Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majrts proposition nr 38 år 1971

Prop. 1971:38

Nr 38

Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen om pedagogisk utbildning och forskning m. m.; given Stockholms slott den 26 februari 1971.

Kungl. Maj:t viU härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över utbildningsärenden, föreslå riksdagen all bifalla de förslag, om vars avlåtande lill riksdagen föredraganden hemställt.

GUSTAF ADOLF

SVEN[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen behandlar frågor om samordning av verksamheten vid pedagogiska institutioner vid lärarhögskolor och universitet m. ra. De pedagogiska institutionerna i Uppsala, Lund/Malmö, Göteborg, Stock­holm, Umeå och Linköping bör enligt propositionen fr. o. m. den 1 juli 1971 samverka inom ramen för särskilda institulionsgrupper för peda­gogik.

En särskild nämnd med uppgift att vara rådgivande organ inom skol­överstyrelsen kommer atl bereda ärenden om pedagogiskt forsknings-och utvecklingsarbete, däri inbegripet utvärdering av arbetet i skolan. Avsikten är att skolöverstyrelsen i vissa faU skall kunna delegera beslu­tanderätten i dessa ärenden till nämnden. I nämnden avses ingå bl. a. företrädare för allmänna samhällsintressen, för skolans huvudmän, per­sonal och elever samt för beteendevelenskaplig forskning.

Med utgångspunkt i all statiigt finansierad uppdragsforskning rörande utbildningsfrågor i regel skall bedrivas i anslulning till institutioner vid universitet och lärarhögskolor avses forskare som avlönas med medel från bl. a. anslagen till pedagogiskt utvecklingsarbete bli skyldiga alt meddela undervisning och all förrätta examination inom forskarutbild­ning saml att handleda studerande som deltar i sådan utbildning.

1    Riksdagen 1971.    1 saml.    Nr 38

Prop. 1971:38

2

Förslag läggs fram om en särskUd ämnesmetodisk forskarutbildning som avses ge behörighet lill lektorstjänst i gymnasieskolan. Försöksverk­samhet med central dokumentation inom ämnesområdet pedagogik kommer att inledas vid statens psykologisk-pedagogiska bibliotek med början den 1 juli 1971.

En professur i pedagogik med. Torsten Husen som förste innehavare föreslås inrättad vid universitetet i Stockholm den 1 juli 1971. En biträ­dande professur i pedagogik avses bli inrättad vid lärarhögskolan i Malmö vid samma tidpunkt. För budgetåret 1971/72 föreslås anslaget Pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendet uppfört med 20,6 milj. kr., anslaget Pedagogiskt utvecklingsarbete m. m. vid universitet och högskolor med 7,9 milj. kr., anslaget Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. ra. med 161,5 milj. kr. samt anslaget Lärarhögskolorna: Driftkostnader raed 22,6 milj. kr.

Prop. 1971:38

Utdrag av protokollet över utbildningsärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 26 febmari 1971.

Närvarande: statsminislern[REDACTED_EFTERNAMN], minislem för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ASP­LING, SVEN-ERIC[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ODH­NOFF,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LÖF­BERG,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om pedagogisk utbildning och forskning m. m. och anför.

I prop. 1971: 1 (bil. 10 s. 360) har Kungl. Maj:t föreslagit riksdagen atl, i avvaktan på särskild proposilion i ämnet, till Lärarhögskolorna m. m. för budgetåret 1971/72 beräkna elt förslagsanslag av 212 580 000 kr. Jag anhåller all nu få la upp dessa frågor.

Prop. 1971:38

1 Inledning

Med stöd av Kungl. Maj:ls bemyndigande tillkallade dåvarande che­fen för ecklesiastUcdepartementet den 26 april 1967 fem sakkunniga för all utreda frågan om samordning och arbetsfördelning mellan peda­gogiska institutioner vid lärarhögskolor och universitet m. m. De sak­kunniga antog namnet pedagogikulredningeni. Utredningen, vars arbete fortsätter i vad avser vuxenpedagogiska frågor, har den 27 april 1970 överlämnat betänkandet (SOU 1970:22) Pedagogisk utbildning och forskning.

Pedagogikulredningens belänkande har remissbehandlats. Yttranden över betänkandet har avgelts av skolöverstyrelsen efter hörande av lärar-utbildningsanstaller m. fl., universitetskanslersämbetet efter hörande av universitets- och högskolemyndigheter, statskontoret, statens avlalsverk, socialstyrelsen, byggnadsstyrelsen, statens råd för samhällsforskning, 1968 års bamstugeutredning, lärarulbildningskommiltén (LUK), läro­medelsulredningen. Landsorganisationen i Sverige (LO), Statstjänste­mannens riksförbund (SR), Sveriges akademikers centralorganisation (SACO), Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Svenska arbets­givareföreningen (SAF) och Sveriges förenade studentkårer (SFS). Växjö stad saml professor Ake Bjersledt har dessutom inkommit med skri­velser.

Skolöverstyrelsen bar med skrivelse den 6 augusti 1970 till Kungl. Maj:t överlämnat framställning om anslag lill pedagogiskt utvecklings­arbete inom skolväsendet och lärarhögskolorna för budgetåret 1971/72. Vidare har universitetskanslersämbetet med skrivelse den 12 augusti 1970 till Kungl. Maj:l överlämnat framstäUning om anslag lill pedago­giskt utvecklingsarbete m. m. vid universitet och högskolor för budget­året 1971/72.

' Ledamöter statssekreterare Lennari[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, byråchef Håkan[REDACTED_EFTERNAMN], professor Kjell Härnqvisl, professor Karl-Gustaf Stukat och byråchef Nils-Erik[REDACTED_EFTERNAMN]. Sekreterare lektor Bertil Gran.

Prop. 1971:38

2 Pedagogisk utbildning och forskning

2.1 Utredningen

2.1.1 Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete

Pedagogisk-psykologisk forskning bedrivs i Sverige dels vid imiversi-tetens pedagogiska och psykologiska institutioner och de större lärar­högskolornas pedagogiska institutioner, dels i anslutning till större stat­liga utredningar inom utbildningsområdet. Personal anställs även för särskUda forskningsmedel, som disponeras av främst skolöverstyrelsen, universitetskanslersämbetet, statens råd för samhällsforskning och riks­banksfonden.

Forskningen vid lärarhögskolorna har till övervägande del varit in­riktad mot praktiska lillämpningsfrågor inom skolans och läramtbild­ningens område. En starkt undervisningsmetodisk inriktning har under senare år präglat verksamheten, delvis inom ramen för ett utvecklings­arbete avseende metod-materialsystem för vissa ämnen och årskurser. Forskningen bedrivs nästan uteslutande som lagforskning kring vissa projekt. Även universitetsinstitutionernas forskning bedrivs i betydande omfattning som lagforskning kring större projekt.

De forskningsprogram, som genomförts i anslulning lill statliga utred­ningar i skolfrågor under 1940-talet och därefter, har ofta varit av stor betydelse för den organisatoriska och metodiska utformningen av skolans arbete. Knappast någonstans i världen har den pedagogiska forskningen kunnat arbeta i så nära kontakt med de utredande och beslutande sam­hällsorganen som i Sverige, och forskningsresultaten under de senaste 1015 åren har inte sällan kommit atl ligga lill grund för beslut, som fallals inom utbildningsområdet.

De undersökningar som utredningen har ulfört rörande forsknings­behov och forskningsföratsättningar inom olika områden visar, att även om den pedagogiska forskningen expanderat starkt under senare år finns det flera angelägna problemområden, som blivit otillräckligt behandla­de. Delta gäUer bl. a. den förskolpedagogiska forskningen och den där­med nära sammanhängande barnpsykologiska forskningen. Skolforsk-ningen har expanderat kraftigt, men man har ändå inte haft möjUghet att mer ingående analysera barnels sociala och emotionella utveckling och utbildningens roll och möjligheter därvidlag. Yrkespedagogisk lik­som vuxenpedagogisk forskning förekommer ännu så länge i myckel ringa omfattning. Ytterligare en angelägen uppgift för forsknings- och utvecklingsarbetet är det universiletspedagogiska området, som först under senare år bUvit föremål för systematisk forskning. Hithörande frågor har behandlats inom en särskild utredning, Universitelspedago-

Prop. 1971:38

6

giska utredningen (UPU). Under senare år har den pedagogiska forsk­ningen även tagit upp socialpedagogiska problem, dvs. frågor som rör individemas inpassning i samhället. Denna forskning bygger ofta på en väl utvecklad samverkan med olika organ och institutioner i samhället.

Ett ökat pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete förutsätter tillgång tiU kvaUficerad personal. TUlströmningen till forskarut­bildning i pedagogik och psykologi har ökat kraftigt under senare år, och det framtida behovet av forskamlbildad personal lorde kunna täckas utan någon ökning av del nuvarande studerandeantalet. Dock är utbudet av forskamtbildade f.n. alltför Utet, vilket bl. a. sammanhänger med bristande handledarresurser. Del är därför enligt utredningens mening nödvändigt all förslärka resurserna för forskamtbildning vid de pedagogiska institutionerna.

Detta kan till en del ske genom vissa organisatoriska åtgärder. Sålunda kan de personella resursema ökas väsentligt genom anlitande av den kvalificerade personal som arbetar inom den statliga uppdragsforsk­ningen. Sådan forskning bedrivs lill stor del vid lärarhögskolornas peda­gogiska institutioner med anslag från statiiga myndigheter. Utredningen förordar, all projektanstäUd kvalificerad forskare skall ha skyldighet alt ge viss forskamtbildning (kursundervisning och individuell handledning) i anslutning till sitt projekt samt atl förrätta viss examination. De stude­rande bör vidare ges möjlighet all ulföra sina examensarbeten inom ra­men för sådant forskningsprojekt. En dylik utbildning i anslulning till uppdragsforskningen fömtsätter, all den projektanställde forskaren smi­digt kan inordnas i utbildningssystemet, bl. a. genom förordnande som examinator på vissa kurser.

Delta innebär framför allt all även lärarhögskolinslilutionema bör engageras i forskarutbUdningen, då det är sannolikt alt en avsevärd del av uppdragsforskningen för skolväsendel också i framtiden kommer att förläggas till de pedagogiska institutionema vid de större lärarhög­skolorna. I sådana projekt kommer alt medverka elt antal personer, som samtidigt håller på med egen forskarutbildning i pedagogik. Del är na­turUgt, atl de då ges forskarhandledning i anslutning lill lärarhögsko­lornas institutioner och alt dessa institutioners resurser utnyttjas i fors­karutbildningen. Utredningen anser emellertid, att en särskUd till lärar­högskolorna förlagd, från övrig forskamtbildning avskärmad utbildning inle bör organiseras. I släUet bör man eftersträva en samverkan mellan universitet och lärarhögskola, och utredningen framlägger i del följande förslag tiU sådan organisatorisk samverkan mellan universitet och lärar­högskola, där forskarutbildningens utformning är en av de centrala frå­goma.

Utredningen anser, att man i detta sammanhang bör beakta även annan läramtbildning än den som nu är förlagd till lärarhögskoloma.

Prop. 1971:38

7

En anknytning av förskoleseminarier, yrkespedagogiska institut m. m. till läroanstalter med forskningsinstitutioner skulle säkerligen främja forsknings- och utvecklingsarbetet inom vederbörande lärarutbildnings-sektorer. Troligen skulle också rekryteringsunderlaget för fortsatt peda­gogisk utbildning vidgas. All läramtbildning på en ort bör därför enligt utredningen ha anknytning till pedagogisk forskningsinstitution, om sådan finns på orten.

I nästan alla industrialiserade länder råder av tradition en sådan för­delning raeUan offentliga och enskilda insatser för forskning och utveck­ling all staten svarar för forskarutbildningen samt mera aUmänt oriente­rad tiUämpningsforskning, raedan näringsUvet svarar för produktutveck­lingen och utvecklingsarbetet. Inom vissa sektorer har emellertid staten påtagit sig relativt sett större uppgifter för målbunden forskning, bl. a. när det gäller utbUdningsfrågorna. Enligt utredningens uppfattning kan pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete i anslutning till enskUda förelag knappast väntas få någon större omfatt­ning. Beställare av pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete är som regel offentliga organ, eftersom utbUdning i övervägande utsträck­ning är en samhällsangelägenhet. Utredningen har övervägt frågan om fristående statiiga eUer statligt finansierade institut för pedagogiskt forsk­nings- och utvecklingsarbete. Fördelarna med sådana målforskningsin­stitut skulle bl. a. vara att centrala skolmyndigheter skulle få stora möj­ligheter alt beställa forskning inom sådana områden, som bedömdes som särskUt angelägna. Utredningen, som finner att sådana möjligheter kan ges även på annat sätt, viU dock inle rekommendera sådana fristå­ende inslilul, då della skulle medföra en avsevärd spUllring och en uppenbar fara för isolering från den pedagogiska grundforskningen, andra pedagogiska forskningsfält och annan beteendevelenskaplig forsk­ning. Utredningen menar därför, att övervägande skäl talar för att upp­dragsforskningen i pedagogik sker i anslulning lill de pedagogiska insti­tutionema vid universitet och lärarhögskolor.

Vid den organisatoriska utformningen av den barn- och ung­domspsykologiska forskningen bör enligt utredningen anknytning lill olika försöks- och praktikinstitutioner liksom också lill förskoUäramtbUdning och övrig lärarutbildning eftersträvas. Av de ana­lyser, som utredningen låtit ulföra, framgår all del hittills är relativt få undersökningar som gjorts rörande de första levnadsåren och över huvud tagel kring förskolpsykologiska och förskolpedagogiska frågor. Starka skäl talar därför för en ökad satsning på barn- och ungdoms-psykologisk forskning. Skall de pedagogiska institutionema kunna till­godose de krav, som därvid ställs, krävs en resursförstärkning vid dessa institutioner.  Uttedningen förordar projektgrupper inom institutioner-

Prop. 1971:38

8

na under ledning av kvalificerade projektledare för medel från sär­skilda anslag, i den mån projekten inle genomförs med hjälp av institu­tionernas fasta resurser för forskning och forskarutbildning. Uttedning-ens förslag iimebär inle någon principiell förändring med avseende på det barnpsykologiska forskningsinstitutet i Stockholm, vilket kommer alt kvarstå närmast som en avdelning inom den pedagogiska inslilutio-nen vid lärarhögskolan.

Enligt utredningen bör möjligheterna tUl utnyttjande av och engage­mang i den internationella pedagogiska forskning-e n vidgas. Utredningen anser att forskare eller personer under forskar­utbildning med inriktning på speciella områden bör beredas möjlighet atl della i forskningsprojekt utomlands.

En utökning av det pedagogiska forsknings- och utveckUngsarbetet ställer krav på ökade resurser vad avser lokaler och utmstning, forskar­tjänster samt assistent- och biträdespersonal.

De pedagogiska institutionernas uppdragsforskning har i huvudsak hänvisats tiU provisoriska lokaler, som i många fall varit mindre lämpade för forskningsändamål. Uttedningen har funnit, alt del inle är möjligt alt åstadkomma institutionslokaler i sådan ulsttäckning alt de läcker även uppdragsforskningens behov. En viss uppräkning av institutionernas lokalyta vid nybyggnad bör kunna ske, men enligt utredningen krävs ytterligare åtgärder för all tiUgodose uppdragsforskningens betydande lokalbehov. Därvid framstår byggande av särskilda lokaler för uppdrags­forskning inom pedagogik och närliggande samhällsvetenskapliga ämnen som en väg som bör prövas. I viss analogi med vad som finns på del tekniska området skulle dessa byggnader kunna betecknas som forsk­ningsstationer. Fördelarna med sådana forskningsstalioner skuUe vara bl. a. att man skulle kunna få lokaler som utformats med tanke på pedagogisk forskningsverksamhet och är försedda med vissa servicean­ordningar. Lokalerna bör ligga nära eller i direkt anslulning lill någon pedagogisk institution. Fördelarna med sådana särskilda forskningssta­tioner skulle dessutom vara, alt lokalerna kan användas på ett mera flexibelt sätt än eljest. Vid en eventueU nedtrappning av den lokala peda­gogiska uppdragsforskningen bör hinder ej föreUgga atl lokalerna får ut­nyttjas även för annan uppdragsforskning i anslulning liU samhällsveten­skapliga ämnesinslilutioner eller för statliga utredningar och expert-uppdrag i första hand inom utbildningsområdet. Forskningsslalionerna bör vara underställda en lokal styrelse som bör innehålla representanter för lärarhögskola och universitetets samhällsvetenskapliga fakultet saml annan samhällsforskning. Även om forskningsstationer innebär vissa nackdelar i jämförelse med en ökad dimensionering av de pedagogiska

Prop. 1971:38

9

institutionerna, bl. a. splittring av resurser och vissa administrativa kom­plikationer, så innebär systemet en väg till resursförstärkning som bör prövas i anslulning till planerade eller befintliga pedagogiska institutio­ner. Konkreta förslag om förläggningen av sådana forskningsstationer förutsätter emellertid ingående kännedom om bl. a. lokalplanering på de oUka studieorterna, varför utredningen här avstår från ett mera preciserat förslag.

Ämnet pedagogik är synnerligen omfångsrikt och mångfacetterat, och det finns skäl som talar för en uppdelning av ämnet i olika deldiscipliner i likhet med vad som skett med andra ämnen. Utredningen finner dock en sådan uppdelning mindre ändamålsenlig, då den innebär en inslilu-tionalisering av aktuella behov, som binder intresse och resurser till vissa givna områden medan andra begränsas, som senare kanske visar sig aktueUa och vikliga. För en sammanhållning av ämnet pedagogik talar också att ämnets olika delar är starkt beroende av varandra. Utredningen anser, att den nödvändiga bevakningen och bearbetningen av angelägna forskningsområden bör ske dels genom en inlem arbetsfördelning inom institutionen, dels genom tillskapandet av projektgrupper som samman­sätts för särskilda ändamål och som oftast avlönas genom särskilda an­slag. En uppdragsforskning baserad på särskilt tilldelade medel bör även i framliden vara den huvudsakliga metoden alt tillgodose speciella forsk­ningsbehov. Forskningsorganisationen blir därigenom så pass elastisk att den kan omstruktureras efter de aktuella behoven. En omfattande uppdragsforskning kan emeUertid inle fungera tiUfredsställande ulan tiU­gång lill en fast basorganisation. Ell visst antal fasta forskartj äns-t e r är nödvändiga för atl ge stabilitet åt forskarutbildningen och den nödvändiga grundforskningen. Utredningen finner, alt en ökning av an­talet forskartjänster är nödvändig. Dessa tjänster bör i sin helhet avse ämnesområdet pedagogik. Del är dock inle möjligt att med en enda gång åstadkomma en kraftig utbyggnad av de personella resurserna. Utbygg­naden måste ske successivt. Utredningen föreslår därvid, alt den perso­nella förstärkningen genomförs i etapper enligt följande:

Tjänstetyp                               Antal

Studieort

Budgetåret 1971/72

professor                             1 biträdande professor           2

extra ordinarie forskare      1

Uppsala

Göteborg

Malmö/Lund

statens råd för samhällsforskning

Budgetåret 1972/73 professor                             1 biträdande professor           1 extra ordinarie forskare     1

Stockholm

Umeå

statens råd för samhällsforskning

Prop. 1971:38

10

Frågan om de föreslagna tjänsterna bör förläggas liU universitet eller lärarhögskola bör enligt utredningen bli föremål för forsalla övervägan­den med hänsyn bl. a. till den lokala organisationens utformning. Utred­ningen räknar även med all antalet tjänster som extra ordinarie docent kommer all ökas i sådan takt alt sådana tjänster kan tillföras de peda­gogiska institutionerna i Stockholm, Göteborg och[REDACTED_EFTERNAMN] budgetåret 1971/72 samt Uppsala och Umeå budgetåret 1972/73. Del anses vidare angelägel atl behovet av forskarassistenttjänster inom pedagogik beaktas.

