas till enklare planer och skisser bör den vara avgiftsfri. Enligt styrelsens uppfattning medger gällande taxebestämmelser sådan avgiftsfrihet.

Lantbraksstyrelsen bedömer att anspråken på lånegaranti tills vidare bör rymmas inom gällande ramar. Däremot bör enligt styrelsens be­dömning ramen för statsbidrag till inre rationalisering under anslaget Bidrag till jordbrukets rationalisering, m. m. höjas med 1 milj. kr.

Remissyttrandena

Lantbruksstyrelsens förslag om stöd till mjölkproduktion vid begrän­sat utvecklingsbara företag tiUstyrks av remissinstanserna. Flera av dessa framhåller dock att det föreslagna stödet inte får rubba den all­männa målsättningen för rationaliseringsverksamheten inom jordbruket.

Statens jordbruksnämnd erinrar om att överläggningarna våren 1971 om jordbrukspriserna skedde mot bakgrund av en stark minskning i mjölkproduktionen. En fortsatt nedgång bedömdes ganska snart kunna få tUl följd att produktionen sjönk under den nivå som av försörjnings-mässiga och andra skäl ansågs önskvärd. Olika omständigheter tyder enligt nämnden på att den tidigare pessimismen hos mjölkproducenter­na nu förbytts i en viss optimism. Invägningen av mjölk till mejeri, som under januariapril 1971 låg ca 7 "lo under föregående års nivå, har därefter successivt närmat sig 1970 års siffror och fr. o. m. september överstigit dessa. Att invägningen legat på en förhållandevis hög nivå under hösten 1971 kan delvis vara ett resultat av en förstärkt säsong­prissättning för att utjämna tillförseln mellan årstiderna. Andra faktorer som verkat allmänt befrämjande på mjölkproduktionen är den goda skörden och arbetskraftsläget. Nämnden utesluter därför inte att inne­varande regleringsår kommer att uppvisa en viss invägningsökning jäm­fört med 1970/71. Produktionen kommer dock med all sannolikhet att ligga under 1969/70 års nivå.

Även om avsevärda förbättringar av avräkningspriserna inträffat eller kan påräknas, kan dessa förbättringar dock knappast bedömas som till-

Prop. 1972: 79

18

räckliga för att stimulera till någon egentlig nyetablering inom mjölk­produktionen. Med hänsyn till detta och till produktionens nuvarande struktur och brukamas ålder anser nämnden att de av lantbruksstyrel­sen föreslagna stödåtgärderna bör genomföras.

LRF understryker att det finns flera faktorer, som uppenbarligen samverkat till den ökning av mjölkinvägningen som registrerats under slutet av år 1971. Sådana faktorer är mjölkprishöjningen, den stora skörden år 1971 samt goda betesförhållanden och en ändring i säsong­variationen i avräkningspriset med syfte att stimulera till ökad produk­tion under höstmånaderna. Förbundet anser dock att även den för­sämrade allmänna konjunkturen med arbetslöshet och svårigheter för jordbrukare att få arbete i andra näringar särskilt skogsarbete påverkat mjölkproduktionen i samma riktning. Förbundet anser att ett snabbt bortfall av mjölkproducenter kan väntas främst bland mindre besättningar. Av detta skäl är det i hög grad motiverat med ett investe­ringsstöd till jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter under en övergångstid.

Länsstyrelsen i Uppsala län anser att syssdsättningspolitiska skäl kan motivera åtgärder som begränsar nedläggningstakten bland de före­tag som kan komma i fråga för det föreslagna stödet. Dessa företag ligger i huvudsak i områden som saknar eUer har begränsade alterna­tiva sysselsättningsmöjligheter. Åldersstrukturen bland brukama av de aktueUa gårdarna är vidare sådan att det av många skäl kan vara mo­tiverat att ge den stimulans som behövs för att företaget skall kunna ge den nuvarande brukaren och hans familj en tillfredsställande försörj­ning.

När det gäller stödets utformning delar remissinstanserna lantbruks­styrelsens uppfattning att kravet på företagsstorlek för att erhålla stöd bör vara lägst 50 000 kg årlig mjölkproduktion efter genomförda in­vesteringar. LRF finner denna gräns acceptabel som grundregel men anser att den bör kunna underskridas om särskilda skäl föreligger, t. ex. om en ökning av produktionen tUl en något lägre nivå ändock beräknas leda till att brukaren får möjlighet att uppnå en tillfredsställande för­sörjning under sin återstående verksamhetstid.

Mot förslaget att stödet i huvudsak skall utgå i form av statlig låne­garanti har remissinstanserna i princip inget att invända. Likaså till­styrker dessa förslaget tUl statsbidrag.

Länsstyrelsen i Kalmar län framhåller att det är angeläget att för­slaget i denna del bifaUs. LRF ifrågasätter, om inte bidrag skulle kunna utgå även för andra ändamål än de föreslagna. Även vid en utökning av bidragsfallen blir årskostnaderna för staten ytterst begränsade.

