Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1981/82:56

om kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m.

beslutad den 29 oktober 1981.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

NILS G.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att Statsföretag AB får ett kapitaltillskott på 1500 milj. kr. för att genomföra en finansiell rekonstruktion av Luossa-vaara-Kiimnavaara AB (LKAB).

I propositionen föreslås vidare att staten övertar Stora Kopparbergs Bergslags AB:s aktier i SSAB Svenskt Stål AB och att ett avtal om kapitaltillskott till SSAB m. m. godkänns. Dessutom föreslås att Statsföre­tag erhåller ett bidrag om 575 milj. kr. för akfieteckning i SSAB och alt staten dels lånar SSAB 150 milj. kr., dels förfogar över slmkturlån om 550 milj. kr. för aktieteckning i SSAB. Delta innebär att staten träder in som 25-procentig aktieägare i SSAB och att en finansiell rekonstrukfion av bolaget möjliggörs.

För den statliga varvskoncernen Svenska Varv föreslås ändrade rikt­linjer för garanfier avseende föriusttäckning för kundfordringar och fartygsprodukfion.

1    Riksdagen 1981182. 1 saml. Nr 56

Prop. 1981/82:56

Prop. 1981/82:56

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1981-10-29

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson, Boo, Petri,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tilländer,[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om kapitaltillskott till vissa statliga företag, m.m.

1    Inledning

Riksdagen har vid flera tillfällen behandlat frågan om statliga stödåtgär­der lill Luossavaara-Kiirunavaara AB (LKAB). Våren 1979 (prop. 1978/ 79:87, NU 1978/79: 30, rskr 1978/79:240) beslöt riksdagen att staten skulle lämna Statsförelag AB ett tillskott av 700 milj. kr. för att genomföra en finansiell rekonslmklion av LKAB. Riksdagen beviljade åren 1978 och 1979 särskilda anslag på resp. 200 milj. kr. och 135 milj. kr. för all upprätthålla sysselsättningen vid LKAB (prop. 1977/78:96, NU 1977/ 78:50, rskr 1977/78:225 och prop. 1978/79:87, NU 1978/79:42, rskr 1978/ 79:326). Våren 1980 (prop. 1979/80:79, NU 1979/80:72, rskr 1979/80:380) beslöt riksdagen om medelstillskotl lill Statsföretag för LKAB om 640 milj. kr., varav 440 milj. kr. var avsett att täcka 1979 års förlust och 200 milj. kr. var avsett att förstärka LKAB:s egna kapital.

Våren 1981 (prop. 1980/81:128, NU 1980/81:48, rskr 1980/81:301) beslöt riksdagen om ett kapitaltillskott lill Statsföretag på totalt 1090 milj. kr. för aft läcka föriuster hos LKAB för åren 1980 och 1981. LKAB:s förlust för år 1981 beräknas enligt företagets prognos till ca 750 milj. kr. Medlen som är avsedda för förlusttäckning för år 1981 utbetalas löpande under året i takt med all förlusterna uppslår.

I prop. 1980/81: 128 redovisades all LKAB med hänsyn fill den ogynn­samma resultatutvecklingen påbörjat ett utredningsarbete med syfte att undersöka förelagets utvecklingsmöjligheter på sikt. Utredningsarbetet som genomfördes under första halvåret 1981 är en uppföljning och omar-

Prop. 1981/82:56

3

betning av 1978 års s.k. stmklurutredning. Utredningen har avlämnat en rapport, LKAB-Struklumtredning 1981, och har bl.a. utrett frågan under vilka förutsättningar LKAB har möjlighet att bedriva en företagsekono­miskt lönsam järnmalmsbrytning. Utredningen har också studerat olika åtgärder som behövs för att förbättra företagets konkurrenskraft och före­tagels finansiella situafion. LKAB:s styrelse har därtill fastlagt en hand­lingsplan för förelaget för de närmaste åren. På grundval härav finns ell underiag för att bedöma vilka insatser som kan behöva göras i början av 1980-lalel för LKAB:s utveckling och näringslivet i övrigt i malmfålten.

Öhrlings Revisionsbyrå AB har på industridepartementets uppdrag gjort en analys av LKAB:s resultatutveckling och finansiella situation. LKAB har inkommit med kompletterande material.

Riksdagen har vid flera tillfällen sedan år 1977 behandlat frågor som rör SSAB (prop. 1977/78:87, NU 1977/78:45, rskr 1977/78:198, prop. 1978/ 79:100 bil. 17, s. 211-212, prop. 1978/79:126, NU 1978/79:43, rskr 1978/ 79:369, prop. 1979/80:100 bil. 17, s. 328, NU 1979/80:51, rskr 1979/80:323, prop. 1980/81:67, prop. 1980/81: 100 bil. 17, s. 159, NU 1980/81:51, rskr 1980/81:266).

I proposition 1980/81:67 om vissa frågor angående stålindustrin, m.m. redovisades SSAB:s resultatutveckling åren 1978 och 1979. Då angavs också att prognosen för år 1980 pekade på en förlust om ca 500 milj. kr. Resultatet för det året blev dock drygt 80 milj. kr. sämre och förlusten uppgick fill 584 milj. kr. I nämnda proposifion redovisades också SSAB:s målsättning alt under åren 1980-1982 uppnå en sådan resultatförbättring all bolagets egna kapital kunde hållas intakt. Därvid framhölls att detta skulle kräva väsentliga resultatförbättringar i förhållande till uppgjorda prognoser. Vidare framhölls all del var svårt alt bedöma SSAB:s resultat förär 1981.

Statsföretag har i skrivelse den 27 oktober 1981 till regeringen hemställt om statlig medverkan i nyemission i SSAB Svenskt Stål AB (SSAB) saml medelstillskotl på 1 900 milj. kr. för all genomföra en finansiell rekonslmk­lion av LKAB. Vidare har Statsföretag hemställt om 400 milj. kr. för förlusttäckning och stmkturering av andra dotterbolag, bl. a. Beroxo AB och AB Eiser.

I en skrivelse till regeringen den 15 september 1981 har SSAB redogjort för bolagets ekonomiska utveckling och konsekvenserna av vidtagna åt­gärder.

Genom skilda beslul, senast år 1980 (prop. 1979/80:165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405), har riksdagen beslutat om statliga garantier, s. k. värde­garantier, till Svenska Varv för föriusttäckning för kundfordringar och fartygsproduktion enligt 1980 års beslul om sammanlagt 3 350 milj. kr. all utnyttjas lill utgången av år 1984.

Jag avser här att anmäla frågorna om medelstiUskott för finansiell rekon­slmklion av LKAB och statlig medverkan i nyemission i SSAB. Vidare vill

Prop. 1981/82:56

4

jag ta upp frågan om ändrade riktlinjer för garantier till Svenska Varv avseende föriusttäckning för kundfordringar och fartygsproduktion. Jag finner inte skäl att nu la upp lill behandling Statsföretags framställning om tillskott för bl. a. Beroxo och Eiser.

2    Utvecklingen inom Statsföretagsgruppen

Statsföretagsgruppen redovisade för år 1980 ett överskott efter finan­siella intäkter och kostnader inkl. redan beslutade statliga tillskott för förlusttäckning i LKAB och Uddcomb på 261 milj. kr. Motsvarande resul­tat bedöms under innevarande år bli en förlust av ca 600 milj. kr. Resultatet efter finansiella poster exkl. statliga tillskott utgjorde år 1980 en föriust av 280 milj. kr. och beräknas för innevarande år bli en föriust av storleksord­ningen 1400 milj. kr. För år 1982 har Statsförelag gjort bedömningen all konjunkturen kommer alt stärkas först under hösten. Försäljningsintäk­terna för gruppen beräknas öka från 15400 milj. kr. år 1981 fill över 17000 milj. kr. år 1982. Rörelseresultatet väntas också förbättras men trots detta är lönsamheten i flertalet av de drygt 30-talet direktägda dotterbolagen och intresseföretagen fortfarande svag. Denna situation påverkar också mo­derbolagets utveckling.

Den svaga lönsamheten i gruppen drabbar inte bara moderbolagels inläktssida genom att koncernbidragen från dotterbolagen begränsas utan även dess utgiftssida med svåra återverkningar på moderbolagets resultat som följd. Omfattande stödinsatser måste göras i AB Statens Skogsindu­strier (ASSI), Beroxo och Eiser. Sammantaget innebär den fömlsedda konjunkturutvecklingen med åtföljande bristande lönsamhet i gruppen svaga resultat i moderbolaget. Som en följd härav kommer Statsföretags lidigare uppsatta mål för bolaget - att täcka den balanserade förlusten före utgången av år 1982 - inte att uppnås. Tvärtom vänds 1980 års förbättring till en årlig kraftig försämring av det balanserade resultatet under perioden 1981-1983. För år 1980 redovisade moderbolaget en nettovinst på 8C milj. kr. medan resultatet för år 1981 väntas bli en förlust efter skatter på ca 300 milj. kr. Konsekvensen blir en stark minskning av moderbolagels egna kapital.

Utvecklingen inom vissa av Statsföretags dotterbolag har under år 1981 visat sig bli betydligt sämre än vad som tidigare antagits. Den petroke­miska industrin upplever f.n. sin hittills djupaste lågkonjunktur vilket har drabbat Beroxo både kostnadsmässigt och marknadsmässigt. För inneva­rande år beräknas förlusten i Beroxo uppgå fill ca 180 milj. kr. Betydande förluster väntas också uppstå de kommande åren. Eiser-koncernens resul­tat har försämrats snabbt och tidigare givna tillskott från statens och Statsföretags sida kommer inte alt vara lillräckliga för alt läcka Eiser-koncernens kapitalbehov för perioden 1981-1983. I företagets långsikts-

Prop. 1981/82:56

5

plan anges alt yllerligare insatser kommer att behövas för att anpassa koncernens kapacitet och kostnader lill marknadsfömtsältningarna. Kapi­talbehovet inom Eiser för föriusttäckning för åren 1981-1983, soliditets-höjning och insatser för produkt- och marknadsutveckling beräknas lill 300 milj. kr.

ASSLs förlust för år 1981 efter finansiella intäkter och kostnader beräk­nas till ca 500 milj. kr. vilket innebär en betydande ekonomisk belastning i Statsföretags bokslut. På gmnd av att en omvärdering av uppfattningen om marknadsförutsättningarna för ASSI under andra halvåret 1981 slog ige­nom först i samband med bolagels åtlamånaders-bokslul i oktober går det f. n. inte alt fömtsäga om detla kommer alt medföra krav på kapitaltillskott från staten.

Svenska Petroleum AB, där Statsföretag och statens vattenfalisverk äger hälften var av aktierna redovisar för åren 1980 och 1981 stora förlus­ter. En stor del av det egna kapitalet är förbrukat. För att täcka årets förlust och den balanserade förlusten för år 1980 har ägarna begärt ett tillskott pä 670 milj. kr. Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] kommer senare i dag att föreslå regeringen att Svenska Petroleum får stafiigl stöd för alt täcka förluster.

Jag övergår nu till all redovisa mina synpunkter på Statsförelagsgmp-pen.

Väsentliga erfarenheter i fråga om Statsföretags verksamhel har vunnits sedan Statsföretag bildades. På grund av betydande engagemang i basin­dustrierna har Statsföretag uppvisat stora föriuster sedan år 1976. Vidare har verksamheten präglats av omfattande investeringar. Till övervägande del har investeringarna avsett nya anläggningar och varit av expansions-. karaktär. Investeringarna inom Slalsföretagsgmppen har varit 23 gånger större än i övrig industri. Statsföretag har också medverkat i stmkturom-vandlingen av vissa branscher som drabbats av avsättnings- och lönsam­hetsproblem. Jag tänker här bl.a. på tekobranschen och handelsstålindu­strin.

Slatsföretagsgruppens expansion, mätt såväl i antal anställda som i investeringar, i kombination med en svag lönsamhetsutveckling har inne­burit att verksamheten fått finansieras främst med externt kapital som i betydande utsträckning utgjorts av statliga fillskott. I prop. 1979/80:79 om kapiialfillskott till Statsföretagsgruppen, m.m. framhöll jag alt alla fömt­sättningar att successivt effektivisera företagsgmppens verksamhel måste fillvaratas. Den anpassning av Slatsföretagsgruppens omfattning och verk­samhel som förutsattes i den nyss nämnda propositionen har inte skett. Statsföretags egna resurser har varit ofillräckliga för all möta de stora krav på finansiell medverkan som riktats mot moderbolaget från ett flertal dotterbolag. Därför har betydande statliga fillskott fåll göras lill moderbo­laget. Den ogynnsamma resultatutvecklingen inom Statsföretagsgruppen har också inneburit stora likviditetspåfrestningar på moderbolaget.

Av skäl som jag tidigare har redogjort för är det enligt min mening

Prop. 1981/82:56

6

motiverat alt överväga en omprövning av förutsättningarna för Statsföre­tags verksamhet. Det kan också bli aktuellt med en översyn av Statsföre­tags nuvarande sammansättning. Jag avser att låta genomföra en analys av dessa frågeställningar och återkomma till regeringen med förslag härom våren 1982.

3   Finansiell rekonstruktion av LKAB

3.1 LKAB:s järnmalmsrörelse

LKAB:s järnmalmsrörelse beslår av järnmalmsulvinning vid tre gruvor, Kiirunavaara, Svappavaara och Malmberget.

Kimnarörelsen bryter malm under jord i Kiimnavaara och i dagbrott i Svappavaara. I Kiirunavaara bryts malmen nu kring 500 meters djup med utfraktssystem på 540- och 775-melersnivåerna. Den senaste huvudtrans­portnivån har successivt tagils i drift sedan år 1979. Fr.o.m. år 1984 kommer all produktion underjord att transporteras via denna nivå. Nästa utfraklsnivå planeras till ca 1000 meters avvägning om traditionell trans­portnivå anläggs. Produktionskapaciteten i Kiimnavaara ligger på ca 18 milj. lon färdiga produkter per år. Malmen är en blandning av låg- och högfosformalmer och har en genomsnittshalt av ca 60% järn och 0,9% fosfor. All råmalm vidareförädlas genom sovring fill styckemalm och mull av hög- och lågfosforkvalitet. Den malm som används för pelletstillverk-ning anrikas före pelletisering, varvid fosforhalten nedbringas till lämplig nivå. Sedan den pågående ombyggnaden av pelletsverket i Kiruna genom­förts under hösten 1981 kommer årskapaciteten alt uppgå lill 3,5 milj. ton pellels.

Produktion av apatit kommer alt påbörjas under andra halvåret 1981 sedan en investering i ett nytt apatitverk genomförts. Denna produktion baseras på det fosforhaltiga avfallet från anrikningsverket.

Malmen i Kiruna har ett djupgående fill minst 1 500 meter och malmre­serven uppgår till ca 1 800 milj. ton, vilket vid nuvarande brytningslakt ger fyndigheten en teoretisk livslängd på betydligt mer än 50 år. De loiala malmtillgångarna ned till 1000-metersnivån medger brytning i ytterligare ca 30 år.

I Svappavaara bryts malmen i dagbrott. Årskapaciteten för färdiga pro­dukter är 3,5 milj. ton, varav närmare 3 milj. ton pellels. Den totala malmreserven uppskattas lill ca 300 milj. ton, varav 150 milj. ton tekniskt kan brytas i dagbrott. Med nuvarande brytningslakt ger detta en teoretisk livslängd på ca 30 år för dagbroltsbrytningen.