För budgetåren 1973/76 föreslår utredningen en professur, alternativt en biträdande professur, per år utan preciserande av ort. Tjänster som extra ordinarie docent, extra ordinarie forskare och forskarassistent bör inrättas efter förnyad bedömning.

TiU de föreslagna högre forskartjänsterna kommer enligt hittills liU-lämpade lilldelningsprinciper en biträdestjänst per tjänst som professor/ biträdande professor samt 1 000 assisténttimmar per tjänst som pro­fessor och 500 assisténttimmar per tjänst som biträdande professor. Någon utökning av assistent- och biträdespersonalen utöver della före­slås inte, men uttedningen påpekar alt en utökning av medelstiUdel-ningen (driflkostnadsanslagen) liU de pedagogiska institutionerna bör ske för alt möjUggöra anställande av bl. a. tekniker i anslutning lill in-stilulionemas forsknings- och utvecklingsarbeten.

2.1.2 Pedagogisk utbildning m. m.

De undersökningar och analyser som utredningen har utfört visar alt del finns ett stort behov av utbildning i pedagogik inom skilda områden och för oUka yrken och verksamheter i samhället. För alt på ell tiU­fredsstäUande sätt kunna tillgodose elt växande och mångskiftande ut­bildningsbehov behöver vissa åtgärder vidtas. Utredningen har därvid anselt att bl. a. följande bör vara vägledande vid uppläggningen och organisationen av utbildningen. Utbildningen bör vara inriktad mol de framtida arbetsuppgifteruEu I aU pedagogikutbildning bör ingå en viss baskunskap avseende de beteendevetenskapUga grunderna samt de metoder och syslemkomponenler som pedagogiken arbetar med. Inriktningen mot specifika utbildningsmål får icke medföra en upp­delning i pedagogiska områden som är isolerade från varandra. Det bör vara möjligt att använda pedagogikstudier, som ingått i en gmnd­läggande UtbUdning, som bas för fortsatta studier i ämnet. Studierna bör vara så upplagda all de ger möjUghet lill melodträning och tUlämp­ning. Det är därför värdefullt om de kan bedrivas i nära anknytning till olika tillämpningssitualioner inom samhället.

Utbildning i pedagogik ingår som ell centralt inslag i aUa typer av lärarutbildning, men del finns forskningsinstitutioner endasl vid de större

Prop. 1971:38

11

lärarhögskoloma. Utredningen anser alt aU läramtbildning bör samverka med vetenskapliga institutioner. Helt allmänt kan man förutsätta atl forskningsanknytningen ökar möjligheterna för de blivande lärarna atl komma i kontakt raed elt vetenskapligt tänkesätt och all hos dem ut­veckla intresse för innovationer och försöksverksamhet. På olika sätt har samordning av lärarutbildningen aktualiserats under senare år. Skolöverstyrelsen har den 18 november 1969 föreslagit all de yrkespedagogiska instituten skulle samordnas med lärarhögskolorna (jfr prop. 1970: 1 bU. 10 s. 389). År 1968 tillsatte Kungl. Maj:t en särskild utredning avseende utbildningen av vissa lärare som inle innefattades i 1967 års beslut om reformerad läramtbildning. Samma år avlämnade 1965 års musikulbildningskommilté två betänkanden, där man föreslog bl. a. en lill lärarhögskoloma förlagd praktisk-pedagogisk utbildning av musiklärare. På gmndval härav har Kungl. Maj:l i prop. 1970: 25 an­gående musik- och dansulbildning m. m. lagt fram förslag rörande bl. a. lärarutbildningen, där kommitténs förslag biträds. Enligt pedagogik­ulredningen bör ytterligare åtgärder vidtas för alt samordna pedagogik-utbildningen för andra lärarkategorier med utbildningen inom lärarhög-skolorganisalionen.

Även om den föreslagna samordningen av lärarutbildningar på orter med större lärarhögskola genomförs, kommer lärarutbildningen på and­ra orter all sakna lokal anknytning till pedagogiska forskningsinstitu­tioner. Utredningen avvisar emellertid tanken på ytterligare forsknings­institutioner i anslutning till de övriga läramtbildningsanstalterna. En kontakt bör i stället enligt utredningens mening kunna åstadkommas genom regionall samarbete. Beträffande formerna för en sådan sam­verkan vill pedagogikulredningen hänvisa till pågående utredningsarbete inom skolöverstyrelsen.

Enligt utredningens uppfattning kan ökad samordning mel­lan lärarhögskolornas och universitetens studie­planer skapa goda förutsättningar för en fortsatt utbildning i peda­gogik efter avslutad lärarutbildning. Inom lärarhögskolornas vidareutbild­ning av lärare förekommer en omfattande utbildning i pedagogik. Della gäller i första hand specialläramlbildningen. Ofta kan det för vidareut-bildningssyflen vara nödvändigt med särskUt anpassade kurser. A andra sidan bör det i många fall vara möjUgt att tiUgodoräkna vidareutbild­ningen inom ramen för utbUdningen vid filosofisk fakultet. Detta skulle möjliggöra en smidig övergång till fortsatta studier i pedagogik och verka rekryleringsbeftämjande för forskarutbildningen. Lärarutbildningen kan betraktas som en ständigt pågående process, där grundutbUdningen en­dast avser den första fasen. I grundutbildningen ingår fyra komponen­ter: ämnesteori, pedagogik, ämnesmetodik och praktik. Alla dessa fyra komponenter bör återfinnas i lärares fortbildning men i regel i andra pro-

Prop. 1971:38

12

portioner än i gmndutbUdningen. Utredningens undersökningar har visat, att ett stort antal lärare bedriver fortsatta studier i pedagogik som ett frivilligt inslag i egen fortbildning. Inle minst den didaktisk-metodiska UtbUdning som förlagts lill vissa större lärarhögskolor har haft stor attraktionskraft på lärare. Det har emeUertid också visat sig, att elt stort antal lärare påbörjar studierna utan alt fullfölja dem på grund av bl. a. svårigheter att bedriva sludiema parallellt med yrkesarbete.

Behovet av fortsall utbildning i pedagogik för redan verksamma lä­rare kan bäst lUlmölesgås genom all de fortsatta studierna kan ske som partiell utbildning i form av genomgång av endasl vissa kurser i en studiekurs. Dessa åtgärder bör emellertid kompletteras med möj­Ugheterna all ge utbildningen en särskild inriktning. Om det finns elt större antal studerande som har bestämda studiemål, bör del vara möjligt alt anpassa utbildningen till dessa mål. Detta kan ske genom smärre förskjutningar i poängtal, genom litleralurkurser anpassade för olika studerandegrupper och genom att särskUda undervisningsgrupper bildas för studerande med likartade utbildningsmål eUer likartad tidi­gare utbildning. Sådana alternativa utformningar bör kunna komma i fråga för alt tiUgodose bl. a. lärares önskemål.

Enligt sina direktiv har utredningen haft lill uppgU:l att pröva frågan om en vetenskaplig utbildning i ämnesmetodik, som kan ge behörighet lill lektorstjänst vid gymnasium. Pedagogikul­redningen har ingående penetrerat frågan om en utbildning med ämnes­metodisk inriktning. Brislen på forskning kring ämnesmelodiska pro­blem är stor och åtgärder behöver vidtas för all stimulera sådan forskning. Den ämnesmelodiska utbildningen bör enligt utredningen bygga på adjunklsbehörighel för gymnasietjänsl med normall studiekur­ser om 60 poäng i vederbörande ämne samt 20 poäng i pedagogik. Dess­utom bör lärarutbildningen ha genomgålls innan forskarutbildningen på­börjas. Om de fyra årens studielid för den ämnesmelodiska forskarut­bildningen kvantifieras i elt poängsystem så atl doktorsexamen motsvarar 160 poäng utöver grundexamen, bör enligt utredningen ca 50 poäng be­räknas för studierna i pedagogik och metodik, ca 30 poäng för fortsalla ämnessludier och ca 80 poäng för avhandlingsarbetet. Delta betyder all den totala utbildningen (grundutbUdning och forskarutbildning) kommer atl innehålla studiekurser om ca 70 poäng i pedagogik och metodik, ca 90 poäng i ämnet och ytterligare 80 poäng för avhandlingsarbetet. För­skjutningar i dessa poängtal kan dock vara motiverade av t. ex. ämnets specieUa karaktär. Utredningen föreslår atl utbildningen leder fram till doktorsexamen i pedagogik med ämnesmetodisk inriktning avseende vederbörande ämne. Denna examen bör ge samma behörighet lill lek­torstjänst i ämnet vid gymnasium som den konventionella merilerings-vägen. Den föreslagna utbUdningen bör enligt utredningen prövas ge-

Prop. 1971:38

13

nom en försöksverksamhet för i första hand kvantitativt stora ämnen i skolan.

Pedagogikutredningen anser vidare alt det finns behov av en utbild­ning för utbildningsplanering och undervisningsteknologi. Följande stu­diegång föreslås för utbildningsplanerare: 1) grundutbUdning inom ramen för utbildningslinje 5 med pedagogik, sociologi och samhällskunskap upp lUl 100 poäng samt ytterligare 20 poäng i informationsbehandling, påbyggnadskurs i pedagogik eller grundkurs i sociologi, 2) en orienteran­de utbildning motsvarande 810 poäng för lärare, psykologer, jurister och samhällsvetare främst inom momenten »pedagogik och samhälle», »beteendevetenskapliga grunder» samt »mål, utbildningsmetoder och re­sultat», 3) utbildning fram lill doktorsexamen med fördjupat studium in­om problemområdet. För undervisningsteknologiska uppgifter avseende läromedelsutveckUng och läromedelskonslmktion föreslås följande. Pro­jektledare för läromedelsframsläUning anses behöva minst 80 poäng i pe­dagogik, varav en påbyggnadskurs om 40 poäng med utbildningsteknolo­gisk inriktning. För projektsekreterare inom läromedelsframsläUning lorde t. ex. en kurs om 20 poäng i undervisningsteknologi enligt del för­slag som universitetskanslersämbetets delegation för viss yrkesutbildning vid universiteten (DYRK) lagt fram vara användbar. Denna kurs kan ingå som studiekurs i Iredje avdelningens studier för filosofie kandidat­examen eller som särskild kurs t. ex. för personer med praktisk undervis­ningserfarenhet. Slutligen bör finnas en orienterande utbildning i den speciella problematik som läromedelskonstruktionen.innebär, avsedd för t. ex. läroplansexperler och ämnesexperter.

Det utbildningsbehov som finns för andra studerandegrupper än de som här behandlats torde t. v. kunna tillgodoses genom de studiekurser som redan finns inom ämnesområdet pedagogik inom ramen för grund­läggande utbildning vid filosofisk fakultet. Möjligen kan universitets-pedagogik och vuxenpedagogik behöva uppmärksammas särskilt. TiU denna sista fråga avser utredningen återkomma senare. Utbildningen för universiletspedagogiska uppgifter förutsätts bevakad av universiletspeda­gogiska utredningen.

Inom varje institution krävs särskilda insatser för alt forskning dch utbildning skall fungera på elt tillfredsställande sätt. Utredningen har funnit det angelägel alt i detta sammanhang uppmärksamma vissa specieUa   arbetsuppgifter   av   servicekaraktär,   nämUgen

1)

samordning och samplanering av verksamheten inom institutionen och vid lärarhögskolorna gentemot lärarutbildning och skola,

2)

forskningsadministrativa uppgifter, t. ex. samordning av testningar och enkäter, kontakter med försöksskolor, ledning och organisation av studiebesök, lokalfrågor, kontakter med tryckerier och förlag, ansvar för institutionens produktion och distribution av forskningsrapporter

Prop. 1971:38

14

samt uppföljning och verkställande av beslut från prefekt och inslilu-lionskoUegium i alla frågor som ej gäller utbildningen, 3) personalledning innefattande ledning och samordning av institutionens personal, särskilt kanslipersonal och arkivpersonal, nyanställningar, förordnanden samt lönefrågor, 4) ekonomiska frågor beträffande institutionens och upp­dragsforskningens räkenskaper, infordrande av anbud m. m., fördelning av expenser samt ekonomisk planering för institution och uppdrags­forskning.

Dessa olika serviceuppgifter är så omfattande att de motiverar sär­skilda tjänster. Vid lärarhögskolorna i Göteborg, Malmö och Stockholm finns forskningssekreterare, som utför dessa arbetsuppgifter. Utredning­en föreslår att nya sådana tjänster som forskningssekrelerare inrättas vid lärarhögskolorna i Linköping, Umeå och Uppsala. För forskningssekre-terartjänsterna har som behörighetskrav gäUt avlagd licentiatexamen i pedagogik, psykologi eller sociologi. I framliden skulle motsvarande be­hörighetskrav närmast vara doktorsexamen. Utredningen finner att det i och för sig är angeläget atl forskningssekreteraren har utbildning i pe­dagogik. Del synes dock ej finnas skäl atl kräva doktorsexamen, då ar­betsuppgifterna främst är av administrativ karaktär. Erfarenhet och lämplighet för angivna arbetsuppgifter bör vara utslagsgivande vid Ijäns-telillsältningen.

Kostnader, som är förenade med institutionernas åtaganden för arbete utanför institutionerna, bör belasta den verksamhet som servicen om­fattar. Då lärare eller forskare engageras i t. ex. kursgivning, försöks-och utvecklingsarbete inom skolväsendel, konsult- och experluppdrag för myndigheter bör således kostnaderna för sådana åtaganden bestridas av uppdragsgivaren. Därvid bör också beaktas de kostnader som är förenade med administration, utnyttjande av biträden och utmstning inom institutionen.

2.1.3 Organisation m. m.

De pedagogiska institutionerna vid universiteten har tiUkommit i samband med professurer i ämnet. F. n. finns sådana institutioner vid samtliga universitet. Vid Umeå universitet finns en särskild organisato­risk anordning på så sätt all professorn i pedagogik vid lärarhögskolan också svarar för utbildning och forskning i pedagogik vid universitetet.

Lärarhögskolinslilutionema har tillkommit för pedagogikutbildning och pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete fraraför aUt inom de områden som berörs av högskolomas lärarutbildning, dvs. den obliga­toriska skolan och dess gymnasiala påbyggnader. De pedagogiska insti­tutionerna vid lärarhögskoloma är enligt pedagogikulredningen av vital betydelse såväl för lärarutbildningen som för utvecklingen av vårt lands

Prop. 1971:38

15

skolväsen. Genom kontakterna med skolöverstyrelsen har arbetet vid institutionerna kunnat länkas in på för utbildningsväsendet aktuella pro­blemfall, och forskningen har å sin sida tiUfört de centrala skolmyndig­heterna värdefulla rön. En förutsättning för fortsatt gynnsam utveckling i dessa avseenden är alt institutionerna får behålla sin centrala ställning inom lärarhögskolorganisationen.

Av stor betydelse för utvecklingen av lärarhögskolinslilutionema har anknytningen lill universiteten varit. Professor och bittädande professor vid lärarhögskola är medlem av den samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet och skall fuUgöra viss del av sin undervisning som uni­versitetsundervisning. Förläggningen av didaktisk-metodisk utbildning i pedagogik vid universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Stockholm lill lärar­högskolorna i Malraö, Göteborg resp. Stockholra har också främjat lärar-högskolinslilutionernas samverkan med universiteten. Universitetens pedagogiska institutioner kommer även i fortsättningen atl ha betydelse­fulla uppgifter inom skolforskningen. Under senare år har också vuxit fram andra viktiga arbetsområden för dessa institutioner. Sålunda ingår pedagogik som en viktig komponent i psykologulbildningen. Vidare in­går pedagogik som ämne i utbildningslinje 5 vid filosofisk fakultet till­sammans med sociologi och andra samhällsinriktade ämnen. Institu­tionerna har också på flera orter åtagit sig pedagogisk utbildning av universitetslärare.

Institutioner inom universiteten kan för vissa gemensamma angelä­genheter bilda en inslilutionsgrupp. De för gruppen gemensamma ange­lägenheterna handhas därvid av ell instilutionsgruppskollegium och en institulionsgruppsprefekt. Pedagogikulredningen föreslår all principerna för inslilutionsgrupp tiUämpas på de pedagogiska institutioner­na vid universitet och lärarhögskola. Därvid utgör universitelsinslilu-tionen och lärarhögskolinstitutionen två institutioner, som för handha­vandet av gemensamma angelägenheter tillsammans bildar en inslilu­tionsgrupp för pedagogik. Utredningens förslag innebär vidare, att Kungl. Maj:t föreskriver vilka ärenden som skall handläggas som gemen­samma angelägenheter. Enligt utredningens mening bör man därutöver, allt efter de lokalaförulsättningarna, till gemensamraa inslitulionsgrupps-angelägenheter kunna hänföra även andra angelägenheter än dem som Kungl. Maj:t angett. Graden av samordning bestäms av de speciella förhållandena på varje studieort.

Pedagogikutredningen beskriver den föreslagna organisationen på föl­jande sätt. I utgångsläget betraktas universitets- och lärarhögskolinsti­tutionen som två separata institutioner, varvid till universiletsinslilutio-nen hänförs sådant som enligt universiletsstadgan ankommer på univer­sitetsinstitutionen och till lärarhögskolinstitutionen sådant som enligt lä-rarhögskolstadgan åvilar institution vid lärarhögskola. För universitets-

Prop. 1971:38

16

sektorn tillförs institutionen personal och materiella resurser enligt vad som gäller för universitetet. Lärartjänster och forskartjänster uppförs på universitetets stat. Tillsättning sker enligt bestämmelserna för univer­sitet och löner utbetalas av universitetet. Beräkning och tilldelning av personal och materiella resurser för lärarhögskolseklorn sker enligt vad som gäller för lärarhögskola. Lärare m. fl. anställs vid lärarhögsko­lan. Vid tillsättning tillämpas lärarhögskolstadgan och lön utbetalas av lärarhögskolan. Anslag för forskning som getts av skolöverstyrelsen, universitetskanslersämbetet, forskningsrådet rn. fl. förvaltas av det läro­säte, tUl vUkel den enskilde forskaren eller institutionen som ansvarar för projektet hör. Varje institution fungerar som en separat enhet utom i de frågor som definierats som gemensamma inslilutionsgruppsangdä-genheler. Den lägsta graden av samordning bör tiUämpas, där institutio­nerna är lokalmässigl vilt skilda. De gemensamma angelägenheterna som enligt utredningen bör förekomma i detta faU är a) viktigare frågor rö­rande forskningen vid institutionerna, b) forskarutbildning, c) studiepla­ner och andra viktigare frågor rörande utbildningen i pedagogik för filosofisk grundexamen och för lärarutbildning, d) förslag till årliga anslagsframställningar. I sådana fall då universiletssektorns och lärar-högskolsektorns hela verksamhet handläggs genom instilulionsgmpps-kollegiel anser utredningen alt de två institutionerna i den praktiska verksamheten kommer alt kunna fungera som en enda institution.

