Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majrts proposition nr 47 år 1974

Prop. 1974: 47

Nr 47

Kungl. Maj:ts proposition angående riktlinjer för kursverksamheten vid statens industriverk, m. m.; given den 15 mars 1974.

Kungl. Majrt vUl härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet över industriärenden, föreslå riksdagen att bifalla de förslag om vars avlåtande till riksdagen föredragande departements­chefen hemställt.

CARL GUSTAF

RUNE B.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Statsmakterna har beslutat (prop. 1973r 41, NU 1973r 54, rskr 1973r 225), alt statens institut för företagsutveckling (SIFU) skall integreras med statens industriverk den 1 juli 1974 och alt SIFUrs nuvarande verk­samhet skall ytterligare regionaliseras. Statsmakterna har vidare beslutat (prop. 1973r 55, InU 1973r 22, rskr 1973r 220), all en enhet vid nu­varande SIFU, omfattande ca 100 personer, skall lokaUseras tUl Borås.

I propositionen redovisas de förslag till ändringar i industriverkets organisation som föranleds av nämnda beslut. Vidare anges vissa rikt­linjer för hur den verksarahet som SIFU nu ansvarar för skall bedrivas. Övergripande planerings- och styrningsfrågor för verksamheten föreslås bli samordnade med övriga frågor rörande företagsservice inom in­dustriverket. Den operativa delen av verksamheten, dvs. planering, ge­nomförande och uppföljning av kursverksamheten och de tekniska tjänsterna, föreslås bli sammanhållen inom en särskild enhet med stor självständighet och lokaliserad lUl Borås. Elt särskilt råd avses bli knu­tet till enheten för att medverka vid planering och uppläggning av verk­samheten. Till enheten skall vidare knytas filialer på vissa orter med uppgift att biträda bl. a. vid marknadsföring och genomförande av tjänsteutbudet.

1 propositionen föreslås även att en utbUdningskonsulentfunktion suc­cessivt byggs upp vid varje företagareförening. För detta ändamål be­räknas nästa budgetår 1,7 milj. kr.

För verksamheten vid industriverket föreslås för budgetåret 1974/75 anslag på totalt 27,6 milj. kr.

1    Riksdagen 1974. 1 saml. Nr 47

Prop. 1974: 47

Utdrag av protokollet över industriärenden, hållet inför Hans Majrt Konungen i statsrådet den 15 mars 1974.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], GUSTAFS­SON,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], HJELM-WALLÉN.

Chefen för industridepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om riktlinjer för kursverksamheten vid statens industriverk, m. nt. och an­för.

I årets statsverksproposition (prop. 1974r 1 bU. 15 s. 23 och 49) har Kungl. Majrt föreslagit riksdagen all, i avvaktan på särskild proposi­tion i ämnet, för budgetåret 1974/75 beräkna

1.

till Statens industriverk: Förvaltningskostnader ett förslagsanslag av 8 200 000 kr.,

2.

till Statens industriverk: Utredningar m. m. elt reservationsanslag av 2 200 000 kr.,

3.

till Statens institut för företagstutveckUng: Uppdragsverksamhet ett förslagsanslag av 1 000 kr.,

4.

till Statens institut för företagsutveckling: Främjande av företagsut­veckling elt reservationsanslag av 8 900 000 kr.,

5.

till Statens institut för företagsutveckling: Utrustning ell reserva­tionsanslag av 500 000 kr.

Jag anhåller att nu få ta upp dessa frågor.

1    Inledning

Enligl statsmakternas beslut (prop. 1973r 41, NU 1973r 54, rskr 1973r 225) inrättades den 1 juli 1973 en central myndighet för industri-, ener­gi- och mineralpoliliska frågor statens industriverk. I verkets upp­gifter ingår alt ha del samordnande ansvaret för statens insatser på före­tagsserviceområdet. Inom detta område har statens institut för före­tagsutveckling (SIFU) f. n. viktiga uppgifter.

För alt åstadkomma en nära samordning mellan industriverkets och SIFUrs verksamheter har samtidigt principbeslut faltals om att SIFU den 1 juli 1974 helt skall inordnas i industriverket.

Prop. 1974: 47

3

För att förbättra SIFUrs möjligheter alt nå ut med sina tjänster till de prioriterade målgrupperna de mindre och medelstora industri-och hantverksföretagen beslutade riksdagen vidare alt en ökad re­gionalisering skulle ske av den nuvarande SIFU-verksamhelen.

Under våren 1973 fattade riksdagen ytterligare ett beslut som på­verkar SIFUrs framtida organisation nämligen att en enhet vid nuva­rande SIFU omfattande ca 100 personer skall lokaliseras till Borås (prop. 1973r 55, InU 1973r 22, rskr 1973r 220).

Med stöd av Kungl. Majrts bemyndigande den 23 mars 1973 lUl-kallades en organisationskommitté (I 1973 r 02) för alt utreda de när­mare formerna för integrationen och regionaliseringen av SIFU-verk­samhelen.

I december 1973 avlämnade kommittén betänkandet (Ds I 1973 r 4) SIFUrs framlida organisation.

Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av socialstyrel­sen, statskontoret, riksrevisionsverket (RRV), skolöverstyrelsen (SÖ), statens livsmedelsverk, statens naturvårdsverk, arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), statens industriverk, SIFU, statens provningsanstalt (SP), styrel­sen för teknisk ulveckluig (STU), länsstyrelserna i Östergötlands, Kro­nobergs, Skaraborgs och Norrbottens län. Företagareföreningarnas för­bund. Institutet för förelagsledning (IFL), Landsorganisationen i Sve­rige (LO), Svensk induslriförening. Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska komraunförbundet, Sveriges akademikers centralorgani­sation (SACO), Sveriges hantverks- och induslriorganisalion (SHIO), Sveriges industriförbund. Tjänstemännens centralorganisation (TCO) och AB Svensk laboralorieljänst (Svelab).

Svensk induslriförening, Sveriges industriförbund och SHIO har av­gett gemensamt yttrande.

Yttranden har dessutom inkommit från länsstyrelserna i Kalmar och Västemorrlands län.

I skrivelse den 6 september 1973 har Företagareföreningarnas för­bund hemställt att 4,8 milj. kr. måtte anvisas till företagareföreningarna under budgetåret 1974/75 för insatser rörande regional företagsutbUd­ning.

I prop. 1973 r 41 berördes inle frågan om industriverkets lokalisering. Vid sill ställningstagande till propositionen hemställde riksdagen bl. a. om en skyndsam utredning angående verkets lokalisering (NU 1973 r 54 s. 26, rskr 1973r 225). Kungl. Majrt uppdrog den 19 oktober 1973 ål statskontoret all utreda denna fråga.

Statskontoret avlämnade i januari 1974 promemorian Industriverkets lokalisering.

Statssekreteraren Tony[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, generaldirektören Eric Petter­sson, vice ordförande, överdirektören Gösta Bruno, kommerserådet Anders[REDACTED_EFTERNAMN], överdirektören Bengt Resare och kanslirådet Gunnar Ribrant.

Prop.1974: 47

4

Efter remiss har yttranden över promemorian avgelts av statens in­dustriverk, SIFU, länsstyrelsen i Stockholms län samt personalorgani­sationerna vid industriverket och SIFU.

2    Nuvarande förhållanden

2.1 SIFU

SIFU har till uppgift all främja näringslivets tekniska och ekonomis­ka utveckling med särskild hänsyn till de mindre och medelstora indu­striföretagen samt hantverket. Det åligger SIFU bl. a. att bygga upp kunskaper och erfarenheter i tekniska, administrativa, koraraersiella och ekonomiska frågor av betydelse för utvecklingen inom industri och hantverk samt att förmedla dessa kunskaper genom kurser, föreläsningar publiceringsverksamhet och rådgivning.

Om det behövs för verksamheten i övrigt får SIFU bedriva försöks-och utvecklingsarbete samt utföra provningar och undersökningar av material, arbetsmetoder, driftförhållanden, redskap, instrument och ap­parater. Inom ramen för SIFUrs verksarahet får provningar och under­sökningar utföras även på uppdrag av myndighet eller enskUd.

SIFU tillhör de myndigheler som deltar i försöksverksamhet med programbudgetering. Verksamheten är fördelad på tre program näm­ligen allmänna tjänster, kursverksamhet och teknisk facktjänst.

I programmet allmänna tjänster ingår sådan service till offentliga organ, företagareföreningar, branschorganisationer etc. som inte hänförs till SIFUrs egen kursverksamhet eller till den tekniska fack-tjänsten. Vidare omfattar detta program regional utbildningskonsulent-verksamhet, stipendieverksamhel för fortbUdning och administration därav, viss extern informations- och dokumentationstjänst i tekniska och ekonomiska frågor, administration av kompetenser och behörigheter samt viss utredningsverksamhet. Under innevarande budgetår beräknas omslutningen för programmet uppgå till drygt 3 milj. kr.

Programmet kursverksamheten, som utgör tyngdpunkten i SIFUrs verksamhet, omfattar de av SIFU anordnade kurserna och fö­reläsningarna i praktiska och teoretiska ämnen. Programmet omfattar även del planerings- och utvecklingsarbete som är hänförligt till fram­tagandet av nya kurser. Omslutningen för programmet beräknas under innevarande budgetår uppgå till ca 14,6 milj. kr.

Den tekniska facktjänslen oraf altar försöks- och utveck­lingsarbeten saml provningar och undersökningar av material, arbetsme­toder, driftförhållanden, redskap, instrument och apparater som erford­ras för SIFUrs verksamhet under övriga program. Vidare ingår sådana provningar och undersökningar som inom ramen för SIFUrs verksam­het utförs mot ersättning på uppdrag av myndighet eller enskild. Den

Prop. 1974: 47

5

tekniska facktjänslen beräknas under innevarande budgetår uppgå till ca 4,7 milj. kr.

Härutöver administrerar SIFU de utbildningsåtgärder som ingår i de särskilda programmen för stöd åt bl.a. TEKO-industrierna (prop. 1970r 41, SU 1970r 60, rskr 1970r 164) och den träbearbetande indu­strin (prop. 1972r 47, NU 1972r 33, rskr 1972r 196). Inom ramen för sistnämnda program har vidare till SIFU knutits en träleknisk konsu­lent med uppgift alt till företagen inom denna bransch förraedla infor­mation om den tekniska utvecklingen och att till olika forskningsinsti­tutioner, maleriellillverkare m. fl. överföra erfarenheter från förelagen. Dessutom har två konsulenter knutits till SIFU med motsvarande upp­gifter för gjuteriindustrin (prop. 1973r 57, NU 1973r 37, rskr 1973r 149).

SIFU finansieras dels genom avgifter m. m. för egen verksamhet, dels genom ell statligt bidrag. Det statliga bidraget avses läcka kostnaderna för SIFUrs allmänna tjänster och underskott på dels sådan angelägen kursverksamhet som inle kan drivas med krav på full kostnadstäckning, dels den del av den tekniska facktjänslen som är motiverad av SIFUrs övriga uppgifter och som inle kan läckas genom avgifter. Förutsätt­ningen för underskollsläckning är, såsom redovisats i prop. 1972r 1 (bil. 15 s. 39) alt verksamheterna är inriktade på institutets målgmp­per, dvs. de mindre och medelstora industri- och hantverksförelagen. Ytterligare en fömtsättning är att verksamheten avser främst fortbild­ning inom företagsledning samt personal hos företagareföreningarna och yrkesgrupper inom andra begränsade och specialiserade områden, där brist på utbildningsmöjligheter föreligger. Detta gäller bl. a. nya tek­niska yrken inom områden med snabb utveckling. I den mån institutet bedriver verksamhet med annan inriktning bör full kostnadstäckning vara ett krav.

Det statliga bidraget, som f. n. täcker närmare 40 % av SIFUrs to­tala kostnader, exkl. branschprogrammen, uppgår innevarande budget­år till 9,4 milj. kr. Därav utgör 500 000 kr. medel för utrustningsan­skaffning.

De särskilda branschprogrammen finansieras helt med statsmedel. För budgetåret 1973/74 har anvisats totalt 5 250 000 kr.

SIFU leds av en slyrelse. Chef för SIFU är en överdirektör. SIFU är organiserat på tre byråer, en allmän byrå, en informations- och ulbUd-ningsbyrå saml en teknisk byrå. Huvudkontoret finns i Stockholm. Re-gionalkonlor finns i Göteborg, Luleå och Malmö. Vidare finns perso­nal placerad i Härnösand, Norrköping, Västerås, Växjö och Örebro. SIFU har dessutom en kursgård i Älvsbyn.

Allmänna byrån svarar för aUmänna administrativa, ekono­miska och juridiska frågor. Byrån har hand om även aUmän informa­tionsverksamhet och kontakter med samarbetande organ och organi­sationer inom och utom landet.

Prop. 1974: 47

6

Under allmänna byrån sorterar vidare elt sekretariat med uppgift att administrera de särskUda utbildningsprogrammen för TEKO- och delar av den träbearbetande industrin. Byrån administrerar även den trä- och gjuteritekniska konsulentverksamhelen.

Informations- och utbildningsbyrån svarar för ul-bUdningsplanering och utbUdningsadministration, informations- och do­kumentationstjänst, utredningar, kursproduktion inom det företagseko­nomiska området samt regionalkontors- och utbildningskonsulenlverk-samhet.

Tekniska byrån har hand om kursproduktion, kursgenom­förande, rådgivnhigsverksamhet saml utvecklings-, provnings- och kon-troUarbelen inom olika tekniska fackområden.

Regionalkontoren (inkl. övrig regionall placerad perso­nal) har främst hand om regionala kontakter samt administration av kurser. SIFU har även sex utbUdningskonsulenter med uppgift att i samarbete med företagareföreningarna bedriva bl. a. uppsökande, ana­lyserande och kontaktförmedlande verksamhet i utbildningsfrågor ute i förelagen. Konsulenterna är f. n. placerade i Göteborg, Härnösand, Luleå, Malmö, Växjö och Örebro.

Fördelningen av SIFUrs personal den 1 juli 1973 framgår av följande sammanställning

Prop. 1974: 47

SIFU:s personal den 1 juli 1973 enligt anslagsframställning för budget­året 1974/75

Verkschef (överdirektör)

AUmänna byrån

byråchef

kanslisektionen  (personal, fastighetsförvaltning, re-gistralur, expedition ra. m.)

ekonomisektionen (budgetering, redovisning m. m.)

allmänna  sektionen  (reklam, försäljning,  tryckeri, pressinformalion m. m.)

sekretariat för branschprogram  (TEKO-  och  trä­industrierna)

Informations- och utbildningsbyrån

byråchef

informations- och dokumenlalionssektionen (I &text-indent:0cm'>

utbildningssektionen   (kursplanering,   viss   regional verksamhet, stipendier, kursexpeditionen m. m.)

företagsekonomiska sektionen (ekonomiska kurser, förelagsledareulbildning, arbetsvårdskurser m. m.)

   regionall placerad personal (utbUdningskonsulenter,

sekreterarpersonal, kursgården i Älvsbyn)

Tekniska byrån

byråchef

sektionen för verkstadsteknik och produktionseko­nomi

sektionen för byggnads- och WS-teknik

sektionen för elteknik

sektionen för processteknik

sektionen för kemisk teknik

sektionen för vatten- och livsmedelsteknik regionalt placerad personal

Totalt antal anställda

Därav vid huvudkontoret i Stockholm

Regionalt placerad personal

Antal anställda

.1

1

23 12

10 Vä

52 V2

5 Va

14

11

19 Va      51

10

13 Va

25

17

22

23

13

124 Va

229

196 Va

32 Va

Prop. 1974: 47

2.2 Statens industriverk

Statens industriverk inrättades den 1 juli 1973 (prop. 1973 r 41, NU 1973r 54, rskr 1973r 225). Verket är central förvaltningsmyndighet för ärenden som rör industri, hantverk och energiförsörjning saml mi­neralhantering utom såvitt avser förvaltning och upplåtelse av statens gruvegendom. Vidare är verket chefsmyndighet för bergsstaten, spräng-äranesinspeklionen och statens elektriska inspektion.

Verket leds av en styrelse. Chef för verket är en generaldirektör. Verket är organiserat på fem byråer, nämligen en planerings- och ul-redningsbyrå, en induslribyrå, en energibyrå, en mmeralbyrå och en administrativ byrå. Verkels nuvarande organisation m. m. framgår av en tablå vilken torde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 1.

Vid verket finns under budgetåret 1973/74 111 tjänster inrättade. Verkels resurser skall byggas upp successivt, vilkel innebär att verket först på sikt kommer att kunna fullgöra samtiiga de uppgifter som åvi­lar det enligt statsmakternas beslut.

Planerings- och utredningsbyrån svarar för planerings- och utred­ningsuppgifter i frågor med anknytning lUl statliga industripolitiska stöd- och utvecklingsinsatser. Utredningsverksamheten gäller främst branschlnriklade utredningar, långsikliga prognoser rörande industrins strukturella utveckling saml allmänna industripolitiska utredningar, bl. a. rörande de mindre och medelstora förelagens förhållanden. Byrån svarar även för bevakningen av internationella industripolitiska frågor. Byrån är uppdelad på tre sektioner, nämUgen en sektion för bransch­frågor, en för långsiktiga prognoser och en för allmänna industripoli­tiska frågor.

Industribyrån svarar för ärenden om industri- och holellånegaran-lier, vissa hantverks- och industrilån, glesbygdsstöd, stöd till hemslöj­den och för tiUsyn över företagareföreningarnas verksamhet, för upp­följning och bevakning av lånegarantier och åtgärder i samband med all lånegarantier blivit nödlidande saml för utfärdande av föreskrifter och anvisningar i anslutning liU förordningarna om brandfarliga och explosiva varor m. m. Byrån svarar även för samordning, planering och utveckling av företagsservice saml förhandlingar med bl. a. bransch­företag om serviceprogram och för administration av branschprogram och det branschinriklade omslällningsstödet. Byrån är organiserad i fyra sektioner, en för vardera förelagsservice, finansiellt stöd, struktur­stöd samt brandfarliga och explosiva varor. Vid byrån utförs det ar­bete som faller på industriverket i dess egenskap av samordnande myn­dighet på det nationella planet i fråga om transport av farligt gods på väg.

Energibyrån svarar för den utredningsverksamhet på energiområdet

Prop. 1974: 47

9

som åvilar verket. F. n. innebär detta alt svara för sekretariatsfunk­tionerna i samband med del prognos- och utredningsarbete som pågår inora energiprognosutredningen (I 1972r 03). Denna verksamhet avses få permanent förankring inora industriverket efter det att utredningen avslutat sitt arbete. Byrån svarar även för uppgifter i fråga om sä­kerhet på del elektriska området, exempelvis utfärdande av säkerhets­föreskrifter för elektriska slarkslrömsanläggningar och raeddelande av behörighet för elinstallatörer. Byrån handlägger likaså frågor rörande distribution av elektrisk kraft, såsom ärenden ora koncession för stark-strörasledningar. Byrån är indelad i tre sektioner, en för vardera energi­utredningar, säkerhets- och behörighetsärenden särat koncessions- och bidragsärenden.

Mineralbyrån skall ulföra de näringspolitiska uppgifter av utredande och planerande karaktär som industriverket har på mineralområdel. Byrån svarar likaså för verkels direkta myndighetsfunktioner på mi­neralområdet. Hil hör utrednings-, remiss- och besvärsärenden samt tillärapningsfrågor i anslutning till minerallagsliflningen. Verket har vi­dare att utöva tillsyn över gruvhanteringen, att bereda sådana konces­sionsärenden som avgörs av Kungl. Majrt, t.ex. enligt uranlagen (1960r 679). Vidare handlägger och beslutar verket i ärenden om tillstånd till sand-, grus- och stentäkl på kontinenlalsockeln. Mineralbyrån be­reder frågor och verkställer beslut ål nämnden för statens gruvegen­dom, som inrättades den 1 juli 1973 med uppgift all förvalla den stat­liga gruvegendomen och alt besluta om vUlkoren för upplåtelse och an­nat utnyttjande av denna egendom. Verksamheten har delats upp på två sektioner, sektionen för myndighelsfrågor och sektionen för sta­tens gruvegendom.

Administrativa byrån svarar för verkels administrativa frågor, såsom personal-, anslags- och budgetfrågor för verket och dess tre lokalsta­ter samt extern och intern administration. Kassafunklionen betjänar även kommerskollegium. Vid byrån finns två sektioner, en för personal- och servicefrågor och en för ekonomifrågor.