Kimnarörelsen svarar också för lossning, lagring och utlastning vid företagels malmhamn i Narvik. Kimnarörelsens produkter exporteras till främst Belgien/Luxemburg, Västtyskland och Frankrike som tillsammans lar drygt 80% av leveranserna.

Prop. 1981/82:56

7

Malmbergsrörelsen bryter och förädlar järnmalm i Malmberget. All bryt­ning sker under jord på ca 500 meters djup med 600-metersnivån som utfraklsnivå. Nästa utfraklsnivå planeras fill 815-melers djup. Malmfill-gångarna uppskattas till ca 600 milj. ton. Ned lill 815-metersnivån har malmreserven beräknats till ca 330 milj. ton, varför gmvans teoretiska livslängd till detta djup uppgår till knappt 30 år fömlsatl all hela malmarean utnyttjas. I Malmberget finns malmbehandlingsanläggningar för framställ­ning av slig och pellels.

Produktionskapaciteten är ca 7 milj. lon färdiga produkter per år, inkl. en pelletskapacitet på närmare 3 milj. ton. All malm förädlas till lågfosfor-sliger och pellels. Bland lågfosforsligerna ingår specialsliger, som används inom bl. a. järnpulvermelallurgin och den kemiska industrin.

Huvuddelen av Malmbergsrörelsens produkter levereras över Luleå malmhamn. Viss leverans sker över hamnen i Narvik. Malmbergsrörelsens huvudmarknad är länderna kring Östersjön, främst Finland och Polen. Utanför Östersjön är Frankrike och Holland de viktigaste kundländerna. Inom Sverige sker leveranser lill SSAB i Luleå och Oxelösund saml lill Höganäs AB.

LKAB:s järnmalmskapacitet uppgår sammanlagt fill ca 28 milj. ton per år färdiga produkter inkl. pelletskapacitet på drygt 9 milj. ton. Försäljning­en sker genom Malmexport AB som fill 90% ägs av LKAB och 10% av Gränges AB.

Produktionen och leveranserna av järnmalm har under de senaste åren utvecklat sig enligt följande.

Prognos

1979

1980

1981

Produktion, milj. ton

23,6

24,1

21,2

Leveranser, milj. ton

26,7

21,1

18,5

3.2 Övriga verksamheter

LKAB har under en följd av år försökt bredda sin verksamhel så att den skulle omfatta områden även utanför järnmalmsverksamhelen. Dessa sats­ningar, som omfattat betydande insatser på prospektering och projektverk­samhet, har resulterat i inriktning på gm v- och mineralverksamhel samt satsningar inom energiområdet, LKAB äger samtliga aktier i AB Statsgm-vor som bryter sulfidmalm och volfram i Bergslagen saml i AB Forsham­mars Bergverk som bryter och förädlar industrimineral i Bergslagen och Dalsland. År 1977 bildades LKAB Prospektering AB som bedriver pros­pekteringsverksamhet och LKAB International AB som bedriver interna­tionell konsultverksamhet. Under år 1980 bildades dotterbolaget Viscaria AB som kommer att svara för verksamheten i den nya kopparmalmsgru­van Viscaria. LKAB:s kol verksamhel bedrivs i LKAB Kolulveckling AB med dotterbolaget LKAB Kolförsäljning AB. LKAB är vidare delägare i

Prop. 1981/82:56

8

AB Svensk Alunskiffemtveckling, Ranslads Skifferaktiebolag, Svenskt Kolkonsortium AB saml Skandinavisk Reduksjonsverk A/S.

Styrelsens handlingsplan innefattar en omprövning av LKAB:s verk­samhet utanför järnmalmsområdet. Beslut har fattats om att LKAB:s kolverksamhet skall begränsas till att endast omfatta deltagande i Svenskt Kolkonsortium AB.

3.3 Resultatutveckling

Resultatutvecklingen i koncernen under åren 1978-1980 jämte prognos för år 1981 upprättad i slutet av oktober redovisas i följande tabell.

Prognos

Milj. kr.

1978

1979

1980

1981

Rörelsens intäkter

1935

2267

2317

2220

Rörelsens kostnader

-2200

-2324

-2189

-2163

Rörelseresultat före

avskrivningar

-  265

-    57

128

57

Avskrivningar enligt plan

-   234

-   244

-  258

-   298

Finansiella intäkter

och kostnader

-   176

-   191

-  222

-  449

Resultat efter finansiella

intäkter och kostnader

-  675

-  492

-   352

-  690

Extraordinärt netto

-   192

-     10

-      2

-    40

Ägartillskott

-1-   500

+  440

-t-  340

-1-  750

Resultat före boksluts-

dispositioner och skatt

-  367

-    62

-     14

20

Nettoresultat

-   219

-    45

-   102

-     10

Till följd av den djupa lågkonjunkturen inom Europas stålindustri sjönk malmleveranserna under år 1980 fill 21,1 milj. ton från 26,7 milj. ton år 1979. Malmlagren uppgick vid 1980 års utgång lill knappt 7 milj. ton. För år 1981 budgeterade LKAB en leveranskvantitel av 20,5 milj. ton. I företa­gels budget beräknades förlusten efter finansnetto och fastighetsskatt lill 750 milj. kr. Utvecklingen under år 1981 har inneburit all leveranserna blev lägre än budgeterat. Malmleveransema beräknas nu lill 18,5 milj. ton. Malmlagren vid 1981 års utgång beräknas uppgå till närmare 9 milj. ton. För att hejda lageruppbyggnaden har LKAB genomfört produktionsminsk­ningar under året. Under sommaren 1981 genomfördes ett produkfions-stopp på åtta veckor vid samtliga anläggningar. Vidare stoppades produk­tionen en vecka i september och fyradagars produklionsvecka tillämpas i Kimna under hösten fram lill årsskiftet 1981/82.

Rörelseresultatet för år 1981 beräknas trots leveransminskningen bli något bättre än vad som budgeterats, framför allt på grund av dollarkur­sens uppgång. P. g. a. extraordinära kostnader för förtidspensionering un­der år 1981 redovisar företaget ändock en förlust på 750 milj. kr. Som framgår av tabellen beror en betydande del av resultatförsämringen på alt ränleunderskoltet ökar snabbt till följd av ökad upplåning för finansiering

Prop. 1981/82:56

9

av pågående investeringsprogram och för finansiering av rörelseunderskot-len. Dämtöver påverkas de finansiella kostnaderna med ca 150 milj. kr. beroende på valutakursförändringar under året.

Koncernens egna kapital har trols netloförluster sedan år 1978 kunnat bibehållas och beräknas uppgå lill 1 300 milj. kr. vid slutet av år 1981. Delta är en följd av all staten via Statsföretag varje år Ullskjutil medel för förlusttäckning saml att Statsförelag tecknat nyemitterade aktier i LKAB åren 1979, 1980 och 1981. Den statliga finansieringen inkl. aklieägarfinan-siering under perioden 1978-1981 uppgår lill sammanlagt 2765 milj. kr.

Lånefinansieringen minskade under åren 1978 och 1979, vilket möjlig­gjorts av den statliga slödfinansieringen. Under år 1980 ökade emellertid lånefinansieringen, vilket framför allt var hänförligt lill utländsk upplåning.

I den stmklurutredning som LKAB genomförde år 1978 konstaterades att företagel trots försämrade förutsättningar på marknaden hade goda möjligheter all överleva som järnmalmsproducent. 1 en uppföljning av utredningen har LKAB analyserat de väsentligaste avvikelserna i ulfall mot de prognoser som gjordes i den lidigare utredningsrapporten. Utred­ningen hade inte förutsett den konjunkturkris inom stålindustrin som in­trädde kring halvårsskiftet 1980 och följakfiigen inte heller de ökade finan­siella kostnader som drabbade förelaget. Uppföljningen visade vidare kraf­tiga avvikelser avseende kostnaderna för järnvägstransporterna vilka inte kunde nedbringas som utredningen fömlsatl.

3.4 LKAB:s strukturutredning 1981

LKAB:s stmklumlredning 1981 har utförts av en arbetsgmpp som har bestått av representanter för LKAB:s företagsledning, de fackliga organi­sationerna och Statsföretag. Arbetsgmppen har gjort en analys av stål- och malmmarknadens utveckling, produktions- och produktstruktur, mark­nadsstrategi, produktivitet, investeringar, järnvägsfrakter, personalut­veckling och kapitalbehov,

3.4.1 Stål-och malmmarknaden

Efter konjunkturnedgången inom stålindustrin år 1980 har produktions­utvecklingen för stål omvärderats i olika internationella prognoser. Stål­prognoserna indikerar nu en väsentligt lägre fillväxtlakt än för några år sedan. LKAB har gjort en bedömning enligt vilken världsproduktionen av stål vid 1980-talels mitt uppgår lill 820-835 milj. ton, vilket kan jämföras med 1979 års produktion pä 747 milj. lon och 1980 års på 718 milj. lon. Den förväntade ökningen, som motsvarar en genomsnittlig årlig lillväxtlakl på ca 2,5% fram lill år 1985, är ojämnt fördelad på olika ländergmpper. LKAB:s prognoser ligger något lägre än lidigare publicerade internationel­la prognoser över stålprodukfionens utveckling.

Västvärldens tre stora stålproducerande områden, de Europeiska Ge-

Prop. 1981/82:56

10

menskaperna (EG), Japan och Förenta staterna har under en följd av år visat stagnalionstendenser. För LKAB:s del är det i synnerhet stagna-fionen inom EG, där LKAB:s malm har sin dominerande marknad, som är särskilt allvarlig. Den akluella bedömningen är alt stålproduktionen inom EG inte kommer tillbaka lill 1971 -1974 års höga nivåer under överskådlig tid utan kommer att pendla mellan ca 125 milj. lon och 145 milj. ton i olika konjunkturlägen.

LKAB:s andra mer betydande marknadsområde är Östersjöländerna. Polen, som för bara några år sedan var LKAB:s Iredje största avnämar-land, har f.n. mycket svåra interna problem och framlidsutvecklingen måste enligt LKAB bedömas som osäker.

Behovet av järnmalm för en råstålproduklion på 820-835 milj. lon uppgår totalt till ca 1000 milj. ton. Vid en världsprodukfion av 835 milj. ton råstål kan behovei av importmalm enligt LKAB beräknas till 445 milj. lon, vilket kan jämföras med den internationella handeln med järnmalm år 1979 på 390 milj. ton. De stora expansionsområdena när del gäller järnmalmsex­porten är Brasilien och Australien, i mindre utsträckning också Sydafrika och Indien. LKAB:s beräkningar för år 1985 pekar på ett importbehov av järnmalm i Västeuropa på drygt 130 milj. lon vid en något lägre stålproduk­tion på grund av en minskad förbrukning av egna malmer, huvudsakligen fosforhaltiga minettemalmer. Importen av järnmalm till Västeuropa år 1979 uppgick lill 127 milj. ton. Slutsatsen är således att importen av järnmalm lill Västeuropa inte kommer alt öka nämnvärt över 1979 års nivå. LKAB antar all järnmalmsmarknaden i mitten av 1980-talet kommer att karaktäriseras av en bättre balans mellan utbud och efterfrågan och att brist på järnmalm endast kan länkas uppstå vid en eventuell extrem hög­konjunktur.

Avsättningen av LKAB:s högfosformalmer är hell beroende av efterfrå­gan hos de stålproducenter som framställer stål ur fosforråjärn. LKAB räknar med att kunna avsätta endast 4-6 milj. lon högfosformalmer vid mitten av 1980-talel mol f. n. ca 10 milj. lon. Produkfionen av lågfosforrå-järn beräknas komma alt öka fram till mitten av 1980-talet till följd av processomläggningar från högfosfor- till lågfosfordrift. LKAB räknar med att öka sina leveranser av lågfosformalm till Västeuropa från den nuvaran­de nivån som ligger på 67 milj. ton per år.

Under 1970-talet har världens pelletskapacitet ökat hastigt. Sedan år 1977 har ca 30 milj. ton exportinriktad, delvis slålverksägd kapacitet till­kommit. Till följd av den stagnerande råslålprodukfionen har den snabba utbyggnaden inte mötts av motsvarande eflerfrågeökning. Flera pellels-producenter har på gmnd av den uppkomna överkapaciteten tvingats stänga sina verk. LKAB har en pelletskapacitet på 9 milj. lon och leverera­de 5 milj. ton pellets under år 1980. Leveranserna till Västeuropa uppgick till 2 milj. ton och LKAB räknar endast med långsam ökning av pelletsex-porten under de närmaste åren. Pelletsmarknaden inom EG är dessutom

Prop. 1981/82:56

11

intäckl genom att flera stålverk inom EG har investerat i utomeuropeiska pelletsverk. De har därför genom delägarskap och dessutom genom lång­siktiga leveransavtal täckt sitt behov av pellets. Utanför EG har LKAB marknad för masugnspellets i Sverige, Finland och Österrike. Flera östeu­ropeiska länder är dessutom intresserade av LKAB:s pellets.

LKAB framställer också s. k. direklreduklionspellets som används för framställning av järnsvamp. Överkapaciteten för järnsvampproduktion i världen är f.n. mycket slor. Även med ett anlagande om en myckel hög produktionsökning fram till millen av 1980-lalel finns det redan nu på marknaden tillräcklig kapacitet för direklreduklionspellets hos malmpro-ducenlerna. LKAB beräknar alt den möjliga exporten av direklreduklions­pellets uppgår till 3-5 milj. lon per år.

När det gäller prisutvecklingen anser LKAB att det föreligger en risk att järnmalmspriserna inte kommer att kunna hålla jämna steg med den inter­nationella inflationsutvecklingen. Malmpriserna kommer sannolikt all som hittills under vissa år språngvis höjas kraftigt efter perioder av stagnation eller kanske t. o. m. nedgång.

Leveranserna från LKAB lill EG har under 1970-lalet sjunkit från drygt 20 milj. lon till 15-16 milj. lon. Minskningen beror på att LKAB inte kunnat öka sina lågfosformalmleveranser i takt med att efterfrågan på högfosformalmer minskat. LKAB:s marknadsandel inom EG-området har under denna lidsperiod sjunkit från 22% till 14%. Målsättningen är all även efter högfosformarknadens nedgång uppnå en avsättning av 20 milj. ton per år inom EG. Detla motsvarar en marknadsandel på ca 16%. Leveranserna av pellels och lågfosformalm måste därför ökas jämfört med de senaste åren till 15 -16 milj. lon per år. LKAB räknar med att detla skall kunna åstadkommas med olika marknadsålgärder. För att nå en större och mer regelbunden avsättning kommer LKAB alt försöka uppnå fastare kontraktsformer än hittills med malmköparna.

I 1981 års struklumtredning har del ekonomiska utfallet vid alternativa marknadsutvecklingar analyserats. Kapacitetsutnytljandet för anläggning­arna varierar för dessa alternativ till mellan 70 och 85 %. Avsättningsris­kerna bedöms främst vara hänförbara lill lågfosformalm och pellets vilket styrkts av uppföljningen av 1978 års stmktumlredning där målsättningarna beträffade dessa produkter inte nåddes.

