Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majrts proposition nr 54 år 1973

Prop 1973:54

Nr 54

Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen angående vuxenutbildning; given Stockholms slott den 2 mars 1973.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över utbildningsärenden, föreslå riksdagen att bi­falla de förslag ora vars avlåtande till riksdagen föredraganden hera­ställl.

GUSTAF ADOLF

SVEN[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

De senaste årens insatser för vuxenutbildningen har i första hand syftat tUl att underlätta för de kortutbildade att förbättra sin grundut­bildning. Sedan år 1970 utgår ett särskilt lilläggsbidrag tUl studiecirklar på grundskolenivå i äranena svenska, engelska, matematik och samhälls­kunskap. I samband med arbetsmarknadsutbildning får ett flertal kurs­deltagare en åtta veckor lång utbildning i allmänna ämnen. Kommittén för försöksverksamhet med vuxenutbildning (FÖVUX) bedriver en uppsökande verksamhet på arbetsplatserna för att utröna möjligheterna alt nå kortutbildade som på grund av t, ex, arbetsförhållandena eller hinder av social eller psykologisk art har svårt för att påbörja studier. Försöket pågår till utgången av budgetåret 1972/73, Därefter sker en utvärdering av verksaraheten. För alt den uppsökande verksamheten inte skall behöva avbrytas föreslås att medel bevUjas för uppsökande verksamhet även under budgetåret 1973/74,

För att förstärka insatserna för de finska invandrarna föreslås alt medel beviljas för en ny folkhögskola i Haparanda, Det tidigare folk-skoleseminariet i Haparanda upplåtes av staten till Riksförbundet finska föreningar i Sverige, som blir huvudman för den nya skolan.

Skolorna för vuxna i Norrköping och Härnösand skall finnas kvar under statligt huvudmannaskap. Ett nytt system med friare resurstilldel­ning till skolorna föreslås. Härigenom underlättas möjligheterna att an-

1    Riksdagen 1973.    1 saml. Nr 54

Prop. 1973: 54

2

ordna kurser i t, ex, tekniska ämnen där man på grund av för lågt elev­antal ibland inte har kunnat starta en kurs,

I propositionen föreslås vidare en förenkling av statsbidragsreglerna till studiecirkelverksaraheten. Statsbidrag till handledare och studie-materiel beräknas nu för varje studiecirkel. Enligt den föreslagna ord­ningen ska beräkningen göras på varje lokal anordnare av studiecirkel­verksamhet.

Den tekniska utbUdningen vid högskolan i Linköping bedrivs i viss utsträckning med hjälp av television. Högskolan har lokalmässiga och tekniska resurser för TV-undervisning. Kommittén för TV och radio i utbildningen (TRU) och från den 1 juli 1972 kommittén för den fort­satta verksamheten med radio och television i undervisningen har svarat för produktionen av undervisningsprograra efter produktionsplaner som fastställts av universitetskanslersämbetet i samråd med TRU-komrait-tén och högskolan i Linköping.

Med hänsyn till de speciella förutsättningarna för TV-undervisning vid högskolan i Linköping bör undervisning med hjälp av TV även framdeles bedrivas vid högskolan. Det bör dock i fortsättningen an­komma på berörda organ inom högskolan att bestämraa hur TV skall användas i undervisningen, Saraarbelet raellan högskolan och kora-mittén för den fortsalla verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet föreslås bli baserat på årliga överenskommelser,

I propositionen behandlas för övrigt vissa frågor rörande den kom­munala vuxenutbUdningen,

Prop. 1973: 54

Utdrag av protokollet över utbildningsärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 2 mars 1973.

Närvarande: Ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LÖF­BERG,[REDACTED_EFTERNAMN],

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anraäler efter gemensam beredning med stats­rådets övriga ledamöter fråga angående vuxenutbildning och anför.

I prop, 1973: 1 (bil, 10 s, 479 och 481) har Kungl, Maj:t föreslagit riksdagen att, i avvaktan på särskild proposition i ämnet, för budget­året 1973/74 beräkna

a)

till Statliga skolor för vuxna: UIbildningskostnader ett förslagsan­slag av 5 246 000 kr,,

b)

till Statliga skolor för vuxna: Material för självstudier ett reserva­tionsanslag av 750 000 kr,,

c)

till Stadiga skolor för vuxna: Undervisningsmateriel m. m. ett reser­vationsanslag av 198 000 kr,,

d)   till Bidrag tdl siudiecirkdverksamhel ett förslagsanslag av 205 000 000

kr

e)    till Bidrag tid studieförbund ett anslag av 10 400 000 kr.

Jag anhåller att nu få ta upp dessa frågor.

1 Inledning

Under de senaste åren har en rad viktiga beslut fattats på vuxenut­bildningens område, I det följande koraraer jag att ge en redogörelse för nuvarande utbildningsvägar för vuxna liksom av utredningsläget på orarådet.

Under det gångna året har önskeraål ora förändringar förts fram i skrivelser från rayndigheter och kommittéer.

Skolöverstyrelsen (SÖ) har i skrivelse den 1 november 1972 inkommit med förslag angående statens skolor för vuxna i Härnösand och Norr­köping, Skrivelsen bygger på förslag från den arbetsgrupp SÖ tillsatte den 2 februari 1970 (SSV-gruppen) med uppgift att skyndsamt kartlägga

Prop. 1973: 54

4

de statliga vuxenskolornas organisation och arbetssätt. Arbetsgruppen redovisade den 28 april 1972 sitt uppdrag i en rapport, som har remit­terats tiU 22 statliga och kommunala myndigheter, lärarorganisationer, elevkårer ra, fl,

Korarailtén för den fortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet, som fr. o. ra, den 1 juli 1972 övertagit an­svaret för den produktionsenhet sora tidigare TRU-komraillén ansvarat för, har i skrivelse den 12 december 1972 överlämnat förslag beträffan­de produktion och användning av förproducerat studiematerial med bl, a, TV-inslag för den tekniska utbildningen vid högskolan i Lin­köping,

I sin anslagsframställning för budgetåret 1973/74 har SÖ begärt medel för ersättningsverksamhet vid folkskoleseminariet i Haparanda, SÖ tillsatte den 12 juli 1971 en arbetsgrupp med uppgift alt pröva raöj­lighelerna att lokalisera lämpliga utbildningar till Haparanda. Därvid förutsattes att utbildningarna i möjligaste mån skulle förläggas tUl folk-skoleserainariets lokaler i Haparanda, eftersora denna skola enligt stats­makternas beslut skall upphöra den 30 juni 1973, SÖ:s anslagsfraraställ-ning i denna del bygger på arbetsgruppens förslag,

I detta samraanhang anraäls även SÖ:s anslagsfraraställning för bud­getåret 1973/74 i vad avser vissa anslag inom vuxenutbildningsområdet.

2 Nuvarande utbildningsvägar för vuxna

2.1 Kommunal vuxenutbildning

2.1.1   Utbildningsprogram

Inom den kommunala vuxenutbildningen anordnas undervisning en­ligt läroplanerna för grundskolans högstadium och gymnasieskolan, I den senare undervisningen ingår även särskild yrkesinriktad undervis­ning och särskild teknisk undervisning. Huvuddelen av undervisningen anordnas i form av deltidskurser och är till övervägande delen organi­serad som kvällsundervisning. På vissa orter förekoraraer även under­visning under dagtid,

2.1.2   AUmänna bestämmelser

SÖ medger kommun (eller landsting) alt anordna vuxenutbildning, medan skolstyrelsen (utbildningsnämnden) beslutar om de kurser som skall anordnas. För att en kurs skall få komma tUl stånd krävs att anta­let elever stadigvarande är lägst tolv och högst 35, Inom det allraänna stödområdet (exkl, g-ort, dvs, ort med tre- eller fyraårig gymnasie­skolelinje) får dock antalet elever vara lägst åtta. För handikappade

Prop. 1973: 54

5

elever får specialundervisning anordnas. Sådan speciell kurs får påbörjas om elevantalet varaktigt beräknas uppgå lill lägst fem. Under läsåret 1972/73 pågår försök med kurser med lägst åtta elever på orter där skiftarbete förekommer i större omfattning.

Som lärare tjänstgör i allraänhet tiralärare, men även pensionerade lärare får anställas. Inom det aUmänna stödområdet (exkl, g-ort) får lärare i grundskolan och gymnasieskolan i sin tjänst inräkna undervis­ning i den komraunala vuxenutbildningen. När vuxenutbUdningen är förlagd till skolenhet för ungdorasutbildning skall en särskild arvodes­tjänst som studiereklor finnas. Om den kommunala vuxenutbildningen är av stor omfattning får särskild skolenhet för vuxenutbUdning inrättas. Förutsättningen härför är att utbildningen varaktigt beräknas motsvara rainsl 16,5 poäng, varvid 1,5 poäng beräknas för varje påbörjat 800-tal lektioner. Vid sådan skolenhet skall finnas en ordinarie tjänst sora rek­tor och i vissa fall en eller flera tjänster som studierektorer.

För den kommunala vuxenutbildningen får också studie- och yrkes­vägledare anställas,

2.1.3   Statsbidrag

Statsbidrag utgår med 100 % av utgifterna för löner ra, m, tiU lärare och skolledare. Vidare ulgår bidrag tiU tekniska stödåtgärder för han­dikappade studerande enligt samma grunder som vid gymnasieskolan. Till kostnader för intagning av studerande och uppsökande verksamhet utgår bidrag med saramanlagt 2 % av statsbidraget tUl lönekostnader (exkl, arbetsgivaravgift). Bidrag till kostnader för studiehandledning samt studie- och yrkesorientering utgår enligt särskilda bestämmelser. Slutligen kan statsbidrag utgå för kurser sora anordnas inora det all­männa stödområdet utanför g-ort med tre fjärdedelar av kostnaderna för lärarnas resor.

2.1.4    Dimensionering och ämnesval

1967 års reform har medfört en kraftig expansion av den kommu­nala vuxenutbildningen. Under läsåret 1967/68 fanns det kvällsgyrana-sier i ca 30 kommuner. I juni 1972 hade 335 av landets 464 kommuner infört koraraunal vuxenutbildning. Av dessa 335 korarauner hade 275 såväl grundskole- sora gyranasieskolekurser, 20 hade endast grundskole­kurser och 40 endast gymnasieskolekurser. Vid samma tidpunkt fanns sammanlagt 34 skolenheter för kommunal vuxenutbildning i 26 kom­muner.

Under höstterminen 1971 deltog ca 154 000 elever i den kommunala vuxenutbildningen. Av dessa fanns ca 37 000 i ämneskurser motsva­rande grundskolans högstadium, ca 52 000 i kurser motsvarande gym­nasiet och fackskolan och ca 65 000 i gymnasieskolans övriga kurser.

Prop. 1973: 54

6

De studerande kan i aUmänhet välja att antingen läsa enstaka ämnen eller att läsa för fullständig kompetens i den aktuella skolformen. Un­dervisningen är organiserad som koncentrationsläsning, vilket innebär att eleven vanligtvis läser ett eller två-tre ämnen samtidigt.

De ämnen som lästes av det största antalet studerande under vår­terminen 1972 var i tur och ordning: engelska, svenska, tyska, samhälls­kunskap, socialkunskap, fysik och historia. Vid de yrkesinriktade kurser­na ges utbildning för ett stort antal yrkesområden inom industri, hant­verk, handel och kontor samt för vårdyrkena. Mellan yrkesinriktade kurser och studieförbundens kurser har enligt beslut gjorts en gräns­dragning, vilket fått till följd att vissa kurser i t, ex, språk och konst­hantverk överförts till studieförbunden.

Elevernas tidigare utbildning varierar i de olika ämneskurserna. Ele­ver med realskola eller flickskola som utbUdningsbakgrund dominerar i gymnasieskolekurserna, medan den övervägande delen av eleverna i grundskolekurserna endast har folkskola. Av eleverna i grundskole- och gymnasieskolekurserna var 30 % av männen och 37 % av kvinnorna äldre än 35 år och man kan konstatera en fortsatt förskjutning mot högre åldrar i rekryteringen till den kommunala vuxenutbildningen. Inom alla åldersgrupper deltog fler kvinnor än män.

2.1.5 Liiranitbildning

En praktisk-pedagogisk utbildning om två terminer sora är särskilt avpassad för lärare vid den statliga och koraraunala gyranasiala vuxen­utbildningen anordnas fr. o. m, vårterminen 1971 vid lärarhögskolan i Stockholm, Antalet intagningsplatser beräknas vara ca 25 per termin. Praktikterminen för lärarkandidaterna skaU helt eller delvis förläggas tiU komraunal gymnasial vuxenutbildning. Vid antagningen till denna särskilda utbildning gäller samma villkor som för övriga ämneslärar­kandidater.

2.2 Statlig vuxenutbildning

För den riksrekryterande vuxenutbildningen finns statliga skolor för vuxna i Norrköping och Härnösand, Vid dessa skolor ges utbUdning enhgt läroplanerna för grundskolans högstadium, gymnasieskolans två­åriga ekonomiska, sociala och tekniska linjer, tre- och fyraåriga hnjer samt särskUd teknisk utbildning.

Undervisningen vid statens skolor för vuxna bygger på en kombina­tion av självstudier i form av brevskolestudier och muntlig undervis­ning under periodvis återkommande kurser vid resp, skola, s, k, var­vad undervisning.

Fr. o, ra, vårterrainen 1968 anordnas vid skolan i Norrköping även

Prop. 1973: 54

7

ren korrespondensundervisning, vilken i likhet med den varvade under­visningen är helt kostnadsfri.

Staten svarar för personalkostnader, kostnader för material för själv­studier samt för viss utrustning och undervisningsmateriel m, m.

Bestämmelser ora den statliga riksrekryterande vuxenutbildningen har meddelats i kungörelsen (1971:424) om kommunal och statlig vuxenutbUdning (ändrad senast 1972: 313),

2.3 Folkhögskola

2.3.1   Undervisningens mål

Folkhögskolorna skiljer sig i många avseenden från andra jämför­bara utbildningsformer. Varje enskild skola formar själv sin verksam­het i anslutning till folkhögskolestadgans första paragraf som lyder: »Folkhögskolan har tUl uppgift att meddela allmän medborgerlig bild­ning. Dess verksamhet bör särskilt syfta till att bibringa eleverna insikt om deras ansvar som människor och samhällsmedlemmar. Den bör ut­formas så, att elevernas samarbetsvilja starkes, deras förraåga till själv­ständigt tänkande och kritiskt oradöme utvecklas samt deras raognad och studieinlresse främjas, I enlighet med denna målsättning utformar varje folkhögskola sitt arbetssätt,»

För folkhögskolan finns ingen centralt fastställd läroplan. Endast äranet rausik är obligatoriskt i alla årskurser, I övrigt föreskriver folk­högskolestadgan obligatoriska ämnen endast i den första årskursen. Dessa ämnen är, förutom musik, svenska språket, litteratur, historia, samhäUslära, psykologi och matematik samt minst ett av äranena geo­grafi, fysik, kemi och biologi med hälsolära. I ämnesplanerna är de vanUga skolämnena dominerande, men ämnesrubriceringarna avviker ofta från ungdomsskolans. Man kan sålunda finna undervisningsämnen som railjökunskap, u-landskunskap, forskning och politik, adrainistra-tion, kulturorientering,eUer stadsplanering. Genom kungörelsen (1966: 24) om grundskolans kompelensvärde ra, ra, (omtryckt 1972: 315, ändrad 1973: 8) har folkhögskolans kompetensvärde i viss utsträckning defi­nierats. Folkhögskolekurserna kan under vissa betingelser jämställas med grundskolans högstadium eller fackskola. I vissa fall ger folkhög-skolesludier möjlighet tUl studier vid universitet eller högskola.

Den andra avgörande skillnaden mellan folkhögskolan och andra utbildningsformer gäUer förutsättningarna för att skapa en samlad rail-jö kring studierna och tillfälle tiU mänskliga kontakter. Så gott som alla folkhögskolor är internatskolor och ca 80 % av alla folkhögskolestude­rande använder skolornas internat,

2.3.2   Huvudmän

Folkhögskolans karaktär av fri studieforra, mer eller mindre starkt

Prop. 1973: 54

8

knuten till olika folkrörelser, gör att variationerna är stora, inle bara i fråga om undervisningens uppläggning, ulan också i fråga om skolor­nas huvudmannaskap. Skolorna ägs av en rad olika huvudmän, men kan med hänsyn till huvudmannaskapet indelas i tre grupper, lands­tingsskolor, stödföreningsskolor och rörelseskolor, Stödföreningsskolor-na får vanligen betydande landstingsbidrag och landslingen är repre­senterade i skolornas styrelser. Rörelseskolorna utgör ingen homogen grupp. Den folkrörelse som är huvudman är starkt representerad i dessa skolors styrelser, men det är vanligt att även landsting och kom.mun är representerade.

Tabell 1. Folkhögskolornas fördelning på huvudmannakategorier.

Huvudmannakategori

Antal skolenheter

(inkl, fiUalskolor)

Landsting (och primärkommuner)        52

Stödföreningar, stiftelser

10

Fria samfund

17

Svenska kyrkan

12

Arbetarrörelsen

10

Nykterhetsrörelsen

4

Övriga

10

115

2.3.3 Kurstyper

Kurserna kan enligt folkhögskolestadgan vara av tre slag, s, k, vin-lerkurser, ämneskurser och soraraarkurser.

Vinterkurs, sora är den dominerande kurstypen, skall omfatta 2234 veckor. Vinterkurserna kan ingå i en utbildning om två eller tre års­kurser. Flertalet folkhögskolor anordnar tre årskurser. Traditionellt uppfattas varje årskurs som fristående. En elev kan alltså bedriva folk­högskolestudier i ett, två eller tre år. Vissa skolor bedriver sedan några år, med SÖ:s medgivande, icke årskursbunden undervisning, I stället an­vänder raan sig av s. k, nivå- eller stoffgruppering dvs, eleverna grup­peras efter förkunskaper och intressen. Många folkhögskolor har där­utöver speciallinjer parallellt med vinterkursen. Ibland ges denna spe­cialinriktade undervisning jämsides med den raera allraänna undervis­ningen, t, ex, på en särskild linje, I andra fall är andra eller tredje årskursen specialinriktad. SärskUda linjer finns för exempelvis musik-utbUdning, ungdorasledarutbildning, u-landsfrågor, journalistik, konst och teater.

Eleverna vid vinterkurserna är i allmänhet unga vuxna. Genomsnitts­åldern är 21 år minimiåldern är 18 år. De flesta elever kommer till folkhögskolan för att få behörighet alt antas till viss yrkesutbildning.

Prop. 1973: 54

9

I denna grupp ingår numera ofta, särskilt vid norrlandsskolorna, också studerande, som får arbetsmarknadsutbildning.

Äraneskurs skall sträcka sig över minst en vecka, enligt folkhög­skolestadgan. Förutom de s, k, frislående ämneskurserna, som f, n. ut­gör den mest expansiva delen av folkhögskolornas verksamhet, finns det dessutom s, k, anslutna ämneskurser, dvs, kurser som utgör fortsätt­ning på vinterkurserna, Äraneskurserna arrangeras ibland i saraarbele med folkbildningsorganisationer.

Ämneskursernas innehåll kan vara mycket varierande. Det kan röra sig om kurser på universitetsnivå och kurser för utvecklingsstörda, kur­ser i raodern lyrik och statskunskap eller rörande strömningar i mo­dern filosofi, kurser i gymnastikledarskap, i engelska och i matematik, kurser för pensionärer eller studiecirkelledare, för förtroendemän eller invandrare.

Antalet elever i folkhögskolornas s. k, vinterkurser var läsåret 1971/72 ca 13 300 och i ämneskurser om minst 15 veckor ca 2 300 elever medan antalet elever i äraneskurser kortare än 15 veckor var ca 23 400,

2.3.4 Statsbidrag

Statsbidrag utgår enligt kungörelsen (1966: 758) om statsbidrag till driftkostnader för folkhögskolor (ändrad senast 1972: 636) till löner ra, m, till lärare och skolledare med 100 % av de faktiska kostnaderna. Till kostnader för viss annan personal utgår statsbidrag med 50150 % av ett indexbundet bidragsunderlag om 101 710 kr, för budgetåret 1972/73, Till pedagogisk utrustning m, ra, ulgår statsbidrag med 50 150% av ett bidragsunderlag ora 13 000 kr. Vidare utgår bidrag lill folkhögskolans kostnad för kurativ verksamhet som anordnas för ele­verna samt för studie- och yrkesorientering. Efter SÖ:s prövning i varje särskilt fall kan bidrag utgå till kostnader för personlig assistans åt han­dikappade elever vid folkhögskolor samt till försöksverksamhet med ökad lärartäthet för handikappade elever. Slutligen utgår statsbidrag till dyrare pedagogisk utrustning, till bj'ggnadsarbeten vid folkhögskolor samt ett s, k, saneringsbidrag som ett led i den pågående saneringen av de rörelseägda folkhögskolornas ekonomi.

2,3.5 Lärarutbildning

Vid lärarhögskolan i Linköping har sedan vårterminen 1970 anord­nats en särskild praktisk-pedagogisk utbildning av lärare för folkhög­skolor och övrigt folkbildningsarbete. Till utbildningen har antagils dels sådana som avlagt filosofie kandidatexamen eller motsvarande, dels sådana som på annat sätt, t, ex, genom aktivt arbete inom del fria

Prop. 1973: 54

10

och friviUiga folkbildningsarbetet, ansetts ha förutsättningar alt genom­gå utbildningen. Antalet intagningsplatser beräknas vara ca 30 per termin.

2.4 Studieförbund

2.4.1   Allmänt

Den verksamhet som studieförbunden bedriver har sedan flera år­tionden haft en betydande omfattning. Den har en uppbyggnad och inriktning sora på flera sätt skiljer sig från folkbUdningsverksamheten i andra länder och från de typer av vuxensludier sora organiseras av sarahälle och företag, I studieförbundens varierande verksamhet har sedan länge verksamhetsgrenar som föreläsningar och studiecirklar en dominerande ställning.

Studieförbundens verksamhet bygger i huvudsak på tre principer, nämligen principen om fritt och frivilligt studiearbete, principen om folkrörelseanknylnmg samt principen ora objektivitet och allsidig belys­ning.

Det finns i dag tio av staten godkända studieförbund, av vilka endast ett inte har någon folkrörelse- eller organisationsanknytning. Det är Folkuniversitetet som har stiftelser vid universiteten sora huvudraan.

För att bli godkänt krävs av studieförbundet att det under de tre senaste budgetåren genomfört minst 50 000 statsbidragsberättigade stu-diecirkelliraraar ora året,

2.4.2   Allmänna bestämmelser och stadgor

Statsbidrag lill allmän studiecirkel utgår enligt kungörelsen (1963: 463) om statsbidrag till det fria och frivilliga folkbildningsarbetet (om­tryckt 1970: 329, ändrad senast 1972: 282) raed 75 % av kostnaderna för ledararvode och studiemateriel, dock högst 30 kr. per studietimme. Av detta belopp får högst 24 kr. avse ledararvode.

För aUraän studiecirkel i svenska, engelska, raatematik eller sam­hällskunskap sora i huvudsak ligger på en nivå som svarar mot högst grundskolans årskurs 9 (s, k, prioriterade cirklar) utgår dessutom ett till-läggsbidrag om högst 10 kr, per studietimrae. Av tilläggsbidraget får högst 8 kr. avse ledararvode, Dessutora utgår särskilt statsbidrag för ad-rainistration och uppsökande verksamhet med 5 kr, för varje studie­timme. Bidrag tUl dessa cirklar utgår med 100 % av kostnaderna för ledararvode och studiemateriel, dock högst 40 kr, per studietimme, TUläggsbidrag och särskilt bidrag ulgår även för allmän studiecirkel som har till syfte att utveckla handikappades färdigheter att raeddela sig.

Prop. 1973: 54

11

För studiecirkel inora det allraänna stödområdet ulgår dessutom stats­bidrag med 75 % av kostnaderna för resekostnader och traktamente tiU ledare.

För alt statsbidrag skall utgå tUl en studiecirkel krävs bl, a. att den har lägst 5 och högst 20 deltagare, att den omfattar rainst 20 sludie­liraraar fördelade på ramst fyra studieveckor, att den har högst två sam-raankoraster per vecka samt högst tre studielimmar per sammankorasl. Ledare för studiecirkel skall godkännas av studieförbund. Vissa undantag från dessa bestäraraelser är raöjliga.

Statsbidrag till universitetscirkel utgår med 75 % av kostnaderna för lärararvode och studiemateriel, dock högst med 75 kr. per studietimme. Av detla belopp får högst 60 kr. utgå till ledararvode. Vidare utgår bidrag med 75 % av kostnaderna för resekostnadsersättning och trakta­mente tUl ledare. För att statsbidrag skall utgå tUl universitetscirkel fordras att den skall omfatta minst 48 studietimmar fördelade på minst 16 sararaankoraster. Antalet deltagare skall vara rainst 5 och högst 25. Ledare för universitetscirkel skall ha korapetens för undervisning vid universitet.

2.4.3   Utbildningsprogram

Studieförbunden, som anordnar studiecirklar inom en mängd olika ämnesområden, bedriver vad gäller allmänna studiecirklar inte betygs-inriktad undervisning. Studiecirklarna är inte förlagda till några speci­ella institutioner, utan kan lokaliseras raed hänsyn till dellagarnas öns­keraål. Studiecirklarna kan raetodiskt och innehållsmässigt anpassas till deltagarnas önskemål och förutsättningar.

Tre ämnesgrupper dommerar i studiecirkelverksaraheten, nämligen språk särskilt engelska samt svenska för invandrare , estetiska äranen särskUt musik och konsthantverk samt samhällsämnen. Skillnaderna mellan de olika studieförbunden är emellertid stora när det gäller betoningen av olika ämnesområden.

Kursinnehållet i ämnena svenska, engelska och matematik är rela­tivt homogent, raedan ämnet sarahäUskunskap innehåller en mängd olika typer av kurser. Områden som berörs är t, ex, arbetsliv, fackliga organisationer, miljövård, mötesteknik, trafikfrågor samt internationella frågor,

2.4.4   Dimensionering

Läsåret 1971/72 uppgick antalet statsbidragsberättigade studiecirklar tUl ca 197 000 och antalet cirkeldeltagare tUl ca 1,9 milj.

Arbetarnas bUdningsförbund (ABF) svarade för drygt en tredjedel av det totala antalet statsbidragsberättigade studiecirklar med ca 66 400 cirklar.  De tre därefter största studieförbunden var Studieförbundet

Prop. 1973: 54

12

Vuxenskolan (SV) med ca 33 200 cirklar. Studieförbundet Medborgar­skolan med ca 23 000 cirklar och Tjänsteraännens bildningsverksamhet (TBV) med ca 18 800 cirklar. Hur studieförbunden i övrigt fördelade sig framgår av tabellen nedan.

Tabell 2. Antalet studiecirklar och deltagare fördelade på studieför­bunden studieåret 1971/72

Antal

Antal

Studieförbund

cirklar

%

deltagare

%

Arbetarnas bildningsförbund

66 403

34

632 642

33

Bläbandsrörelsens studie-

förbund'

1665

1

15 249

1

Folkuniversitetet

10 453

5

106 588

5

Frikyrkliga studieförbundet

10 939

5

148 554

8

Nykterhetsrörelsens

bildningsverksamhet

10 002

5

85 979

4

KFUK/M:s studieförbund

1 612

1

20 160

1

Studiefrämjandet

8 236

4

64 625

3

Studieförbundet Medborgarskolan

23 016

12

208 864

11

Studieförbundet Vuxenskolan

33 216

17

286 858

15

Sveriges kyrkliga studieförbund

12 507

6

163 970

9

Tjänstemännens bUdnings-

verksamhel

18 879

10

189 580

10

196 928

100

1 923 069

100

' Ingår i Nykterhetsrörelsens bildningsverksamhet fr. o, m, den 1 juli 1972,

Av det totala antalet studiecirklar om ca 197 000 var ca 1 600 uni­versitetscirklar med ca 24 300 deltagare, som fördelade sig på de olika studieförbunden enligt följande tabell.

Tabell 3. Antalet universitetscirklar och deltagare fördelade på studie­förbunden studieåret 1971/72

Antal univei

r-

Antal

Studieförbund

sitetscirklar

%

deltagare

%

Arbetarnas bildningsförbund

145

9

2 044

8

Folkuniversitet

376

24

5 906

24

Frikyrkliga studieförbundet

22

1

355

1,5

Nykterhetsrörelsens

bildningsverksamhet

3

0,5

44

0,5

Studiefrämjandet

54

3

765

3

Studieförbundet Medborgarskolan

162

10

2 139

9

Studieförbundet Vuxenskolan

92

6

1234

5

Sveriges kyrkliga studieförbund

100

6

1 583

7

Tjänstemännens bildnings-

verksamhet

644

40,5

10 300

42

1593

100

24 370

100

Av det totala antalet studiecirklar var ca 69 100 s, k. prioriterade cirklar med ca 640 300 deltagare. Studieåret 1971/72 svarade ABF för ca 47 % av den prioriterade cirkelverksaraheten.