Till industriverket finns knutet ett beslutande organ, nämnden för statens gruvegendom, och rådgivande organ. Rådet för mindre och me­delstora förelag har alt följa utvecklingen för denna kategori av före­tag och att ta inUiativ till utredningar i frågor av betydelse för dessa förelag.

Expertrådet för långsiktiga prognoser skall biträda industriverket med synpunkter på inriktningen av dess prognosarbele och metodut­vecklingen för detta arbete. Rådgivande nämnden för transport av far­ligt gods skall tjäna som diskussions- och samordningsforum för de myndigheler och organisationer som har att tillämpa den svenska och internationella lagstiftningen på detta område. Hemslöjdsnämndens uppgift är att bistå verket vid behandlingen av ärenden om bidrag till hemslöjdsverksaraheten m. ra.

Prop. 1974: 47

10

3    Organisationskommitténs betänkande 3.1 Allmänna utgångspunkter

Enligt riksdagens beslut skall SIFU den 1 juli 1974 helt inordnas i statens industriverk. Enligt organisationskommitténs uppfattning kan denna inordning utformas på olika sätt vad avser graden av bindning mellan de båda verken. För alt de samordningsbehov, som legal bakom statsmakternas beslut, skall bli tUlgodosedda på ett tillfredsslällande sätt anser kommittén att integrationen i vad avser den övergripande planeringen och styrningen av SIFU-verksamhelen bör drivas långt. Samtidigt bedömer kommittén del vara viktigt alt den framtida orga­nisationen utformas på sådant sätt alt en klar gräns dras mellan in­dustriverkets centrala planerings- och myndighetsuppgifter inom det näringspolitiska området och SIFU-ljänslerna vad avser den rena opera-liva serviceproducerande verksamheten.

Mot denna bakgrund har kommittén i sill arbete utgått från all industriverket ges det totala ansvaret för SIFU-verksamhelen. Organisa­toriskt innebär detta att funktionerna övergripande styrning, planering och resursfördelning vad avser SIFU-verksamhelen bör samordnas med motsvarande funktioner för företagsserviceverksamheten i övrigt inom industriverket. Ansvaret för den operativa SIFU-verksamhelen, dvs. produktion, genomförande m. m. av SIFU-ljänslerna, bör däremot ligga på en särskild enhet. Undvikande av onödig byråkratisering inom industriverkets ram talar för att den operativa verksamheten ges stor självständighet.

Enligt riksdagens beslut skall vidare en del av SIFUrs nuvarande verk­samhet lokaliseras tUl Borås omkring 19761977. Förslaget berör ca 100 personer. Kommittén har i sitt arbete utgått från att det är den ope­rativa verksamheten kursverksamheten och den tekniska facktjäns­len som bör bli föremål för omlokalisering. Kommittén har vidare utgått ifrån att en omfattande operativ SIFU-verksamhet måste finnas kvar i Stockholm även efter omlokaliseringen, eftersom Stockholmsom­rådet utgör SIFUrs dominerande marknad. Denna verksamhet i Stock­holm bör därvid betraktas som en till den operativa enheten i Borås knu­ten fiUalverksamhet.

För att förbättra SIFUrs möjligheter att nå ut med sina tjänster lUl de mindre och medelstora industri- och hantverksföretagen har riksda­gen beslutat att en ökad regionalisering skall ske av den nuvarande SIFU-verksamhelen. Näringsutskottet framhöll dock att man bör för­söka undvika en uppdelning av serviceutbudet på ytterligare regionala organ och föreslog att företagareföreningarna borde vara den primära kontaktbasen för sådan service (NU 1973r 54 s. 19). Mot denna bak­grund utgör enligt kommitténs uppfattning den utbildningskonsulent-

Prop. 1974:47

H

verksamhet som SIFU f. n. bedriver i princip en integrerad del av den förelagsservice som företagareföreningarna har alt ulföra på regional nivå. En närmare samordning mellan SIFUrs utbUdningskonsulenter och företagareföreningarna bör därför åstadkommas.

För alt de avsedda effekterna av regionaliseringen skall uppnås har kommittén vidare utgått ifrån all en utbyggnad av utbildningskonsulent-funktionen bör komma lUl stånd. Kommittén anser nämligen alt behovet av analyserande, kontaktskapande och informalionsförraedlande tjänster i närhet till förelagen torde vara speciellt omfattande inom utbildnmgs­området. Att den ökade regionaliseringen av SIFU-verksamhelen främst bör ske via företagareföreningarna, utesluter emellertid inte alt SIFUrs nuvarande regionala organisation i betydande ulslräckning kan finnas kvar för uppgifter rörande bl. a. kursledning, kursadminislration och marknadsbearbelning.

Organisationskommittén har vidare utgått från alt SIFUrs nuvarande mål och verksamhetsmriktning t. v. bör vara oförändrade. Det arbets­sätt och de arbetsmliner som f. n. tiUämpas vid produktionen och ge­nomförandet av SIFU-ljänslerna bör också i princip bibehållas. Verk­samheten bör i den nya organisationen således i första hand vara inrik­tad på tjänsteproduktion till mindre och medelstora industri- och hant­verksförelag i form av utbildning/fortbildning i tekniska, ekonomiska och administrativa ämnen samt i form av rådgivning, provning och ut­veckhngsarbete ra. ra.

Kommittén erinrar vidare om alt principerna för finansiering av SIFUrs kursverksamhet varit föremål för behandling i riksdagen vid ell flertal tillfällen under de senaste åren. Vid det senaste tUlfället fram­höll näringsutskollet i sitt belänkande (NU 1973r 54 s. 20) alt i avvak­tan på erfarenhetema av den ökade regionaliseringen bör ingen ändring av finansieringsprinciperna vidtas. Även om kommittén således utgått från oförändrade finansieringsprinciper för SIFU-verksamhelen, före­slås att dessa bör bli föremål för prövning. I kommittén har diskuterats möjligheten att förlänga utredningsarbetet något år och uppskjuta SIFUrs integration med verket motsvarande lid i syfte att ge kommittén rådrum all lösa alla nuvarande och kommande problem där lösningarna kan påverka organisalionsförslaget. Kommittén har funnit detta vara ett opraktiskt tillvägagångssätt som inte leder till åsyftat resultat. Kom­mittén bedömer nämligen att sådana ytterligare utredningar inle skulle komma alt påverka organisalionsförslaget. Kommittén har sett som sin huvuduppgift att utforma en huvudorganisation inom vars ram industri­verket inkl. SIFU successivt kan finna lämpliga lösningar och utveckla SIFU-verksamhelen.

Utöver vad som nyss angetts ovan har kommittén i sitt arbete dess­utom haft som utgångspunkt att söka iaktta en viss försiktighet med or­ganisatoriska förändringar, eftersom kommittén inle haft möjlighet att i

Prop. 1974: 47

12

ell sammanhang lösa samtiiga problem som är eller kan komma att bli förknippade med SIFU-verksamhelen.

Ett annat skäl tUl försiktigheten har varit SIFUrs marknadsberoende. Eftersom SIFUrs verksamhet till drygt 60 % finansieras med egna intäk­ter, skulle genomgripande förändringar kunna medföra omfattande marknadsbortfall. Kommittén har därför begränsat sig till alt lämna förslag beträffande den yttre ramen för organisationen. Del får sedan bli en uppgift för industriverket all successivt vidta eller lägga fram för­slag om de justeringar och rationaliseringar inom den inre organisa­tionen som kan komma all krävas.

3.2 Förändringar i SlFU:s verksamhetsinriktning m. m.

Med utgångspunkt i bl. a. SIFUrs instruktion (1970r 411) har kom­mittén funnit att två sektioner inom den nuvarande tekniska byrån sektionen för vatten- och livsmedelsteknik och sektionen för processtek­nik bör bli föremål för förändringar vad avser inriktning, omfattning och/eller organisationslillhörigliet.

Verksamheten vid sektionen för vatten- och livsmedelsteknik inom det vattentekniska området omfattar förutom laboratorie­verksamhet också viss kursverksamhet.

Inom det vattentekniska området finns f. n. 14 anställda (exkl. kort-lidsförordnad personal), varav 12V inom vallenlaboratoriet och VA för kursverksamhet.

Vallenlaboraloriel utför analyser av dricks- och badvallen på upp­drag av hälsovårdsnämnderna samt analyser av avlopps- och recipient-vatlen på uppdrag av statens naturvårdsverk och kommunerna i Stor­stockholmsområdet. I anslutnuig till laboratoriets verksamhet bedrivs kursverksamhet för personal vid kommunala vatlenrenings- och av-loppsvatlenreningsverk.

Naturvårdsverket och kommunala uppdragsgivare svarar för vardera ca 35 % av laboratoriets utförda analyser per år, medan resten hänför sig till enskilda uppdragsgivare förelag, privatpersoner ra. fl.

Med hänsyn till att laboratoriets verksamhet till övervägande del är inriktad på statliga och kommunala uppdragsgivare, vUka inte ingår bland SIFUrs prioriterade målgrupper, och all vallenundersökningar idag bedrivs vid ett stort antal laboratorier med skiftande organisato­risk och verksamhelsmässig bakgrund, föreslår kommittén all SIFUrs vallenlaboratorium den 1 juli 1974 sammanförs med AB Svensk labo­ratorietjänst (Svelab) i samband med all en riksprovplats för vatten utses. Beträffande kursverksamheten inom del valtenlekniska området är sek­tionen för vatten- och livsmedelsteknik inriktad på både laboralorie-och kursverksamhet.

Inom del livsmedelstekniska området finns f. n. 9 an-

Prop. 1974: 47

13

ställda (exkl. korttidsförordnad personal), varav 6V2 inom livsmedelsla-boraloriel och 2V för kursverksamhet ra. m.

Vid livsmedelslaboraloriel utförs provningar och analyser av livs­medel, charkuterivaror m. m. Laboratoriets verksamhet är till stor del inriktad på mindre och medelstora förelag, dvs. de prioriterade målgmp-perna enligt SIFUrs instruktion. Vid laboratoriet finns bl. a. en särskild teknisk konsulent med inriktning på frågor rörande produktions- och processteknik m. m. inom livsmedelsindustrin.

Kommittén föreslår även för livsmedelslaboraloriets del en överföring till Svelab den 1 juli 1974. Motivet härför är all utvecklingen av verk­samheten i form av erhållna analysuppdrag under senare år varit svag, vilkel i sin lur inneburit en försämring av rörelseresultatet för verksam­heten. Enligt kommitténs uppfattning skulle en fortsatt drift av labora­toriet i SIFUrs regi komraa att kräva betydande investeringar utrast­ning, marknadsslöd osv. vUka kan le sig tveksamma med tanke på att del redan finns elt antal väl etablerade laboratorier på marknaden, bl. a. Svelab.

Med hänsyn till inriktningen av de uppgifter som utförs av den sär­skilde tekniske konsulenten bör denne enligl kommittén t. v. kvarstå inom SIFUrs organisation.

Beträffande SIFUrs kursverksamhet inom livsmedelssektorn konstate­ras att den i stor utsttäckning omfattar fortbildning av skolmållidsperso-nal. Viss kursverksamhet riktad mot muidre och medelstora förelag inom slorköksseklorn har emellertid påbörjats. Enligl komraitténs upp­fattning bör den kommunall inriktade kursverksamheten, för vilken en viss mättnadsgrad kan förväntas på sikt, under en övergångslid succes­sivt minskas samtidigt som en uppbyggnad sker av den mol mindre och medelstora företag inriktade verksamheten. Kommittén utgår ifrån alt denna förändring genomförs på initiativ från industriverkets ledning.

Sektionen för processteknik utför bl. a. fordonstekniska provningar på uppdrag av statens Irafiksäkerhelsverk saml be­driver besiktnings- och kontrollverksamhet inom det värme- och för­bränningstekniska området med hithörande kursverksamhet. Enligl stats­makternas ställningstagande (prop. 1972r 54, NU 1972r 38, rskr 1972r 199) bör SIFUrs uppdragsprovning av officiell natur överföras tiU SP. Enligt kommitténs uppfattning bör en överföring av fordonsprovningen till SP inle ske, eftersom det är osannolikt all SP kommer all bli riks­provplats för fordon. Kommittén föreslår all ansvaret för denna prov­ning t. v. ligger kvar vid SIFU och alt SIFU och SP gemensamt och på eget initiativ snarast prövar lämphga förslag till lösningar beträffande det framlida huvudmannaskapet för verksamheten.

Vad gäller officiell förbrännings- och värmetek-nisk provning konstaterar kommittén alt SIFU och SP bedriver en konkurrerande verksamhet. Mot bakgmnd av della och av all efter-

Prop. 1974: 47

14

frågeutvecklingen varit vikande under de senaste åren föreslår kommit­tén en samordning av verksamheten i form av en överföring av SIFUrs nuvarande officiella provningsverksamhet inom det värme- och förbrän­ningstekniska området till SP. SP övertar samtidigt den personal tre personer som berörs. En överenskommelse bör vidare träffas mellan SIFU och SP enligt vilken SIFU under en övergångsperiod förbinder sig att köpa vissa tjänster från SP för utnyttjande i kursverksamheten inom värme- och förbränningsteknik. Om SP så önskar bör SIFU upplåta lokaler och viss utrastning fram till tidpunkten för verksamhetens om­lokalisering till Borås.

3.3 SIFUrs framtida organisation

Enligl kommitténs uppfattning bör den organisatoriska utformningen av den framtida SIFU-verksamhelen tillgodose kravet på alt en effektiv samordning åstadkoms inom industriverkels ram av olika statliga före-lagsserviceinsalser, av vUka SIFU-ljänslerna utgör en del. Delta krav på samordning bör avse såväl den centrala övergripande planeringen och styrningen som den direkta verksamheten ute hos företagen.

Kommittén anser vidare att det är väsentligt att en klar gräns ska­pas mellan de olika funktionerna inom den framlida organisationen. Della gäller specieUt gränsdragningen mellan den övergripande styr­ningen och den operativa verksamheten. Med hänsyn lUl SIFU-verk-samhetens karaktär och inriktning fordras vidare en betydande flexi­bilitet i organisationen för att möjliggöra en smidig anpassning till för­ändringar i bl. a. teknik, informations- och fortbUdningsmeloder.

Kommitténs förslag innebär alt övergripande styrnings-, samord­nings- och planeringsfrågor för SIFU-verksamhelen handläggs inom industriverkets nuvarande induslribyrå, som därvid fömtsatts bli om-bildad tUl en avdelning. Från nuvarande SIFU föreslås sex personer bli överförda till den föreslagna industriavdelningen.

Vidare föreslår kommittén att det sekretariat vid SIFU, som admi­nistrerar branschulbildningsprogrammen, inkl. de särskilda konsulenterna för gjuteri- och träbearbetande industrierna, överförs till och samordnas med övrigt branschslöd omslällningsstödet inom industriverkets nuvarande induslribyrå. Sekretariatet omfattar sex personer. Della bör gälla även den för branschutbildningsprogrammen särskilt inrättade råd­givande nämnden. Motiven härför är bl. a. att branschprogrammen är en verksamhet under uppbyggnad, vilket gör en nära anknytning till industriverket angelägen för att utvecklingen skall kunna följas och ef­fekterna av programmen bättre utvärderas. Vidare utgör utbUdningen, som SIFU f. n. svarar för, endast en del av branschprogrammen, vilket kräver en stark samordning med övrig verksamhet inom programmens ram. Dessutom framhåller kommittén att industriverket har del totalt samordnande ansvaret för branschprogrammen. Kommittén understry-

Prop. 1974: 47

15

ker samtidigt att även om branschsekretariatet organisatoriskt inordnas centralt i industriverket bör en strävan vara att de operativa SIFU-ljänslerna kommer att utnyttjas i största möjliga utsträckning från verkets sida inom ramen för branschprogrammen.

Kommittén föreslår också att vissa administrativa funktioner av ef­fektivitetsskäl överförs från SIFU till industriverkets administrativa byrå. Dessa funktioner innefattar bl. a. budgetarbete, kameral verksam­het, övergripande ekonomiska analyser och utvärdering av verksamhe­ten, löneutbetalningar samt personaladministrativa frågor. Förslaget innebär all sju personer överförs från nuvarande SIFU till industri­verkels administrativa byrå.

Den operativa verksamheten, dvs. planering, produktion och genom­förande m. m. av SIFU-tjänsterna föreslås bli sammanhållen i en särskild enhet inom industriverket och lokaliserad till Borås. Denna enhet skall också bl. a. biträda industriverket centralt med utredningar, remisser o. d. samt med utveckling, utarbetande och genomförande av bransch­program och utbildning av företagareföreningamas personal. Enheten i Borås kommer enligt förslaget att omfatta drygt 100 personer.

Organisatoriskt föreslås enheten i Borås få följande uppbyggnad. Under den verkställande lednmgen, beslående av chef och biträdande chef, lyder två stabsorgan för resp. planerings- och marknadsfunklio-nerna. Direkt under enhetens verkställande ledning lyder också de ope­rativa organen. Dessa består av dels sex facksektioner, nämligen sektio­nerna för företagsekonomi, för verkstadsteknik och produktionsekonomi, för byggnads- och WS-teknik, för elteknik, för processteknik och för kemisk teknik, dels fem filialer i Göteborg, Luleå, Malmö och Växjö samt efter omlokaliseringen tUl Borås i Stockholm. Under verk­ställande ledningen lyder vidare ett serviceorgan, i vars uppgifter ingår administration och ekonomi, kursadministration saml informations- och dokumenlationstjänsl. Som sammanfattande benämning på enheten i Borås och filialerna anser kommittén att SIFU-begreppet bör bibehållas. Delta står då för statens industriverks enhet för företagsutveckling.

SIFU-enhetens organisation framgår av en tablå, vilken torde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 2.

Antalet tjänster vid resp. filial föreslås bli följander Göteborg (4), Luleå (11), Malmö (5), Växjö (3) samt Siockholm (48). Behovet av ytterligare fUialer utöver de föreslagna anser kommittén bör bli föremål för fortlöpande prövning från industriverkels sida. Speciellt bör behovet av en filial i Sundsvall/Härnösandsområdet prövas.

Enligt kommitténs uppfattning bör en strävan vara all i största möj­liga utsträckning samlokalisera filialema och företagareföreningarna.

Filialerna bör ha lUl uppgift alt tillsammans med företagareförening­arna medverka vid kartläggning av utbUdningsbehov hos företagen inom filialens verksamhetsområde och överföra denna information tUl SIFU-enhetens facksektioner.

Prop. 1974: 47

16

Vidare bör filialerna på grundval av inom SIFU-enheten upprättade planer marknadsföra SIFU-enhetens tjänster och rekrytera kursdelta­gare genom olika säljfrämjande aktiviteter. Mot bakgrund av förela-gareföreningamas allmänna kontaktskapande uppgifter bör filialerna bedriva sina säljfrämjande aktiviteter i mycket nära samverkan med föreningarna.

Filialerna bör lämna kursadminislraliv service till SIFU-enheten genom t. ex. anskaffning av kurslokaler saml kontroll och iordningssläl-lande av utrustning och kursmaterial. Ett organiserat samarbete med i synnerhet ortens skolmyndigheter men även andra lokala utbildnings­organ bör eftersträvas.

Filialerna bör emellertid inle enbart ha tiU uppgift alt främja SIFU-enhetens öppna kursverksamhet utan också att initiera och främja tiU­komsten av företagsnära och företagsanpassade kurser för mindre och medelstora företag. Eftersom företagareföreningarna i princip inte skall producera och genomföra utbUdning är det viktigt all de utbildnings­behov som framkommer genom föreningarnas utbUdningskonsulentfunk­tion tas om hand av filialerna och SIFU-enheten. Filialerna bör således, enligt kommitténs förslag, initiera och där så är lämpligt svara för led­ningen av projektsamarbetet för alt få till stånd företagsanpassade kur­ser. I elt sådant samarbete kan fömtom filialen, företagareföreningarna inom filialens verksamhetsområde och SIFU-enhetens fackseklioner även de kommunala skolmyndigheterna m. fl. ingå. I varierande utsträck­ning bör filialerna medverka även i själva genomförandet av SIFU-enhe­tens regionala kursverksamhet och branschprogrammen.

Beträffande SIFUrs nuvarande regionala programråd f. n. åtta till antalet föreslår kommittén att dessa t. v. finns kvar. Uppdrag bör emellertid ges åt industriverket att undersöka det mer långsiktiga behovet av programråden. Därvid bör prövas förutsättningar och former för alt vidga rådens mål och inriktning till att inle enbart avse kontakt­förmedling mellan SIFU-verksamhelen och resp. region ulan också till att omfatta industriverkets kontaktbehov i stort.