Länsstyrelserna i Uppsala och Kalmar län anser att giltighetstiden för stödet bör såsom lantbraksstyrelsen föreslagit sammanfalla med den som gäller för rationaliseringsstödet för vissa jordbruk, nämligen t. o. m.

Prop. 1972: 79

19

den 30 juni 1981. LRF anser det däremot inte nödvändigt att ange någon övre tidsgräns. Länsstyrelsen i Älvsborgs län föreslår att tiden för stödet nu begränsas till fem år, varefter frågan om förlängning bör prövas.

Bidrag till miljövårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårds­näringen

Lantbrukarnas riksförbund (LRF)

LRF anför att industriföretag kan få statligt bidrag med ett belopp som normalt motsvarar högst 25 "/o av kostnaderna för vatten- och luftvårdande åtgärder. Någon motsvarande bidragsmöjlighet föreligger inte för jordbruks- och trädgårdsföretagen utan dessa är hänvisade tUl de lånegarantier som kan sökas Lnom ramen för gällande regler för ratio­naliseringsstöd. Detta innebär enligt LRF att jordbruket på detta om­råde är sämre lottat än industrin, trots att det numera ställs stora krav på jordbraket i fråga om mUjövårdande åtgärder.

Den typ av investeringar som i första hand är aktuella inom jord­bruket är gödselvårdsanläggningar samt avlopp från siloanläggningar. För större djurstaUar och för trädgårdsnäringens värmeanläggningar kan det också bli fråga om luftreningsanordningar. Det finns inte enhgt LRF:s mening något rimligt skäl till att jordbruket och trädgårdsnä­ringen skall sättas i sämre läge än industrin i fråga om rätten att få statsbidrag tUl miljövårdande åtgärder. Även om kostnaderna i det enskilda fallet inte blir jämförbara med dem som kan bli aktuella för miljöfarlig storindustri blir de sammanlagda kostnaderna för de båda undantagna näringarna betydande.

LRF yrkar med hänsyn härtUI att statsbidrag får utgå till vatten-och luftvårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen en­ligt samma grander som gäller för industrin.

Remissyttrandena

LRF:s förslag tillstyrks i princip av lantbruksstyrelsen och statens naturvårdsverk.

Lantbruksstyrelsen framhåller att bestämmelserna om statiigt finan­sieringsstöd tUl jordbrakets och trädgårdsnäringens rationalisering in­nebär att bestående och utvecklingsbara företag kan beviljas lånega­ranti och i vissa faU även statsbidrag till åtgärder som omfattar an­läggningar för vatten- och luftvård. För jordbruksföretag kan vidare enligt undantagsbestämmelser i rationaliseringskungördsen utgå låne­garanti till utförande av anläggning för att tillvarata gödsel eller av­loppsvatten från jordbruket även om företaget inte uppfyller de all-

Prop. 1972: 79

20

manna villkoren för statiigt stöd. Stöd av sistnämnda slag utgår endast om tillsynsmyndighet i enlighet med 38 § miljöskyddslagen funnit an­läggningen nödvändig för att hindra vattenförorening.

Enligt gällande bestämmelser kan således innehavare av jordbruks­företag som ålagts att utföra vissa miljövårdande åtgärder i regel er­hålla statlig lånegaranti för finansieringen om så bedöms erforderligt. Härutöver kan i vissa fall enligt nu gällande bestämmelser även utgå statsbidrag.

En eventuell utvidgning av statsbidragsgivningen till att gäUa alla vatten- och luftvårdande åtgärder, som av tillsynsmyndighet bedömts som nödvändiga vid jordbraks- och trädgårdsföretag bör enligt lant­bruksstyrelsens mening ske genom ändring av nu gällande regler för det statliga finansieringsstödet till dessa näringar. Prövningen av an­sökningar om bidrag bör ske hos styrelsen och lantbruksnämnderna varigenom möjligheter tiU en effektiv samordning med redan befint­liga stödformer erhålls. Samråd bör därvid givetvis ske med länssty­relsens naturvårdsenhet resp. naturvårdsverket.

Lantbraksstyrelsen finner att skäl föreligger att öppna möjlighet för de jordbruks- och trädgårdsföretag som åläggs att utföra mUjövår­dande åtgärder att i princip erhålla statsbidrag med högst 25 "lo av kostnaderna. Enligt styrelsens mening kan en sådan utvidgning av stödgivningen visserligen verka hämmande på den fortsatta rationalise­ringsverksamheten inom jordbraket och trädgårdsnäringen genom att avvecklingen av orationella enheter fördröjs. Styrelsen bedömer dock att antalet sådana fall blir begränsat.

Reglema för statsbidrag bör enligt styrelsen utformas så att jord­bruks- och trädgårdsföretag som av tUlsynsmyndighet åläggs att för redan befintlig produktion utföra miljövårdande åtgärder i princip är berättigat att erhåUa bidrag. Vissa begränsningar bör dock gälla. Bi­drag bör endast lämnas i sådana fall då den ifrågavarande anlägg­ningen kan antas bli utnyttjad för sitt ändamål under så lång tid att investeringskostnaden är försvarlig från samhäUsekonomisk synpunkt.