Prop. 1973:54

13

Tabell 4. Antalet prioriterade studiecirklar och deltagare fördelade på studieförbunden studieåret 1971/72

Antal priorité-

Antal

Studieförbund

rade cirklar        %

deltagare

%

Arbetarnas bUdningsförbund

32 460

47

311526

49

373

0,5

3 170

0,5

2 521

4

24 610

4

845

1,2

7 464

1,2

2 655

4

22 107

3

59

0

475

0

2 380

3

19 389

3

6 858

10

60 428

9

12 850

19

111038

17

1064

1,5

10 136

1,5

Bläbandsrörelsens studie­förbund

Folkuniversitetet

Frikyrkliga studieförbundet

Nykterhetsrörelsens

bildningsverksamhet

KFUK/M:s studieförbund

Studiefrämjandet

Studieförbundet Medborgarskolan

Studieförbundet Vuxenskolan

Sveriges kyrkliga studieförbund

Tjänstemännens bildnings-

verksamhet

7 016

10

70 008

11

69 081

100

640 351

100

Den studiecirkeltyp sora ökade raest var de s, k, prioriterade cirk­larna, vilka ökat med 42 % sedan föregående studieår. Universitets­cirklarna ökade med 18 % och de allmänna studiecirklarna med 6%.

TabeU  5.  Antal studietimmar  studieåren   1970/71  och   1971/72  för­delade efter typ av studiecirkel

Studieåret

Studieåret

Total ökning

Proc. ökning

Studiecirkeltyp

1970/71

1971/72

av timantalet

av timantalet

Allmänna studie-

cirklar utan

tilläggsbidrag

3 200 000

3 400 000

200 000

6

Allmänna studie-

cirklar med

tilläggsbidrag

1 200 000

1 700 000

500 000

42

Universitetscirklar

97 000

118 000

21000

18

4 497 000

5 218 000

721 000

16

2.5 Svenskundervisning för invandrare

Sverige har haft en arbetsmarknadsbetingad invandring sedan slutet av 1940-talet, då vissa företag började rekrytera arbetskraft från andra länder.

Möjligheterna för invandrare att få undervisning i svenska var fram till mitten av 1960-talet begränsade och undervisningen var i regel av-giftsbelagd. Mot bakgrund av den stora invandringen åren 1964 och 1965 ställde statsmakterna fr, o, m, budgetåret 1965/66 medel till för­fogande för avgiftsfri undervisning för invandrare, SÖ fick därigenom möjlighet att i samråd med arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) och fr, o, m, den 1 juh 1970 statens invandrarverk (SIV) anordna avgiftsfri under-

Prop. 1973: 54

14

visning i svenska språket med samhällsorientering samt fr. o. m. den 1 juli 1971 särskild samhällsundervisning för i Sverige mera varaktigt bosatta utlänningar. Fr, o, m, den 1 juU 1972 gäller att invandrare måste ha uppehållstUlstånd eller, om sådant tillstånd inte erfordras för att de skall få vistas här, vara kyrkobokförd här i landet för att erhålla undervisning. Undervisningen, som bedrivs i form av försöksverksam­het, meddelas av studieförbunden.

Avsikten med undervisningen är att den skall ge sådana kunskaper i svenska språket och sådan information att invandrarna skall kunna klara sig på arbetsplatsen och på fritiden. Därför är det viktigt att sam-hällsorienteringen integreras i och intimt sammanvävs med språkutbild­ningen. Undervisningen skaU vidare stiraulera dellagarna tiU fortsatta studier inora den allraänna vuxenutbildningens ram.

Invandrare återfinns i alla förekommande utbildningsformer för vux­na. Några exakta uppgifter om deras andel i vuxenutbildningen finns inte. Invandrarnas andel i arbetsmarknadsutbUdningen är relativt stor (ca 11 % av det totala antalet påbörjade utbildningar under 1971/72) medan andelen invandrare i den kommunala vuxenutbildningen uppgår till ca 8 %,

Svenskundervisningen för invandrare bedrivs emellertid huvudsak­ligen inora det fria och frivUliga folkbildningsarbetet och arbetsraark-nadsutbildningen,

2.5.1 Omfattningen av undervisningen

Invandrarundervisningen har snabbt ökat i omfattning och kommit att utgöra en allt större andel av studieförbundens totala verksamhet. Antalet studiecirklar i svenska för invandrare har ökat från 4 187 cirklar studieåret 1965/66 tUl 18 990 cirklar 1971/72,

Av de tio av SÖ godkända studieförbunden har samtliga redovisat cirkelverksamhet i svenska för invandrare,

TabeU 6. Studieverksamheten i svenska för invandrare enligt studie­förbundens rapporter budgetåret 1971/72

Studieförbund

Studie-        Del-

Studie-

cirklar        tagare

timmar

7 050

61021

210 789

3 556

35 217

142 559

377

2 601

12 547

265

2 037

8 180

5

37

92

2 228

18 474

88 798

2114

16 820

56 065

545

4 032

14 001

89

708

2 222

2 761

24 335

131 255

Arbetarnas bildningsförbund Folkuniversitetet Frikyrkliga studieförbundet Nykterhetsrörelsens bildningsverksamhet KFUK/M:s studieförbund Studiefrämjandet

Studieförbundet Medborgarskolan Studieförbundet Vuxenskolan Sveriges kyrkliga studieförbund Tjänstemännens bildningsverksamhet

18 990

165 282       666 508

Prop. 1973:54

15

För 1971/72 redovisas 9 404 studietimmar för vilka fackman/expert anlitats och 2 873 för vilka tolk anhtats. Den låga utnyttjandegraden beror dels på att cirkelledarna själva svarar för sarahäUsinformationen på elementär nivå och dels på att experter, för vilka arvode ej utbe­talas, inte registreras.

Tabell 7. Studieförbundens undervisning i svenska för invandrare bud­getåren 1965/661970/71

Budgetår

Studiecirklar

Deltagare

Studie­timmar

1965/66

4 187

45 138

110 202

1966/67

4 649

45 900

124 108

1967/68

5 005

51460

143 866

1968/69

8 618

90 335

311379

1969/70

14 109

148 462

641 574

1970/71

26 595

251 778

781 676

2.5.2 Statsbidragsbestämmelscr

Statsbidragsbeslämraelserna är avsevärt generösare när det gäller svenskundervisning för invandrare än övrig studieverksarahet.

Statsbidrag utgår till studieförbunden raed 100%, dock högst 75 kr, per studietirame för undervisning i svenska och högst 80 kr, per studie­timme för särskild samhäUsundervisning, De generösa reglerna för in­vandrarundervisning medger att verksaraheten aldrig behöver finansi­eras raed deltagaravgifter och mindre ofta med kommunala bidrag. Dessutom anses organisationen av studiecirklarna i svenska för in­vandrare vara mer arbetskrävande än vanlig studiecirkelverksamhet på grund av att deltagarantalet bör vara tio och på grund av informa­tionssvårigheter, högre frånvaro- och/eller bortfallsfrekvens samt brist på differentierad och individualiserande studiemateriel.

TUl kostnader för ledararvode och studiemateriel utgår bidrag för undervisning i svenska språket med samhällsorientering med högst 50 kr, och för särskild samhäUsundervisning med högst 55 kr, per studie­tirame. Av beloppen får högst 40 kr, avse ledararvode. De i förhåUande till vanliga studiecirklar höga arvodena förklaras av att cirkelledarna mestadels måste utföra kurativ verksamhet bland eleverna på sin fritid.

Till lokalkostnader utgår bidrag med högst 15 kr, per studietimme. För uppsökande verksamhet och lokal administration utgår bidrag med 10 kr, per studietirarae, Dessutora utgår bidrag till kostnader för raed-verkan av expert eller fackraan raed 40 kr. För tolkmedverkan liksom fackmannamedverkan sora får ske under högst en sjättedel av antalet studietimmar i varje studiecirkel, utgår bidrag med högst 40 kr, per studietimme, TiU kostnader för studieförbunds centrala administration

Prop. 1973: 54

16

av undervisningen ulgår bidrag med 2 kr. per studietimme. Bidrag till obligatoriska försäkringsavgifter utgår till hela avgiften.

I prop, 1973: 1 (bil, 10 s, 495) föreslogs en höjning av statsbidraget till studiecirklarna i svenska språket med samhällsorientering. Förslaget innebär att bidrag till ledare och materiel fr, o, m, den 1 juli 1973 skall utgå med högst 44 kr, per studietirame, bidrag till uppsökande verk­samhet och lokal administration med 20 kr, per studietimme och bi­drag till lokalhyra raed högst 15 kr, per studietirame, dvs, totalt högst 79 kr, mot nu som regel högst 75 kr. Av praktiska skäl föreslogs alt dessa bidrag även bör utgå tUl cirklarna i särskild samhällsundervis­ning.

Studiecirkel bör vid starten ha tio deltagare.

Undervisningen får anordnas i form av s, k, glesundervisning eller s, k, intensivundervisning och skall bedrivas i huvudsak enligt SÖ:s läro­plan i svenska för vuxna invandrare. Vid glesundervisning skall varje studiecirkels verksamhetsperiod omfatta minst 20 studietimmar fördela­de på entre studietimmar per sammankorasl. Intensivundervisningen skall per studiecirkel omfatta minst 20 och högst 240 timmar med minst fyra studietiramar per dag. Under varje studiecirkels verksamhetspe­riod får högst en sjättedel av antalet studietimmar användas för sam­hällsorientering. För denna del av undervisningen får expert eller fack­man samt vid behov tolk anlitas.

För undervisningen i svenska språket med samhällsorientering får för budgetåret 1972/73 disponeras högst 550 000 studietimmar. Av dessa får 200 000 timmar användas endast för undervisning för arbets­tagare, vilka för deltagande i undervisningen av arbetsgivaren får er­sättning, som grundar sig på avtal mellan arbetsgivare och berörd ar­betstagarorganisation. För särskild samhällsundervisning får dispone­ras högst 11 300 studielimmar. Till sådan cirkel får vid behov tolk anlitas. Verksamhetsperioden skall omfatta tio studietimmar, och organiseras antingen som glesundervisning eller som tvådagarskurser. Cirklarna utnyttjas för koncentrerad allmänorienlering om svenskt samhällsliv och för studier kring enskilda delområden.

I prop. 1973: 1 (bil. 10 s. 495) beräknades det erforderliga antalet stu­dietimmar för verksamheten under budgetåret 1973/74 till 550 000. Ca 250 000 ansågs vara tUlräckligt för den undervisning som är en följd av lagstiftning.

Det ankommer på SÖ att fördela timmarna mellan studieförbunden.

2.5.3 Undervisningens utformning

En läroplan i svenska för vuxna invandrare har utarbetats av SÖ i samråd med studieförbunden. Enligt läroplanen skall undervisningen, förutom att meddela språkkunskaper, göra invandrarna bekanta med svenskt samhälle, levnadsförhållanden och vardagsliv.

Prop. 1973: 54

17

Läroplanen består av en allmän del (del I) och en supplemenldel (del 

II). 

Supplemenldelen består av tre häften:

1,

studieplan för vuxna invandrare med minst fem års utbildning,

2,

studieplan för vuxna invandrare med ringa eller ingen utbildning,

3,

studieplan för fördjupad utbildning i svenska för invandrare,

I läroplanens aUmänna del ingår mål och riktlinjer, fastställda av SÖ, I denna del ingår vidare anvisningar och kommentarer för under­visningen i ämnet. Läroplanens supplementdel innehåller koraplelle-rande anvisningar och koramentarer samt exempel på uppläggning av undervisningen.

Tillgången på läromedel i svenska för invandrare har förbättrats un­der det senaste året. För nybörjarundervisningen har Hermods utar­betat material. För fortsättningsstadierna har Sveriges Radio inora sitt raultimediaprojekt för undervisningen i svenska sora främmande språk producerat bl, a, antologin Leva bland människor och Leva i Sve­rige, det senare avsett främst för samhällsorientering. Även andra förlag har under året publicerat material för undervisningen efter ny-börjarstadiet.

2.5.4 Andra kurser

Undervisning i svenska språket med samhällsorientering får anordnas i form av särskilda kurser vid folkhögskola. Varje kurs får omfatta högst fyra veckor. Deltagarna får då själva svara för rese- saml in-ackorderingskoslnader enligt vad SÖ bestämmer.

Tre slag av kurser har genomförts vid ett antal folkhögskolor enligt följande:

a, 24 veckors kurser förlagda främst tiU industrisemestern,

b, I4 veckors ämneskurser föriagda till del av läsåret,

c,    2 dagars  äraneskurser  organiserade  av  studieförbund  i  samarbete

med folkhögskola,

I kurserna har deltagit såväl hela invandrarfarailjer som enskilda in­vandrare. Organiserad barntillsyn har underlättat för invandrare med barn att delta i kurserna. Ett par av kurserna vände sig främst till hem-arbetande kvinnor och kursprogrammet upptog bl, a, konsumentkun­skap. Dessutom har folkhögskolekurser för invandrarungdom och för­söksverksamhet med språkträning för förskolebarn anordnats vid några folkhögskolor.

Annan av staten finansierad undervisning i svenska för invandrare meddelas i samband raed arbetsmarknadsutbildning som numera är förlagd till AMS:s och SÖ:s utbildningscentra. Sådana svenskkurser kan antingen bedrivas under en sammanhängande period om högst två må­nader eller varvas raed yrkesutbildning. Under utbildningen utgår ut­bildningsbidrag enligt arbetsmarknadskungörelsen (1966: 368, omtryckt

2    Riksdagen 1973.    1 saml. Nr 54

Prop. 1973:54

18

1972: 300). Under budgetåret 1971/72 avslutade närmare 3 400 invandra­re utbildning i svenska inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen.

Undervisning i svenska språket raeddelas också i AMS:s mottagnings­förläggningar för kollektivt överförda flyktingar. Vidare anordnar Landsorganisationen i Sverige (LO) särskilda kurser för invandrare.

Invandrare som har god yrkesutbildning men inte kan få lämplig ar­betsplacering på grund av bristande kunskaper i svenska kan beredas utbildning i svenska med utbildningsbidrag utan att denna utbildning sker i samband med yrkesutbildning.

Vidare sker svenskundervisning vid universiteten för utländska stu­derande där och i särskild ordning för viss specialutbildad personal, t, ex, läkare.

Svenskundervisning meddelas även genom undervisning i utvand­ringsländerna samt i radio- och TV-kurser,

Invandrarkvinnorna är en grupp som mycket lätt isoleras om de inte ges reella möjligheter alt delta i organiserade språkstudier. Fr, o, m, budgetåret 1970/71 anordnar SÖ och SIV genora studieförbunden ett antal studiecirklar i svenska, kallade kontaktkurser, vilka innehållsmäs­sigt anpassats till de hemarbetande kvinnornas behov, Orakring 65 så­dana kontaktkurser för främst finska, jugoslaviska och grekiska kvin­nor har genomförts varje budgetår.

Arbetsmarknadens parter har i olika sammanhang understrukit vik­len av att invandrarna får lära sig svenska så snart som möjligt i syfte att underlätta anpassningen till arbetsmUjön, Överenskommelsen om introduktion av utländsk arbetskraft har slutits mellan olika arbets­givar- och arbetstagarorganisationer, I samband härmed har vissa stör­re företag med en stor andel invandrare bland sina anställda anordnat svenskundervisning i samarbete med studieförbund. Oftast är det fråga om undervisning på fritid med stimulansbidrag eUer preraier av oUka slag. Endast sällan sker undervisningen på betald arbetstid. Det före­kommer även branschsamverkan på arbetsgivarsidan när det gäller svenskundervisning. Även fackliga organisationer har i samarbete med studieförbund anordnat undervisning i anslutning till arbetet.

2.5.5 Lag om rätt till ledighet och lön

1972 års riksdag (prop, 1972: 100, InU 1972: 27, rskr 1972: 292) har antagit lag (1972: 650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare, vilka börjat sin första anställning i Sverige efter den 1 januari 1973, Lagen innebär skyldighet för arbets­givaren alt bereda anstäUda ledighet i 240 timraar för att delta i under­visning i svenska språket med samhällsorientering och att betala dem lön för deltagande i 240 timmars undervisning, oavsett om denna bedrivs under arbetstid eller ej.

Prop. 1973:54

19

I en proposition tUl vårriksdagen föreslår Kungl, Maj:t dessutom att lagen (1972: 650) ora rätt till ledighet och lön vid deltagande i svensk­undervisning för invandrare, med vissa avvikelser, görs tillämplig även på utländsk arbetstagare sora före den 1 januari 1973 tagit anställning här i landet.

2.6 Kurser i radio och television

Inom Sveriges Radio har alltsedan tillkomsten av Radiotjänst år 1925 ohka typer av vuxenundervisning förekommit inom ramen för den all­raänna prograraverksamheten. Först år 1964 bUdades en särskild sektion för vuxenundervisning. Reguljär vuxenundervisning bedrevs frara till våren 1970 huvudsakhgen i radio, eftersom fast redaktion för sådan pro-graraverksamhet endast fanns inom ljudradion, Genora sammanslagning av sektionen för vuxenundervisning och skolprogramavdelningen år 1969 tUl utbildningsenheten (UTB) skapades för första gången raöjlighet till reguljär produktion av både radio- och TV-prograra för vuxenundervis­ning. Budgetåret 1971/72 omfattade vuxenundervisningen orakring 500 prograra i radio och drygt 60 i TV, Av den totala sändningstiden för vuxenundervisning i radio upptas övervägande delen för språkkurser på olika nivåer, dock med ökad tonvikt på nybörjar- och fortsättnings­kurser.

Omkring 130 000 personer följde under 1971/72 den engelska nybör­jarkursen Start, som innebär en kombination av radioTV-program och cirkelstudier. För invandrare gavs under 1971/72 dels språkkursen Svenska för er, dels den samhällsorienterande serien Leva i Sverige.

Våren 1971 överlämnade den år 1967 tillsatta kommittén för TV och radio i utbildningen (TRU) betänkandet (SOU 1971:36) Produktions­resurser för TV och radio i utbildningen. Våren 1972 övertog kommit­tén för den fortsatta verksamheten med radio och television inom utbild­ningsväsendet den tidigare TRU-kommitténs uppgift att planera och leda verksamheten med radio och TV inom utbildningsväsendet. Den nya komraitléns verksamhet skall främst inriktas mot vuxenutbildning­en på alla nivåer och mot förskolan, i båda fallen med ökade insatser för handikappade. Även andra distributionsformer än eterdistribution skall därvid beaktas,

TRU har eftersträvat att sprida insatserna på olika sektorer inom vuxenutbildningen samt att producera kurser för målgrupper med olika utbildningsbehov och utbildningsbakgrund raed huvudvikten lagd på de kortutbildade. Vidare har raan producerat kurser inora olika äranesom-råden. Man har även prövat olika media- och melodkorabinationer (t, ex, TV -\- kursbok; TV och/eller radio + kursbok + brevkurs; re­gionalradio + regional kursbok etc.) och försökt göra kurserna använd-

Prop. 1973: 54

20

bara både för gruppstuderande och enskilt studerande. Ett mål är att ge kurserna flexibel utformning genom uppbyggnad i moduler eller alternativa mediakorabinationer, vilket ger möjhghet för deltagare med olika ambitionsnivå att utnyttja dem. Modulsystemet kan göra det lät­tare för sludieovana att övervinna de barriärer många upplever inför en studiesituation.

De första kurserna som TRU producerat en kurs i engelska och en kurs i företagsekonomi, båda på gymnasienivå startade i radio och TV höstterminen 1968, Sedan dess har kurser genomförts inom olika ämnesoraråden, bl, a. raatematik, socialkunskap, psykologi, natur­geografi, nationalekonomi och föräldrakunskap.

Material som distribueras och används 1972/73 utgörs dels av några kurser sora skall ge en allraän orientering och vänder sig till en bred allraänhet (Våra massraedier, Vad säger doktorn och Så trodde raan förr), dels en serie program som vänder sig till jordbrukare och i jord­bruket anställda (Jordbruk -73) samt del 

II 

och del III av tidigare på­börjad kurs i Nationalekonomi som kan leda till tentamen för 10 eller 20 poäng vid universitet. Under de kommande åren är bl, a. ämnena elementär svenska, samhällskunskap, elementär statistik och kultur­historia aktuella.

Då samtliga inora TRU:s vuxensektor producerade kurser etersänts kan man nå alla sora har tillgång till radio och TV, Genom att pro-grararaen i regel finns tillgängliga i form av bandkopior på AV-cen-traler och bibliotek kan kurserna användas även efler avslutad sänd­ning och blir därigenom oberoende av sändningstider.

Tidigare av TRU, tiUsammans med studieförbund, genomförda för­sök med uppsökande verksamhet bland kortutbildade för rekrytering till TRU-kurser, visar att det är av stort värde med sådan verksamhet och att det också är värdefuUt med utvidgad kontakt och samverkan med studieorganisationerna. Den regionala kursen för turistvärdar i Västerbotten hösten 1971 har visat alt regional anknytning har posi­tiva effekter för såväl TRU:s kontakter med studieförbunden och re­krytering av kursdeltagare sora för deltagarnas utbyte av kurserna,

Sora ett led i strävandena att stiraulera organisatörer av vuxenut­bildning till ett ökat och bättre utnyttjande av kurser med inslag av radio och TV har man under 1972/73 inlett försök med regional kon­taktverksamhet, tUl en början i Norrbottens, Östergötlands och Skara­borgs län, Verksaraheten skall enligt planerna fortsätta och utvidgas under budgetåret 1973/74, Ett speciellt handledarprojekt syftar till att ge studiecirkelledare och andra ökade rhöjhgheler att ta till vara de möjligheter pedagogiskt, raetodiskt och tekniskt som moderna läromedel erbjuder.

De kurser som är av allraänbildande karaktär har hela den vuxna delen av Sveriges befolkning som målgrupp (t. ex. Vi kallar dera u-

Prop. 1973:54

21

länder. Våra massmedier och Vad säger doktorn). För andra kurser krävs en närmare precisering av målgrupp. Vissa kurser har legat på gymnasieskolenivå (engelska och företagsekonorai) och kräver vissa grundläggande förkunskaper. Andra kurser har riktat sig till vissa av­gränsade grupper av människor. Kurserna Känn din jord och Jordbruk -73 har producerats med inriktning på jordbrukare och kursen Turisl-praklika med tanke på turistvärdar i Västerbollen, Ett flertal kurser har inriktats på att tillgodose de stora grupper som endast har sex-sjuårig folkskola som grundutbildning (Tellus, Matematik på nytt och Svenska nu).

Under 1971/72 har inora TRU:s vuxensektor ett försöks- och ut­vecklingsarbete påbörjats i saraarbete med bl, a, handikapporganisatio­ner, som syftar till att göra kursutbudet tillgängligt för vuxna handi­kappade. Detta innebär att man måste göra olika typer av insatser, t. ex. textning av TV-program, språklig bearbetning, alternativ programlängd etc. Olika handikappgruppers behov beräknas kunna beaktas i ökande omfattning genora att anpassa TRU:s ordinarie kursutbud tiU de handi­kappades behov genom att producera särskilda läromedel och genora att producera utbildningsprogram om de handikappades situation riktade till aUraänheten, lärare, handledare, vårdare och föräldrar,

Sändningsvolyraen för TRU:s vuxenutbildningsprogram budgetåret 1972/73 uppgår till 76 timmar TV-sändning och 106 timraar radiosänd­ning. För budgetåret 1973/74 beräknas ett behov av 92 tiraraar TV-sändning och 119 timraar radiosändning.

Genom Sveriges Radios avdelning för publik- och programforskning görs dagliga undersökningar om antalet TV-tittare, Av dessa under­sökningar framgår bl, a, att det genomsnittUga antalet TV-tittare per program under hösten 1971 och våren 1972 för kursen i nationaleko­nomi var ca 125 000, för programserien Tellus ca 600 000 samt för kursen i föräldrakunskap ca 200 000,

2.7 Arbetsmarknadsutbildning

Arbetsmarknadsutbildning är utbUdning sora beviljas på sysselsätt­ningspolitiska grunder. Berättigade att delta i arbetsmarknadsutbildning­en är personer som är arbetslösa eller löper risk att bli arbetslösa eller som är svårplacerade på arbetsmarknaden. Som regel skaU vederbörande ha fyUt 20 år och vara arbetssökande vid arbetsförraedUngen, Dessutora skall utbildningen planeras i samråd med arbetsförmedlingen och antas medföra ett stadigvarande arbete, som inte kan komraa till stånd utan utbildning. Arbetslöshetskravet gäller inte den s, k, bristyrkesutbildning­en som bl, a. syftar till att snabbt öka tillgången på utbUdad arbetskraft inom vissa yrken.

Prop. 1973: 54

22

För att tiUgodose behovet av arbetsmarknadsutbUdning utnyttjas samtliga utbildningsresurser i samhället. Den största delen av utbild­ningen ges emellertid vid kurser, som är särskilt anordnade av SÖ för AMS:s räkning, I övrigt ges arbetsmarknadsutbildning vid kurser inom det allmänna skolväsendet, inom näringslivet och vid kurser av annat slag, anordnade av myndigheter och utbildningsorganisationer.

Av de personer som under budgetåret 1971/72 påbörjade arbets­marknadsutbildning gick ca 55 % i särskilda kurser anordnade av SÖ, Ca 24 % gick i det reguljära utbildningsväsendet, ca 7 % i företagsut­bildning och ca 13 % i övriga kurser. Det totala antalet deltagare i ar­betsmarknadsutbildning (exkl. anpassningskurser och lokaliseringsulbild-ning) under budgetåret 1971/72 uppgick tiU ca 121 000,

För planeringen av arbetsmarknadsutbildningen svarar AMS i sam­arbete med SÖ och arbetsmarknadens parter. Verksamhetens dimen­sionering, yrkesinriktning och lokalisering grundas på en för varje bud­getår fastställd ramplan, som justeras alltefter behov under året. Ut­bildningsmöjligheterna är så fördelade över hela landet att utbildning kan erbjudas den enskilde inom rimliga avstånd.

Arbetsmarknadsutbildningen var tidigare i stort sett inriktad på till­verkningsyrken, som fortfarande är det största enskilda utbildningsom­rådet. Andra stora oraråden är servicearbete i vid mening såsom vård-och kontorsarbete samt sådana kurser som inte är direkt yrkesinrik­tade.

För i huvudsak kursdeltagare som endast har sex- eller sjuårig folk­skola som grundutbildning bedrivs f, n, i samband med arbetsmarknads­utbildningen en åtta veckor lång kompletterande allmän utbildning i svenska, samhällskunskap, engelska, maleraatik och fysik/kemi. Under­visningen i dessa allmänna ämnen syftar till att höja kursdeltagarnas kunskapsnivå för att de skall få ett bättre utgångsläge såväl vid yrkes­utbildning som i konkurrensen på arbetsmarknaden.

2.8 Korrespondensundervisning

Brevskolan ägs av de stora folkrörelserna, bl, a. Kooperativa förbun­det (KF), LO, fackförbunden, ABF och Hyresgästernas sparkasse- och byggnadsförbund (HSB), Brevskolans kurser är till stor del inriktade på delägarorganisationernas behov och är ofta specialproducerade för en bestämd målgrupp. Skolan har även ett brett allmänt kursbeslånd. Brev­skolans kurser är i huvudsak inriktade på de fyra ämnesgrupper som är prioriterade för högre statsbidrag i studiecirklar. Brevskolan hade ca 38 200 nyanraälningar studieåret 1971/72,

Försvarets brevskola meddelar korrespondensundervisning till befäl på aktiv stat och i reserven ra, fl, i frärast raUitära ämnen, totalförsvars-.

Prop. 1973: 54

23

sarahälls- och utrikespolitiska frågor. Dessutom har man kurser i äm­nen av mer aUmän karaktär, som naturkunskap, historia, psykologi ra, fl. Till korrespondensundervisningen har brevskolan ca 9 000 ny­anraälningar per år,

Hermods är en stiftelse, Hermods kurser har till stor del inriktats på att utbilda anställda inom företag och förvaltningar. Bland de övriga kurserna är många kompetensinriktade, vUket innebär att Hermods har kurser som överensstämmer raed grund- och gyranasieskolans läro­planer, Sararaanlagt omfattar Hermods kurskatalog någol mer än 500 brevkurser.

Hermods grundskole- och gymnasieskoleundervisning står under SÖ:s inseende. Herraods har prövningsrätt inom dessa skolformer.

Under år 1972 anmälde sig ca 36 000 elever till ca 47 000 kurser med individuella insändningsuppgifter, (Med kurs menas här allt från en­staka, kortare eller längre kurser till exempelvis hela företagsekonom-eller gymnasieutbildningar,)

Lantbrukets korrespondensskola (LTK) ägs av jordbruksorganisatio­nerna och är i huvudsak inriktad på utbildning inom jordbrukets om­råden. År 1971 hade LTK 46 kurser (titlar) med totalt ca 2 000 delta­gare fördelade på 144 cirklar.