Utredningen anför vidare följande. Både personal och materiella resurser för forskning i pedagogik är begränsade och behöver användas på bästa möjliga sätt. Detta gäller för såväl de kvalificerade forskar­na som de experter och konsulter som behövs för forskningsverksam­heten. Forskningsinriktningen behöver avvägas med hänsyn till behov och möjligheter att säkerställa erforderliga resurser. Därför bör viktigare frågor angående forskningsprojektering och forskningens inriktning all­tid handläggas som gemensam instilutionsgruppsangelägenhel. Forskar­utbildning bör ges med utnyttjande av såväl institutionernas fast anställda forskare som kvaUficerade projektanslällda forskare och bör alllid utgöra en gemensam angelägenhet. Det är därvid självklart atl viss del av fors­karutbildningen lämpligen förläggs till lärarhögskolan, viss del lill uni­versitetet. Det är vidare av stor vikt alt det finns en sammanhängande utbildning från grundläggande lärarutbildning vid lärarhögskola tiU fors­kamtbildning i pedagogik.' När avståndet mellan universitetsinstitutionen och lärarhögskoUnslilutionen är stort uppfylls detta utbildningskrav bäst genom atl det lill lärarhögskolinstitutionen förläggs universitetsutbildning i pedagogUc (gmndläggande utbildning vid fUosofisk fakultet samt fors­karutbildning). Om institutionerna ligger i omedelbar anslutning till var­andra spelar förläggningen till den ena eller andra lokalen mindre roll. Denna fortsatta pedagogikutbildning för lärare kan ej ses isolerad från annan pedagogikutbUdning, t. ex. för ulbUdningsplanerare och undervis-

Prop.  1971:38

17

ningsleknologer. Utredningen har därför funnit, all all utbUdning i pedagogik för filosofie kandidatexamen bör utgöra gemensam instilu­tionsgruppsangelägenhel. Della gäller även utbildningen i pedagogik för psykologexamen. Härför talar bl. a. anknytningen lUl speciallärar-ulbildningen vid lärarhögskolorna samt möjligheterna alt skapa miljö­praktik och tillämpat psykologarbele i anslutning till lärarhögskolans verksamhet. Den grundläggande lärarutbildningen kan tyckas ligga mera exklusivt inom lärarhögskolornas intressesfär, men även här finns skäl atl viktigare utbildningsfrågor handläggs gemensamt, bl. a. anknyt­ningen mellan lärarutbildning och fortsatta pedagogikstudier samt viss gemensam disposition av lärarkrafter. Utredningen har därför funnit att studieplaner för lärarutbildning bör vara en gemensam instilutions­gruppsangelägenhel.

Med hänsyn till arten av de gemensamma angelägenheterna (gmnd­läggande utbildning vid filosofisk fakultet saml forskarutbildning m. m.) föreslås dels atl inslitulionsgruppen skall slå under konsistoriets tillsyn, dels att konsistoriet i ärende om tillsyn av inslilutionsgrupp skall sam­råda med lärarhögskolans rektor. Utredningen finner det även ända­målsenligt att prefekten vid resp. institution adjungeras som ledamot i fakultet resp. lärarråd vid ärenden som gäller pedagogiska institutio­nernas verksamhet.

Personalen vid lärarhögskolinstilulion och universitelsinslitulion bör i viss ulsttäckning kunna tjänstgöra över institutionsgränserna. Detta gäller såväl undervisare och forskamlbildare som övrig personal. Om icke utbildning eller forskning är lokalmässigl samordnad är det givelvis ändamålsenligt all personalen har sill huvudsakliga arbete förlagt till den institution, där den har sin anställning. Eftersom såväl forskarut­bUdning som andra viktiga utbildningsfrågor är gemensamma instilu-tionsgruppsangelägenheler är det också självklart, all man vid planering­en av utbildningen lar hänsyn till vUka personer som lämpligen bör an­svara för resp. ulbUdningsmoment. Utredningen föreslår all tjänstgörings­skyldighet vid båda institutionerna föreskrivs för all personal vid dessa. För atl underlätta ett sådant arrangemang med tjänstgöring vid både uni­versitet och lärarhögskola bör åtgärder vidtas för atl så långt som möj­ligt ekvivalera behörighels- och tjänstgöringsbestämmelser.

Planering av lokaler för de pedagogiska institutio­nerna är beroende av en mängd oUka faktorer. De studerande kan ha behov av alt nå annan undervisning paraUellt med pedagogikstu­dierna. Så är fallet i lärarhögskolans utbildning, där eleverna studerar flera ämnen paraUellt t. ex. ämnessludier och metodik i olika ämnen samt pedagogik. Av betydelse i detta sammanhang är också behovet alt samordna utbildningen i pedagogik med annan utbildning. Lärarhögsko­lornas studieplaner är uppbyggda kring en djupgående samverkan mellan

2    Riksdagen 1971.    1 saml.    Nr 38

Prop.  1971:38

18

framför allt pedagogik, melodUc och praktisk utbUdning. Därför kan pedagogikundervisningen i lärarutbildningen knappast i någon större utsträckning vara lokalmässigt skild från den övriga utbildningen vid lärarhögskolorna. Vidare har pedagogikutbildningen behov av alt Ugga i närheten av de utbildningsanstalter och institutioner där demonslrations-och auskullalionsmöjligheter erbjuds och där tillämpningsuppgifter kan genomföras. Universitetsinstitutionerna har i sistnämnda avseende elt likartat behov som lärarhögskolorna, men genom att de studerandes arbetstid helt kan disponeras av pedagogikinslilutionen är närhelskravet ej så påträngande som vid lärarhögskoloma. För samverkan med forska­re vid andra institutioner, närheten till forskningsfältet och service gent­emot försöksverksamhet har förläggningen mindre betydelse.

Ett rationellt och ändamålsenligt utnyttjande av resurserna på orten är ett viktigt krav på den organisatoriska lösningen. En gemensam an­vändning av materiel och hjälpmedel, serviceinstitutioner och bibliotek samt av kanslipersonal förulsätler gemensamma lokaler eller lokaler som ligger nära varandra. Därför bör man enligt utredningen vid ny­planering av pedagogiska institutioner alllid sträva efter gemensamma eller intill varandra liggande lokaler. Om ej allvarliga ölägenheter upp­slår kan man också, om inslilulionslokalerna befinner sig på rimligt av­stånd från varandra, länka sig en annan funktionell lösning av lokalernas utnyttjande än efter instilulionslinjer, t. ex. så alt all undervisning på lägre stadier förläggs lill den ena institutionens lokaler och all forskning och forskarutbildning till den andra institutionens lokaler.

Om gemensamma lokaler finns bör förvaltningen av lokaler, materiel, hjälpmedel, bibliotek m. m. vara gemensamma inslilutionsgruppsange-lägenheter. För gemensamma inslilulionsgruppsangdägenheler kan varje institution behöva avsätta viss del av sill driflkostnadsanslag. För så­dana angelägenheter, som ej angetts som gemensamma svarar resp. in­stitution självständigt. Om förutsättningar för gemensam förvallning saknas bör lokalerna och serviceanordningarna enligt utredningen förval­las separat av varje institution.

Den pedagogiska forskningen och utbUdningen i Sverige behöver kun­skaper om forskning och utvecklingsarbete i andra länder. Möjligheterna alt få en effektiv dokumentation av utiändskt pedagogiskt forsk­nings- och utvecklingsarbete är således av stor betydelse för belys­ningen av vårt eget lands pedagogiska problem. Spridningen av informa­tion angående det pedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet i Sve­rige är vidare av utomordentlig betydelse för all delta arbete skall kun­na främja utbildningsväsendets utveckling i vårt eget land.

Pedagogisk litteratur och annan dokumentation i pedagogik finns i Sverige lUlgänglig vid de vetenskapliga biblioteken på universitetsorter­na saml vid de aUmänna biblioteken, folkbiblioteken och olika skolors

Prop. 1971:38

19

bibliotek. Dessutom finns elt specialbibliotek för ämnesområdet, näm­ligen statens psykologisk-pedagogiska bibliotek i Stockholm. Härtill kommer lärarhögskolornas bibliotek.

För det pedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet i Sverige finns ingen central dokumentation. Vissa sammanstäUningar av den svenska forskningen och forskningsrapporterna görs dock. Pågående svensk skolforskning som finansieras genom skolöverstyrelsen redovisas årligen i en projeklkatalog. Sedan år 1969 utger även universitetskanslersäm­betet en projeklkatalog för det universiletspedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet. Statens råd för samhällsforskning publicerar årligen en katalog över avslutade undersökningar med sammandrag av forsk­ningsrapporter, som färdigställts vid universitets- och högskolinstilutio-nerna för pedagogik och psykologi. Detta oaktat torde det vara så atl en mycket betydande del av forsknings- och utvecklingsarbetets resultat ej når fram till flera väsenlliga avnämargrupper.

De analyser som utredningen har låtit utföra visar behov av två olika typer av funktioner, dels dokumentation, dels informationsverksamhet. Dokumentalionsbehovel går att precisera klarast i avseende på forskar­nas och forskningens behov. Utredningen är medveten om all i sam­band med nästan all pedagogisk forskning utförs ett omfattande lillera-tursökningsarbele. Detta får ses som en nödvändig del i en rationellt bedriven pedagogisk forskning. Vid den mera individuellt bedrivna forskningen gör ofta forskaren själv en mycket omfattande litteratur­genomgång. I samband med projektorganiserad uppdragsforskning av­delas ofta en assistent till all under en kortare eller längre tid arbeta med dokumentationsinsamling. Utredningen har övervägt möjligheterna alt vid varje pedagogisk forskningsinstitution ha en särskild dokumenta­tionstjänst. Fördelarna med ett sådant arrangemang skulle vara främst vederbörandes nära kontakt med forskarna. Det torde emellertid f. n. vara av större betydelse atl få en dokumenlationsservice som är knu­ten till en central, där del finns en stor mängd lagrad dokumentation och som har väl etablerade kontakter med utländska dokumentations-organ. Utredningen föreslår därför en lill statens psykologisk-pedagogis­ka bibliotek knuten dokumenlationsservice. Därvid förutsätts alt spe­cialbiblioteket finns kvar, även om det organisatoriskt skulle samordnas med andra bibliotek. Om så ej skulle vara fallet, behövs nämligen väsent­liga resursförstärkningar på annat håll. Omfattningen och formerna för en sådan dokumentationsservice är emellertid svåra att förutse. Därför bör verksamheten ej ges definitiv form, förrän man genom försöksverk­samhet vunnit tillräcklig erfarenhet. För en försöksulformad verksamhet talar också vissa dokumentationstekniska problem. Generella grundvalar för vetenskaplig informations- och dokumentationsverksamhet med ut­nyttjande av moderna tekniker behöver utarbetas. Beslut om vilken tek­nik som skall användas behöver fattas. Dessutom bör dokumentations-

Prop.  1971:38

20

systemet medge överföring tUl och från olika internationella system. Statskontoret håUer f. n. på att pröva olika modeller för hur de veten­skapliga huvudbiblioteken och institutionsbiblioteken skall kunna sam­arbeta och hur tillgängliga resurser bättre och mer översiktUgl skall kunna utnyttjas. En försöksverksam.het bör utformas så alt den kan utvärderas innan beslut fattas om en fast organiserad dokumentations­service. Utvärderingen bör ske inom ramen för skolöverstyrelsens eller universitetskanslersämbetets pedagogiska forsknings- och utvecklingsar­bete. Utredningen föreslår för denna försöksverksamhet all lill all börja med medel ställs till förfogande för anställande av en dokumentalisl vid statens psykologisk-pedagogiska bibliotek fr.o.m. den 1 juli 1971.

Utredningen har funnit atl det också föreligger ett myckel starkt be­hov av en utbyggd, mer lättillgänglig information om pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete, främst då det som bedrivs i Sverige. Olika lösningar kan tänkas, t.ex. en redaktörstjänst. Redak­törens uppgifter skuUe bestå i all samla in information om pågående eller nyss avslutad forskning och sedan transponera informaiionen för sprid­ning till skUda avnämargrupper. Svårigheter lorde emeUertid föreligga atl i en och samma person förena den kompetens som fordras för alt sälla sig in i vilt skilda forskningsprojekt och olika avnämargruppers informationsbehov. Såväl skolöverstyrelsen som universitetskanslersäm­betet har till uppgift all sprida information om del pedagogiska forsk­nings- och utvecklingsarbetet inom resp. verks ansvarsområde. F. n. övervägs inom verken formerna för en intensifiering av denna informa­tionsverksamhet. Utredningen avstår därför från att framlägga förslag i denna fråga och begränsar sig till all understryka behovet av en väl anpassad informationsverksamhet kring pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete. Det ankommer även på statens råd för samhäUsforsk­ning och de enskilda pedagogiska institutionerna all ge denna informa­tion.

2.2 Remissyttrandena

2.2.1 Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete

Skolöverstyrelsen anser att forskning rörande metoder för målformu­lering och läroplansulformning samt utvärderande mätningar är särskilt angelägna områden för omedelbara insatser, liksom frågor om lärarlämp-lighet och lärarurval. Ell annat viktigt forskningsområde är metoder för diagnostisering av elevens studieförulsättningar som underlag för en fortsatt individualisering av undervisningen, inte minst inom vuxenut­bildningen och invandrarundervisningen. Överstyrelsen betonar även vik­ten av forskning kring effektiva undervisningsmedia. Överstyrelsen in-

Prop.  1971:38

21

stämmer vidare i utredningens bedömning av behovet av yrkespedagogisk forskning och menar, all en successiv upprustning av forskningens re­surser i ökad omfattning bör komma den yrkesinriktade utbildningen lill godo. Behovet av yrkespedagogisk forskning understryks även av TCO och LO. Slöjdlärarseminariet och Teckningslärarinstitutet framhåller alt del behövs pedagogisk forskning i estetisk-prakliska ämnen. Socialstyrel­sen poängterar behovet av en utökad barnpsykologisk forskning. LUK betonar viklen av forskning kring hela den pedagogiska processen allt­ifrån förskola liU vuxenutbildning. TCO finner det angeläget alt sam­bandet mellan vissa miljöfaktorer och utvecklingsförlopp tas upp av forskningen, varvid elt viktigt forskningsområde anses vara effekterna av institutionsvård i olika former. LO och SAF betonar viklen av en sats­ning på forskning avseende vuxenpedagogiska frågor.

Flertalet remissinstanser instämmer i utredningens förslag beträffande organisationen av forskarutbildningen. Skolöverstyrelsen konstaterar all brislen på handledare f. n. måste betraktas som ell av de aUvarligaste hindren för en fortsatt utbyggnad av skolforskningen. De av utredningen föreslagna åtgärderna för alt öka skolforskningen förutsät­ter alt handledarresurserna snabbt byggs ut. Överstyrelsen instämmer i förslaget alt kvalificerad personal inom uppdragsforskningen skall enga­geras inom forskarutbildningen. EnUgt överstyrelsen är det önskvärt all ämbetsverket bemyndigas att under vissa omständigheter treårsförordna extra biträdande professor som vetenskaplig ledare för grupper av pro­jekt inom ramen för uppdragsforskningen. Utredningens uppfattning all institutionerna för pedagogik vid de större lärarhögskolorna bör engage­ras i forskarutbildning och atl förskoleseminarier, yrkespedagogiska institut m.m. bör anknytas lill läroanstalter med forskningsinstitutioner delas av det stora flertalet remissinstanser.

Utredningens förslag att pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete skall förläggas till de pedagogiska institutio­nerna vid lärarhögskolor och universitet tillstyrks av remissinstanserna. Skolöverstyrelsen delar utredningens bedömning atl uppdragsforskning' vid de pedagogiska institutionerna i ulbUdningsfrågor även kommer att beställas av enskilda förelag, t. ex. läromedelsproducenter. För reglering av denna verksamhet vid lärarhögskolorna bör enligt överstyrelsen sam­ma principer gälla som för universiteten. Överstyrelsen föreslår vidare atl en långtidsbudget, alternativt planeringsramar, upprättas för peda­gogiskt utvecklingsarbete i analogi med vad som gäller för skolbyggnads­verksamheten. Lärarhögskolan i Malmö påpekar all även de mindre lärarhögskolornas institutioner bör kunna komma i fråga för uppdrags­forskning. TCO framhåller att problem vad gäller anställningstrygghet ra. m. kan uppstå för berörd personal vid en utbyggd uppdragsforskning, där enbart arvodesansläUning tillämpas.

Beträffande  den   barnpsykologiska   forskningen   an-

2*    Riksdagen 1971.    1 saml.    Nr 38

Prop. 1971:38

22

ser skolöverstyrelsen och LUK att verksamheten vid det barnpsykologis­ka institutet i Stockholm helt bör integreras med lärarhögskolan i Stock­holm. Socialstyrelsen, som förutsätter alt den barnpsykologiska forsk­ningen särskilt uppmärksammas vid den av utredningen föreslagna re­sursförstärkningen på det pedagogiska området, instämmer i utredning­ens förslag beträffande del barnpsykologiska forskningsinstitutets orga­nisatoriska status. SACO och SR anser att barnpsykologiska forsknings­institutet bör omvandlas antingen till ett fristående institut eller liU en självständig institution vid universitet eller lärarhögskola.

Skolöverstyrelsen finner förslaget om forskningsstalioner intressant. Vid lokalplanering för sådana stationer bör emellertid enligt överstyrelsen önskemålet om en nära integration med befintliga eller planerade pedagogiska institutioner såvitt möjligt tillgodoses. Institu­tionernas basresurser i fråga om bibliotek, databehandling, intern tele­vision, kopiering m. m. bör kunna utnyttjas av forskningsslalionerna. Planering av lokaler för forskningsstationer i samband med ny- eller tillbyggnad av lärarhögskola eller universitelsinslitulion anses därför angelägen.

TCO och SACO tiUstyrker utredningens förslag liU utbyggnad av an­talet forskartj änster men påpekar alt därutöver medel behövs för extra ordinarie docenttjänster och forskarassistenttjänster och alt re­surser måste ställas till förfogande för ökad uppdragsforskning. TCO ra. fl. framhåller atl en resursförstärkning måste ske också vad avser as­sistent- och bilrädespersonal.

LUK föreslår inrättandet av ett pedagogiskt forsknings- och plane­ringsråd, knutet till UtbUdningsdepartementet. Rådel avses svara för mer långsiktiga bedömningar av angelägna forskningsprojekt.