Liksom fallet är med motsvarande bidragsgivning i fråga om in­dustrin bör statsbidrag endast utgå under begränsad tid. Lantbraks­styrelsen beräknar det ökade medelsbehovet för dessa statsbidrag tUl högst 2 milj. kr. per år.

Statens naturvårdsverk framhåller att enligt kungörelsen (1969: 356) om statsbidrag tUl vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin lämnas bidrag till kostnad för utförande av åtgärd som minskar vat­ten- och luftförorening från industriell anläggning. I naturvårdsver­kets tillämpningsanvisningar anges att bidrag kan utgå i första hand till industriella anläggningar. Härigenom kan inte anläggning för djur­hållning eller för torkning av animalieproducerad gödsel komma i fråga för statsbidrag.

Prop. 1972: 79

21

I miljöskyddslagen stadgas att avloppsvatten i form av pressaft från siloanläggning och urin från djurstall inte får utsläppas i vattendrag, sjö eUer vattenområde' om det inte är uppenbart att det kan ske utan olägenhet. De nämnda vätskorna är starkt koncentrerade och olägenhe­ter uppstår så gott som undantagslöst vid utsläpp i vattendrag.

Det är f. n. som regel betydligt mer kostsamt för jordbrukaren att samla upp avfaUet från animalieproduktion för användning som göds­lingsmedel än att använda konstgödsel. De uppsamlingsanordningar som i allmänhet erfordras är gödselplatta för fast gödsel och uppsam­lingsbrunn för urin och pressaft.

Av en av naturvårdsverket nyligen genomförd inventering omfat­tande 194 gårdar i Skåne och 158 gårdar inom Mälarområdet framgår att gödselplatta och uppsamlingsbrunn för pressaft och urin saknas på drygt hälften av gårdarna. Avsaknaden av gödselvårdsanläggningar var koncentrerad till de mindre jordbraken. Sålunda hade ca 90 "/o av an­talet gårdar som saknade dessa aiUäggningar mindre än 20 kor med ungdjur eller 200 slaktsvinplatser. Fastän bägge inventeringsområdena är av begränsad storlek anser verket att de relativt väl speglar den aktuella situationen i landet i dess helhet.

Naturvårdsverket finner att stora bristfälligheter råder i fråga om åtgärder till motverkande av bl. a. vattenförorening inom jordbruket i samband med animalieproduktion. Omfattande krav måste därför stäl­las på sådana skyddsåtgärder. Dessa krav innebär en betydande eko­nomisk belastning för den enskilde jordbrukaren. Exempelvis uppgår investeringsbehovet for en gård med 10 kor och 10 ungnöt, där såväl gödselplatta som urinbrunn måste byggas, tiU 10 000 kr. Naturvårds­verket finner det angeläget att liknande stödformer tillskapas för jord­bruket som för industrin.

Byggande av försöksslaktlokaler i Uppsala

Organisationskommittén för omlokalisering av veterinärhögskolan och statens veterinärmedicinska anstalt (OKV)

Lantbrukshögskolan och veterinärhögskolan har för undervisning, forskning och försök behov av vissa slakterilokaler med tillhörande laboratorieutrymmen. Ett lokalprogram för försöksslaktlokaler har ut­arbetats inom OKV i samråd med berörda högskolor.

På grundval av lokalprogrammet har de olika lokalerna arbetats in i Farmeks slakteri i Uppsala för att få till stånd en integrering med den ordinarie slaktverksamheten. Totalt omfattar försöksslaktlokalerna ca 1 400 m. Enligt föreliggande planer kommer dessa lokaler att byggas samtidigt med en planerad om- och tillbyggnad för Farmeks del. Bygg­nadsarbetena planeras starta våren 1972 och bli klara hösten 1973.

Prop. 1972: 79

22

Tillkomsten av försöksslaktiokaler möjliggör enligt OKV mera om­fattande studier av slaktkroppar från nötkreatur för köttproduktion, mjölkkor, får och svin i försöks- och forskningsverksamheten vid lantbrukshögskolan och veterinärhögskolan. Veterinärmedicinsk och husdjursvetenskaplig forskning kan tillsammans med statens livsmedels­verk ta upp problem som rör animalisk livsmedelsproduktion. Det är av största betydelse att man i forskningsprojekten kan följa hur olika system för utfodring och skötsel, utformningen av byggnader samt skUda avdsåtgärder påverkar kvalitén hos de färdiga livsmedlen. Åt­gärder kan vidtas för att minska frekvensen av slaktkroppar med kva­litetsfel. Slakteriorganisationens ordinarie produktutveckling kan dess­utom på ett naturligt sätt kombineras med verksamheten i försöksslakt­lokalerna.

Projektet bör vara av betydande intresse även för mjölkproduktionen. Utbildning och forskning rörande artificiell inseminering kommer också att bedrivas vid slakteriet. Försöksslaktlokalerna kan även användas som bedömningscentral för svinstamkontrollen i mellersta och norra Sverige. Försöksslaktlokalerna kommer således enligt OKV att bli av stor betydelse för en rationell svensk animalieproduktion.