2.9 Löntagarorganisationernas utbildning

2,9.1 Undervisningens mål

Löntagarorganisationer är bl, a, LO, Tjänstemännens centralorgani­sation (TCO), Statstjänstemännens riksförbund (SR), Sveriges akade­mikers centralorganisation (SACO) samt Sveriges arbetares centralorga­nisation (SAC),

Den studieverksarahet som bedrivs av dessa organisationer har flera syften. Den vill ge medlemmarna insikter i fackliga och samhälleliga frågor. Studieverksamheten har vidare till uppgift att tillfredsställa det stora behovet av skolning av dera sora skall företräda medlemraarna i olika situationer. Sådana förtroendevalda, t, ex, ordföranden i verk­stadsklubbar och tjänsteraannaklubbar, raåste för att fylla sina upp­gifter ha betydande kunskaper inora en rad äranesområden. De skall bl. a, företräda medleramarna vid förhandlingar med arbetsgivaren, vil­ket kräver kunskaper om de lagar och avtal, som reglerar förhållan­dena på arbetsmarknaden, raen också insikter i sarahälls- och företags­ekonorai. På arbetsplatserna finns numera olika och ofta ganska kom­plicerade system för lönesättning, vilka den facklige förtroendemannen måste vara väl förtrogen med. Denne får också ofta vara ett slags kura­tor på arbetsplatsen; för detta kan kunskaper i sociallagstiftning vara

Prop. 1973: 54

24

nödvändiga, Detla gäUer inte minst på grund av det ökade inslaget av utländsk arbetskraft.

2.9.2 Kurstyper och omfattning

Den äldsta och mest kvalificerade av de allmänna LO-kurserna har varit den s. k. tremånaderskursen, sora under senare år erhållit benäm­ningen Facklig huvudkurs. Endast en begränsad del av denna kurs ägnas fackliga frågor. Den andra längre typen av kurser, de s, k, sexveckors-kurserna, ger större utrymme åt allmänna fackliga frågor, såväl fack­föreningsrörelsens historiska bakgrund som dess nutida orafattning och organisation. De allraänna styrelsekurserna ora två veckor koncentrerar sig i huvudsak på det praktiska arbetet inora en avdelning. Därutöver anordnas ett antal kurser om två veckor speciellt avsedda för invand­rare, LO anordnar vidare ett antal specialkurser, bl, a, arbetsmiljö­kurser, kurser i företagsdemokrati och informationskurser. Under stu­diesäsongen 1971/72 genomförde fackföreningsrörelsen i samarbete med ABF och Brevskolan en mycket stor vuxenutbildningssalsning som medförde alt ca 75 000 personer kom att läsa fackliga ämnen i studiecirklar,

LO, som är den största löntagarorganisationen med ca 1,8 milj. med­leramar, satsar årligen ca 40 milj, kr, på studieverksamheten.

Den längsta TCO-kursen är den s, k, månadskursen. Vidare anordnar TCO ett antal specialkurser som ger kvalificerad utbildning inom ohka ämnesområden. De övriga löntagarorganisationernas kursverksamhet omfattar i regel veckokurser samt två- och tredagarskurser,

LO och TCO planerar dessutora att under våren 1973 påbörja ut­bildning av de arbetstagarrepresentanter sora enligt lag skall ingå i före­tagens styrelser.

Verksamheten inom samtliga löntagarorganisationer under budget­året 1971/72 omfattade 482 kurser, 3 728 kursdagar och 14 142 kurs­deltagare. Den planerade verksamheten under innevarande budgetår uppgår till 680 kurser, 5 500 kursdagar och 23 000 kursdeltagare.

2.9.3 Statsbidragsbestämmelser

Statsbidrag utgår fr. o, m, budgetåret 1970/71 till löntagarorganisa­tionerna för deras centrala kursverksamhet enligt statsmakternas beslut år 1970 (prop, 1970: 35, SU 1970: 107, rskr 1970: 273), Enhgt bestäm­melserna i kungörelsen (1970: 272) om statsbidrag till löntagarorganisa­tioners centrala kursverksamhet ulgår statsbidrag lill kostnader för undervisning, resor och inackordering, TUl ersättning för undervisnings­kostnader utgår statsbidrag med 100 % av de faktiskt utgående ersätt-

Prop. 1973: 54

25

ningarna, dock högst 100 kr, per elevvecka. Till kostnader för delta­gares resor utgår bidrag med hälfien av de faktiska kostnaderna och för inackordering med 30 kr, per elevdygn.

2.10    Statiig personalutbildning

Många av de större statUga rayndigheterna anordnar grundläggande fackutbildning jämte påbyggnadsutbildning för sina anställda. Syftet är att säkerställa myndigheternas behov av specialutbildad arbetskraft, när detta behov inte kan tillgodoses inom det aUmänna utbildningsvä­sendet. Sådan utbildning förekoramer framför allt inom försvaret och affärsverken men också hos andra stora myndigheter som vägverket, tullverket, rikspolisstyrelsen, socialstyrelsen och kriminalvårdsstyrelsen, I övrigt beslår inomverksutbildningen huvudsakligen av introduktions-och fortbildningskurser.

Inom skolväsendet bedrivs en omfattande fortbildning av skolledare, lärare samt övrig personal av olika kategorier, Verksaraheten bedrivs till största delen av lärarhögskolornas fortbildningsavdelningar och läns-skolnämnderna.

År 1967 bildades ett för hela statsförvaltningen centralt personalut­bildningsorgan, statens personalutbildningsnämnd (PUN), Näranden har till uppgift att undersöka behovet av statlig personalutbildning, plane­ra, genomföra och samordna sådan utbildning sora är geraensara för flera stathga rayndigheter samt bistå statliga myndigheter i utbildnings­frågor. PUN bedriver själv personalutbUdning som lämpligen bör an­ordnas centralt och framställer kurspaket för inomverksutbildning, PUN ordnar också utbUdning av företagsnärandsledaraöter. Kost­naderna för den utbildningsverksamhet som PUN bedriver uppgår till drygt 6 milj, kr, per år (exkl, lönekostnader för kursdeltagare).

Central statlig personalutbildning bedrivs också av statskontoret och riksrevisionsverket. Statskontoret bedriver utbildning i rationalisering, automatisk databehandling och planeringsteknik. Riksrevisionsverket anordnar kurser i bl, a, programbudgetering,

2.11    Svenska kommunförbundets utbildningsverksamhet

Kursverksamhet avsedd för kommunala förtroendemän och tjänste­män förekommer inom fierlalet komraunala förvaltningssektorer.

Kommunernas utbildningsverksamhet bedrivs centralt av Svenska kommunförbundets utbildningssektion. De största kommunerna har även egen utbildningsverksamhet. Dessutom anlitas externa kursarran­görer för utbildning av kommunala funktionärer.

Verksamheten bedrivs i form av internatkurser, brevkurser och pro­duktion av kurspaket,

Internatkurser anordnas centralt vid Kommunskolan i Sigtuna eller regionalt vid förhyrda internat. Kurserna genomförs av personal vid

Prop. 1973: 54

26

förbundskansliet och Kommunskolan, resp. personal vid länsavdel­ningarna.

Brevkurserna, som var verksamhetens ursprung, ulgör nu endast en liten del av utbudet.

Kurspaketen produceras centralt inom förbundskansliet, som också ombesörjer utbildning av handledare. Den decentralisering av utbUd-ningsverksaraheten som kurspaketproduktionen innebär, gör det möj­ligt att utbilda det stora antal arbetstagargrupper sora inte kan nås med centrala och regionala kurser.

Kommunala yrkesnäranden (KYN) är ett saraarbetsorgan mellan Svenska koraraunförbundet och Svenska koraraunalarbelareförbundet, KYN handhar kartläggningen av utbildningsbehovet för anställda inom verksamhetsorarådet. En stor del av kursverksaralieten genoraförs av bl, a. Statens Institut för företagsutveckling (SIFU),

Kommunförbundets kostnader för utbildningsverksamheten uppgår till ca 4 mUj, kr, per år (exkl, utgifter för resor, traktamenten ra, ra. i samband raed utbildningsverksamheten).

2.12 Svenska landstingsförbundets utbildningsverksamhet

Är 1965 skapades inom landstingsförbundet en särskild utbildnings­avdelning för handläggning av grundutbildnings-, vidareutbildnings- och fortbildningsfrågor. Samma år påbörjades den s, k, regionala och lokala utbUdningsservicen från förbundets sida.

Till utbildningsavdelningens uppgifter hör att aktivera och samord­na kurser i landstingens regi genom att framställa utbildningsmodellcr och material. Dessutom har man en kontinuerlig bevakning och ut­veckling av pedagogiska metoder. Detta arbete har främst inriktats pä att utveckla intern-TV som hjälpmedel för fortbildning och informa­tion tUl olika personalgrupper inora landstingen, Inora utbildningsav­delningen handläggs även bl, a, frågorna om landstingens folkhögskolor och bidrag till studieförbundens distriktsorganisationer samt fortbild­ningen.

Fortbildningsverksaraheten kan uppdelas på centrala kurser, regional och lokal service samt samplanering och prioritering av externa arran­görers kurser. De centrala kurserna genomförs av utbildningsavdel­ningen vid Landstingsskolan Högberga.

För att fortbildningsverksamheten skall få en så verkUghetsnära ut­formning sora raöjligt har ohka referensgrupper utsetts för utbildnings­planeringen.

Landstingsförbundets kostnader för fortbUdningsverksamheten upp­går till ca 2 milj. kr, per år (exkl, landstingens utgifter för lönekostna­der under utbUdningen, eventuella vikariekostnader, resor, traktamen­ten ra, ra,).

Prop. 1973: 54

27

2.13 Utbildningen inom det privata näringslivet

2.13.1 Företagens och branschorganisationernas utbildning

En orafallande vuxenutbildning bedrivs sedan länge inora det privata näringslivet. Främst är det utbildning av de anställda för deras nuva­rande eller planerade befattningar som kommer i fråga, dvs, yrkesin­riktad utbildning, samt sådan nivåhöjande allmän utbildning som be­hövs för vidareutbildning, omskolning etc. Utbildningsinsatserna vari­erar starkt mellan olika branscher raen också mellan företag i samma bransch. Något mått på all vuxenutbildning inora denna sektor finns f. n, inte. Utbildningen sker dels inom de enskilda företagen, dels ge­nom att anställd personal deltar i extern utbildning.

Företagens utbildning omfattar inte bara den egentliga industrin ulan även byggbranschen, hantverk, handel och sjöfart, banker, för­säkringsbolag, jordbruk, hotell och restauranger och andra servicenä­ringar etc.

De flesta större företag har särskilda utbildningsavdelningar som ut­arbetar och genomför utbildningsplaner. Utbildningen inom de sraå och medelstora företagen drivs ofta i saraarbete med olika organisationer såsom Svenska arbetsgivareföreningen (SAF) och dess förbund, Sveriges hantverks- och industriorganisation (SHIO) samt SIFU,

Företagen har länge insett att utbildningen förbättras genora sam­arbete mellan företagen inora en och sararaa bransch. Praktiskt taget samtliga branscher har någon form av saraarbete för att förbättra och förbilliga utbildningen inora och för branschen, Forraerna för sam­arbetet varierar mycket. Branscherna engagerar sig i utbildningen dels genom de för branschen verksamma arbetsgivarförbunden, dels genom sina allraänna branschorganisationer, I raånga fall ordnar dessa egna kurser. I andra fall arbetar raan huvudsakligen med analyser i planer och material för utbildningen men överlåter genomförandet av utbild­ningen till skolor, korrespondensinstitut etc.

2.13.2 Svenska arbetsgivareföreningens utbildning

SAF:s utbildning bedrivs huvudsakligen av Arbetsledareinstitutet RationaUseringstekniska institutet (ALI-RATI), en enhet inom SAF:s utbildningsavdelning med kontor i Lidingö, Göteborg och Malmö. SAF sora är den största näringslivsorganisationen med ca 24 000 delägar­företag förfogar över två internat i Lidingö (Skogshem och Wijk) samt ett i Yxtaholra raed plats för 225 deltagare. En stor del av utbildningen är eraellertid förlagd till andra orter.

Totala antalet kurser under år 1971 var nära 900 och antalet del­tagare är nu ca 19 000, Kurstiden varierar mellan ett par dagar och sex veckor. Kurser längre än två veckor delas i regel i flera perioder.

Prop. 1973: 54

28

Kurserna omfattar utbildning i bl. a. ledarutveckling, personaladmi­nistration, produktionsteknik, administrativ rationalisering och lönesäll-ning och genomförs till ungefär lika delar vid internat och i företagen. Såväl SAF:s anslutna förelag som offentliga företag och förvaltningar sänder deltagare till dessa kurser. Kurserna är i första hand avsedda för chefer på olika nivåer samt personal med arbetsuppgifter inom or­ganisation, adrainistration-rationahsering, produktionsteknik och perso­naladministration.

Utbildningen sker dels som kurser öppna för deltagare från olika företag och dels som företagsinterna kurser, ALI-RATI hjälper också förelagen raed analyser av utbildningsbehov, utveckling och genomfö­rande av specialkurser, träning av företagens egna lärare etc.

De pedagogiska formerna varierar raed ämnenas karaktär och ut­bildningens mål; metodlaboratorier, intern TV, spel, diskussioner, inter­vjuer, debatter och problemlösningsövningar spelar en väsentlig roll i utbildningen.

De olika förbunden inom SAF ägnar sig främst åt utbildning inom arbetarområdet samt den mera branschspecifika utbildningen,

2.13.3 Institutet för företagsledning

SAF, Handelshögskoleföreningen i Stockholm, Svenska civilekonom­föreningen, Sveriges industriförbund och Svenska teknologföreningen är huvudmän för Institutet för företagsledning (IFL) sora tillkora år 1968. IFL har fyra tiU sex veckors kurser i företagsledning, ekonomi, marknadsföring, redovisning och finansiering samt seminarier om två tUl fem dagar för styrelseledamöter och verkställande direktörer. Hösten 1970 startade IFL ett sammanhängande studieprogram om ett år med internatundervisning i 16 veckor uppdelade på sex avsnitt, sora skall ge kompletterande basutbildning i ekonomiska och administrativa ämnen för personer i 30-årsåldern med några års praktisk erfarenhet, IFL tar även emot elever från den offentliga sektorn.

2.13.4 Arbetsmarknadspartemas samverkan inom utbildningsområdet

Flera samarbetsorgan mellan arbetsmarknadsparter t, ex. Arbets­marknadens Yrkesråd (SAF-LO), Rådet för tjänsteraannautbildning inom industrin (SAF-SIF) och SAF-SALF-komraittén för arbetsledare­utbildning har tiU uppgifter alt fräraja vuxenutbildningen inora olika sektorer inora arbetslivet. Rådet för tjänsteraannautbildning inora indu­strin (RTI) utger årligen en kursraarknadskatalog som är den mest om­fattande förteckningen över vuxenutbildningen inora tjänstemannaora-rådet, Inora arbetslivets olika saraarbetsoraråden anordnas dessutom särskild vuxenutbildning. Utvecklingsrådet (saraarbetsorgan inora före-

Prop. 1973: 54

29

tagsnärandsområdet raellan SAF-LO-TCO) bedriver t, ex, en orafallan­de kursverksarahet frärast för företagsnämndsledamöter, Geraensara ut­bildning ordnas vidare bl, a, inom arbetarskyddsorarådel.

3 Utredningsläget på vuxenutbildningens område

I det följande läranas en redogörelse för pågående utredningsarbete pä vuxenutbildningsområdet. Utöver de statliga utredningar sora här oranämnes behandlas vuxenutbildningsfrågor även av 1968 års utbild­ningsutredning (U 68), 1969 års radioutredning och TRU-kommittén,

Då dessa utredningar inora kort komraer att framlägga betänkanden, har jag inte ansett det motiverat att här göra en beskrivning av arbets­läget. Ej heller återfinnes någon redogörelse för folkhögskoleutredning­en, som helt nyligen påbörjat sitt arbete.

3.1 Skolöverstyrelsen

SÖ har i skrivelse den 11 december 1972 inkomrait raed en redogö­relse för utredningsläget på vuxenutbildningens oraråde.

3.1.1 Folkbildning

Av skrivelsens inledning fraragår bl, a, att folkbildningsverksamhe­tens framtid med hänsyn lill dess fria och frivilliga prägel är myckel svår att förutse. Insatserna och inriktningen beror inle enbart av folk­bildningsorganisationernas initiativ som i sin tur går tillbaka på de enskilda individernas behov och önskemål utan också på de folk­rörelser, som bär upp folkbildningsorganisationerna, I sammanhanget konstateras att vuxenutbildningsproblemen behandlas av olika utred­ningar och att det av flera skäl framstår sora mycket angeläget att folk­bildningsverksamhetens resurser i hög grad inriktas på en lösning av dessa problem. Ett genomförande av kulturrådets förslag och den allt­mer tilltagande internationaliseringen utgör exerapel på verksamheter som kräver omfattande folkbildningsinsatser. Andra uppgifter som kan förutses är bl, a, en breddning av ungdomsverksamheten och en inten­sifiering av insatserna för olika minoriteter, t, ex, handikapp- och in­vandrargrupper. Allt detta reser krav på forskning och utvecklingsverk­samhet inom en rad olika områden, kanske främst beträffande upp­sökande verksamhet, metodfrågor och ledarutbildning.

Prop. 1973: 54

30

3.1.2 Studieförbunden

Vad gäller studieförbunden framhålls att insatser för en intensifierad uppsökande verksamhet både beträffande kortutbildade och olika mi­noriteter torde behöva följas upp och utvecklas. För detta krävs nya specialdestinerade resurser, I det fortsatta arbetet bör man också vara uppmärksam på möjligheter tiU samverkan mellan ohka forraer av vuxenutbildning. Stora delar av ledar- och organisationsutbildningen kan med fördel ske i nära samverkan raeUan studieförbund och folk­högskola,

ABF har med stöd från SÖ låtit pubhk- och programforsknings-avdelningen vid Sveriges Radio genomföra en beskrivning av deltagare och cirkeUedare i ABF:s studiecirkelverksarahet hösten 1971,

Av den samraanfattning som återfinns i SÖ:s skrivelse framgår bl, a, följande beträffande undersökningen av ABF:s verksamhet. Under­sökningen omfattade 327 cirklar och antalet deltagare uppgick enligt närvarolistorna tUl 2 907, Ytterligare 294 personer hade anmält sig tiU dessa cirklar raen kom aldrig till någon sammankomst. Av saratliga sora påbörjade studierna avbröt 10 % cirkelarbetet,

74 % av cirkeUedarna är födda före år 1941. Motsvarande siffror för fullföljare och avbrytare är 70 % och 60 %, Majoriteten av cirkelle­darna är män (56 %) medan av deltagarna kvinnorna utgör den största andelen (54 %),

60 % av deltagarna är förvär\'sarbelande och de allra flesta av del­tagarna är sysselsatta inom industrin och den därnäst största gruppen inom handels- och serviceyrken, Avbrytarna har till största delen ar­beten som haranar under övriga yrken. Många av de yrken som ryms under denna rubrik kan innebära kvällsarbete, vilket förklarar avbrotts­frekvensen. Av anmälda sora aldrig kora har flertalet arbeten inora industrin. Undersökningen visar beträffande arbetstidens förläggning att skiftarbete inverkar på möjligheterna att fuUfölja studier i studie­cirkel och att ca 80 % av deltagarna arbetar heltid samt att avbrytar­na gör detta i större utsträckning än fullföljarna.

Av cirkelledarna har 35 % högst åttaårig folkskola. Både sludieav-brytarna och de som aldrig kom till cirkeln har högre utbildning än fullföljarna, 38 % av ledarna och endast 19 % av fullföljarna har upp­gett att de gått fackliga kurser. Studieavbrytarna har genoragått kur­ser i något mindre utsträckning än fullföljarna. Dessutom visar under­sökningen att fullföljarna tidigare har deltagit i cirkelverksarahet i större utsträckning än studieavbrytarna.

Hemsända studieprogram var den vanligaste rekryteringsvägen to­talt sett men rekryteringsvägarna varierar dock med ämnesval, Sora främsta orsak tUl att ha valt ämnet uppges att man önskar kunskaper i 'ämnet. Därnäst finner man det vara en rolig fritidssysselsättning. De flesta deltagarna finner studiecirkeln vara en trevlig studieform för

Prop. 1973:54

31

vuxna och att ABF har anknytning till arbetarrörelsen har uppgetts vara en väsentlig orsak till alt man valt just ABF,

78 % av cirkelledarna hade tidigare varit verksamma som cirkelle­dare, varav 45 % i 1,55 år. Av dem som tidigare varit verksamma sora ledare har 77 % tidigare endast varit verksamma inom ABF. En mycket stor del av ledarna har endast erfarenheter sora cirkelledare. 43 % av ledarna har inte deltagit i någon cirkelledarutbildning, eUer inte besvarat frågan. Den vanligaste timersättningen ligger raellan 21 kr, och 25 kr. Ersättningen varierar dock i de olika ämnena,

VanUgaste skälet till att avbryta studierna var sjukdom. Det är of­tast yttre faktorer som bidrar tiU avbrotten och mer sällan faktorer som har med det direkta cirkelarbetet att göra, 21 % av dera som av­bröt studierna tyckte att deras kunskaper var för små, 4 % uppgav som främsta orsak till att inte fullfölja kursen var att kursen var för svår, 14 % tyckte alt studietakten var alltför snabb, 9 % tyckte att man hade för mycket hemarbete, 17 % uppgav alt förvärvsarbete i mycket hög grad var orsaken till att man inte fullföljde studierna.

Av studieavbrytarna kontaktades 33 % av cirkelledaren efter det att studierna avbrutits. Av studieavbrytarna uppgav 46 % att de planera­de fortsätta studera i studiecirkel. Av de 47 % av studieavbrytarna som besvarat frågan uppger mer än två tredjedelar alt de tänker läsa äranen inom sararaa ämnesgrupp sora de en gång påbörjade och nästan saratliga av de sora besvarat frågan tänker läsa inom ABF,

Sjukdora och tidsbrist är de främsta orsakerna tUl att man aldrig påbörjade studierna man anmälde sig till. 35 % av dem som aldrig kom bedrev dock andra studier under hösten 1971 och 37 % tänkte börja i cirkel längre fram,

3.1.3 Folkhögskola

För folkhögskolornas del måste man enligt SÖ räkna med omställ­ningsproblem under de allra närmaste åren. Uppgiften att komplettera det alhnänna utbildningsväsendet har blivit mindre framträdande i takt med grundskolans och gyranasieskolans genomförande. På liknande sätt har den kommunala och statliga vuxenutbildningen kommit att påverka folkhögskolans kursverksamhet. Därigenom får folkhögskolan raer utryrame för andra uppgifter som från vissa utgångspunkter kan anses mer väsentliga. Utvecklingen inom folkhögskolan ställer nya pe­dagogiska krav som medför ökade anspråk på pedagogiskt utvecklings­arbete. SÖ har därför liUsalt en arbetsgrupp som kontinuerligt arbetar med pedagogiskt utvecklingsarbete för folkhögskolan. Arbetsgruppen har hittills publicerat ett 25-tal rapporter vUka distribuerats till landets folkhögskolor. Bland de pedagogiska problera sora hittUls behandlats kan nämnas individualiserad undervisning, u-landsundervisning, under-

Prop. 1973: 54

32

visning i miljövårdsfrågor, den estetiska undervisningen, musikunder­visningen, folkhögskolan som studie- och fritidsmiljö samt pedagogisk samverkan mellan studieförbund och folkhögskolekurs.

3.1.4   Handikappade

FolkbUdningsarbelets raöjUgheter att nå sådana eftersatta grupper, sora de handikappade utgör, har varit begränsade hittills. Det är först under 1960-talet som samhällets insatser för ökat stöd till vidgad social och kulturell geraenskap åt handikappade gjort det raöjligt att nå denna grupp i folkbildningsverksaraheten,

I skrivelsen erinras också om att under perioden 1965/661970/71 antalet elevveckor för handikappade elever vid folkhögskolor nära nog femfaldigats och antalet handikappade ökat från ca 240 till 1 000, Ut­vecklingen inom studiecirkelverksaraheten belyses av att i ett enda stu­dieförbund i dag ca 15 000 vuxna psykiskt utvecklingsstörda deltar i studiecirklar i skUda ämnen. 1 mitten av 1960-talet fanns ingen sådan verksamhet för denna handikappgrupp, I en rad arbetsgrupper inom SÖ görs kontinuerligt mindre utredningar rörande vuxenutbildnings­frågor och övrig kulturell verksamhet bland handikappade, I skrivel­sen redovisas också frågor som hör lill biblioteksverksamheten, under­visningen i svenska med samhällsorientering för vuxna invandrare saml alkohol- och narkolikafrågor inom folkbildningsarbetet,

3.1.5   Kommunal vuxenutbildning

När det gäller den kommunala vuxenutbildningen redovisas bl, a att SÖ under hösten 1972 företagit en undersökning av i vilken ut­sträckning kommuner med kommunal vuxenutbildning företagit upp­sökande verksamhet under budgetåret 1971/72, i vilka former den be­drivits och hur den finansierats. Bearbetningen av undersökningen är ännu inte avslutad. Några intressanta siffror presenteras i del föl­jande.

Av saratliga 327 kommuner raed kommunal vuxenutbildning har under läsåret 1971/72 257 bedrivit uppsökande verksamhet. Den upp­sökande verksamheten har organiserats av skolstyrelsen (30 %), vuxen­utbildningsrådet (18 %) eller skolstyrelsen och vuxenutbildningsrådet gemensamt (22 %). Den uppsökande verksaraheten har bedrivits i olika former, såsom spridning av broschyrer (86 %), speciell annonsering (60 %), personliga kontakter på företag (53 %), utställningar och spe­ciella samlingar (28 %), besök i bostadsområden (18 %) i de flesta fall i saraarbete raed något eller några studieförbund. Många komrauner har använt flera olika former, I de flesta komrauner har man uppsökt 1 500 människor, raen i några kommuner över 2 000 människor.

Prop. 1973: 54

33

Den uppsökande verksamheten har huvudsakligen finansierats med kommunala medel (195 kommuner) och med 1,8 %-anslaget till intag­ning ra, m, (122 kommuner), 48 kommuner fick bidrag från SÖ lill uppsökande verksamhet.

Noteras bör också att SÖ inom kommunal vuxenutbildning inför läsåret 1972/73 inbjöd, med angivande av i prop, 1972: 26 uppställda viUkor, till deltagande i försöksverksamhet på orter där skiftarbete förekommer i större omfattning. Sammanlagt 38 skolstyrelser ansökte om att få anordna sådana kurser. Antalet begärda kurser varierade mellan en å två till omkring 20, Saramanlagt begärdes ca 150 kurser,

SÖ sora tUl sitt förfogande hade att fördela högst 100 kurser raed lägst åtta elever fördelade år 1972 totalt 97 kurser i sararaanlagt 36 kommuner. Samtidigt angavs att redogörelse för försöket skulle läm­nas vid läsårets slut. Vid bedömningen av de inkomna ansökningarna ansåg SÖ sig böra prioritera mindre tätorter med stor andel skiftar-betande, eftersom de större tätorterna bedömdes ha bättre raöjUgheter att tiUgodose de skiftarbetandes önskemål inom sin mer differentiera­de vuxenutbildning.

3.1.6   Arbetsmarknadsutbildning

Under avsnittet Arbetsmarknadsutbildningen framgår bl, a, att en särskild arbetsgrupp utreder frågan om den framtida utbildningen av lärare inom denna utbildning liksom lärarnas anställnings- och tjänst­göringsförhållanden.

I samband med alfabetiseringsundervisning, som bedrivs inora arbels-raarknadsutbildningen, planeras viss läromedelsutveckling och lärar­fortbildning. En översyn och anpassning av övriga läroplaner, metodik och utrustning till arbetsmarknadens krav sker fortlöpande.

I en utredning beslående av representanter för kriminalvårdsstyrel­sen, AMS och SÖ utreds förutsättningarna för ett tidigareläggande till anstaltstiden av den arbetsmarknadsutbildning som annars skulle på­börjas efter frigivning av den dömde.

3.1.7   Vuxenpedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete

Enligt skrivelsen är ändamålet med SÖ:s forsknings- och utvecklings­arbete följande:

att förbättra beslutsunderlaget i fråga ora det fortsalla utvecklings­arbetets inriktning för olika vuxenutbildningsforraer,

att utveckla och pröva undervisningsraetoder för att underlätta stu­dier för främst personer ulan eller med ringa studievana,

att utveckla och pröva åtgärder för rekrytering och studievägledning inora olika vuxenutbildningsområden med speciellt beaktande av korl-

3    Riksdagen 1973.    1 saml. Nr 54

Prop. 1973: 54

34

utbildade vuxnas ekonomiska, sociala och psykologiska situation,

att förbättra beslutsunderlaget i organisationsfrågor samt beträffan­de praktiska och ekonomiska problem i samband med vuxenutbildning,

att precisera läromedelsbehovet inom vuxenulbildningsområdet samt utveckla och pröva modeller för korabinationer av media och metoder för olika vuxenstudieformer samt

att utveckla metoder och hjälpmedel för utvärdering av olika former för vuxenutbildning, samhällets och de vuxenstuderandes insatser samt praktiska och ekonoraiska problera,

Inora alla deloraråden betonas särskilt handikappades, invandrares och andra minoritetsgruppers behov.

Slutligen redovisar SÖ i skrivelsen en sammanställning av projekt inom det vuxenpedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet (FoU), Det är främst tre stora oraråden inom FoU-arbetet som har priorite­rats för perioden 1972/731973/74,

Det första orarådet behandlar behovssidan såväl för själva FoU-ar­betet, som för de grupper vuxenutbildningen vänder sig till. Ett projekt föreslås för en samraanstäUning och analys av hittiUs utfört FoU-ar-bete inom vuxenpedagogiken i Sverige som underlag för planering av ett begränsat antal korta och mot omedelbara behov inriktade forsk­ningsprojekt. Ett annat projekt behandlar studiebehov hos och studie­hinder för vuxenundervisningens målgrupp.