2.2.2 Pedagogisk utbildning m. m.

SACO och TCO delar utredningens principiella uppfattning alt all läramtbildning på en ort bör ha ankn5ftning tiU en pedagogisk forsknings­institution. Enligt skolöverstyrelsen kommer den samordning av pedagogikulbildningen för blivande lärare på en viss studieort, som ut­redningen förordar, enligt verkets planer att successivt förverkligas under 1970-talet. Överstyrelsen understryker vidare behovet av en sam­ordning av universitetens och lärarhögskolornas pedagogikutbildning så att övergång till fortsalla studier i pedagogik vid filosofisk fakultet un­derlättas för lärare. Förslaget om partiell utbildning i pedagogik i form av delar av en studiekurs tillstyrks. Enligt lärarhögskolan i Stockholm arbetar pedagogiklärama vid lärarhögskolan i team tUlsammans med metodiklärare med anknytning tUl resp. utbildningslinje. En alltför stark samordning mellan pedagogikutbildning vid lärarhögskola och universi-

Prop. 1971:38

23

let anses därför kunna äventyra den yrkesutbildningskaraklär, som bör utmärka pedagogikämnet som kärnämne i lärarutbildningen. En för långt gående samordning av bl. a. studieplaner sägs också kunna fjärma pedagogiken från lärarhögskolans övriga ämnen.

Skolöverstyrelsen biträder utredningens förslag om en försöksverksam­het med ä ran e srae t o di s k forskarutbildning. I samband med försöksverksamheten anses bl.a. frågorna om melodiklektorernas medverkan vid handledningen och om utbildningens längd böra prövas. Adekvat handledning måste komma lill slånd om del ska bli möjUgt alt dra några säkra slutsatser av försöksverksamheten. Enligt lärarhögskolan i Göteborg är det inle lämpligt alt påbörja en ämnesmelodisk forskarut­bildning omedelbart efter genomgång av praktisk-pedagogisk utbildning. Om en termins verksarahet sora prakliklärare raed nedsatt tjänstgörings­skyldighet skuUe utgöra den enda praktiska förtrogenheten med under­visningsproblem, anses erfarenhetsbasen bU alltför liten. För att en fors­karutbildning inom det melodiska området skall få påbörjas anses prak­tisk verksamhet om minst elt och ett halvt års lärartjänst böra krävas utöver praktikterminen, dvs. vad som krävs för all få ordinarie tjänst som lärare. Lärarhögskolan i Uppsala anser atl utbildningens syfte att ge kompelens tiU lektorstjänst vid gymnasium nödvändiggör all ämnes-förettädaren vid universitetsinstitutionen får samma handledarslällning sora handledaren från den pedagogiska institutionen. Inriktningen på ämnesmetodiska problem kräver därjämte att det finns en lektor i ämnes­metodik som handledare. Den sistnämnde anses böra handleda under ter­minerna 3 och 4, då en kompletterande ämnesmetodisk studiekurs före­slås anordnad, saml under del följande avhandlingsarbetet. Ehuru hand­ledning och betygssättning anses böra utföras av en trojka, bör dock den pedagogiska institutionen vara huvudman för utbildningen till följd av att dels utbildningen leder frara till doktorsexamen i pedagogik, dels an­slag för forskning administreras av pedagogiska institutionen. Enligt uni­versitetskanslersämbetet bör den föreslagna ämnesmelodiska utbildningen prövas i begränsad omfattning. Rektorsämbetet vid universitetet i Upp­sala anser atl föreslagen doktorsexamen i pedagogik med ämnesmelodisk inriktning inle kan ge kompetens lUl universitelsleklorat vare sig i peda­gogik eller resp. universitetsämne. SACO och SR anser alt ämnesstudier­na bör bli grundligare än vad utredningen föreslår.

Skolöverstyrelsen understryker behovet av utbildning för bl. a. utbild­ningsplanering och framhåUer del angelägna i att underlätta för redan yrkesverksamma personer att genomgå DYRK-kursen i utbUdningslek-nologi.

Vad gäUer de uppgifter av servicekaraktär utanför in­stitutionerna som utredningen talar om anser skolöverstyrelsen att upp­gifterna bör fullgöras inom ramen för vederbörande tjänstemans tjänst­göringsskyldighet och att ersättning för uppdragen bör tillfalla univer-

Prop.  1971:38

24

sitet eller lärarhögskola och förvaltas enligt de regler som gäller för uppdragsforskning enligt universitetskanslersämbetets anvisningar.

2.2.3 Organisation m. m.

Skolöverstyrelsen tillstyrker utredningens organisalionsför­slag innebärande en inslilutionsgrupp för institutionerna för pedagogik vid lärarhögskola och universitet. Styrelsens ordförande, fyra skolråd samt föredraganden, vilka förordar samarbetsformer som är mindre tvingande än utredningsförslaget, anmäler avvikande mening. Av berör­da lärarhögskolor anser lärarhögskolan i Stockholm att den föreslagna samordningen innebär betydande svårigheter för beslutsprocessen och kan leda tUl sådana kompromisser beträffande studieplaner och utbUd­ning, alt del blir lill men för undervisningen vid såväl universitetsinstitu­tion som lärarhögskola. I stället för utredningsförslaget bör tentamen i pedagogik för filosofie kandidatexamen saml doktorsexamen i pedago­gik kunna avläggas vid lärarhögskola. Lärarhögskolan i Göteborg menar all uppgifter som direkt avser grundläggande lärarutbildning oavkortat måste lillhöra och administreras av lärarhögskolorna. Alt institutions-gruppen skall stå under konsistoriets tillsyn kan därför inle generellt tillstyrkas. En viss grad av samverkan, sladgeenligt fastställd, anses dock vara en riktig anordning. Lärarhögskolan i Malmö ställer sig po­sitiv lUl samverkan och samarbete mellan olika pedagogiska och ämnes­metodiska institutioner samt mellan institutionerna i ämnesmelodik och universitetsinslitutionerna i skolämnena. Men högskolan vill å andra sidan framhålla atl en sådan samverkan inte får leda lUl uniformering av forskning och undervisning. Med bibehållande av institutionernas särprägel och specialinriktning anses det vara elt inslilutionsgrupps-kollegiums uppgift alt så långt möjligt underlätta studerandes och fors­kares övergång från den ena institutionen till den andra. Undervisare eller forskare raed viss specialitet bör kunna samulnylljas av båda insti­tutionerna. Lärarhögskolan i Uppsala, som finner del olyckligt all hu­vudmännen inte har samma inflytande över inslitulionsgruppen, före­slår alt institutionsgruppskollegiel ersätts med en samrådsgrupp vars medlemmar utses av resp. institution och vars ordförande väljs för ett år i sänder, varvid personvalet växlar mellan institutionerna. Samråds-gmppen förutsätts därvid ha samma uppgifter som inslitutionsgmpps-kollegiet med del undanlaget att formella beslut ej fattas. Besluten avses bli slutgiltigt fattade av resp. instilutionskollegium. Lärarhögskolan i Umeå finner utredningens organisationsmodell användbar för Umeås del. Lärarhögskolan i Linköping har för den egna orten i storl intet att invända mot utredningens förslag.

Mot bakgrunden av lokalförhållandena på olika orter understryker universitetskanslersämbetet starkt angelägenheten av en flexibel organi-

Prop.  1971:38

25

sation. Ämbetet förordar därför den modifikationen i utredningsförsla­get alt uppgifterna för inslilutionsgrupp av detta slag faststäUs av ämbetet i samråd med skolöverstyrelsen eUer efter bemyndigande av ämbets­verken av konsistoriet i samråd med lärarhögskolans rektor. Den samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Uppsala menar alt ett nära sammankopplande av pedagogikinslilulionerna vid universitet och lärarhögskola medför risk för atl forskningen ensidigt inriktas mot skolans behov. Den samhällsvetenskapliga fakulteten vid universi­tetet i[REDACTED_EFTERNAMN] finner alt den föreslagna institutionsgruppens kompetens­område bör omfatta endast forskning och forskarutbildning. Den sam­hällsvetenskapliga fakulteten och den pedagogiska institutionen vid universitetet i Göteborg vill med hänsyn till det dubbla huvudmanna­skapet tillstyrka utredningsförslaget i dess huvuddrag. Den samhälls­vetenskapliga fakulteten vid universitetet i Stockholm har uppfattningen att de gemensamma uppgifterna måste begränsas till a) viktiga frågor rörande forskningen inom de områden, där båda institutionerna be­driver forskning, b) motsvarande delar av forskarutbildningen, c) princi­piella frågor rörande utbildningens innehåll i grundexamen och i psyko­logexamen. Den samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Umeå finner det tungrott alt studieplanerna för t. ex. läramtbUdningen vid lärarhögskolan skall behandlas även i universitetets olika instanser. Statskontoret, statens råd för samhällsforskning, SACO, SR och TCO tiUstyrker utredningens organisationsförslag i dess huvuddrag. Enligt SFS finns det anledning att förmoda atl en närmare integrering kommer alt försvåras av att de båda institutionerna har olika huvudmän. Della talar för ett gemensamt huvudmannaskap. Den kontakt som den barnspyko-logiska forskningen behöver med de pedagogiska institutionerna vid så­väl lärarhögskola sora universitet bör enligt socialstyrelsen kunna till­godoses genom det gemensamma inslilutionskoUegium som utredningen föreslår skaU bUdas för de pedagogiska institutionerna vid universitet och lärarhögskola på en studieort. Barnstugeutredningen understryker hur viktigt det är att utveckla den barnpsykologiska forskningen genom bl. a. en effektiv organisation av det slag som föreslås av utredningen. Peda­gogikutredningens förslag anses kunna leda tUl all det blir mera av tvär­vetenskaplig forskning på det barnpsykologiska området än tidigare. LUK delar utredningens uppfattning all frågan huruvida den barn- och ungdomspsykologiska forskningen förläggs i anslulning tiU universitets-eUer tUl lärarhögskolinstitutionerna inle är av central betydelse. Såsora utredningen föreslagit bör inrättas institulionsgruppskoUegier för gemen­samma angelägenheter, även om LUK inte betraktar della som en lös­ning på sikt. LUK har funnit alt fackseminarierna i sin nuvarande form bör upphöra och i stället utnyttjas i form av ämnesinslilutioner som knyts tiU universiteten och att det därför är naturligt med en samman­slagning av all pedagogisk forskning förlagd tiU universitetsenhelernas

Prop. 1971:38

26

pedagogiska institutioner. Den nära kontakt, som pedagogikundervis-ningen och det pedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet måste ha raed övriga koraponenter i läramtbUdningen, främst metodik och prak­tik, försöks- och demonslralionsverksamhel, fortbildning m. m., måste dock bevaras.

Byggnadsstyrelsen anför beträffande lokaler för de peda­gogiska institutionerna på de fem universitetsorterna och i Linköping bl. a. följande. Under år 1971 beräknas stockholmsuniversile-tets pedagogiska institution flytta ul till Frescati. Med hänsyn till all nu­varande tomt för lärarhögskolan i Stockholm är begränsad över­väger styrelsen i anslulning lill projekteringsuppdrag från Kungl. Maj:l beträffande om- och lillbyggnad av de nuvarande lokalerna atl föreslå en omlokalisering av denna högskola lill Frescati eller dess när-hel. Om- och nybyggnaden för lärarhögskolan m. m. i Uppsala i kvarteret Seminariet skaU enligt beslut av Kungl. Maj:l bl. a. omfatta för lärarhögskolan och universitetet gemensamma lokaler för ämnet pe­dagogik. Vidare projekterar styrelsen en nybyggnad för lärarhögskolan ra. m. i Linköping på Vallaområdet, dit också högskolenhelens lo­kaler avses bli förlagda. Styrelsen har lill Kungl. Maj:t överlämnat ett förslag till byggnadsprogram för utbyggnad för icke-laborativa institu­tioner ra. m. i[REDACTED_EFTERNAMN], inkl. universitetets pedagogik. Styrelsen projek­terar en om- och tUlbyggnad av lärarhögskolan i M a 1 m ö. I lUlbygg-naden ingår lokaler för lärarhögskolans pedagogik. Styrelsen projekterar vidare nybyggnad i Mölndal för lärarhögskola m. m. i Göteborg. I uppdraget innefattas lokaler för universitetets pedagogiska institution. Slutligen har Kungl. Maj:t uppdragit ål styrelsen all projektera nybygg­nad för lärarhögskolan m. m. i Umeå på universitetsområdet. I ny­byggnaden skall bl. a. inrymmas för lärarhögskolan och universitetet ge­mensamma lokaler i pedagogik. Enligt styrelsen är förutsättningarna för en lokalmässig integration mellan lärarhögskolornas och universitetens pedagogik goda med undantag för området Lund/Malmö. De nya lo­kaler som planeras för de pedagogiska institutionerna anses till över­vägande delar kunna tas i bmk under år 1974.

Den föreslagna försöksverksamheten i fråga om do­kumentation vid statens psykologisk-pedagogiska bibliotek bör en­ligt skolöverstyrelsen utformas så att även avnämarbehov inom central och regional skolförvaltning beaktas. Del anses lämpligt att statens psy­kologisk-pedagogiska bibliotek tillförs sådana resurser att försök med dokumentationsservice via ADB kan planeras och erhåUas inom över­skådUg tid. En brett upplagd försöksverksamhet bör enligt överstyrelsen startas med en central arbetsgrupp förlagd till statens psykologisk-peda­gogiska bibliotek och dokumentalister vid de större pedagogikinstitutio­nerna. Verksamheten bör ankn34a tUl internationellt arbete på området. Den inforraationsverksamhet kring pedagogiskt forsknings- och utveck-

Prop. 1971:38

27

lingsarbete sora utredningen föreslår bör enligt överstyrelsen tillgodoses genom flera olika åtgärder. En förstärkning av de lokala resursema vid lärarhögskolorna för en effektivare informationsspridning anses vara möjlig, om vissa redaktionsuppgifter och distribulionsuppgifler samman­förs till en person vid den pedagogiska institutionen. Även centralt kan viss information spridas av överstyrelsen om den skolforskning, som verket själv initierat. Överstyrelsen avser återkomma till dessa frågor i samband med de årliga anslagsframställningarna för pedagogiskt forsk­nings- och utvecklingsarbete. Statskontoret framhåUer, mol bakgrund av erfarenheterna från översynen av de vetenskapliga biblioteken, betydel­sen av en aktiv dokumenlationsservice tUl bibliotekens nyttj are, i della fall närmast forskare och lärare inom ämnesområdena pedagogik och psykologi. Utvecklingen tyder på all specialbibliotekens uppgifter alltmer koraraer att inriktas på förmedling av vetenskaplig information och do­kumentation raed utnyttjande av sådana tekniska hjälpmedel som mikro­film och ADB-teknik. Statskontoret tUlstyrker utredningens förslag om särskUd försöksverksamhet med dokumenlationsservice och aktiv infor­mationstjänst vid statens psykologisk-pedagogiska bibliotek. Ämbetsver­ket förutsätter att planering och genomförande av denna försöksverk­sarahet sker i sararåd med statens råd för vetenskaplig information och dokumentation (SINFDOK).

Prop. 1971:38

28

2.3 Föredraganden

2.3.1 Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete

Det pedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet är av stor betydelse för den aUmänna utbUdningsplaneringen. Som framhållits av pedagogik­ulredningen har resultat från ulbUdningsforskningen på väsenlliga punk­ter varit vägledande för de senaste decenniernas beslut om förändringar inom utbildningsväsendet. En viktig uppgift för del pedagogiska forsk­nings- och utvecklingsarbetet i dag är all utarbeta allt bättre metoder all förverkliga intentionerna bakom dessa förändringar, dels genom alt klarlägga resultaten av utbildningsverksamheten, dels genom all under­söka hur olika sociala och pedagogiska faktorer påverkar den enskilda elevens upplevelse av undervisningen och därmed hans studieresultat. Med denna kombination av utvärdering av redan vunna erfarenheter och framålsyflande forskning tillförs utbildningsväsendet kontinuerligt Ökade kunskaper om hur man i klassrum och lärosalar skall lägga upp undervisningen för all varje elev skall få elt fullgott utbyte av den.

Inle minst den senaste lidens debatt har visat på ett antal angelägna forskningsområden inom utbildningsområdet. Det är sålunda yllerUgl väsentligt all de svagpresterandes problem uppmärksammas. Viktiga frågor här är bl. a. hur bristande studiemotivation uppstår och vilka åtgärder som på t. ex. gmndskolans olika stadier bör sällas in för alt förebygga resp. avhjälpa elevers problem med att tillgodogöra sig under­visningen. Jag vUl här erinra om all Kungl. Maj:l den 27 maj 1970 tUl­kallat särskilda sakkunniga med uppgift all behandla frågan om elever med särskilda svårigheter i skolan och därmed sammanhängande pro­blem. De sakkunniga har antagit namnet utredningen om skolans inre arbete (SIA). Jag räknar med all utredningen kommer alt la initiativ till undersökningar som bidrar lill all belysa dessa frågor. Det är vidare av vikt all intensifiera forskningen kring de faktorer, som påverkar arbetsförhållandena inom utbildningsområdet. Skolöverstyrelsen har läm­nat anslag tiU ett flertal forskningsprojekt rörande samarbets- och elev­vårdsfrågor, handikappade elevers problem m. m. Jag vill här även erinra om det arbete med alt vidareutveckla formerna för samverkan och för elevvård, som pågår inom del pedagogiska utvecklingsblocket i Uppsala.

En annan betydande del av ulbUdningsforskningen rör de ämnesmeto­diska frågoma. Den nya skolan med dess mer helerogena elevgmpper liksom skolans vidgade mål ställer andra krav på organisationen av undervisningen än del tidigare skolsystemet gjorde. Del är nödvändigt att vidareutveckla de metoder eller kombinationer av metoder som möjliggör en anpassning tiU elevemas skilda fömtsättningar utan alt man för den skull ger avkall på kravet om en gemensam referensram av kun­skaper och färdigheter. En sådan individualisering kan inte komma till stånd enbart genom oUka på läromedel och tekniska hjälpmedel byggda

Prop. 1971:38

29

undervisningssystem. Viktigt är också all uppmärksamma elevemas be­hov av personUg handledning och slöd i undervisningen. Den ämnesmeto­diska UlbUdningsforskningen bör innefatta även en uppföljning av de resultat, som uppnås efter det att nya metoder introducerats. En viktig fråga i delta sammanhang är hur informationen om de nya melodema förs ut lill de yrkesverksamma lärama. Jag hänvisar här lill vad jag i prop. 1971: 1 (bil. 10 s. 380) anfört under anslaget Lärares fortbildning m. m.