Det alternafiv som ligger lill gmnd för bedömningarna av förelagels kapitalbehov baseras på en leveransnivå som i genomsnitt uppgår till knappt 22 milj. ton per år under de närmaste åren. Enligt företagels handlingsplan beräknas leveranserna på sikt kunna ökas till 25 milj. lon i genomsnitt per år.

3.4.2 Produktions- och produktstruktur

LKAB:s leveranser har de senaste åren till ca 45% utgjorts av högfos-formalm. Som tidigare nämnts kommer denna marknad snabbt alt minska

Prop. 1981/82:56

12

vilket medför att leveranserna av högfosformalm inom några år kommer all sjunka lill nivån 46 milj. lon per är. En avgörande fråga för LKAB är därför hur en anpassning fill de nya förhållandena dels produktionstek­niskt, dels marknadsföringsmässigt bör ske. Förelaget anser att de produk-fionstekniska frågorna bör kunna lösas ulan nya stora investeringar genom att öka andelen av lågfosformalm vid brytningen i Kiruna lill ca 50% av bmien malm och genom pelletisering av högfosformalm i Kimna vid del nu utbyggda pelletsverket i Kiruna.

LKAB:s produktionssystem består f. n. av tre gruvor, två hamnar och ca 500 km järnväg. En naturlig fräga inom 1981 års struklumtredning har därför varit om detla produktionssystem är optimalt från företagsekono­misk synpunkt. För alt belysa dessa frågor har det ekonomiska utfallet beräknats för ett antal olika produklionsstmkturer vid olika antaganden om tillgängligt marknadsutrymme. Resultatet av dessa beräkningar har visat all den nuvarande strukturen, dvs. alla enheter i drift, ger det bästa resultatet om den totala produktionsvolymen är ca 23 milj. ton eller större. Härav har företaget dragit slutsatsen att om det långsiktiga målet för marknadsutvecklingen uppnås bedöms totalresultatet bli bäst med alla produktionsenheter i drift. Denna slutsats gäller under vissa förutsättning­ar om prisutveckling och kostnadsutveckling etc. och sedan varaktiga förändringar, t. ex. effektivisering och rationalisering av verksamheten, genomförts. När del gäller att vidta åtgärder av typen konjunkluranpass-ning måste yllerligare faktorer beaktas och tillfälliga undanlag kan komma att göras från de långsiktiga slutsatserna. Avgörande för frågan om produk­tionsstrukturen är således om den erforderiiga leveransvolymen, minst 23 milj. lon per år, kan uppnås. Som tidigare framgått utgår bedömningen av förelagets kapitalbehov frän en genomsnittlig leveranskvantitel de när­maste åren om ca 22 milj. lon per år. Det långsiktiga målet är att leveran­serna ska uppgå till 25 milj. ton per år, varför nuvarande produktionsstmk-lur t. v. anses motiverad.

3.4.3 Produktivitet

LKAB:s produktivitet steg under hela 1960-lalet med 6,5% per år bl.a. tack vare en ökad produkfion. Under början av 1970-lalel var produktivite­ten, mätt som produktion per anställd, i stort sett oförändrad för att sedan sjunka under åren 1975-1978 som en följd äv den minskade produkfionen. Trots en återhämtning sedan år 1978 är produktiviteten i dag inte högre än i slutet av 1960-talet vilket måste betecknas som mycket otillfredsställande, särskilt när man lar hänsyn till de investeringar som genomförts. Med hänsyn till den otillräckliga produktivitetsutvecklingen och lill att malmpri­serna väntas släpa efter den allmänna pris/kostnadsutvecklingen konstate­rar företaget att det är nödvändigt att göra stora insatser för att förbättra produktiviteten. I förelagels handlingsplan fastslås att produktiviteten vid utgången av år 1983 skall uppgå fill minst 4500 lon per årsanslälld, vilket är

Prop. 1981/82:56

13

30% högre än år 1980. Rationaliseringsmöjligheterna finns bl.a. inom administrationen liksom i produktionen genom fortsatta process- och me­todförbättringar samt inom verksamheten i hamnarna och hanteringen i anslutning till järnvägstransporterna. Den viktigaste fömlsällningen för alt denna rafionaliseringspotential skall kunna utnyttjas är en betydligt ökad personalrörlighet, såväl externt som internt. Som ett led i rationaliserings-arbetet avser företaget att överföra övertalig personal till en särskild orga­nisatorisk enhet som kommer all sysselsättas med olika projekt, utbildning m.m.

3.4.4 Investeringar

För perioden 1982-1986 beräknas investeringsulbetalningarna inom järnmalmsrörelsen i löpande penningvärde uppgå till ca 350 milj. kr. per år. Detta innebär att investeringarna kommer all ligga på en väsentligt lägre nivå än under de senaste åren och planen fömtsätter alt endast för järn­malmsverksamheten nödvändiga investeringar kommer alt genomföras.

I mitten av 1980-talet måste LKAB la ställning till de investeringar som erfordras i Kimna och Malmberget för brytning av malm på djupare nivåer än nuvarande huvudutfraklsnivåer.

Projektarbete bedrivs för att utforma ett gruvsystem som skall kunna tas i drift i Kiirunavaara då malmen ovanför den nuvarande huvudtransportni­vån har tagit slut. Med gmvsyslem avses här inte enbart transportappara­ten utan hela flödet inom gmvan, dvs. såväl brytning som transport. Undersökningsarbeten och snedbanedrivning har redan påbörjats och måste enligt förelaget fortsätta med oförändrad takt för att skapa erforder­ligt beslutsunderlag.

Gmvsyslem av den typ som f. n. används i Kiruna innebär att investe­ringsbeslut måste tas som leder lill utbetalningar under en lång tidsperiod innan intäkter från verksamheten flyter in. Trots att kapitalkostnaden för en konventionellt utformad huvudnivå mätt i kronor per ton är låg i förhållande lill alt starta hell nya järnmalmsgruvor, ligger del totala inves­teringsbeloppet i storleksordningen närmare 2000 milj. kr. i dagens pen­ningvärde. LKAB strävar efter att hitta gruvsystem som kräver mindre insatser och där man samtidigt kan utnyttja lidigare gjorda investeringar i större utsträckning än vad som hittills har varit fallet. Företagel anser att möjligheterna att hitta sådana lösningar är goda, vart'ör storieken på inves­teringsbeloppet kan komma all reduceras och beslutstidpunkten senareläg-gas. LKAB räknar med att anläggningsarbetena för en konventionell hu­vudnivå skulle behöva påbörjas under åren 1985-1987.

När det gäller Malmberget påverkas beslutstidpunkten för en ny huvud­nivå av den omfattning i vilken olika malmkroppar kommer alt brytas hksom av råmalmsullaget under de närmaste åren. Invesleringsarbetena behöver enligt LKAB knappast påbörjas förrän under senare delen av 1980-lalel. Den bedömda kostnaden för en ny konventionell huvudnivå är ca 750 milj. kr. i dagens penningvärde.

Prop. 1981/82:56

14

3.4.5    Järnvägsfrakter

LKAB betalade år 1980 för järnvägsfrakter 596 milj. kr. till statens järnvägar (SJ) och 101 milj. kr. till Norske Slalsbaner (NSB), totalt 697 milj. kr. Kostnaderna för järnvägstransporterna tar i anspråk drygt 30% av LKAB:s malminläkler. LKAB och SJ har gemensamt genomfört en jämfö­relse mellan malmbanan i Norrbotten och malmbanor hos ell större antal internationella gruvbolag som konkurrerar med LKAB. Jämförelserna har syftat till att jämföra malmbanan med konkurrenternas järnvägar i fråga om teknisk och administrativ standard. Studien har resulterat i ett gemen­samt konstaterande att en betydande rationaliseringspotential föreligger. SJ, NSB och LKAB har kommit överens om all samarbeta i ett projekt som syftar fill att systematiskt avhjälpa dessa brister. Samarbetet väntas leda lill en sänkning av trafikföretagens kostnader, vilket på sikt bör medföra en minskning av LKAB:s transportkostnader.

LKAB:s styrelse har i en skrivelse till regeringen den 5 februari 1981 hemställt alt avgifterna för malmfrakterna skall sänkas. LKAB understry­ker i skrivelsen alt nuvarande fraktvillkor är kommersiellt oskäliga och att ett bibehållande av dessa villkor skulle äventyra malmfältsgruvornas fort­levnadsmöjligheter. LKAB föreslår att avgiften för malmfraklerna skall motsvara kostnaderna för malmtrafiken för SJ inkl. kapitalkostnader för reinvesteringar och rationaliseringsinvesleringar. Enligt LKAB:s bedöm­ning skulle SJ, även om nuvarande malmfrakler halverades, fortfarande ha full kostnadstäckning inkl. kapitalkostnader för reinvesteringar och ratio­naliseringsinvesleringar.

3.4.6    Personalutveckling

Vid LKAB:s produktionsanläggningar i Norrbotten och Narvik fanns i september 1981 följande personalstyrka.

Tjänstemän

Arbetare

Totalt

Kiruna

869

3 092

3 961

Malmberget

446

1447

1893

Luleå

38

114

152

Narvik

114

483

597

Totalt

1467

5136

6603

LKAB-koncernen har f.n. 7300 anställda. Sedan mitten av 1970-talet har personalstyrkan inom järnmalmsrörelsen minskal med ca 1 500 perso­ner. 1 oktober 1976 infördes anställningsstopp vid LKAB:s anläggningar i Norrbotten och Narvik. Under åren 1978 och 1979 fick LKAB efter riks­dagsbeslut särskilda statliga medel lill investeringsarbeten för att upprätt­hålla sysselsättningen för den övertaliga personalen. Härigenom syssel­sattes drygt 400 årsarbetare båda åren. För att minska övertalighelen erbjöds under år 1978 också personal över 57 år frivillig förtidspension.

Prop. 1981/82:56

15

Dessutom permilterades större delen av de anställda i fyra veckor somma­ren 1978. För att möta leveransuppgången under år 1979 hävdes anställ­ningsstoppet för vissa specialkalegorier av anställda.

En viss balans inom arbetarkategorin uppnåddes i början av år 1980 men den kraftiga nedgången i leveranserna under andra halvåret 1980 tvingade företaget att genomföra kortfidspermiltering under två veckor i november. Under år 1981 har korttidspermiltering skett i fyra veckor i anslutning till semestern. Vidare stoppades produktionen i Kiruna under en vecka i september och fyradagars produktionsvecka tillämpas fram lill årsskiftet.

Förelagels prognoser för leverans- och produktionsutvecklingen leder lill alt del framlida personalbehovet är lägre än antalet anställda f. n. För att öka konkurrenskraften måste kostnaderna för produktion och admini­stration nedbringas. Företagsledningen har gjort bedömningar som indike­rar en övertalighet på ca 300 tjänstemän och drygt 600 kollekfivanställda. Övertaligheten är fördelad på samtliga produktionsställen. Lönerna för denna personalstyrka ingår i prognoserna över företagets kapitalbehov. LKAB har under år 1981 erbjudit frivillig förtidspensionering ål tjänstemän födda år 1923 och tidigare. Genom denna åtgärd beräknas ca 100 personer lämna förelaget. Enligt företagels bedömning beräknas övertalighelen be­träffande arbetare vara eliminerad vid utgången av år 1983 förutsatt att produktionen uppgår lill minst 24 milj. lon per år. Övertaligheten beräknas kunna lösas genom naturlig avgång fömlsatl att de finansiella fömtsätt­ningarna står lill buds.

LKAB avser att överföra övertalig personal till en särskild organisato­risk enhet som kommer att sysselsättas med projektarbeten, utbildnings­verksamhet m. m.

LKAB har gemensamt med kommunerna i malmfälten deltagit i utred­ningar som syftar fill att sfimulera industriell diversifiering. Detta har resulterat i de s. k. Gällivare- och Kimnaprojekten som arbetar med utred­ningar om olika projekt som kan ge sysselsättning inom malmfälten. Viss nyetablering har skett härigenom. LKAB anser alt ytterligare sysselsätt­ning bör kunna beredas genom dessa projekt om särskilda finansiella medel ställs till förfogande av samhället.

3.5 LKAB:s kapitalbehov

LKAB har redovisat prognoser över företagets resultatutveckling och finansiella ställning för den närmaste femårsperioden. Öhrlings Revisions­byrå AB har gjort en bedömning av förelagels kapitalbehov för perioden 1982-1984.

Enligt prognosen väntas leveranserna år 1982 öka till 20,5 milj. lon från 1981 års låga nivå på drygt 18 milj. lon. I slutet av år 1982 kan konjunk­turen komma all förbättras för all kulminera under år 1983.

Nettoresullalel bedöms innebära fortsatta förluster för varje enskilt år

Prop. 1981/82:56

16

med undanlag för de år förelaget väntar sig en högkonjunktur på malm­marknaden. Även med en förväntad halvering av de svenska fraktsatserna för malmtransporlerna har resultatet för år 1982 bedömts till en förlust på ca 500 milj. kr.

Den förväntade utvecklingen leder fill alt det egna kapitalet sjunker kraffigt under perioden vilket skulle tvinga styrelsen alt upprätta s.k. kontrollbalansräkning för alt klargöra om likvidationsplikt enligt aktiebo­lagslagen föreligger eller ej. Hämtöver måste beaktas att LKAB enligt gällande låneåtaganden inte får låta det egna kapitalel understiga långfris­tiga skulder exkl. LKAB:s skulder till Statsföretag. Detla väntas inträffa redan under nästa år. Om så sker äger långivarna rätl alt förklara resp. lån förfallet till betalning.

En analys av bolagets kapitalbehov under de närmaste åren visar att kapitalanspråken växer snabbi. Företaget påpekar att del är hell orealis-fiskt alt anta att LKAB av egen kraft skulle kunna exlernfinansiera del myckel stora kapitalbehov som föreligger framöver. LKAB måste därför rekonstrueras finansiellt om förutsättningar för överlevnad skall föreligga. Syftet med en finansiell rekonstruktion bör vara all stärka bolagets resul­tat, soliditet och likviditet. Statsföretag har hemställt alt staten skall med­verka i en finansiell rekonstruktion av LKAB.

LKAB understryker all vissa faktorer är särskilt svåra att bedöma i den framtida utvecklingen. Prognoserna bygger på viktiga fömtsättningar rö­rande kvanfiteler, priser och kursutvecklingen för dollar. En känslighels-analys visar all resultatet varierar kraftigt under olika antaganden. Om således dollarkursen under perioden kommer att ligga kvar på nuvarande höga nivå och prisnivån inte ändras är LKAB:s behov av stöd mindre än vad som antagits i prognoserna. Å andra sidan finns en betydande risk för att beräknade leveransvolymer inte uppnås. På grund av svårigheterna att bedöma den framtida utvecklingen begär Statsföretag i sin skrivelse ett kapitaltillskott på totalt 1900 milj. kr.

LKAB arbetar med fleråriga planer för bl.a. marknadsbefrämjande ål-gärder och åtgärder för att höja effektiviteten i produkfion och administra­fion. LKAB framhåller all det mot denna bakgrund är önskvärt att de finansiella förutsättningarna fastläggs genom en engångsrekonstmktion.