Byggnadskostnaderna för försöksslaktlokalerna beräknas tUl högst 6 mUj. kr. OKV ifrågasätter om inte dessa kostnader bör kunna täckas av införselavgiftsmedel. Försöksslaktlokalernas betydelse för jordbruket i dess helhet gör det i så fall skäligt att investeringskostnaden till hälften täcks av införsdavgiftsmedd inom fördelningsplanen.

Överläggningar har ägt rum med LRF vars styrelse har vitsordat be­tydelsen av försöksslaktlokalerna och tillstyrkt att projektet finansieras på det sätt OKV föreslagit.

OKV hemställer att införselavgiftsmedel, varav hälften inom för­delningsplanen, ställs till förfogande för att täcka investeringskostna­den på högst 6 milj. kr. för uppförande av försöksslaktlokaler i an­slutning till Farmeks slakteri i Uppsala.

Anslagsframställning för budgetåret 1972/73

B 4. Bidrag till jordbrukets rationahsering, m. m.

1970/71 Utgift 110 227 848 1971/72 Anslag 14 065 000 1972/73 Förslag       19 000 000

1   Därav 118 000 kr. anslaget Byggnadsarbeten m. m. vid vissa tal sambraksför-

eningar upplåtna kronoegendomar.

2   Därav 64 000 kr. resp. 1 000 kr. anslagen Ersättning till domänverkets fond

för viss upplåten mark resp. Byggnadsarbeten m. m. vid vissa tUl sambraksför-

eningar upplåtna kronoegendomar.

Prop. 1972: 79

23

Från anslaget utbetalas dels bidrag tUl yttre och ime rationalisering enligt kungörelsen (1967: 453) om statiigt stöd tiU jordbrukets rationa­lisering m. m. (ändrad 1969: 186 och 1971: 382), dels de bidrag tiU återbetalning av lån från jordbrukets maskinlånefond, som utfästs före den 1 juli 1967. Däratöver används anslaget för vissa speciella ända­mål.

Bidrag för yttre och inre rationalisering

Budgetår

Ram

Beviljade

bidrag m. m.

1970/71

15 000 000

13 514 000

1971/72

15 000 000

Lantbruksstyrelsen

Anslaget bör föras upp med 19 milj. kr. och därav bör få tas i anspråk medel för speciella ändamål i samma utsträckning som för innevarande budgetår.

Bidragsramen bör ökas med 5 milj. kr. Av ramen bör få disponeras 10 milj. kr. för bidrag till yttre rationalisering och 10 milj. kr. för bidrag till inre rationalisering med rätt för Kungl. Maj:t att jämka fördel­ningen.

Vid beräkningen av medelsbehovet har beaktats de vinstmedel som tUlförs anslaget i samband med försäljning av jordfondsfastigheter och ännu ej infriade utfästelser om statsbidrag, som åsyftas i övergångs­bestämmelserna tUl kungörelsen 1967: 453.

Vidare har beaktats behovet av ca 300 000 kr. för utbetalning av utfästa bidrag tUl återbetalning av lån från jordbrakets maskinlånefond samt ett beräknat medelsbehov under budgetåret 1972/73 av ca 1 milj. kr. för att bestrida statsbidrag tiU sådana torrläggnings- och andra rationaliseringsåtgärder i Kvismaredalen, Mosjöbotten och Västra Mo-sjön i Örebro län, som jämlikt kungl. brev den 14 december 1962 ej belastat fastställda bidragsramar.

Av den föreslagna ökningen av bidragsramen motiveras 2 milj. kr. av att behovet av ramutrymme för statsbidrag tUl ime rationalisering under senare år visat sig överstiga den ram på 5 milj. kr., som fastställts av riksdagen, samt av vissa av 1971 års riksdag beslutade ändringar i kungörelsen om statiigt stöd till jordbrakets rationaUsermg m. m. De ändringar som åsyftas avser sänkningen av minimibeloppet för bidrag tUl inre rationalisering tiU 2 500 kr. och beslutet att genom ökad till-lämpning av dispensbestämmelserna i 20 § rationaliseringskungörelsen vidga möjligheterna att ge statsbidrag tUl inre rationalisering av jord­bruk i norra Sverige även om någon kapitalkrävande yttre rationalise­ring inte har genomförts.

Prop. 1972: 79

24

Ett genomförande av förslaget om stöd tUl mjölkproduktion vid be­ gränsat utvecklingsbara företag ställer krav på ökning av ramen för statsbidrag till inre rationalisering med 1 mUj. kr.

Förslaget om statsbidrag till mUjövårdande åtgärder inom lantbraket ökar enligt styrelsens beräkningar behovet av statsbidrag med ytterli­gare 2 milj. kr.