Det är i det praktiska vardagsarbetet som de olika hindren för ell för­verkligande av läro- och studieplanernas mål visar sig. Det är i under­visningslokalerna elever och lärare har alt bemästra problemen med bristande studieslimulans och de spänningar sådan brist kan leda till, och del är där man slutligt måste utveckla de olika metoder, som ger varje elev tillfälle atl på bästa sätt utnyttja just sina fömtsättningar all tiU­godogöra sig undervisningen. En fortlöpande kontakt mellan ut­bildningsforskningen och del praktiska arbetet inom utbildningsväsendet är därför oundgänglig. Skolan och den högre utbildningen uppställer forskningens problem; forskningen ger skolan och den högre utbildningen medel all lösa dem. För all denna växelverkan skall komma till slånd krävs ell organiserat informations­flöde mellan utbildningsväsende och forskning.

Frågan hur utbildningsforskningen och därmed bl. a. utvärderingen av arbetet inom utbUdningsväsendet bör administreras har under senare tid diskuterats ganska intensivt. En grundläggande princip inom offent­lig förvallning är alt varje myndighet inom sitt verksamhetsområde skall inle bara tillämpa gällande bestämmelser eller se lill alt de tillämpas. Varje myndighet skall också ständigt uppmärksamma om verksamheten bedrivs på ett ändamålsenligt sätt. Denna princip innebär för skolöver­styrelsen och universitetskanslersämbetet bl. a. atl de skall svara för att erforderlig kontroll och utvärdering av pågående utbildning sker och för alt pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete bedrivs. I de båda ämbetsverkens instruktioner fastslås bl. a. atl de båda myndigheterna skall tillse alt utbildningen i fråga om innehåll och metoder fortlöpande förnyas och förbättras i takt med forskningens framsteg och utveck­lingen i övrigl. Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete är således en naturlig och nödvändig del av ämbetsverkens verksamhet som centrala förvaltningsmyndigheter. Ämbetsverken bör alltså leda det pedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet, lag avser därvid naturligtvis endast det arbete som bedrivs med medel som disponeras av myndigheterna själva. I detta sammanhang bör framhållas all den omständigheten atl det tillkommer verken alt leda det pedagogiska forsknings- och ut­vecklingsarbetet självfallet inle innebär alt resultaten av forsknings­projekten styrs åt ett visst håll. Sedan ställning tagils till vilka projekt som bör förverkligas, skall dessa naturligtvis ulföras av självständiga

Prop. 1971:38

30

grupper,  vilka sedan  problemområdet  angetts  arbetar  med  att finna lösningar i enlighet med de vetenskapliga kraven.

I della sammanhang finns skäl atl närmare överväga om organisato­riska förändringar inom skolöverstyrelsen behövs för att överstyrelsens arbete med ulbildningsforskning, däri inbegripet utvärdering av arbetet i skolan, skall främjas. Arbetssituationen i skolan påverkas inle enbart av förhållandena i själva skolan ulan i lika hög grad av förhåUandena i samhället i övrigl. Skolans arbete och resultatet av arbetet får inte ses endast som en för skolan intem angelägenhet utan som en för hela samhället väsentiig fråga. Mot denna bakgrund finner jag starka skäl tala för att beträffande del pedagogiska forsknings- och utvecklings­arbetet stärka det inflytande på skolväsendet som redan nu främst genom sammansättningen av skolöverstyrelsens styrelse tillkommer personer och sammanslutningar som står utanför det dagliga arbetet inom skolan. Detta synes böra ske genom en reorganisering av skol­överstyrelsens nämnd för pedagogiskt utvecklingsarbete och försöks­verksamhet. Jag avser all senare föreslå Kungl. Maj:t alt i nämnden skall ingå bl. a. företrädare för allmänna samhällsintressen, företrädare för skolans huvudmän, personal och elever saml företrädare för be­teendevelenskaplig forskning. Nämnden bör få till uppgift all såsom rådgivande organ inom skolöverstyrelsen bereda ärenden om pedago­giskt forsknings- och utvecklingsarbete, däri inbegripet utvärdering av arbetet i skolan. Av naturliga skäl är del inle möjligt för skolöversty­relsens styrelse alt mera ingående behandla dessa ärenden. I fall som verkels styrelse bestämmer bör det vara möjligt all i nämnda ärenden delegera beslutanderätten lill nämnden.

Anslagen tiU pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete har ökat mycket kraftigt under senare år och mer än fyrdubblats sedan budgetåret 1967/68. Inom dessa anslag ryms medel såväl till kortsiktiga, konkreta projekt, t. ex. utarbetandet av arbelsinslruklioner, som lill långsikliga projekt av övergripande art som i sig rymmer ell antal delundersökningar. ResiUlalen av det mer konkreta utvecklingsarbetet kan jämförelsevis enkelt tillgodoföras undervisningen direkt. Däremot kan resultaten av den långsiktiga ulbUdningsforskningen vara svårare att föra ut till de på fältet verksamma. Jag avser därför all vad gäller skolforskningen föreslå Kungl. Maj:l atl uppdra ål skolöverstyrelsen alt inkomma raed förslag till hur denna s. k. återkoppling skall kunna säkerställas.

Ulbildningsforskning bedrivs i Sverige dels vid universitetens pedago­giska, psykologiska och sociologiska institutioner och de större lärarhög­skolornas pedagogiska institutioner, dels i anslutning till större statliga utredningar inom utbildningsområdet. Personal anställs för särskilda forskningsmedel, som disponeras av främst skolöverstyrelsen, universi-

Prop.  1971:38

31

tetskanslersämbelel, statens råd för samhällsforskning och riksbanksfon-den.

Även ora utbildningsforskningen expanderat starkt under senare år, finns det flera angelägna forskningsområden som hittiUs inte beaktats tiUräckUgt. Detta gäller bl. a. förskolpedagogiken och vuxenpedagogiken. Beträffande det senare området avser pedagogikutredningen att inom kort lägga fram ett särskilt förslag. Yrkespedagogisk forskning liksom forskning kring de praklisk-esletiska ämnenas pedagogik och metodik förekomraer ännu så länge i ringa omfattning. En angelägen uppgift för UlbUdningsforskningen är vidare del universiletspedagogiska området som först under senare år blivit föremål för systematisk forskning. Den peda­gogiska forskningen har också först på senare tid tagit upp frågor som rör individernas förhållande till samhället, s. k. socialpedagogik.

MöjUghetema att bedriva pedagogisk forskning är beroende av till­gången på utbildade forskare. Tillströmningen tiU forskarutbild­ning i pedagogik har ökat kraftigt under senare år. För alt forskar­utbUdningen skaU kunna bli effektiv måste handledningsresurserna för­slärkas. Handledningsresursema för forskamtbildning bör fömtom ge­nom de organisatoriska åtgärder som jag avser all förorda i del följande ökas genom att fasta forskartjänster successivt inrättas. I sin anslags­framstäUning för budgetåret 1971/72 har universitetskanslersämbetet fö­reslagit att del inrättas en professur i internationell pedagogik, personlig för professorn vid lärarhögskolan i Stockholm Torslen Husen. Jag för­ordar all en professur i pedagogik inrättas vid universitetet i Stockholm den 1 juli 1971. I annat sammanhang bör Husen utnämnas till förste innehavare av professuren. Därmed blir det möjligt för Husen att ägna sig åt forskning kring inlernalionella ulbUdningsfrågor. Medel för denna tjänst och för 1 000 assistenttimmar för forskning och aUmänt institu­tionsarbete har i prop. 1971: 1 (bil. 10 s. 268) beräknats under anslaget SamhäUsvetenskapUga fakulteterna m. m.: Avlöningar till lärarpersonal. Jag vill vidare erinra om all jag i nyssnämnda proposition (s. 335) be­räknat medel för extra ordinarie tjänster som forskare under anslaget Samhällsforskning. Frågan om inrättande av sådana tjänster kommer senare alt prövas av Kungl. Maj:l. Del ankommer på statens råd för samhäUsforskning all fördela tjänsterna på ämnesområden så alt utbild­ningsforskningen tillgodoses i den utsträckning som är möjlig. I del följande kommer vidare medel alt beräknas för bl. a. en ordinarie tjänst som biträdande professor i pedagogik vid lärarhögskola.

Resursema för forskamtbildning kommer all kunna ökas, om forsk­ningspersonal som är verksam inom den statiiga uppdragsforskningen engageras i forskarutbildning. Statligt finansierad uppdragsforskning rö­rande utbildningsfrågor bör enligt min mening i regel bedrivas vid insti­tutioner vid universitet och lärarhögskolor. Det är vidare väsentligt alt lärarhögskolornas forskningspersonal kan användas för forskamtbildning.

Prop. 1971:38

32

Jag anser därför att sådan personal vid lärarhögskola bör kunna las i anspråk för forskarutbildning som anordnas av universitet. I enlighet med utredningens förslag avser jag att föreslå Kungl. Maj:t all förordna att det skall åligga forskare, som avlönas med medel från bl. a. anslagen till pedagogiskt utvecklingsarbete, alt inom ramen för forskningsupp­draget meddela undervisning och förrätta examination inom forskarut­bildning samt handleda studerande som deltar i sådan utbildning.

Pedagogikutredningen har haft i uppdrag alt särskilt undersöka de frågor som hänger samman med den barn- och ungdomspsykologiska forskningen. Denna forskning, som f. n. lill övervägande del bedrivs i anslulning lill de pedagogiska institutionerna, är enligt min mening ell viktigt område för samarbete mellan lärarhögskol- och universitets­institutioner för pedagogik. Dessa institutioner bör därför vid fördelning av medel för forskning i ökad utsträckning tillföras personal och ma­teriel m. m. för barn- och ungdomspsykologisk forskning.

UlbUdningsforskning finansieras f. n. i stor utsträckning genom sär­skilda forskningsanslag. Utredningen anser atl resursema för uppdrags­forskning fortsättningsvis bör öka. I fråga om lokaler för uppdragsforsk­ning har utredningen pekat på möjligheten alt tillgodose behoven genom anordnande av s. k. forskningsstalioner i nära anslulning liU pedagogiska institutioner. Stora behov av lokaler för uppdragsforskning föreligger enligt utredningen inom det pedagogiska området. Frågan om forsknings­stationer har emellertid betydelse också när det gäller forskning inom många andra områden, bl. a. på det SamhäUsvetenskapUga fältet. Behovet av lokaler av della slag bör bedömas av de berörda myndigheterna, bl. a. i anslutning tUl det fortlöpande utvecklingsarbete som pågår i fråga om de allmänna principerna för lokalplanering. Formema för finansieringen av lokalerna har givelvis betydelse för dessa bedömningar. Del ankom­mer på de organ som deltar i planeringsarbetet alt ta upp utredningens förslag till närmare prövning. Med hänsyn härtiU bör stäUning nu inle tas tiU de organisatoriska frågor, bl. a. vad gäUer formerna för förvalt­ning av lokalerna, som utredningen aktualiserat.

2.3.2 Pedagogisk utbildning m. m.

Nuvarande system med olika utbildningsanstalter för olika lärarkate­gorier kan rymma risker för att utbildningarna för skilda slag av lärare isoleras från varandra. Genom samordningsåtgärder inom lärarutbild­ningen av pedagogisk, organisatorisk och lokalmässig art bör del vara möjUgt all främja den helhetssyn på läramtbildningsuppgiflen, som är förutsättning för framgångsrikt arbete i skolan. En ökad samver­kan    mellan    olika    slag    av    lärarutbildning    på

Prop.  1971:38

33

del område som mest präglas av yrkesgemenskapen, den praktisk-peda­gogiska utbildningen och del därtill knutna forsknings- och utvecklings­arbetet i pedagogik, är därför enligt min mening av stor betydelse. I samband med 1967 års läramlbildningsreform (prop. 1967: 4, SU 1967: 51, rskr 1967: 143) uttalade föredragande departementschefen alt den samordnade utbildningen av klasslärare och ämneslärare vid lärarhögskola på sikt borde inbegripa utbildningen av även andra lärar­kategorier. Enligt beslut av Kungl. Maj:t skaU de yrkespedagogiska insti­tuten i Göteborg, Linköping, Malmö, Solna och Umeå samordnas med berörda lärarhögskolor den 1 juli 1972. När det gäller utbildningen av lärare i s.k. övningsämnen fattade statsmakterna våren 1970 (prop. 1970:25, SU 1970: 108, rskr 1970: 272) principbeslut att den praktisk­pedagogiska delen av utbildningen av lärare i musik skulle förläggas lill lärarhögskolor. I särskild proposilion angående musikutbildning m. m. denna dag föreslår departementschefen dels atl en provisorisk utbildning av lärare i musik och annat ämne skall komma lill slånd, dels all dessa lärares praktisk-pedagogiska utbUdning skall anordnas inom lärarhög­skolorganisationen med början den 1 januari 1973. Utbildningen av lä­rare i bl. a. tecknmg, gymnastik, trä- och metallslöjd, textilslöjd, hem­kunskap, barnkunskap, familjekunskap, konsumenlkunskap och drama­tik utreds av lärarulbildningskommiltén.

All lärarutbildning bör bedrivas i kontakt med pedagogiskt forsknings-och utvecklingsarbete. Härigenom ökar möjligheterna alt hos de blivande lärarna utveckla intresse för atl förnya, utveckla och förbättra under­visningen med beaktande av forskningens framsteg och utveckling. Även om de olika slagen av läramtbildning i Stockholm, Göteborg, Malmö, Uppsala, Linköping och Umeå samordnas på sätt som jag angett i del föregående, kommer en stor del av lärarutbildningen på andra orter att sakna lokal anknytning till pedagogiska forskningsinstitutioner. Ett regionalt samarbete bör därför snarast komma till stånd, så att kontakt meUan utbildningsforskning och alla slag av lärarutbildning inom en region skapas. Jag avser alt i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t atl uppdra ål skolöverstyrelsen att inkomma med förslag i fråga om formerna för ett sådant regionalt samarbete.

En lärares utbildning kan betraktas som en för honom ständigt pågå­ende process, där grundutbildningen avser endasl den första fasen. I grundutbildningen vid lärarhögskola ingår fyra huvuddelar, nämligen ämnesstudier, pedagogik, ämnesmelodik och praktik. Alla dessa fyra de­lar bör återfinnas i den fortsatta utbildningen men i regel i andra propor­tioner än i grundutbildningen. Utredningens undersökningar har visat, alt elt stort antal lärare och lärarutbildare bedriver fortsatta studier i pedagogik som ett frivilligt inslag i egen fortbildning. Det framstår därför som mycket angelägel att forlsall utbildning i pedagogik kan erbjudas

Prop. 1971:38

34

lärare på ett sådant sätt, att utbildningen lätt kan bygga på tidigare lärar­utbildning och erbjudas i anslulning lill övrig läramlbildningsverksamhel. Utbildning i pedagogik vid lärarhögskola bör därför enligt min mening kunna utgöra bas för fortsatt utbildning vid filosofisk fakultet inom ämnesområdet pedagogik. Del bör uppdras åt utbildningsmyndighelema atl vid utformningen av studieplanerna se lill att detta blir möjligt.

Pedagogikutredningen har haft lUl uppgift alt pröva frågan om en vetenskaplig utbildning i ämnesmetodik, som kan ge behörighet till lektorstjänst i gymnasieskolan. Jag ansluter mig lill utredningens förslag alt åtgärder bör vidtas för alt stimulera forskning kring ämnesmetodiska problem. Jag tillstyrker därför att en ämnesme­todisk forskarutbildning som leder fram liU doktorsexamen vid samhäUs­velenskapUg fakultet kommer till slånd. Den bör, som föreslagits, inne­håUa tre huvuddelar, nämligen ämnessludier, pedagogik och ämnesmeto­dik. Relationerna mellan dessa delar bör kunna växla beroende på ämnets art. Jag avser alt i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att uppdra åt universitetskanslersämbetet all i samråd med skolöverstyrelsen fast­stäUa studieplaner för försöksverksamhet med ämnesmetodisk forskarut­bildning i ett begränsat antal ämnen. Utredningen har tagit upp även frågan om utbildning i undervisningsteknologi m. ra. Jag vill erinra om alt utbildning i pedagogik kan anordnas enligt alternativa studieplaner efter universitetskanslersämbetets bestämmande.

Vid sidan om forskning och undervisning har institutionerna för peda­gogik atl svara för vissa specieUa uppgifter av servicekaraktär. Kostnader som är förenade med institutionernas åtaganden utanför institutionerna bör belasta den verksamhet som servicen omfattar. Jag avser alt senare föreslå Kungl. Maj:t att bemyndiga skolöverstyrelsen alt utfärda anvis­ningar beträffande ersättning till statsverket för viss uppdragsverksamhet vid lärarhögskoloma.

2.3.3 Organisation m. m.

Institutionerna för pedagogik vid lärarhögskolorna har tiUkommit för att möta behovet av pedagogikutbildning saml pedagogiskt forsknings-och utvecklingsarbete framför aUt inom de områden som berörs av hög­skolomas lärarutbildning, nämligen den obligatoriska skolan och det fri­viUiga skolväsendet. Vid den läramtbUdningsreform, som genomfördes den 1 juli 1968 (prop. 1967: 4, SU 1967: 51, rskr 1967: 143), beslöts att lärarhögskoloma liksom tidigare skuUe lyda under skolöverstyrelsen som central myndighet. Förekomsten av vetenskapliga institutioner för peda­gogik vid lärarhögskolorna bedömdes vara en nödvändig fömtsättning för ett fortsatt framgångsrikt arbete på skolväsendels utveckling. Arbetet

Prop. 1971:38

35

vid dessa institutioner har, bl. a. genom konlaklema med skolöverstyrel­sen, kunnat länkas in på för utbildningsväsendet aktuella problemfält och forskningen har tillfört skolväsendet värdefulla rön. Pedagogiken i lärar­utbildningen och de övriga komponenterna i denna utbildning, särskilt metodiken och praktiken, har under enhetlig lokal och central ledning kunnat knytas samman. Vidgade uppgifter i utvecklingsarbetet har tiU­förts lärarhögskoloma genom högskolomas fortbildningsavdelningar. An­svar för ytterligare läramtbUdningar kommer att åvila lärarhögskolorna. Del är därför väsentligt att de pedagogiska institutionema vid dessa hög­skolor med hänsyn till pedagogikens stora betydelse för all lärarut­bildning får behålla sin centrala ställning inom lärarhögskolorganisa­tionen.

Av stor betydelse för arbetet vid pedagogikinstilulionerna vid större lärarhögskola har anknytningen mellan lärarhögskola och universitet varit. Professor och biträdande professor vid lärarhögskola är ledamot av samhällsvetenskaplig fakultet och skall fullgöra viss del av sin under­visning som universitetsundervisning. De uppgifter i utbildningen av bli­vande lärare inom skolväsendel, som universitetens pedagogiska institu­tioner hade tidigare, har numera minskals genom all den obligatoriska utbildningen i pedagogik för lärare ges endast vid lärarhögskolor. Univer­sitetsinstitutionerna har dock fortfarande betydelsefulla uppgifter inom skolforskningen. Under senare år har också andra vikliga arbetsområden för dessa institutioner tillkommit.