Frågan om behovet av en eller flera till SIFU-enheten knutna kurs­gårdar har inom organisationskommittén behandlats i anslutning tUl frågan om den regionala organisationen. F. n. driver SIFU en kursgård i Älvsbyn med kurslokaler och förläggningsraöjligheler.

Vid bedömning av behovet av ytterligare kursgårdar framhåller kom­mittén rent principiellt att möjligheterna all hyra lokaler och i anslut­ning därtill ordna förläggning i första hand bör prövas. I de fall drift av egen kursgård bedöms som fördelaktigare bör krav på full kostnads­täckning ställas. Beträffande kursgården i Älvsbyn bör enligl komraitténs uppfattning lämpliga åtgärder vidtas från industriverkets sida i syfte all uppnå en tillfredsställande kostnadstäckning. I arinat fall bör gården avvecklas.

Prop. 1974: 47

17

3.4 Samarbetet mellan företagareföreningarna och SIFU-verksamheten

Enligl kommitténs uppfattning är del angeläget alt en klar gränsdrag­ning åstadkoms mellan SIFU-verksamheten och företagareföreningama. Grundläggande riktlinjer härför har utarbetats av SIFU och företagare­föreningarna gemensamt och lagts fram i utredningen "Samverkan SIFU företagareföreningarna" (SIFUrs ulrednuigsserie 1971r 2). I denna utredning föreslogs bl. a. uppbyggnaden av SIFUrs nuvarande utbUd­ningskonsulentfunktion.

Kommittén föreslår mot denna bakgrund alt en utbUdningskonsulent­funktion bör byggas upp vid varje företagareförening i form av från industriverket utlagda statsfinansierade program. SIFUrs nuvarande sex UtbUdningskonsulenter bör därvid överföras tUl företagareföreningarna. Programmen bör ha följande huvudsakliga innehåll.

Inom ramen för den allmänna kontakt- och informationsförmedlande verksamheten med inriktning på de mindre och medelstora företagen bör företagareföreningarna informera och upplysa företagen om behovet och nödvändigheten av fortbUdningsinsalser.

I ulbildningskonsulenlfunklionen ingår vidare all i samarbete med SIFU-enheten och dess filialer inventera och analysera utbUdningsbeho-ven hos förelagen. Med sina nära och dagliga kontakter med olika typer av frågor bör föreningarna ha goda föratsättningar att till SIFU-enhe­ten och andra utbildningsorgan snabbt förmedla adekvat information.

I utbUdningsfunklionen bör ingå även alt i mån av kapacitet biträda SIFU-enheten och dess filialer vid genomförande av regionall eller lo­kalt planerade kurser.

Företagareföreningarna bör vidare kunna ges i uppgift att utarbeta förslag till utbUdningsplaner för företagsledare och andra nyckelpersoner inom ett visst förelag eller grupper av företag.

Kommittén understryker emellertid att föreningarna inte bör få ka­raktären av utbildningsorgan. Föreningarna bör således i princip inte bedriva egen kursverksamhet.

3.5 Ansvarsfördelning m. m.

Komraitténs organisationsförslag innebär i stort all nuvarande SIFU-verksamheten helt inordnas i industriverket och att industriverkets sty­relse övertar det ansvar som f. n. åvilar SIFUrs slyrelse.

Beträffande SIFU-enhetens organisatoriska ställning inom industri­verket har kommittén övervägt två alternativa lösningar.

Det ena alternativet innebär alt SIFU-enheten knyts till den före­slagna industriavdelningen, som i övrigt handlägger frågor rörande fö­retagsservice, finansiellt stöd saml strukturstöd inom branschprogram­mens ram. Ansvaret för den övergripande styrningen m. m. av SIFU-

2    Riksdagen 1974.1 saml. Nr 47

Prop. 1974: 47

18

enhetens verksamhet åvilar primärt således industriavdelningens chef för de ärenden som inte kräver verksledningens beslut. Chefen för SIFU-enheten ansvarar självständigt för den operativa verksamheten inom de ramar som anges av instruktion, arbetsordning, föreskrifter, verksamhetsplan och budget.

Del andra alternativet innebär all SIFU-enheten sorterar direkt under verksledningen. Industriavdelningen får enligl della alternativ närmast karaktären av elt beredningsorgan till verksledningen för SIFU-frågorna.

Kommittén anser alt del sistnämnda organisationsalternalivel är att föredra även om del kan ha vissa administrativa nackdelar. Del förelig­ger visserligen enligt kommitténs uppfattning inle någon skUlnad mellan de två alternativen vad avser SIFU-enhetens ansvar och uppgifter. Den operativa verksamhet som SIFU-enheten komraer att bedriva skiljer sig emellertid i hög grad från de ärenden som nu handläggs inom industri­verket och dess induslribyrå. Detta motiverar enligl kommitténs uppfatt­ning att SIFU-enheten ges en fristående ställning. Alt ställa denna en-hel direkt under verksledningen motiveras också av all den blir en för­hållandevis stor enhet i verkets organisation. För denna organisatoriska lösning talar också del förhållandel att SIFUrs kommande omlokalise­ring liU Borås och övriga omställningar kräver betydande uppmärk­samhet från verksledningens sida.

Kommittén har vidare behandlat ansvars- och arbetsfördelningen i olika frågor mellan de övriga enheterna i den föreslagna organisationen. Kommittén framhåller att förslaget endast utgör en ram för rollfördel­ningen inom den framtida SIFU-organisationen, vars detaljer måste bli föremål för justering på grundval av såväl en fördjupad planering av verksamheten som vunna erfarenheter.

3.6 Anslagsfrågor och medelstiUdelning

Kommittén framhåller att den nuvarande anslags- och redovisnings-konstruktionen för SIFU, vilken infördes budgetåret 1972/73, visat sig vara en ändamålsenhg lösning, som tillgodoser kravel på både flexibUi­tet i verksamheten och överblick och insyn. Mot bakgrund av att orga­nisationskommittén i sitt arbete utgått från alt SIFUrs nuvarande verk­samhetsinriktning i stort bör vara oförändrad och att kommittén före­slagit all SIFU-enheten skall ges ett självständigt ansvar inom ramen för den av industriverket utövade centrala styrningen bedömer kommit­tén all den nuvarande anslagskonstruktionen för SIFU väl svarar mot kraven även i den nya organisationen. Kommittén föreslår därför alt denna konstmktion bibehålls vid integrationen med de erforderliga änd­rade benämningarna på anslagen. Kostnaderna för den personal m. m., som enligl kommitténs förslag skall överföras till del nuvarande industri-

Prop. 1974: 47

19

verket bör emellertid redovisas under verkels anslag till förvaltnings­kostnader.

Kommitténs förslag rörande SIFU-verksamheten påverkar den statliga medelstilldelningen lUl verksamheten på i huvudsak två sätt.

Del ena, som är ett resultat av den ökade regionaliseringen och decen­traliseringen av SIFU-verksamheten, innebär en ökning totalt sett av medelstilldelningen tUl verksamheten. Del andra, som är hänförligt till att vissa funktioner förs över till annan huvudman eller samordnas inom industriverkets ram, innebär en omfördelning eller minskning av det nu­varande bidraget till verksamheten vid SIFU.

För all läcka kostnaderna för den ökade regionaliseringen av SIFU-. verksamheten anser kommittén att statligt bidrag bör anvisas. Kom­mittén föreslår att 1,8 milj. kr. bör utgå för utbyggnaden av utbild-ningskonsulenlfunklionen vid företagareföreningarna, 360 000 kr. för täckande av vissa kostnadsökningar för filialorganisationen och 300 000 kr. för de ökade kostnader som på kort sikt torde uppkomma till följd av den ökade företagsanpassningen i kursverksamheten.

Kommittén framhåller samtidigt att den ökade regionaliseringen på sikt bör skapa möjligheter till intäktsökningar för SIFU-verksamheten på grund av ökad efterfrågan på utbildning hos företagen. Kommittén har dock inte haft underlag för att nu kunna bedöma sådana framtida inläktsökningar.

Kommitténs förslag innebär vidare alt vissa omfördelningar och minskningar av SIFUrs nuvarande anslag bör ske till följd av att vissa funktioner förs över till ny huvudman.

Sammanfattningsvis föreslår således kommittén all det statliga bi­draget till SIFU-verksamheten nästa budgetår totalt ökas med 2 360 000 kr., dvs. från 8,9 mUj. kr. till 11 260 000 kr. tiU följd av den ökade regio­naliseringen och efter hänsyn lagen till överföring av vissa aktiviteter till andra organ. Kommittén har härvid inte tagit hänsyn till de andra motiv för anslagsökningar till denna SIFU-verksamhet som kan föreligga.

Slutiigen anser kommittén all den balanserade förlusten inom SIFUrs rörelse som beräknas kvarstå vid bokslutet per den 1 juli 1974 bör läckas av statsmedel.

3.7 Genomförande

Genomförandel av den nya organisationen föreslås ske i flera etapper. Den första etappen, som bör vara genomförd den 1 juli 1974, omfattar i princip genomförandet av samtliga föreslagna förändringar, bortsett från dem som sammanhänger med omlokaliseringen av viss del av verksamheten till Borås.

Prop. 1974: 47

20

3.8 Fortsatt utredningsarbete

Kommittén har funnit vissa frågor som i varierande omfattning på­verkar SIFUrs framlida verksamhetsbetingelser, främst principerna i stort för SIFUrs finansiering, relationerna mellan SIFU och det all­männa utbildningsväsendet och andra ulbildningsorgan saml informa­tionsproblematiken rörande de mindre företagen. Med hänsyn till att kommittén haft begränsad lid till sitt förfogande och all dessa frågor be­dömts inle direkt påverka den framlida organisationens huvudstruktur har kommittén inte behandlat dessa frågor närmare ulan i stället före­slagit att de blir föremål för fortsall prövning i annan ordning.

Beträffande principerna för finansiering av SIFU-verksamhelen pekar kommittén på de finansieringsproblem som finns för institut av SIFUrs typ, där del företagsekonomiska intresset sett ur institutets egen syn­vinkel kravet att finansiera viss del av verksamheten med egna in­täkter i viss utsträckning kan sägas stå mot andra intressen, bl. a. kravel på alt nå vissa speciella målgmpper. För SIFU, som har de mindre och medelstora industri- och hanlverksföretagen som priorite­rade målgrupper, har delta i många fall inneburit besvärliga avvägnings­problem eftersom utvecklingen visat all just dessa företag av olika skäl är svåra alt nå med externa tjänster. Kommittén föreslår, att uppdrag ges åt industriverket alt i samråd med berörda intressenter pröva frågan om finansieringsprinciperna för SIFU-verksamheten och snarast möj­ligt lämna förslag till lämpliga åtgärder.

Beträffande SIFUrs uppgifter inom utbildningsområdet är det kom­mitténs uppfattning alt SIFU-verksamhelen i viss ulslräckning kan upp­fattas som ett komplement till den breda och traditionellt inriktade vuxenutbildningen. Medan vuxenutbildningen i samhällets regi huvud­sakligen är inriktad på att söka höja den grundläggande kunskapsnivån i landet som givetvis också kommer förelagen till del , syftar SIFU-verksamhelen främst till all tillgodose specialiserade behov av fortbildningsinsatser inom företagen. Kommittén konstaterar dock att någon klar gränsdragning mellan den tekniskt och ekonomiskt inriktade kommunala vuxenutbildningen och SIFU-verksamhelen f. n. inle före­ligger. Kommittén anser mot denna bakgrund all det är angelägel att SIFU-verksamhetens relationer till del allmänna utbildningsväsendet preciseras. I sammanhanget pekar kommittén även på att ett av 1968 års ulbildningsutredning framlagt förslag om en försöksverksamhet med yrkesleknisk högskoleutbildning kan komma all påverka SIFU-verksamhelen.

Kommittén har uppdragit ål SIFU alt i samråd med skolöverstyrelsen göra en jämförande genomgång av de båda verkens kursutbud. På grundval av denna genomgång bör undersökas, vilka förutsättningar för samarbete som föreligger, och förslag framläggas hur samarbetet bör ut-

Prop. 1974: 47

21

formas. Därvid bör enligl kommittén eftersträvas all ell samrådsfprfa-rande etableras mellan SIFU och skolöverstyrelsen i samband med bl. a. upptagande av nya kurser och vid planering och genomförande av be­hovsanalyser. Vidare bör undersökas i vilken omfattning sådana SIFU-kurser som fåll en viss fasthet i fråga om syfte, innehåll och efter­frågan kan genomföras inom den kommunala vuxenutbildningens ram. Det bör vidare undersökas i vilken utsträckning industriverkel/SIFU kan medverka i den tekniskt och ekonomiskt inriktade kommunala vuxenutbildningen genom att t. ex. tillhandahålla kursledare, lämna förslag till nya kurser och della vid utarbetande av kursmaterial. En sådan inriktning av SIFU-verksamheten anser korarailtén slå i överens­stämmelse med vad chefen för industridepartementet anförde i prop. 1970r 1 (bil. 15 s. 36), all en begränsning av institutets egna relativt breda och traditionella fortbildningsverksamhet successivt bör ske.

Kommittén föreslår vidare att det utvecklingsarbete inom informa­tions- och dokuraentalionsområdel som f. n. bedrivs vid SIFU inten­sifieras inom industriverkets ram och alt förslag till lämpliga åtgärder läggs fram så snart som möjligt. Del torde därvid enligt kommitténs uppfattning vara väsentligt alt söka åstadkomma elt system som innebär alt informations- och dokumentationstjänsten funktionellt integreras i de olika facksektionema. Kommittén vill dessutom understryka kravel på att informationstjänsten i första hand inriktas på att tillgodose företa­gens behov av information om enkla och vardagliga frågor.

3.9 Reservation av ledamoten Resare

I en utförlig reservation anför ledamoten Resare principiella betänk­ligheter bl. a. mol kommitténs enligl hans mening snäva tolkning av sina direktiv. Tolkningen har enligt reservanten medfört alt väsentliga frågor beträffande SIFU-verksamheten lämnats olösta.

Vidare anför reservanten, all den organisatoriska modell som kom­mittén förelagit kan uppfattas som en nedklassning och byråkratisering av de teknologiska servicefunktioner SIFU idag svarar för. Reservanten hävdar att en självständigare ställning för SIFU vad gäller lednings­funktioner i form av t. ex. en ombildning av SIFUrs styrelse lUl ell inom industriverket rådgivande organ, hade varit en bättre lösning inom ramen för förslaget. I detta sammanhang beklagar reservanten att frågan om överförande av SIFU-verksamheten tUl en stiftelse mellan staten och näringslivet av branschforskningsinstitutens modell inte varit föremål för prövning av kommittén.

Reservanten är också kritisk mot att branschsekretariatet och kon­sulentverksamhelen på det Irälekniska området och gjuteritekniska om­rådet överförs till industribyrån i statens industriverk. Detta speciellt med hänsyn till den konfliktrisk som reservanten menar skulle uppslå

Prop. 1974: 47

22

mellan SIFU-verksamhelen och den i särskild ordning finansierade verk­samheten inom vissa branschområden och med hänsyn till det orimliga i alt skilja mellan utbUdningsverksamheten och rådgivningsverksamhe­ten.

Vidare ställer sig reservanten tveksam inför förslaget om ett över­förande av ulbildningskonsulenlfunklionen från SIFU-verksamhelen till företagareföreningarna, bl. a. med hänvisning till att detta skulle inne­bära en byråkratisering av förbindelsen mellan informationsgivare och informationstagare.

Vad beträffar namnfrågan förordar reservanten all beteckningen sta­tens teknologiska institut bör övervägas.

Sammanfattningsvis anser reservanten "att en detaljreglering för en omställning av den nuvarande SIFU-verksamhelen vid en saraordning med statens industriverk bör anslå i avvaktan på en mera grundlig prövning av fömtsättningarna för denna form av förelagsservice".

4    Remissyttranden över organisationskommitténs betänkande

4.1 Organisationskommitténs förslag i stort

Av det 15-tal remissinstanser som yttrat sig om organisationskommit­téns förslag i stort ställer sig flertalet positiva, bl. a. statskontoret, AMS, statens industriverk, länsstyrelserna i Östergötlands, Kronobergs, Kal­mar, Skaraborgs och Norrbottens län. Företagareföreningarnas förbund, LO och TCO. Enligt industriverkels uppfattning bör organisationskom­mitténs förslag ses som ett förverkligande av del önskemål om ett cent­ralt organ för stöd åt den mindre företagsamheten som 1968 framfördes av SHI-ulredningen i betänkandet (Ds Fi 1968r 9) Aktiv företagsutveck­ling. Della önskemål kunde vid 1970 års omorganisation av SIFU endast delvis realiseras i avvaktan på alt bl. a. kommerskollegieutredningen slutfört sill arbete.

Industriförbundet/Industriföreningen/SHIO framför i sill gemensam­ma remissvar vissa principiella synpunkter på organisationskommitténs förslag. Enligt organisationernas mening finns anledning alt överväga en konstraktion, som innebär alt enheten i Borås ges en mera självstän­dig ställning än vad kommittén föreslagit samtidigt som näringslivels organisationer bereds erforderliga möjligheter all medverka i verksam­hetens utveckling. Vidare framstår enligl organisationerna de praktiska möjlighetema att inom en nära framtid skapa ett system för teknologisk fortbUdning, som omfattar såväl stora som små företag, som så intres­santa att frågan om SIFUrs integration med industriverket helsl bör bli föremål för ny beredning. Om en sådan förskjutning av det slutiiga ställ­ningstagandet av olika skäl inle är möjlig anser organisationerna all

Prop. 1974: 47

23

integrationen bör genomföras i sådana former att olika utvecklings­alternativ slår öppna under den närmast överskådliga framtiden.

SAF förordar all samordningen mellan SIFU och industriverket uppskjuts i syfte all medge en ny beredning av frågan. Härvid bör möj­lighetema utredas att ge SIFU-verksamheten en friare ställning i nära samverkan med näringslivet och övriga organisationer, som är engage­rade i fortbildningen.

SIFU anför slutligen att väsentliga effekter inle kan nås genom orga­nisatoriska åtgärder i ena eller andra former ulan först genom en be­tydligt större satsning av resurser på SIFU-verksamhelen. SIFU framför kritiska synpunkter på förslagel om bl. a. en avveckling av SIFUrs själv­ständighet och egen slyrelsefunklion. Mol SIFUrs yttrande har vice ordföranden i styrelsen Erik Lehman reserverat sig.

4.2 Integrationen mellan industriverket och SIFU m. m.

Medan bl. a. statskontoret, statens industriverk, länsstyrelserna i Kro­nobergs, Kalmar, Skaraborgs och Norrbottens län och TCO tillstyrker kommitténs förslag beträffande integrationen mellan SIFU och industri­verket, anser vissa andra remissinstanser, bl. a. RRV, Företagareför­eningarnas förbund, Industriförbundet/Industriföreningen/SHIO, SAF, IFL och SIFU all den av kommittén föreslagna uppdelningen av besluls-och ansvarsområden mellan industriverkets ledning och den blivande enheten i Borås är mindre rationeU. Del är enligt dessa remissinstanser angeläget att planering, genomförande och uppföljning av SIFU-verk­samhelen förläggs till en och samma organisationsenhet. I annat fall kan bl. a. förlängda och därmed försvårade kontaktvägar uppstå mellan verksamheten i Borås och näringslivet. Som en konsekvens härav för­ordas således att enheten i Borås ges en mer självständig stäUning än vad kommitténs förslag innebär.

Industriförbundet/Industriföreningen/SHIO framhåller vidare all en teknologisk utbildningsverksamhet för mindre och medelstora företag kräver ett starkt engagemang från näringslivels sida. Näringslivels orga­nisationer, framför allt branschorganisationerna, har goda kunskaper om den tekniska utvecklingen inora resp. bransch och upprätthåller inom en rad olika områden nära kontakter med branschens företag. För en verksamhet av den typ som enheten i Borås föreslås driva torde därför enligt organisationerna elt nära samarbete mellan staten och närings­livet, där företagens organisationer ges såväl inflytande över som ansvar för utveckling och genomförande av olika utbildningsprogram, vara helt nödvändigt. Organisationerna anser också att starka skäl talar för en: ytterligare breddning och fördjupning av SIFU-verksamhetens teknolor giska inriktning. Denna bör i huvudsak kunna åstadkommas genom att enheten i Borås på lämpligl sätt anknyts till institutioner med komplet-

Prop. 1974: 47

24

lerande sakkunskap, exempelvis de tekniska högskolorna, STU och Tek-nologföreningens ingenjörsutbUdning. Hur detta samarbete skall ut­formas, är dock enligt organisationerna all betrakta som en praktisk följdfråga. Olika alternativ föreligger, exempelvis en stiftelse eller elt särskilt råd knutet tUl enheten i Borås.