Departementschefen

Genom beslut av 1971 års riksdag antogs de av jordbruksnämnden framlagda och av regeringen godtagna förslagen till prissättning på jord­brukets produkter för regleringsåren 1971/72, 1972/73 och 1973/74. Jordbraksnämndens förslag föregicks av överläggningar med jordbrukets förhandlingsdelegation och jordbraksnämndens konsumentdelegation. Enligt riksdagsbeslutet skall mittpriser, prisgränser och införselavgifter för vissa jordbraksprodukter justeras den 1 juli 1972 och den 1 juli 1973. Dessa justeringar kan beräknas tillföra jordbraket ca 134 resp. ca 55 milj. kr.

Riksdagsbeslutet innebär vidare att ytterligare justeringar skall ske halvårsvis med början den 1 januari 1972 till följd av utvecklingen av den allmänna prisnivån. Till grund för sistnämnda justeringar skall en­ligt riksdagens beslut i Överensstämmelse med vad som tidigare gällt läggas utvecklingen av den allmänna prisnivån, mätt med statistiska centralbyråns konsumentprisindex. Detta index rensas från inverkan av indirekta skatter, av bostadskostnader (exkl. bränsle och lyse) samt av sådana prisändringar i livsmedelsposten som registreras i jordbruks­nämndens prisregleringsprisindex. Justeringarna beräknas på grundval av utvecklingen av den allmänna prisnivån under närmast föregående halvårsperiod den 15 aprUden 15 oktober resp. den 15 oktoberden 15 aprU. Indexutfallet anbringas på jordbrakets totala intäkter (exkl. sockerbetor), beräknade med utgångspunkt från den rådande mittpris­nivån.

Riksdagen har sålunda beslutat om utformningen av prisregleringen för perioden den 1 juli 1971den 30 juni 1974. Vid utgången av denna period har de riktlinjer för jordbrukspolitiken som fastlades av 1967 års riksdag tillämpats under sju år. Dåvarande departementschefen fram­höll i propositionen (prop. 1967: 95) i olika sammanhang att det var angeläget att vissa frågor inom jordbrakspolitiken ånyo prövades efter en tid. Enligt min mening är det naturligt att en sådan prövning sker i god tid före nästa prisregleringsperiod. En särskUd utredning bör tUl­sättas härför. Jag avser att senare återkomma tUl Kungl. Maj:t i denna

Kännetecknande för 1971 års riksdagsbeslut om prissättningen på jordbrukets produkter var dels en strävan att väsentiigt höja avräknings-

Prop. 1972: 79

25

priset på mjölk till jordbrukarna, dels en fortsatt försiktighet med pris­höjningar på andra produkter.

Prisförbättringen på mjölk synes också ha inneburit en stimulans för mjölkproduktionen. Under de fyra första månaderna år 1971, dvs. innan överläggningarna mellan statens jordbruksnämnd och de båda delegationerna hade avslutats, var mjölkinvägningen 67,5 "/o mind­re än under motsvarande månader år 1970. Därefter förbättrades invägningen successivt för att i november vara 10 »/o större än i novem­ber 1970. Invägningen var dock 1,7 "lo mindre under hela år 1971 än un­der år 1970. 1 januari i år var invägningen 7 "/o större än i januari år 1971. De preliminära uppgifterna om invägningen i februari i år tyder på att invägningen under tolvmånadersperioden mars 1971febraari 1972 kommer att bli större än under närmast föregående tolvmånaders-period. Det är emellertid viktigt att komma ihåg att ca en tredjedel av mjölkproduktionen fortfarande kommer från besättningar med högst nio kor. Dessa besättningar torde i stor utsträckning komma att försvinna under 1970-talet, bl. a. på grund av den höga genomsnittsåldern hos brukama. Det finns därför anledning att göra särskUda insatser på in­vesteringssidan för vissa jordbruk med mjölkproduktion. Jag återkom­mer till detta i det följande.

Den goda skörden år 1971 medförde att spannmålsskörden enligt pre­liminära beräkningar blev ca 5 "lo större än under år 1970 trots att arealen minskade med ca 3 "lo. Överskottet, ca 1 milj. ton, blev därför rekordstort och skörden var ca 20 "lo större än det inhemska behovet. Överskottet har fått exporteras tUI låga priser. Kungl. Maj:t har därför uppdragit åt lantbruksekonomiska samarbetsnämnden att redovisa för­slag till olika åtgärder med anledning av utvecklingen av spannmåls­produktionen.

I det föregående har jag redovisat den justering av införselavgifter m.m. som Kungl. Maj:t har fastställt för tiden fr. o. m. den 1 januari 1972 efter förslag från statens jordbruksnämnd. Förslagen hade utfor­mats efter överläggningar och i samförstånd med jordbrukets förhand­lingsdelegation och konsumentdelegationen.

Enligt 1971 års riksdagsbeslut kommer en justering av mittpriser, prisgränser och införselavgifter att ske i fråga om vissa varor den 1 juli 1972. Denna justering medför en inkomstförstärkning för jordbru­ket på 134,4 milj. kr. enligt följande fördelning.

Öre/kg     Milj. kr.