Utbildningsforskning bedrivs således vid både universiteten och lärar­högskolorna. Försök lill gränsdragning meUan institutionerna med hän­syn tUl olUca delar av forskningsfältet har enligt pedagogikulredningen ofta visat sig omöjliga eller olämpliga all genomföra. Vuxenpedagogisk forskning som tidigare ansetts ankomma främst på universiteten kan t. ex. knappast längre ses som en renodlad universilelsuppgift i ell läge då lärarutbildningen alltmer inriktas mot uppgifter inom vuxenundervis­ning. Den nuvarande forskningen vid universiteten kring s. k. industripe­dagogik kan inle heller isoleras från den yrkespedagogiska utbildning och forskning som ligger nära lärarhögskolornas intresseområde. Gränserna mellan universitets- och lärarhögskolinstitulionerna är och måste vara oskarpa. Den nödvändiga arbetsfördelningen kan inle åstadkommas ge­nom att institutionerna tilldelas speciella, från varandra helt skilda arbets­uppgifter. Samverkan över institutionsgränserna synes vara den enda framkomliga vägen för alt nå en rationell arbetsfördelning.

Institutioner vid universiteten kan för vissa gemensamma angelägen­heter bilda en inslilutionsgrupp. De för gmppen gemensamma angelägen­heterna handhas därvid av elt institulionsgmppskollegium och en inslitu-tionsgmppsprefekt. Pedagogikutredningen har föreslagit att principerna för institutionsgmpp tiUärapas på de pedagogiska institutionema vid universitet och större lärarhögskola. Därvid avses universitetsinstitutionen

Prop. 1971:38

36

och lärarhögskolinstitutionen för handhavandet av gemensamma ange­lägenheter bilda en inslilutionsgrupp för pedagogik. Utredningens förslag innebär vidare, alt Kungl. Maj:t skall föreskriva vilka ärenden, som skall handläggas som gemensamma angelägenheter. Enligt utredningens me­ning bör man därutöver, alltefter de lokala förutsätlningarna, till ge­mensamma uppgifter kunna hänföra även andra angelägenheter än dem som Kungl. Maj:t anger. Graden av samordning bör bestämmas av de speciella förhåUandena på varje studieort.

Hos remissinstanserna finns i stort sett två uppfattningar företrädda. En minoritet menar att lärarhögskolorna själva bör kunna få anordna grundläggande utbUdning och forskarutbildning i pedagogik enligt kun­görelsen om utbildning vid de filosofiska fakulteterna ulan organisa­torisk samverkan med universiteten. Övriga remissinstanser, som utgör flertalet, är positiva till samverkan, ofta med tillägget all universitet och lärarhögskola bör ha ell lika stort infljtande över inslilutionsgruppen.

I likhet med utredningen och majoriteten bland remissinstanserna anser jag all institutionerna för pedagogik vid större lärarhögskola och universi­tet bör samverka. Det ankommer på Kungl. Maj:t all meddela de bestäm­melser som fordras för en sådan samverkan. Utgångspunkten bör härvid med hänsyn till vissa uttalade önskemål om Uka stort inflytande för båda de berörda institutionerna vara i huvudsak följande. Institu­tion för pedagogik vid universitet och institution för pedagogik vid lärar­högskola på universitetsorten (samverkande institutioner) skall fr. o. m. den 1 juli 1971 gemensamt fuUgöra följande uppgifter som ankommer på institutionerna, nämUgen uppgifter som avser forskning, forskarutbUd­ning vid universitetets institution för pedagogik, studieplaner för grund­läggande utbildning i pedagogik vid filosofisk fakultet och för utbildning i pedagogik vid lärarhögskola, annan central fråga rörande utbildningen i pedagogik saml förslag lill årliga anslagsframställningar. Även i övrigl bör institutionerna i största möjliga omfattning samverka vid fullgöran­det av sina uppgifter. Motsvarande bestämmelser bör gälla dels institu­tionen för pedagogik vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] och institutionen för peda­gogik vid lärarhögskolan i Malmö, dels den blivande institutionen för pedagogik vid högskolenhelen i Linköping och institutionen för peda­gogik vid lärarhögskolan i Linköping. För handhavandet av de uppgifter som skall fullgöras av de samverkande institutionerna gemensamt skall finnas en särskild inslilutionsgrupp för pedagogik. Den närmaste tillsynen över verksamheten vid särskild inslilutionsgrupp för pedagogik bör utövas av konsistoriet och lärarhögskolans rektor i samråd. Den högsta tillsynen över verksamheten vid sådan särskild in­slilutionsgrupp bör utövas av universitetskanslersämbetet och skol­överstyrelsen med den fördelningen att universitetskanslersämbetet är huvudlillsynsmyndighet för utbildningen och forskningen i pedagogik vid filosofisk fakultet och skolöverstyrelsen huvudtillsynsmyndighel för

Prop.  1971:38

37

utbildning, forskning och annan verksamhet vid lärarhögskola. Institu­lionsgruppsprefekt bör utses av konsistoriet och lärarhögskolans rektor i samråd bland de ordinarie lärare som tillhör inslitulionsgruppen. När­mare föreskrifter om förvaltningen av de gemensamma angelägenheterna bör meddelas i Kungl. Maj:ls beslut om bildande av inslilutionsgruppen i fråga.

Personal vid lärarhögskoUnslilution och universitetsinstitution bör kunna tjänstgöra över institutionsgränserna. Jag avser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att förordna all lärare och annan personal vid här avsedd läroanstalt får åläggas atl fullgöra del av sina åligganden vid annan läroanstalt än den där han är anställd. Jag kommer all föreslå Kungl. Maj:l att även i övrigl vidta de åtgärder som enligt utredningen behövs för all underlätta lärares tjänstgöring vid båda institutionerna.

Planeringen av lokaler för de pedagogiska institu­tionerna påverkas av flera faktorer. De studerande kan ha behov av alt nå annan undervisning parallellt med pedagogiksludierna. Della gäller enligt pedagogikutredningen lärarhögskolans utbildning där de stu­derande följer undervisningen i flera ämnen parallellt, nämligen teori och metodik i olika ämnen samt pedagogik. Av betydelse i detta samman­hang är också behovet att i innehållsligt avseende samordna utbildningen i pedagogik med annan utbildning. Lärarhögskolornas studieplaner är uppbyggda kring en djupgående samverkan meUan framför allt pedago­gik, metodik och praktik. Därför anses pedagogikundervisningen i lärar­utbildningen knappast kunna i någon större utsträckning vara lokalmäs­sigt skild från den övriga utbildningen vid lärarhögskolorna och de insti­tutioner, där tillämpningsövningar kan genomföras. Universitetsinstitu­tionerna har ett behov som är likartat lärarhögskolornas, men eftersom man vid universitetens pedagogikinstilutioner i flertalet fall torde kunna räkna med atl la de studerandes hela arbetstid i anspråk är kravet pä närhet lill olika lokaler inle så påträngande som vid lärarhögskolorna.

I sitt remissyttrande över utredningens förslag har byggnadsstyrelsen anfört bl. a. all gemensamma lokaler för institutionerna för pedagogik avses bli uppförda i nybyggnaderna för lärarhögskolorna i Uppsala, Göteborg (Mölndal) och Umeå. Vidare projekteras en nybyggnad för lärarhögskolan i Linköping på Vallaområdet, dit också högskolenheten avses bli förlagd. Möjligheterna lill en lokalmässig samordning av lärar­högskolornas och universitetens institutioner för pedagogik synes goda på dessa orter. Genom nybyggnaderna kommer enligt min mening för­bättrade förutsättningar all skapas för inslilulionssamverkan. Sådan samverkan har länge bedrivits bl. a. i Göteborg och där bidragit lUl forskningsresultat av praktisk betydelse för ulbildningspolitiska beslut under senare år. De nya lokalerna i Uppsala, Göteborg (Mölndal), Umeå

Prop. 1971:38

38

och Linköping beräknas enligt byggnadsstyrelsen lill övervägande delar kunna las i bruk under år 1974.

Elt väl utbyggt system för dokumentation beträffande svenskt och utländskt pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete är av stor betydelse för den fortsatta ulbUdningsforskningen. För det pedagogiska forsknings- och utveckUngsarbetet i Sverige finns f. n. ingen central dokumentation. Med utgångspunkt i utredningens förslag och remissin­stansernas synpunkter avser jag att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att förordna att från åttonde huvudtitelns reservationsanslag Peda­gogiskt utvecklingsarbete inora skolväsendet under budgetåret 1971/72 får utbetalas 100 000 kr. tUl statens psykologisk-pedagogiska bibliotek för avlöning tiU viss personal för försöksverksamhet med dokumenla­tionsservice m. m. Styrelsen för statens psykologisk-pedagogiska bibliotek bör svara för försöksverksamheten, som bör bedrivas i samråd med skol­överstyrelsen och universitetskanslersämbetet. Styrelsen bör i samråd med ämbetsverken också utvärdera försöksverksamheten.

Under åberopande av del anförda hemställer jag, att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen alt

1)

godkänna vad jag i det föregående förordat beträffande rikt­linjer för bedrivandet av pedagogisk utbildning och forskning,

2)

bemyndiga Kungl. Maj:t att inrätta en professur i pedagogik vid universitetet i Stockholm den 1 juli 1971.

Prop. 1971:38

39

3 Anslagsberäkningar för budgetåret 1971/72

3.1 Pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendet

1969/70 Utgift        13 094 855

Reservation

1527 009

1970/71 Anslag       18 150 000 1971/72 Förslag     20590000

Från della anslag bestrids kostnader för bl. a. olika former av peda­gogiska och psykologiska undersökningar inom skolans område samt utveckling och utprovning av läromedel.

Skolöverstyrelsen

Överstyrelsen föreslår en höjning av anslaget med 8 000 000 kr. till 26 150 000 kr. för nästa budgetår.

Planerad anslagsdisposition

1.

Forsknings- och utvecklingsarbete,

skolforskning

13 160 000

Planering m. m.

1 700 000

Skolforskningsprojekt

11 460 000

2.

LäroplansulveckUng m. m.

2 339 300

Läroplansöversyner

471 000

Läroplansulveckling  inom enskilda ämnen

och ämnesområden m. m.

404 300

Läroplansutveckling för gymnasial vuxenut-

bildning

225 000

Studiemotivation m.m.

306 000

Läroplansarbete för gymnasieskolan

550 000

Analys av olika yrkesområden inom industri

och hantverk

158 000

Läramtbildningsfrågor

225 000

3.

Läromedelsutveckling

5 060 000

4.

Utvecklingsarbete vid vissa skolor

540 000

5.

Övrigt pedagogiskt utvecklingsarbete

1 248 OOO

6.

Bidrag lill utgivande av pedagogiska

publikationer

150 000

7.

LÖnekostnadspälägg

3 653 000 26150 300

Avmndat

26150 000

Skolöverstyrelsen framhåUer inledningsvis alt det pedagogiska ut­vecklingsarbetet syftar tiU alt i skola och utbildning introducera en för-bälttad teknik for planering, genomförande och utvärdering av under­visningen. Kännetecknande för utvecklingsarbetets första huvudform, forsknings- och utvecklingsprojekten, är alt de inle är kopplade till tidsbestämda förändringar inom utbildningsväsendet. Projekten är som regel av långsiktig natur. De syftar tiU en förbättrad metodik för förverkligande av de utbildningspolitiskt uppstäUda målen för skolväsendet. Projekten är främst baserade på de pedagogiska pro-

Prop. 1971:38

40

blem, som upplevs inom överstyrelsen och de beteendevetenskapUga institutionerna. Under senare år har man prioriterat bl. a. yrkespeda­gogiska, förskolpedagogiska och vuxenpedagogiska projekt samt pro­jekt rörande handikappade elevers skolgång och utbildning.

Utvecklingsarbetets andra huvudform, läroplansulveck­ling e n, avser dels läroplansarbele i samband med beslutade refor­mer, dels eventuellt kommande reformer av nu gällande läroplaner. F. n. pågår läroplansarbete rörande gymnasieskolan. ParaUellt med delta har inletts elt utvecklingsarbete av mer långsiktig natur. Överstyrelsen strä­var här efter anknytning till rådande praktiska betingelser inom ramen för särskilda läroplansprojekt inom de kommunala försöksblocken.

Den tredje huvudformen, läromedelsutvecklingen, har samband med läroplansarbelel och utgör i viss mån en direkt forlsättning av delta. Under senare år har läromeddsulvecklingen fått en allt star­kare anknytning till forsknings- och utvecklingsarbetet, då projekten många gånger avsett metod- och materialsystem, där läromedlen är en integrerande del. Till denna utveckling har även tiUkomsten av det all-mänägda Utbildningsförlaget starkt bidragit. Ytterligare ett arbetsom­råde inom läromeddsulvecklingen gäller utprövningen av nya lärome­del, i första hand då dessa ingår i omfattande läromeddssyslem eller läromedelssatser, vars användande kräver ändrad organisation av elev-och lärargrupper eller på annat sätt har mera genomgripande effekter på formema för samverkan och individualisering i skolarbetet.

En fjärde huvudform av del pedagogiska utvecklingsarbetet utgörs av den s. k. lärarledda försöksverksamheten i vissa skolor. Det kommunala utvecklingsarbetet är av stort värde och utgör ett nödvändigt komplement lill det centrala och regionala utveck­lingsarbetet på del pedagogiska området. Överstyrelsen konstaterar alt man dock från kommunernas sida ibland upplevt dessa projekt som alltför isolerade från forsknings- och utvecklingsarbetet vid lärarhögsko­lorna, och att del därför är önskvärt att ell samarbete upprättas redan från det projektet startar. Överstyrelsen bedömer det som angelägel alt de större lärarhögskolornas pedagogiska institutioner bidrar med exper­tis. De nuvarande sex regionskollegierna, vart och elt med centrum i en större lärarhögskola och med företrädare för övriga lärarutbildnings-anstalter saml kommuner och länsskolnämnder inom resp. region, kan lätt utvecklas lill en organisatorisk bas för samordning av denna typ av utvecklingsarbete.

En viktig del av den lärarledda försöksverksamheten utgör de peda­gogiska utvecklingsblocken. Överstyrelsen anser all nya utvecklingsblock successivt bör upprättas. Statsbidrag lill block utgår som regel under en femårsperiod.

Den femte huvudformen omfattar bl.a. skolbyggnadsverk­samheten.    Skolbyggnaderna kan ses som ell resultat av en mål-

Prop.  1971:38

41

och funktionsanalys av läroplanen. Samverkan mellan skolbyggnads­forskning och pedagogisk forskning är därför angelägen. Inle minst har systemlösningarna med nya och varierande elevgmpper, lärarlag, nya tidsmoduler och ny organisation av läromedlen inneburit påtagligt änd­rade fömtsättningar för byggnadsverksamheten.

Initiativ lill skolforskning tas såväl av överstyrelsen som av lärar­högskolor, skolstyrelser, studieförbund, forskningsinstitutioner och en­skilda forskare. De konkreta forskningsplanerna för olika projekt utfor­mas sedan i samverkan mellan överstyrelsens fackavdelningar och de pedagogiska institutionerna. Forskningsplanerna samordnas inom skol-forskningsseklionen och projektförslagen förs upp på en särskild lista, som granskas av representanter för överstyrelsens olika verksamhets­områden innan beslut fattas om uppförande av förslaget i petita. Inom skolöverstyrelsen finns en särskild byrå för pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete.

Skolöverstyrelsen har även en särskild nämnd för pedagogiskt ut­vecklingsarbete och försöksverksamhet. Dess uppgift är att biträda över­styrelsen med råd och förslag beträffande mera omfattande pedagogiska undersökningar och försök, avsedda all främja utvecklingen inom över­styrelsens verksamhetsområde. I nämnden ingår representanter för bl. a. de beteendevetenskapUga institutionerna, skolan och arbetsmarknads­organisationerna.

Sedan skolforskningsprojekten avslutats följer överstyrelsen upp hur projektresullalen tillgodogörs skolans arbete. Överstyrelsen överväger också åtgärder för alt öka den externa informaiionen i former, som gör resultaten mer åtkomliga för en bred skolintresserad allmänhet, främst genom dagspress och övriga massmedia.

Överstyrelsen konstaterar alt skolforskningens uppgifter härleds ur de ulbildningspolitiska värderingarna och atl elt centralt mål härvidlag är ökad jämlikhet. I överstyrelsens förslag tiU anslagsdisposilion finns uppförda ett antal nya projekt, som bl. a. avser försök med oUka be­handlingsmodeller för svagpresterande eller svagmotiverade elever, un­dersökningar av förändringar av elevens studiemotivation med avseende på hemmiljön och modeller för samarbete mellan olika grupper inom skolan, arbetstrivsel och elevvård. Som vikliga arbetsuppgifter nämner skolöverstyrelsen bl. a. frågan om metodiken i vuxenundervisningen och en kartläggning av de faktorer som försvårar deltagande i och ge­nomförande av utbildning i vuxen ålder och vidare frågan om förskole­verksamhetens roU när det gäller all kompensera brister i elevens sociala och kulturella bakgmnd. För invandrarundervisningen redovisas ett pro­jekt, som beräknas pågå i tre år.

Överstyrelsen konstaterar all en uppgift för skolforskningen bör vara all undersöka sambandet mellan utbildningskostnader och utbildnings-effekter. Frågan om hur väl skolan kan liUvarata och vidareutveckla

3    Riksdagen 1971.    1 saml.    Nr 38

Prop. 1971:38

42

elevemas begåvning, intressen och ambitioner, dvs. hur väl skolans mål kan uppfyUas, kan inle besvaras utan forskning, som inriktas på preci­seringar av skolans mål och utarbetandet av utvärderingsmetoder för undersökning av måluppfyllelsen för oUka elevgmpper. Strävandena att förbättra skolan blir framgångsrika först om de bygger på en god kunskap om den verklighet man vill förändra. I ett informationssystem för skolväsendet måste därför utvärderingsdata av den typ som tidigare nämnts ha stor betydelse.

Föredraganden

Jag har tidigare framhållit betydelsen av det pedagogiska forsknings-och utvecklingsarbetet för förverkligandet av intentionerna i skolans läroplaner. Jag vill här hänvisa till vad jag anfört i det föregående under punkten 2.3.1 Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete om ange­lägna forskningsområden och om behovet av ständig samverkan raellan skolväsende och forskning. Jag vill även hänvisa till vad remissinstan­serna under samraa punkt anfört om forskningens inriktning.

I riksslaten för nästa budgetår bör Uksom för innevarande budgetår under åttonde huvudtiteln uppföras ett reservationsanslag, benämnt Pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendet.