Det låga kapacitetsutnyttjande som f.n. råder och som antas föreligga under prognosperioden aktualiserar frågan om värdering av anläggnings­tillgångarna. Anläggningarna är dimensionerade för en produktion av ca 30 milj. lon. Vid en bedömd utnytljandegrad av 70% erhålls inte ett rörelsere­sultat som täcker kapitalkostnaderna. Ett nedskrivningsbehov av anlägg­ningstillgångarnas värde bedöms därför föreligga. En genomgång av ned­skrivningsbehovet har visat att anläggningstillgångarnas bokförda värde bör skrivas ned med 700 milj. kr.

Rekonslmktionen föreslås bli en kombination av medel för nedskrivning av anläggningstillgångar och förstärkning av del egna kapitalet. Genom

Prop. 1981/82:56

17

tillskott för nedskrivning av anläggningstillgångar med tidigare nämnda 700 milj. kr. erhålls ett bokfört värde på tillgångarna som kan accepteras med beaktande av förväntat kapacitetsutnyttjande. Erforderlig likviditelsför-slärkning erhålls om bidraget utbetalas kontant. En del av bidraget kan användas för amortering av vissa lån. Revisorerna i LKAB har till industri­departementet avlämnat ett särskilt yttrande över värderingen av anlägg­ningstillgångarna och tillstyrker en nedskrivning av tillgångarnas bokförda värde.

Genom ökning av del egna kapitalet stärks LKAB:s soliditet och bolaget får därvid en buffert mol framlida eventuella föriuster samtidigt som bola­get får en bas för egen upplåning om behov därav uppslår. Del egna kapitalel behöver ökas med totalt I 200 milj. kr. eftersom rekonstruktionen bör ha en sådan omfattning all ytterligare slöd inte skall vara aktuellt under de närmaste åren. Tillskottet kan i bolaget redovisas som beskattad reserv och tas i anspråk om förluster uppslår.

3.6 Förslag till statliga insatser

Till de åtgärder som krävs för all LKAB skall kunna uppnå lönsamhet hör enligt min mening bl.a. en finansiell rekonstruktion av förelaget och en reduktion av kostnaderna för järnvägstransporterna av malm. Jag kommer i det följande att föreslå att staten skall tillskjuta medel till LKAB för att medverka lill en finansiell rekonstruktion av företaget. Regeringen har lidigare denna dag på förslag av statsrådet och chefen för kommunikations­departementet framlagt förslag lill riksdagen om all SJ skall få statliga medel för att kunna reducera fraktkostnaderna för LKAB:s malmtrans-porter för åren 1982-1984.1 prop. 1981/82: 32 föreslås sålunda att 600 milj. kr. anvisas för ändamålet på tilläggsbudget I fill statsbudgeten för inneva­rande budgetår.

Del utredningsarbete som LKAB har genomfört pekar bl. a. på följande slutsatser. Marknadsulrymmel för LKAB:s huvudmarknad i Västeuropa kommer under början av 1980-lalel att vara begränsat. Den genomsnittliga leveransvolymen beräknas enligt företagels prognoser till ca 22 milj. ton per år under de närmaste åren. LKAB har genomsnitfiigt levererat 20 milj. ton per år under perioden 1976-1981. För all företaget skall kunna uppnå planerade leveransvolymer krävs myckel kraftiga marknadsinsalser. Marknaden för högfosformalmer beräknas dessutom minska snabbt under prognosperioden. För att kompensera bortfallet av högfosformalmleveran-serna måste försäljningen av lågfosformalmer och pellels öka.

Produktiviteten inom både produktion och administration måste förbätt­ras. Detla beräknas medföra fortsatta personalminskningar. Jag finner det angeläget all företaget gör alla ansträngningar för att nå uppställda produk-tivitelsmål. Alla möjligheter alt öka produktiviteten måste tillvaratas.

De förhållanden jag här har redogjort för kommer all leda till sysselsätt-

2    Riksdagen 1981/82. I saml. Nr 56

Prop. 1981/82:56

18

ningssvårigheler i de kommuner som berörs av LKAB:s järnmalmsrörelse, främst i Gällivare och Kiruna kommuner.

Alla berörda parter måste samarbeta för all medverka till en positiv utveckling av förelaget. Del kommer att ställas stora krav på företagsled­ningen, personalen och personalorganisationerna samt kommunerna och staten.

Eftersom lönsamhet är den enda garantin för en långsiktig överlevnad av järnmalmsrörelserna i Kiruna och Gällivare får strävan all uppnå delta mål inte motverkas av all LKAB åläggs andra sysselsättningspolitiska upp­gifter än de som ligger i den normala verksamheten.

En fråga som kommer att aktualiseras under femårsperioden är investe­ringar i nya huvudnivåer. För fortsatt produktion efter år 1995 krävs investeringar i nya huvudnivåer i Kimna och i Malmberget. Ställningsta­ganden härtill behöver dock enligt företaget inte las förrän tidigast under 1980-talels mitt.

När del gäller utvecklingen inom LKAB vill jag anföra följande. Resul­tatutvecklingen har under en följd av år varit klart negativ och successivt försämrats. De sammanlagda underskotlen efter finansnetto uppgår för perioden 1978-1981 till 2200 milj. kr. Stafiigl stöd för föriusttäckning har samtidigt uppgått lill 2030 milj. kr. Den likviditets- och lönsamhelskris som förelaget nu hamnat i är allvarligare än lidigare. Förelaget saknar finansiella reserver för alt möta krisen. Den senaste resultatprognosen för år 1981 pekar på en nelloförlust på 750 milj. kr., vilket motsvarar 30% av LKAB:s omsättning eller 100000 kr. per anställd.

Under 1970-lalel har LKAB:s marknadsandelar på de naturliga europe­iska närmarknaderna inom EG sjunkit från 22% år 1970 till 14% år 1980. Denna marknadsutveckling med volymförluster och prisinstabililel har varit förödande för företaget. LKAB är i dag i en sådan situation att långt gående åtgärder måste vidtas för att garantera företagels långsikliga över­levnad. Förelagsledningen har redovisat att man med olika insatser kan bringa förelagets ekonomi i sådan ordning att fortsatt långsiktig gruvdrift och framtida investeringar framstår som meningsfulla för samhället och företagel.

Järnmalmsrörelsen utgör den helt dominerande delen av LKAB:s verk­samhet. Företagel anser därför alt del är väsentligt att resurser och kapaci­tet så långt möjligt kan koncentreras på denna verksamhet. Det handlings­program som förelaget presenterat för all förbättra resultatutvecklingen för gruvorna berör förutom den finansiella sidan marknaden, produk­tionen, den tekniska utvecklingen och järnvägstransporterna.

Resultalprognosen för den närmaste treårsperioden visar på fortsatta förluster och betydande kapitalbehov. Del egna kapitalel sjunker snabbt och redan under nästa år skulle LKAB kunna bli skyldigt att enligt sina lånebestämmelser återbetala lån. Under år 1983 skulle utvecklingen kunna leda till att företaget blir likvidalionsplikfigt. Det är orealistiskt att Stats-

Prop. 1981/82:56

19

företag och LKAB skulle kunna finansiera del myckel stora kapitalbehov som har beräknats.

Jag bedömer att staten bör medverka i en finansiell rekonstruktion av företaget. Avsikten med den finansiella rekonstrukfionen bör vara alt stärka förelagets resultat, likviditet och soliditet. Rekonstruktionen bör vara av en sådan storleksordning att företaget kan bedriva sin verksamhet ulan fortsatta statliga stöd för föriusttäckning inom överskådlig lid. De analyser som genomförts visar att bolaget behöver ett tillskott på 1 9(X) milj. kr. för att läcka kapitalbehovet för åren 1982-1984.

Vid beräkningen av kapitalbehovets storlek har Statsföretag tagit hän­syn till den föreslagna reduceringen av fraktsatserna på 600 milj. kr.

Under förutsättning all LKAB får ell tillskott på 1900 milj. kr. och fraktkostnaderna reduceras med 600 milj. kr. räknar företaget med att kunna genomföra den finansiella rekonslmktionen på planerat sätt. De stora kapitalkostnaderna skulle då kunna minskas och företaget skulle enligt sina prognoser få möjlighet att vid periodens slut redovisa ell posi­tivt resultat efter finansnetto. För år 1982 räknar LKAB med alt redovisa en neltoförlusl även med beaktande av den finansiella rekonstruktionen. Den föreslagna redukfionen av fraktkostnaderna upphör vid utgången av år 1984. Enligt min mening måste frågan om järnvägsfrakterna få en mer definitiv lösning. Det gemensamma utredningsarbete som utförs av LKAB, SJ och NSB beräknas vara avslutat i början av år 1982. Utredning­en kommer att peka på vilka möjligheter fill samarbete mellan förelagen som finns och hur fraktkostnaderna skall kunna sänkas på lång sikt.

F.n. utreds inom ramen för regionalpolitiken generella reformer som syftar lill en regional differentiering av arbetsgivaravgifterna. Om en sådan reform genomförs kommer denna att beröra även LKAB och skulle inne­bära sänkta kostnader och förbättrade resultat för företagel. Ett genomfö­rande av en sådan reform kan beräknas fä gynnsamnia effekter såväl vad gäller rörelsekoslnader som finansiella kostnader för förelaget. Jag be­dömer därför att behovet av slafiiga tillskott till LKAB ligger på en lägre nivå än Statsföretags beräkning. Jag anser att ett tillskott på 1 500 milj. kr. är tillräckligt för att genomföra en finansiell rekonstrukfion av LKAB.

Beloppels storlek bör också medge LKAB att fortsätta med utvecklings­arbete inom mineralområdel, bl. a. prospektering.

En del av rekonstruktionen utgörs av en extra nedskrivning av bolagets anläggningstillgångar mol bakgrund av det kapacitetsutnyttjande som anta­gils i analysen och den resultatsiluaiion som bolaget befinner sig i. Denna nedskrivning uppgår till 700 milj. kr. För att kunna finansiera denna ned­skrivning behöver bolaget tillskott från staten. Tillskottet bör utbetalas kontant mot bakgrund av bolagets stora likviditetsbehov. Det likvida lill-skotlel avses användas för amortering av vissa lån vilket medför att ränte­kostnaderna minskar.

Resterande del av rekonstruklionsbeloppel, 800 milj. kr., bör enligt

Prop. 1981/82:56

20

företagets förslag användas för att öka del egna kapitalet och avsällas fill en beskattad reserv i LKAB. Soliditeten stärks härigenom och bolaget får en buffert att möta framtida förluster.

Jag vill understryka all avvikelser i de förutsättningar som ställts upp för resullatprognoserna innebär all det verkliga utfallet kan variera kraftigt. Prognoserna är mycket känsliga för variationer i förutsättningarna. Om variationerna samverkar i en och samma riktning är resultateffekterna dramatiska. Samtidigt visar detla den osäkerhet som LKAB lever i. Detta i sin lur mofiverar en finansiell rekonstruktion som syftar till att ge företaget en finansiell ställning och stabilitet som gör att bolaget klarar påfrestningar till följd av konjunkturvarialioner.

Tillskotten lill LKAB bör föras via Statsföretag. Jag förordar sålunda att Statsföretag får ett ägartillskott pä 1 500 milj. kr. för att genomföra en finansiell rekonstmktion av LKAB. Ett anslag av 1500 milj. kr. för detta ändamål bör las upp på tilläggsbudget I lill statsbudgeten för innevarande budgetår.

Jag vill i detta sammanhang nämna att regeringen på våren 1981 tillsatte den s.k. Malmfältsulredningen (Dir. 1981:33) som har fill uppgift att arbeta fram ell program för malmfältens utveckling på längre sikt. I direkti­ven anges hur sysselsättningsproblemen i malmfälten och Norrbollen skall angripas. Ett första inslag är en rekonstrukfion av LKAB för all garantera en långsiktig överlevnad av järnmalmsrörelsen. Ett andra inslag måste vara alt så snabbi som möjligt genomföra de lönsamma projekt som är färdigutvecklade och som kan ge ny sysselsättning. Ett Iredje inslag är nyssnämnda uiredning som skall utarbeta ett program för utvecklingen på längre sikt och ta upp insatser som måste göras efter år 1985.

Jag vill också nämna att jag avser att återkomma lill regeringen med särskilda åtgärder för att upprätthålla sysselsättningen i Norrbotten. De problem som kan uppslå på arbetsmarknaden i Norrbotten till följd av rationaliseringar inom LKAB bör kunna lösas bl. a. genom en intensifierad användning av arbetsmarknads- och regionalpolitiska medel.

4   Finansiell rekonstruktion av SSAB

Innan jag går in på de förhållanden som rör SSAB vill jag först bl.a. redogöra för de marknadsbetingelser som stålindustrin i världen och i Sverige arbetar under.

4.1 Stålindustrins utveckling

4.1.1 Det internationella perspektivet

Under 1950- och 1960-talen hade västvärlden en kraftig ekonomisk till­växt. Stora industriinvesteringar och infrastrukturella satsningar medförde

Prop. 1981/82:56

21

en stark och sfigande efterfrågan på stål. De traditionella stålländerna i Europa och Förenta staterna byggde upp en stor slålkapacilet för alt tillgodose denna efterfrågan. Men också nya stålländer tillkom. Del var under denna period Japans stålindustri utvecklades lill en av världens främsta. Redan under 1960-lalet försvagades stålbranschens lönsamhet på grund av del ökande utbudet, samtidigt som den internationella efterfrågan började mattas av. Denna utveckling kulminerade under 1970-talel i en akut kris för västvärldens stålindustri. När den djupa och långa nedgången inträffade under åren 1975-1978 stod stålindustrin med en betydande överkapacitet. Rafionaliseringar försvårades av den nedåtgående ekono­min. Branschens förluster tvingade fram omfattande statliga handels- och industripolitiska åtgärder för att hålla stålindustrin vid liv.

Utvecklingen under åren 1978 och 1979 saml en del av år 1980 redovi­sades i prop. 1980/81:67. Min framställning koncentreras därför till åren 1980 och 1981.

Den återhämtning i ståleflerfrågan som pågått under år 1979 fortsatte lill en början under år 1980 men kom under andra halvåret att förbytas i en marknadsförsvagning. Totalt under år 1980 minskade stålförbrukningen i väriden med 3,3 % jämfört med året innan. Ståleflerfrågan minskade inom OECD-områdel med 7,1 % under samma period. Särskilt stora efterfråge-minskningar kunde noteras i Storbritannien och Förenta staterna. Omvänt ökade efterfrågan kraftigt i vissa länder som Australien, Finland, Italien, Norge och Spanien.

Råstålsproduktionen i världen sjönk från 747,5 milj. ton år 1979 till 715,5 milj. ton år 1980, en minskning med 4 %. Inom OECD-områdel var minskningen 8 % under samma period.

Bland de ledande stålproducenterna i västvärlden noterades år 1980 Japan för den största råstålsproduktionen, 111 milj. lon, vilket motsvarade ca 15 % av världsproduktionen. Råstålsproduktionen i Förenta staterna minskade med ca 18 % till omkring 100 milj. ton. CECA-ländernas samlade stålproduktion minskade 9 % mellan åren 1979 och 1980 lill 128 milj. lon. Som en följd av främst den stagnerade produktionsvolymen beräknas kapacitetsutnytljandet inom OECD-områdel ha sjunkit från 76 % år 1979 lill 70 % år 1980 medan gapet mellan tillgänglig kapacitet och producerad volym beräknas enligt OECD ha ökat från ca 80 milj. ton år 1979 till ca 115 milj. ton år 1980.