Det andra området gäller målsättningsfrågor, läroplaner och läro­medel. Ett projekt söker precisera mål för vuxenutbildningen raed sikte på en eventueU läroplan för vuxenutbildningen. Ett antal projekt, raer eUer mindre fast knutna till LIV-projektet bildar en enhet. Till den hör bl, a, projekten Yrkesinriktad kommunal vuxenutbildning och Stu­dieval och studiegång.

Det tredje området innefattar frågor om rekrytering, uppsökande verksamhet och saraordning inom vuxenutbildningen. Delta område består av ett relativt stort antal projekt, bl. a, inforraation och vägled­ning, samordnande rekryteringsåtgärder och utnyttjandet av folkhög­skolans internat.

Olika minoritetsgruppers behov beaktas i bl, a, projekt rörande läs-och skrivsvårigheter för vuxna utvecklingsstörda, kartläggning av vux­na handikappades studiesituation och konstruktion av modeller för undervisning av invandrarfarailjer. En pedagogisk arbetsgrupp för un­dervisning av vuxna psykiskt utvecklingsstörda har föreslagits.

Inom folkbildningens oraråde har föreslagils en arbetsgrupp för stu­dium av samlad undervisning m, m, vid folkhögskola och en under­sökning av studiecirkeln sora pedagogisk funktion. Enligt skrivelsen bör dessutom vägledande studieplaner för studiecirkeln utarbetas.

För upplysningsstudier om alkohol och narkotika utvärderas infor­mationsmedia och framställs läromedel.

Prop. 1973: 54

35

BibUotekens information och sociala verksamhet bl, a, vid ungdoms­vårdsskolorna behandlas i ett antal mindre projekt.

Allra sist bör nämnas att det pågår ett arbete med att bygga upp ett informationssystem för elever i vuxenutbildning samt en utvärde­ring av effekterna av undervisningsmetoderna i engelska för vuxna.

3.2 Universitetskanslersämbetet

Universitelskanslersämbetet (UKÄ) har i skrivelse den 22 noveraber 1972 inkomrait med en redogörelse för utveckling och utredningsläge på vuxenutbildningens område inom UKÄ:s verksamhetsoraråde,

3.2.1   Vidgat tillträde till högre utbildning

I skrivelsen läranas en redogörelse för bl, a, den försöksverksarahet med vidgat tillträde till högre utbildning för personer som fyllt 25 år och varit yrkesverksamraa minst fem år vilken bedrivits fr, o, ra, höst-terrainen 1969, Antalet inskrivna vid filosofisk fakultet är totalt 4 591 personer. De fördelas på de olika terrainerna enligt följande: höst­terminen 1969 653, vårterminen 1970 573, höstterrainen 1970 1 025, vårterminen 1971 750, höstterminen 1971 966 samt vårterminen 1972 624,

Pedagogik är det ämnesområde som attraherat de flesta studerande under alla terminer försöksverksamheten bedrivits. De beteendeveten­skapliga ämnesområdena har genomgående samlat förhållandevis raånga studerande liksom företagsekonorai.

Bestämraelserna om vidgat tUlträde till högre utbildning gäller även de yrkesinriktade studiekurserna. Dessa studiekurser har visat sig allt­mer attraktiva för de studerande som skrivs in raed stöd av bestäm­raelserna ora vidgat tillträde till högre utbildning, Vårterrainen 1972 valde sålunda 29 % av de studerande i denna kategori en yrkesinrik­tad studiekurs,

3.2.2   Systematiserad decentraliserad universitetsutbildning

Av skrivelsen fraragår vidare alt UKÄ har i uppdrag att planera försöksverksamhet med nya former för distribution av högre utbild­ning, UKÄ har därvid att utgå ifrån förslag i frågan som väckts av U 68 och som innebär försök raed bl, a, s, k, systematiserad decentrali­serad universitetsutbildning. För denna gäller sararaa regler för tillträde sora till annan decentraUserad utbildning. Också denna utbildning är i princip öppen för sådana vuxna studerande sora annars ej har behörighet till universitetsstudier. Försöksverksamhet bedrivs fr, o, ra, budgetåret 1970/71 i Luleå, Sundsvall och Östersund,

Prop. 1973: 54

36

UKÄ har låtit genomföra en utvärdering av första årets försöks­verksamhet. Vad beträffar utbildningsbakgrunden för de studerande sora inskrevs höstterminen 1970 hade 6 % inskrivits raed stöd av kun­görelsen för vidgat tillträde tUl högre utbildning och 5 % hade fått dispens från gällande behörighetsvillkor. Dessa uppgifter kan järaföras raed det antal studerande sora inskrivits vid universitetet i Uraeå på ovannämnda särskilda grunder, drygt 13 %, Antalet studerande i syste­matiserad decentraliserad utbildning utan tidigare behörighet lill uni­versitetsstudier är således förhållandevis Utet, Ungefär en feratedel av de studerande förvärvsarbetade järasides med studierna, Hälfien av dessa dvs, ca 10 % av samtliga studerande arbetade mer än 15 tiraraar per vecka,

3,2.3 Övrig försöksverksamhet

UKÄ:s uppdrag att planera försöksverksamhet raed nya forraer för distribution av högre utbildning omfattar även ett projekt med kom­bination av självinstruerande materiel och muntlig undervisning samt ett projekt med kombination av studiecirkel, självinstruerande mate­riel och videoband. Det sistnämnda projektet sora prioriterats av UKÄ igångsattes vid början av höstterrainen 1972 och orafallar under inne­varande budgetår 150 studieplatser. Utbildningen avser grundkurser ora 20 poäng inora ämnesområdena nationalekonomi och engelska. Grundkurserna anordnas i samarbete raed universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] och högskolan i Linköping samt med sex korarauner och fyra studieför­bund.

Verksaraheten riktar sig i första hand tUl sådana vuxna studerande sora norraalt inte söker sig till högre utbildning och sora ofta saknar, hell eller delvis, gymnasial förutbildning. På olika sätt har denna in­riktning kommit till uttryck i försöksverksamhetens uppläggning. Be­träffande behörighet att delta i utbildningen och rätt att inskrivas som studerande vid universitet och fakultet gäUer samma regler sora för decentraliserad utbildning på högst 20 poängs nivå, UtbUdningen är alltså öppen även för vuxna utan tidigare behörighet till reguljära uni­versitetsstudier. Vid urval bland sökande till ett begränsat antal plat­ser lämnas företräde åt äldre sökande särat åt sökande raed ofullstän­dig eUer utpräglat praktisk gymnasial utbildning. Studiecirkeln har valts sora studieforra för den lokala verksaraheten på kursorterna, alltså den studieforra som från sin tillkorast varit anpassad till de vux­nas speciella förhållanden. Undervisningen är förlagd tUl kvällstid el­ler veckoslut för att möjliggöra deltagande av förvärvsarbetande. Re­kryteringen till utbildningen har skett genom studieförbunden. Stu­dierna bedrivs sora deltids- eller fritidsstudier i långsararaare studie­takt än den vid universiteten normala, vilket innebär att grundkurser om 20 poäng fördelas på två terminer.

Prop. 1973: 54

37

Utöver lokala kurser eller cirklar anordnas s, k, inlensivkurser un­der veckoslut. Dessa kurser skaU om raöjligt anordnas sora internat och kan förläggas till annan plats än kursorten,

3.2.4   Studieförbundens universitetsciriilar

Av skrivelsen framgår också att antalet statsbidragsberättigade uni­versitetscirklar under läsåret 1971/72 uppgick till 1 598 och antalet deltagare till 24 370. Universitetscirklarna kan antingen följa ett uni­versitets lokala studieplan för en viss studiekurs eller vara obund­na av sådana studieplaner. Av-ovannämnda totalantal utgjorde 858 antalet studieplansbundna cirklar resp, 13 610 antalet deltagare i så­dana cirklar,

I samband med att antalet studieplansbundna cirklar ökat kraftigt under senare år har också frågor rörande möjligheterna till och for­raerna för tillgodoräknande av studieresultat från sådana externa kur­ser tilldragit sig ökad uppmärksamhet. Flera universitetsmyndigheter har med hänvisning härtill fäst UKÄ:s uppmärksamhet på dessa pro­blem, UKÄ komraer att i början av år 1973 tillstäUa universiteten, stu­dieförbunden ra, fl, en diskussionspromemoria rörande universitetscir-kelverksamheten. På grundval av bl. a, svaren på denna PM räknar UKÄ med att klarare och mer enhetliga riktlinjer för denna verksara­het Skall kunna åsladkoramas i vad avser ovan angivna frågor.

3.2.5   Sam arbetsorgan mellan universitet och folkbildningsorganisationer

Av UKÄ:s skrivelse framgår också att den arbetsgrupp med repre­sentanter för SÖ, UKÄ och Folkbildningsförbundet, som har till upp­gift att bevaka samplaneringsfrågor rörande universiteten och folkbild­ningsorganisationerna (SAMSUS), i sin rapport Extern universitetsut­bildning (1969) har föreslagit särskUda samarbetsorgan vid universiteten för att vara studieförbunden behjälpliga med etablering av kontakter med universitetsinstitutionerna för anskaffning av lärare till universi­tetscirklar och föreläsningar, utarbetande av studieplaner ra, ra.

Med anledning härav och UKÄ:s anslagsframstäUning för budget­året 1971/72 har på vissa orter de föreslagna samarbetsorganen inrättats. Sådana inrättades nämnda budgetår vid universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Umeå, Innevarande budgetår har ytterligare ett samarbetsorgan inrättats även vid universitetet i Uppsala,

3.3 Kommittén för försöksverksamhet med vuxenutbildning

3.3.1 Allmänt

Komraittén för försöksverksamhet med vuxenutbUdning (FÖVUX), som tillkallades år 1970, har tiU uppgift att systeraatiskt pröva och utvär-

Prop. 1973: 54

38

dera åtgärder för att undanröja de hinder, som nu utestänger vuxna med kort och bristfällig ungdomsutbildning från att delta 1 vuxenutbUd­ning, Verksamheten bedrivs i form av studiecirklar, dit deltagarna rekryteras genom uppsökande verksamhet. Avsikten är alt förvärva erfarenheter som kan komraa det fortsatta reformarbetet på vuxenutbUd-ningsområdet till godo, så att de kortutbildade, lågavlönade och kultu-reUt sämst lottade ges möjlighet att utnyttja de utbildningsresurser sam­hället ställer till förfogande.

Bakgrunden till försöksverksamheten är en skrivelse från LO och ABF till utbildningsdeparteraentel, i vilken det framhölls al,t vuxenut­bildningen i de forraer den dittUls bedrivits i första hand kommit de yngre och relativt välutbildade till godo, LO och ABF föreslog därför en försöksverksamhet, sora skulle rikta sig till de ulbildningsraässigt särast gynnade. Syftet angavs vara alt genora flexibla studieforraer och olika slags studiesliraulerande åtgärder försöka nå de vuxna som hade kort och bristfällig utbildning och på grund av geografiska, ekonoraiska, sociala och psykologiska skäl inte deltog i vuxenutbildning.

Under det första försöksårel 5970/71 uppsöktes anställda på arbets­platser (industrier och vårdinstitutioner) på ett tiotal orter i landet av fackliga studieorganisatörer, som försökte rekrytera till studier i något av ämnena svenska, engelska, maleraatik eller samhällskunskap. Arbetsplatserna representerade arbetsrailjöer av olika slag (tung industri med skiftgång, arbetsplatser sora domineras av kvinnlig arbetskraft saml sådana belägna i glesbygd). De uppsökta, som i allmänhet hade sex-eller sjuårig folkskola sora enda grundutbildning, fick välja vUket ämne de önskade läsa och de kunde dessutom välja mellan olika studievillkor (studier på delad arbetstid och fritid, studier på fritid med 300 kr. i stimulansbidrag samt studier på fritid utan stimulansbidrag). Studier­na liksom studieraaterialen var kostnadsfria, Dessutora utgick studie­stöd som ersättning för av studierna betingade extra kostnader för resor, måltider och barntillsyn samt för inkomstbortfall på grund av förlorat extraarbete. På varje ort startades tolv cirklar, en för varje ämne och studievillkor.

Av de 3 962 personer sora kontaktades i den uppsökande verksam­heten ville 2 074, dvs, 52 %, delta i studierna. Variationen var emel­lertid stor mellan de olika orterna, bl, a, beroende på hur stor del av de anstäUda som uppsöktes. På de orter där studieorganisatörerna av olika skäl endast hade liUfälle att uppsöka en mindre del av de anställda, vände de sig sannolikt i första hand till sådana, som de bedömde som mera benägna att anmäla sig. Därigenom blev andelen studieintresserade större på dessa orter än på de orter där studieorganisatörerna kontaktade en större del av de anställda, däribland även sådana som kunde bedömas som mindre intresserade av att delta. Bland andra faktorer som inver­kade på rekryteringsresullaten kan näranas studieorganisatörernas olika

Prop. 1973: 54

39

uppläggning av uppsökandet samt variationen i arbetstider, arbetsmiljöer, förhandsinformation ra. m. på de olika orterna.

De som inte var intresserade av alt delta närande oftast som orsak, all fritiden var alltför dyrbar för att användas till studier, att de hade andra intressen och ville umgås med familjen hellre än att studera eller att de över huvud taget var mycket upptagna på sin fritid. Några ansåg också att de var för gamla för att studera.

Av dera som önskade delta i studiecirklarna ville de flesta, 41 %, läsa engelska i första hand, raedan 29 % önskade läsa raateraatik, 20 % svenska och endast 12 % samhällskunskap i första hand. (Sura­man överstiger 100 % beroende på att de uppsökta kunde önska mer än ett ämne i första hand.) De flesta, 64 %, ville helst läsa på fritid med stimulansbidrag, medan 30 % föredrog att studera delvis på ar­betstid. Den minsta andelen, sora önskade det senare studievUlkoret, fanns bland de kvinnliga anställda på vårdinstitutionerna, sora av hän­syn till arbetskararaterna inte ansåg sig kunna lärana arbetet under arbetstid. Ett mindre antal deltagare, 9 %, viUe läsa utan stimulans­bidrag, oftast raed motiveringen att de inte ville känna några förplik­telser, (Även här överstiger summan 100 % beroende på att man kunde önska mer än ett studievillkor i första hand,) Deltagarnas uppgifter ora vad i studieorganisatörernas arguraentering, sora lockat till deltagande, antyder att det var av underordnad betydelse vilka argument som an­vänts. Det avgörande var att raan över huvud taget blivit uppsökt,

Alla de 2 074 personer som anraält sig till studier kunde på grund av de begränsade resurserna inte beredas plats i FÖVUX-cirklar, utan ungefär hälften av de anraälda erbjöds därför studier i vanlig cirkelverk­samhet, 1 098 personer uttogs lill FÖVUX-cirklar. Av de uttagna fullföljde två tredjedelar kursen, 21 % infann sig inte till cirkelstarten och 15 % avbröt studierna. Andelen uttagna som aldrig kom och an­delen studieavbrytare var alltså sararaanlagt 36 %, I cirklarna utan stimulansbidrag uppgick den till 42 %, i cirklarna med stimulansbidrag till 31 % och i cirklarna på delad arbetstid och fritid till 33 % av del­tagarna. För ungefär en tredjedel av fallen visar uppföljningen av in­tervjuerna att det var omöjligt för ifrågavarande personer alt börja i cirklarna. De övriga angav olika praktiska skäl, men i många fall före­föll osäkerhet och andra psykologiska anledningar ha haft stor bety­delse. Frånvaron var ungefär lika omfattande för de olika studievill­koren. Cirklarna läste i genomsnitt 51 studietimraar under det första försöksåret,

83 % av deltagarna hade endast folkskola sora grundutbildning och 64 % uppgav alt de inle bedrivit några studier sedan de avslutade sin obligatoriska skolgång. Trots att de flesta deltagare alltså saknade stu­dievana, planerade 76 % av dem att fortsätta sina studier,

I betänkandet (SOU  1973: 9) Fortsatt uppsökande verksarahet för

Prop. 1973: 54

40

cirkelstudier inom vuxenutbildningen redogörs för verksamheten under det andra försöksåret 1971/72, Liksom under del första året var syftet även nu alt pröva och utvärdera åtgärder för att undanröja studiehinder bland kortutbildade vuxna. Huvuddelen av verksaraheten gällde också under det andra året vissa utvalda arbetsplatser på ett tiotal orter i landet, där anställda uppsöktes av fackliga studieorganisatörer, sora försökte rekrytera dera till cirkelstudier i något av äranena svenska, engelska, matematik eller samhällskunskap.

På tre av de orter som deltog under det första året bedrevs försöks­verksarahet även under det andra året. Verksamheten, vilken omfattade samraa arbetsplatser sora föregående år, avsåg dels tidigare FÖVUX-dellagare, vilka erbjöds möjlighet att bedriva fortsatta studier, dels dem som tidigare avböjt deltagande i FÖVUX, vilka nu fick ett förnyat er­bjudande.

Under del första året omfattade verksamheten endast förvärvsarbetan­de personer och ingen uppdelning gjordes efter slag av arbetstid, utan anställda med dagtidsarbete och skiftarbete deltog i samma grupper. Under det andra året genomfördes därutöver särskilda försök bland anställda inom industrin och sjukvården med tre- och fyrskift eUer koraphcerade tjänstgöringsscheman. För dessa kategorier prövades en särskilt tillrättalagd studieorganisation.

Dessutom utvidgades verksamheten under det andra året tUl all även omfatta hemarbetande kvinnor och anställda vid skyddade verkstäder.

Följande målgrupper och orter ingick i det andra årets försöksverk­samhet,

/, Tidigare FÖVUX-del tagare

Sammanlagt tio cirklar i Malmberget, Borås och Malmö,

På dessa orter erbjöds de som dellog i FÖVUX-cirklar under det första året fortsatta studier i samma ämne eller i någol av de andra tre ämnena. De studievillkor som tillämpades var studier på fritid utan stimulansbidrag i Malmberget, studier på fritid med stimulansbidrag i Borås och studier på delad arbetstid och fritid i Malmö,

2, De som tidigare inte ville delta i FÖVUX

Sararaanlagt 13 cirklar i Malmberget, Borås och Malmö,

På dessa orter omfattade verksamheten personer som av olika skäl avböjde medverkan under det första året. De tre studievillkoren för­delades slumpmässigt på dem som skulle uppsökas, så att studieorgani­satörerna erbjöd var och en som kontaktades ett i förväg faststäUt studievillkor,

3- Skiftarbelare inom industrin

Sararaanlagt tolv cirklar i Kalix, Luleå och Norrköping,

Prop. 1973: 54

41

På dessa orter gällde försöksverksarahelen skiflarbetande arbetare och tjänstemän inom industrin med tre- och fyrskift. Dessa erbjöds studier i huvudsak på frilid utan stimulansbidrag, men med ledighet från arbetet vid de tillfällen då cirkelsammankomsten inföll på arbetstid. Samman­komsterna förlades till en bestämd tid varje vecka oberoende av om dellagarna arbetade eUer var lediga. Härigenom kom studierna oftast all bedrivas på fritid, men i genomsnitt var tredje eller var fjärde gång inföll de på arbetstid,

4.         Personal med schemalagd arbetstid inom vårdsektorn

Sammanlagt tolv cirklar i Luleå, Södertälje och Norrköping,

På dessa orter berördes sjukvårdspersonal av försöksverksamheten. StudieviUkoret var detsamma som för skiftarbetarna inom industrin, dvs, studierna ägde i huvudsak rum på frilid, men när cirkelsamraankomsten inföll på arbetstid fick deltagarna ledigt för att delta i cirklarna,

5.         Hemarbetande kvinnor

Sammanlagt 19 cirklar i Kalix, Luleå, Älvdalen, Södertälje, Norrköping och Malmö.

På dessa sex orter, valda så att de representerade tre olika ortstyper, uppsöktes hemarbetande kvinnor i vissa bostadsområden. De bostadsom­råden, som försöksverksamheten skulle gälla, utvaldes i samråd raed det medverkande studieförbundets lokalavdelningar. En föratsättning var att urvalet skulle beslå av områden med en stor andel kortutbildade hemarbetande kvinnor. Inom varje bostadsområde fördelades studievill­koren slurapraässigt på de olika adresserna (portgångarna), så alt en tredjedel av de uppsökta erbjöds studier raed stimulansbidrag och en tredjedel studier utan stimulansbidrag. En tredjedel uppsöktes inle alls, ulan tjänade som kontrollgrupp,

6.         Anställda vid skyddade verkstäder

Sammanlagt 16 cirklar i Mora/Orsa, Solna och Borås,

Pä dessa orter omfattade försöksverksamheten de anställda vid fyra skyddade verkstäder. Studievillkoren var fördelade på orterna, så att de uppsökta i Mora/Orsa skulle erbjudas studier på delad arbetstid och fritid, de i Solna studier på fritid utan stimulansbidrag och de i Borås studier på fritid med stimulansbidrag.

Som framgått ovan var studievillkoren det andra året bestämda på förhand för de olika målgrupperna. De deltagare sora studerade raed stimulansbidrag erhöll vardera 300 kr, ora de hade varit närvarande minst 70 % av studietiraraarna och de som studerade på delad arbets­tid och fritid läste i stort sett halva tiden på arbetstid och halva tiden

Prop. 1973: 54

42

på fritid utan löneavdrag för den tid de använt tUl studier. Dessutom utgick studiestöd som ersättning för av studierna betingade extra kost­nader för resor, måltider och barntillsyn samt för inkomstbortfall på grund av förlorat extraarbete. Studierna och studiematerialen var kost­nadsfria för deltagarna.

Genom enkäter och intervjuer insamlades uppgifter om deltagarna, de personer som inle ville delta, de personer som aldrig kom till någon sammankomst eller som avbröt studierna under verksamhetsåret samt studieorganisatörerna och cirkelledarna m, fl,

3.3.2 Den uppsökande verksamheten

Inför den uppsökande verksamheten utvaldes de studieorganisatörer, som skulle verka på arbetsplatserna, av resp, fackförening i samråd med den lokala ABF- eller TBV-avdelningen, De studieorganisatörer, sora skulle arbeta i bostadsområdena, utvaldes av ABF:s lokalavdel­ningar. Studieorganisatörerna på varje försöksort deltog i endagskon-ferenser för information och lokal planläggning. Därefter startade den uppsökande verksamheten. Uppgiften för de sammanlagt 52 studieorga­nisatörerna var liksora föregående år att genora uppsökande verksamhet under arbetstid på arbetsplatserna resp, dörrknackningskampanj i bo­stadsområdena rekrytera så många som möjligt inom resp, målgrupp till studier. De uppsökta skulle vara raellan 25 och 67 år, ha sex- eller sjuårig folkskola som enda grundutbildning och i huvudsak inte tidigare ha deltagit i vuxenutbildning. Studieorganisatörerna fick genora kora-mittén ersättning motsvarande i genomsnitt en veckas arbetsförtjänst.

Andelen som önskade delta bland de kontaktade i de

olika målgrup­

perna det andra året var följande:

Tidigare FÖVUX-deltagare

52 %

De som tidigare inle ville delta i FÖVUX

11 %

Skiftarbetare  inom  industrin

55 %

Personal med scheraalagd arbetstid inora vårdsektorn

60 %

Heraarbetande kvinnor

46 %

Anställda vid skyddade verkstäder

59 %

Det bör observeras, att undersökningsresultaten från statistisk utgångs­punkt inle kan generaliseras tUl att gälla andra orter, arbetsplatser och bostadsoraråden, eftersora undersökningen orafattat ett begränsat antal individer och slumpmässigt urval i huvudsak inle förekommit. Det finns emellertid skäl anta att de undersökta arbetsplatserna och bostadsområ­dena inte alltför mycket skiljer sig från andra sådana av liknande slag, och att en verksarahet under samraa betingelser på liknande arbetsplatser och i liknande bostadsoraråden skulle ge i huvudsak likartade resultat,

Ora studieorganisatörerna kände till de uppsöktas situation och kanske t, o, ra,  var personligt bekanta raed dem, förefaller de helt naturligt

Prop. 1973: 54

43

att ha nått bättre resultat än annars. De tendenser til! negativa samband mellan andelen uppsökta och andelen som önskade delta, som kon­staterats i föregående års försöksverksamhet, var vidare mindre tydliga under delta år.

När det gäller resultaten av den uppsökande verksamheten var variationen mellan målgrupperna och även mellan orterna, beroende på lokala förhåUanden, ibland påtaglig. Några genomgående tendenser kan emellertid iakttas. Intresset av att delta avtog i aUmänhet med stigande ålder, I de målgrupper där såväl raän sora kvinnor ingick var männen oftast något mer intresserade än kvinnorna. Skillnaden torde dock i huvudsak kunna förklaras med speciella förhållanden i försöksverksam­heten. Studieintresset sjönk för några grupper med stigande familje­inkomst, vilket kan förklaras med att båda vuxna i familjen förvärvs­arbetade eller att någon hade extraarbete. Vidare önskade ofta de raed ett eUer två heraraavarande barn delta i större utsträckning än de som saknade barn. Det bör emellertid noteras, att intresset ofta åter var lägre bland dem som hade tre eller flera heraraavarande barn. Det före­faller också, sora ora bristen på fritidssysselsättningar utanför tätorterna gjort personer raed längre resväg mer intresserade än andra. De kon­taktade, som endast hade sex- eller sjuårig folkskola som grundutbild­ning, var i allmänhet mera benägna all vUja delta än dem med längre grundutbildning. Denna skUlnad är eraellertid naturlig raed hänsyn tUl försöksverksarahetens inriktning. När det gäller studieintresset med hän­syn tUl tidigare erfarenhet av vuxenutbildning är tendenserna oklara. De sora inte ville delta i studierna uppgav oftast sora orsak, att de kände sig för gamla för att studera,

StudieviUkorens och studiestödets rekryterande effekter har under­sökts. Att skiftarbetarna och personalen med schemalagd arbetstid fick möjlighet att gå ifrån arbetet då cirkelsammankomsten inföll på arbets­tid, visade sig som väntat ha avgörande betydelse för deras möjlighet all delta i studierna. Däremot hade stimulansbidraget, t. ex, bland hem­arbetande kvinnor, knappast någon rekryterande effekt. Studiestödet, i detla fall koUektivt anordnad barnpassning eller ersättning för barn­tillsyn, hade dock stor betydelse för de hemarbetande kvinnornas beslut att anmäla sig till FÖVUX. För övriga grupper hade studiestödet liten eller ingen betydelse.

De som var intresserade av att delta i FÖVUX-studier fick vid kontakten raed studieorganisatörerna ange vilket änme de ville studera av de fyra sora erbjöds genom FÖVUX, Totalt sett var engelska, liksom under det första försöksåret, det mest önskade äranet. Matematik kom på andra plats och därefter samhällskunskap och svenska med sins-eraeUan ungefär lika stor frekvens.

Prop. 1973: 54

44

3.3.3 Studiecirkelverksambeten

Inora vissa av de målgrupper där FÖVUX bedrev uppsökande verk­samhet, fanns även under det andra året fler som vUle delta i FÖVUX än som av resursskäl kunde beredas plats i försöksverksamheten. Urvalet av de deltagare som skulle få läsa inom FÖVUX:s ram skedde slump­mässigt bland alla som ville delta. De övriga erbjöds kostnadsfria fritids­studier i vaiUig studiecirkelverksamhet. Totalt omfattade försöksverk­samheten 82 studiecirklar med 761 deltagare.

Flertalet cirklar studerade mellan 40 och 60 studietimmar, och medel­värdet för samtliga cirklar var 48 studietimmar. De flesta av de cirklar, som studerade på delad arbetstid och fritid, fortsatte studierna längre tid än de övriga studiecirklarna inora resp, deltagarkategori.

Cirkelledarna inom FÖVUX hade i de flesta fall tidigare erfarenhet från vuxenutbildning. Inför försöksverksarahelen anordnades cirkelledar-utbUdning under en dag lokalt på försöksorterna. Utbildningen orafat-lade en presentation av försöksverksarahelen och en genoragång av det studiematerial, som skulle användas i studiecirklarna. Deltagamas upp­fattning om vilka egenskaper som var vikliga hos en cirkelledare varierade. De flesta ansåg att förståelse och tolerans gentemot del­tagarna hade den största betydelsen och raånga poängterade också kun­nighet i äranet och vikten av all cirkelledaren uppträdde deraokraliskt,

Liksora under det första försöksåret rapporterade cirkelledarna regel­bundet till projektledningen ora hur arbetet fortlöpte i cirklarna. Syn­punkter och erfarenheter redovisades också från de medverkande studieförbunden.

Inom vissa deltagargrupper kunde ett fysiskt tröttande arbete och yrkeskador medföra svårigheter för dellagarna alt genomföra studierna. Detta problem var dock mindre i de cirklar som läste delvis på arbets­tid. Det var också vanligt att deltagarna kände osäkerhet inför den egna förmågan och den nya situation, som studierna innebar för dera, särskilt i början av studietiden.