Även SAF och IFL understryker betydelsen av att den teknologiskt inriktade SIFU-ulbildningen bedrivs i fortlöpande och nära samarbete med näringslivet och dess organisationer.

4.3 Samordning av det branschinriktade stödet

Endast SIFU riktar invändningar mot organisationskommitténs för­slag om en överföring av SIFUrs nuvarande branschsekretariat och de särskilda tekniska konsulenterna till industriverkets industribyrå. Enligt SIFUrs uppfattning är dessa verksamheter så intimt förknippade med övrig SIFU-verksamhet, alt ell särskiljande kan medföra ödesdigra kon­sekvenser för den återstående SIFU-delen genom att konkurrenssituatio­ner uppslår.

4.4 Regionaliseringen av SIFU-verksamheten

Även om samtliga remissinstanser, som uttalat sig i regionaliserings-frågan, ansluter sig till uppfattningen alt del föreligger behov av en ökad regionalisering av SIFU-verksamheten, är bilden något splittrad vad gäller den organisatoriska utformningen av regionaliseringen.

Positiva till förslaget om en utbUdningskonsulentfunktion i varje företagareförening är RRV, statskontoret, AMS, statens industriverk, länsstyrelserna i Östergötlands, Kronobergs, Kalmar, Skaraborgs och Norrbottens län. Företagareföreningarnas förbund och TCO. Industri­verket framhåller att utbildning är en del av begreppet företagsservice och att det därför bör vara lämpligt att även för utbildningsverksamhe­ten samla de informerande, förmedlande, analyserande och uppsökande uppgifterna på länsnivå till företagareföreningarna. Industriverket anser dock all föreningarna inte bör bedriva någon egentlig utbildningsverk­samhet.

Statskontoret ansluter sig till de av kommittén redovisade bedöm­ningarna vad gäller uppläggningen i stort av regional företagsservice med en stark markering av företagareföreningarnas uppgifter. Samti­digt understryker statskontoret att de avsedda förändringarna inle är mer än en etapp i lösningen av samordningsproblemen i fråga om sam­hällsstödd regional företagsservice.

Bland remissinstanserna är endast SIFU negativt mol alt överföra utbildningskonsulenlfunktionen till företagareföreningarna.

Vad gäller kommitténs förslag om en till enheten i Borås knuten

Prop. 1974: 47

25

egen filialorganisation, kan två huvudståndpunkler urskiljas. Den ena, som representeras av bl. a. statskontoret, AMS, statens industriverk, SIFU, länsstyrelserna i Kronobergs, Skaraborgs och Västernorrlands län och TCO, ansluter sig i stort till kommitténs förslag. Statskontoret anser alt en fUialorganisation till enheten i Borås t. v. bör finnas. Det bör enligl statskontoret vara motiverat alt senare mer allmänt pröva behovet av ifrågavarande fUialorganisation. SIFU och TCO förordar all kom­mitténs förslag modifieras någol så att SIFUrs nuvarande regionala organisation bibehålls. Industriverket bedömer det som väsentligt alt för marknadsföringen av SIFU-ljänslerna enheten i Borås kan ha egna replipunkter i landet. Industriverket framhåller vidare att antalet filialer och deras lokalisering bör bli föremål för fortlöpande prövning.

Statens industriverk och länsstyrelsen i Västernorrlands län anser dessutom att en SIFU-filial bör finnas i Härnösand/Sundsvallsområdet. Länsstyrelsen i Skaraborgs län förutsätter all Skövde framdeles prövas som lokaliseringsorl för en ny filial.

Den andra ståndpunkten som representeras av bl. a. RRV, länsstyrel­serna i Östergötlands, Kalmar och Norrbottens län och Företagare­föreningarnas förbund innebär att filialorganisalionen bör föras över till företagareföreningarna. Enligt bl. a. RRVrs bedömning bör SIFUrs uppgift på utbildningsområdet främst bli alt bedöma behovet av ut­bildning och alt utarbeta kursmaterial m. m., medan själva genom­förandet av kurserna så långt det är praktiskt möjhgt överlåts till före­tagareföreningarna eller lokala utbildningsorgan. Föralsätlningarna för en sådan uppläggning av verksamheten bör vara goda genom den ut­formning av organisationen för enheten i Borås som korarailtén före­slagit.

4.5       Principer för finansiering av SIFU-verksamheten

Flera remissinstanser, bl. a. statens industriverk, SIFU, länsstyrelserna i Kronobergs och Norrbottens län, SACO och TCO, ansluter sig till organisationskommitténs förslag om att finansieringsprinciperna för SIFU-verksamheten bör bli föremål för prövning och att förslag tiU lämpliga åtgärder snarast redovisas.

4.6       SIFU-verksamheten i relation till undervisningsväsendet i stort  '

Flera remissinstanser, bl.a. RRV, statens industriverk, SIFU, läns­styrelsen i Östergötlands län, SACO och TCO, delar kommitténs upp­fattning att SIFU-verksamhetens relationer till utbUdningsväsendet i stort behöver preciseras, speciellt vad avser den kommunala vuxenut­bildningen och förslaget om en yrkesteknisk högskoleutbUdning. RRV förutsätter därvid all en successiv begränsning sker av SIFU-verksam-

Prop. 1974: 47

26

helens egna utbildningar i den mån utbildning kan erbjudas på annat håll.

När det gäller speciellt samarbetet mellan SIFU-verksamheten och den kommunala vuxenutbildningen föreslår industriverket alt särskilda medel anslås för utveckling av kurser som är speciellt anpassade för de mindre förelagens behov och avsedda all bedrivas inom den kom­munala vuxenutbildningen. Det torde också enligt industriverket vara en uppgift för utbildningskonsulenlerna vid företagareföreningarna all intressera kommunerna för all ta upp företagsanpassade utbildningar inom vuxenutbUdningen. SÖ föreslår att en särskild arbetsgrupp utses för alt utreda ifrågavarande samarbetsfrägor. Enligt SÖ:s preliminära bedömning kan någol mer än hälften av SIFUrs nuvarande kursutbud anses ligga inom den kommunala vuxenutbildningens arbetsområde. Även statskontoret uttalar sig positivt för ett samarbete mellan SIFU-verksamhelen och den kommunala vuxenutbildningen. Industriförbun-det/lndustriföreningen/SHIO är av motsvarande uppfattning och anför all delar av SIFU kursutbud med fördel bör kunna överföras tUl den kommunala vuxenutbildningen.

4.7 Överföring av provningsaktiviteter till annan huvudman

Endast elt fåtal remissinstanser har behandlat förslagel om en över­föring av vissa provningsaktiviteter vid SIFU till annan huvudman.

Statskontoret och statens industriverk har inga erinringar mot kom­mitténs förslag om ändrat huvudmannaskap.

SIFU ansluter sig till kommitténs förslag vad gäller överföring av vattenlaboratoriet, men däremot inle beträffande överföringen av livs­medelslaboratoriet.

Svelab framhåller all bolaget är intresserat av all överta verksam­heten vid SIFUrs vatten- och livsmedelslaboratorier, men att ett even­tuellt övertagande inte kan allvarligt diskuteras förrän en kartläggning av samhällets laboratorieresurser på vallen- och livsmedelsområdet företagits, en samordning av dessa resurser skett, ett klargörande skett av begreppet officiell vatlenkontroll och av ansvarsförhållandena i fråga om den officiella kontrollen av vatten och livsmedel och därmed omfattningen för en riksprovplats saml slutligen av samhällets villighet att ställa ekonomiska garantier för verksamheten.

Naturvårdsverket har inget alt erinra mot att vattenlaboratoriet över­förs till Svelab. Verket vill dock kraftigt understryka all man härigenom inle erhåller en laboralorieorganisation med erforderliga resurser och kompetens för alt denna skall kunna utses till riksprovplats för vatten.

Statens livsmedelsverk påpekar alt kommittén inle belyst de even­tuella konsekvenser som genomförande av förslagel skulle innebära för andra laboratorier i Stockholmsområdet, i första hand för Stock-

Prop. 1974: 47

27

holms kommuns hälsovårdsnämnds laboratorium. Utan en samlad bild av regionens resursbehov för den offenthga laboraloriekonlroUen på livsmedel och vatten är förslagets lämplighet svår all bedöma. Livs­medelsverket ställer sig i nuläget tveksamt till en nyetablering med av ekonomiska skäl vidgad verksamhet, så länge det inte klart har visats alt etableringen innebär ell behövligt komplement och inle en oönskad konkurrens till förefintlig och fungerande offentlig laboraloriekonlroll. Förutsättningarna borde således enligt livsmedelsverket prövas för en samordning och samverkan mellan de tre laboratorieenhelerna, hälso­vårdsnämnden i Siockholm, Svelab och SIFU-laboratoriel.

SP slutligen delar kommitténs uppfattning att den fordonsprovning som f. n. bedrivs av SIFU t. v. bör ligga kvar där och all frågan bör kunna lösas i samband med att en riksprovplats för fordon utses. För­slag om detta beräknar SP kunna bh framlagt under år 1974. SP är vidare beredd att överta ansvaret för SIFUrs nuvarande provnkigsverk-samhet inom det värme- och förbränningstekniska området på det sätt som kommittén föreslår. En förutsällning är emellertid all kostnaderna för den personal som överförs från SIFU och som inle kan utnyttjas i SPrs provningsverksamhet kan täckas utanför SPrs ordinarie budget.

5    Statskontorets utredning angående industriverkets lokalisering

Statens industriverk inrättades den 1 juli 1973. I prop. (1973r 41), berördes inte frågan om verkets lokalisering utan del förutsalles alt verket skulle vara förlagt till Stockholm. Med anledning av motioner om industriverkels lokalisering framhöll näringsutskollet (NU 1973 r 54 s. 26) all del inle borde tas för givet all del nya verket skall ligga i Stockholm. Riksdagen hemställde om skyndsam utredning beträffande lokaliseringen av statens industriverk (rskr 1973r 225). Kungl. Majrt gav den 19 oktober 1973 statskontoret i uppdrag att utreda frågan om industriverkets lokalisering genom att klarlägga föralsätlningarna för och effekterna av olika lokaliseringsalternativ. Utredningen över­lämnades till chefen för industridepartementet i januari 1974.

Statskontoret har med utgångspunkt främst i industriverkets kontakt­behov dels prövat frågan ora lokalisering inom eller utom Stockholms­området, dels undersökt möjligheterna för en partiell omlokalisering. Statskontoret förordar att nuvarande industriverket i sin helhet lokali­seras till Stockholmsområdet. Därvid finns del enligl statskontoret skäl alt överväga lokalisering av industriverket utanför den centrala de­len av Stockholmsområdet. Verkets möjligheter all upprätthålla kontak­terna med andra centrala organ förutsätts därvid i stort sett kunna bibehållas samtidigt som vissa regionalpohtiska fördelar kan vinnas i områden med underförsörjning på arbetstillfällen.

Prop. 1974: 47

28

5.1 Utgångspunkter för statskontorets utredning

Till utgångspunkt för sitt arbete har statskontoret haft de riktlinjer som industridepartementet angivit i en särskild tUl Kungl. Majrts skri­velse fogad promemoria. Enligt denna promemoria borde utredning­en ske utifrån de principer som varit vägledande för de beslut riksdagen har fattat ora omlokalisering av statliga myndigheter från Siockholm, bl. a. att verksamheter med omfattande kontakter med stalsdeparle-menten och riksdagen eller med andra institutioner i Stockholmsom­rådet bör vara lokaliserade där. Vidare har vid tidigare omlokaliserings-beslut hänsyn tagUs liU kostnaderna för omlokaliseringen saml tiU resp. verksamhets kontaktmönster. Det påpekades vidare all riksdagen funnit det naturligt all lokaliseringen av nytillkommande statiig verksamhet från fall till fall prövas mot bakgrund av statsmakternas övergripande regionalpolitiska målsättningar. Om så bedömdes lämpligl borde så­ledes ytterligare tillväxt av centrala myndigheler kunna förläggas utan­för Stockholmsområdet.

Statskontoret har bland övriga utgångspunkter för utredningen hän­visat till att föredragande departementschefen i prop. 1971 r 29 (s. 113 och 120) anförde all omlokalisering skulle kunna ske under förutsätt­ning att omlokaliserad verksamhet kommer alt kunna bedrivas effektivt efter utflyttningen. Beträffande alternativet alt omlokalisera delar av en myndighet lar statskontoret fasta på departementschefens uttalande alt detta inte kan förordas vare sig i första hand eller sora enda alter­nativ (prop. 1971 r 29 s. 122).

Mot bakgmnd av att industriverket övertagit en stor del av kom­merskollegiels (KK) uppgifter ca två tredjedelar av industriverkets personal 1973/74 har överförts från KK går statskontoret in på den bedömning som delegationen för lokalisering av statlig verksamhet (omlokaliseringsdelegalionen) gjorde i sitt andra belänkande (SOU 1972r 55) beträffande lokaliseringen av del av kommerskollegieutred­ningen i dess betänkande (SOU 1971r 69) föreslagna nya KK. Enligt delegationens bedömning skulle del nya KK få så omfattande kontak­ter med statsdepartementen och andra huvudsladsorgan att det, i likhet med vad som gällde för dåvarande KK, borde förläggas till Storstock-holmsområdel.

Statskontoret har sluthgen betraktat de förslag (Ds I 1973 r 4) som redovisats av organisationskommittén för statens industriverk och SIFU beträffande inordnande av SIFU i industriverket saml omlokalisering av en enhet vid nuvarande SIFU till Borås.

Prop. 1974: 47

29

5.2      Utredningsarbetets uppläggning

Tyngdpunkten i utredningen har lagts på industriverkets nuvarande och planerade kontaktmönster, dvs. de samband och beroenden som råder mellan olika enheter och aktiviteter inom verket och gentemot omvärlden. Den omständigheten att verket befinner sig under uppbygg­nad och betydelsefulla aktiviteter ännu inle påbörjats vid lidpunkten för utredningen har gjort det nödvändigt alt av statsmakternas uttryck­ta intentioner i samband med industriverkels inrättande utläsa vilket kontaktmönster verket kan antas få. Statskontoret tar fasta på att ell av syftena med den nya induslriverksorganisationen angavs vara all uppnå en renodling av verksfunktionerna på det näringspolitiska om­rådet och all verket förutsattes etablera elt nära samarbete med andra verk med näringspolitiska uppgifter, i första hand KK, AMS och STU. Lika betydelsefullt ansågs det vara alt verket skulle få omfattande och nära kontakter med de organisationer som företräder arbetsmark­nadens parter och med de industriella branschorganisationema. Stats­kontoret betonar i detta sammanhang all dessa kontakter ofta är av ömsesidig karaktär vUket innebär att även den andra samarbetspartnern lar initiativ.

Till de samband, som statskontoret särskUt tar upp, hör de kontak­ter sora i prop. 1973r41 och prop. 1973r 64 förutsattes bli etablerade mellan industriverket och KK, där fördelarna av ett kontinuerligt in­formationsutbyte och samarbete mellan den handelspolitiska och den industripolitiska utredningsverksamheten vid de två verken skulle kun­na utnyttjas. Därtill påpekas i utredningen att de båda verken har ge­mensam ekonomiredovisning och kassafunktion.

I fråga om verkets branschulredande verksamhet konstateras att kon­takter förutsätts äga rum mellan industriverket å ena sidan och å andra sidan branschutredningar med anknytning till industridepartementet, liksom med expertgruppen för regional utredningsverksamhet inom nu­varande arbetsmarknadsdepartementet (ERU).

Övriga myndigheter och organisationer till vilka industriverket för­utses få täta kontakter är bl. a. STU, SP, Sveriges exportråd, statens utvecklingsfond, statens pris- och kartellnämnd och överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Av särskild betydelse är verkets samordnande an­svar för s. k. företagsservice såväl via företagareföreningarna och SIFU som via andra organisationer.

5.3      Lokalisering i eller utanför Stockholmsområdet

Under budgetåret 1973/74 består industriverket till ca två tredje­delar av personal som överförts från KK och central utredningsverk­samhet. I de tidigare omlokaliseringsbesluten hänfördes KK till hu­vudstadsgruppen. Statskontoret framhåller alt, om personalsanimansält-

Prop. 1974: 47

30

ningen kan anses spegla verksamhetens huvudsakliga karaktär i nulä­get, verket således bör vara kvar i Stockholmsområdet.

De nya dragen i industriverkels verksamhet sammanfattas i följande tre punklerr

1.

TUlkomsten av en central utrednings- och samordningsroll på verksnivå (t. ex. på energipolitikens område och verksamheten vid den helt nybUdade planerings- och ulredningsbyrån).

2.

Integrationen med SIFU.

3.

Ökat samordningsansvar i förhållande till företagareföreningarna och centrala organ som replierar på dessa.

Den första punkten anser statskontoret talar för fortsatt Stockholms­lokalisering, medan den andra punkten pekar mol skilda lokaliserings-alternativ. Ä ena sidan medför SIFUrs omlokalisering lUl Borås elt behov av all en central enhet finns kvar i Stockholm med ansvar för samordningen i förhållande lUl andra myndigheter. Å andra sidan skulle industriverket tillsammans med SIFU kunna utgöra ell industripolitiskl förvaltningsblock i Borås. Detta skulle i så fall vara motiverat av lo­kala arbetsmarknadshänsyn, då kontaktbehovet mellan industriverket och SIFU i sig inte sägs motivera en samlokalisering. Samtidigt påpekar statskontoret att de är tveksamt om industriverket är av den storleks­ordningen alt del ensamt kan skapa nya förutsättningar för administra­tiv verksamhet i form av ett differentierat rekryteringsunderlag och olika stödfunktioner. Den tredje punkten talar för Stockholm på grand av dess överlägsenhet från koraraunikationssynpunkt.

Statskontoret konstaterar vidare, alt industriverkets kontakter i hög grad präglas av s. k. orienteringssamverkan med ell stort antal partners, dvs. sådan samverkan med andra organ som syftar till alt skapa un­derlag för framlida verksamhet. Dessa kontakter är i stor utsträckning av frivillig karaktär, vUket innebär alt industriverket är beroende av olika organisationers, företags och myndigheters intresse för samverkan. En omlokalisering skulle därför inle bara innebära alt denna typ av kontakter blir dyrare och att verket blir svårtillgängligare, ulan också att själva kontakterna skulle riskeras.

Sammanfattningsvis framhåller statskontoret, alt om industriverket förläggs utanför Stockholmsområdet praktiskt taget oavsett ort verkets utveckling i riktning mol den avsedda centrala utrednings- och samordningsrollen skulle avsevärt försvåras.

5.4 Partiell omlokalisering

Statskontoret diskuterar, vilka möjligheterna är alt genomföra en par­tiell omlokalisering. Bland verkets olika enheter bedöms mineralbyrån och sektionen för koncessionsärenden vid energibyrån ha det svagaste sambandet med verket i övrigt och det minsta beroendet av en Slock-holmslokalisering. Mot en partiell omlokalisering av dessa enheter talar

Prop. 1974: 47

31

alt det är fråga om relativt få personer ca 30 med små effekter på en omlokaliseringsort. Nackdelarna av att åter dela upp den nybil­dade energibyrån bör också beaktas. Mot denna bakgrund förefaller en delning av verket olämplig.

5.5 Val av ort utanför Stockholmsområdet

För att en konkret jämförelse mellan olika lokaliseringsallernativ skall bli möjlig med avseende på effekter för industriverket och regional­politiska effekter av en eventuell omlokalisering, måste en konkret om-lokaliseringsort väljas som jämförelseobjekt. Statskontoret använder föl­jande tre kriterier för elt sådant val.

1.

Lokaliseringens regionalpolitiska effekter på orten.

2.

Redan tidigare beslutad lokalisering av myndigheter som har starka samband med eller bedriver närbesläktad verksamhet med det centrala industriverket.

3.

Närhet till Stockholmsområdet för myndigheter med behov av kontakter med organ inom delta område.