Det försämrade lägel på stålmarknaden under andra halvåret 1980 med­förde en skärpning av konkurrensen och ledde lill all ytterligare handels-och induslripolitiska åtgärder vidtogs. Redan under hösten 1980 hade EG, som redovisades i prop. 1980/81:67, infört tvingande produktionsbegräns­ningar i enlighet med CECA-fördragels artikel 58 ("crise manifest") för perioden den 1 oktober 1980 - den 30 juni 1981. Tidigare frivilliga åtagan­den från företagens sida gentemot EG-kommissionen om priser och pro­duktion hade inte kunnat hållas. I Förenta staterna återinfördes i oktober

Prop. 1981/82:56

22

1980 referenspriserna för slålimporl, huvudsakligen handelsslål. Dessutom infördes en övervakningsmekanism som gav handelsdepartementet möjlig­het all inleda informell granskning av importökningar i syfte all fastställa om ökningarna orsakats av skadevållande dumping eller subvenlionering. Mekanismen är knuten lill dels kapacitetsutnytljandet inom den ameri­kanska stålindustrin, dels importpenetralionen av den inhemska markna­den.

I januari 1981 infördes vidare i Förenta staterna ett särskilt övervak­ningssystem för importen av specialstål.

Den svaga efterfråge- och produktionsutvecklingen för stål har bestått. Underdel första kvartalet 1981 låg stålproduktionen i OECD-länderna ca 8 % lägre än under motsvarande period år 1979. Under andra kvartalet ökade produktionen, men låg ändå 1 % lägre än under motsvarande period året innan. Sammanlagt låg stålproduktionen inom OECD-områdel under första halvåret 1981 drygt 3 % lägre än under motsvarande period år 1979.

En jämförelse mellan de större slålproducenlländerna visar dock att stora skillnader förelåg i utvecklingen under första halvåret 1981.

I Förenta staterna och Canada ökade råslålprodukfionen med 9 resp. 6 % första halvåret 1981 jämfört med samma period året innan, medan t. ex. den japanska stålproduktionen sjönk med 14% och EG-ländernas sam­manlagda produktion minskade med ca 8 %. Den svaga efterfrågeutveck-lingen totalt sett väntas bestå, varför någon allmän uppgång i stålkonjunk-luren inte är trolig under andra halvåret 1981. Beräkningar gjorda inom OECD:s stålkommilté pekar på en minskning av hela världens råstålpro­duklion med 0,3 % under år 1981, medan nedgången inom OECD-områdel uppgår till 8,5 milj. ton eller 2,1 % jämfört med föregående år.

På grund av den fortsatta produktionsnedgången och den - lågkonjunk­turen till trots - något ökande stålkapaciteten inom OECD-områdel beräk­nas kapacitelsutnyttjandet sjunka ytterligare och bli ca 68 % för hela år 1981. Kapacitetsulnyltjandel väntas sjunka inom EG lill 57 % och i Japan lill 64 % medan kapacitetsutnytljandet i Förenta staterna väntas stiga till 82 %.

Trots vidtagna åtgärder för att höja prisnivån och höja produktiviteten lider stora delar av stålindustrin i världen av bristande lönsamhet. I Väst­europa, där stålpriserna ligger avsevärt lägre än i 1. ex. Förenta staterna och Japan, har stålindustrin lidit myckel stora förluster. För täckning av uppkomna förluster har den i många länder helt eller delvis statligt ägda stålindustrin erhållit betydande kapilallillskotl, ofta i samband med att ytterligare omstmkteringar vidtas. Som exempel på sådana åtgärder kan nämnas följande.

Det statliga stålbolaget i Storbritannien, Brilish Steel Corporation, skall enligt en tidigare i år antagen rekonstmktionsplan minska antalet anställda frän f.n. ca 130000 till 100000 år 1982. På finansieringssidan innebär planen all bolaget tillförs i storleksordningen två miljarder pund i direkt

Prop. 1981/82:56

23

statligt stöd under perioden 1980 fill mars 1982. Till detta kommer att regeringen beviljat bolaget eftergift av statliga lån på drygt 3 miljarder pund. I villkoren för del beviljade stödet ingår alt regeringen förbehåller sig räiten att avveckla företagel om del inte inom de närmaste åren lyckas alt väsentligt förbättra resultatet.

I Frankrike har under de senaste åren genomförts ett omfattande om-stmklureringsprogram inom landets stålindustri. Bolagens höga skuld­sättning omvandlades för några år sedan lill stafiiga aktier och andelar i bolagen. Sysselsättningen minskade från ca 130000 personer år 1978 fill 115000 år 1980. Särskilda statliga åtaganden gjordes för att klara planens sociala konsekvenser. Saneringsprogrammet beräknades i slutet av 1970-talet kräva statliga finansiella insatser om ca 40 miljarder franc under en femårsperiod.

Nyligen har regeringen i Förbundsrepubliken Tyskland beslutat om stat­ligt slöd lill stålindustrins strukturomvandling under perioden 1982 - 1985. Stödels omfattning beräknas uppgå till ca 1,3 miljarder D-mark. Slödel skall kunna utgå under fömtsättning all förelagen själva uttömt sina möjlig­heter till rationalisering eller omvandling och att även berörda delstater och kommuner deltar i stödåtgärderna.

4.1.2 Utvecklingen inom EG

Sveriges största handelspartner på stålområdet är länderna inom EG. Stålverken inom EG svarade tillsammans för ca 70 % av Sveriges stålim­port år 1980. EG:s marknadsandel på den svenska stålmarknaden har ökat från ca 30 % år 1970 lill närmare 45 % år 1980, räknat i ton. EG-verken svarade därmed sistnämnda år för en något störte andel av den svenska marknaden än de inhemska verken, vars andel var 41 %. EG-marknaden är samtidigt huvudmottagare av den svenska stålexporten, även om EG:s andel av den svenska slålexporten minskat från 58 % år 1977 till 53 % år 1980. Del stora utbytet med EG kan ses som ett naturligt ullryck för den växande internationella arbetsfördelningen och för den frihandel som kom­mit lill stånd mellan EFTA- och EG-länderna.

Med hänsyn till den betydelse EG sålunda har för Sverige på slålområ-det finns det anledning att här något ytterligare redovisa den senaste utvecklingen på stålområdel inom EG.

De under hösten 1980 genomförda krisåtgärderna med obligatoriska produkfionsbegränsningar gav en viss effekt på prisnivån, som stabilise­rades under de sista månaderna 1980. I början av år 1981 mattades prisut­vecklingen åter av.

Inför utsikterna av fortsatt svag marknad, överkapacitet och låga priser på stål fördes under våren 1981 en intensiv debatt inom EG om vilka ytterligare åtgärder som behövde vidtas.

Trots vad som dittills gjorts för alt vända den negativa utvecklingen

Prop. 1981/82:56

24

inom EG-ländernas stålindustri kunde man konstatera all överkapaciteten i EG:s råstålsproduktion ökat till omkring 40 milj. ton per år. Med nuva­rande utvecklingstrend väntas överkapaciteten fortfarande år 1983 uppgå till 25 milj. lon. Antalet arbetstillfällen hade minskal med ca 190000 eller ca 24 % mellan åren 1975 och 1980.

Från den 1 juli 1981 gäller att produktionsbegränsningarna enligt artikel 58 i CECA-fördragel beslår för vissa produklslag men blir föremål för frivilliga åtaganden för andra produktslag. Samtidigt har fillämpningsbe-stämmelserna skärpts i syfte att uppnå bättre prisdisciplin.

Bestämmelserna för statliga stödåtgärder av den 1 febmari 1980 har ersatts av nya bestämmelser'. Dessa, som innebär en avveckling av stats­stödet lill EG-ländernas stålindustri, avser alla stödformer - även generel­la och regionala åtgärder. Vissa allmänna'' villkor för att slöd skall få utgå har fastställts.

-

slödmottagaren skall arbeta efter en väl angiven omstruktureringsplan som skall göra företaget konkurrensmässigt och finansiellt livskraftigt ulan stöd under normala marknadsvillkor

-

omstmktureringsplanen skall medföra en kapacitetsminskning vad gäl­ler företagets totala produktion. För enskilda varuslag gäller att kapaci­teten inte får öka om de inte har en växande marknad

-

stödet skall successivt minskas

-

stödet får inte snedvrida konkurrensen eller påverka villkoren för han­del i en utsträckning som strider mot de gemensammas intresse. Bestämmelserna innehåller också särskilda villkor för de olika typerna

av stöd. Till de fyra typer som angavs i de tidigare bestämmelserna har nu fogats stöd till forskning och utveckling.

En tidtabell för stödets avveckling har fastlagts. Allmänt gäller att stat­liga stödåtgärder

-

skall nofifieras till kommissionen senast den 30 september 1982

-

måste ha godkänts av kommissionen senast den 1 juli 1983

-

ej får medföra utbetalningar efter den 31 december 1985. Investeringsstöd följer denna allmänna tidtabell. Nedläggningsstöd kan undantagsvis få notifieras och beviljas senare än

enligt fidtabellen.

Driftstöd får inte utsträckas över längre lid än två år och får inte medföra utbetalningar efter den 31 december 1984. (Undantagsvis kan längre varak­tighet än två år beviljas).

Akutstöd får ej ha längre varaktighet än sex månader och måste ha godkänts av kommissionen senast den 31 december 1981.

Forsknings- och utvecklingsstöd följer den allmänna lidtabellen.

' Kommissionsbeslut nr 2320/81/CECA av 1981-08-07

 De allmänna villkoren gäller ej akutstöd (som kan utbetalas i avvaktan pä en

omstruktureringsplan)

Prop. 1981/82:56

25

Tidtabellen kan komma att ändras om kommissionen finner det nödvän­digt. Kommissionen skall då begära rådets enhälliga medgivande. Om enhällighel i rådet inte uppnåtts inom två månader fattas beslut med kvalificerad majoritet. På samma sätt kan vissa fall av icke-specifikl stöd komma all tillåtas även fortsättningsvis.

4.1.3 Utveckhngen i Sverige

Den svenska ståleflerfrågan ökade under 1950- och 1960-lalen med i genomsnitt 5,6 % per år. Efter att ha nåll sin kulmen år 1974 med 4,3 milj. ton minskade ståleflerfrågan dramatiskt i Sverige under flera år i rad. Under 1970-talel minskade den svenska stålförbrukningen med i genom­snitt 2,8 % per år. De svenska stålverkens andel av den svenska markna­den har under 1970-lalel minskal från ca 55 % lill omkring 40 %. Samtidigt har emellertid de svenska verken exporterat en allt större andel av sin produktion. Exportandelen ökade från ca 40 % 1970 till 50 % 1979. Till en del torde detla förklaras av den successiva avveckling av handelshinder som ägt mm. År 1980 uppgick exporten av handelsfärdigt stål till 1,7 milj. ton (exportandel 55 %) med ett värde av 8 miljarder kronor. Importen uppgick samma år lill 1,3 milj. ton (importandel 59 %) med ell värde av 4,7 miljarder kronor. Den svenska råslålproduklionen minskade år 1980 med 10 % lill 4,2 milj. ton. Råslålprodukfionen i Sverige låg under första

Figur 1. SVERIGE: STÄLEFTERFRÄGAN (TILLFÖRSEL)

Mton

Figur 2. MARKNADSANDELAR I SVERIGE (beräknat på tonnage)

%

60

55

60

Källa: Jernkontoret

GO

50

40

30

70

15

1

-

\-

SVE.N *Vt

SKA

V

EG

1

r

1             1

---- 1-- 

74

76

72

7a

Prop. 1981/82:56

26

halvåret 1981 ca 16 % lägre än under motsvarande period föregående år, då produktionen påverkades av en arbetsmarknadskonflikt.

Stålkrisen slog igenom senare - men hårdare i Sverige än i många av våra konkurrentländer, delvis som en verkan av det statliga lagerstöd som utgick under åren 1975-1977. När krisen var som djupast var kapacitetsul­nyltjandel nere på en så låg nivå som ca 55 % (år 1977). Därefter har Sveriges stålindustri befunnit sig i ell intensivt omstmktureringsskede, under vilket betydande statligt stöd utgått. Äldre omoderna anläggningar har tagils ur drift. Råjärnsproduklionen inom specialstålseklorn har upp­hört. Sist i raden av masugnar inom denna sektor var Spännarhyttan som trots alt den var tekniskt fullt modern - lades ned under våren 1981 på grund av den vikande efterfrågan på kvalitelslackjärn. Specialstålinduslrin är sålunda numera helt skrotbaserad. Masugnar har också lagts ned inom handelsslålindustrin. SSAB upphörde med den malmbaserade metallurgin i Borlänge under våren 1981. Den gamla Marlinstålmetoden har spelat ut sin roll i svensk slålhanterig. De sista Martinugnarna inom handelsstålin­dustrin, de i Hallstahammar och Boxholm, läggs nu ned.

Genom en rad samverkande åtgärder sänks den svenska råstålskapacile-ten med ca 1 milj. lon. Delta innebär samtidigt att kapacilelsulnylljandet ökar. År 1980 låg kapacitelsutnyttjandet på drygt 60 %.

Åtgärderna har inte varit lillräckliga för all få svensk stålindustri ur den mycket dåliga lönsamhetsutveckling som pågått sedan mitten av 1970-talel. Inte ens högkonjunkturåret 1979 förmådde stålindustrin sammanta­get uppvisa lönsamhet. Under år 1980 och framför allt under innevarande år blir situationen ännu sämre. Rationaliseringsarbelel forceras därför inom branschen.

Även om stålindustrins andel av industrins samlade investeringar mins­kal ,kraftigt under de senaste årtiondena genomförs i dag stora investe­ringsprogram för alt möta morgondagens krav på stålmarknaden. Flera exempel härpå finns inom specialstålinduslrin, där bl. a. en kraftig utbygg­nad av stränggjutningskapacilelen pågår. Inom handelsslålindustrin kan nämnas SSAB:s investeringsprogram som bl.a. lett fram lill all 100 % av förelagels produktion stränggjuls, vidare att bolaget genom investeringar om ca 1,6 miljarder kronor skapar en modern lunnplåtsanläggning i Domn­arvet.

Den omstmkturering och anpassning av stålindustrin som blivit följden av överkapaciteten och den dåliga lönsamheten i branschen har bl. a. lett lill alt åtskilliga stålverk lagts ned i olika delar av världen. Detla har i sin lur medfört att sysselsättningen minskal drastiskt inom stålindustrin. Även i Sverige har sysselsättningen minskal under 1970-talet från 54000 år 1970 till 46000 år 1980. Större delen av personalminskningen har skett inom specialstålinduslrin, som år 1980 sysselsatte omkring 290(X) personer.

Prop. 1981/82:56

27

4.2      Utvecklingen inom SSAB

I skrivelse till regeringen den 15 september 1981 redogör SSAB för bolagels ekonomiska utveckling och konsekvenserna av vidtagna åtgärder. Av skrivelsen framgår i huvudsak följande.

SSAB bildades år 1978. Sedan delta år genomför bolaget ett genomgri­pande omstruktureringsprogram som innebär nedläggning av äldre anlägg­ningar och investeringar i ny utrustning. I prognoserna som gjordes upp i samband med bolagels bildande antogs alt resultatet för resp. år perioden 1978-1981 skulle vara negativt. Det var först år 1982 som bolaget skulle uppnå ett positivt resultat. Effekterna av strukturåtgärderna kommer emellertid inte alt få fullt genomslag förrän efter år 1982.