Från förevarande anslag bestrids innevarande budgetår bl. a. kostna­derna för viss läromedelsutveckUng. Även läroboksförlagen bedriver så­dan läromedelsutveckUng. Under senare år har man låtit pröva läro­medel i praktiskt skolarbete innan definitivt beslut fattas om deras an­vändande. Denna prövning kan ske dels i form av s. k. praktisk pröv­ning av läroböcker som skall granskas och godkännas av statens läro­boksnämnd, dels i form av utprovning av systemläromedel och system-liknande läromedel. Utprövningen är därvid att bettakla som ell led i konstruktionsarbetet beträffande del nya läromedlet. Jag finner del be­fogat alt del för denna typ av verksamhet uttas en avgift i likhet med vad som gäUer för läromedel, som granskas av statens läroboksnämnd. Dessa avgifter bör avpassas så att de läcker de för statsverket med pröv­ningen förenade kostnaderna. Mot bakgrund härav utgår jag från en avgift om 500 kr. för praktisk prövning av lärobok. För utprovning av syslemläromedd och syslemliknande läromedel kan avgiften beräknas komraa alt uppgå till minst 3 000 kr. och högst 7 000 kr. Avgiften bör i varje särskilt faU fastställas av skolöverstyrelsen, som enligt Kungl. Maj:ls bemyndigande har all lämna tillstånd för sådan utprovning av läromedel. Avgift bör inbetalas lill skolöverstyrelsen, som får disponera den för pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete inom skolväsen­del. Jag räknar med alt 200 000 kr. härigenom skall tillföras anslaget.

Jag beräknar under detta anslag 100 000 kr. lill statens psykologisk­pedagogiska bibliotek för avlöning liU viss personal för försöksverk­samhet med dokumenlationsservice m. m. Jag hänvisar här till vad jag i det föregående anfört under punkten 2.3.3 Organisation m. ra.

Prop. 1971:38

43

Jag förordar atl anslaget höjs med 2 440 000 kr.

Jag hemsläller, att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att till Pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendet för budget­året 1971/72 under åttonde huvudtiteln anvisa elt reservations­anslag av 20 590 000 kr.

3.2 Pedagogiskt utvecklingsarbete m. m. vid universitet och hiigskolor

1969/70 Utgift

2 865 318

Reservation

653 006

1970/71 Anslag        4 877 000 1971/72 Förslag       7 877 000

Universi te tskanslersämbe te t

Ämbetet föreslår en höjning av anslaget med 3 479 000 kr. lill 8 356 000 kr. för nästa budgetår.

Långsiktigt forsknings- och utvecklingsarbete

2 014 000

Kortsiktigt utvecklingsarbete m. m.

2 514 000

därav

a)

kortsiktiga projekt

2 014 000

b)

produktion av läromedel

500 OOO

Pedagogisk utbildning för lärare m. fl.

1713 000

Planering, uppföljning, service

2115 000

därav

a) arbetsenhet vid universitetskanslersämbetet

408 000

b) lokala universitetspedagogiska enheter

1 707 000

8 356 000

Verksamheten inom området pedagogiskt forsknings- och utvecklings­arbete, som fortfarande har försökskaraklär, bedrivs i en i förhållande tiU den högre undervisningens omfattning begränsad skala. Denna verk­samhet är emellertid enligt universitetskanslersämbetets mening av av­görande betydelse för den högre utbildningens fortsatta utveckling. De förslag om ökade resurser för utbyggnad av det pedagogiska utvecklings­arbetet som ämbetet för fram har därför hög prioritet.

Det pedagogiska utvecklingsarbetet bedrivs i form av såväl långsikliga som kortsiktiga projekt.

Till det långsiktiga utvecklingsarbetet räknas huvuddelen av de projekt, som i samarbete med universitetskanslersämbetet inletts eller planeras vid beleende- och samhällsvetenskapliga institutioner. Pro­jekten inriktas främst på undervisningsmétodiska problem saml kvalita­tiva mätningar av olika inslag i undervisningen. Arbetet bör kunna skapa en fastare grund för konstruktion av studieplaner och utveckling av undervisningsteknik. Ämbetet räknar med att under budgetåret 1971/72 avdela betydligt större resurser än hittills för planering av och information om dessa projekt.

Det kortsiktiga utvecklingsarbetet består närmast av pro­jekt    rörande     undervisningsmetoder    och    läro-

Prop. 1971:38

44

medel m. m., som bedrivs och planeras i samarbete meUan de lokala arbetsenheterna för pedagogiskt utvecklingsarbete och berörda institutio­ner. Dessa projekt har i allt väsentligt sin utgångspunkt i de behov som lärare och studerande möter i den dagliga utbildningsverksamheten och syftar lill alt finna de bästa formema för förverkligandet av intentio­nerna i studieplanerna. Fömtom alt verksamheten bör utvidgas är del angeläget att effektiva former för dokumentation och information kom­mer till slånd.

Pedagogisk utbildning för lärare m.fl. har i regel samma syfte som det kortsiktiga utvecklingsarbetet och står i nära sam­band med detta. Verksamheten innefattar f. n. lokala och centrala kur­ser saml i regel ämnesvis ordnade konferenser och lokala lärardagar. Erfarenhetema av denna försöksverksamhet är mycket positiva, varför den bör expandera.

Under anslaget Universitetskanslersämbetet: Förvaltningskostnader har ämbetet i sin anslagsframställning föreslagit alt medel beräknas för inrättande av tjänster för de tjänslemän vid arbetsenheten för pedagogiskt utvecklingsarbete vid universitets­kanslersämbetet, vilkas avlöningskoslnader under budgetåret 1970/71 bestrids från förevarande anslag.

I avvaktan på ytterligare erfarenheter av verksamheten vid de lo­kala arbetsenheterna för pedagogiskt utveck­lingsarbete föreslår ämbetet att medel för avlöning av personal och medel i övrigt för enhetemas verksamhet även budgetåret 1971/72 an­visas från förevarande anslag.

Universitetskanslersämbetet har i särskild skrivelse den 20 oktober 1969 hemställt om bemyndigande all efter prövning i varje särskilt fall medge befrielse från övriga tjänslegöromål för samtliga kategorier lärare samt assistenter och amanuenser vid universitet och högskolor, då ve­derbörande avser all utarbeta läromedel av väsentlig betydelse för ut­bUdningen.

Föredraganden

Jag viU först erinra om vad jag i prop. 1971: 1 (bU. 10 s. 240) anfört vid min anmälan av vissa gemensamma frågor rörande universiteten ra. m.

I riksstalen för nästa budgetår bör liksom för innevarande budgetår uppföras ett reservationsanslag, benämnt Pedagogiskt utvecklingsarbete m. ra. vid universitet och högskolor.

Anslaget till pedagogiskt utvecklingsarbete vid universitet och hög­skolor har under senare år ökat väsentligt. Från anslaget till förvalt­ningarna m. m. vid universiteten och vissa högskolor bestrids även vissa kostnader för verksamhet inom detta område, nämligen för läromedels­centralerna på universitetsorterna och för uppföljning av läromedels­frågor.

Prop.  1971:38

45

Universitetskanslersämbetet har i sin anslagsframställning för bud­getåret 1971/72 gett en fortsatt utbyggnad av det pedagogiska utveck­lingsarbetet på universitetsområdet hög prioritet. Det är enligt min mening angeläget att den snabba utbyggnaden av det högre utbildnings­väsendet och reformerna av utbildningens yttre organisation åtföljs av effektiva åtgärder i fråga om utbildningens inre organisation. Jag finner därför att ökade resurser bör ges för pedagogiskt utvecklingsarbete på universitetsområdet under nästa budgetår.

Det är av stor vikt att de olika delarna av den omfattande och expan­derande verksamheten inom del pedagogiska utvecklingsarbetet är nära samordnade och att utvecklingsarbetet är klart inriktat pä att åstadkom­ma snara, konkreta åtgärder för en förbättrad utbildning. Vidare är det av största betydelse all, resultaten av det pedagogiska utvecklingsarbetet löpande utvärderas så all statsmakterna och utbildningsmyndighelema får gmndval för fortsatt planering av den högre utbildningen.

Arbetet på läromedelsområdet är väsentiigt för den fortsalla utveck­lingen av universitets- och högskolulbUdningen. Från anslaget till peda­gogiskt utvecklingsarbete vid imiversitel och högskolor ges f. n. slöd för produktion av viss kurslitteratur och bl. a. inom ramen för verk­samheten med utvecklingsprojekt vid ämnesinslilutioner för fram­ställning och utveckling av läromedel i övrigl. Vid min anmälan av vissa gemensamma frågor rörande universiteten ra. m. i prop. 1971: 1 (bil. 10 s. 252) anförde jag alt de kostnader, som är förenade med vissa lärares Ijänstebefrielse för utarbetande av läromedel och som f. n. bestrids från anslagen lill avlöningar till lärarpersonal, fortsätt­ningsvis bör bestridas från anslag till pedagogiskt utvecklingsarbete. Jag beräknar under förevarande anslag medel för nämnda verksamhet.

Från förevarande anslag bestrids budgetåret 1970/71 kostnaderna för personal m. m. vid arbetsenheten för pedagogiskt utvecklingsarbete vid universitetskanslersämbetet. I enlighet med ämbetets förslag bör dessa kostnader för enhetens verksamhet (545 000 kr.) bestridas från anslaget Universitetskanslersämbetet: Förvaltningskostnader. Detta anslag kora­mer härigenom att belastas med högre belopp än som beräknats i riks­statsförslaget. Jag avser" alt senare föreslå Kungl. Maj:t att de medel som för nämnda ändamål beräknats under förevarande anslag ej får dispo­neras. Förevarande anslag kommer sålunda att delvis fungera som s. k. täckningsanslag för riksslaten. Vid arbetsenheten för pedagogiskt ut­vecklingsarbete vid universilelskanslersämbetet bör den 1 juU 1971 in­rättas en tjänst för byråchef i Ce 1.

För de lokala universitetspedagogiska enheternas verksamhet, som även nästa budgetår bör bekostas från förevarande anslag, och för ut­vecklingsarbetet i övrigt i form av långsikliga och kortsiktiga projekt samt pedagogisk utbUdning för lärare har jag beaktat ett visst ökat medelsbehov för automatiska kostnadsökningar.

För nästa budgetår bör förevarande anslag ökas med 3 mUj. kr.

Prop.  1971:38

46

Jag hemställer, att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att

1)

bemyndiga Kungl. Maj:t att vid universitetskanslersämbetet in­rätta en tjänst för byråchef i Ce 1,

2)

tUl Pedagogiskt UtveckUngsarbete m. m. vid universitet och hög­skolor för budgetåret 1971/72 under åttonde huvudtiteln anvisa elt reservationsanslag av 7 877 000 kr.

3.3

Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

3.4

Lärarhögskolorna: Driftkostnader

1969/70 Utgift    200 689 0711

Reservation

963 833

1970/71 Anslag   218 320 0001 1971/72 Förslag  184 113 000

 Anslagen Lärarhögskolorna: Utbildningskostnader och Lärarhögskolorna:

Materiel m. m.

' Därav avlöningar till lärarpersonal m.m. 161 483 000 kr. och driftkostnader

22 630 000 kr.

 Anslaget Lärarhögskolorna: Materiel m. m.

I riksstalen för innevarande budgetår har under åttonde huvudtiteln förts upp elt förslagsanslag Lärarhögskolorna: Utbildningskostnader och ett reservationsanslag Lärarhögskolorna: Materiel m. m.

Slalsmaklema beslöt år 1970 (prop. 1970: 1 bU. 10, SU 1970: 88, rskr 1970:215) alt anslaget Lärarhögskolorna: Materiel m.m. skulle fungera som ramanslag även för kostnader för extra arbetskraft. Genom denna anordning möjliggjordes en decentralisering liU del lokala planet av rätten all besluta om användningen av tUlgängliga medel även för nämnda ändamål. Rätten att besluta om användningen av tillgängliga medel bör för lärarhögskolorna fr.o.m. budgetåret 1971/72 utvidgas. Sedan den 1 juli 1969 finns vid universitetens oUka fakulteter s. k. drifl­kostnadsanslag, från vilka bestrids bl. a. kostnader för löner ra. m. för teknisk och administrativ personal och till vikarier för sådan personal samt för materiel och utgifter av expenskaraktär. En anslagsteknisk om­läggning av ungefär motsvarande slag bör komma till stånd för lärarhög­skolorna den 1 juU 1971. I riksslaten bör därför för budgetåret 1971/72 för lärarhögskoloma föras upp anslag lill dels avlöningar till lärarperso­nal m. ra., dels driftkostnader.

Lärarhögskoloma: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

Vid beräkningen i det följande av personal saml medel under punkten Avlöningar redovisas med hänsyn lill vad jag i det föregående anfört om anslagsteknisk omläggning av anslagen lill Lärarhögskoloma i hu­vudsak endast lärarpersonal och belopp som hänför sig till sådan perso­nal.

Lärarhögskola finns dels i Göteborg, Linköping, Malmö, Stockholm, Umeå och Uppsala (större lärarhögskola), dels i Falun, Gävle, Härnö-

Prop. 1971:38

47

sand, Jönköping, Kalmar, Karlstad, Kristianstad, Luleå och Växjö (mindre lärarhögskola). Bestämmelser om verksamheten vid lärarhög­skola återfinns i stadgan (1968: 318) för lärarhögskolorna (ändrad senast 1970: 781).

1970/71

Beräknad ändring 1971/72

Skolöverstyrelsen

Föredraganden

Personal

Lärar- och forskarpersonal

1 380

-t-              103

+            71

Anslag

Utgifter

Avlöningar

147 752 000

28 237 000

31 050 000

Sjukvård

161 000

of.

of.

Reseersättningar ät tjänstemän

2 155 000

-1-     326 000

+     195 000

Reseersättningar åt studerande

3 155 000

    366 000

    495 000

Vissa expenser

-\-     120 000

Lokalkostnader

9 054 000

+ 2 435 000

-1- 2 403 000

Lönekoslnadspålägg

33 933 000

 6 406 000

 5 895 000

196 210 000

32 248 000

34 722 000

Uppbördsmedel

Upplåtelse av lokaler m. m.

12 000

        7 000

        7 000

Nettoutgift

196 198 000

32 241 000

34 715 000

Skolöverstyrelsen

För all brislen på behöriga speciallärare i Norrland skall minskas föreslår överstyrelsen inrättande av en speciallärarlinje vid lärarhög­skolan i Umeå. Vidare föreslås inrättande av en förskollärarlinje vid var och en av lärarhögskolorna i Kalmar och Kristianstad. För budget­året 1971/72 räknar överstyrelsen med 1 536 platser för lågstadielärar­utbildning, 2 064 platser för mdlansladidäramlbildning och 2 300 plat­ser för praktisk-pedagogisk utbildning. För speciaUäramlbildning föreslås ca 720 platser (inkl. fortbildningskurser om minst en termin) och för förskoUärarutbUdning 240 platser. Vid lärarhögskolorna i Karlstad, Kris­tianstad och Luleå fuUföljs övergångsvis fyraårig folkskolläramlbildning enligt äldre studiegång.

Överstyrelsen ifrågasätter det rationella i att bibehåUa den praktisk-pedagogiska utbildningen i Karlstad, Växjö och Örebro under ledning av lärarhögskoloma i Göteborg, Malmö resp. Uppsala. Man kan inom en snar framtid räkna med balans i fråga om tillgång på lärare i de flesta ämnen för gmndskolans högstadium och gymnasieskolan. Den praktisk-pedagogiska utbildningen bör enligt överstyrelsen i framtiden inte delas upp på fler UtbUdningsanstalter än de sex lärarhögskolorna i Göteborg, Linköping, Malmö, Stockholm, Umeå och Uppsala, om man viU ha en rationeU organisation i fråga om lärarkrafter och läromedelsresurser. Vid fortsatt praktisk-pedagogisk utbildning av ämneslärare i Karlstad, Växjö och Örebro måste man vidare inom en snar framtid räkna med upprustning både i fråga om lokaler och materiel samt söka mer ralio-

Prop.  1971:38

48

nelia lösningar i fråga om läramlbildningspersonal än vad som hittills varit möjligt alt åstadkomma. Överstyrelsen avser alt senare belysa och diskutera hithörande frågor.

Överstyrelsens förslag i övrigl innebär i korthet:

1.   Antalet ordinarie och extra ordinarie tjänster vid lärarhögskoloma

är enligt överstyrelsen nu förhållandevis lågt. Överstyrelsen anser att

en viss ökning är nödvändig och föreslår därför atl inom en treårspe­

riod tjänsteorganisationen får byggas ut på sådant sätt alt 65 % av

totalantalet timmar utgör underlag för ordinarie och extra ordinarie

tjänster. För budgetåret 1971/72 innebär förslagel 43 nya ordinarie

tjänster enligt följande:

2 lektorer i pedagogik i U 22,

7 lektorer  i  ämnesteori  och  ämnesmelodik  eller i  ämnesmelodik  i U 22,

1    lektor i änmesteori och ämnesmelodik eUer i ämnesmelodik i U 22

eUer U 21,

3 lektorer i ämnesmelodik i U 21,

2 adjunkter i ämnesteori i U 19,

17 lektorer i mellanstadiets metodik i U 17,

11 lektorer i lågstadiets metodik i U 17 eller U 14.

Vidare föreslås tre extra ordinarie lektorslj änster i vuxenutbildningens metodik samt medel för extra tjänster och lärartimmar över stat. (-f-5 484 500 kr.)

2.

För produktion av interna televisionsprogram har under inneva­rande budgetår anvisats 523 000 kr. (exkl. lönekostnadspålägg). För nästa budgetår föreslås en ökning av dessa medel, (-f-782 400 kr.)

3.

Kostnaderna för administration av den förberedande praktisk-pe­dagogiska UtbUdningen beräknas öka (-f 74 400 kr.).

4.

Medlen tiU tjänstgöringstillägg enligt 29 § i specialbestämmelserna tUl AST bör räknas upp på gmnd av ökad läraralbildningsorganisation (+3 343 000 kr.).

5.

Utbildningen av klasslärare utan föreskriven lärarutbildning, för­lagd tUl lärarhögskolorna i Göteborg, Umeå och Uppsala, avslutas för studerande på mellanstadielärarlinjen med en sommarkurs om sju vec­kor år 1971. Utbildningen till lågstadielärare avslutas redan vårterminen 1971. Motsvarande utbildningar vid lärarhögskolan i Stockholm avslu­tades redan under sommaren år 1970. Medelsbehovel för särskild ut­bUdning av klasslärare utan föreskriven utbildning minskar således un­der nästa budgetår. (1 367 700 kr.)

6.    Överstyrelsen föreslår att specialläramlbildningen fr. o. m. läsåret

1971/72 ökas med 48 studerande på utbUdningsgren 1 och alt utbild­

ningen av dessa förläggs till en speciallärarlinje vid lärarhögskolan i

Prop.  1971:38

49

Umeå. Samtiiga dessa 48 studerande föreslås bli intagna till hösttermi­nen 1971. Intagning lUl vårterminen 1972 planeras ej. Under det därpå följande läsåret 1972/73 planeras däremot för denna linje intagning såväl hösttermin som vårtermin raed 48 studerande vardera terminen. Lärarkostnaderna för utbUdningen under nästa budgetår beräknas till 287 700 kr.

7.

Överstyrelsen har på olika lärarhögskolorler undersökt förutsätt­ningarna för inrättande av förskoUärarUnje. Förutsättningar föreligger alt inrätta förskollärarlinje vid lärarhögskolorna i Kalmar och Krislian-stad fr. o. ra. läsåret 1971/72. Överstyrelsen föreslår sålunda att för­skollärarlinje inrättas vid dessa lärarhögskolor med en intagning av 60 lärarkandidater per termin och högskola. Utbildningens organisation skaU i huvudsak vara densamma som vid förskoleseminarierna. Lärar­kostnaderna för utbildningen under nästa budgetår beräknas lill 905 200 kr.