För deltagare raed oregelbundna arbetstider inom industrin och vårdsektorn tillämpades ett system med ersättare när cirkelsamman-koraslen inföll på arbetstid. I raånga fall synes detla ha fungerat bra. Bland personal med scheraalagd arbetstid inom vårdsektorn fanns större svårigheter att ersätta dem, som deltog i försöksverksamheten, än bland skiftarbetarna inora industrin. För dessa båda grupper begränsar de oregelbundna arbetstiderna starkt de anstäUdas möjligheter att delta i aktiviteter vid sidan om arbetet. Det är ofta en förutsättning för deras studier alt dessa kan anordnas på eller i anslutning till arbetsplatsen och åtminstone delvis på arbetstid. Planeringen av studierna bör genom­föras geraensaral av utbUdningsanordnaren, arbetsledningen och den befattningshavare som svarar för personalplaneringen. FÖVUX bedriver

Prop. 1973: 54

45

fortsatt försöksverksamhet bland anställda med oregelbundna arbets­tider.

För de hemarbetande kvinnor, som deltog i FÖVUX, förekom i en del fall problem med barntillsynen under cirkelsammankomsterna. Alla hade visserligen möjlighet att endera utnyttja kollektivt anordnad barn­passning eller att få bidrag till enskild sådan, men alla barn acceptera­de inte barnpassningen, och i en del faU fanns svårigheter att ordna enskild barntiUsyn.

De anställda vid skyddade verksläder hade mycket varierande för­kunskaper och förutsättningar för studiearbetet, vUket innebar att cirkel­ledarna i ännu högre grad än i andra cirklar fick anpassa studielakl och studiematerial efler de enskilda deltagarnas behov. Just dessa cirklar upplevdes dock som ytterst positiva och stimulerande av cirkelledarna,

I början av studietiden gavs deltagarna handledning i studieteknik av cirkelledarna, Dessutora planerades och genomfördes i saraverkan med arbetsmarknadsstyrelsens yrkesvägledningsbyrå studierådgivning av en yrkesvägledare vid en cirkelsamraankomsl under vårterminen. Denna utformades snarast som en allmän diskussion om utbUdning och arbets­marknad. Totalt 65 % av deltagarna uppgav att de fått del av denna insats. Uppgifterna varierade dock raycket raellan de olika deltagar-grappema. Detsarama gäller deUagarnas uppfattning ora värdet av den genomförda studierådgivningen.

Deltagarnas synpunkter på studievillkorens betydelse under studie­tiden undersöktes vid verksamhetsårels slut för dera sora studerat med stimulansbidrag och för dem som läst delvis på arbetstid.

De anstäUda vid skyddade verksläder var mest positiva tUl stimulans­bidraget, vUket också visade sig vid rekryteringen. I allmänhet förefaller dock stimulansbidraget inte ha haft någon avgörande betydelse för studiernas genomförande. Uppfattningen om studier på delad arbetstid och fritid var betydligt mera positiv, men antalet som studerade på delta sludieviUkor var så litet, att resultatet bör tolkas raed försiktighet.

Endast heraarbetande kvinnor sökte och erhöll studiestöd i större omfattning. Av de kvinnor som fick studiestöd ansåg majoriteten att det betytt myckel för deras möjlighet alt genoraföra studierna.

Vid studieverksamhetens början trodde i genomsnitt 28 % av delta­garna att de skulle få stor användning av kursen och 71 % att de skulle få någon användning av den. Endast 1 % trodde inte att de skulle få någon användning alls av sina kunskaper från studieverksamheten.

Deltagarna ansåg i de flesta fall att kursen sora helhet motsvarat deras förväntningar. Endast 8 % tyckte att den hade varit sämre än de vän­tat sig. Drygt en tredjedel ansåg att studiecirkeln varit bättre än vän­tat, medan 45 % raenade att den raotsvarat förväntningarna.

Det övervägande, flertalet av dera som uttagits att delta i FÖVUX-studier fuUföljde dessa. Andelen som aldrig påbörjade studierna varie-

Prop. 1973: 54

46

rade mellan 9 och 23 %, och andelen studieavbrytare mellan 10 och 26 % för de olika deltagargrupperna. De som redan första året del­tagit i försöksverksamheten var betydhgt mer benägna att fuUfölja cirkelarbetet även det andra året än övriga grupper. Endast 9 % av de uttagna deltagarna i denna grupp påbörjade inte sina studier, och 10 % avbröt dem under studietidens gång, varför sålunda 81 % av dem fullföljde studierna. Den största andelen som aldrig kora till cirkeln fanns bland de heraarbetande kvinnorna och bland dera sora det första året inte ville delta i FÖVUX, Dessa båda grupper hade däreraot en liten andel studieavbrytare. Skiftarbetarna inora industrin påbörjade i relativt hög utsträckning studierna, men hade en stor andel studieav­brytare. Denna grupp hade den minsta andelen fullföljare, 51 % av de uttagna deltagarna.

Både rent praktiska orsaker och sådana sora kan antas ha raed osäkerhet och andra psykologiska studiehinder att göra anfördes från dem som inle påbörjade studierna eller avbröt dem under terrainernas gång. Av de uppgivna skälen torde ca 40 % ha utgjorts av rent prak­tiska problem, varav många inte kunde påverkas av den enskilde del­tagaren,

FÖVUX synes i stor utsträckning ha nått den avsedda målgruppen. Bland dera som tidigare deltagit i FÖVUX och dem sora det första året avböjt att delta hade så gott som samtliga, 90 % resp, 88 % av de deltagare som lämnat uppgifter ora detta, sex- eller sjuårig folkskola som enda grundutbildning, 64 % resp, 73 % hade inte studerat efler avslutad grundutbildning. Bland skiftarbetarna inom industrin hade 79 % endast sex- eller sjuårig folkskola och 57 % hade inle några stu­dier därutöver. Motsvarande uppgifter för personal inom vårdsektorn var 80 % resp, 62 %, De heraarbetande kvinnorna hade i genomsnUt något längre grundutbildning än de tidigare redovisade grupperna. Bland dem hade näraligen 74 % av dem som besvarat dessa frågor en­dast sex- eller sjuårig folkskola, medan 64 % inle hade studerat efler av­slutad grundutbUdning. TiU annan grundutbildning än sex- eller sju­årig folkskola räknades även särskola, vilket medförde att redovisning­en av de anställda vid skyddade verksläder upptar den lägsta andelen, 67 %, med enbart sex- eller sjuårig folkskola som grundutbildning. De hade däreraot den största andelen sora inte hade någon studievana, 77 %, Ora hänsyn togs tUl utbildningsbakgrunden bland dera sora ej besvarat dessa frågor och ora de raed särskola eller annan kortare grundutbildning lades tiU kategorin med sex- eUer sjuårig folkskola, skulle här redovisade procentsiffror sannolikt bli ännu högre.

Någon utvärdering av studieresultaten inora FÖVUX har inte ge-noraförls. Genoragäende för alla grupper sora deltog i försöksverksam­heten var emellertid det stora intresset av alt fortsätta studierna. Andelen som önskade att i någon form återuppta sina studier varierade mellan

Prop. 1973: 54

47

61 och 85 % för de olika deltagargrupperna. Under det första försöks­året var motsvarande andel 76 %. På de orter där försöksverksarahelen inte fortsatte har undersökts hur många som studerat under det gång­na året, 55 % av de tidigare FÖVUX-deltagarna har därvid uppgelt att de bedrev någon förra av studier även under detta år. Detta får an­ses vara ett synnerligen gott resultat raed hänsyn till ovan redovisade uppgifter ora grundutbildning och studievana bland deltagarna. Att så raånga fortsätter sina studier kan också tjäna sora ett mått på att del­tagarna upplevt FÖVUX-verksamheten som meningsfuU och stimule­rande.

Under året har synpunkter även inhämtats från arbetsledarna på de arbetsplatser där skiftarbetare inora industrin och personal raed scheraa­lagd arbetstid inora vårdsektorn rekryterades tUl studier. Dessa var praktiskt tagel genomgående positiva tUl försöksverksarahelen.

3.4 Kommittén för studiestöd åt vuxna

Kommittén för studiestöd åt vuxna (SVUX) överlämnade i slutet av år 1971 sitt delbetänkande (SOU 1971: 80) Vuxna Utbildning Studie­finansiering, Betänkandet har främst karaktären av debattskrift och avsikten var att tillföra debatten om vuxenutbildningen ytterligare material, särskilt kring forraerna för de vuxnas studiesociala stöd. För innehållet i debattskriften läranades en redogörelse i prop. 1972: 26 angående vuxenutbildning. Det följande utgör en mycket koncentre­rad samraanfattning av till SVUX inkomna synpunkter.

En allmän uppfattning har varit, att det är av största vikt att de vuxna bereds ytterligare möjligheter till studier, I en del remissvar uttalas oro för att SVUX:s utredningsarbete skall bli alltför omfattan­de och tidskrävande. Arbetet med att förbättra de studiesociala vill­koren för de vuxna bör påskyndas, eftersora de vuxenstuderandes pro­blera kräver en snar lösning.

3.4.1 Begreppet vuxenstuderande

Ett problera som inledningsvis behandlas i debattskriften är behovet av att finna en definition av begreppet vuxenstuderande sora skulle kunna vara användbart för konstruktionen av ett studiesocialt system, dvs, en definition av den grupp som har behov av ett annat studie-socialt stöd än det som finns f. n. Två alternativ ställs mot varandra:

a. Man inför ett särskilt, nytt studiesocialt stöd, som endast skall vara avsett för vuxenstuderande. Detta alternativ stäUer krav på att man skapar regler som avskiljer vuxenstuderande från andra stude-

Prop. 1973: 54

48

rande, t, ex, genom åldersgräns eller genom att man uppställer krav på viss förvärvsverksamhet.

b. Man förändrar studiemedelssystemet genora att tillföra det regler som tiUgodoser vuxenstuderandes behov i större utsträckning än f, n. I detta alternativ behövs inte på samma sätt konstrueras en gräns mel­lan ungdoms- och vuxenstuderande.

Flertalet reraissinstanser anser, att det är svårt att göra avgräns­ningen raellan ungdoms- och vuxenstuderande vid en viss ålder. Man raenar, att det är den studerandes faktiska situation och ej åldern som är utslagsgivande för behovet av studiestöd. En riktigare utgångspunkt för definitionen av en vuxenstuderande anses vara om han har raera omfattande erfarenhet av arbetsliv eller därmed järaställd sysselsätt­ning.

En remissinstans som på denna punkt redovisar en avvikande upp­fattning är SACO, som anser att SVUX:s resonemang kring vuxenrol­lernas betydelse ej ger någon vägledning för utformningen av ett stu­diestöd, SACO menar att den i saramanhanget meningsfulla defini­tionen av den vuxne bör vara, att han fyllt 20 år. Det utmärkande för alla över 20 år oavsett vad de tidigare sysslat med är alt de för­sörjer sig själva och att de är ekonomiskt självständiga. Vuxenstuderan­des riksorganisation (VRO), å andra sidan, anser, att alla som ej i ung­domen erhållit en utbildning motsvarande grundskola skall anses som vu.xenstuderande och att man i övrigt endast skall ta hänsyn till den situation den studerande faktiskt befinner sig i och de behov han har, ulan hänsynstagande lill viss ålder eller yrkes- och livserfarenhet.

Helt dominerande bland remissinstanserna är också uppfattningen att det vore olyckligt om man tillskapade ett helt nytt studiesocialt slöd för de vuxna. Med studiemedelssystemet som utgångspunkt bör man i stället vidta förändringar som underlättar vuxenstudier,

3.4.2 Vuxenstuderandes ekonomi

I ett avsnitt i debattskriften gör SVUX en genomgång av de eko­nomiska problem som de vuxenstuderande oftast ställs inför. Remiss­instanserna instämmer allmänt i SVUX:s konstaterande att nivån på det nuvarande studiestödet är för låg för att möjliggöra för mera be­tydande grupper av vuxna att bedriva studier på hel- eller deltid. Vux­na har i regel mer krävande ekonoraiska åtaganden och förpliktelser än de ungdomar, för vilkas behov det nuvarande studiestödet är ut­format. Det är därför enligt flera remissinstansers uppfattning väsent­ligt att det studiestöd som erbjuds de vuxenstuderande tUl viss del mot­svarar bortfallet av förvärvsinkomster. Så gott som alla yttranden kri­tiserar att studiestödels storlek f, n, är beroende av makes ekonomiska förhållanden, AUa som uttalat sig i frågan önskar att hänsynstagandet till makes ekonomi snarast skall avskaffas.

Prop. 1973: 54

49

Flera reraissinstanser påpekar också,  att återbetalningsbördan för den sora bedriver studier i vuxen ålder blir alltför betungande.

3.4.3 Vuxenutbildningens uppgifter

I flera yttranden framhålls, att de ökade kraven på vuxenutbild­ning främst orsakals av ungdomsskolans snabba utbyggnad. Ett av de väsentligaste målen för vuxenutbildning är därför att överbrygga ut­bildningsklyftan mellan generationerna. Denna överbryggande utbild­ning är i dag prioriterad, och det finns ingen anledning att överge denna prioritering.

I sin debattskrift har SVUX sora överbryggande utbildning defini­erat all vuxenutbildning på nivåer sora ungefär motsvarar grundskolan och utbildning som ungefär raotsvarar gyranasieskolenivå för personer som tidigare inte erhållit gymnasial utbildning. Alla reraissinstanser är ense ora att grundskolenivån klart är att betrakta som överbryggande ut­bildning. Beträffande den gyranasiala nivån är meningarna något de­lade. Det vanUga är att man anser, att gymnasial utbildning skall räk­nas som överbryggande utbildning eftersom praktiskt taget alla ung­domar erhåller sådan utbildning. Den fråga som främst diskuteras är ora raan även skall räkna sidokompletleringar på gyranasieskolenivå som överbryggande utbildning. SVUX betecknar i sin definition all utbildning till personer som redan genomgått någon av gymnasiesko­lans linjer som påbyggnadsutbildning, således även sidokomplettering på gymnasieskolenivå.

SÖ menar, att den av SVUX använda definitionen kan skapa svå­righeter. Den nya gymnasieskolan innehåUer många olika utbildningar, varav åtskilliga av kort varaktighet och med nya grundläggande kun­skaper av yrkesförberedande karaktär. Därför borde gymnasieskolan i sin helhet betraktas som överbryggande utbildning. Liknande syn­punkter framförs av flera remissinstanser, särskilt sådana med anknyt­ning till det allmänna skolväsendet.

Vissa typer av vuxenutbUdning har ett innehåll sora starkt knyter an till ungdomsskolans läroplaner. De flesta remissinstanserna menar att detla är olyckligt och de framhåller, att vuxenutbildningen bör ges en utforraning som skiljer sig från ungdomsskolans. Man framhåller dook i raånga fall saratidigt att de båda slagen av utbildning måste bli lik­värdiga i den meningen att det inte får bh en väsentlig skillnad att ha läst t, ex, grundskolans högstadiekurser i vuxenutbUdning och att ha läst sarama kurser i ungdomsskolan.

Flera yttranden understryker att de vuxnas utbildningsbehov ofta skiljer sig från ungdomars. Den Uvserfarenhet de vuxna har erhållit måste beaktas såväl för det ämnesmässiga som pedagogiska innehållet i vuxenutbUdningen. Det ifrågasätts om den nivåuppdelning som gäl-

4    Riksdagen 1973.    1 saml. Nr 54

Prop. 1973: 54

50

ler inom ungdomsskolan utan vidare bör överföras tiU vuxenutbild­ningen. Bl, a, TCO vill att det skall uppdras åt SÖ att överarbeta och framlägga förslag om hur kursplanerna inom kommunal vuxenutbild­ning skall kunna utformas med ökat hänsynstagande till de vuxnas behov och studiemålsättningar.

3.4.4 Prioriteringar

Av SVUX:s debattskrift framgår klart, att en väsentlig utjämning av den framväxande utbUdningsklyftan raellan generationerna kräver utoraordentligt stora resurser. Mot denna bakgrund diskuteras ett an­tal olika prioriteringsmöjligheter.

Flertalet remissinstanser framhåller nödvändigheten av att ytterli­gare satsa på fritidsstudier, som är en biUigare studieform då den inte StäUer samma krav på studiesocialt stöd till deltagarna. Samtidigt på­pekar en del remissinstanser, att hel- och dellidssludier i många fall är den enda länkbara studieformen. Hit hör bl. a, centrala studiehjälps­nämnden (CSN), TCO och SAF. Framför allt för mera direkt yrkesin­riktade studier anges hel- och deltidssludierna som den normalt mera önskvärda studieformen, då det ofta är angeläget för den studerande att snabbt nå fram till studiemålet, SAF för i sararaanhanget fram ett för­slag om ett nytt utbildningsleknologiskt system för vuxenutbildningen. Man inför ett nytt begrepp, Vuxengrund, med vilket raan avser huvud­delarna av de äninen på grundskolans högstadium, som är mest angeläg­na för kortutbildade vuxna som grund för vidareutbildning, Vuxengrund skall i huvudsak studeras på fritid och det ekonomiska stödet tiU de studerande begränsas till ett stimulansbidrag. Det egentliga studiesociala stödet skall avse hel- eller deltidsstudier på nivåer ovan grundskolan och det skall anpassas till ett system för återkommande utbildning enUgt U 68:s modeU,

FÖVUX anser, att det av ekonomiska skäl kommer att bli nödvän­digt att begränsa de kostnadskrävande studieformerna hel- och del-lidsstudier till de kortutbildade som har de största handikappen och för särskilda ändamål, såsom arbetsmarknadsutbildning, och tiU per­soner med arbete som gör fritidsstudier svåra, t, ex, lill skiftarbelare och anställda med oregelbundna arbetstider. Dessutom anser FÖVUX, att heltidsstudier i skolmässiga forraer verkar avskräckande på dera som inte har så klara studieambilioner, vilket oftast gäller de grupper som har kortast utbildning,

LO:s synpunkter överensstämmer i stort med FÖVUX:s, Man fram­håller att ett studiesocialt system för vuxna baserat på hel- och del­tidsstudier och med användande av delar av ungdomsskolans läropla­ner som måtlstock, skulle bli utomordentligt resurskrävande, DärtiU kommer, att många vuxna kortutbUdade på grund av psykologiska och

Prop. 1973:54

51

sociala hinder även med ett utbyggt studiesocialt stöd skulle tveka in­för att påbörja en längre lids studier, Detla talar för att man bör söka sig fram via ett system med kortare hel- och deltidsstiudier om kanske någon eller några veckors längd varvade med fritidsstudier, LO anser, alt studiecirkeln är en lämplig studieform för vuxna eftersora den upp­fyller kraven som kortutbildade och studieovana vuxna ställer. Re­formförslag som ter sig angelägna är då avgiftsfritt deltagande i stu­diecirkel, stimulansbidrag för att täcka de merkostnader sora uppkom­mer genom studierna, indirekta stödåtgärder av typ ersättning för resekostnader, hjälp med barntillsyn, studievägledning och rådgivning samt uppsökande verksarahet,

SVUX diskuterar flera oUka alternativa prioriteringsvägar, t, ex, genom att satsa på vissa ämnen, SÖ anser att ämnen som ökar kom­munikationsfärdigheten bör prioriteras, t, ex, svenska, matematik, engelska och andra främmande språk. Vidare vill man prioritera yr­kesinriktade ämnen. Liknande uppfattningar framförs av flera andra remissinstanser, bl. a. FÖVUX, skolstyrelserna i EskUsiuna, Jönköping och Oxelösund, LO, Svenska livsmedelsarbetareförbundel, TCO och SAF. Ett yttrande med annan uppfattning har lämnats av förskole­seminariet i Norrköping, som anser att de vuxna själva efter studie­vägledning skall få ta ställning tiU vilka ämnen de i första hand vill studera. Beträffande vilka åldersgrupper man bör satsa på hänvisar SÖ till undersökningar som visar, att studiebenägenhelen starkt avtar med stigande ålder. Därför torde den tyngdpunktsförskjutning raot yngre åldrar, som från vissa synpunkter möjligen kan te sig önskvärd, uppnås utan att några särskilda prioriteringar genomförs, TCO har liknande uppfattning.

Några remissinstanser vill prioritera äldre grupper. Hit hör bl. a, skolstyrelsen i Mdmö. Flera remissinstanser önskar däremot priori­tera relativt unga kortutbUdade vuxna. Vanligen hänvisar man därvid till de svårigheter som för dessa personer kommer att uppstå ora nå­got eller några decennier, eftersom de om insatser ej görs nu kom­mer att utgöra en utbildningsmässigt handikappad minoritet i samhället och i arbetslivet. Denna uppfattning framförs av LO med stöd av fler­talet av de fackförbund sora har avgett yttranden. Bland' övriga re­missinstanser med liknande uppfattning kan nämnas skolstyrelsen i Jönköping och SAF. Ett annat förslag SVUX för fram är prioriteringar på sociala och liknande grunder, Fierlalet av de remissinstanser som uttalat sig i frågan anser det angeläget att raan prioriterar de grup­per i samhället som har den sämsta utbildningen eller som på an­nat sätt är särskilt utsatta eller handikappade. Samtidigt fraraför man ofta kriiik miOt den nuvarande vuxenutbildningen för att den i otill­räcklig utsträckning har nått just dessa grapper, SÖ anser det ange­läget att en satsning görs på socialt utsatta grupper och menar att det

Prop. 1973: 54

52

från såväl individens som samhällets synpunkt vore en lönsam satsning. I valet meUan att ge mindre stöd åt alla individer eller att vidta spe­ciella åtgärder för begränsade målgrupper, finner SÖ det bättre att stödet ges åt de mest utsatta grupperna.

Lärarhögskolan i Stockholm framhåller, att förtur bör ges åt de grupper sora visat sig särskilt missgynnade och åt de studieformer sora visat sig ha särskilda möjligheter att nå dessa missgynnade. De grup­per som åsyftas är bl. a. skiftarbetande, anställda inom näringsgrenar med vikande sysselsättning eller särskUt tunga arbetsförhållanden, in­vandrare, hemarbetande kvinnor och handikappade. För dessa grup­per är det mera angeläget att prova ut lämpliga rekryteringsformer, sludiemodeUer och särskilda stimulansbidrag än att inrätta ett allmänt studiefinansieringssystem. Liknande synpunkter framförs av en lång rad yttranden, bl. a. av FÖVUX, Hola folkhögskola, skoldirektionen i Stockholm, skolstyrelserna i Jönköping och Torsås, LO och flera till LO anslutna förbund.

I fråga om vilken utbildningsnivå sora bör prioriteras förordar AMS, alt ökningen av utbildningsresurserna i första hand bör satsas på en utvidgning av vuxenutbildningen motsvarande grundskolenivå och av de yrkesinriktade studierna på gymnasieskolenivå. AMS anser detla vara nödvändigt för alt förbättra de nu lågutbildades situation på arbets­marknaden, eftersora avsaknaden av en grundläggande aktuell ut­bildning för många utgör ett hinder både i arbetslivet och för vidare UtbUdning,

SÖ vill i likhet med AMS jämte grundskoleutbildningen också prio­ritera den yrkesutbildning och de direkta yrkeskurser som ligger på gymnasial nivå, SÖ föreslår, att man prioriterar den utbildning som av SVUX definierats som överbryggande, Samraa åsikt fraraförs av det helt övervägande antalet remissinstanser som uttalat sig i frågan, dock med vissa variationer i fråga om hela gyranasieskolan skall ingå som lika högt prioriterad som den utbildning som är att hänföra till grundskolan,

UKÄ framhåller att antalet vuxenstuderande på eftergymnasial nivå kommer att öka väsentligt under 1970-talet, Samtidigt kommer en ökad yrkesinriktning av den eftergymnasiala utbildningen att kunna tillgodose ett aUt större behov av vidareutbildning och fortbildning hos redan yrkesverksamma. Därför måste enligt UKÄ en satsning på vuxenutbildning gälla för hela den för de vuxna relevanta delen av utbUdningssektorn, dock i vissa avseenden med en ekonoraisk priori­tering av de lägre nivåerna.

3.4.5 De vuxnas studiestöd

Den diskussion som förs i debattskriften mynner ut i ett antal fråge-

Prop. 1973: 54

53

ställningar som berör formerna för de vuxnas studiestöd. Mot bak­grund av ett räkneexempel klargörs att väsentliga förbättringar av de vuxenstuderandes situation och av omfattningen av vuxenutbildningen ställer mycket stora krav på ökade resurser. Dessutom har man att räkna med att tiUgängliga resurser är minst i början av en tänkt upp­byggnadsperiod samtidigt som de föreliggande behoven då är störst.

Remissinstanserna anser i allmänhet att det mot den tecknade bak­grunden är att föredra att man redan från början klart prioriterar de områden och de grupper som man anser vara angelägnast. Ett annat länkbart alternativ som SVUX diskuterar är att man utnyttjar upp­byggnadsperioden till försöksverksamhet i syfte att maxiraera utbytet av resurstillskotten. Remissinstanserna befarar i allmänhet att en så­dan försöksverksamhet skulle kunna leda tUl en fortsatt sned fördel­ning av rekryteringen till vuxenutbildningen och föredrar därför en mera målraedveten prioritering.

I flertalet yttranden anges det som mest realistiskt att räkna med att ett studiestöd för hel- och deltidsstuderande vuxna delvis måste ha formen av återbetalningsmedel. Av rättviseskäl bör dock inslaget av bidrag bli större ju lägre utbildningsnivån är. Dessutom bör åter­betalningsreglerna utformas så att de blir förmånligare för dem som efter studierna får relativt låga inkomster eller som på grund av sin högre ålder har kort ålerbelalningstid. Särskilt angelägen är man att inslaget av bidrag blir stort inom den överbryggande utbildningen och då främst inom utbildning som motsvarar grundskolans,

3.4,6 Överbryggande utbildning återkommande utbildning

Flera remissinstanser särskilt TCO kritiserar SVUX för att ut­redningen enligt deras mening ställt begreppen överbryggande utbildning och återkommande utbildning alltför kraftigt emot varandra, TCO vill se begreppet återkoraraande utbildning som överordnat, som en beskriv­ning av ett utbildningssystem, och därraed skulle det kunna innefatta även den överbryggande utbUdningen.

De flesta reraissinstanser raenar, att ungdomsutbildningen inom hög­skolenivån expanderat alltför kraftigt och att det är nödvändigt att be­gränsa utbyggnaden av högskolan bl, a, för att i stället kunna överföra resurserna lill den överbryggande utbildningen. Inom ramen för en totaldimensionerad högskola finns det emellertid enligt flera remiss­instanser anledning att vidga inslaget av vuxenstuderande, och av detta skäl bör raan redan på ett tidigt stadiura genom ett förändrat studiestöd skapa ekonoraiska förutsättningar för ett ökat antal vuxna alt bedriva studier också inom högskolan. Denna uppfattning är särskilt markerad i TCO.s yttrande,

LO:s yttrande kan  representera de  remissinstanser som på denna

Prop. 1973: 54

54

punkt har en annan uppfattning, LO delar i och för sig uppfattningen att högskoleutbUdning i framliden i större utsträckning bör ske i form av återkoraraande utbildning med utbildningstUlfällena spridda över en längre period. Om emellertid ett ökat inslag av återkoraraande utbild­ning inom högskolan skulle ställa krav på ökade resurser anser man att dessa resurser i nuläget i Stället måste satsas på överbryggande utbild­ning för de eftersatta grupperna.

3.4.7 Tilläggsdirektiv

SVUX erhöll i februari 1972 tilläggsdirektiv, som innebär en utvidg-rting av utredningsuppdraget till att avse även andra frågor inom vuxen­utbildningen än sådana som direkt berör studiefinansieringen. Korarail­tén skall överväga hur de sarahällsstödda formerna av vuxenutbildning Skall stödja och komplettera varandra. Vidare skall koramiittén bl. a. pröva vilka åtaganden som en utvidgad uppsökande verksamhet Skulle medföra och bedöma avvägningen mellan inslagen av heltids-, deltids-och fritidsstudier i vuxenutbUdningen. Möjngheterna till regional och lokal samordning av utbUdningsinsatserna skall också prövas av kora­railtén. Detla arbete har inletts.

3.5 Kommittén för den fortsatta verksamheten med radio och tele­vision inom utbildningsväsendet

Korarailtén för den fortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet behandlar i sin skrivelse kortfattat några av de försök och projekt som f. n. är aktuella med huvudvikten lagd på vad som kan betraktas som nyckelprojekt.

3.5.1 Vardagssvenska för vuxna

Våren 1973 skall komraittén i samarbete raed Brevskolan utpröva en kurs i vardagssvenska för vuxna. Ut med språket, på ett begränsat antal studiegrupper i de län, där kommittén bedriver försök med regional kontaktverksamhet. Efter eventueU revidering skall kursen vara klar för distribution hösten 1973. Målet är att få fram ett läromedel

som nivåmässigt är anpassat till vuxna med kort grundutbildning men sora ändå inte upplevs sora för enkelt,

som innehållsmässigt ger meningsfuU och praktisk kunskap på olika oraråden vid sidan ora språkkunskaperna,

sora till sin utforraning stimulerar till aktivitet, fraraför allt i grupp,

    som i fråga om mediaval är väl anpassat till mottagarsituationen.

För att åstadkomma en sådan kurs har kommittén och Brevskolan

valt att ta upp sådana konkreta ämnesoraråden sora vuxenstudier, för­hållandet hemskola, konsumentfrågor,  sociala frågor, arbetsmiljön.

Prop. 1973: 54

55

arbetsmarknadsfrågor, boenderailjö etc. Avsikten är att deltagarna på så sätt skaU få ett meningsfullt och vardagsnära stoff att utgå ifrån i muntUga och skriftliga övningar.