SSAB: s resultat försämrades mycket kraftigt under senare delen av år 1980 på grund av den europeiska stålmarknadens sammanbrott. Resultatet efter avskrivningar och finansiella poster blev för år 1980 en förlust av 584 milj. kr. Därmed var det av riksdagen till bolaget beviljade rekonstruk-lionslånet om 1 800 milj. kr. i huvudsak förbrukat.

Den svaga stålmarknaden har bestätt även under är 1981. Årets resultat efter avskrivningar och räntor beräknar SSAB skall uppgå till en förlust av 925 milj. kr.

Bolaget betonar alt de stora förlusterna medför allvariiga likviditets-problem för SSAB. Vid 1981 års slut kommer SSAB att ha tagit i anspråk alla till buds slående lånemöjligheter. Bl.a. förfaller då ianspråktagen checkräkningskredil om ca 665 milj kr. till betalning. SSAB anför att bolaget har ytterst små möjligheter alt skaffa kapital genom försäljning av tillgångar. Dessutom kan inte på kort sikt rörelsekapital frigöras i den omfattning som krävs för all tillgodose behovet av likvida medel. Bolaget anser därför alt kapitaltillskott från ägarna är nödvändigt för att SSAB skall klara sina betalningar under åren 1982-1983.

En redovisning av SSAB:s ekonomiska utveckling under perioden 1978-1980 bör fogas till regeringsprotokollet i detla ärende som bilaga 1.

SSAB framhåller att bolagets framtida utveckling är helt beroende av vad som händer på den europeiska slålmarknaden. SSAB anser all bola­get, liksom övrig europeisk stålindustri, måste kunna realt sett öka sina priser på stål för all säkra en långsiktig överlevnad. För all detta skall vara möjligt krävs enligt SSAB inte bara produktionsbegränsningar och den priskonlroll som beslutats inom EG utan också alt överkapaciteten på stål minskar i Europa. SSAB menar alt EG:s beslut alt avveckla det statliga stödet till stålindustrin syftar till detta.

4.3      SSAB:s Handlingsprogram 1982

SSAB:s styrelse antog den 26 augusti 1981 en plan. Handlingsprogram 1982, som anger inriktningen av bolagets verksamhet under nästkom­mande år. I planen konstateras att SSAB:s strukturomvandling i huvudsak

Prop. 1981/82:56

28

är avslutad i sin första etapp innevarande år. SSAB:s inriktning blir därför all driva och effektivisera de verksamheter som bolaget bedömer har överlevnadsförmåga. Målet är att positivt kassaflöde skall uppnås senast år 1983. SSAB anser att handlingsprogrammet har följande inriktning.

-

resurserna koncentreras lill att stärka och utveckla den egentliga stål­rörelsen

-

produktionen i SSAB - frånsett vissa specialiserade verksamheter -anpassas lill en nivå som bedöms rimlig utifrån möjligheten av avsätt­ning på en säker och näraliggande marknad. Marknaden förväntas inte växa, snarare kan den minska inom vissa sektorer. SSAB:s stålproduk­tion begränsas därför till ca 2 milj. ton per år

-

inga nya investeringar bortsett från investeringar som är tvingande av l.ex. miljövårdsskäl - genomförs innan SSAB har kvalificerat sig ge­nom konstaterad lönsamhet

-

kapacitetsreduklion inom vissa områden, dvs. avveckling av enheter som saknar livskraft, kommer att genomföras. Överskottkapacitet ställs av. Avställda enheter tas i drift endast om säker och lönsam avsättning erhålls

-

SSAB: s mål är att till slutet av år 1982 öka produktiviteten från nuva­rande ca 160 till 200 årslön per anställd. Personalstyrkan i den egentliga slålrörelsen skall därvid uppgå lill ca 10000 anställda.

För SSAB:s enheter är konsekvenserna av handlingsprogrammet föl­jande.

Inom metallurgin minskas produktionen inom samtliga tre stålörter ge­nom avställning av enheter. I Luleå berörs en masugn och en slränggjut-ningsanläggning, i Domnarvet en stränggjutningsanläggning samt i Oxelö­sund en masugn.

Inom valsande enheter berörs främst profiler i Luleå. Stmkturen för tillverkning av stång och profiler i Sverige och i övriga Norden måste förändras. Kapaciteten behöver totalt sett reduceras så alt kvarvarande verk får full beläggning.

Kravet för fortsalt drift i Grängesbergs gruvor är all positivt kassaflöde uppnås senast år 1983. För att nå delta mål kommer en investering i utmstning för granulering (tillverkning av mikropeltets) om 30 milj. kr. alt genomföras. Samtidigt sker fortsatt rationalisering inom administration och produktion.

I Dannemora gruva minskas produktionen med hänsyn fill avsättnings­möjligheterna. Om inte positivt kassaflöde uppnås senast vid halvårsskiftet 1982 läggs gruvan ned.

Prop. 1981/82:56

29

4.4 Personalkonsekvenser

Antalet anställda i SSAB:s slålrörelse och gmvor var per den 1 juli 1981 följande

Domnarvet

5151

Luleå

4435

Oxelösund

3 596

Grängesberg

877

Danriemora

229

Stråssa

200

SUMMA

14488

Genom de strukturförändringar och rationaliseringar som hittills genom­förts och förhandlats om enligt lagen om medbestämmande uppgår SSAB:s personalbehov i dag lill ca 12700 i de uppräknade enheterna, SSAB anger alt detla innebär att övertaligheten f, n. är ca 1800 anställda. Före 1981 års slut skall nya bemanningsplaner för alt uppnå SSAB:s produkfiviietsmål fastställas. Personalbehovet skall enligt dessa mål uppgå till ca 11000 anställda i de uppräknade enheterna, dvs. SSAB:s överta­lighet blir därmed ca 3 500 anställda.

4.5 Sysselsättningsfrämjande åtgärder

För personalminskningar finns sedan SS.AB: s bildande en utsträckt anställningstrygghet, som innebär alt övertalighelen upphör genom upp­sägningar per den 31 mars 1983.

SSAB betonar all antalet övertaliga och deras fördelning gmndar sig på preliminära bedömningar till dess förhandlingar enligt lagen om medbe­stämmande har genomförts. Detta gäller även tidpunkten för vissa drifls-nedläggelser.

En särkild projektorganisation, eventuellt i form av dotterbolag, kom­mer att skapas av SSAB för att dels genom utbildning ge de övertaliga ny eller bättre kompetens, dels genom akfiva insatser underiätta en övergång lill andra arbetsgivare. Handlingsprogrammet innebär att alla övertahga kommer alt övergå från SSAB: s ordinarie organisation till projektorgani­sationen. SSAB anger all överflyttningen i huvudsak skall vara verkställd den 31 mars 1982.

Den särskilda projektorganisationen skall ha enheter i Borlänge, Luleå, Oxelösund, Grängesberg och Stråssa. SSAB anger all verksamheten skall utformas och bedrivas i samverkan med länsarbetsnämnd, berörda kom­muner, lokala investmentbolag, utvecklingsfonder och Trygghetsrådet.

Projektarbeten för SSAB, kommuner och andra förelag, utbildning, utlåning och provtjänsl hos andra arbetsgivare kommer all bedrivas under

Prop. 1981/82:56

30

perioden fram lill den 1 april 1983. SSAB uppger också all eventuellt kan förtidspensioner erbjudas äldre anställda.

Dessa åtgärder kommer att genomföras i den utsträckning som arbets­marknads- och regionalpolitiska insatser inte visar sig vara tillräckliga.

SSAB betonar att projektorganisationen avvecklas den 1 april 1983, dvs. då SSAB: s utsträckta anställningstrygghet upphör att gälla.

4.6 Kostnader för övertalighet

SSAB uppger all överförande av den övertaliga personalstyrkan fill den särskilda projektorganisationen kräver förhandUngar med de anställdas organisationer. SSAB beräknar att dessa förhandlingar skall vara genom­förda i mars 1982. SSAB beräknar sina övertalighetskoslnader för peri­oden 1981-07-01 - 1982-03-31 till ca 215 milj. kr. För perioden 1982-04-01 - 1983-03-31, dvs. fram till dess anställningsgarantin upphör, beräknar SSAB kostnaden lill ca 165 milj. kr. SSAB:s kostnader för under år 1981 beslutad förtidspensionering redovisas av bolaget till 42 milj. kr. SSAB anger vidare alt i den mån lönsamhetsmålet för Dannemora inte kommer att nås tillkommer avvecklingskoslnader för gruvan om ca 20 milj. kr.

4.7 SSAB: s kapitalbehov

I en bilaga lill bolagels skrivelse till regeringen redovisar SSAB en prognos för bolagets ekonomiska utveckling perioden 1981 1983.

Prognosen förutsätter att Handlingsprogram 1982 genomförs. Vidare förutsätter prognosen en volymexpansion inom området band- och tunn­plåt enligt i Plan 81 redovisade antaganden. SSAB betonar emellertid att osäkerheten i prognosen är slor, framför allt när det gäller volym- och prisantaganden samt valutakursulvecklingen. En viktig förutsättning i prognosen är att den inträffade realprisförsämringen 1980/81 återhämtas under prognosperioden. SSAB konstaterar all den antagna resultatutveck­lingen leder till ett kapitalbehov som måste finansieras genom kapitallill-skoll från ägarna.

SSAB beräknar all förlusterna under perioden 1981-1983 kommer all leda till alt del egna kapitalet urholkas med 1600 milj. kr. fömlsatl ett kapitaltillskott av samma omfattning. Av det skälet hemställer SSAB att ägarna skall medverka till att lämna ett kapitaltillskott av sådan omfattning att bolagels egna kapital förblir intakt vid utgången av år 1983. I det av SSAB angivna kapitalbehovet har inräknats kostnader om ca 400 milj. kr. för all avveckla bolagels personalöverskoll per den 31 mars 1983.

Prop. 1981/82:56

31

4.8 Förslag om kapitaltillskott till SSAB

För egen del vill jag anföra följande.

Under andra hälften av år 1980 insåg SSAB att bolagets målsättning om att under åren 19801982 uppnå en sådan resultatförbättring att bolagets egna kapital kunde hållas intakt inte kunde infrias till följd av en vikande stålmarknad. Bolaget redovisade delta för sina ägare. Överläggningar in­leddes i slutet av år 1980 mellan ägarna om alt finansiellt förstärka SSAB. Våren 1981 konstaterade Statsföretag att beloppet var av en sådan storlek att Statsförelag inte ensamt kunde svara för sin 50-procenliga andel av tillskottet. Detta anmälde Statsföretag för sin ägare. Av del skälet uppdrog jag ål statssekreteraren i industridepartementet att leda de fortsatta över­läggningarna om kapilallillskotl lill SSAB. Inför överläggningarna genom­förde Öhrlings Revisionsbyrå på industridepartementets uppdrag en analys av SSAB: s ekonomiska ställning saml redovisade förväntat kapitalbehov åren 1981-1984 liksom även förväntad likviditelsutveckling.

Under överläggningarnas gång blev det uppenbart att kapitalbehovet kraftigt hade ökat i förhållande till de prognoser som Öhrlings Revisions­byrå i maj 1981 hade redovisat. Orsakerna till detta var bl.a. en realpris-sänkning på stål, minskad volym saml oförmånlig valulakursutveckling för kronan i förhållande lill D-mark och US-dollar.

Ijuli 1981 anmälde Stora Kopparberg att bolaget inte hade ekonomiska resurser att svara för sin del av det nödvändiga kapitaltillskottet till SSAB. Efter denna tidpunkt fortsatte överläggningarna mellan Gränges, Stats­företag och staten. Efter förhandlingar träffades avtal dels mellan staten och Stora Kopparberg, dels mellan staten, Gränges och Statsföretag. Inne­hållet i avtalen, vilka bör fogas till protokollet i detta regeringsärende som bilaga 2 och bilaga 3 är i huvudsak följande.

Staten förvärvar Stora Kopparbergs aktier i SSAB för 1 kr. Efter denna transaktion ägs SSAB till 50 % av Statsföretag och till 25 % vardera av Gränges och Staten.

Aktiekapitalet i SSAB skall genom nyemission öka med 500 milj. kr. fill 2500 milj. kr. Aktierna tecknas till en sådan överkurs att reservfonden kan öka med 1000 milj. kr. Den totala ökningen av det egna kapitalet är alltså 1500 milj. kr. Gränges betalar sin del som uppgår till 375 milj. kr. kontant. Statsföretag betalar 575 milj. kr. kontant och 175 milj. kr. genom kvittning av den fordran på SSAB som staten har i form av stmkluriån och som staten kommer att överlåta till Statsföretag. Staten betalar sina nytecknade akfier genom kvittning av en del av sin fordran på SSAB i form av stmkluriån. Parterna har förbundit sig alt betala de nya akfierna senast den 5 januari 1982.

Vidare har staten och Gränges i avtalet förbundit sig alt lämna lån på marknadsmässiga villkor till SSAB med vardera 150 milj. kr. Lånen skall utbetalas lill SSAB 30 dagar efter del att bolaget framställt begäran härom.

Prop. 1981/82:56

32

dock fidigast den 5 januari 1982. Lånen skall amorteras med en fjärdedel vid utgången av ett vart av åren 1991, 1992, 1993 och 1994. För dessa lån skall SSAB inte ställa någon särskild säkerhet.

De tre aktieägarna Gränges, Statsföretag och staten förbinder sig enligt avtalet alt kvarstå som aktieägare t.o.m. den 2 januari 1991. Denna dag äger Gränges rätt att få sina aktier inlösta av staten för ett belopp av 875 milj. kr. Utnyttjar Gränges denna rätt är staten också skyldig att överta, helt eller delvis, Gränges lånefordran på SSAB. Denna skyldighel för staten att lösa in Gränges aktier resp. överta Gränges fordran på SSAB föreligger endast under förutsättning alt SSAB inte dessförinnan försatts i konkurs eller beslutat om sin upplösning.

Del konsortialavtal som sedan december 1977 funnits mellan aktieägar­na i SSAB kommer lill sin huvuddel att ha fortsatt giltighet, dock att staten övertar de rättigheter och skyldigheter som enligt konsortialavtalet till­kommer resp. åvilar Stora Kopparberg. Vissa mindre ändringar har emel­lertid införts. Antalet ordinarie ledamöter i SSAB:s styrelse minskas till åtta. Staten och Statsföretag nominerar tillsammans fem ledamöter och två suppleanter medan Gränges nominerer tre ledamöter och en suppleant. Staten och Statsföretag skall utse en av styrelsens ledamöter till ordföran­de medan Gränges på samma sätt utser vice ordförande.

Del nu ingångna avtalet fömtsätter för sin giltighet bl.a. att vallenfalls­verkets köp av Gränges kraflrörelse enligt avtal mellan statens vattenfalls-verk och Gränges från mars 1981 fullföljs.