Med tillämpning av dessa kriterier diskuterar statskontoret Borås, men nämner även Uppsala, Eskilstuna, Norrköping och Västerås, och kommer till slutsatsen att valet av alternativ lokaliseringsort utanför Stockholmsområdet inte i nämnvärd grad påverkar den tidigare be­dömningen om hel eller partiell omlokalisering.

5.6 Pendlingsavstånd från Stockholms centrum

Expansionen av arbetsmarknaden i Storstockholmsområdel har däm­pats i förhållande till vad som tidigare föratsatts. Detta motiverar enligl statskontoret all en ny typ av lokalisering kan aktualiseras, nämligen av sådana verk som är av typisk Slockholmskaraktär, raen som inte behö­ver ligga precis i Stockholms centrum. En sådan lokalisering skulle i allmänhet innebära merkostnader för myndigheten i fråga även om det centrala kontaktbehovet fortfarande förväntas bli tillgodosett i full om­fattning. Samtidigt kan en lokalisering av industriverket till ett förorts­läge eller en yllerkommun inom Stockholmsregionen inom pendlingsav­stånd innebära vissa regionalpohtiska fördelar, som medför att lolalef-feklen av en dylik lokalisering kan bli posUiv, trots ökade komraunika-tionskostnader. Som exempel på länkbara lokaliseringsorter nämns, på förslag av Stockholms läns landstings planeringskonlor, Bollmora, Hud­dinge, Järvafältet, Tumba centrum och Täby, saml, på något större av­stånd men fortfarande på pendlingsavslånd, Märsta och Södertälje. Dessa orter skall enligl statskontoret inte betraktas som direkta förslag för lokalisering av industriverket utan snarare ses som typfall för de av­vägningar sora en lokalisering inom regionen aktualiserar.

Prop. 1974: 47

32

5.7 Sammanfattande bedömning och förslag

Effekterna av och förutsättningarna för olika lokaliseringsalternaliv har av statskontoret behandlats i aUmänna termer. Någon samhällseko­nomisk kostnadsinläktsanalys har inte gjorts med hänvisning till om-lokaliseringsdelegationens slutsats i dess andra betänkande (SOU 1972r 55) att flertalet av de kostnads- och intäklsposler som påverkar en ana­lys av omlokaliseringseffekter inte kan omsättas i mätbara termer.

En omlokalisering av industriverket torde enligl statskontoret leda liU stora kommunikationskrav som i sin lur kommer alt medföra väsent­ligt högre driftkostnader i jämförelse med flertalet redan beslutade omlokahseringar. Del avgörande argumentet mol en flyttning av hela industriverket utanför Stockholmsområdet är de försämrade arbets­möjligheter som verket skulle få vid fullföljandet av statsmakternas intentioner och som endast delvis skulle kunna kompenseras med rela­tivt stora insatser för att underlätta kommunikation.

6    Remissyttranden över statskontorets utredning

Samtliga remissinstanser stöder statskontorets slutsats all industri­verket bör vara lokaliserat till Stockholmsområdet, med hänsyn lUl all i annat fall industriverkets möjligheter att fuUfölja de intentioner som statsmakterna angett för verket skuUe äventyras.

Länsstyrelsen i Stockholms län anför därtill all de senaste årens be­folkningsutveckling i Stockholms län måste innebära att motiven för att avlasta Stockholmsområdet genom ytterligare utiokalisering av statliga myndigheler bortfallit.

Statens industriverk stöder helt utredningens resultat, all verket genom sitt starka beroende av direkta och nära kontakter med bl. a. centrala myndigheter och intresseorganisationer lämpligast bör vara lo­kaliserat till Slockholnisområdet.

SIFU instämmer i att industriverket bör lokaliseras till Stockholms­regionen. Med hänsyn till verkets stora kontaktbehov med myndigheler och branschorganisationer måste särskild hänsyn därvid tas till kom­munikationsmöjligheterna. SIFU lar även upp frågan om SIFUrs omlokalisering till Borås. SIFU anser all de föratsättningar som stats­makterna ställt upp för omlokalisering av myndigheler, nämligen att verksamheten skall kunna bedrivas effektivt även efter omlokaliseringen Och att omlokalisering av delar av myndighet inte kan förordas vare sig i första hand eller som enda alternativ, inte beaktats i samband med beslutet alt förlägga en enhet ur SIFU till Borås. Denna lokalisering kommer, enligl SIFU, alt verka starkt försvårande såväl för den egentliga SIFU-verksamhelen som för ledningsfunktionen inom industri-

Prop. 1974: 47

33

verket. Från sin utgångspunkt finner därför SIFU alt starka skäl talar, för alt industriverket och SIFU bör lokaliseras till samma ort.

Personalorganisationerna vid statens industriverk säger sig dela stats­kontorets uppfattaing att industriverket från arbelssynpunkl bör förläg­gas till Stockholmsområdet.

Såväl SACO-föreningen som Statstjänstemannaförbundets avdelning 309 vid SIFU delar statskontorets bedömning all verket bör vara lokali­serat till Stockholmsområdet.- Personalorganisationerna anser emeller­tid all riksdagsbeslutet att utiokalisera delar av SIFU lUl Borås bör om­prövas med hänsyn till SIFUrs behov av kontakter med branschorgani­sationer och centrala myndigheter i huvudstaden.

När det gäller slalskontorels förslag att industriverket skulle kunna lokaliseras till någon av Stockholms grannkommuner är samtliga re­missinstanser, med undantag för länsstyrelsen i Stockholms län, starkt kritiska.

Länsstyrelsen i Stockholms län anser all kriterierna för val av lokalise­ringsort bör grundas dels på strävandena att sprida arbetsplatserna så alt en bättre balans mellan bostäder och arbetstilifäUen i regionens delar erhålles, dels utifrån industriverkets egna behov. Med hänsyn till strä­vandena till regional sysselsättningsbalans och lUl de olika orternas fömt­sättnuigar i kommunikationshänseende, förordar länsstyrelsen Botkyrka som lokaliseringsort. Länsstyrelsen framhåller emellertid alt, om del av rent arbetsmässiga och kontaklmässiga skäl påkallas elt centralt läge i Stockholm, det inte torde erbjuda några specieUa svårigheter att finna lämpliga kontorslokaler i city.

Statens industriverk avstyrker hest/åmt förslaget att verket förläggs tUl Stockholmsområdets utkanter eUer ännu mer periferi i relation tUl centrala Stockholm. Verket finner alt de regionalpohtiska fördelar, som statskontoret anser följa med en förorlslokalisering av verket, är ytterst obetydliga samtidigt som verkets möjligheter att verka som central utrednings- och samordningsmyndighet på del industripolitiska fältet avsevärt försvåras och fördyras. Verket menar också alt stats­kontoret inte i tillräcklig utsträckning har sökt uppskatta de ökade kon­taktkostnader som verket kommer all åsamkas vid en sådan förorts-lokahsering, eller de personalpolitiska konsekvenser som detta kan komma att medföra. Om beslut skulle fattas om perifer lokalisering av industriverket i Stockholmsområdet är det enligt verkets mening nöd­vändigt att detta beslut föregås av en detaljerad och noggrann utred­ning som dokumenterar fömtsättningarna för och följderna av detta.

SIFU ansluter sig till kravet på en särskild utredning om lokaliserings­orl för del fall beslut skulle fattas om en decentraliserad placering av verket.

Personalorganisationerna vid de två verken anför i huvudsak samma invändningar mot statskontorets förslag om förorlslokalisering av indu­striverket.

3    Riksdagen 1974.1 saml. Nr 47

Prop. 1974: 47

34

7    Departementschefen

Enligt statsmakternas beslut (prop. 1973r 41 NU 1973r 54, rskr 1973r 225) skall statens institut för företagsutveckling (SIFU) den 1 juli 1974 helt inordnas i statens industriverk. Samtidigt skall en ökad re­gionalisering ske av SIFU-verksamheten. Vidare skall en enhet vid nu­varande SIFU omfattande ca 100 personer lokaliseras till Borås (prop. 1973r 55, InU 1973r 22, rskr 1973r 220). Den närmare organisatoriska utformningen av integrationen och regionaliseringen har utretts av en särskild organisationskommitté. Kommitténs förslag saml remissyttran­den har jag nyss redovisat.

Jag ansluter mig i huvudsak till organisationskommitténs förslag om SIFUrs framtida organisation. Förslaget tiUgodoser kraven på en sam­ordning inom industriverkets ram av den övergripande planeringen av den statliga företagsserviceverksamheten. Vidare tillgodoser förslagel enligl min uppfattning behovet av en sammanhållen och självständig enhet för produktion och genomförande av SIFU-ljänslerna. Förslagel innebär slutligen att en ytterligare decentralisering och regional sam­ordning via företagareföreningarna sker av företagsserviceresurserna.

Organisationskommittén har förordat att SIFUrs nuvarande mål och verksamhetsinriktning t. v. bör vara i huvudsak oföirändrade. Verksam­heten bör således i den nya organisationen i första hand vara inriktad på tjänsteproduktion tUl mindre och medelstora industri- och hantverks-företag i form av utbildning/forlbUdning i tekniska, ekonomiska och administrativa ämnen samt i form av rådgivning, provning och utveck­lingsarbete m.m. De'senaste årens utveckling inom näringslivet har motiverat statliga insatser med inriktning på de mindre och medelstora förelagen. Jag anser att SIFU-verksamheten även fortsättningsvis bör ha dessa företag som prioriterade målgrupper. Samtidigt vill jag fram­hålla att personal inom små och stora företag i viss mån har samma fortbildningsbehov. Enligl min uppfattning bör del därför i samband med den föreslagna omorganisationen av SIFU skapas en plattform för teknisk forlbildnmg, där även större förelag kan inrymmas. Detta bör dock ske med beaktande av SIFUrs primära målhiriktning och kravel på en stabiliserad ekonomi.

lag vill i detta sammanhang också la upp frågan om SIFUrs rela­tioner till del allmänna utbildningsväsendet. Organisationskommittén anser i likhet med flera remissinstanser att denna fråga bör bli föremål för ytterligare överväganden. Jag delar denna uppfattning. Enligt min mening bör SIFU-verksamhelen, till skUlnad från del aUmänna utbild­ningsväsendet, i första hand inrikta sig på korta och specialiserade kur­ser av fortbildningskaraktär. Kurserna bör i stor ulslräckning inriktas på nyckelpersoner i förelagen dvs. förutom företagsledaren även arbets­ledare, verkmästare och yrkesmän med stark specialisering. Efter sam-

Prop. 1974: 47

35

råd med chefen för UtbUdningsdepartementet vUl jag dock understryka att fortbildningsbehov hos högre tekniker civilmgenjörer och andra i princip inte är en uppgift för SIFU utan bör tUlgodoses inom ra­men för bl. a. de tekniska högskolornas verksamhet. Erfarenhetsutbyte mellan SIFUrs tekniska fortbildningsverksamhet och motsvarande verk­samhet vid de tekniska högskolorna bör komma tiU stånd.

Vidare bör kursema vara företagsanpassade dvs. inriktade på att di­rekt tUlgodose företagens behov av utbildad arbetskraft. Jag viU i detta sammanhang samtidigt erinra om vad dåvarande chefen för industri­departementet anförde i prop. 1970r 1 (bil. 15 s. 36) nämligen att en begränsning av SIFUrs relativt breda och traditionella fortbildnings­verksamhet successivt bör ske. Enligl nun uppfattning, vilken stöds av bl. a. riksrevisionsverkel och skolöverstyrelsen (SÖ), skulle en sådan begränsning på sikt kunna ske på så sätt alt SIFU-verksamhelen i ökad utsträckning inriktas på att utveckla nya kursprogram och system för den företagsanpassade fortbildningen saml utarbeta kurs- och inslrak-tionsmalerial. Samtidigt skuUe en stor del av genomförandet av utbild­ningen kunna vara organisatoriskt och administrativt fristående från SIFU-verksamheten. Denna utbildnuig skulle kunna organiseras inom ramen för den kommunala vuxenutbildningen, arbetsmarknadsutbUd­ningen, studieförbunden eller direkt i företagen. Flera remissinstanser framhåller alt delar av SIFUrs nuvarande kursutbud med fördel redan nu skulle kunna överföras till den kommunala vuxenutbUdningen.

Frågan om det framtida samarbetet mellan SIFU och den kommu­nala vuxenutbildningen bör enligt min mening bli föremål för fortsalt prövning. Jag avser alt i annat sammanhang föreslå Kungl. Majrt alt statens industriverk får i uppdrag att i samarbete med bl. a. SÖ skynd­samt utreda denna fråga.

Del samarbete som SIFU och Institutet för företagsledning inlett rörande förelagsledareulbildning bedömer jag som värdefullt. Den hit­tillsvarande uppläggningen står väl i överensstämmelse med. vad jag an­fört beträffande SIFU-verksamhetens framtida inriktning.

Jag vill i detta sammanhang erinra om att statens industriverk på initiativ av rådet för mindre och medelstora förelag överlämnat en ut­redning om företagareutbildningen i mindre Och medelstora företag. Utredningen är f. n. föremål för remissbehandling.

Chefen för handelsdepartementet har nyligen tillkallat en sakkunnig med uppdrag alt utreda frågor rörande vidareutbUdning i internationell marknadsföring (H 1973 r 04).

När del gäller SIFUrs tekniska facktjänst vUl jag erinra om de rikt­linjer som angavs i prop. 1970r 1 (bU. 15 s. 37). Enhgt dessa.bör den tekniska facktjänslen inte vara någon primär funktion inom institutet. Resurserna bör koncentreras på mer kvalificerade tjänster som eljest inle bjuds ut på marknaden. Beträffande avvecklingen av sådana fack-

Prop. 1974: 47

36

tjänster som kan anses vara mtinbetonade eller annars inte kan ges till­räckligt hög prioritet bör della ske med hänsyn till tillgången på mot­svarande tjänsteutbud från annat håll. Enligt min uppfattning bör dessa riktlinjer vara vägledande även fortsättningsvis för den tekniska fack­tjänsten. Jag bedömer det som särskUt angeläget alt ett samarbete etableras mellan SIFU-verksamheten och den verksamhet som statens provnmgsanslalt (SP) bedriver.

Även om kommittén, som jag förut nämnt, förordat en t. v. i stort oförändrad verksamhetsinriktning för SIFU-verksamheten har kom­mittén gjort en prövning, med utgångspunkt i bl. a. SIFUrs nuvarande instruktion, i vad mån någon eller några verksamheter bör bli föremål för ändrad inriktning, omfattning eller organisalionsliUhörighet.

För all åstadkomma en mer renodlad verksamhet inom ramen för den nya organisationen har organisationskommittén mot denna bak­grund föreslagit alt SIFUrs nuvarande vatten- och livsmedelslaboralo-rier saml den officiella provningsverksamhet som SIFU bedriver inom de förbrännings- och värmetekniska områdena överförs till AB Svensk laboralorieljänst (Svelab) resp. SP.

När det gäller överföringen av de förbrännings- och värmetekniska provningarna tUl SP ansluter jag mig tUl kommitténs förslag. En sådan överföring bör således enligl min uppfattning komma till stånd.

Däremot har jag en avvikande uppfattning beträffande huvudmanna­skapet när det gäller vallen- och livsmedelslaboratorierna. Efter sam­råd med chefen för jordbruksdepartementet är jag inte beredd alt för­orda en överföring till Svelab. En av förutsättningarna för en sådan överföring en etablering av Svelab inom Stockholmsområdet ter sig nämligen i dagens läge mindre sannolik. I stället bör verksamheten vid vattenlaboratoriet överföras tUl statens lantbrakskemiska laborato­rium i Uppsala, som redan idag utför såväl kemiska som bakteriologis­ka vattenundersökningar. SIFUrs vattenlaboratorium kan på ett ända­målsenligt sätt komplettera den verksamhet som bedrivs vid det lant­brakskemiska laboratoriet samtidigt som en ökad samordning av sam­hällets laboratorieresurser på delta område åstadkoms.

Beträffande SIFUrs livsmedelslaboratorium framhåller statens livs­medelsverk i sill remissvar att i första hand förutsättningarna för en samordning mellan SIFUrs laboratorium och Stockholms kommuns hälsovårdsnämnds laboratorium bör prövas. Med hänsyn tUl den om­fattande verksamhet inom livsmedelsområdet som kommunens labora­torium redan bedriver och den ökning som kan förväntas till följd av den nya livsmedelslagen bör enligt min uppfattning betydande fördelar kunna uppnås genom en sådan samordning. Härigenom skapas förut­sättningar för en rationell laboralorieenhet för Stockholmsområdet. Med utgångspunkt i de diskussioner som förts med företrädare för Stockholms kommun bedömer jag förutsättningarna som goda för alt

Prop. 1974: 47

37

en överföring av livsmedelslaboraloriel till kommunen skall kunna kom­ma tUl stånd.

Det bör ankomma på Kungl. Majrt alt vidta de åtgärder som behövs för att genomföra de föreslagna överföringama. Den personal som enligt mitt förslag kommer alt bli överförd tUl Uppsala bör få samma förmå­ner som kan komma att utgå till den personal som skall omlokaliseras i den andra etappen enligt statsmakternas beslut år 1973 (prop. 1973 r 55, InU 1973r 22, rskr 1973r 220).

Jag övergår nu till att behandla den organisatoriska utformningen av den framtida SIFU-verksamheten.

När det gäller de övergripande styrnings-, samordnings- och plane­ringsfrågorna för SIFU-verksamheten ansluter jag mig i stort till orga­nisationskommitténs förslag alt dessa bör föras, över tUl den nuvarande industribyrån i industriverket och samordnas med övriga frågor av företagsservicekaraktär vid byrån.

Jag vUl dock understryka alt industribyråns ansvar i vad avser SIFU-verksamheten i princip bör inskränkas tUl programformulerande och programstyrande uppgifter. Ansvaret för den löpande planeringen, genomförandet och den kontinuerliga uppföljningen av SIFU-verksam­heten bör ligga hos chefen för den operativa SIFU-verksamhelen. över huvud taget bör industriverket eftersträva alt så långt möjligt decentrali­sera beslutsfattandet inom SIFU-verksamhelen.

Det nuvarande sekretariatet vid SIFU som administrerar bransch­ulbildningsprogrammen samt de särskilda tekniska konsulenterna för gjuteriindustrin och den träbearbetande industrin bör föras över till ver­kets industribyrå och samordnas med det branschinriklade omställnings­stödet som handläggs inom denna byrå. Vid min anmälan senare denna dag av fråga om åtgärder för metaUmanufakturindustrin (prop. 1974r 63) avser jag förorda bl. a. teknisk konsulentverksamhet för metaUmanu­fakturindustrin. Även denna verksamhet bör administrativt, inordnas i industribyrån. Enligt min uppfattaing är det angeläget att söka åstad­komma en så stark organisatorisk samordning som möjligt av de olika delama inom branschprogrammen, dvs. mellan omställningsslöd, ulbUd-ningsprogram och teknisk konsulenlverksamhel. Vid själva genoriiföran-det av utbUdningsprogrammen bör industribyrån utnyttja tjänster från den operativa SIFU-verksamhelen. Jäg återkommer till della i det följ­ande.

Jag delar kommitténs bedömning att vissa rationaliseringsvinster kan uppnås genom en samordning av vissa admuiislrativa funktioner inom ramen för den nya organisationen.

Den operativa verksamheten dvs. planering, produktion och genom­förande av SIFU-tjänsterna bör enligt kommitténs förslag hållas sam­man i en enhet med stor självständighet. Enheten som omfattar drygt 100 personer föreslås lokaliserad till Borås. Till enheten bör knytas

Prop. 1974: 47

38

filialer i Göteborg, Luleå, Malmö, Växjö och Stockholm med uppgift att bl. a. biträda enheten i Borås vid främst planering, marknadsföring och genomförande av utbUdningsinsatser. FUialerna bör bedriva sin verksamhet i nära samverkan med företagareföreningarna.

Jag godtar i stort kommitténs organisationsförslag beträffande den operativa SIFU-verksamheten i Borås. Under den verkställande ledrung-en, som bör utövas av en chef och en biträdande chef, bör således finnas facksektioner, stabsorgan för marknads- resp. planeringsfrågor samt en serviceenhet för ekonorai, administration m. m. Den av mig förordade organisationen för den framtida SIFU-verksamheten medför att tjänsten som överdirektör hos nuvarande SIFU bör dras in. Detta bör ske i samband med att den nuvarande innehavarens förordnande på tjänsten löper ut, vUket sker den 31 augusti 1974.