Eftersom målet är att ge deltagarna en sådan träning i att handskas raed språket, fraraför allt rauntligl, att de bättre klarar av olika situa­tioner i vardagslivet, i arbetslivet, som konsuraenler, i kontakten med myndigheter osv., är arbete i grupp den naturliga studiesituationen. Där­för utformas materialet speciellt raed tanke på gruppstudier. För att inte utesluta enskilt studerande, skall de sora önskar få särskilda radio­program och en speciell studiehandledning.

När det gäller mediaval innebär hänsynen till mottagarsituationen

att information, instruktion och övningsmaterial placeras i tryckt material och på ljudband, sora är starkt integrerade raed texten i häftena och som distribueras till studiegrupperna genom AV-cenlra-lerna efter blocksändning,

att radio används för att ge handledning och stimulans tUl enskild studerande,

att TV frärast brukas för att stiraulera och motivera till dellagande i kursen och att TV-programmen inle är avsedda att följas upp i grupp, eftersom studiecirklarnas uppspelningsmöjligheter är starkt begränsade,

3.5.2 Insatser för handikappade

Det finns enligt korarailtén ca 650 000 raänniskor i vårt land i åldern 1575 år med nedsatt hörsel och upp emot 10 000 som är helt döva. För att det skall bli möjligt för alla dessa människor att tUlfredsstäUande tillgodogöra sig utbudet i TV måste programmen textas.

Under våren 1973 koramer därför vissa programserier att sändas textade: Ut med språket. Så trodde man förr. Liv i fara samt ett urval program ur Våra massmedier. Försök görs också att komma fram till bättre metoder för texlsättning,

TUl Ut med språket gör kommittén också material för blinda/syn­skadade. Detta material utarbetas i saraarbete raed De Blindas förening och består av talböcker som ersättning för de tryckta kurshäftena, Inne­håUet i det tryckta materialet följs så exakt som möjligt. Innehållsbe­skrivningar till talböckerna kommer att finnas på punktskrift och stor-stU. Kommittén prövar också om det är raöjligt att bearbeta Ut med språket beträffande tempo, informationstäthet och den språkliga ut­formningen för att göra materialet användbart för vissa grupper bland de utvecklingsstörda.

Under våren 1973 görs tre provprogram i svenska för döva. Program­men bygger på sarama metodik sora i Ut raed språket, dvs, korta be­skrivningar av enkla vardagssituationer dels för att programmen skall ge viss sarahäUsinformation, dels för att språkövningarna skaU komma

Prop. 1973: 54

56

in i ett naturligt sammanhang, TV-programmen bhr korta (ca 10 minu­ter). Teckenspråk används. Arbetsblad som kan användas enskilt eller i grupp ingår. Detta raaterial koramer att utprövas och resultatet av ul-prövningen skaU ligga tiU grund för en bedöraning ora fortsatta insatser. Eventuellt föreslås att fortsatt produktion skall ske under hösten 1973 för sändning våren 1974,

Parallellt med att kommittén arbetar med studiematerial speciellt utformat för olika handikappgrupper har det visat sig angeläget att gå ut med inforraation ora de handikappades situation. Därför utreds f, n, förutsättningarna för att producera korta program där man beskriver de handikappades situation, ger viss bakgrundsinforraation och tar upp attityder lUl handikapp,

3.5.3   Kursmaterial för pensionärer

Kommittén gör f. n. i samarbete med Hermods ett antal provproduk­tioner för att utröna möjligheterna att göra lärapligt kursraaierial avsett i första hand för pensionärer. Avsikten är alt inora olika ämnen pröva bl, a, pedagogiska forraer.

Proven görs inom områdena psykologi, matlagning, levande verkstad, information om studie- och fritidsaktiviteter samt trafiksäkerhet,

3.5.4   Regional kontaktverksamhet

Den försöksverksamhet med regionala konsulenter i tre län, Norr­bottens, Östergötlands och Skaraborgs län, som kommittén startade hös­ten 1972, har redan efter några månader visat sig fylla ett stort behov. Konsulenternas tjänster har varit livligt efterfrågade och erfarenheterna har visat sig direkt kunna utnyttjas i det aktuella kursplaneringsarbetel.

Konsulenternas arbetsinsatser har sträckt sig över skilda områden. Konsulenterna har bl. a, informerat om och visat prograra ur aktuella kurser samt medverkat i handledarulbildning. Vissa bibliotek har sti­mulerats till att arrangera utställningar i samband med radio- och TV-kurser, Konsulenterna har även bistått projektpersonal vid planeringen av regionala kursproduktioner, TRU planerar två regionala kurser i Norrbotten och Östergötland under temat Bygd i förvandling. Syftet är bl, a, att stiraulera intresset för aktuella lokal- och regionalpolitiska frågor samt att ge ett historiskt perspektiv på vad som sker i den egna bygden i dag. Kurserna startar hösten 1973 och orafallar vardera ca sju radioprogram och ett studiehäfte, Dessutora sänds TV-program för att .stimulera deltagande i studiecirklar. Under våren 1973 engageras konsu­lenterna aktivt i förprövningen av dels ett handledarpaket om använd­ningen av radio och TV i vuxenundervisningen, dels ett kursmaterial i elementär, praktisk svenska som skall distribueras i full skala från hösten 1973,

Prop. 1973: 54

57

3.6 Tjänstemännens centralorganisation

Under rubriken Vuxenutbildning Återkommande utbildning har TCO:s utbildningsnämnd utarbetat en rapport med programförslag på vuxenutbildningsområdet. Rapporten, som remitterats ut till TCO-för-bunden, skall senare behandlas av TCO:s styrelse och därefter före­läggas 1973 års TCO-kongress,

Av rapporten fraragår bl. a. alt det frärast är tre oraråden sora anses särskih angelägna, näraligen anställdas rätt till ledighet för studier, upp­sökande verksarahet och information ora vuxenstudier samt studieso­cialt stöd för vuxna.

Beträffande rätlen tUl ledighet för studier föreslås i rapporten att denna först och främst regleras genom avtal med arbetsgivarparten. Först om detta visar sig omöjligt alt göra på ett tillfredsställande sätt, bör lagstiftning tillgripas. Vidare sägs att arbetstagaren skall ha rätt tUl ledighet för studier inom en totalram som anges i förra av en särskUd andel av de anstäUda på arbetsplatsen. Ledigheten skall kunna om-Jatta såväl längre sora kortare tids ledighet. Den senare skall vid behov kunna erhållas sora stöd för fritidsstudier. Arbetstagaren skall själv kunna välja sin studieinriktning raen också efler ledigheten ha rätt att återgå till samma eller minst likvärdigt arbete.

Av rapporten fraragår dessutom alt studie- och yrkesorientering samt uppsökande verksamhet enligt närandens mening är centrala delar i en kommande vuxenutbildningssalsning och nödvändig ora denna också skall kunna uppfylla sociala mål. En särskild organisation för studie-och yrkesvägledning bör inrättas i kommunerna i form av informations­centraler. Verksamheten bör underställas de kommunala vuxenutbild­ningsråden och ge service och information beträffande hela utbudet av vuxenutbildning i kommunerna. Ett nära samarbete bör etableras med arbetsmarknadsverkets yrkesvägledning. Via informationscentralerna bör en samverkan och eventuellt även samordning ske av kommunens och studieförbundens uppsökande verksamhet i bostadsområdena. När det gäller att bedriva en organiserad uppsökande verksamhet på arbets­platserna redovisar nämnden som sin uppfattning att denna är av största betydelse för att nå grupper med låg studiemotivation. Den utgör där ett nödvändigt komplement till regler ora ledighet för studier. Arbets­tagarnas organisationer bör bedriva denna verksamhet genora sina stu­dieombud i samarbete med sina resp. studieförbund. Nämnden anser att verksamheten bör regleras i avtal och studieorabuden bör för ändamå­let disponera viss arbetstid och ha rätt tiU rörelsefrihet på arbetsplat­serna. För kortutbUdade bör disponeras vissa timmars betald arbetstid för introduktionsstudier och sarahället bör ekonoraiskt stödja den upp­sökande verksamheten. Flera skäl talar enligt nämnden för att detta skall ske genom ett stöd till de fackliga organisationerna. Den närmare utformningen bör bestämmas på grundval av den pågående försöks-

Prop. 1973: 54

58

verksamheten. Nämnden föreslår också att studieorganisatörerna ges en mera framskjuten position i den fackliga verksamheten.

Frågan om alt skapa ett studiesocialt slöd för vuxna måste ske successivt och i takt raed samhällets resurser förklarar näranden vidare. Hel- och deltidsstudier kräver ett studiestöd anpassat för vuxenstuderan­de. Nämnden anser, att detta är ett reformsteg som måste tas även om givetvis fritidsstudierna för en mycket lång tid framöver måste utgöra den stora delen av vuxnutbildningen.

Närandens förslag innebär att en lösning av de vuxnas studiestöd bör komma lill stånd genom en utveckling och differentiering av studie­medelssystemet. Härigenom nås ett integrerat studiestödssystem för så­väl ungdoms- som vuxenstuderande. Möjligheterna till en samordning med studiestödet inom arbetsmarknadsutbildningen bör även undersö­kas. Under studietiden skall ett tilläggsbelopp till studiemedlen utgå till vuxna. Detta byggs upp enligt inkorastbortfallsprincipen. Återbe­talningsskyldigheten varierar för olika typer av utbildningar. Stödet är endast helt återbetalningsfrilt via arbetsmarknadsutbUdningen, Kostnadsutvecklingen för studiestödet får främst styras av antalet ul-bUdningsplatser på hel- och halvtid, sora ställs tiU förfogande för vuxna inom t, ex, koraraunal vuxenutbildning, folkhögskolor, statliga vuxen­skolor samt andelen vuxna inom eftergymnasiala ulbUdningsanstaller osv.

Näranden har dessutora undersökt olika finansieringsalternativ för studiestödet egenavgifter via återbetalningsskyldighet, fmansiering via statsdriftbudgeten, arbetsgivaravgift och lån från AP-fonderna. Man indelar studiestödet i grundstudiemedel (nuvarande studiemedelsbelopp) och tilläggsstudieraedel (tilläggsbelopp) för vuxna. Grundstudiemedel bör finansieras sora nu via en studiemedelsfond, som erhåller medel via driftbudgeten och tidigare, studiemedelstagares återbetalningar samt via särskilda anslag till bidragsdelarna, Tilläggsstudieraedlen bör finan­sieras via en särskild fond, som erhåller sina raedel genom lån från AP-fonderna och de tidigare låntagarnas återbetalning. Senare får prö­vas att ersätta lånet från AP-fonderna med arbetsgivaravgifter. Ränte­kostnaden samt kostnaden för lån som ej återbetalas på grund av reg­ler ora befrielse eller uppskov täcks via en raindre höjning av arbets­givaravgiften.

4 Förslag på vuxenutbUdiiingens område

4.1 Utvecklingslinjer för vuxenutbildningen 4.1.1 Inledning

SÖ:s förslag till anslagsfraraställningar budgetåret 1973/74 inleds på

Prop. 1973: 54

59

vanligt sätt raed en saramanfallande överlämnandeskrivelse, där SÖ bl. a, drar upp vissa utveckhngslinjer för vuxenutbildningen.

Enligt SÖ är det av stor vikt att den fortsatta utbyggnaden av vuxen­utbildningen kan ske betydligt mera planmässigt än hittills. Planeringen bör enligt SÖ spänna över hela vuxenutbildningsområdet om samhället skaU kunna göra en lämplig avvägning av totalinsatserna och meUan olika oraråden av vuxenutbildningen,

SÖ anser att en avvägning bör ske mellan insatserna för å ena sidan heltidsstudier och å andra sidan deltidsstudier och studier på fritid, I dag är, ora raan bortser från arbetsmarknadsutbildningen, de heltids­studerande en mycket liten del av hela antalet deltagare i vuxenutbild­ningen. Om utbudet av vuxenutbildning skall kunna bibehållas och gradvis ökas är en förutsättning att deltidsstudierna och framför allt fritidsstudierna understöds. Under överskådlig tid koramer antalet fri­tidsstuderande inora studieförbund samt kommunal och statlig vuxen­utbildning att vara den största gruppen inom vuxenutbildningen. Den stora flexibihtet och anpassning till olika situationer som är möjlig inom dagens folkbildningsarbete ger enligt SÖ stora möjligheter att med fritidsstudier nå ut till allt fler grupper inora sarahället. Det har också visat sig, att ett stort antal raänniskor förmår att genom fritids­studier lUlägna sig betydande kunskaper. Om fritidsstudierna skall kunna utvecklas vidare krävs emellertid dels stöd- och stimulansåtgärder för deltagarna, dels bättre planerings- och utvecklingsresurser för anordnar-na. SÖ anser att en möjlig väg att förbättra situationen för fritidsstude­rande vilken raåste ytterUgare prövas är att kombinera fritids­studierna raed kortare perioder av heltidsstudier, exempelvis i saraarbete raed folkhögskolorna.

Heltidsstudierna kommer säkerligen enligt SÖ liksora hittills att kunna utnyttjas endast av en begränsad grupp, SÖ hävdar alt raan i det fort­satta utredningsarbetet noga bör överväga utformningen av bestämmel­serna om ett utvidgat ekonomiskt slöd åt heltidsstuderande. Skall ett sådant stöd ges i första hand till dera sora befinner sig i ekonomiskt, socialt eller utbUdningsmässigt utsatta positioner eller skall det i stället utgå till vissa former av överbryggande studier och påbyggnadsstudier, exempelvis på högskolenivå, frågar SÖ, Slutlig ställning till dessa frågor kan tas först då slutliga förslag från SVUX föreligger,

4,1.2 Vuxenutbildningens organisation

I fråga om vuxenutbildningens organisation anser SÖ att ell bibe­hållande av i stort sett de nuvarande organisationsformerna är en förut­sättning för en fortsatt utveckling av vuxenutbUdningen,

I samband med den kommunala vuxenutbUdningens framväxt har det tillkommit lokala vuxenutbildningsråd med uppgift att främja samver­kan och samordning mellan olika former av vuxenutbildning inora kom-

Prop. 1973: 54

60

raunen. Dessa har i regel en rådgivande funktion. Av en undersökning som SÖ gjort framgår alt vuxenutbildningsråden finns i flertalet kom­rauner men att samraansättning och arbetsuppgifter varierar raycket. Det är enligt SÖ önskvärt att vuxenutbildningsråd inrättas i samtliga komrauner och att de representerar de olika anordnarna av vuxenut­bildning, arbetsraarknadens parter och olika koraraunala organ. Det är viktigt att deras arbetsuppgifter preciseras och alt de får fungera som samordningsorgan på det lokala planet. Visserligen kan enligt SÖ åt­skilliga åtgärder vidtas i fråga om samordning på det centrala planet, men det rör sig om långsiktiga åtgärder. F, n, främjas en saraordning av resurserna för vuxenutbildning bäst genora en saraverkan på det lokala planet. Det kan också vara lämpligt att vuxenutbildningsråden eller delar av dem fungerar som intagningsnämnd för den kommunala vuxenutbUdningen,

4.1.3   Lärarutbildning

Flertalet lärare som i dag är engagerade i vuxenutbildningen saknar utbildning i vuxenundervisningens metodik, och av de lärare som nu utbildas, kan endast en liten del få sådan utbildning, trots att lärar-uppgiflen inom vuxenutbildningen väsentligt skUjer sig från motsvaran­de uppgift inom ungdomsutbildningen. Med stöd av de erfarenheter som samlas vid lärarhögskolorna i Linköping och Stockholm, där viss lärarutbildning raed inriktning på vuxenundervisning bedrivs, bör tiden enligt SÖ snart vara inne för en tUldelning av ytteriigare resurser för en målmedveten utbyggnad av lärarutbildningen för vuxenstuderande. Men SÖ anser det minst lika angeläget att utöka och intensifiera fortbild­ningen av lärare sora redan är engagerade eller vUl engagera sig i vuxen­utbildningen. Dessa båda oraråden torde korama att redan i inlednings­skedet få stor betydelse för den nya vuxenulbildningsavdelningen inom SÖ.

4.1.4   Statsbidragsfrågor

SÖ påpdkar i skrivelsen att vuxenutbUdningens olika former finan­sieras på skilda sätt. Statlig och kommunal vuxenutbildning finansieras helt resp. tiU större delen med statsmedel. När det gäller folkbildnings­organisationernas verksamhet täcker statsbidragen enligt SÖ en mindre del av kostnaden, medan resten täcks av bidrag från kommuner, organi­sationer och de enskilda deltagarna.

För vissa delar av verksamheten, exempelvis kommunal vuxenutbild­ning och folkhögskola, är frågorna ora ersättning till lärarna reglerade genom avtal, medan i andra faU, exempelvis inom det fria och frivUliga folkbildningsarbetet, ersättningarna lUl medverkande är helt oreglerade,

I de fall där ersättningarna till lärare är avtalsreglerade har en aulo-

Prop. 1973: 54

61

matisk anpassning skett av utgifterna för de hittills stigande lönekost­naderna, raedan där så inte är fallet en urholkning av realresurserna tidvis varit påfaUande stor och en fortsättning ständigt riskeras.

Enligt SÖ torde emellertid en förändring av finansieringsprinciper­na endast kunna ske på lång sikt. För de närraaste åren ter det sig enligt SÖ som viktigast, att ökade resurser kan ställas till förfogande för vuxenutbUdningen i dess helhet med möjligheter till utveckling på olika områden, SÖ framhåller att en förbättring av villkoren raåste ske stegvis. Exempel på sådana förbättringar är förslagen i årets anslags­framställning ora införande av huvudlärare inora den kommunala vuxen­utbUdningen, utökningen av ämnena för s, k. prioriterade studiecirklar, indexreglering av studiecirkelbidragen och förslagen om utvidgat stöd för utbildningen av vuxna handikappade,

4.2 Statens skolor för vuxna i Härnösand och Norrköping

Den 2 februari 1970 tillsatte SÖ en arbetsgrupp, den s, k. SSV-grup­pen, för att skyndsamt kartlägga de statliga vuxenskolornas organisa­tion och arbetssätt. Den 28 april 1972 avlämnade arbetsgruppen slut­lig redovisning för sitt uppdrag i en rapport, kaUad Förslag till ål-gärder avseende statens skolor för vuxna i Härnösand och Norrköping, SSV-gruppens slutrapport har remitterats till 22 statUga och kommu­nala myndigheter, lärarorganisationer, elevkårer ra, fl, SÖ har i skri­velse den 1 november 1972 till Kungl, Maj:t inkommit med förslag an­gående statens skolor för vuxna i Härnösand och Norrköping,

Liksom SSV-gruppen anser SÖ att frågor rörande de riksrekryte­rande vuxenskolorna inte bör lösas som fristående problera. Ett slut­ligt ställningstagande till skolornas framtid bör enligt SÖ:s mening ske först efter det att en översyn gjorts av den nuvarande stathga och kommunala vuxenutbildningens uppgifter och organisation, SÖ avser därför att utan dröjsmål påbörja en dylik utredning,

I avvaktan på resultat av denna översyn bör, framhåller SSV-grup­pen, endast sådana förändringar göras beträffande de statliga vuxen­skolorna sora syftar tUl att ge den riksrekryterande vuxenutbildningen möjlighet att arbeta på ett rationellt och ändamålsenligt sätl, SÖ har i detta avseende samma grundsyn som SSV-gruppen men anser dock att förutsättningar inte föreligger att nu genomföra samtliga reformer som SSV-gruppens förslag syftar till,

SÖ är medveten om att det nuvarande studerandeantalet fullt till­fredsstäUande kan betjänas av en enda skolenhet, som SSV-gruppen föreslagit, men SÖ anser, liksom flertalet remissinstanser, att beslut rörande förändring av statens skolor för vuxna skah anslå, tills resul­tatet av den förestående översynen genomförts. Det riktiga tillväga­gångssättet måste enligt SÖ:s mening vara att först efter en omsorgs-

Prop. 1973: 54

62

full bedömning av de utbildningsbehov, som skall beaktas, utforma en lämplig organisation för den verksamhet som skall tillgodose des­sa behov.

Såsom tidigare anförts föreslår SÖ alt ingen organisatorisk föränd­ring t, v, skall ske av de båda statliga vuxenskolorna. Enligt SÖ:s rae­ning bör inte heller någon organisatorisk förändring ske av nuvaran­de rektors- och studierektorstjänster resp, huvudlärare och institutions­föreståndare. Inte heller föreligger enligt SÖ:s raening skäl alt ändra de nuvarande beräkningsgrunderna för skolornas omfattning, SÖ före­slår dock att i avvaktan på ett slutligt stäUningstagande till behovet av riksrekryterande vuxenutbildning bör vakanta tjänster inte tillsättas,

SSV-gruppen har föreslagit ett nytt system för resurstUldelning för skolorna, SÖ erinrar i detta sammanhang om ett uttalande av före­draganden i prop, 1971:37 angående vuxenutbildning om att former­na för de statliga skolornas muntliga undervisning borde omprövas och att det därvid borde undersökas om det är möjUgt att tillämpa t. ex. ett system för resursanvisning motsvarande det sora finns i folk­högskolan.

Den faktiska dimensioneringen av verksamheten vid statens skolor för vuxna uppgår läsåret 1971/72 enligt SSV-gruppens beräkning till ca 2 000 elever i varvad undervisning och ca 2 500 i brevskolekurser, SÖ beräknar alt denna omfattning skall bestå även budgetåret 1973/74.

SÖ förordar i enlighet med gruppens förslag att resursen undervis­ningstimmar, inkluderande tid dels för alla i lärarens ingående arbets­uppgifter, dels för studiehandledning, studie- och yrkesorientering och stödundervisning skall beräknas enligt följande systera: antalet kurs­deltagare per kursperiod x k (koefficient) = antalet undervisningstira­mar per skolperiod.

Med utgångspunkt från en i huvudsak oförändrad organisation av verksamheten vid vardera skolan läsåret 1973/74 i förhållande till läs­året 1971/72 föreslår SÖ att koefficienten sätts lill 2,0 för norrkö­pingsskolan och till 2,5 för härnösandsskolan. De föreslagna koeffici­enterna bör tillärapas på försök fr. o. ra. den 1 juli 1973, Beroende på erfarenheter av deras tillärapning och eventueUa större förändringar av verksamheten vid skolorna bör koefficienterna senare kunna bli före-raål för ny bedöraning. Det bör ankoraraa på SÖ att utfärda de närraare anvisningar sora kan bli erforderliga för systeraets tiUärapning,

Ärende om intagning av elev till stathg vuxenutbildning prövas f, n, av en intagningsnämnd, som består av rektor, tUlika ordförande, och två andra ledamöter, av vUka SÖ utser en och skolstyrelsen en, SÖ föreslår att intagnjngsnämndens sammansättning ändras. Enligt för­slaget skall nämnden bestå av en av SÖ utsedd ledamot, tillika ordfö­rande, en ledaraot utsedd av den komraun där skolan är belägen, en ledamot utsedd av ifrågavarande länsskolnämnd samt suppleanter för

Prop. 1973: 54

63

dessa. Skolans rektor skall vara föredragande i intagningsnämnden, Ora intagningsnärand finner det lämpligt bör den med sig kunna ad­jungera företrädare för lärarna och de studerande vid skolan,

I fråga om lärares tjänstgöring föreslår SÖ att i den skall ingå att meddela studiehandledning och sludierådgivning, förrätta prövningar, granska och sammanställa studiematerial samt utarbeta studieplaner och därmed järaförliga arbetsuppgifter enligt rektors bestäraraande. Slutligen föreslår SÖ att de bestäramelser som gäller för intagning av elev i kurs inora komraunal vuxenutbildning skall gälla även för sta­tens skolor för vuxna.

4.3 Produktion och användning av förproducerat studiematerial vid högskolan i Linköping

Korarailtén för den fortsalla verksaraheten raed radio och television inom utbildningsväsendet, sora fr, o, ra, den 1 juli 1972 övertagit an­svaret för den produktionsenhet som tidigare TRU-kommittén ansvarat för, har i skrivelse den 12 december 1972 överlämnat förslag beträf­fande produktion och användning av förproducerat studiematerial raed bl, a, TV-inslag för den tekniska utbildningen vid högskolan i Linkö­ping (LiH),

I skrivelsen erinrar korarailtén ora att statsmakterna har fattal beslut om produktion och användning av förproducerade TV-program vid LiH dels år 1965 (prop, 1965: 141, SU 1965: 173 och 195, rskr 1965: 411) på grandval av förslag från 1963 års universitets- och högskole­kommitté, dels år 1968 (prop, 1968:83, SU 1968: 119, rskr 1968:273) på grundval av förslag från organisationskommittén för anordnande av högre utbildning i Linköping,

TRU-komraittén har som speciell uppgift haft att producera TV-pro­gram för den tekniska utbildningen vid LiH,

I samråd med TRU-kommittén och dåvarande interimstyrelsen för den medicinska och tekniska utbildnings- och forskningsorganisationen i Linköping utarbetades inom UKÄ en plan över förproducerade TV-kurser, I planen angavs de läroämnen i vilka TV-produktion skulle ske, kursernas omfång i timmar samt vid vilken tidpunkt kurserna skulle vara färdiga för att användas,

UKÄ har vid olika tillfällen, i sararåd raed TRU-koramittén och LiH, beslutat göra vissa nedskärningar i produktionsplanen. De återstående delarna skall i huvudsak kunna avslutas under budgetåret 1972/73,

Anledningen till nedskärningen är att raan från LiH:s sida bedömer att undervisningen kan genomföras ulan att den tidigare planerade pro­duktionen av förproducerade TV-prograra fullföljs. Vidare framhålls från LiH att man kan genomföra undervisningen inom sarama kost-

Prop. 1973: 54

64

nadsram som skulle gällt vid den tidigare förutsatta användningen av TRU-komraitléns raaterial och inora tiUgänglig total lokalyta för un-dervisningsändaraål.

Enligt den nya kommitténs direktiv skall dess verksamhet främst inriktas på vuxenutbUdning på alla utbildningsnivåer och på förskola. Detta har resulterat i att produktionsinsatserna inom högskolesektorn skurils ner under det senaste året. Produktion av fullständiga hög­skolekurser, av den typ sora ingår i produktionsplanen för LiH, har inte längre sarama aktualitet för korarailtén. Av delta skäl föreligger från komraitléns sida inga önskeraål om fortsatt försöksverksarahet raed obligatorisk användning av förproducerade TV-prograra vid LiH, Kom­mittén föreslår därför i samråd med UKÄ att statsmakterna bemyndigar UKÄ att fr, o, m, den 1 juli 1973 inte längre föreskriva obligatorisk an­vändning av TV-prograra i undervisningen vid LiH, Med utgångspunkt från direktiven har kommittén i sin anslagsframställning för budgetåret 1973/74 bl, a. anmält att endast starkt begränsad nyproduktion för LiH beräknas ske under anslagsperioden. Den fortsatta verksamheten vid högskolan bör, såsom hittills varit fallet vid övriga högskolor, baseras på separata överenskommelser med resp, högskola.

De investeringar som har gjorts i utrustning och program måste en­ligt kommitténs uppfattning utnyttjas optimalt. Kommittén är för sin del beredd att medverka lill att åtgärder vidtas för att möjliggöra en fortsatt användning av det producerade studieraalerialet.

En åtgärd är att raedel avsätts i koramitténs budget för aktualise-ring och revidering av redan färdigställt material, Korarailtén ser inget skäl att frångå den tidigare principen att trycksaker under utpröv-ningsperioden varit kostnadsfria, medan reviderade versioner sålts till självkostnadspris.

Ytterligare revideringar kan bli aktuella när materialet eller delar därav skall användas vid annat lärosäte eller för annan elevgrupp än den ursprungligen avsedda.

Nyproduktion kan komma till stånd i vissa ämnen där önskemål föreligger från vederbörande institution vid LiH, Ett principiellt intres­se finns från kommitténs sida för försök raed nya läroraedelskombina-tioner, distributionsformer, användningssätt och ämnesområden. För de fortsatta insatserna vid LiH gäller dock alt de raåste vägas mot de behov och Önskemål som finns beträffande vuxenutbUdning på andra nivåer.

Kommittén komraer att i annat sararaanhang föreslå forraer för sam­verkan mellan lokala och centrala produktionsresurser, Komraittén planerar också att utöka vissa inforraations- och marknadsföringsin­satser inom högskoleorarådet och därvid samla in synpunkter på tänk­bart fortsatt utvecklingsarbete.

Vad gäller dispositionen över förproducerat material ställer kora-

Prop. 1973: 54

65

mitten videoband till förfogande enligt i stort sett samma regler som gäller vid filmuthyrning. Kommittén anser att LiH, efter överenskom­melse raed komraittén, bör ges största möjliga frihet att disponera över det förproducerade materialet.