Utgångspunkten för beräkningarna av del nödvändiga kapitaltillskottet fill SSAB har varit att tillämpliga delar av Plan 81 och Handlingsprogram 1982 fullföljs. Varje avvikelse från Handlingsprogram 1982 som inte mot­svaras av ändrade marknadsförutsättningar kommer enligt min bestämda uppfattning att leda till att bolagels egna kapital urholkas och syftet med ägarnas kapitaltillskott äventyras. Med tanke på bl.a. del stalsfinansiella läget är del enligt min uppfattning nödvändigt all staten som motprestation för kapitaltillskott kräver ökad effeklivitet och produktivitet i berörda bolag. Del är därför med slor tillfredsställelse jag konstaterar all koncern­styrelsen i SSAB ställt upp målet att öka produktiviteten i bolaget med 25% under år 1982 lill 200 årslön stål per anställd. I det här sammanhanget vill jag starkt betona att med tanke på bl. a. omfattningen av det samhälleli­ga stödet lill SSAB anser jag del högst väsentligt all bolagels målsättning om lönsamhet år 1984 infrias. Jag anser nämligen att i SSAB liksom i andra företag som arbetar efter förelagsekonomiska och affärsmässiga principer lönsamhetsmålet måste vara överordnat sysselsättningen i ett längre tids­perspektiv.

Det mellan de tre ägarna av SSAB träffade avtalet bör göra det möjligt för SSAB att på ett framgångsrikt sätl slutföra stmkturomvandlingen av bolaget samt ta tillvara den nya strukturens möjligheter lill resultatför­bättringar.

Prop. 1981/82:56

33

Den prognos som SSAB redovisat i mitten på september 1981 har angett ett kapitalbehov om 1 600 milj. kr. för att bolagets egna kapital skall vara intakt vid utgången av år 1983. Prognosen gjordes innan regeringens eko­nomiskt/politiska program hade presenterats den 14 september 1981. SSAB beräknar att devalveringen av kronan under år 1982 kommer att förbättra bolagets resultat med minst 100 milj. kr. Del träffade avtalet, som tagit hänsyn till SSAB: s behov av kapital för förstärkning av såväl likvidi­tet som soliditet, kommer sålunda alt tillgodose SSAB: s kapitalbehov enligt de beräkningar bolaget utfört.

Nyemissionen betalas inte fullt ut genom likvida medel. Orsaken fill detta är alt minskningen av det egna kapitalet lill följd av beräknade förluster inte medför ell lika stort likvidilelsutflöde från bolaget som de uppkomna förlusternas storlek. Genom all staten efterger slmkturlån om 550 milj. kr. minskar SSAB: s framtida likvidiletsflöde lill följd av minskad räntebelaslning och amorteringsbörda samtidigt som soliditeten i bolaget höjs. På den kontanta nyemissionen om 950 milj. kr. tillkommer för SSAB: s del en positiv ränleeffekl som har beaktats vid beräkningarna av kapitalbehovet. I kapitaltillskotlel har inräknats SSAB: s kostnader för att avveckla personalöverskottet senast den 31 mars 1983 i enlighet med av bolagsstyrelsen fattade beslut. Jag är medveten om att avvecklingen av personalöverkottet inom SSAB kommer att medföra påfrestningar på ar­betsmarknaden på berörda orter. Jag kommer i annat sammanhang att föreslå åtgärder för all stärka sysselsättningen på orter med omfattande sysselsättningsproblem.

Jag beklagar all Stora Kopparberg inte har ansett sig ha möjlighet att delta i nyemissionen i SSAB. För all nyemissionen skall kunna genomfö­ras har staten träffat avtal med förbehåll för riksdagens godkännande om att för 1 kr. överta Stora Kopparbergs 25-procenliga aktieinnehav i SSAB. Jag förordar alt regeringen inhämtar riksdagens godkännande av det av mig i det föregående redovisade avtalet mellan staten och Stora Koppar­berg i vad avser ekonomiska förpliktelser för staten.

Avtalet om kapitaltillskott m. m. till SSAB som har träffats mellan Gränges, Statsföretag och staten förutsätter bl.a. att Gränges och staten svarar för var sin fjärdedel av nyemissionen i SSAB medan Statsföretag svarar för återstoden. Jag har i det föregående nämnt att Gränges betalar kontant 375 milj. kr. för de nyemitterade aktierna i SSAB. I delta samman­hang vill jag uttrycka min tillfredsställelse med alt Electrolux genom sitt dotterbolag Gränges beslutat all kvarstå som 25-procenlig aktieägare i SSAB till minst år 1991. Eleclrolux-koncernen är Sveriges näst största verkstadsföretag och en stor förbrukare av tunnplåt. Det föreligger därför anledning att räkna med att Electrolux kommer att utöva ell aktivt ägaren-gagemang i SSAB och på så sätl bidra till att öka SSAB:s konkurrensför­måga.

Enligt avtalet äger staten betala sina nytecknade aktier genom kvittning 3   Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr 56

Prop. 1981/82:56

34

av en del av den fordran på grund av Lån lill ell nytt handelsslålbolag för investeringsändamål som staten lämnat bolaget under åren 1978 och 1979. 1 prop. 1977/78:87 betecknades detta lån även som slrukluriån. Av hittills ianspråklagna strukturlån av SSAB om 1 300 milj. kr. avser staten att använda 375 milj. kr. för att teckna 1,25 milj. nya akfier i SSAB.

Under förhandlingarnas gång har Statsföretag klargjort att förelaget saknar ekonomiska resurser för att på egen hand svara för sin del, 750 milj. kr., av nyemissionen i SSAB. Statsföretag har av det skälet hemställt om ett statligt bidrag motsvarande hela beloppet. Jag har i del föregående redovisat den ekonomiska utvecklingen inom Statsföretagsgruppen och konstaterar därför att Statsföretag saknar egna resurser för all medverka i nyemissionen.

Jag förordar därför att dels Statsföretag beviljas ell kontant tillskott om 575 milj. kr., som bör anvisas på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret 1981/82, dels all staten får använda ytteriigare 175 milj. kr. och därmed totalt 550 milj. kr. av sin fordran på grund av Lån till ett nytt handelsslålbolag för invesleringsändamål.

Enligt avtalet om kapitaltillskott fill SSAB m. m. förbinder sig staten liksom Gränges att lämna lån till SSAB om vardera 150 milj. kr. Lånen som avses löpa med marknadsmässig ränta har SSAB rätt att få utbetalda tidigast den 5 januari 1982. Det bör ankomma pä regeringen, SSAB och Gränges att utforma de närmare villkoren för lånen. Jag förordar att ett anslag anvisas på filläggsbudget I lill statsbudgeten för innevarande bud­getår av 150 milj. kr. för lån till SSAB.

Den 2 januari 1991 äger Gränges rält all - under förutsättning att SSAB inte dessförinnan försatts i konkurs eller SSAB beslutat om sin upplösning - få sina aktier i SSAB inlösta av staten för ett belopp av 875 milj. kr. Om Gränges utnyttjar sin rätl fill inlösen av aktier på det sätt som jag nyss nämnt och om Gränges sä begär skall staten, under samma förutsättningar som när det gällde aktierna, den 2 januari 1991 mot kontant betalning överta hela eller delar av Gränges lånefordring för nominellt belopp jämte upplupen ränta. Jag förordar att regeringen inhämtar riksdagens godkän­nande av avtalet om kapitaltillskott till SSAB Svenskt Stål AB m. m. i vad avser ekonomiska förpliktelser för staten.

Avtalet är för sin giltighet bl.a. beroende av att statens vatienfallsverks köp av Gränges kraflrörelse enligt avtal den 13 mars 1981 fullföljs av verket. Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] kommer därför senare denna dag att föreslå regeringen alt avlåta en proposition härom.

Prop. 1981/82:56

35

5 Ändrade riktlinjer för garantier till den statliga varvskoncernen Svenska Varv avseende förlusttäckning för kundfordringar och far­tygsproduktion

Våren 1980 beslöt riksdagen om omfattande åtgärder i syfte all skapa förutsättningar för en konkurrenskraftig svensk varvsindustri (prop. 1979/ 80:165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405). Beslutet innebar bl. a. att riks­dagen med vissa förändringar ställde sig bakom Svenska Varvs struktur­plan för perioden 1980-1984. Målsättningen var att Svenska Varvkoncer­nen skulle vara lönsam senast år 1985 och att Svenska Varv hade alt uppnå detta mål.

I regeringens senaste proposition till riksdagen om vissa varvsfrågor, m.m. (prop. 1980/81:131) redovisades en revidering av de prognoser som låg lill grund för slruklurplanen. Den samlade bedömning som då kunde göras var att riskerna för negativa resultatavvikelser i förhållande till de reviderade prognoserna bedömdes vara större än möjligheterna att uppnå bättre resultat. Del konstaterades vidare alt försämringar av resultatet kunde äventyra ett framgångsrikt genomförande av strukturplanen, varför åtgärder snabbi och kraftfullt måste sällas in om risk fanns för ytterligare resultatförsämringar. Ytterligare ägartillskott till Svenska Varv kunde nämligen inte påräknas.

För år 1981 förutser Svenska Varv en förlust i samma storleksordning som för år 1980, dvs. ca 1 500 milj. kr. Resultatet skulle därmed bli sämre än vad som lidigare har förulselts. Orsakerna är bl. a. sämre räntenetto och valutaförluster. Resultatet medför alt såväl Svenska Varvs soliditet som likviditet försämras. För år 1982 förutser Svenska Varv en kraftig resultat­förbättring jämfört med år 1981. Det bör dock understrykas att dessa bedömningar fortfarande är preliminära.

Åtgärder bör vidtas för att möjliggöra en lösning av Svenska Varvs akuta ekonomiska problem. Jag är dock för egen del endast beredd alt medverka lill åtgärder som ligger inom ramen för redan beslutade ägartillskott. Jag föreslår mol bakgrund härav att reglerna för de statliga garantier som tidigare har lämnats lill Svenska Varv avseende föriusttäckning för kund­fordringar och fartygsproduktion, s. k. värdegarantier, förändras i enlighet med vad som redovisas i del följande.

Fullmäktige i riksgäldskonloret har genom skilda beslul av riksdagen, senast år 1980 (prop. 1979/80: 165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405) be­myndigats all ikläda staten garantier till Svenska Varv avseende föriust­täckning för kundfordringar och fartygsprodukfion om sammanlagt 3 350 milj. kr. till utgången av år 1984. Nämnda garantier infördes år 1977 för all täcka viss del av de förluster som uppstod pä varvens fartygsproduktion. Garantierna utvidgades senare fill att även omfatta förluster på kundford­ringar.

Infriandet av garantierna sker när slutlig förlust på fartygsprodukfion

Prop. 1981/82:56

36

och kundfordringar har kunnat konstateras. Den 30 juni 1981 hade ca 842 milj. kr. av garantiramen infriats och utbetalats till Svenska Varv. Infrian­det av garantierna har skett i långsammare takt än vad som ursprungligen förutsågs.

Svenska Varvs likviditet belastas av dess fartygsengagemang, genom att driftsinläkterna inte räcker till för alt betala driflsulgifler, räntor och amorteringar. När värdegarantier infrias påverkas Svenska Varvs likvidi­tet positivt. Del kan dock visa sig nödvändigt att temporärt öka likviditeten hos bolaget innan sådana infrianden sker. Detla bör ske genom all bolaget tar upp lån. För att möjliggöra sådan upplåning torde statliga lånegarantier erfordras. Det garanterade lånebeloppet vid varje tidpunkt bör högst uppgå till det sammanlagda beloppet av utestående värdegarantier för att statens samlade risk inte skall öka. Jag förordar därför alt riksdagens bemyndi­gande för fullmäktige i riksgäldskontoret att teckna sådana lånegarantier inhämtas.

I sammanhanget kan erinras om alt nämnden för fartygskredilgaranlier rekommenderat fullmäktige i riksgäldskonloret att begränsa volymen kre­ditgarantier som ingår i del generella slödel fill varvsföretagen i vad avser Svenska Varvs fartygsengagemang så all volymen inte överstiger vad som motsvaras av 90% av ett beräknat långsiktigt marknadsvärde för fartygen. Detta begränsar statens förlustrisker för kreditgarantierna.

Då varvens fartygsproduktion och kundfordringar har finansierats med lån belastas Svenska Varv av stora räntekostnader. För att minska Svens­ka Varvs räntekostnader kan det enligt min mening visa sig nödvändigt att infria viss del av garantierna för föriusttäckning genom utbetalning från anvisat anslag för ändamålet innan slutlig förlust på fartygsproduktion och kundfordringar har kunnat konstateras. Riksdagens medgivande härtill bör inhämtas.

Det går inte att nu ange i vilken omfattning de förändringar jag har förordat kommer all leda fill ökad belastning på statsbudgeten. Det alter­nativ som innebär alt Svenska Varv ges möjlighet lill ökad upplåning medför inte någon ökad belastning på statsbudgeten. Om däremot värde-garantier utbetalas i förtid innan slutlig förlust på fartygsproduktion och kundfordringar har kunnat konstateras kommer budgetbelastningen alt öka, främst genom att redan anvisade medel utbetalas tidigare än vad som annars skulle ha skett. Vid förtida utbetalningar uppkommer dessutom en ränleeffekl som ökar budgetbelaslningen. Genom möjligheten till ökad upplåning begränsas dock behovet av förtida utbetalning för värdegaran­tier.

Prop. 1981/82:56

37

6    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen att

1.        till TiUskott till Statsföretag AB för LKAB:s rekonstruktion på

tilläggsbudget I fill statsbudgeten för budgetåret 1981/82 under

fjortonde huvudtiteln anvisa ell reservationsanslag av

[REDACTED_PERSONNUMMER] kr.,

2.

godkänna avtalet mellan staten och Stora Kopparbergs Bergs­lags AB om förvärv av aktier i SSAB Svenskt Stål AB och avtalet om kapitaltillskott lill SSAB Svenskt Stål AB m. m. i vad avser ekonomiska förpliktelser för staten,

3.

till Tillskott tdl Statsföretag AB för aktieteckning i SSAB Svetiskt Stål AB på tilläggsbudget 1 till statsbudgeten för budgetåret 1981/ 82 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 575000000 kr.,

4.

till Lån till SSAB Svenskt Stål AB på tilläggsbudget 1 till stats­budgeten för budgetåret 1981/82 under fjortonde huvudtiteln an­visa ett reservationsanslag av 150000000 kr.,

5.

bemyndiga regeringen att förfoga över fordran på 550000000 kr. av Lån lill ett nytt handelsstålsbolag för invesleringsändamål i enlighet med vad jag har förordat,

6.

godkänna de ändrade riktlinjer för garantier avseende förlust­täckning för kundfordringar och fartygsproduklion till den stat­liga varvskoncernen Svenska Varv som jag har förordat,

7.

bemyndiga fullmäktige i riksgäldskonloret att ikläda staten ga­rantier för upplåning av den statliga varvskoncernen Svenska Varv intill ett belopp som högst får utgöra summan av utestående värdegarantier avseende föriusttäckning för kundfordringar och fartygsproduktion.

7    Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen all antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

4    Riksdagen 1981/82. I saml. Nr 56

Prop. 1981/82:56

38

Bdaga 1 SSABs tre verksamhetsår i sammandrag

Milj. kr.