Vad gäller filialorganisationen har vissa remissinstanser fört fram förslag om att den skall integreras med företagareföreningarna. På sikt finns skäl som talar för detta. Jag är inte beredd alt nu föreslå att filialorganisationen slopas. Med hänsyn tUl SIFU-ljänsternas marknads- beroende bör den blivande enheten i Borås under en övergångslid ha en egen fUialorganisation att repliera på. Dét ankommer på industri­verket alt fortlöpande pröva behovet av antalet filialer. En stark och nära samordning mellan filialorganisalionen och företagareföreningama bör emellertid enligt min uppfattning eftersträvas redan nu.

I syfte att en ökad regionalisering och decentralisering' av kursutbu­det från såväl SIFU som andra utbildningsorgan skall främjas föreslår organisationskommittén att en s. k. utbUdningskonsulentfunktion byggs upp vid varje företagareförening. SIFUrs nuvarande sex tjänster som utbildningskonsulenl bör därvid föras över till företagareföreningarna.

Kommittén föreslår all utbildningskonsulenlerna skall ha till upp­ gift alt inom ramen för den allmänna kontakt- och informationsför­medlande verksamheten med inriktning på de mindre och medelstora företagen informera och upplysa företagen om behovet och nödvän­digheten av fortbildningsinsatser. I arbetsuppgiftema bör vidare ingå all i samarbete med enheten i Borås och dess filialer samt andra ul­bildningsorgan inventera och analysera utbildningsbehoven hos före­lagen.

Utbildningskonsulenlerna bör enligt kommittén även vid behov kunna biträda enheten i Borås och dess filialer vid genomförande av regio­nalt eller lokalt planerade kurser. Konsulenlema bör vidare kunna ges i uppgift att utarbeta förslag tUl utbUdningsplaner för förelagsledare och andra nyckelpersoner inom elt visst förelag eller gmpper av förelag. Kommittén understryker emellertid att föreningarna inte bör få karak­tären av utbildningsorgan. Föreningarna bör således endast i undan­tagsfall bedriva utbUdning i egen regi. I första hand måste en strävan

Prop. 1974: 47

39

vara all formulera och kanalisera utbildningsbehov till redan befintliga ulbildningsorgan.

Jag ansluter mig till den av kommittén föreslagna uppläggningen och förordar därför en successiv uppbyggnad av en utbUdningskonsulent­funktion i varje företagareförening. Jag kommer i det följande under anslaget Företags- och branschfrämjande åtgärder alt beräkna medel härför. SIFUrs nuvarande sex tjänster som utbildningskonsulenl bör redan nu föras över till föreningarna. I enlighet med vad som redan gäller för de medel som utgår till företagareföreningarna till främjande, av företagsservice under nämnda anslag bör fördelningen av medlen till utbildningskonsulenlfunktionen baseras på bl. a. programförslag från föreningarna.

Jag vUl i likhet med organisationskommittén understryka alt förening­arna inte bör få karaktären av ulbildningsorgan. Den företagsanpassade fortbildningsverksamheten bör lämpligen i stället bedrivas av andra re­dan etablerade utbildningsorgan, såväl offentliga som privata. Enligt . min uppfattning bör således företagareföreningarnas insatser inriktas på att initiera utbildningsaktiviteter och all bidra till en bättre anpassning av utbudet lUl näringslivets behov.

Vad jag förordar beträffande SIFUrs framtida organisation innebär sammanfattningsvis att den nuvarande SIFU-verksamhelen helt inordnas i industriverket. Industriverkets slyrelse övertar således del ansvar som f. n. åvUar SIFUrs slyrelse. För enheten i Borås, inkl. dess filialer, bör benämningen SIFU kunna användas som beteckning för statens industri­verks enhet för förelagsutveckling.

I organisatoriskt hänseende bör. enheten i Borås enligt min mening sorlera direkt under verksledningen. Nuvarande industribyrån , får ; då karaktären av ett beredningsorgan liU verksledningen för SIFU-frågorna samtidigt som en nödvändig samordning av företagsservicefrågorna kan uppnås inom byrån. Genom att låta enheten i Borås sortera direkt under verksledningen ges den en fristående och självständig ställning. Vidare skapas en klar gräns inom industriverket mellan frågor av myndighels-karaktär och den operativa SIFU-verksamhelen.

Näringslivsorganisalionema har i sina remissvar anfört alt del är vä­sentligt att SIFU-verksamheten bedrivs i fortlöpande och nära sam­arbete med bl. a. näringslivet. Verksamhetens samband med de tekniska högskolorna, andra ulbUdningsorgan och styrelsen för teknisk utveckling betonas också. Jag ansluter mig i princip till dessa synpunkter. Fömtom att näringslivsorganisationerna och de fackliga organisationema redan genom industriverkels styrelse får möjlighet att påverka SIFU-frågorna på ett mer övergripande plan anser jag det angelägel alt dessa organisa­tioner ges möjlighet att direkt lämna råd och synpunkter på och la del i SIFU-tjänstemas uppläggning och genomförande. Enligt min uppfatt­ning torde ett sådant samarbete mellan SIFU-verksarnheten och organi-

Prop. 1974: 47

40

salionerna vara en viktig förutsättning för alt åstadkomma en ändamåls­enlig uppläggning och inriktning av SIFUrs tjänsteutbud. Mot denna bakgmnd bör ett särskilt råd knytas liU enheten i Borås. Det ankommer på Kungl. Majrt att meddela föreskrifter om rådets arbetsuppgifter och sammansättning. I rådet, vars ledamöter bör utses av industriverket, bör förutom representanter för näringslivsorganisationerna och de fackliga organisationema ingå representanter även för vissa ulbildningsorgan.

När det gäller dimensionering av den framtida SIFU-verksamhelen understryker organisationskommittén att dess förslag främst är att be­trakta som en riktpunkt. Vid den slutliga dimensioneringen, vad avser i första hand enheten i Borås, bör hänsyn tas till bl. a. de rationalise­ringsmöjligheter som enligt kommitténs uppfattning föreligger. Enligt min uppfattning får kommitténs bedömning av dimensioneringsfrågan anses vara väl avvägd. Med hänsyn till bl. a. SIFU-verksamhetens upp-dragskarafctär måsle verksamheten vara flexibelt uppbyggd och fortlö­pande kunna ändras. Det är därför inte möjligt eUer lämpligt alt nu i detalj bestämma den framlida organisationen. Del bör ankomma på in­dustriverket att fortlöpande följa utvecklingen och vidta eller föreslå de åtgärder som kan behövas. Inte minst från personalsynpunkt är del dock angelägel att det i detalj läggs fasl vilka funktioner och vilken personal sora skall omlokaliseras tUl Borås. Jag avser att föreslå Kungl. Majrt att industriverket får i uppdrag all inkomma med förslag härom.

Den föreslagna organisationen för industriverket framgår av en tablå, som torde få fogas tUl statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 3.

Jag ansluter mig tUl kommitténs förslag att genomförandet av den nya organisationen bör ske i flera etapper. Den första etappen, som bör genomföras den 1 juli 1974, bör i princip omfatta genomförandet av samtliga föreslagna förändringar bortsett från dem som sammanhänger med omlokaliseringen av den operativa enheten tUl Borås. Jag räknar med all omlokaliseringen kan ske i slutet av år 1977 eUer i början av år 1978.

På grund av den av mig förordade omorganisationen av SIFU-verk­samheten kommer arbetsvillkoren för vissa tjänster vid industriverket och nuvarande SIFU att förändras. Beträffande avtalsbara anstäUnings-och arbetsvillkor avser jag att ge statens avlalsverk det förhandlings­uppdrag som behövs.

Jag vill här även något beröra frågan om principerna för finansiering av SIFU-tjänslema. Organisationskommittén har föreslagit att frågan blir föremål för utredning. Flera remissinstanser har fört fram mot­svarande förslag. Jag är medveten om de finansieringsproblem som finns för institut av SIFUrs typ där del företagsekonomiska intresset sett ur institutets egen synvinkel kravet alt finansiera viss del av verk­samheten med egna intäkter i viss ulslräckning kan sägas stå mol andra intressen, bl. a. kravel på alt nå vissa målgmpper t. ex. de mindre företagen. För SIFU har detta i många fall inneburit besvärliga avväg-

Prop. 1974: 47

41

ningsproblem. Jag avser mol denna bakgrund la initiativ till. en utred­ning om finansieringsprincipema för SIFU-verksamhelen.

Jag övergår nu tUl att behandla frågan om industriverkets lokalise­ring.

I enlighet med riksdagens beslut (NU 1973r 54, rskr 1973r 225) upp­drog Kungl. Majrt hösten 1973 ål statskontoret att utreda föralsätlning­arna för och effekterna av olika lokaliseringsaltemaliv. Statskontoret har kommit till slutsatsen alt industriverket bör vara lokaliserat tUl Stockholmsområdet. För delta talar del kontaktmönster som verket koraraer alt få när del skall fullfölja de näringspolitiska intentioner statsmakterna uttalat i samband med inrättandet av verket. En om­lokalisering av industriverket skuUe kunna äventyra uppnåendet av dessa intentioner. Slalskonlorel finner däremot skäl till att överväga al­ternativ till en lokalisering i de centrala delarna av Stockholm. Som exempel på sådana alternativ anförs vissa förorts- och yllerkommuner i Stockholms län.

Samtliga remissinstanser ansluter sig till utredningens bedömnmg alt industriverket bör vara lokaliserat till Stockholmsområdet. Avgörande härvidlag har varit all man har bedömt verkels kontaktbehov vara av sådant slag alt det gör en lokalisering till huvudstaden nödvändig. Läns­styrelsen i Stockholms län anser därlUl att de senaste årens befolknings­utveckling i Stockholms län måsle innebära alt motiven för alt avlasta Stockholmsområdet genom ytterligare omlokalisering av statliga myn­digheler bortfallit.

För egen del ansluter jag mig tiU statskontorets och remissinstanser­nas bedömnmg alt industriverket bör vara lokaliserat till Stockholmsom­rådet. Det avgörande skälet för denna bedömning är att industriverket vid en omlokalisering till en ort utanför Stockholmsområdet skulle få svårt alt fullgöra de utredande och verkstäUande uppgifter på det indu­stripolitiska området som stalsmaktema fastställde för verket i samband med dess inrättande. I likhet med statskontoret bedömer jag de regional­politiska effekterna av en omlokalisering till en ort utanför Stockholms­området som så pass begränsade att de inte skulle kunna väga upp de olägenheter som skulle uppstå om industriverkets möjligheter att full­göra sina uppgifter äventyras.

Statskontoret pekar däremot på möjligheten att pröva olika alter­nativ inom Stockholmsområdet till en lokalisering i Stockholms cen­trala delar. Som exempel på platser som skulle kunna komma i fråga nämns vissa förorts- och yllerkommuner inom Stockholmsregionen; En lokalisering till en av dessa platser skulle, enligl statskontoret, vis­serligen medföra ökade kommunikationskostnader i förhållande till en lokahsering i Stockholms centrala delar, men verket skulle fortfarande i stort kunna utnyttja de kontaktmässiga fördelar som följer av en Stockholmslokalisering. De ökade kommunikationskostnaderna skall jämföras med de positiva regionalpohtiska effekter som en sådan loka-

Prop. 1974: 47

42

lisering skulle medföra för ett område med underförsörjning på arbets­ställen.

Samtliga remissinstanser, med undanlag för länsstyrelsen i Stock­holms län, ställer sig starkt kritiska till förslaget om förortslokalisering av verket. Statens industriverk underkänner de antaganden som stats­kontoret bygger sitt förslag på. De eventuella regionalpolitiska effekter som en förorlslokalisering skulle medföra skulle enligt verket bli obe­tydliga samtidigt som verkets möjligheter alt verka som central utred­nings- och samordningsmyndighet på det industripolitiska området avsevärt skuUe försvåras och fördyras. SIFU samt personalorganisa­tionerna vid de två verken anför liknande synpunkter.

Länsstyrelsen i Stockholms län framför två kriterier" för val av lo­kaliseringsort dels strävandena alt sprida arbelsplalsema så att en bättre balans meUan bostäder och arbetsliUfallena regionens delar er­hålles, dels industriverkels kontaktbehov. På grundval härav förordar länsstyrelsen en lokalisering till Botkyrka. Länsstyrelsen framhåller sam­tidigt att, om arbetsmässiga och kontaklmässiga skäl gör en central lokalisering påkallad, det inte torde erbjuda några svårigheter alt finna lämpliga lokaler i Stockholms city.

Med hänsyn till alt statskontorets utredning. inte uinehåller någon konkret beskrivning och bedömning av de lokaliseringsmässiga förat­sättningar som gäller för de olika alternativen inom Stockholmsom­rådet liksom effekterna för industriverket av resp. altemativ är jag f. n. inte beredd all ta ställning till var inom Stockholmsregionen ver­ket bör vara lokaliserat. För att få del nödvändiga underlaget för en dylik bedömning avser jag ätt föreslå Kungl. Majrt.alt de olika alter­nativen utreds.

Under åberopande av del anförda hemställer jag att Kungl. Majrt föreslår riksdagen att   .

1.

godkänna de av mig förordade riktlinjerna för kursverksam­heten m. m. vid statens industriverk,

2.

bemyndiga Kungl. Majrt att vidta de övergångsanordningar och åtgärder i övrigt som behövs för förslagens genomfö­rande.

8    Anslagsfrågor för budgetåret 1974/75

För statens industriverks verksamhet anvisas innevarande budgetår medel dels under förslagsanslaget Statens industriverkr Förvaltnings­kostnader dels under reservationsanslaget Statens industriverkr Utred­ningar m. m.

SIFU tUlhör, som inledningsvis nämnts (s. 4), de myndigheler som deltar i försöksverksamheten med programbudgetering; Följande pro­gramindelning gäller t. v. för SIFU.

Prop. 1974: 47

43

1.

Allmänna tjänster

2.

Kursverksamhet

3.

Teknisk facktjänst

Medel för SIFUrs verksamhet anvisas f. n. under följande anslag.

1.

Statens institut för företagsulvecklingr Uppdragsverksamhet

2.

Statens institut för företagsulvecklingr Främjande av företagsut­veckling

3.

Statens institut för företagsulvecklingr Utrustning

Anslag 1 är elt förslagsanslag som tas upp med ett formellt belopp av 1 000 kr. Under anslaget redovisas kostnader och intäkter för samt­liga program. Som inläkt under anslaget redovisas uppburna avgifter, ersättningar, arvoden etc. och ianspråktågna medel från anslag 2.

Anslag 2 är ett reservationsanslag över vilket statens bidrag till SIFUrs verksamhet utgår.

Anslag 3 är ett reservationsanslag som skaU finansiera investeringar i mer kostnadskrävande utrustning.

Anslag 1 får i princip inte belastas. För att lösa tillfälliga eller sä­songmässiga likviditetsproblem för uppdragsverksamheten saml för all t. v. tillgodose behov av rörelsekapital disponerar SIFU en rörlig kredit i riksgäldskonlorel på 4 mUj. kr.

Organisationskommittén konstaterar, som redan nämnts (s. 18), att den hittillsvarande anslags- och redovisningskonstmktionen för SIFU, vUken infördes budgetåret 1972/73, har visat sig vara en ändamålsen­lig lösning, som tillgodoser kravet. på__både flexibilitet i verksamheten och överblick och insyn. Kommittén föreslår alt denna konstruktion bibehålls vid integrationen med de erforderliga ändrade benämningarna på anslagen.

Jag ansluter mig till organisationskommitténs bedömning av den nu­varande anslagskonstruktionens ändamålsenlighet. Delta gör att jag förordar att de berörda anslagen i stort bibehålls i sin nuvarande ut­formning med erforderliga ändringar av benämningarna. Jag anser också att försöksverksamheten med programbudgetering bör fortsätta. Verksamheten bör såsom tidigare vara indelad i programmen allmänna tjänster, kursverksamhet och teknisk facktjänst.

Vidare bör industriverket, liksom nuvarande SIFU, för att lösa till­fälliga eller säsongmässiga Ukvidiletsproblem-inom SIFU-verksamheten t. v. få disponera en rörlig kredit i riksgäldskonlorel på 4 milj. kr.

Mot denna bakgrund kommer jag i del följande förorda alt medel för industriverkets verksamhet för budgetåret 1974/75 anvisas under följande anslag.

Statens industriverkr Förvaltningskostnader

Statens industriverkr Utredningar m. m.

Statens industriverkr Kursverksamhet m. m.

Statens industriverkr Bidrag tiU kursverksamhet m. m.

Prop. 1974: 47

44

Statens industriverkr Utrustning

Vidare föreslås vissa kostnader bli bestridda från anslaget Företags-och branschfrämjande åtgärder.

Statens industriverk: Förvaltningskostnader

1973/74 Anslag

8 200 000

1974/75 Förslag       13 374 000

Statens industriverk mrättades den 1 juli 1973 (prop. 1973r 41, NU 1973r 54, rskr 1973r 225). Verket är central förvaltningsmyndighet för ärenden som rör industri, hantverk och energiförsörjning saml mineral­hantering utom såvitt avser förvaltning och upplåtelse av statens gruv­egendom. Vidare är verket chefsmyndighet för bergsstaten, spräng-ämnesinspeklionen och statens elektriska inspektion.

Industriverket leds av en styrelse med generaldirektören som ord­förande. Inom verket finns fem byråer, nämligen planerings- och ut­redningsbyrån, industribyrån, energibyrån, mineralbyrån samt admini­strativa byrån. Till verket är knutna ett råd för mindre och medelstora förelag, ett expertråd för långsikliga prognoser, en rådgivande nämnd för transport av farligt gods och en hemslöjdsnämnd.

1973/74

Beräknad ändring 1974/75

Statens

Departements-

industriverk

chefen

Personal

Handläggande personal

73

-V             23

-t-            26

Övrig personal

38

-f             10

-f            16

111

-f-             33

-f             42

Anslag

Lönekostnader

7 100 000

-1- 3 303 000,

\- 3 595 000

Sjukvård

20 000

-\-        5 000

-t-      15 000

Reseersättningar

170 000

-t-      60 000

+    132 000

(även utrikes resor)

Lokalkostnader

390 000

-}-    810 000

-f    873 000

Expenser

520 000

-f      50 000

-f    359 000

därav engångsutgifter

(150 000)

(150 000)

(150 000)

Mervärdeskatt för sand-.

grus- och stentäkter

-f    200 000

-f    200 000

8 200 000

-f-4 428 000

-1- 5 174 000

Statens industriverk

Med hänvisning liU uttalandet i prop. 1973 r 41 (s. 150) att den per­sonalstal som behövs för de uppgifter som ålagts verket bör byggas upp successivt, framhåller industriverket inledningsvis att de för innevarande budgetår tillgängliga tjänsterna inle är tillräckliga för all verket skall kunna fullgöra samtliga anförtrodda arbetsuppgifter och föreslår följan­de förstärkningar.

Prop. 1974: 47

45

1.

Pris- och löneomräkning m. m. 1 771 000 kr., varav 188 000 kr. avser höjt lönekostnadspålägg.

2.

I fråga om planerings- och utredningsverksamheten räknar in­dustriverket med krav på successivt ökande utredningsinsatser och hän­visar bl.a. tUl Kungl. Majrts nyligen lämnade uppdrag alt utreda för­hållanden och utvecklingstendenser inom livsmedelsindustrin. Plane­rings- och utredningsbyråns sektion för branschfrågor skall svara för såväl verkels egna branschutredningar som ulföra de utredningar som Kungl. Majrt uppdrar ål verket. Verket föreslår alt sektionen förstärks med fem tjänster som handläggare, en assistenlljänst och en tjänst som kontorsskrivare. Sektionen för långsikliga prognoser, som har till upp­gift bl. a. all vidareutveckla underlagsmaterialet till långtidsutredningens induslriavsnilt, bör förstärkas med två tjänster som handläggare och en assistenlljänst. För sektionen för aUmänna industripolitiska frågor före­slås tre ytterligare tjänster som handläggare och en kontorsskrivartjänst, främst för småförelagsområdel och för remissverksamheten rörande lokaliseringsärenden. Vidare föreslår verket att två handläggartjänster inrättas för internationella ärenden och en handläggartjänst inrättas för all tillgodose verkels behov av kvalificerad statistisk service. Byrån bör tillföras även en ytterligare bilrädestjänst (-M 265 000 kr.).

3.

Industribyråns sektion för finansiellt stöd bör förstärkas med en handläggartjänst, avsedd för handläggning av ärenden om särskilt stöd i glesbygden, och en bilrädestjänst (-\- 116 000 kr.).