8.

Skolöverstyrelsen räknar med 144 intagningsplatser för särskild ut­bildning av lärare i musik ulan föreskriven utbildning (+328 600 kr.).

9.

Enligt statsmakternas beslut år 1967 (prop. 1967: 4, SU 1967: 51, rskr 1967: 143) skall det under nästa budgetår inle ulgå avlöningsför­måner tiU studerande på ämneslärarlinje under lärarhögskol terminen. Medelsbehovet under anslaget minskar därför. (45 719 000 kr.)

10.   Vid varje större lärarhögskola bör finnas en fast basorganisalion

för forsknings- och utvecklingsarbete. Överstyrelsen föreslår i överens­

stämmelse med pedagogikulredningens förslag en successiv utbyggnad

av lärarhögskolomas pedagogiska institutioner. För budgetåret 1971/72

föreslås all nya tjänster som biträdande professor inrättas vid lärarhög­

skoloma i Göteborg och Malmö saml all nya forskningssekreterarljäns­

ter tillförs de lärarhögskolor som hittills saknat sådana tjänster. Tjänster­

na som biträdande professor bör kompletteras med assisténttimmar

enligt samma principer som gäller vid universiteten. Överstyrelsen före­

slår alt 500 assistenttimmar tUldelas den föreslagna tjänsten som biträ­

dande professor i Göteborg och alt 500 assisténttimmar tillförs den redan

befintliga tjänsten som biträdande professor i Linköping.

Överstyrelsen föreslår vidare att lärarhögskolorna i Göteborg, Lin­köping, Umeå och Uppsala tiUdelas 1 000 assisténttimmar vardera främst för institutionernas uppgifter gentemot försöks- och demonslra-tionsskolan. Vid lärarhögskolorna i Stockholm och Malmö bör det t. v. vara möjligt all för dessa uppgifter utnyttja de assisténttimmar som redan finns. (+662 200 kr.)

11.

Överstyrelsen föreslår sex tjänster som kurator samt medel lill kurativa ändamål (+272 800 kr.).

12.

Medlen till utbUdning av kyrkomusiker bör räknas ned på grund av minskat antal klasser i äldre utbUdningsorganisation (14 600 kr.).

Prop. 1971:38

50

13.

Medel tiU biträdande utbildningsledare vid föreslagen speciallärar­linje i Umeå samt liU dem som skall föreslå förskollärarlinjerna i Kalmar och Kristianstad beräknas (+130 300 kr.).

14.

Under förevarande anslag upptaget belopp till extra personal för arbete med central intagning föreslås överfört till anslaget Skolöversty-rdsen (372 000 kr.).

15.

Medlen tiU experter och särskUda sakkuimiga vid de större lärar­högskoloma bör räknas upp med 32 200 kr. Medel tiU samma ändamål vid de mindre lärarhögskolorna bör tas upp med 55 800 kr. Dessa senare högskolor har hittiUs helt saknat möjlighet alt utnyttja experter, elt för­hållande som enligt överstyrelsens bedömning varit ogynnsamt. (+88 000 kr.)

16.

För arvoden lill läkare och sköterskor saml för kallorlslillägg behövs ytteriigare medel (+11 200 kr.).

17.

EnUgt överstyrelsen blir behovet av vikariats- och övertidsersätt­ningar mindre under nästa budgetår (682 000 kr.).

Lärarhögskoloma: Driftkostnader

I det följande redovisas med hänsyn till vad som i det föregående anförts om anslagsleknisk omläggning av anslagen lill lärarhögskolorna även belopp som hänför sig lill personal på löneplan A till bibUotek, administration, vakttjänst och institutioner.

Anslaget Lärarhögskolorna: Materiel m. m. är för budgetåret 1970/71 uppdelat på 16 anslagsposter om sammanlagt 9 805 000 kr. Anslagspos­terna 115 upptar belopp som fördelats på de femlon lärarhögskolorna. Från dessa anslagsposter bekostas dels expenser vid förvaltningarna, dels extra arbetskraft, dels materiel m.m. Från anslagsposten 16, som utbe­talas av skolöverstyrelsen, bekostas bl. a. viss undervisningsmateriel och vissa inventarier vid lärarhögskolorna, materiel för cenlralplanerad pro-

Beräknade resurser vid lärarhögskolorna för materiel m. m. och personal på löneplan A i befintlig organisation

Lärarhögskola

Materiel

Personal pä

Vikariats-

LÖnekostnads-

Totalt

m. m.

löneplan A

ersättning

pälägg

1.

Falun

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484

2.

Gävle

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484

3.

Göteborg

1 200 000

1 492 722

149 272

394 079

3 236 073

4.

Härnösand

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484

5.

Jönköping

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484

6.

Kalmar

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484

7.

Karlstad

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484

8.

Kristianstad

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484

9.

Linköping

600 000

686 112

68 611

181 133

1 535 856

10.

Luleå

300 000

317 088

31 709

83 711

732 508

11.

Malmö

1 200 000

1 220 448

122 045

322 198

2 864 691

12.

Stockholm

1 200 000

1 260 372

126 037

332 738

2 919 147

13.

Umeä

600 000

650 136

65 014

171 636

1 486 786

14.

Uppsala

800 000

960 564

96 056

253 589

2 110 209

15.

Växjö

300 000

305 340

30 534

80 610

716 484 20 617 142

Frop. 1971:38

51

duktion av interna televisionsprogram ra. m. saml expenser för central intagning av studerande.

De beräknade resurserna vid lärarhögskolorna för materiel m. m. och personal på löneplan A i befintlig organisation uppgår således lill 20 617 142 kr. Anslaget Lärarhögskolorna: Materiel ra. m. upptar under budgetåret 1970/71 även en anslagspost Viss utmstning m. m. om 1 505 000 kr.

Skolöverstyrelsen

EnUgt överstyrelsen bör följande antal icke-ordinarie tjänster för personal som icke är lärare inrättas vid lärarhögskolorna budgetåret 1971/72 (+768 700 kr.):

1

förste biblioteksassistent i A 20/15,

2

förste biblioteksbiträden i A 11, 10 biblioteksbiträden i A 3/9,

1 kansUst i A 11/17,

3 kvalificerade biträden i A 11,

4 expeditionsförmän i A 11,

31/2 vaktmästare i högst A 9,

2 laboratorieassistenter i A 11.

Överstyrelsen föreslår medel till lönekoslnadspålägg lill extra arbets­kraft, lill expenser och materiel ra. m. saml till central produktion av interna televisionsprogram m. m. (+1316 000 kr.).

Medlen under förevarande anslag till expenser för central intagning föreslås överfört till anslaget Skolöverstyrelsen (120 000 kr.).

Medel för inredning i samband med ombyggnad av lärarhögsko­lorna i Härnösand, Kalmar, Kristianstad och Växjö beräknas under förevarande anslag (+720 000 kr.).

Föredraganden

I riksslaten för innevarande budgetår har under åttonde huvudtiteln förts upp ett förslagsanslag Lärarhögskolorna: Utbildningskostnader och ett reservationsanslag Lärarhögskolorna: Materiel m. m.

Statsmakterna beslöt år 1970 (prop. 1970: 1 bU. 10, SU 1970: 88, rskr 1970: 215) att anslaget Lärarhögskolorna: Materiel ra. m. skulle fungera sora ramanslag även för kostnader för extra arbetskraft. Rätten att besluta om användningen av tillgängliga medel bör för lärarhögskolornas del utvidgas fr.o.m. budgetåret 1971/72. Sedan den 1 juU 1969 finns vid universiteten s. k, driflkostnadsanslag, från vUka bestrids bl. a. kost­nader för löner ra. m. för teknisk och adrainistrativ personal och till vikarier för sådan personal samt för materiel och utgifter av expens­karaktär. En anslagsleknisk omläggning av ungefär motsvarande slag bör komma till stånd vid lärarhögskoloma den 1 juli 1971 med hänsyn

Prop. 1971:38

52

tUl dels de goda erfarenheterna på universitetsområdet, dels föreslagen samordning av pedagogikinslilutionerna vid lärarhögskola och universi­tet. I riksstalen bör därför för budgetåret 1971/72 anslagen till lärarhög­skolorna föras upp med förändrad benämning, nämligen Lärarhögsko­lorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. och Lärarhögskolorna: Drift­kostnader.

Lärarhögskoloma: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

Jag har i det föregående berört frågan om samordnad lärarutbildning. Till de fördelar, som en samorganisalion av lärarutbildningen ger, hör ökad flexibilitet i fråga om utnyttjande av lärarkrafter, materiella re­surser och lokaler inom lärarhögskolorganisationen. I en tid av snabb utveckling på utbildningsområdet blir prognoserna beträffande lärar­behovet ofta osäkra. I samordnade enheter kan ölägenheterna av nöd­vändiga förändringar i kapaciteten på olika utbildningslinjer lättare balanseras. Förskollärarlinje bör den 1 juli 1971 inrättas vid var och en av lärarhögskoloma i Kalmar och Kristianstad, eftersom tillgång till barnstugor och övningsinstilulioner i erforderlig utsträckning finns på dessa orter och högskolorna kan ställa lokaler lill förfogande för för-skollärarutbildning. Den lokalmässiga samordningen innebär bl. a. atl lärarutbildningarna för förskolsladiel och lågstadiet kan samverka i pedagogiskt hänseende, vilket skapar förutsättningar för en bättre kon­tinuitet i bamens utveckling i förskola och skola. Vid lärarhögskolorna bör finnas 180 intagningsplatser för förskollärare under budgetåret 1971/72. Jag har i annat sammanhang beräknat medel för 1 920 intag­ningsplatser vid förskoleseminarierna. Del kommer således atl vid lärar­högskolor och förskolcseminarier tas in sammanlagt 2 100 blivande förskoUärare under nästa budgetår.

För budgetåret 1971/72 bör vid lärarhögskolornas lågstadielärarlinje finnas 1 440 intagningsplatser och vid högskolornas mellanstadielärar-linje 1 968 intagningsplatser. Della innebär en minskning av antalet intagningsplatser på dessa linjer med 192 jämfört med intagningen inne­varande budgetår.

För att bristen på behöriga speciallärare i Norrland skall minskas bör en speciallärarlinje inrättas vid lärarhögskolan i Umeå den 1 juli 1971. Antalet intagningsplatser vid den nya linjen i Umeå bör för nästa budgetår vara 48. Speciallärarlinje finns f. n. vid lärarhögskolorna i Stockholm, Göteborg och Malmö. Sammanlagt bör för budgetåret 1971/72 finnas ca 720 intagningsplatser för speciallärarutbildning, fort­bildningskurser om minst en termin inräknade.

För praktisk-pedagogisk utbildning vid lärarhögskolornas ämneslärar­linje bör för budgetåret 1971/72 finnas ca 2 300 intagningsplatser. Frå­gan om fortsatt praktisk-pedagogisk utbildning i Karlstad, Växjö och

Prop. 1971:38

53

Örebro bör inte avgöras förrän lärarulbildningskommiltén lagt fram sina förslag. Intill dess bör utvecklingen noga följas, bl. a. vad gäller intresset för praktisk-pedagogisk utbildning på dessa orter hos dem som studerar där.

Skolöverstyrelsen föreslår för nästa budgetår 144 intagningsplatser för särskild utbildning av lärare i musik ulan föreskriven utbildning. Jag har inle någon erinran mot skolöverstyrelsens förslag och avser atl i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t alt uppdra åt skolöverstyrelsen att inkomma med de förslag till bestämmelser för utbildningen som be­hövs. (8)

Jag har i del föregående förordat att en professur i pedagogik med Torsten Husen som förste innehavare inrättas vid universitetet i Stock­holm den 1 juU 1971. Jag har vidare erinrat om all jag i prop. 1971: 1 (bil. 10 s. 335) beräknat medel för tjänster som extra ordinarie forskare under anslaget SamhäUsforskning. Under förevarande anslag bör medel beräknas för en ordinarie tjänst som biträdande professor. Jag avser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t alt inrätta en tjänst sora bi­trädande professor i pedagogik vid lärarhögskolan i Malmö den 1 juli 1971. Jag beräknar medel för ytterligare 500 assisténttimmar. Den 1 juli 1971 kommer del all inom lärarhögskolorganisationen finnas sam­manlagt 14 500 assisténttimmar. (10)

Medel bör beräknas för en tjänst som biträdande utbildningsledare vid föreslagen speciallärarlinje i Umeå den 1 juli 1971. För de mindre lärarhögskolorna finns under förevarande anslag medel till arvoden ra. m. för biträde med pedagogisk-administrativa arbetsuppgifter. Dessa medel bör räknas upp med 90 000 kr., som avses täcka kostnader för dels ledning av förskolläramlbildning i Kalmar och Kristianstad, dels experter och särskilda sakkunniga vid mindre lärarhögskolor. Jag be­räknar ytterligare 62 000 kr. till kurativa ändamål vid lärarhögskolorna. (11, 13 och 15)

Medel för extra personal för arbete med central intagning av blivande lärare bör alltjämt anvisas under förevarande anslag (14). Under an­slaget bör tas upp även medel lill expenser för central intagning.

Medlen tiU produktion av interna televisionsprogram bör räknas upp med 200 000 kr. för nästa budgetår och kommer därefter att uppgå lill sammanlagt 850 000 kr. (2). Jag beräknar i erforderlig omfattning medel för tjänslgöringstiUägg, speciallärarutbildning, förskolläramlbildning samt för arvoden till läkare och sköterskor samt kallorlstillägg (4, 6, 7 och 16). Jag har även beaktat de medelsbehov som kan föranledas av de förslag som inom kort avses bli framlagda för riksdagen i fråga om utbildning vid lärarhögskola av funktionärer för studie- och yrkesorientering. För administration av den förberedande praktisk-pedagogiska utbildningen bör anvisas 248 000 kr. (3). Medlen tiU utbildning av kyrkomusiker och klasslärare ulan föreskriven utbildning, avlöningsförmåner lill studerande

Prop. 1971:38

54

på ämneslärarUnje under lärarhögskoltermin samt vissa vikariatstiUägg bör räknas ned i enlighet med skolöverstyrelsens förslag (5, 9, 12 och 17). SärskUda medel tiU psykomelrisk och statistisk expertis bör ej an­visas från förevarande anslag efter den 1 juli 1971. Vid beräkning av medelsbehovel under förevarande anslag har jag beaktat även effekten av minskat antal intagningsplatser vid lågstadielärarlinje och meUan-sladielärarlinje som jag förordat i det föregående.

Lärarhögskolorna: Driftkostnader

Det är angeläget att åstadkomma en medelsdisposition för verksam­heten vid lärarhögskoloma som är friare än f. n. De medel, som under innevarande budgetår beräknats för personal på löneplan A under an­slaget Lärarhögskolorna: Utbildningskostnader bör, som jag nyss anfört, fr. o. m. budgetåret 1971/72 i riksstaten redovisas under ett särskilt reservationsanslag, benämnt Lärarhögskolorna: Driftkostnader. Even­tuella behållningar vid utgången av innevarande budgetår på det nu­varande reservationsanslaget till materiel m. ra. bör överföras till raot­svarande anslagsposter under det nya driflkostnadsanslaget. För anslaget bör i tiUämpUga delar gälla delsamma som för universitetens driflkost­nadsanslag (jfr prop. 1970: 1 bU. 10 s. 252). Rätlen tiU friare anslags­disposilion efter den 1 juU 1971 bör kunna stimulera intresset för ratio­naliseringar. Den ökade friheten innebär emellertid också ökat ansvar. Bl. a. måste tillses all medel avsätts för utgifter för vikarier ål den per­sonal som avlönas med medel från driflkostnadsanslaget.

Anslaget Lärarhögskoloma: Driftkostnader bör för nästa budgetår föras upp med 22 630 000 kr. Jag har därvid beräknat en viss ökning av medlen för bl. a. expenser och materiel samt central produktion av interna televisionsprogram. Anslagsposterna till högskolorna bör för var och en av lärarhögskolorna i Stockholm, Göteborg och Malmö föras upp med 3 milj. kr., för lärarhögskolan i Uppsala med 2 150 000 kr. och för lärarhögskolorna i Linköping och Umeå med vardera 1 550 000 kr. samt för varje mindre lärarhögskola med 750 000 kr., dvs. med sam­manlagt 21 milj. kr. Anslagsposten till viss utrustning m. m. bör las upp med 1 630 000 kr. De särskUda medelsbehov, som kan uppslå för vissa lärarhögskolor och som inte kan täckas med medel från vederbörande högskolas anslagspost, bör efter beslut av skolöverstyrelsen kunna till­godoses med de medel som anvisas under anslagsposten lill viss utrust­ning m. m.

Vad gäller medel liU expenser för central intagning hänvisar jag till vad jag anfört i det föregående.

Kungl. Maj:t har genom beslut den 5 februari 1971 medgett att bygg­nadsstyrelsen lar i anspråk högst 2 milj. kr. inom den i inrednings­planen för universitet, högskolor m. m. uppförda kostnadsramen Till

Prop. 1971:38

55

Kungl. Maj:ts disposition (budgetåret 1970/71) för inredning av lokaler för lärarhögskolorna i Jönköping, Kalmar, Kristianstad, Falun, Gävle och Härnösand.

Med hänvisning tiU det anförda hemställer jag, all Kungl. Maj:t före­slår riksdagen att

1)

tUl Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. för budgetåret 1971/72 under åttonde huvudtiteln anvisa ell förslags­anslag av 161 483 000 kr.,

2)

tiU Lärarhögskolorna: Driftkostnader för budgetåret 1971/72 under åttonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 22 630 000 kr.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att lill riksdagen skaU avlåtas proposition av den lydelse bUaga till delta protokoll utvisar.

Ur protokoUet:

Britta Gyllensten

Prop. 1971:38

56

Innehåll

Sida

1

Inledning

4

2

Pedagogisk utbildning och forskning

5

2.1 Utredningen

5

2.1.1

Pedagogiskt forsknings-och utvecklingsarbete

5

2.1.2

Pedagogisk utbildning ra. m.

10

2.1.3

Organisation m. m.

14

2.2 Remissyttrandena

20

2.2.1

Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete

20

2.2.2

Pedagogisk utbildning ra. m.

22

2.2.3

Organisation m. m.

24

2.3 Föredraganden

28

2.3.1

Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete

28

2.3.2

Pedagogisk utbUdning m. m.

32

2.3.3

Organisation m. m.

34

3 Anslagsberäkningar för budgetåret 1971/72

39

3.1

Pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendel

39

3.2

Pedagogiskt UtveckUngsarbete m. m. vid universitet och hög­skolor

43

3.3

Lärarhögskoloma: Avlöningar till lärarpersonal ra. m.

46

3.4

Lärarhögskolorna: Driftkostnader

46

TRYCKERIBOLAOET   IVAR   HjVOQSTROM  

AB,   STOCKHOLM    1971