1980*

1979

1978

Fakturerad försäljning

7 303,0

4 096,7

3477,9

Övriga rörelseintäkter

79,7

77,0

129,2

Rörelseresultat före avskrivningar

- 211,9

- 126,5

- 492,0

Avskrivningar enl plan

- 252.2

- 195,9

- 223,0

Finansiella intäkter och kostnader

- 120,2

-   87,7

45,5

Resultat efter finansiella intäkter och

kostnader

- 584,3

- 410,1

- 669,5

Omsättningstillgångar

4771,2

4090,9

3 464,8

Anläggningstillgångar

3 783,7

3 057,5

2471,5

Investeringar

1 199,0

497,1

200,8

Löner och lönebikoslnader

1981,6

1 659,9

1513,3

Genomsnittligt antal anställda

17 573

16105

16058

Produktion, malm(kton)

2 835

2969

2930

Produktion, koks (kton)

1 186

1 135

848

Produktion, råstål (kton)

2 274

2633

2 347

Produktion valsade produkter (kton)

1610

1626

1528

Exportandel av försäljningen (%)

25

46

43

Inklusive Tibnor-gruppen

Prop. 1981/82:56

39

Bilaga 2

Avtal

Mellan Stora Kopparbergs Bergslags Aktiebolag, nedan kallat Stora Kopparberg, å ena sidan, och Svenska Staten, å andra sidan, har denna dag följande avtal träffats om överlåtelse av aktier i SSAB Svenskt Stål AB, nedan kallat SSAB.

Bakgrund

Stora Kopparberg, Gränges och Statsföretag AB är ägare lill samtliga aktier i SSAB; Stora Kopparberg lill 25%, Gränges AB till 25% och Statsföretag AB lill 50%. Förhållandel mellan delägarna i frågor som rör SSAB regleras genom ett den 15 december 1977 daglecknat konsortialavta­let (nedan kallat konsortialavtalet).

I enlighet med konsortialavtalets villkor för aktieförsäljning och hem-budsskyldighet avtalar Stora Kopparberg och Staten härigenom följande.

1.   Stora Kopparberg överlåter härmed lill Staten och Staten förvärvar

härigenom samtliga Stora Kopparbergs fem miljoner (5000000) aktier,

envar å nominellt 100 kr, i SSAB.

2.

Köpeskillingen för samtliga överlåtna aktier uppgår till en (1) krona, alt erläggas på tillträdesdagen.

3.

Tillträdesdag lill aktierna är den 5 januari 1982. På tillträdesdagen överlämnar Stora Kopparberg lill Staten aktierna vederbörligen transpor­terade på Staten. Staten åtager sig att omgående efter tillträdesdagen hos SSAB för anteckning i aktieboken anmäla akfieförvärvet. Staten åtager sig vidare att ombesörja upprättande av avräkningsnola.

4.

Från och med dagen för detta avtals undertecknande övertager Sta­ten från Stora Kopparberg samtliga de rättigheter och skyldigheter av vad slag de vara må som Stora Kopparberg har i sin egenskap av aktieägare i SSAB och som grundar sig på konsortialavtalet, SSAB's bolagsordning eller lag. Statens övertagande av här nämnda rättigheter och skyldigheter innefattar således även sådana anspråk som framdeles eventuellt riktas mol Stora Kopparberg i dess egenskap av lidigare aktieägare i SSAB och som härflyler ur konsortialavtalet, SSAB's bolagsordning eller lag. Stora Kopparberg garanterar alt fram till dagen för detla avtals undertecknande inga anspråk riktats mot Stora Kopparberg i dess egenskap av aktieägare vilka icke blivit föremål för reglering. Stora Kopparberg förklarar sig jämväl icke äga kännedom om några omständigheter som skulle kunna ligga lill grund för krav mot Stora Kopparberg i dess egenskap av lidigare aktieägare i SSAB.

5.

Från och med dagen för detta avtals undertecknande ställer de av Stora Kopparberg utsedda styrelseledamöterna jämte suppleant i SSAB"s styrelse jämte av Stora Kopparberg utsedd revisor i SSAB, sina platser till

Prop. 1981/82:56

40

förfogande. Staten förbinder sig att å nästa ordinarie bolagsstämma i SSAB rösta för att de av Stora Kopparberg utsedda styrelseledamöterna och suppleant beviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning av SSAB's angelägen­heter under förutsättning att SSAB's revisorer tillstyrker sådan ansvarsfri­het.

6.

Tvister rörande tolkning eller tillämpning av detta avtal skall avgöras av skiljemän enligt lagen om skiljemän.

7.

Stora Kopparberg och Staten förbinder sig att omgående efter detta avtals undertecknande till SSAB anmäla vad som i detta avtal föreskrivs i punkierna 1,3,4 och 5.

8.

Villkor för detta avtals gilfighet är att regeringen godkänner det. Detta skall utan dröjsmål ske sedan riksdagen fattat de beslut som behövs härför.

Detla avtal har upprättats i fyra exemplar varav parterna tagit var sitt samt Gränges AB respektive Statsföretag AB erhåller var sitt.

Falun den 1981-10-09

Stockholm den 1981-10-05

STORA KOPPARBERGS BERGSLAGS        SVENSKA STATEN AKTIEBOLAG

Mol förestående avtal har Statsföretag AB ingen invändning. Genom detta avtal är alla mellanhavanden mellan Statsföretag AB och Stora Kopparberg med avseende på SSAB slutligt reglerade. Statsföretag AB förbinder sig att å nästa ordinarie bolagsstämma i SSAB rösta för att de av Stora Kopparberg utsedda styrelseledamöterna och suppleant beviljas an­svarsfrihet för sin förvaltning av SSAB's angelägenheter under förutsätt­ning att SSAB's revisorer tillstyrker sådan ansvarsfrihet.

Stockholm den 1981-10-06 STATSFÖRETAG AB

Mol förestående avtal har Gränges AB ingen invändning. Genom detta avtal är alla mellanhavanden mellan Gränges AB och Stora Kopparberg med avseende på SSAB slutligt reglerade. Gränges AB förbinder sig att å nästa ordinarie bolagsstämma i SSAB rösta för all de av Stora Kopparberg utsedda styrelseledamöterna och suppleant beviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning av SSAB's angelägenheter under förutsättning att SSAB's revisorer tillstyrker sådan ansvarsfrihet.

Stockholm den 1981-10-05 GRÄNGES AB

Prop. 1981/82:56

41

,

Bilaga 3

Avtal

Gränges AB, nedan kallat Gränges, Statsföretag AB, nedan kallat Stats­företag, samt Stora Kopparbergs Bergslags AB, nedan kallat Stora Kop­parberg, bildade genom avtal den 15 december 1977 SSAB Svenskt Stål AB, nedan kallat Bolaget, med följande ägarandelar: Gränges 25%, Statsföretag 50% och Stora Kopparberg 25%. Förhållandel mellan ägarna i frågor, som rör Bolaget och deras förhållande till Bolaget, regleras genom ett samma dag träffat konsortialavtal, nedan kallat Konsortialavtalet. Se­dan svenska staten övertagit Stora Kopparbergs aktier i Bolaget har Gränges, Staten och Statsföretag denna dag träffat följande avtal om kapitaltillskott fill Bolaget m.m.

1    Nyemission

Aktiekapitalet i Bolaget skall ökas från [REDACTED_PERSONNUMMER] kronor till [REDACTED_PERSONNUMMER] kronor genom utgivande av 5000000 nya aktier, vardera på nominellt 100 kronor och med lika rätt i Bolaget. Av de nya aktierna skall 1250000 (25%) tecknas av Gränges, 1250000 (25%) av Staten och 2500000 (50%) av Statsföretag. Aktierna skall tecknas till en kurs av 300 kronor per aktie. Härigenom kommer efter nyemissionen Bolagets reserv­fond att uppgå fill 1 800000000 kronor.

Parterna förbinder sig att tillse alt de nya aktierna tecknats och betalats senast den 5 januari 1982.

Gränges skall betala sina nytecknade aktier kontant. Staten äger betala sina nytecknade aktier genom kvittning av fordran på grund av strukturlån som Staten lämnat Bolaget. Statsföretag äger betala sina med 175 000000 kronor genom kvittning av den fordran pä Bolaget som Staten enligt punkten 7 i detta avtal förutsattes överlåta lill Statsföretag och återstoden genom kontant betalning.

2   Lån

Envar av Gränges och Staten förbinder sig att lämna län lill Bolaget med 150000000 kronor.

Lånen skall utbetalas till Bolaget 30 dagar efter det att Bolaget framställt begäran härom, dock tidigast den 5 januari 1982, mot all Bolaget utfärdar en eller flera reverser pä angivna belopp lill envar av långivarna eller order.

På lånen skall utgå en ränta så anpassad att lånefordringarna, med de

Prop. 1981/82:56

42

villkor som anges i detla avtal och med borgen frän Gränges vid lånetillfäl­let, skall kunna säljas på den svenska kapitalmarknaden ulan kapitalrabatt. Räntan skall erläggas halvårsvis i efterskott.

Vad nu sagts om borgen från Gränges syftar endast fill att ge anvisning om hur räntan för lånen skall fastställas och innebär icke någon skyldighet för Gränges att ställa ifrågavarande borgen.

Lånen skall amorteras med en fjärdedel vid utgången av ett vart av åren 1991, 1992, 1993 och 1994. Om Gränges utnyttjar sin rält till inlösen av aktier enligt punkten 4 och om Gränges så begär, skall Staten - under förutsättning att Bolaget icke dessförinnan försatts i konkurs eller Bolaget beslutat om upplösning den 2 januari 1991 mot kontant betalning överta hela eller delar av Gränges lånefordring för nominellt belopp jämte upplu­pen ränta. Begäran härom skall ske genom skriftligt meddelande, som skall ha kommit Staten till hända senast den 30 juni 1990. Lämnas icke sådant meddelande inom föreskriven tid förfaller Statens skyldighet all överta fordringen. Om Gränges överlåter fordringen eller delar av denna till annan, har förvärvaren samma rätt som Gränges alt på begäran få fordring­en överlagen av Staten, oavsett om Gränges begär inlösen av aktier enligt punkten 4.

För lånen skall Bolaget icke ställa någon särskild säkerhet.

Skulle Bolaget försättas i konkurs eller träda i likvidation, skall betalning för lånen utgå först sedan övriga fordringar till fullo betalats, dock med undantag för de rekonstruktionslån och slmkturlån vilka Staten lämnat Bolaget.

3   Särskild förbindelse om bibehållet ägande av aktier i Bolaget

Envar av Gränges, Staten och Statsföretag förbinder sig att kvarstå som aktieägare i Bolaget med minst de aktier vederbörande nu har och de aktier som tecknas enligt detla avtal åtminstone t. o. m. den 2 januari 1991.

4   Särskild rätt till inlösen

Den 2 januari 1991 äger Gränges rätt all - under förutsättning att Bolaget icke dessförinnan försatts i konkurs eller Bolaget beslutat om upplösning - få sina aktier i Bolaget inlösta av Staten för ett belopp av 875000000 kronor, oavsett om akliebrevens nominella värde förändrats. Om Gränges önskar utnyttja denna rätt, skall skriftligt meddelande härom ha kommit Staten till hända senast den 30 juni 1990. Lämnas icke sådant meddelande inom föreskriven lid, förfaller den i denna punkt angivna särskilda räiten lill inlösen.

Prop. 1981/82:56

43

5   Skiljedomklausul

Tvist rörande detta avtal, dess tolkning eller tillämpning eller därur härflytande rättsförhållanden skall avgöras i den ordning som stadgas i punkten 9 i Konsortialavtalet.

6   Konsortialavtalets fortsatta giltighet

I den mån annat icke sägs i detla avtal gäller Konsorliavlalet alltjämt på oförändrade villkor, därvid dock Staten överlager de rättigheter och skyl­digheter som enligt detla tillkommer respektive åvilar Stora Kopparberg.

Parterna är överens om att punkierna 2 och 3 i Konsortialavtalet fort­sättningsvis skall ha nedan angivna ändrade lydelse:

"2   Styrelse och verkställande direktör

Styrelsen skall beslå dels av åtta ledamöter utsedda av bolagsstämman med tre suppleanter för dessa utsedda på samma sätt, dels av tre ledamöter utsedda av de anställda enligt lagen den 3 juni 1976 om styrelserepresenia-tion för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar med tre suppleanter för dessa utsedda på samma sätt.

Av de av bolagsstämman valda ledamöterna och suppleanterna äger Staten och Statsföretag rätt all gemensamt nominera fem ledamöter och två suppleanter samt Gränges tre ledamöter och en suppleant.

Staten och Statsföretag äger gemensamt nominera en av styrelsens ledamöter lill ordförande i styrelsen.

Gränges äger nominera vice ordförande i styrelsen.

Sålunda av Parterna bestämda personer skall utses till styrelseledamö­ter, suppleanter respektive ordförande och vice ordförande.

Suppleant som ej inträtt i styrelseledamots ställe har dock rätt att närva­ra och yttra sig vid styrelsens sammanträden.

Styrelsen skall utse ett arbetsutskott vari skall ingå ordförande, vice ordförande, verkställande direktör samt representant för de anställda. Arbetsutskottet skall nära följa Bolagets verksamhet.

Verkställande direktör utses av styrelsen men skall ej vara ledamot av denna.

3   Beslutsregler

Parterna är ense om att - oavsett vad bolagsordningen eller aktiebolags­lagen stadgar - enighet mellan dem skall erfordras för beslul om godkän­nande av väsentligare avtal mellan Bolaget eller något av dess dotterbolag, å ena sidan, och någon av Parterna, å andra sidan, saml belräffande utseende av verkställande direktör. Parterna är vidare ense om alt enighet mellan dem skall erfordras för beslul om Bolagets upplösning. 1 övrigt skall enighet såväl i styrelsen som mellan Parterna eftersträvas särskilt rörande ordförande på bolagsstämma, ändring av bolagsordningen, nedsättning av aktiekapitalet, fastställande av Bolagels organisation och väsentlig ändring därav, betydande investeringar, nedläggning av driften vid någon av Bola­gets anläggningar samt formerna för Bolagets finansiering, l.ex. uppla­gande av större lån.

Prop. 1981/82:56

44

Parterna skall senast en vecka före varje bolagsstämma sammanträffa för att söka enas om vem som skall vara ordförande på stämman. Skulle Parterna därvid inte enas skall ordföranden eller - vid förfall för honom -vice ordföranden i Sveriges Advokatsamfund eller den person han utser väljas till ordförande på stämman."

Parterna är därjämte överens om att bestämmelserna i Konsortialavtalet under punkten 7 om rätt till inlösen av aktier i sin helhet skall upphöra att gälla så länge rätlen till inlösen enligt bestämmelserna i detta avtal gäller.

7    Villkor för detta avtals giltighet

Delta avtal är för sin giltighet beroende av att regeringen godkänner det. Delta skall utan dröjsmål ske sedan riksdagen fattal de beslut som behövs härför.

Avtalet förutsätter vidare för sin giltighet, att Statsföretag före den 5 januari 1982 kan träffa överenskommelse med Staten om förvärv till ett belopp av 175000000 kronor av den fordran svenska staten har på Bolaget på grund av slrukluriån och om kapitaltillskott till fullföljande av Statsföre­tags åtaganden i punkten 1 all teckna aktier i Bolaget.

Avtalet är slutligen för sin gilfighet beroende av att Statens Vattenfalls­verks köp av Gränges kraftrörelse enligt avtal den 13 mars 1981 fullföljs av Vattenfall.

Detta avtal är upprättat i tre exemplar, av vilka parterna tagit var sitt. Stockholm den 1 oktober 1981

GRÄNGES AB

SVENSKA STATEN     STATSFÖRETAG AB

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981