Spannmål

1

8,75

Fettvaruregleringen

10

4,20

Mjölk (producentpris)

3

104,20

Fläsk

5

12,25

Ägg

5

5,00

Summa

134,40

Prop. 1972: 79

26

Ytterhgare justeringar kommer att ske den 1 juh 1972 och den 1 ja­nuari 1973 tiU följd av utvecklingen av den allmänna prisnivån under tiden den 15 oktober 1971den 15 april 1972 resp. den 15 aprilden 15 oktober 1972. Det ankommer på jordbruksnämnden att efter över­läggningar med jordbrukets förhandlingsdelegation och konsumentdele­gationen komma in till Kungl. Maj:t med förslag till fördelning av de totalbelopp, som skall tillföras jordbraket, och till de justeringar av prisnivån som behövs.

Användningen av införselavgiftsmedlen under regleringsåret 1970/71 framgår av den föregående redogörelsen liksom också beräkningar och förslag rörande dispositionen av införselavgiftsmedel som inflyter un­der regleringsåret 1971/72. Jag har ingen erinran mot vad som har re­dovisats i detta sammanhang.

Jordbruksnämnden har beräknat att ca 443,7 milj. kr. kommer att inflyta under reglermgsåret 1972/73 i form av införselavgiftsmedel. Enligt nämnden bör 338,2 milj. kr. av dessa fördelas tUl reglerings­föreningarna för deras prisreglerande verksamhet inom den s. k. fördel­ningsplanen. Förslaget innebär att ddbeloppet tUl Svensk ägghandel för regleringsåret 1972/73 höjs till 20 milj. kr., delbeloppen för upplysnings­verksamhet och utvecklingsarbete, för mjölkavkastningskontroll och för svin- och köttdjurskontroU höjs tiU 7,5, 7 resp. 3 milj. kr. I prop. 1970: 37, i vilken frågan om omlokalisering av veterinärhögskolan och statens veterinärmedicinska anstalt tUl Uppsala togs upp, anförde jag att det syntes fördelaktigt att ta i anspråk kontrollslakteriet i Uppsala som försöksslaktlokaler för lantbrakshögskolan och veterinärhögskolan och att frågan borde tas upp i det fortsatta utredningsarbetet. I prop. 1972: 1 (bil. 11 s. 103) har vidare föreslagits att 750 000 kr. tas upp i ut­rustningsplanen för jordbrukets högskolor för budgetåret 1972/73 för inredning och utrastning av försöksslaktlokaler. Jag har inget att er­inra mot OKV:s förslag att täcka investeringskostnaden på högst 6 milj. kr. för försöksslaktlokalerna med införselavgiftsmedel, varav hälf­ten täcks av medel inom fördelningsplanen.

Den exakta storleken på det belopp som fördelas tiU regleringsför­eningarna för deras prisreglerande verksamhet blir beroende av de verkliga intäkterna av fodermeddsavgiftema. Jag utgår ifrån att nämn­den liksom tidigare får efter hörande av jordbrakets förhandlings­delegation och konsumentdelegationen jämka de nu föreslagna del­beloppen till regleringsföreningarna och även besluta om fördelning av det belopp som står till nämndens förfogande. Jag har inte någon erinran mot de gjorda beräkningama.

Av de införselavgiftsmedel som under regleringsåret 1972/73 inflyter utöver det totalbelopp som enligt det föregående skall fördelas till regleringsföreningarna, dvs. medel utanför den s. k. fördelningspla­nen, bör liksom f. n. 25 milj. kr. användas för att sänka partipriset på

Prop. 1972: 79

27

konsumtionsmjölk. Vidare bör 2 milj. kr. utnyttjas för stöd åt vallfrö­odlingen och 1,2 mUj. kr. tUlföras Sveriges potatisodlares riksför­bund för att effektivisera odlingen av matpotatis. Medel bör ställas till jordbraksnämndens förfogande för att täcka kostnader för prisut-jämnmg på äggalbumin och kämbindemedel. Av införselavgifter utan­för fördehiingsplanen bör dessutom fördelas 440 000 kr. till SMAK för upplysningsverksamhet på matpotatisområdet, högst 30 000 kr. tUl att täcka kostnaden för unportkontroll av animala livsmedel samt 50 000 kr. för den kontroU av konsumtionsmjölk som ankommer pä jordbraks-nänmden. Högst 1 mUj. kr. bör få föras över tUl prisregleringskassan för fisk. Dessutom bör Sveriges utsädesförening i Svalöv tillföras högst 640 000 kr. för fortsatt förädlingsverksamhet på potatisområdet. För att minska kostnadsbelastningen på det foder som används i minkuppföd­ningen bör få tas i anspråk högst 2 milj. kr. och för att bestrida kost­naderna på ca 8 milj. kr. för mellanprislinjen på fårkött bör också få användas regleringsmedel som inflyter utanför fördelningsplanen. Som bidrag till kostnaderna för arméns ackordhästorganisation bör ett be­lopp på 200 000 kr. få disponeras.