4.4 Lokalisering av utbildning till Haparanda

SÖ tillsatte den 12 juli 1971 en arbetsgrupp med uppgift att pröva möjligheterna att lokalisera lämpliga utbildningar tiU Haparanda, Där­vid förutsattes att utbildningarna i möjligaste mån skulle förläggas till folkskoleseminariels lokaler i Haparanda, eftersora folkskoleserai-nariet enligt statsmakternas beslut skall upphöra den 30 juni 1973, Ar­betsgruppen har överlämnat sina förslag till SÖ, SÖ har senare i sin anslagsframställning för budgetåret 1973/74 begärt raedel för viss er­sättningsverksamhet vid seminariet,

SÖ konstaterar att skolväsendet redan nu är väl utbyggt i såväl Ha­paranda som Norrbottens län, F, n. finns i länet tillgång tUl klasslärar­utbildning i Luleå, arbetsmarknadsutbildning i huvudparten av länets kommuner, sju folkhögskolor samt gymnasieskola i 13 av de 14 kom­munerna, I den raån ytterligare utbildningsverksamhet skall etableras i Haparanda måste man inrikta sig på mer specifika utbUdningar och utgå från ett jämförelsevis stort rekryteringsområde, SÖ uppställer därför två särskilda krav för lokalisering av ytterligare utbUdning i Haparanda,

Det ena kravet är viklen av att utnyttja de för denna region unika resurserna som ligger i kunskaper i finska språket och kulluren ra, m. Dessa resurser innebär otvivelaktigt en studiesliraulerande och moti­verande bakgrund och miljö för utbildningar med anknytning fram­för allt till det finska språkområdet.

Det andra kravet gäller önskvärdheten av ett större upptagningsom­råde än Norrbottens län. Det innehåll SÖ gett det första kravet gör det naturligt att räkna med att elever skall kunna rekryteras från hela riket.

Arbetsgruppen fann skäl att närraare undersöka om utbildnings­verksamheter som arbetsmarknadsutbildningen, gymnasieskolans stu­dievägar, utbildningar i finska språket samt speciell utbildning för finsktalande ungdom är av sådant slag alt de kan och bör förläggas till Haparanda,

Arbetsgruppen har vidare efler genoragången undersökning kommit fram till att som ersättning för folkskoleseminariet i Haparanda före­slå följande utbildningar,

A, Fortbildningskurs i finska för finskspråkiga lärare på grundsko­lans låg- och raellanstadium samt i förskolan, 20 veckor,

5    Riksdagen 1973.    1 saml. Nr 54

Prop. 1973: 54

66

B,   Intensivkurs i finska för lärare på grundskolans låg- och raellan-

sladiura samt i förskolan, 20 veckor.

C,   Intensivkurs i finska för lärare i gymnasieskolan och inom ar­

betsmarknadsutbildningen, 20 veckor,

D,   Intensivkurs i finska för ledare av olika fritidsaktiviteter ra, fl.,

20 veckor,

E,   Introduktionskurs i finska för arbetsledare, personalanställare,

fackliga förtroendemän m, fl,, 5 veckor,

F,   Introduktionskurs i gymnasieskola och arbetsliv för finsktalande

ungdom i åldern 1620 år, 10 veckor.

Förslaget innebär således att kurser i finska för lärare och andra yrkeskategorier samt försöksvis också kurser i svenska ra, ra, för in­vandrade finska ungdoraar förläggs tUl folkskoleserainariets i Hapa­randa lokaler fr, o, ra, budgetåret 1973/74. Förslaget innebär också att folkskoleseminariet i Haparanda fr. o, ra. den 1 juli 1973 ombildas till en institution för kurser raed anknytning till det finska språket och med staten som huvudman. SÖ förordar att skolstyrelsen i Haparanda komraun skall fungera sora styrelse för institutet. Den pedagogiska ledningen föreslås has om hand av skolstyrelsen, i samråd med forl-bildningsavdelningen vid lärarhögskolan i Uppsala och länsskolnämn­den i Norrbottens län.

Kursdeltagarna som .skall rekryteras från hela riket bör antagas av styrelsen för skolan, I fråga om kursen för introduktion i gymnasie­skola och arbetsliv för finsktalande ungdora bör intagningen ske efter sararåd raed intagningsnämnden för gymnasieskolan i Haparanda,

I avvaktan på erfarenheter av bl, a, möjligheterna att rekrytera del­tagare till kurserna bör organisationen beräknas omfatta åtta termins­kurser, två tioveckorskurser och två femveckorskurser per läsår. En­ligt de provisoriska kursplanerna beräknas timtalet totalt till ca 6 300 undervisningstimmar, vilket medger ca sex heltidsanställda lärare för­utora timlärare och föreläsare. Härtill komraer ca 2 700 tiraraar för auskultationer och studiebesök,

SÖ:s förslag innebär maximalt en kapacitet på 114 årselevplatser. Den föreslagna verksamheten beräknas få en sådan omfattning att den kan ersätta seminariet. Verksaraheten kräver således en skolledare. Serainariets nuvarande personal för administration etc. bör bibehåUas, dvs, på heltid en vaktmästare, en maskinist och ett kontorsbiträde samt på deltid en läkare, en sjuksköterska, en bibliotekarie, kontorspersonal och städpersonal. Då samtliga kursdeltagare bör beräknas ha behov av tillfällig bostad under kurstiden i Haparanda bör härutöver anstäl­las en inackorderingsvärd/elevhemsföreståndare. Ytterligare skäl här­för är den tillsyn och hjälp som framför aUt deltagarna i kursen för finsktalande ungdom behöver. I lika hög grad finns behov av en fri­tidskonsulent för att organisera särskilda språkstiraulerande frilidsak-

Prop. 1973: 54

67

tivileter för kursdeltagarna och introducera dem i de olika fritidsak­tiviteterna i Haparanda raed omgivning,

SÖ beräknar att seminariebyggnaden t, v, är tillräcklig som skol­lokal för de nya kurserna. Särskild ombyggnad krävs ej. Dilremot torde vissa underhållsarbeten och reparationer vara nödvändiga. Bibliotek och övrig nuvarande utrustning beräknas slå till förfogande för verk­samheten. Önskvärt är att två inlärningsstudior inreds. Byggnadssty­relsen förutsätts fä i uppdrag att vidla erforderliga åtgärder, SÖ har inte räknat med att övningsskoledelen skall ingå i de skollokaler sora används för de nya utbildningarna,

F. n, torde inle ytterhgare elevherasbosläder vara behövliga. Om så skulle bli fallet bör emellertid de elevhem sora hört till den nedlagda riksyrkesskolan med arbetsmarknadsstyrelsens medgivande kunna stäl­las tUI förfogande utan ändring av huvudmannaskapet.

Under introduktions- och uppbyggnadstiden behöver ett betydande arbete läggas ned på informationsverksamhet. Det behövs såväl per­sonlig information genom folders sora annonser o, d. När det gäller att nå fram med information till finsktalande ungdom kan det också i vis­sa fall bU nödvändigt med uppsökande verksarahet.

För att verksamheten skall kunna påbörjas den 1 juli 1973 krävs alt förberedelser inleds under vårterminen 1973, Det bör enligt SÖ upp­dras åt rektor vid folkskoleseminariet att verkstäUa förberedelserna under ledning av skolstyrelsen i Haparanda, Medel bör även finnas till förfogande för eventueUt behov av expertraedverkan.

Den totala kostnaden för institutet beräknas budgetåret 1973/74 till ineraot 8 mUj, kr. Härav föreslås att ett belopp av ca 4,4 railj, kr, förs upp under ett särskilt förslagsanslag Statens institut för finsk-svensk kursverksamhet. Övriga kostnader bör föras upp under anslagen till driften av grundskolor och gymnasieskolor samt till arbetsmarknadsut­bildningen.

5 Föredraganden

5.1 Inledning

Insatserna på vuxenutbildningsområdet har som ett väsentligt syfte att ge dera sora i ungdorasåren fick en kort och bristfäUig utbildning möjligheter att i vuxen ålder korapensera sig för detta handikapp. Skill­naderna i formell utbUdningsbakgrund är mycket stora generationerna emellan. Bland människor i de förvärvsaktiva åldrarna är det nästan 70 % som endast har genomgått folkskola, eventuellt med påbyggnad av någon yrkesutbildning. Omkring 20 % har fått en utbildning mot-

Prop. 1973: 54

68

svarande grundskolan och mindre än 10 % har gyranasial utbildning eller högre utbUdning, Genora den kraftiga utbyggnad av utbildnings­möjligheterna som skett under femtio- och sextiolalen har dagens ung­domsgeneration avsevärt bättre studiemöjligheter, Alla genomgår nu nioårig obligatorisk skola. Gymnasieskolan har kapacitet för att ta emot 9095 %av en årskull, 2530 % av ungdomarna fortsätter med något slag av eftergymnasial utbildning.

Att överbrygga denna utbUdningsklyfla genom att ge vuxna en ny sludiechans är angeläget eftersom utbildningsbakgrunden i hög grad påverkar våra levnadsförhållanden. Med lång utbildning följer som regel hög lön, stora valmöjligheter på arbetsmarknaden och arbetsuppgifter sora är intressanta och oraväxlande.

Men en jämnare fördelning av utbildningen är i minst lika hög grad angelägen för samhället, SkUlnader i utbildning leder lätt till skillnader också när det gäller möjligheter alt tUlvarata rättigheter, att få in­syn i vad som sker i samhället och påverka samhällsutvecklingen. Ut­bildningsbakgrunden präglar våra sociala och kulturella vanor. En ojämnt fördelad utbildning bidrar därför lill en isolering olika grupper emellan. Skillnader i utbildningen konserverar vidare traditionella möns­ter för arbetsfördelningen i yrkeslivet. Utbildningsklyftan skapar alltså även i andra avseenden klyftor i samhället.

En överbryggande vuxenutbildning spelar en viktig roll såväl från jäm­likhetssynpunkt som då det gäller demokratiseringen i samhället.

Om vuxenutbildningen skall kunna få bredd och effekt raåste den ut­formas med hänsyn till vuxnas intressen och studiesituation. Därför är det nödvändigt att erbjuda vuxenstudier med skiftande inriktning och i många olika forraer, I studiecirkeln, som är den mest utnyttjade ar­betsmetoden, kan studierna lätt anpassas till deltagarnas intressen, tidi­gare studier och erfarenheter. Den komraunala och statliga vuxen­utbUdningen ger möjligheter till studier som är nödvändiga främst för dem som behöver en bättre grund för vidare studier. Enskilda studier har underlättats av ett rikt utbud av utbildningsprogram i radio-TV, I arbetsmarknadsutbildningen och i löntagarorganisationernas kursverk­samhet förenas studier i allraänna ämnen raed en raer specialinriktad utbildning.

Det är viktigt att de vuxna kan erbjudas många olika utbildnings-vägar. Det är också angeläget att pröva vilka resultat raan kan uppnå genora en korabinalion av olika ulbildningsformer, Korarailtén för stu­diestöd åt vuxna (SVUX) har genom särskilda tilläggsdirektiv fått i upp­drag att undersöka hur de olika formerna av samhällsstödd vuxenut­bildning lämpligen skall kunna stödja och komplettera varandra.

Vuxenutbildningen har nu nått en betydande omfaltning, vilket fram­går av den redovisning som jag lämnat i det föregående. Budgetåret 1971/72 hade studiecirklarna sammanlagt ca 1,9 railj, deltagare. Detta

Prop. 1973: 54

69

innebär en raycket kraftig ökning från året dessförinnan med omkring 9 %, Folkhögskolorna hade 1971/72 ca 13 300 helårselever och ca 25 700 deltagare i ämneskurser av varierande längd. Kommunal vuxenutbild­ning anordnades av 335 av landets 464 kommuner. Det sammanlagda elevantalet var ca 154 000, Av dessa studerade 37 000 i grundskolekurser. Antalet elever i de statliga skolorna för vuxna uppgick till ca 4 500, Arbetsmarknadsutbildningen omfattade 121 000 deltagare, Radio-TV-undervisningen har nått en betydande omfattning. För 1973/74 beräknas ett behov av 92 timmar TV-sändning och 119 limmar radiosändning.

Under utbyggnaden av vuxenutbildningen har märkts en tendens till att relativt unga människor raed en tämligen bra utbildning har lättast att utnyttja de nya utbildningsmöjligheterna. En rad åtgärder har där­för vidtagits för att prioritera de grupper som har den kortaste utbildningen och därmed de största utbildningsbehoven. Inom studie­cirkelverksamheten ges ett förhöjt statsbidrag till studier på grundskole­nivå i ämnena svenska, engelska, raateraatik och samhällskunskap. Un­der budgetåret 1971/72 var 35 % av studiecirklarna sådana priorite­rade cirklar. Sedan ett antal år har möjligheterna prövats att lägga in utbildning i allmänna äninen i arbetsmarknadsutbildningen. Dessa för­sök har gett gott resultat och nuraera ges sådan utbildning vid saratliga kurscentra. Deltagarna får därigenom ett bättre utgångsläge såväl vid yrkesutbildning sora i konkurrensen på arbetsraarknaden.

En annan viktig fråga är att de vuxna kan erbjudas ledighet för ut­bildning och att en effektiv inforraations- och uppsökande verksarahet rörande vuxenutbildning kan organiseras på arbetsplatserna. LO:s arbetsgrupp för vuxenutbildning (LOVUX) har i sina två rapporter (1969 och 1971) bl. a. pekat på nödvändigheten av att dessa frågor får sin lösning. I en år 1972 framlagd rapport med programförslag på vuxenutbildningsområdet har också TCO:s utbildningsnämnd gett högsta prioritet ät dessa frågor. Tillsammans har LO och TCO dessutom i en skrivelse krävt alt frågorna får sin lösning genom lagstiftning. Med anledning härav kommer inom kort en arbetsgrupp att tillsättas inom Kungl, Maj:ts kansli.

År 1970 fick kommittén för försöksverksamhet raed vuxenutbildning (FÖVUX) i uppdrag att bedriva en uppsökande verksarahet på arbets­platserna för att utröna möjligheterna alt nå kortutbildade sora på grund av arbetsförhållanden eller hinder av social eller psykologisk art har svårt för alt själva söka sig tiU utbildning,

FÖVUX lämnade våren 1972 i betänkandet (SOU 1972: 19) Upp­sökande verksamhet för cirkelstudier inom vuxenutbildningen en redo­görelse för sitt första verksamhetsår och kunde då redovisa mycket po­sitiva resultat. Drygt hälften av de kortutbildade som uppsöktes på ar­betsplatserna var villiga att delta i cirklarnas studieverksamhet. Drygt tre fjärdedelar av dem som gått igenom en cirkel planerade att fortsätta

Prop. 1973: 54

70

studierna, I det nyligen avlämnade belänkandet (SOU 1973: 9) Fortsatt uppsökande verksarahet för cirkelstudier inora vuxenutbildningen pre­senteras det andra årets försöksverksarahet, Verksaraheten under det tredje försöksåret, som nu pågår, koramer att redovisas i komraitléns huvudbetänkande år 1974, vilket också avses innehålla förslag baserade på erfarenheterna från alla tre försöksåren.

För att den uppsökande verksamhet sora FÖVUX bedriver inte skall behöva avbrytas under den tid utvärderingen pågår bör raedel beviljas för uppsökande verksamhet även under nästa budgetår. Jag förordar att kostnaderna härför får bestridas med medel från reservationsanslaget Koraraittéer m, ra, under åttonde huvudtiteln. Jag viU i sammanhanget erinra om alt skolöverstyrelsen (SÖ) förfogar över vissa medel (f, n, 330 000 kr,) för att stödja olika projekt med bl, a, uppsökande verk­samhet.

Studiefinansieringen är av central betydelse för de vuxenstuderande. SVUX har i uppdrag att utarbeta förslag till hur ett studiesociaU system skall utformas. Det delbetänkande (SOU 1971: 80) utredningen presen­terade i oktober 1971 har blivit föremål för en omfattande diskussion. Jag har i det föregående i korthet redogjort för de synpunkter som del-getts korarailtén i anledning av delta betänkande. Det är bl, a, denna diskussion sora utredningen har sora utgångspunkt för sitt avslutande arbete. Jag avser att inom kort föreslå Kungl, Maj:t att lägga fram för­slag om förändringar i det studiesociala systemet som underlättar studie-raöjhgheterna för äldre elever i bl, a. koramunal vuxenutbildning, gym­nasieskola och folkhögskola,

I december 1972 tillkallade jag, efter Kungl, Maj:ts bemyndigande, en utredning om folkhögskolans framtida uppgifter. Folkhögskolan har länge varit ett viktigt komplement till det allmänna skolväsendel. Så länge ungdomsutbildningen var ofullständigt utbyggd och hade otillräck­lig geografisk spridning var folkhögskolan för raånga ungdoraar enda vägen till en ordentlig grundutbildning,

I takt med grundskolans och gymnasieskolans genomförande och den komraunala och stathga vuxenutbildningens fraraväxt har folkhögsko­lans uppgift att komplettera det allmänna skolväsendet blivit allt mindre framträdande.

Under senare år har en betydande oraorientering av folkhögskolans verksamhet kunnat ske. De årslånga kurserna har kompletterats raed kortare äraneskurser, samarbete med studieförbunden har inletts, ung­doraar med fysiska och sociala handikapp har beretts tillträde till sko­lorna och folkhögskolestudier har ingått som ett inslag i arbetsmarknads­utbildningen. Bl, a, raed utgångspunkt i dessa erfarenheter skall den nya utredningen söka klarlägga vilken roll folkhögskolan i framtiden kan och bör spela i kulturUv och utbUdningssarahälle,

Prop. 1973: 54

71

5.2 Folkbildningsarbete

De senaste årens utveckling på vuxenutbildningens område har visat att folkbildningen har stora förutsättningar att nå ut tUl och aktivera de stora grupper i samhället som av olika anledningar har begränsade raöjUgheter att delta i andra forraer av studier och kulturliv. De senaste årens debatt om vuxenutbildningens framlida utformning har därför markerat folkbildningens roll och uppgifter på detla område.

Under de senaste åren har särskilda insatser gjorts för att stödja ut­vecklingen inom studiecirkelverksaraheten. Bidrag tUl studiecirkelverk­sarahet utgår, sora jag redan nämnt, f, n, till allmän studiecirkel med 75 % av kostnaderna för ledararvode och studiemateriel, dock högst med 30 kr, per studietirame. Vidare utgår fr, o, m, budgetåret 1970/71 för allmän studiecirkel i svenska, engelska, maleraatik eller samhälls­kunskap sora i huvudsak ligger på en nivå sora svarar mot högst grund­skolans årskurs nio ett tilläggsbidrag för återstående 25 % av kostnader­na för ledararvode och studiemateriel, TUläggsbidraget får dock inte överstiga 10 kr. Dessutom utgår fr, o, m, innevarande budgetår till sådan studiecirkel ett särskilt bidrag för adrainistration och uppsökande verk­samhet med 5 kr, för varje studietimme. Tilläggsbidrag och särskUt bidrag utgår även för allmän studiecirkel sora har till syfte att ut­veckla handikappades färdigheter att meddela sig. Slutligen svarar sta­ten för 75 % av handledarnas resekostnader till studiecirklar inora det s, k, allraänna stödområdet. Ämnena engelska och samhällskunskap svarar för det största antalet av de cirklar för vilka utgår tilläggsbidrag. Denna studiecirkelverksamhet betraktar jag som synnerligen viktig när det gäller att tillgodose grupper som missgynnats i utbildningshän­seende.

Erfarenheten har visat att det finns skäl att göra vissa förenklingar i den nuvarande statsbidragsgivningen till de allmänna studiecirklarna. Det särskilda tilläggsbidraget till de prioriterade cirklarna bör i fort­sättningen utgå som ett schablonbidrag om 15 kr, per studietimme. Det nya tilläggsbidraget skall därvid ersätta dels det nuvarande tilläggs­bidraget ora högst 10 kr,, dels det särskUda bidraget om 5 kr. Syftet är oförändrat att om raöjligt göra undervisningen kostnadsfri för deltagarna samt att möjliggöra en aktiv uppsökande verksamhet frän studieförbun­dens sida.

Jag vill vidare föreslå ytterligare en förenkling av statsbidragsregler­na. Statsbidrag till handledare och studiemateriel beräknas nu för varje studiecirkel. Det är enligt min mening betydligt raer praktiskt ora be­räkningen görs för varje lokal anordnare av studiecirkelverksamhet. Med lokal anordnare avses studieförbunds lokalavdelning eller annat lokalt organ av studieförbund.

Vad jag här föreslagit innebär att statsbidrag till aUmän studiecirkel

Prop. 1973: 54

72

fraradeles skall utgå raed 75 % av de verifierade totala kostnaderna för ledararvode och studiemateriel inom en studieförbundsavdelning under ett budgetår, dock högst 30 kr, per statsbidragsberättigad studietimme. Till de s, k, prioriterade studiecirklarna utgår därutöver ett schablon­mässigt beräknat tilläggsbidrag ora 15 kr, per studietimme. Universitets­cirklar berörs inte av förändringen, Mina förslag innebär i praktiken dels vissa bidragshöjningar, dels en rationalisering av den administra­tion sora är förenad med statsbidragsgivningen. Även rationaliserings­vinsten kommer i en inte obetydlig utsträckning studieförbunden tUl del.

Lärare vid folkhögskola kan i sin tjänstgöring leda en studiecirkel. Till dessa cirklar bör framdeles utöver det slöd till lärarkostnaderna som det angivna förfarandet innebär utgå 13 kr, per studietimme för de prioriterade äranesorarådena och 6 kr, för övriga ämnesoraråden.

Jag är inte beredd att tillstyrka SÖ:s förslag ora att tilläggsbidrag skall utgå även till studiecirklar i tyska, religionskunskap och natur­orientering. Jag är heller inte beredd att tillstyrka en indexreglering av statsbidraget tiU studiecirkelverksaraheten.

En annan viktig studiecirkelverksamhet utgör invandrarundervisning­en. Statsbidrag till studiecirkel i svenska språket med sarahällsorienle-ring utgår under innevarande budgetår raed högst 75 kr, per studie­timme. Till studiecirkel i särskild samhällsundervisning utgår statsbidrag med högst 80 kr, per studietimrae. I prop. 1973: 1 (bil, 10 s. 495) föreslog jag en höjning av statsbidraget till studiecirkel i svenska språket raed sarahällsorientering, från högst 75 kr. per studietirame till högst 79 kr, per studietimme fr, o, ra, budgetåret 1973/74, Av praktiska skäl räknade jag med att dessa bidrag även skulle utgå tUl studiecirkel i särskild samhäUsundervisning,

Statsmakterna har också under år 1972 antagit lag (1972: 650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invand­rare, vilka börjat sin första anställning i Sverige efter den 1 januari 1973 (prop, 1972: 100, InU 1972: 27, rskr 1972: 292). I en proposition till vårriksdagen föreslås dessutom att lagen (1972: 650), raed vissa avvi­kelser, görs tilläraplig även på utländska arbetstagare sora före den 1 januari 1973 tagit anstäUning här i landet.

5.3 Kommunal vuxenutbildning

Den koraraunala vuxenutbildningen har sedan den 1 juli 1968, då nu­varande organisation infördes, genomgått en snabb expansion. Läsåret 1967/68 fanns komraunala kvällsgymnasier på ca 30 orter. F.n. finns kommunal vuxenutbildning i ca 335 komrauner. Sammanlagt 34 sär­skilda skolenheter för kommunal vuxenutbildning har inrättats i kom­rauner, där vuxenutbildningen nått en stor omfattning. Det totala an-

Prop. 1973:54

73

talet elever i den kommunala vu.xenutbildningen uppgick läsåret 1971/72 tUl ca 1-54 000 elever.

År 1971 drog statsmakterna upp riktlinjer för en starkare styrning av den fortsatta utbyggnaden av den kommunala vuxenutbildningen (prop, 1971:37, UbU 1971: 13, rskr 1971: 170), Syftet var att tUlgäng­liga resurser i större utsträckning skulle ställas till förfogande för dem sora är utbildningsmässigt mest missgynnade. Kurserna på gymnasial nivå skuUe få öka med 10 %. I prop, 1973: 1 (bil, 10 s, 480) har jag föreslagit att antalet undervisningstimmar i gymnasieskolekurserna skall få öka med 10 % i förhållande till faktisk nivå innevarande budgetår även nästa budgetår, Sora jag tidigare påpekat i både prop, 1971:37 och prop, 1972: 26 varierar orafattningen av den koraraunala vuxen­utbildningen på det gymnasiala stadiet mellan olika kommuner. Det är enligt min mening angeläget att man når en jämnare fördelning inom landet. På delta stadium bör man vidare särskilt inrikta sig på att yrkes­inriktade kurser koraraer tiU stånd, Liksora under innevarande år räknar jag raed att en generell ökning av antalet undervisningslimraar skall få ske i samtliga komrauner. Det ankommer på Kungl, Maj:t att med­dela bestämmelser i dessa frågor.

En grundläggande princip för urvalet till gymnasieskolekurser inora koramunal vuxenutbildning sora fastslogs i statsmakternas beslut våren 1971 (prop, 1971: 37 s, 95) var att i första hand de skall tas in som är i störst behov av utbildningen. Jag förordade därvid att sådan sökande till gymnasieskolekurser sora vill koraplettera för att höja ett tidigare erhållet betyg i äranet inte bör beredas plats i vuxenutbildningen. En bestäraraelse av sistnäranda innehåll togs in i 34 § kungörelsen (1971: 424) ora kommunal och statlig vuxenutbildning. Efter beslut av stats­makterna år 1972 (prop. 1972: 26, UbU 1972: 17, rskr 1972: 149) gjordes den ändringen att i gymnasieskolekurs får intagas även elev sora redan har betyg i ämnet, under förutsättning att plats kan beredas eleven utan ökade kostnader för statsverket. En sådan elev är dock inte berättigad att få betyg över det ämne i vilket han tidigare har fått betyg. Mot­svarande ändring bör nu införas i fråga om grundskolekurser. Del ankommer på Kungl, Maj:t att meddela de bestämmelser som behövs.

Jag har i det föregående redogjort för det försök, sora statsmakterna beslutade om på grundval av prop, 1972: 26, raed 100 kurser på sådana orter där skiftarbete förekoraraer i större omfattning och vilka är g-orter eller ligger utanför det allmänna stödorarådet, EnUgt min mening bör detta försök fortsätta med 100 kurser även under nästa budgetår,

5.4 Statens skolor för vuxna

År 1956 startade dåvarande läroverket för vuxna i Norrköping med realskola och allmänt gymnasiura. På förslag av studiesociala utredning-

6   Riksdagen 1973.    I saml. Nr 54

Prop. 1973: 54

74

en genomfördes år 1962 en utbyggnad av organisationen. En ny skola inrättades i Härnösand och dessutom förlades även fackgymnasial ut­bildning till skolorna. De två statliga skolorna har sedan dess successivt byggts ut och under förra läsåret deltog ca 2 000 elever i den varvade undervisningen och ca 2 500 i brevskolekurser. Studierna äger rum under perioder med undervisning i skolan och under perioder raed självstudier i hemraet.

De StatUga vuxenskolorna skall vara ett korapleraent till de korarau­nala skolorna för vuxna för elever sora på grund av geografiska eller andra skäl ej kan delta i den koraraunala vuxenutbildningens kurser. Erfarenheterna av de gångna årens verksamhet visar också att skolorna har fyllt en viktig uppgift, även om vissa organisatoriska brister konsta­terats.

Enligt min raening bör de statliga skolorna i Norrköping och Härnö­sand finnas kvar under statligt huvudmannaskap. Uppkommande va­kanta ordinarie och extra ordinarie tjänster bör därför få återbesättas om elevunderlaget är tiUräckligt för att motivera dessa tjänster. Jag anser dock att vissa organisatoriska åtgärder bör vidtas för att raöjlig-göra ett bättre utnyttjande av resurserna,

SÖ föreslår ett nytt system för resurstilldelning för skolorna, SÖ er­inrar i detta sammanhang om mitt uttalande i prop, 1971:37 om att forraerna för de statliga skolornas rauntliga undervisning bör omprövas och att det därvid bör undersökas om det skulle vara raöjligt att till-lärapa t, ex, ett systera för resurstilldelning motsvarande det som finns i folkhögskolan, SÖ förordar att resursen undervisningstimmar, inklu­derande tid dels för lärares alla arbetsuppgifter, dels för studiehand­ledning, studie- och yrkesorientering och stödundervisning, skaU be­räknas enligt följande system: antalet kursdeltagare per kursperiod x koefficient = antalet undervisningstiraraar per skolperiod, SÖ före­slår att koefficienten sätts till 2,0 för norrköpingsskolan och tUl 2,5 för härnösandsskolan,

Enhgt SÖ bör de föreslagna koefficienterna tillämpas på försök fr, o, ra, den 1 juli 1973,

Jag anser i likhet raed SÖ att det är angeläget att införa ett nytt systera raed en friare resurstilldelning för skolorna, Härigenora bör det t, ex. bli lättare att anordna kurser i t. ex. tekniska äranen där raan på grund av för lågt elevantal ibland inte har kunnat starta en kurs. Jag tillstyrker således SÖ:s förslag till nytt systera för resurstilldelning. Jag anser dock att raan t, v, bör tUlärapa koefficienterna 1,7 resp, 2,1, vil­ket i stort sett raotsvarar nuvarande resurstilldelning. Jag avser att i annat sararaanhang föreslå Kungl, Maj:t att uppdra åt SÖ att utfärda norraaltiraplaner och andra raer generella föreskrifter för hur denna resurs skall användas,

SÖ:s förslag om att i lärarnas undervisningsskyldighet bör ingå även

Prop. 1973: 54

75

arbetsuppgifter av annan art än undervisning är jag inte nu beredd att tillstyrka.