4.

Industriverket, som bedömer det som väsentligt alt verkels resur­ser på elsäkerhetsområdet byggs ut, förslår alt energibyråns sektion för säkerhets- och behörighetsfrågor förstärks med ytterligare fem tjäns­ter som handläggare, avsedda för uppgifter rörande det svenska och in­ternationella standardiseringsarbetet, behörighetsärenden, utarbetande av: föreskrifter och anvisningar på slarkströmsområdel, tillsyn av elmateriel, som inle är underkastad provningstvång, saml utarbetande av säker­hetsföreskrifter m. m. ( -f438 000 kr.).

5.

Mineralbyrån svarar bl. a. för kanslifunktionen ål nämnden för statens gravegendom. Industriverket föreslår att byråns sektion för sta­tens gruvegendom förstärks med en tjänst som handläggare, avsedd för frågor rörande tekniska utredningar och ekonomiska bedömningar av brylvärdheten hos av staten ägda utmål och uppföljnmg av prospekte­ringsverksamheten. Byrån bör vidare tUlföras en tjänst som handlägga­re för alt biträda med allmänna bergstekniskt betonade göromål, även berörande kontinenlalsockeln (-j- 162 000 kr.).

6.

Den administrativa byrån föreslås bli utökad med två handläggar­tjänster för resp. ekonomifrågor och gemensamma administrativa göro­mål. Byråns sektion för personal- och servicefrågor föreslås bli till­förd två tjänster som assistent, en bilrädestjänst och en tjänst som ex­peditionsvakt (-f 321 000 kr.).

Prop. 1974: 47

46

7.

Industriverket räknar för de föreslagna nya tjänsterna med behov av medel för ökad reseverksamhet (-1-55 000 kr.) och för expenser (-f 82 000 kr.).

8.

Industriverket föreslår vidare att de medel för mervärdeskatt i samband med sand-, grus- och stentäkter, som innevarande budgetår är upptagna under anslaget Statens gruvegendom, nästa budgetår anvisas över anslaget för förvaltningskostnader, eftersom verket handlägger hit­hörande frågor. Verket räknar härvid med oförändrat belopp av 200 000 kr.

Med hänsyn till alt de närmare formerna för den av statsmakterna beslutade integrationen av SIFU i industriverket utreddes av en särskild organisationskommitté, har verket inte i sin anslagsframställning ansett sig böra beakta de organisatoriska, personella och kostnadsmässiga följder som integrationen kan komma all få för verkels del. .

Departementschefen

Under innevarande budgetår, som är verkets första, har uppbyggna­den av verket av naturliga skäl varit elt dominerande inslag i dess verksamhet. Redan nu kan eraellertid konstaleras att ell värdefullt ar­bete påbörjats inom del område av näringspolitiken som statsmakterna har stakat ut för verket (prop. 1973 r 41, NU 1973 r 54, rskr 225). På utredningsområdet har sålunda på verkets initiativ en inputoutput analys ulförts av effekterna på industriproduktionen och sysselsättningen vid olika former av ransonering, av oljetillförseln. Utredningar har på­börjats rörande de mindre och medelstora företagens föratsättningar och problem. Ett utvecklingsarbete har inletts för att utarbeta riktlinjer för den ökade satsningen på förelagsservice vid företagareföreningarna. Kungl. Majrt har vidare uppdragit ål verket att göra utredningar rö­rande livsmedelsindustrin och den plaslbearbetande industrin samt att medverka vid en uppdatering av tidigare gjorda framtidsbedömningar för textil- och konfektionsindustrierna.

Den fortsatta uppbyggnaden av verket bör som jag anförde i prop. 1973 r 41 (s. 150) ske successivt. Vid sin tillkomst den 1 juh 1973 tiU-fördes verket 39 nya tjänster. Jag har för nästa budgetår beräknat medel för ytterligare 42 tjänster under della anslag.

Som en följd av mitt ställningstagande till de organisatoriska formerna för SIFUrs integration i industriverket överförs 13 tjänster från nuvarande SIFU tUl industriverket centralt. Av dessa tjänster av­ses sex bli placerade vid industribyrån och sju. vid administrativa by­rån. Jag har härför beräknat ett sammanlagt medelsbehov av 1,1 milj. kr. under nästa budgetår.

Statsmakterna har fattal beslut om godkännande av den internatio­nella överenskommelsen om transport av farligt gods (prop. 1973r 143, TU 1973r 24, rskr 1973r 334). Industriverket har härigenom fått vik-

Prop. 1974: 47

47

liga samordningsfunktioner såväl vad avser det nationella säkerhetsar­betet, som vad avser svenskt deltagande i motsvarande arbete på del in­ternationella området. Till verket har, som redan angivits, knutils en rådgivande nämnd för transport av farligt gods. För industriverkets uppgifter i samband härmed har jag beräknat medel för tre handläg­gare och ett bUräde.

Jag finner det särskUt viktigt att verket erhåller ökade resurser för prognos- och utredningsverksamhet på energiområdet. Verkels nuva­rande personal för denna verksamhet svarar f. n. för sekreteriatsfunk-tionerna åt energiprognosutredningen (I 1972 r 03), som beräknas av­sluta sitt arbete under senare delen av år 1974. Därefter skall ansvaret för prognos- och utredningsuppgifterna överföras tUl verket. Jag har nästa budgetår räknat medel för ytterligare fem handläggare och två biträden för detta ändamål. Som exempel på angelägna frågor som in­dustriverket bör la upp inom ramen för sina nu förstärkta resurser kan näranas vidareutveckling av en ekonomisk modell över energins roll i den totala samhäUsekonomin, regional energiplanering och bevakiung av den internalionella utvecklingen på energiområdet.

I likhet med industriverket bedömer jag det som angeläget all verket kan tUlföras ytterligare resurser för elsäkerhetsfrågoma. Jag beräknar nu medel för ytterhgare tre handläggartjänster härför. Vid min beräk­ning av medel till industriverkets ulredningsanslag i det följande har jag tagit hänsyn även till behovet av tUlfälliga utredningsinsatser på elsäkerhetsområdet.

I övrigt har jag beräknat medel för fyra handläggare och två biträden vid planerings- och utredningsbyrån, ett.biträde vid industribyrån, två handläggare vid mineralbyrån samt två handläggare och fyra biträden vid administrativa byrån.

Vid bifall till mina förslag skulle antalet tjänster vid verket, exkl. den personal som svarar för administrationen av det tidsbegränsade, omställningsstödet, nästa budgetår uppgå till 153 fördelade på byråer enligl följande sammanställning.

1973/74

1974/75

Verksledning

2

of.

Planerings- och

utredningsbyrån

21

-f   6

Industribyrån

23

-fil

Energibyrån

36

-1-10

Mineralbyrån

13

-f   2

Administrativa byrån

16

-M3

111

-1-42

Med hänvisning  liU  samraanslällningen  beräknar jag  anslaget till 13 374 000 kr.

Prop. 1974:47

48

Jag hemställer att Kungl. Majrt föreslår riksdagen

att tUl Statens industriverk: Förvaltningskostnader för budgetåret 1974/75 under trettonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 13 374 000 kr.

Statens industriverk: Utredningar m. m.

1973/74 Anslag

2 200 000

1974/75 Förslag

2 730 000

Från anslaget bestrids kostnader för experter och tillfällig personal m. m., reseersättningar och publikationstryck saml övriga kostnader som hänger samman med utredningar, informations- och kontaktverk­samhet inom verkets ämbetsområde. Vidare bestrids från anslaget kost­nader för den personal som svarar för administration av programmet för omstäUningsfrämjande åtgärder för vissa industribranscher och för uppsökande verksamhet inom ramen för della program.

Innevarande budgetår har under anslaget medel beräknats för bl. a. branschutredningar, utredningar rörande mindre och medelstora före­lag, särskilda undersökningar beträffande energiprognoser, långsikliga induslriprognoser, metod- och programutveckling av förelagsservice saml informations- och kontaktverksamhet med företagareföreningarna.

Statens industriverk

Industriverket framhåller inledningsvis alt verket nyligen börjat sin verksamhet och därför i viss utsträckning saknar sedvanligt bakgrunds­material för en bedömning av anslagsbehovet. Verket påpekar att del även under normala betingelser är svårt att exakt förutse behovet av medel av ifrågavarande art och än mindre fördelningen av resursema på specifika användningsområden och projekt.

Industriverket räknar för budgetåret 1974/75 med ett sammanlagt medelsbehov av 3 065 000 kr. under detta anslag. Verket har härvid be­räknat medel för följande områden och aktiviteter.

Kostnaderna för sektionen för strukturstöd inom industribyrån be­strids från detta anslag. Sektionen, som f. n. består av sju personer, svarar för administrationen av tidsbegränsade omstäUningsfrämjande åtgärderna. För verksamheten vid denna sektion beräknas kostnaderna uppgå till 945 000 kr. nästa budgetår. Industriverket erinrar i sam­manhanget om att slmklurslödet byggts ut efter hand och att verksam­heten därför inte kan förväntas bli fullt organiserad förrän i början av år 1974.

Del har förutsatts all medel från utredningsanslaget skall finnas till­gängliga för särskilda utredningar, anUlande av konsulenter och exper­ter m. m. inom planerings- och ulredningsbyråns verksamhet. Verket

Prop. 1974: 47

49

saknar egen erfarenhet från denna verksamhet och måste därför grunda sin uppfattning på antaganden om den sannolika utvecklingen. Verket har då funnit att 1 milj. kr. bör reserveras för här angivna ändamål.

Inom ramen för anslaget beräknar industriverket vidare elt behov av 500 000 kr. för all täcka kostnaderna för särskilda utredningsin­satser i samband med energiprognosverksamheten, för utvecklingsinsat­ser i samband med företagareföreningarnas uppsökande verksamhet m. m.

Enligt gällande författningar åligger det industriverket bl. a. all ut­färda föreskrifter och anvisningar på det elektriska slarkströmsområdel. Del har därvid visat sig lämpligt alt verket samarbetar med Sveriges elektriska kommission (SEK) i dess utarbetande av normer (SEN-nor-mer). Denna normverksamhet underlättar i väsentlig mån verkets arbete då verket enligt den av statsmakterna godtagna "reference to slan-dards"-principen i sina säkerhetsbestämmelser kan hänvisa lUl SEN-norm i stället för att utarbeta egna regler. En sådan ordning fömtsätter emellertid alt verket utöver sina tjänstemän kan knyta konsulter och experter till sig med uppdrag alt för verkets räkning dellaga i normarbetet eller alt granska framlagda utkast till normer. Industriver­ket pekar även på betydelsen av att man från svensk sida skall kunna deltaga i det internationella samarbetet på elslandardiseringens område, liksom att verket får nödvändiga resurser för handläggning av el-säkerhelsfrågor. Utöver den fasta personalen beräknar verket behovet av medel för utredningar på dessa områden till 200 000 kr.

För anlitande av expertis i fråga,om brandfarliga och explosiva varor beräknar verket elt behov av 100 000 kr.

Industriverket föreslår att de 20 000 kr. som innevarande budgetåret har anvisats under anslaget Statens gruvegendom för förvaltaings- och utredningskostnadcr i samband med handläggningen av ärenden om tillstånd tiU sand-, grus- och stentäkl på kontinentalsockeln, förs över till mdustriverkets utredningsanslag, eftersom handläggningen av dessa ärenden ankommer på industriverket.

Industriverket konstaterar att den hittillsvarande täktverksamheten på kontinenlalsockeln inte skett särskilt planmässigt och att det kan be­faras alt fortsatt täktverksamhet medför obotliga skador på miljön. Med hänsyn till detta och till alt efterfrågan på sand, grus och sten i stigande omfattning riktar sig mot de tillgångar som finns på kontinen­talsockeln finner verket det ofrånkomligt alt hithörande frågor kart­läggs och närmare undersöks i kemiskt, tekniskt och ekonomiskt hän­seende. Verket bedömer all dessa undersökningar, som måste ulföras' av utanför verket slående expertis, kommer all.kosta 300 000 kr. In­dustriverket framhåller att täktverksamheten kan beräknas tillföra staten stigande inkomster, allteftersom de exploalerbara tillgångarna minskar på land.

4    Riksdagen 1974.1 saml Nr47

Prop. 1974: 47

50

Departementschefen

Riktiinjerna för industriverkets utredningsverksamhet och använd­ningsområdet för detta anslag har redovisats i prop. 1973r 41.

När det gäller beräkningen av medelsbehovet för nästa budgetår finner jag de prioriteringar som industriverket har gjort vara i stort sett välgrundade. Jag beräknar för budgetåret 1974/75 ett sammanlagt me­delsbehov under detta anslag av 2 730 000 kr.

I enlighet med verkets förslag har jag härvid under detta anslag be­räknat medel för verkets utrednings- och förvaltningskostnader i sam­band med handläggningen av ärenden om tillstånd till sand-, gras- och stentäkl på kontinenlalsockeln.

Vid min behandhng av verkels anslag till förvaltningskostnader har jag berört frågan om ytterligare resurser för verkets arbete på elsä­kerhetsområdet. Den beräknade anslagsökningen bör göra det möjligt alt tillgodose behovet av resurser för tillfälliga utredningar på della om­råde.

Jag vill även betona viklen av de utvecklings- och utbUdnings­insatser i samband med företagareföreningarnas uppsökande verksam­het, som verket skall svara för. Kostnadema för dessa insatser bestrids från detta anslag.

Industriverket har, som jag redovisat vid min anmälan av förvall-ningskostnadsanslaget, tilldelals särskilda uppgifter i fråga om transport av farligt gods på väg. Härför uppslår ett visst behov även av tillfälliga utredningsinsatser. Härför har jag för nästa budgetår beräknat 100 000 kr.

Som framgått av vad jag anfört, bör anslaget nästa budgetår föras upp med 2 730 000 kr.

Jag hemställer att Kungl. Majrt föreslår riksdagen

alt till Statens industriverk: Utredningar m. m. för budgetåret 1974/75 under trettonde huvudtiteln anvisa elt reservations­anslag av 2 730 000 kr.

Statens industriverk: Kursverksamhet m. m.

1972/73 Utgifti

26182

1973/74 Anslagi

1 000

1974/75 Förslag

1000

1 Anslaget Statens institut för företagsutveckling r Uppdragsverksamhet  Avser lönekostaad för partieUt arbetsföra

Under detta anslag redovisas kostnader och intäkter av verksamheten vid SIFU-enheten (inkl. filialer) inom statens industriverk.

Verksamheten fördelas på programmen allmänna tjänster, kursverk­samhet och teknisk fackljänsl.

Prop. 1974: 47

51

I programmet allmänna tjänster ingår sådan service tUl of­fentliga organ, företagareföreningar, branschorganisationer etc. som inte hänförts till den egna kursverksamheten eller tUl den tekniska facktjänslen. Vidare omfattar delta program stipendieverksamhel för fortbildning och admuiistration därav, viss extern informations- och dokumentationstjänst i tekniska och ekonomiska frågor, administra­tion av kompetenser och behörigheler samt viss utredningsverksamhet.

Programmet kursverksamheten omfattar de av SIFU-en­heten anordnade kurserna och föreläsningarna i praktiska och teore­tiska ämnen. Programmet omfattar även det planerings- och utveck­lingsarbete som är hänförligt till framtagandet av nya kurser.

Den tekniska facktjänsten omfattar försöks- och utveck­lingsarbeten samt provningar och undersökningar av material, arbets­metoder, driflförhållanden, redskap, instrament och apparater sora er­fordras för verksamheten under övriga program. Vidare ingår sådana provningar och undersökningar som utförs mol ersättning på uppdrag av myndighet eUer enskUd.

Av följande sammanställning framgår omfattningen av SIFU-verk­samhelen (i 1 OOO-tal kr.).

1972/73 Utfall

1973/74 Beräknar

1974/75

SIFU

Departements­chefen

1. Allmänna tiänster Intäkter

238

227

150

Särkostaader

1676

2 372

2 250

Täckningsbidrag

- 1438

- 2145

- 2 400

2. Kursverksamhet

Intäkter

9 443

10100

10 000

Särkostnader

9 978

9 696

10 300

Täckningsbidrag

-     535

-1-     404

-     300

3. Teknisk facktjänst Intäkter

3 008

3 109

3 100

Särkostaader

3 288

3 207

3 400

Täckningsbidrag

-     280

98

-     300

Täckningsbidrag totalt Samkostnader (netto) Resultat

-     2 253

 6 461

-     8 7141

-      1839

 7 061

-     8 900

- 3 000

7 500

-10 500

Statens bidrag

8 000»

8 900

10 500

12 960»

> 500 000 kr. utgör komplementkostnader.

' Underskottet har täckts genom utnyttjande av den rörliga krediten i riksgälds­kontoret. = 3 milj. kr. utgör engångsanvisning för täckande av balanserad förlust.

Prop. 1974: 47

52

SIFU

SIFU har i sin anslagsframställning med hänvisning till del då på­gående arbetet i organisationskommittén för statens industriverk och SIFU endast redovisat sill medelsbehov för budgetåret 1974/75 vid oförändrad ambitionsnivå i förhållande tUl de anslag som anvisats till verksamheten för innevarande budgetår.

Mot denna bakgmnd har SIFU beräknat de allmänna kostnadsök­ningarna till 1 415 000 kr. Härav utgörs 480 000 kr. av ökade lönekost­nader, 355 000 kr. av ökade hyreskostaader, 540 000 kr. av övriga kost­nadsökningar samt 40 000 kr. av höjda städlöner m. m. SIFUrs beräk­ningar har baserats på en för budgetåret 1974/75 generell löneökning om 4 % samt en genomsnittlig kostnadsökning i övrigt av 6 %.

Beträffande intäkterna för budgetåret 1974/75 måste, enligt SIFU, vid en realistisk bedömning hänsyn tas till dels erfarenhetsmässiga svå­righeter under senare år att ytterligare höja prisnivån på SIFUrs tjäns­ter, dels omställningsproblem som kan väntas medföra svårigheter alt vidmakthålla oförändrad extemproduktion. Att kvantitativt precisera storleken av nu nämnda effekter är enligt SIFUrs bedömning inle möj­ligt. Intäklsberäkningen, som bygger på utfallet från budgetåret 1972/73, kan visa sig vara en Överskattning. För att kompensera det beräknade inläktsborlfallet hemställer SIFU om 185 000 kr. i statligt bidrag.

SIFU hemställer för budgetåret 1974/75 sålunda om en öknuig av del statliga bidraget med sammanlagt 1,6 milj. kr. för alt oförändrad ambitionsnivå skall kunna bibehållas.

SIFU presenterar vidare i sui anslagsframställning kostnadsberäk­ningar för ett antal projekt som bedöms som angelägna och sorri bör genomföras under nästa budgetår. I det följande redovisas de projekt som inte redan behandlats i annat sammanhang (jfr prop. 1974rl bil. 15 s. 27, 36 och 37).

Projekt

SIFUrs bedömning

av medelsbehovet för 1974/75

1. Informations- och dokumentationsprogram med

inriktning på mindre och medelstora företag

1 200 000

2. Utredningsarbete m.m. rörande kompetenser

och behörighet

180 000

3.

Företagsledning i mindre företag

150 000

4.

Utbildningsprogram för revisorer

150 000

5.

Transporttekniskt program

-

350 000

6.

Energibesparingskampanj

utan belopp

7.

Minidatorprojekt

150 000

8.

Restaurering av äldre fastigheter m. m.

400 000

9.

Åtgärder för tvättbranschen

300 000

Prop. 1974: 47

53

1.

SIFU föreslår med utgångspunkt i en inom SIFU utarbetad promemoria, som kompletterade SIFUrs anslagsframställnuig för bud­getåret 1973/74, att en försöksverksamhet påbörjas inom informations-och dokumentationsområdet. Enligt förslaget bör en särskild informa­tionscentral inrättas och knytas till SIFU med uppgift all insamla och bearbeta kunskaper och erfarenheter i bl. a. tekniska och ekonomiska frågor samt genom meddelanden, publikationer och i andra former sprida information tUl främst mindre och medelstor industri och hant­verk.

2.

För alt fortsätta ett i samarbete med SHIO och statens konsument­verk inlett kartläggningsarbele rörande tjänstedeklarationer, auklorisa-tioner och övriga kompelensbevis inom industri, hantverk och vissa servicenäringar samt för att utarbeta förslag tUl generellt tiUämpliga normer inom delta område erfordras enhgt SIFU 100 000 kr. för bud­getåret 1974/75. Vidare erfordras 80 000 kr. för fullföljande av ett system för kompetensredovisning inom radio-TV-branschen.