I det föregående har jag vidare redovisat att Kungl. Maj:t har med­givit under förbehåll att riksdagen godkänner Kungl. Maj:ts förslag i fråga om hur de ökade kostnaderna för sockerregleringen skall täckas att sockerbetsarealen på Gotland och Öland får öka med 700 resp. 500 ha fr.o . m. i år. De ökade kostnaderna för sockerregleringen under regleringsåren 1972/73 och 1973/74 bör täckas med införsel­avgiftsmedel utanför fördelningsplanen. De ökade kostnaderna' kommer så långt nu kan bedömas inte att överstiga 2 milj. kr. per regleringsår.

Jag tillstyrker även att jordbraksnämnden under regleringsåret 1972/ 73 får disponera högst 200 000 kr. av införselavgiftsmedel utanför för­delningsplanen för att begränsa fraktkostnaderna för mjölk och grädde till vissa områden i de fyra nordligaste länen. Härigenom kan man utjämna de högre priser på mjölk och grädde som vissa konsumenter som bor avlägset från mejerier f. n. drabbas av. Det är enligt min me­ning angeläget ur rättvisesynpunkt att så sker.

Jag har inte någon eriman mot att Svensk spannmålshandel, liksom hittills, tillförs införselavgifter för sådan brödsäd som importeras i ut­byte mot inhemsk brödsäd, som exporteras till följd av kvalitativa brister eUer måste användas tUl foder, liksom att Svensk kötthandel erhåller kompensation för viss s. k. utbytesexport av kött och fläsk.

Av odisponerade medel utanför fördelningsplanen bör Kungl. Maj:t få använda ytterligare högst 30 milj. kr. för att förstärka reglerings­ekonomin för mjölk och mejeriprodukter eUer på annat sätt stödja mjölkproduktionen och vad därmed hör samman.

I det föregående har jag redovisat ett förslag om statligt stöd till mjölkproduktion vid jordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöj-

Prop. 1972: 79

28

Ugheter. Förslaget har på uppdrag av Kungl. Maj:t utarbetats av lant­bruksstyrelsen.

Bakgranden tiU dagens situation är att det under 1960-talet har skett ett betydande bortfall av mjölkproducenter och en kraftig minskning av antalet kor, vUket medfört en förändring av mjölkproduktionens struktur. Bortfallet av mjölkproducenter har till den helt övervägande delen berört besättningar med mindre än tio kor. Trots den straktur-förändring som skett är huvuddelen av de kvarvarande besättningarna små. Av de år 1970 befintliga 96 000 mjölkföretagen med mer än 2 ha åker hade drygt 86 000 högst 15 kor. Omkring hälften av dessa kan beräknas ha besättningar av storleken 715 kor. Bland sistaämnda besättningar torde huvuddelen av de begränsat utvecklingsbara företa­gen med mjölkproduktion återfinnas.

De äldre brukarna dominerar vid företag med mindre än tio kor. En fortsatt minskning kan därför väntas för de minsta besättningsstorle­karna. Vid företag med tio kor eller mer är brukarnas medelålder lägre. Med hänsyn härtUI kan det antas att många av brakarna vid dessa företag, även om deras brukningsenheter inte är att betrakta som lång­siktigt bestående, kan ha intresse av att fortsätta med mjölkproduktion under ytterligare ett antal år.

Jag är ense med lantbraksstyrelsen om behovet av ett investerings­stöd till jordbrak med begränsade utvecklingsmöjligheter i syfte att under en övergångstid i awaktan på att rationella företag byggs upp i tillräcklig omfattning underlätta fortsatt eller utvidgad mjölk­produktion vid dessa företag.'

Stödet bör såsom lantbraksstyrelsen föreslagit främst utgå i form av statlig lånegaranti. Lånegaranti bör kunna lämnas till driftslån för in­köp av djur, maskiner m. m. samt till lån för yttre och inre rationalise­ring. Vidare bör statsbidrag i enlighet med styrelsens förslag kunna utgå med högst 25 "lo av godkänd kostnad för gödselvårdsanläggning och mjölkrum. Stödgivningen bör begränsas till företag som efter ge­nomförd investering beräknas kunna uppnå en årlig mjölkproduktion av minst 50 000 kg. Vidare bör krävas att investeringsåtgärden är nöd­vändig för fortsatt mjölkproduktion vid företaget och att åtgärden får en positiv effekt på brukarens försörjningsmöjligheter. Även i övrigt bör för stödgivningen gälla de vUlkor som lantbraksstyrelsen föreslagit.

Såsom lantbruksstyrelsen och flera remissinstanser framhållit får det föreslagna stödet inte bli ett hinder för rationaliseringsverksamheten inom jordbraket. Stödet bör därför begränsas tiU tiden den 1 juli 1972 den 30 juni 1981 och tUlämpas endast i de delar av landet som inte om­fattas av bestämmelserna om rationaliseringsstöd tiU vissa jordbrak. Bi­dragen bör bekostas från anslaget Bidrag till jordbrukets rationalisering, m. m. De kreditgarantiramar som ställs till förfogande för jordbrukets rationalisering bör få disponeras för de statliga lånegarantiema.