Intagningsnäranden vid de statliga vuxenskolorna bör enligt SÖ bestå av en av SÖ utsedd ledamot, tillika ordförande, en ledamot utsedd av den koramun där skolan är belägen, en ledamot utsedd av ifrågavarande länsskolnämnd samt suppleanter för dessa. Skolans rektor bör enligt för­slaget vara föredragande i intagningsnämnden. Om nämnden finner det lämpligt bör den raed sig kunna adjungera företrädare för lärarna och de studerande vid skolan.

Jag delar SÖ:s mening ora hur intagningsnäranden bör vara saraman-satt utora på en punkt. Jag anser näraligen att av de tre ledaraöterna i nämnden komraunen bör utse två och SÖ en, tiUika ordförande,

SÖ har föreslagit att de bestäraraelser sora gäller för intagning till koraraunal vuxenutbildning skall gälla även för statens skolor för vuxna. Någon ändring i reglerna för elevintagning är jag inte beredd att förorda,

5.5 Produktion och användning av förproducerat studiematerial vid högskolan i Linköping

Stalsraakterna beslöt år 1965 att viss teknisk utbildning och forsk­ning skulle förläggas till Linköping, En utgångspunkt vid uppbygg­naden av den tekniska utbildningsenheten i Linköping (LiH) var att undervisningen i viss utsträckning skulle bedrivas med hjälp av tele­vision. Högskolans lokaler utformades således raed hänsyn härtill och i utrustningen ingår specieUa resurser för TV-undervisning och även egen prograraproduktion.

Produktionen av undervisningsprogrammen uppdrogs åt kommittén för television och radio i undervisningen (TRU-kommittén), Produk­tionen har sedan år 1969 bedrivits efter en av universitetskanslersära-betet (UKÄ) i sararåd med TRU-kommittén och LiH fastställd produk­tionsplan. Denna plan har sedermera reviderats. FramstäUningen av nya förproducerade TV-kurser koramer enligt gällande produktionsplan att vara avslutad i huvudsak under budgetåret 1972/73,

En av UKÄ tillsatt saraarbetsgrupp med representanter för UKÄ, högskolan i Linköping och TRU-komraittén har gjort en utvärdering av den TV-undervisning sora bedrivits i Linköping under åren 1970 1972, På grundval av denna utvärdering konstaterar gruppen att inga avgörande skillnader beträffande undervisningens effektivitet föreligger raellan TV-undervisning och konventionell undervisning. Några skill­nader i t, ex, tentamensresultat mellan TRU-kurser och andra kurser föreligger således inte. Samarbetsgruppen frarahåller att planering, produktion och användning av TRU-kurserna vid högskolan i Linköping har gett goda erfarenheter av läromedel med eleklronikinslag, TRU-

Prop. 1973: 54

76

kurserna markerar ett viktigt steg i utvecklingen av mer individualise­rade läromedel. Försök raed helt individualiserad undervisning har också kunnat påbörjas vid högskolan i Linköping,

Under första halvåret 1973 kommer TRU-kommittén att presentera en utvärdering av sin försöksverksarahet raed TV-undervisning i olika forraer och därmed kommer kommitténs arbete att vara avslutat. Pro­gramproduktionen har sedan juli 1972 överlåtits på en ny utrednings­grupp, komraittén för den fortsatta verksamheten med radio och tele­vision inom utbildningsväsendet.

Den nya kommittén skall enligt sina direktiv främst inrikta verk­saraheten på produktion av program för vuxenutbildning på alla ut­bildningsnivåer och förskola. För den fortsatta verksamheten är där­med produktionen av TV-program för högskoleundervisning inte längre lika angelägen.

Komraittén har i sararåd raed UKÄ föreslagit bl, a, att den fortsatta användningen av TRU:s program och tjänster skall baseras på årliga överenskoraraelser meUan högskolan i Linköping och den nya komrait­tén, Korarailtén anser att de investeringar sora gjorts i utrustning och prograra för högskolan i Linköping även i fortsättningen måste utnyttjas optimalt, Koramittén är beredd att medverka till aktualisering och re­videring av redan producerade program samt under vissa omständig­heter också tUl nyproduktion.

Med hänsyn dels tiU hittills uppnådda resultat, dels till de speciella förutsättningarna för TV-undervisning vid högskolan i Linköping anser jag att TV även framdeles bör spela en viktig roll i undervisningen vid vid denna högskola. Därvid bör det dock ankomma på berörda organ inom högskolan att närraare bestämma i vilken form TV skall användas i undervisningen. Högskolan har tillgång lill av TRU-koramittén redan producerade TV-program och bör samarbeta raed den nya kommittén då det gäller revidering och aktualisering av prograra särat eventuell nyproduktion. Dessutom bör högskolans möjligheter att framställa egna undervisningsprogram tas i anspråk. Högskolan i Linköping bör årligen redovisa användningen av TV-undervisning vid högskolan och de erfa­renheter verksamheten ger.

Kostnader för aktualisering och revidering av de program sora TRU-kommittén producerat för den tekniska utbildningen vid högskolan i Linköping bör bestridas med de medel som står tUl förfogande för hög­skolan. Medel för detta ändamål har för budgetåret 1973/74 beräknats under anslaget till viss utbildning via radio och television m, ra. Dessa raedel bör få disponeras för undervisningen vid högskolan i Linköping, För följande budgetår bör dessa kostnader prövas vid beräkningen av raedelsbehovet för teknisk utbildning vid högskolan i Linköping,

Prop. 1973: 54

77

5.6 Lokalisering av utbildning till Haparanda

SÖ har som jag redovisat i det föregående lagt frara förslag ora vissa åtgärder för de finska invandrarna. Enligt förslaget sora har sin ut­gångspunkt i önskan om att tillföra Haparanda en ersättningsverksam­het när folkskoleseminariet slutligt avvecklas vid utgången av inne­varande budgetår skaU ett särskilt statligt institut upprättas raed uppgift att bedriva kursverksarahet i finska för i första hand lärare. De totala kostnaderna för programmet kan beräknas till inemot 8 milj, kr.

Jag delar uppfattningen att man bör göra förstärkta insatser för de finska invandrarna. Det finns därvid särskild anledning att ta sig an de många finska ungdomar i Sverige som inte fått någon utbildning över grundskolan. Riksförbundet finska föreningar i Sverige har tidigare uttryckt önskemål om statsbidrag för driften av en folkhögskola i för­bundets regi. Folkhögskolan kan genom sin frihet utforraa kurser sora är särskilt avpassade för den grupp det här är fråga ora. Genom utform­ningen av kompetensbestämraelserna i det svenska utbildningssystemet får också de som genomgått folkhögskoleutbildning möjlighet att gå vidare tUl olika forraer av högre utbUdning. Enligt rain raening finns det starka skäl sora talar för upprättande av en folkhögskola i förbun­dets regi.

Överläggningar har ägt rum under hösten 1972 i denna fråga mel­lan företrädare för utbildningsdepartementet och förbundet. Det har därvid befunnits lärapligt att en ny folkhögskola upprättas och därvid förläggs till Haparanda med Riksförbundet finska föreningar i Sverige som huvudraan, Kungl, Maj:t bör äga att utse ordförande i skolans styrelse. Staten har därvid förklarat sig villig att t, v, vederlagsfrilt upplåta lokaler för nuvarande folkskoleseminariet (inkl, övningsskolan) för folkhögskolan. Skolan förutsätts starta under nästa budgetår. Jag ansluter mig till det resultat som överläggningarna lett till och förordar sålunda att den nya folkhögskolan blir berättigad till statsbidrag samt att staten fr, o, ra, budgetåret 1973/74 t, v, utan vederlag upplåter an­givna lokaler tUl huvudraannen för den nya folkhögskolan. Vad jag här föreslagit koraraer att innebära en merbelastning av anslaget Bidrag tUl driften av folkhögskolor.

Ett förverkligande av detta förslag innebär en betydande insats för de finska invandrarna. Därigenom tillgodoses även önskemålet ora er­sättningsverksamhet i Haparanda för seminariet liksom SÖ:s förslag ehuru i annan förra om särskilda introduktionskurser i gymnasie­skolan ra, ra, för finsktalande ungdora,

SÖ har vidare föreslagit en omläggning av den fortbildning sora f, n, äger rura för finskspråkiga lärare i grundskolans låg- och mellanstadier och en utvidgning i övrigt av lärarfortbildningen i finska liksom en

Prop. 1973: 54

78

utvidgning av statens ansvar för fortbildning även till grupper utanför skolväsendet. Kurserna skuUe även förläggas till terminstid. Kursdel­tagarna skulle få ersättning för mistade avlöningsförmåner, traktamen­ten ra, m. För den fortbildning, för vilken SÖ svarar, gäller i princip att denna skall avse personalgrupper inom skolväsendet och förläggas till ferietid. Jag finner inte skäl att ulan ytterligare utredning föreslå så­dana genoragripande förändringar av principerna för fortbildning som SÖ nu föreslagit. Fortbildning av lärare i finska bör t, v, anordnas i oförändrade forraer och bör av SÖ kunna förläggas även tiU Haparanda,

Det är naturligtvis av betydelse att utöver vad jag förordat stärka intresset för det finska språket och därvid ta till vara de fördelar sora en folkhögskola i Haparanda koramer att kunna erbjuda, I prop. 1973: 1 (bil, 10 s, 469) har jag förordat en betydande utvidgning av de nu­varande insatserna för utbildning av lärare för invandrarundervisningen ra, ra, SÖ disponerar även raedel från anslaget Bidrag till vissa bila­terala nordiska projekt ra, ra, för kurser i svenska för finska lärare. Vid lokaliseringen av dessa olika typer av kurser bör SÖ beakta raöj­lighelerna till förläggning i Haparanda, Till kurser i finska och svenska, anordnade av Norrbottenskretsen av föreningen Norden, utgår även bi­drag under nyssnämnda anslag, Enhgt rain mening bör även för sådana kurser, efter kretsens bestämmande, Haparanda kunna utnyttjas som förläggningsort. Jag avser att i annat sammanhang föreslå Kungl, Maj:t alt uppdra åt SÖ att överväga hur man fraradeles skall kunna utnyttja den föreslagna folkhögskolan även i andra utbildningssaramanhang.

Jag vill slutligen frarahålla att kurser i finska kan ordnas inom den kommunala vuxenutbildningen. Härigenom kan det bli raöjligt att få en bred spridning av intresset för detta språk inora ramen för existerande ulbildningsformer,

6 Hemställan

Jag hemställer att Kungl, Maj:t föreslår riksdagen att

1,

medge att reservationsanslaget Kommittéer m, ra, under åttonde huvudtiteln får tas i anspråk under budgetåret 1973/74 för viss verk­sarahet med vuxenutbildning,

2,

godkänna av mig i det föregående förordade förändringar av det statliga stödet till studiecirkelverksamheten,

3,

medge att statsbidrag skall utgå lUl huvudmannen för en ny folk­högskola i Haparanda,

4,

godkänna vad jag förordat om upplåtande av vissa lokaler till hu­vudmannen för den nya folkhögskolan i Haparanda,

5,

godkänna vad jag i övrigt förordat i fråga om kommunal och StatUg vuxenutbildning samt användande av förproducerat raaterial vid den högre tekniska utbildningen vid högskolan i Linköping,

Prop. 1973: 54

7 Anslagsberäkningar för budgetåret 1973/74 

G 2. Statliga skolor för vuxna: Utbildningskostnader

79

1971/72 Utgift 1972/73 Anslag 1973/74 Förslag

4

481 443

5

855 000 4 868 000

För den riksrekryterande vuxenutbildningen finns statliga skolor i Norrköping och Härnösand, Vid dessa ges utbildning enligt läroplanerna för grundskolans högstadiura, gymnasieskolans tvååriga ekonomiska, so­ciala och tekniska linjer särat tre- och fyraåriga linjer.

Undervisningen vid statens skolor för vuxna bygger på en korabina­lion av rauntlig undervisning under periodvis återkoraraande kurser vid skolorna och självstudier i form av brevskolestudier på hemorten (s, k, varvad undervisning), I enlighet raed beslut av 1967 års riksdag an­ ordnas vid skolan i Norrköping även enbart brevskoleundervisning. Be­stämmelser om den statliga riksrekryterande vuxenutbUdningen har meddelats i kungörelsen (1971:424) ora koraraunal och statlig vuxen­utbildning (ändrad senast 1972: 313),

1972/73

Beräknad ändring  1973/74

Skolöver-

Föredraganden

styrelsen

Personal

Lärarpersonal

61

-19

24

Övrig personal

23,5

of.

of.

84,5

-19

24

Anslag

Lönekostnader

5 146 000

-656 023

1 034 253

Sjukvård

5 000

of.

of.

Reseersättningar

6 000

+    8 800

-f-8 800

Lokalkostnader

407 000

-f 30 200

-1- 34 000

Expenser

291 000

+    8 000

-1-    4 000

5 855 000

-609 023

987 453

Avrundat

609 000

987 000

Skolöverstyrelsen

1. Löneomräkning 193 787 kr.

2,   Skolöverstyrelsen (SÖ) föreslår att de fyra lektorstjänster som nu

är vakanta och fem av de vakanta adjunktstjänsterna vid skolan i Norr­

köping dras in fr, o, ra, budgetåret 1973/74,

Prop. 1973: 54

80

Föredraganden

Vid min anslagsberäkning har jag utgått från ett elevantal om ca 2 000 i den varvade undervisningen och ca 2 500 i brevskolekurserna. Med hänvisning till sammanställningen hemställer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen

att tiU StatUga skolor för vuxna: UtbildningsKostnader för budget­året 1973/74 under åttonde huvudtiteln anvisa ett förslagsan­slag av 4 868 000 kr.

G 3. Statliga skolor för vuxna: Material för självstudier

1971/72 Utgift 1972/73 Anslag 1973/74 Förslag

2 691 676

1 000 000

1000

Reservation

3 966 122

Från anslaget betalas kostnader för material för självstudier vid de statliga vuxenskolorna, vid viss förlängd undervisning inom gyranasie-skoleorganisationen samt vid försöksverksamhet med särskild gyranasial utbildning i glesbygd.

1972/73

Beräluiad ändring   1973/74

Skolöver-  Föredraganden styrelsen

Kostnader för materiel m, m. Arvoden för granskning av material för självstudier

912 000  -522 0001

88 000  -f 22 000, 1000 000   

500 000

999 000

Skolöverstyrelsen

Skolöverstyrelsen (SÖ) beräknar den totala kostnaden för material för självstudier under budgetåret 1973/74 till 2 150 000 kr. Med hänsyn tUl beräknad reservation vid utgången av innevarande budgetår föreslår SÖ att anslaget förs upp med 500 000 kr, för budgetåret 1973/74,

Föredraganden

De statliga vuxenskolorna bygger till stor del på elevernas självstudier. Vid skolorna bedrivs ett värdefullt arbete med granskning och samraan­stäUning av raaterial för dessa självstudier. Jag räknar för nästa budgetår raed ett rainskat medelsbehov på grund av befintlig reservation.

Med hänvisning till sammanställningen hemställer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen

att till Stadiga skolor för vuxna: Material för självstudier för budgetåret 1973/74 under åttonde huvudtiteln anvisa ett re­servationsanslag av 1 000 kr.

Prop. 1973: 54

G 4. Statliga skolor för vuxna: Undervisningsmateriel m. m.

1971/72 Utgift 1972/73 Anslag 1973/74 Förslag

407 054 188 000 198 000

Reservation

43 946

Från  anslaget  bekostas  materiel,  böcker,   utrustningskomplettering ra, ra, vid skolorna för vuxna i Norrköping och Härnösand,

1972/73

Beräknad ändring  1973/74

Skolöver- Föredraganden styrelsen

Vuxenskolan i Norrköping Vuxenskolan i Härnösand

113 000 75 000

188 000

+ 7 000 -I- 5 000

-1-12 000

-f 5 000 -f 5 000

-1-10 000

Skolöverstyrelsen

Skolöverstyrelsen beräknar kostnaden under budgetåret 1973/74 tUl 100 kr, per elev för 2 000 elever, sararaanlagt alltså 200 000 kr, eller en kostnadsökning raed 12 000 kr. järafört raed innevarande budgetår.

Föredraganden

För budgetåret  1973/74 beräknar jag för norrköpingsskolan under förevarande  anslag  ett belopp av  118 000 kr.  För härnösandsskolan räknar jag raed ett raedelsbehov av 80 000 kr. Jag hemställer att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen

att till Statliga skolor för vuxna: Undervisningsmateriel m. m. för budgetåret 1973/74 under åttonde huvudtiteln anvisa ett. reservationsanslag av 198 000 kr.

G 6. Bidrag till studiecirkelverksamhet

1971/72 Utgift 1972/73 Anslag 1973/74 Förslag

139 778 744 165 000 000 205 000 000

Enligt besläraraelserna i kungörelsen (1963: 463) om statsbidrag tUl det fria och frivilliga folkbildningsarbetet (oratryckt 1970: 329, ändrad senast 1972: 282) utgår statsbidrag till studiecirklar i allmänhet med högst 75 % av de bidragsgrundande kostnaderna. Bidragets storlek be­stäras av följande regler.

För allmän studiecirkel kan bidraget till kostnaderna för ledare och studiemateriel för varje studietimme utgöra högst 30 kr,, varav högst

Prop. 1973: 54

82

24 kr, för ledararvode. Statsbidrag kan i allmänhet inte utgå för raer än tre studietimraar vid varje sammankorasl. Medverkar expert eller fackman i allmän studiecirkel, sora han ej tillhör, utgår statsbidrag till kostnaderna för arvode, resekostnadsersättning och traktamente till högst 30 kr, för varje studietimme.

För studiecirkelverksamhet i vissa äranen och på en nivå sora svarar raot högst grundskolans årskurs 9 utgår ett tilläggsbidrag av högst 10 kr, per studietirame. Bidraget får användas till kostnader för såväl ledar­arvode som studiemateriel. Bidrag till dessa cirklar kan utgå med 100 % av verifierade kostnader för ledararvode och studiemateriel, dock högst raed 40 kr, per studietirarae, Dessutora utgår för sådan studiecirkel ett särskilt bidrag fÖr adrainistration och uppsökande verksarahet raed 5 kr, för varje studietirarae.

För universitetscirkel kan bidraget till kostnaderna för ledararvode och studieraateriel utgöra högst 75 kr, för varje studietirarae, varav högst 60 kr, kan avse ledararvode.

Skolöverstyrelsen

1,

För budgetåret 1973/74 räknar skolöverstyrelsen (SÖ) med en fortsatt ökning av antalet allraänna studiecirklar (4-22 500 000 kr,),

2,

SÖ föreslår att det tilläggsbidrag som utgår till studiecirklar i äranena svenska, engelska, matematik och sarahäUskunskap som i hu­vudsak raotsvarar utbildning enligt läroplanen för grundskolans hög­stadium, även skall utgå till studiecirklar i tyska, religionskunskap och naturorientering (-f4 500 000 kr,),

3,

SÖ föreslår vidare att statsbidrag till studiecirkelverksaraheten in-dexregleras.

Föredraganden

Antalet statsbidragsberättigade studiecirklar har ökat mycket starkt under 1960-talet, Läsåret 1968/69 uppgick antalet till ca 136 000, 1969/70 tih ca 158 000, 1970/71 liU ca 162 000 och 1971/72 tiU ca 197 000, Antalet cirklar har således ökat raed över 20 % under de se­naste två läsåren. Den största ökningen faller på den s, k, priorite­rade studiecirkelverksaraheten, dvs, studier i engelska, svenska, raate­raatik och sarahäUskunskap på grundskolenivå, sora infördes genom beslut av 1970 års riksdag. Antalet s. k. prioriterade studiecirklar ökade från ca 47 000 läsåret 1970/71 tUl ca 69 000 läsåret 1971/72,

Under de senaste åren har statsbidragen förbättrats. Beslut härora har fattats vid 1963, 1964, 1965, 1967, 1970, 1971 och 1972 års riks­dagar. Jag har i det föregående redogjort för den mycket snabba ut­veckUngen på studiecirkelorarådet och finner det därvid särskilt gläd­jande att ta del av det stora intresse sora visats de s. k. prioriterade studiecirklarna, eftersora dessa utgör ett viktigt instrument när det gäl-

Prop. 1973: 54

83

ler att tillgodose grupper sora raissgynnats i utbildningshänseende. Jag har också redogjort för raitt förslag ora nya statsbidragsregler för studie­cirkelverksaraheten. Jag beräknar medelsbehovet för nästa budgetår till 205 milj. kr.

Jag herasläller att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen

att till Bidrag tid studiecirkelverksamhet för budgetåret 1973/74 under åttonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 205 000 000 kr.

G 7. Bidrag till studieförbund

1971/72 Utgift

8 895 000

1972/73 Anslag

9 400 000

1973/74 Förslag        10 400 000

Enligt de principiella grunder sora godtagits av 1963 års riksdag (prop. 1963: 36, SU 1963: 74, rskr 1963: 190) utgår bidrag till av skolöversty­relsen godkända studieförbund (f. n. tio). Bidraget utgår dels till orga­nisationskostnader, dels till kostnader för pedagogisk verksamhet.

Bidraget till organisationskostnaderna skall fördelas raellan studieför­bunden raed hänsyn dels till kostnaderna för studiecirkelverksamhet, dels till den bidragsberättigade studiecirkelverksarahetens geografiska spridning. Till de poster som får beaktas vid beräkningen av detta bi­drag hör utgifterna för instruktörer och centralt anställd personal även den personal som sysslar raed pedagogiska uppgifter , för­bundsledningens lokaler, internationella förbindelser, instruktions- och inspektionsresor, konferenser och studiepropaganda.

Bidraget till pedagogisk verksarahet skall fördelas mellan förbunden i proportion till genorasnittiiga antalet statsbidragsberättigade studietira­mar under de tre senaste verksamhetsåren. Bidraget skall användas för åtgärder av pedagogisk natur inora studiecirkelverksaraheten, i första hand tiU utgifter för utbUdning av ledare för studiecirklar, fraraställning av studiemateriel och pedagogiska hjälpmedel, anskaffande av apparater för pedagogiskt bruk särat pedagogisk försöksverksarahet.

Sedan budgetåret 1967/68 utgår ett särskilt belopp till studieförbun­dens pedagogiska verksamhet bland handikappade samt sedan budget­året 1972/73 ett bidrag till produktion av studieraaterial för handikap­pade. Dessa medel skall fördelas raellan studieförbunden raed hänsyn till deras insatser för att utveckla studiehjälpraedel och studieraetoder för handikappade.

Skolöverstyrelsen

1, Skolöverstyrelsen (SÖ) föreslår att bidraget tiU studieförbundens

Prop. 1973: 54

84

pedagogiska verksarahet höjs med 500 000 kr, till 4,6 mUj, kr. Enligt SÖ är det särskilt viktigt raed ökade resurser för utbildning av med­arbetare, sora på det lokala planet kan fungera som informatörer och medverka vid uppsökande verksamhet,

2,

Genora det av 1972 års riksdag beslutade bidraget till produktion av studiematerial för cirkeldeltagare raed handikapp har denna mate­rialproduktion stimulerats och kursavgiften för deltagarna kunnat be­gränsas, SÖ föreslår en ökning av bidraget med 200 000 kr, till 400 000 kr,

3,

För att ytterligare underlätta för handikappade att delta i studie­cirkelverksamhet föreslår SÖ ett bidrag på 1 railj, kr, till en försöks­verksarahet raed anpassning av studielokaler för handikappade särat till andra kostnader som personlig assistans, tolkar för döva m, m.

Föredraganden

Studieförbundens verksamhet utgör en väsentlig del av vuxenutbild­ningen. Jag förordar att anslaget höjs med 1 milj. kr, från nuvarande 9,4 milj, kr, tUl 10,4 raUj, kr. Jag har därvid beräknat 5 raUj. kr, tiU organisationskostnader, 4,6 railj, kr, tUl pedagogisk verksamhet, 500 000 kr, tUl pedagogisk verksamhet för handikappade och 300 000 kr, till produktion av studiematerial för handikappade. Jag utgår från att det ökade anslaget tiU produktion av studiematerial för handikappade fördelas på olika ändamål och organisationer i stort sett i samma pro­portioner som tidigare.

Jag hemställer att Kungl, Maj:t föreslär riksdagen

att tUl Bidrag till studieförbund för budgetåret 1973/74 under åttonde huvudtiteln anvisa ett anslag av 10 400 000 kr.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämraande av statsrådels övriga ledamöter hemstäUt förordnar Hans Maj:t Konungen att tUl riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokoUet: Margit[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1973: 54

85

Innehåll

Sida

1

Inledning

3

2

Nuvarande utbildningsvägar för vuxna

4

2.1 Koraraunal vuxenutbildning

4

2.1.1

Utbildningsprogram

4

2.1.2

Allmänna bestämmelser

4

2.1.3

Statsbidrag

5

2.1.4

Dimensionering och ämnesval

5

2.1.5

Lärarutbildning

6

2.2

Statlig vuxenutbildning

6

2.3

Folkhögskola

7

2.3.1

Undervisningens mål

7

2.3.2

Huvudraan

7

2.3.3

Kurstyper

8

2.3.4

Statsbidrag

9

2.3.5

Lärarutbildning

9

2.4 Studieförbund

10

2.4.1

Allraänt

10

2.4.2

Allraänna bestäraraelser och stadgor

10

2.4.3

Utbildningsprograra

11

2.4.4

Diraensionering

11

2.5 Svenskundervisning för invandrare

13

2.5.1

Orafattningen av undervisningen

14

2.5.2

Statsbidragsbestäraraelser

15

2.5.3

Undervisningens utformning

16

2.5.4

Andra kurser

17

2.5.5

Lag ora rätt tUl ledighet och lön

18

2.6

Kurser i radio och television

19

2.7

ArbetsmarknadsutbUdning

21

2.8

Korrespondensundervisning

22

2.9

Löntagarorganisationernas utbildning

23

2.9.1

Undervisningens mål

23

2.9.2

Kurstyper och omfattning

24

2.9.3

Statsbidragsbestäraraelser

24

2.10

Statlig personalutbildning

25

2.11

Svenska komraunförbundets utbildningsverksamhet

25

2.12

Svenska landstingsförbundets utbildningsverksamhet

26

2.13

Utbildningen inom det privata näringslivet

27

2.13.1

Företagens   och  branschorganisationernas   utbild­ning

27

2.13.2

Svenska arbetsgivareföreningens

utbildning                   27

2.13.3

Institutet för företagsledning

28

2.13.4

Arbelsraarknadsparternas saraverkan inom ulbild-ningsorarådet

28

3                   Utredningsläget på vuxenutbildningens område

29

3,1   Skolöverstyrelsen

29

3.1.1

Folkbildning

29

3.1.2

Studieförbunden

30

3.1.3

Folkhögskola

31

3.1.4

Handikappade

32

Prop. 1973: 54

86

3.1.5

Kommunal vuxenutbildning

32

3.1.6

Arbetsmarknadsutbildning

33

3.1.7

Vuxenpedagogiskt forsknings- och utveckUngsarbete

33

3.2 Universitetskanslersämbetet

35

3.2.1

Vidgat tillträde tiU högre utbildning

35

3.2.2

Systematiserad decentraliserad universitetsutbildning

35

3.2.3

Övrig försöksverksamhet

36

3.2.4

Studieförbundens universitetscirklar

37

3.2.5

Samarbetsorgan raellan universitet och folkbildnings­organisationer

37

3.3 Koramittén för försöksverksarahet med vuxenutbildning

37

3.3.1

Allraänt

37

3.3.2

Den uppsökande verksamheten

42

3.3.3

Studiecirkelverksamheten

44

3.4 Koramittén för studiestöd åt vuxna

47

3.4.1

Begreppet vuxenstuderande

47

3.4.2

Vuxenstuderandes ekonomi

48

3.4.3

Vuxenutbildningens uppgifter

49

3.4.4

Prioriteringar

50

3.4.5

De vuxnas studiestöd

52

3.4.6

Överbryggande utbildning återkoraraande utbUd­ning

53

3.4.7

TiUäggsdirektiv

54

3.5 Kommittén för den fortsatta verksamheten med radio och

television inora utbildningsväsendet

54

3.5.1

Vardagssvenska för vuxna

54

3.5.2

Insatser för handikappade

55

3.5.3

Kursmaterial för pensionärer

56

3.5.4

Regional kontaktverksamhet

56

3.6 Tjänstemännens centralorganisation

57

4 Förslag på vuxenutbildningens område

58

4.1 Utvecklingslinjer för vuxenutbildningen

58

4.1.1

Inledning

58

4.1.2

VuxenutbUdningens organisation

59

4.1.3

Lärarutbildning

60

4.1.4 Slatsbidragsfrågor

60

4.2

Statens skolor för vuxna i Härnösand och Norrköping

61

4.3

Produktion och användning av förproducerat studiemate­rial vid högskolan i Linköping

63

4.4

Lokalisering av utbildning till Haparanda

65

5 Föredraganden

67

5.1

Inledning

67

5.2

Folkbildningsarbete

71

5.3

Kommunal vuxenutbildning

72

5.4

Statens skolor för vuxna

73

5.5

Produktion och användning av förproducerat studieraate­rial vid högskolan i Linköping

75

5.6

Lokalisering av utbildning till Haparanda

77

6

Heraställan

78

7

Anslagsberäkningar för budgetåret 1973/74

79