3.

Sedan något år har visst samarbete pågått mellan SIFU och In­stitutet för företagslednmg (IFL) rörande förelagsledareulbildning i mindre företag. Under våren 1973 genomförde SIFU och IFL gemen­samt viss försöksverksamhet. Denna verksamhet bör enligt SIFUrs uppfattning fortsätta och byggas ut. SIFU beräknar för budgetåret 1974/75 sin andel av kostnaderna härför till 150 000 kr. Dessa avser bl. a. fortsatt utveckling av kursmaterial, framtagning av elev- och lärarhandledningar samt framställning och distribution av särskilt in­formationsmaterial.

4.

I samarbete med Föreningen auktoriserade revisorer. Svenska revi­sorssamfundet och Svenska redovisningskonsulters förbund har SIFU utarbetat ett förslag till utbildningsprogram för revisorer och redovis­ningskonsulter. Enligl SIFUrs uppfattning bör en systematisk utbild­ning av dessa på elt aktivt sätt bidra till en positiv utveckling av bl. a. mindre och medelstora företag. SIFU beräknar kostnaderna för ad­ministration, marknadsföring och vidareutveckling av utbildningspro­grammet till 150 000 kr. för budgetåret 1974/75.

5.

SIFU anser att ett särskUt transporttekniskt utbildningsprogram med särskild vikt på transport, lagring och hantering av farligt gods, livsmedel och övrigt gods bör utvecklas. Programmet bör anpassas så att det läcker behoven hos såväl producenter och transportörer som and­ra avnämare inom såväl den enskilda som offentiiga sektorn. För bud­getåret 1974/75 beräknar SIFU kostnaderna för alt utveckla nya kurser i transportteknik till 350 00 kr.

6.

Enligt SIFUrs och överstyrelsens för ekonomiskt försvar uppfatt­ning bör medel snarast anvisas för en utredning om en besparings­kampanj, som bör igångsättas under budgetåret 1974/75.

7.

För alt SIFUrs verksamhet inom minidatorområdet skall kunna fullföljas på ett tillfredsslällande sätt fordras enligt SIFU ytterligare medel.

8.

För alt bl. a. kartlägga det totala utbildningsbehovet hos perso­ner sysselsatta med restaurering av äldre fastigheter m. m., insamla dokumentation om äldre bebyggelsesätt samt utarbeta undervisnings­hjälpmedel m. m. för den kulturvårdande byggnadsverksamheten hem­ställer SIFU att 400 000 kr. anvisas nästa budgetår.

9.

För initiering och utveckling av i första händ ett förnyat aukto­risalionssystem för Ivätlbranschen saml för bestridande av de fasta kost-

Prop. 1974: 47

54

naderna i samband härmed har SIFU för budgetåret 1974/75 beräknat ett medelsbehov av 300 000 kr.

SIFU har inle gjort någon prioritering av de föreslagna projekten.

Departementschefen

SIFU har under de senaste åren bl. a. tiU följd av svårigheter all nå ul med sina tjänster fått kännas vid ekonomiska påfrestningar. Detta har i sin lur lett bl. a. till att förutsättningarna begränsats för att inom SIFU bedriva elt aktivt utvecklingsarbete vad avser främst fortbUd-nings verksamheten.

Del är enligt min uppfattning väsentiigt all en stabilisering av verk­samheten sker, inle minst i ekonomiskt avseende. Jag bedömer del an­geläget all möjligheterna prövas ingående tUl fortsatta rationaliseringar av verksamheten. Jag vill i della sammanhang erinra även om vad då­varande chefen för industridepartementet anförde i prop. 1972 r 1 (bil. 15 s. 25) om nödvändigheten för SIFU alt iaktta försiktighet vad gäl­ler att uppta nya verksamhetsgrenar eller all allmänt expandera verk­samheten.

SIFU har i sin anslagsframställning för budgetåret 1974/75 hemställt om en ökning av del statiiga bidraget till verksamheten med 1,6 milj. kr. för att oförändrad ambitionsnivå skall kunna bibehållas. Vidare har SIFU hemställt om medel för vissa speciella projekt.

Jag har beräknat 500 000 kr. som bidrag för att läcka allmänna pris-och lönestegringar inom SIFU-verksamheten under nästa budgetår. Res­ten bör läckas genom bl. a. rationaliseringar i verksamheten. Jag räk­nar vidare med att förslaget om uppbyggnad av en utbUdningskonsulent­funktion vid varje företagareförening, den förordade rationaliseringen av verksamheten samt den förstärkta filialorganisationen bör ha en positiv inverkan på efterfrågan på SIFU-tjänsterna, vilket i sin lur kan förväntas öka intäkterna.

I syfte alt åstadkomma en stabUisering och konsolidering av ekono­min för SIFU-verksamheten i samband med omorganisationen bör vi­dare medel anvisas för att läcka en från tidigare år balanserad förlust, som uppstått till följd av bl. a. en nedgång av efterfrågan på SIFU-tjänsterna. Vid ingången av budgetåret 1973/74 uppgick förlusten tUl drygt 2 milj. kr. Enligl vad jag inhämtat från SIFU förefaller det san­nolikt att underskott uppslår i verksamheten även under innevarande budgetår. Jag beräknar mot denna bakgrand ett medelsbehov av 3 mUj. kr. för läckande av den balanserade förlusten.

För statens bidrag tUl stipendier för fortbUdning beräknar jag ell oförändrat belopp av 600 000 kr.

I samband med omorganisationen av SIFU-verksamheten kommer behov av bl. a. en intensifierad metodutveckling och vidareutbildning

Prop. 1974: 47

55

av SIFU-personalen all uppstå. Vid min medelsberäkning har jag ta­git hänsyn till detta behov.

Vidare bör statens bidrag till SIFU-verksamheten räknas upp med hänsyn till förstärkningen av filialorganisationen.

Med hänvisning till vad jag nyss anfört om behovet av en stabUisering av SIFU-verksamheten bör, vad gäller de speciella projekt som SIFU tagit upp i sin anslagsframställning och som inte redan tagits upp i annat sammanhang, inga särskUda medel anvisas under nästa budgetår. Jag räknar emellertid med alt uttymme finns inom ramen för industri­verkets utredningsanslag och.del statliga bidraget lUl kursverksamhe­ten för att projekten om företagsledamtbildning i mindre företag och utbildningsprogram för revisorer skall kunna fullföljas. I detta sam­manhang vill jag nämna att chefen för bostadsdepartementet komraer alt föreslå Kungl. Majrt all förelägga riksdagen förslag om vissa energi-besparande åtgärder, innefattande bl. a. kursverksamhet med inriktning på fastighelsskötare.

Som framgått vid min anmälan av industriverkets anslag till förvalt­ningskostnader har jag räknat med att sammanlagt 13 tjänster vid nuvarande SIFU förs över till verkels industribyrå och administrativa byrå. Vidare har jag förordat att de sex tjänsterna sora utbildningskon­sulent vid SIFU förs över till företagareföreningarna. Medel för de ak­tuella tjänstema beräknas under resp. industriverkets anslag till förvalt­ningskostnader och anslaget Företags- och branschfrämjande åtgärder. Jag kommer vid min anmälan i del följande av sistnämnda anslag att beräkna ytterligare medel för uppbyggnaden av ulbUdningskonsulenl-funktionen vid företagareföreningarna.

Mot denna bakgrund beräknar jag för nästa budgetår statens bidrag till kursverksamhet m. m. inom industriverkels ram till 12 960 000 kr. Av dessa medel tas 11 260 000 kr., upp under, bidragsanslaget till kurs­verksamhet m.m., 1,1 milj. kr. under verkets anslag till förvaltnings­kostnader och 600 000 kr. under anslaget Företags- och branschfräm­jande åtgärder.

Förevarande anslag bör för nästa budgetår tas upp med ell formellt belopp av 1 000 kr.

Jag hemställer att Kungl. Majrt föreslår riksdagen

att till Statens industriverk: Kursverksamhet m. m. för budget­året 1974/75 under trettonde huvudtiteln anvisa elt förslags­anslag av 1 000 kr.

Prop. 1974: 47

56

Statens industriverk: Bidrag till kursverksamhet m. m.

1972/73 Utgifti

8 570 597

Reservation

115

1973/74 Anslagi

8 900 000

1974/75 Förslag       11260 000

1 Anslaget Statens intitut för företagsulvecklingr Främjande av företagsutveck-ing.

Med hänvisning till vad jag anfört vid min anmälan av anslaget till kursverksamhet m. m. beräknar jag för nästa budgetår statens bidrag tUl SIFU-verksamheten under förevarande anslag tiU 11260 000 kr. Av della belopp är 3 mUj. kr. en engångsanvisning för alt täcka den balanserade förlusten från tidigare år.

Den behållning som vid utgången av juni 1974 finns på det nuvarande reservationsanslaget Statens institut för företagsulvecklingr Främjande av förelagsutvecklmg bör föras över till förevarande anslag. Jag hemställer att Kungl. Majrt föreslår riksdagen

all till Statens industriverk: Bidrag till kursverksamhet mJ m. för budgetåret 1974/75 under trettonde huvudtiteln anvisa ett re­servationsanslag av 11 260 000 kr.

Statens industriverk: Utrustning

1972/73 Utgifti

713 618

Reservation

1382

1973/74 Anslagi

500 000

1974/75 Förslag

200 000

1 Anslaget Statens institut för företagsulvecklingr Utmstnmg

Anslaget avser medel för anskaffning av utrustningsobjekt inom ra­men för SIFU-verksamheien, vilkas värde överstiger 10 000 kr. och vilkas livslängd uppgår till minst tre år.

SIFU

SIFU räknar med anledning av omställning av verksamheten och den förestående flyttningen lUl Borås med att de för innevarande bud­getår anvisade medlen avseende ulrustaingsanskaffnmg till betydande delar inte bör utnyttjas för anskaffning av nya objekt, varför en av­sevärd reservation torde uppkomma under anslaget. A andra sidan uppkommer ökade driftkostnader genom leasingförfarande och andra tillfälliga arrangemang som behövs för att vidmakthålla tjänsteproduk­tionen under omslällningstiden. Med hänsyn till den reservation som därmed uppkommer under anslaget beräkar SIFU medelsbehovet för budgetåret 1974/75 till 200 000 kr. Ett godtagande härav innebär emellertid vid oförändrad ambhionsnivå en motsvarande uppräkning av driftkostnadsanslaget.

Prop. 1974: 47

57

Departementschefen

Enligt min uppfattning bör försiktighet iakttas vad gäller anskaff­ning av nya utrustningsobjekt. Möjligheterna alt i ökad utsträckning hyra utrustning bör prövas. Vidare bör omlokaliseringen tUl Borås av SIFU-enheten och SP erbjuda möjligheter till ett mer rationellt ut­nyttjande av befintiig utrustning.

För nästa budgetår bör anslaget föras upp med 200 000 kr. Den behållning som vid utgången av juni 1974 finns på del nuvarande reservationsanslaget Statens institut för företagsulvecklingr Utrustning bör föras över till förevarande anslag.

Jag hemställer all Kungl. Majrt föreslår riksdagen

att till Statens industriverk: Utriistning för budgetåret 1974/75 under trettonde huvudtiteln anvisa ell reservationsanslag av 200 000 kr.

Företags- och branschfrämjande åtgärder

1972/73 Utgift

16 455 074

Reservation

16 048 924

1973/74 Anslag      212 750 oqo 1974/75 Förslag       16 250 000

1 Anslagen Utbildningsåtgärder för textil- och konfektionsindustrieraa samt den manuellt arbetande glasindustrin. Utbildningsåtgärder m. m. för möbelindu­stri, snickeriindustri m. fl. och Omställningsfrämjande åtgärder för vissa industri­branscher.

' Anslagen Utbildningsåtgärder för textil- och konfektionsindustrieraa. Ut­bildningsåtgärder m. m. för möbelindustri, snickeriindustri m. fl.,' Teknisk kon-sulenttverksamhet för gjuteriindustrin. Omställningsfrämjande åtgärder för vissa industribranscher och Främjande av företagsservice.

I prop. 1974r 1 (bil. 15 s. 46) har Kurigl. Majrt föreslagit riksdagen bl. a. att till Företags- och branschfrämjande åtgärder för budgetåret 1974/75 anvisa elt reservationsanslag av 14,1 milj. kr.

Jag har nyss (s. 3839) behandlat frågan om en förstärkt regional utbildningsservice till främst mindre och medelstora företag och därvid förordat bl. a. att en ulbildningskonsulenlfunklion successivt byggs upp inom varje företagareförening. För detta ändamål beräknar jag för nästa budgetår 1,7 milj. kr. Härav utgörs 600 000 kr. av medel mot­svarande kostnaderna för de sex tjänster som utbildningskonsulenl som jag förordat bli överförda från nuvarande SIFU lUl företagare­föreningarna. Som redan framgått har jag vid min beräkning av bidrags­anslaget till kursverksamhet m. m. tagit hänsyn härtill.

Jag kommer senare denna dag vid anmälan av fråga om åtgärder för metallmanufakturindustrin (prop. 1974r 63) förorda att delar av denna bransch inordnas bland målgrupperna för det statiiga oraställnings-programmet.  Vidare bör branschen  tUlföras medel  bl. a. för teknisk

Prop. 1974: 47

58

konsulentverksamhet och för förelagsserviceverksamhel i Eskilstuna-området. Medelbehovet för dessa åtgärder har jag för nästa budgetår beräknat till sammanlagt 450 000 kr., varav 150 000 för den tekniska konsulentverksamheten och 300 000 för företagsserviceverksamheten.

Medelsfördelningen tUl  olika åtgärder vid bifall till  mina förslag framgår av följande sammanställning.

Utbildningsåtgärder m. m. Teko-industriema Möbelindustrin, snickeri­industrin m. fl. Gjuteriindustrin Metallmanufakturindustrin

Omställningsfrämjande åtgärder

Företagsservice

Regional utbildningsservice

1973/74

Beräknade kostaader 1974/75 Departementschefen

3 300 000

3 000 000

1650 000 300 000

5 000 000 2 500 000

1 650 000 950 000 150 000 4 000 000 4 800 000 1 700 000

12 750 000

16 250 000

Sammanfattningsvis förordar jag alltså alt anslaget räknas upp med ytterligare (450 000-f 1 700 000 =) 2 150 000 kr. tiU 16 250 000 kr. budgetåret 1974/75, inkl. tidigare föreslagna 14,1 mUj. kr.

Under åberopande av del anförda hemställer jag all Kungl. Majrt med återkallande av sitt tidigare förslag föreslår riksdagen

att till Företags-, och branschfrämjande åtgärder för budget­året 1974/75 under trettonde huvudtiteln anvisa ett reserva­tionsanslag av 16 250 000 kr.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Majrt Konungen att tUl riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till delta protokoll utvisar.

Ur protokollelr Britta Gyllensten

Prop. 1974: 47

59

Bilaga 1

Statens ind ustriverk 1973/74

Beslutande organ med

1

Rådgivande organ

knutna

anknytning till

Styrelse

tiU industriverket

industriverket

i Rådet för mindre och

i medelstora företag

i Nämnden för statens

1

General-

i Expertrådet för läng-

1 gruvegendom                       ;                   |

direktör

: siktiga prognoser                .

i Hemslöjdsnämnden

i Rådgivande nämnden för   i

i transport av farligt gods      i

Planer

ngs-

Indust

ri-

Energi

byrån

Minen

il-

Administra-

och utrednings-

byrån

byrån

tiva byrån

byrån

(21 tjänster)

(23 tjänster)

(36 tjänster)

(13 tjänster)

(16 tjänster)

Branschfrågor

Företags-

Energi-

Myndighets-

Personal-

service

utredningar

ärenden

och service­frågor

prognoser

Finansiellt

Säkerhets-

Statens

Allmänna

stöd

frågor

gruvegendom

Ekonomi-

industri-

Straktur-

Koncessions-

frågor

politiska

stöd

frågor

Gemensam

frågor

Explosiva och brand­farliga varor

personal

Underordnade organ

Företagare­föreningama

Sprängämnes­inspektionen

Elektriska inspektionen

Bergsstaten

Prop. 1974: 47

60

Bilaga 2

Organisationsschema för SIFU-enheten

1             Chef

Biträdande chef

Planering

1

Marknad

Företagsekonomi

Verkstadsteknik och produktionsekonomi

-

Filialer

Byggnads- och WS-teknik

Elteknik

Processteknik

Kemisk teknik

Service

   administration

 och ekonomi

      kursadministration

   information och

 dokumentation

Prop. 1974: 47

61

Bilaga 3

Förslag Statens industriverk 1974/75

Beslutande organ med anknytning till industriverket

Styrelse

Rådgivande organ knutna till industriverket

Rädet för mindre och medelstora företag

Nämnden för statens gmvegendom

General­direktör

Expertrådet för lång­siktiga prognoser

Hemslöjdsnämnden

Rådgivande nämnden för transport av farUgt gods

Rådgivande organ för SIFU-verksamheten

Planerings och utred­ningsbyrån

(27 tjänster)

Bransch­frågor

Långsiktiga Prognoser

AUmänna indus tri-poUtiska frågor

Industri­byrån

(34 tjänster)

Företags­service

UtbUdnings­frågor

Finansiellt stöd

Stmkturstöd,

branchpro-

grani

Explosiva och brand­ farliga varor

Energibyrån

(46 tjänster)

Energiut­redningar

Säkerhets­frågor .

Koncessions-frågor

Mineral byrån

(15 tjänster)

Myndighets­ärenden

Statens gruvegendom

Administra­tiva byrån

(29 tjänster)

Personal-och servicer frågor

Ekonomi- . frågor   -

Gerriensam . personal

SIFU-enheten

(ca ISO per­soner)

Kursverk­samhet

Teknisk in­formation och rådgiv­ning

Provnings­verksamhet m. m.

Elektriska inspektionen

Företagare­föreningarna

Underordnade organ

Spräng­ämnesin­spektionen

Bergsstaten

FiUal-

organisation (ca 30 per­soner)

Prop. 1974: 47

62

Innehållsförteckning

Sid.

Propositionens huvudsakliga innehåll........................ 

.... 

1

1

Inledning   ....................................................... 

.... 

1

2

Nuvarande förhållanden...................................... 

.... 

4

2.1

SIFU  ......................................................... 

4

2.2

Statens industriverk....................................... 

8

3 Organisationskommitténs belänkande   .................. 

... 

10

3.1

Allmänna utgångspunkter    ............................ 

... 

10

3.2

Förändringar i SIFUrs verksamhetsinriktning m. m.       

12

3.3

SIFUrs framtida organisation............................ 

.. 

14

3.4

Samarbetet mellan företagareföreningarna och SIFU-verk­samhelen      

17

3.5

Ansvarsfördelnmg m. m................................... 

.. 

17

3.6

Anslagsfrågor och medelstilldelning .................. 

.. 

18

3.7

Genomförande ............................................. 

.. 

19

3.8

Fortsall utredningsarbete................................ 

.. 

20

3.9

Reservation av ledamoten Resare .................... 

21

4 Remissyttranden över organisationskommitténs belänkande ....

22

4.1

Organisationskommitténs förslag i stort  ........... 

22

4.2

Integrationen mellan industriverket och SIFU m. m      

23

4.3

Samordning av det branschinriklade stödet........ 

.. 

24

4.4

Regionaliseringen av SIFU-verksamheten........... 

.. 

24

4.5

Principer för finansiering av SIFU-verksamheten.. 

25

4.6

SIFU-verksamheten i relation  till undervisningsväsendet i stort          

26

4.7

Överföring av provningsaktiviteter till annan huvudman ....

26

5 Statskontorets utredning angående industriverkets lokalisering ..

27

5.1

Utgångspunkter för statskontorets utredning  .... 

28

5.2

Utredningsarbetets uppläggning ...................... 

.. 

29

5.3

Lokalisering i eller utanför Stockholmsområdet.... 

.. 

30

5.4

Partiell omlokalisering..................................... 

.. 

31

5.5

Val av ort utanför Stockholmsområdet............... 

31

5.6

Pendlingsavslånd från Stockholms centrum......... 

31

5.7

Sammanfattande bedömning och förslag............ 

32

6

Remissyttranden över statskontorets utredning ....... 

32

7

Departementschefen........................................... 

.. 

34

8

Anslagsfrågor för budgetåret 1974/75 ................... 

.. 

42

MARCUS BOKTR.STOCKHOLM 1974     740177