Prop. 1972: 79

29

Jag övergår härefter till frågan om statsbidrag till mUjövårdande åt­gärder inom jordbruks- och trädgårdsföretag. Bestämmelsema om stat­ligt finansieringsstöd till jordbrakets rationalisering innebär att inneha­vare av jordbruksföretag som ålagts att utföra anläggning för att till­varata gödsel eller avloppsvatten kan erhålla statiig lånegaranti härför om så bedöms erforderligt. Härutöver kan i vissa fall enligt gällande be­stämmelser utgå statsbidrag.

Sedan år 1969 utgår statsbidrag till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin. I prop. 1972: 1 (bU. 11 s. 144) har bidragsområdet ut­sträckts att även omfatta buUerreducerande åtgärder. Jag finner det skäligt att statsbidrag utgår tUl befintliga jordbraks- och trädgårdsföre­tag som vidtar motsvarande mUjövårdande åtgärder. Statsbidrag bör ut­gå med högst 25 "lo av godkänd kostnad. Som vUlkor för bidrag bör gäl­la att vederbörande myndighet funnit åtgärden nödvändig ur miljö­vårdssynpunkt samt att stödet inte motverkar rationaliseringsverksam­heten inom jordbruket. Beviljas statligt bidrag i annan ordning till detta slag av investering, bör givetvis här aktuellt bidrag anpassas därefter.

Prövningen av ansökningar om bidrag bör ankomma på lantbraks-nämnderaa. Samråd bör därvid ske med länsstyrelserna. Statsbidrag bör liksom bidraget till industriföretag utgå under en begränsad tids­period. Jag förordar att denna period bestäms att omfatta de närmast följande fem budgetåren. Det ankommer på Kungl. Maj:t att utfärda närmare föreskrifter i denna fråga.

Sveriges potatisodlares riksförbund har anhåUit om att få bli repre­senterad i styrelsen för SMAK. Lantbraksstyrelsen har tUlstyrkt att för­bundet blir representerat i styrelsen för SMAK med en ledamot. Det bör ankomma på Kungl. Maj:t att besluta i denna fråga.

Anslagsfrågor

I statsverkspropositionen för budgetåret 1972/73 (prop. 1972: 1 bU. 11 s. 38) har Kungl. Maj:t föreslagit riksdagen att till Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område anvisa ett förslagsanslag av 101 000 000 kr. Jag har ingen erinran mot att jordbraksnämnden, liksom under in­nevarande budgetår, får ta i anspråk 100 000 kr. för undersökning av 1972 års fodersädsskörd. Beloppet kan liksom innevarande budgetår belasta nämnda anslag vilket även i övrigt bör få användas för samma ändamål som för innevarande budgetår.

Jag biträder lantbraksstyrelsens förslag att ramen för statsbidrag till jordbrakets rationalisering bör fastställas till 20 milj. kr. Jag har därvid tagit hänsyn till den ökade bidragsgivning som ett stöd till mjölkföretag med begränsade utvecklingsmöjligheter och bidrag tUl miljövårdande åtgärder inom jordbraket kan komma att innebära. Liksom lantbruks­styrelsen räknar jag med att av bidragsramen skall 10 milj. kr. använ­das för yttre rationalisering och 10 milj. kr. för inre rationalisering.

Prop. 1972: 79

30

För utbetalningar från anslaget Bidrag till jordbrukets rationalise­ring, m. m. beräknar jag 19 milj. kr. Anslaget bör därför tas upp med detta belopp. Av anslaget bör få tas i anspråk medel för specieUa ända­mål i samma utsträckning som under innevarande budgetår. Statsbidrag tUl miljövårdande åtgärder vid trädgårdsföretag bör få bestridas från anslaget Bidrag tiU trädgårdsnäringens rationahsering m. m.

Hemställan

Under åberopande av det anförda hemstäUer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att

1)

medge att Kungl. Maj:t eller, efter Kungl. Maj:ts bestäm­mande, statens jordbraksnämnd får vidta de åtgärder som be­hövs för att genomföra regleringen av priser m.m. på vissa jordbraksprodukter under regleringsåret 1972/73,

2)

godkänna vad jag i det föregående förordat i fråga om an­vändningen av införselavgiftsmedel, som inflyter eller har in­flutit under regleringsåret 1972/73 eller tidigare regleringsår, och av andra i samband med jordbruksregleringen under sam­ma regleringsår influtna eller inflytande avgiftsmedel,

3)

godkänna vad jag förordat i fråga om stöd tUl mjölkproduk­tion vid jordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöjlig­heter,

4)

godkänna vad jag förordat i fråga om statsbidrag tiU miljö­vårdande åtgärder inom jordbraks- och trädgårdsföretag,

5)

medge att imder budgetåret 1972/73 statsbidrag beviljas tiU jordbrakets rationahsering, m. m. intUl ett bdopp av 20 000 000 kr.,

6)

tUl Bidrag till jordbrukets rationalisering, m. m. för budget­året 1972/73 under nionde huvudtiteln anvisa ett förslagsan­slag av 19 000 000 kr.

Med bifall tUl vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

MARCUS BOKTR. STHLM 1 972     7201 91