Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majrts proposition nr 83 år 1971

Prop. 1971:83

Nr 83

Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen angående godkännande av fördrag om förbud mot placering av kärnvapen och andra massför­störelsevapen på havsbottnen och i dennas underlag; given Stockholms slott den 26 mars 1971.

Kungl. Maj:l vUl härraed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokoll över utrikesdeparteraentsärenden för denna dag, fö­reslå riksdagen all bifalla del förslag om vars avlålande lill riksdagen föredraganden hemställt.

GUSTAF ADOLF

Alva Myrdal

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås, att riksdagen godkänner del inom nedrusl-ningskoraraitlén i Geneve utarbetade och av Förenta Nationernas ge­neralförsaraling den 7 deceraber 1970 rekoraraenderade fördraget en­ligt vUket placering av kärnvapen och andra raassförslörelsevapen på havsbottnen förbjuds.

1    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 83

Prop. 1971: 83

Utdrag av protokoll över utrikesdepartementsärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 26 mars 1971.

Närvarande: statsrainistern[REDACTED_EFTERNAMN], rainistern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ASP­LING, SVEN-ERIC-NILSSON,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], LID­BOM,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Statsrådet Alva Myrdal anraäler efter geraensara beredning raed statsrådets övriga ledaraöler fråga om godkännande av fördrag om för­bud mot placering av kärnvapen och andra massförstörelsevapen på havsbottnen och i dennas underlag och anför.

Inledning

Havsbottnen har under senare år börjat alltmera uppraärksararaas i det inlernalionella saraarbelet. Della hänger frärast sararaan med den snabba teknologiska utveckling som ägt rum sedan andra världskriget och vilken gjorl del raöjligl alt utvinna de stora förekorasler av olja m. ra. som finns i havsbottnens underlag. Denna utveckling har gjorl del nödvändigt alt på del inlernalionella planet reglera kuststater­nas rättigheter beträffande den del av havsbottnen sora ligger närraast utanför territorialgränsen. Detla har skell genora 1958 års Genéve-kon-vention ora konlinenlalsockeln (SÖ 1966: 24). Enligt denna har kust­stalen ensararäll alt utforska kontinenlalsockeln och atl tillgodogöra sig dess naturtillgångar. Det visade sig emellerlid snart efler konventio­nens tillkomst, att det inom en nära framlid blir raöjligl all exploatera naturtillgångarna på havsbottnen och i dennas underlag också utanför konlinenlalsockeln. De teknologiska frarasleg sora öppnat dessa perspek­tiv kan naturligtvis ulnylljas också för railitära ändaraål. Insikten ora de många allvarliga problem som var förbundna med att allt större om­råden av havsbottnen skulle koraraa att las i anspråk föranledde För­enta Nationemas generalförsaraling alt år 1967 tillsätta en korarailté med uppdrag alt "utreda frågan atl reservera havsbottnen och dess un­derlag under det fria havet utanför gränserna för nationell jurisdiktion för uteslutande fredliga ändaraål saral atl använda dess tillgångar i hela raänsklighetens intresse". Koraraittén har ännu inle slutfört sitt uppdrag.

Sora en följd av den uppraärksarahet äranel rönt i FN bestämde ned-

Prop. 1971: 83

3

rastningskoramitlén i Geneve på somraaren 1968 att på sin dagordning sora en särskild punkt uppta frågan om förhindrande av en kapprast-ning på havsbottnen.

Förhandlingama inleddes i koraraittén på våren 1969 genom alt Sovjetunionen framlade etl förslag tUl avtal, i vUkel en fullständig de-railitarisering av havsbottnen fömtsågs. Förenta Staterna riktade erael-lertid invändningar mot detta förslag och framlade i sin tur ett mot­förslag, i vilket förbudsreglerna begränsats liU alt avse placering av raassförslörelsevapen på havsbottnen. Förbudsområdet hade i det arae­rikanska förslaget en större orafallning än i det sovjetiska. Flertalet övriga stater i kommittén, bl. a. dess icke-paktanslutna raedleraraar, ut­talade sig till förraån för den förslnäranda uppläggningen, syftande till ell totalförbud raot raUilära anläggningar på havsbottnen. Inte desto raindre frångick Sovjetunionen sitt eget förslag och i oktober 1969 pre­senterade Förenta Staterna och Sovjetunionen geraensarat ell förslag lill begränsat avtal, väsentiigen byggt på det nyssnäranda araerikanska, raen i fråga om förbudsområdels omfallning överensstäraraande raed det sovjetiska förslaget.

Detta gemensamma stormaktsförslag behandlades tiU en början i ned-rustningskommittén, där det häftigt kritiserades av flertalet övriga med­lemmar, främst på grand av dess begränsade omfattning. Ett antal tiU-läggs- och ändringsförslag framlades, bl. a. från svensk sida. Sedan ned-rustningskoraraittén ajournerats, fortsatte förhandlingarna i noveraber i FN:s generalförsamling. Storraakterna hade dessförinnan något revide­rat sitt utkast raen endasl ett fåtal av de ändringsförslag sora fraralagls av andra delegationer hade därvid beaktats. Förbudels förutsedda ora­fallning ändrades inte. Ej heller i generalförsaralingen kunde någon enighet uppnås, utan ärendet återförvisades lill nedraslningskoraraillén för fortsatt behandling.

I april 1970 framlade Förenta Staterna och Sovjetunionen i Geneve en tredje version av sitt gemensararaa avlalsulkast. För första gången hade hänsyn i större utsträckning tagits till av andra stater fraraförda synpunkter. Ulan att avtalels begränsade lUlärapningsoraråde rubbades, infördes sålunda väsenlliga förbättringar hänförande sig bl. a. lill defi­nitionen av del geografiska område förbudet avsågs omfatta samt till bestäraraelserna ora kontroll av dettas efterlevnad. Fraraför allt de icke-paktanslutna medlemraarna av koraraittén hävdade eraeUertid allljäral, alt utkastet var otillfredsställande på några punkter. Bl. a. frarafördes krav på elt bindande åtagande av parterna i själva avtalstexten alt fortsätta förhandlingar, syftande till ytterligare åtgärder för att för­bjuda utnyttjandet av havsbottnen för mUitära ändaraål, på ett erkän­nande i texten av principen ora internalionelll ansvar för kontrollen av förbudets efterlevnad saml på bättre garantier för all kuststatens suve­räna rättigheter skulle beaktas, bl. a. genora all den ålades exklusiv kon-

Prop. 1971: 83

4

trollrätt och kontrollskyldighet inora kustzonen. Majoriteten av de icke-paktanslutna raedlemraarna av nedrustningskoramittén presenterade ge­mensamma ändrings- och lUläggsförslag i enlighet med dessa önskemål, huvudsakligen formulerade från svensk sida. Dessa förslag accepterades så småningom i allt väsentiigt av Förenta Staterna och Sovjetunionen. Den 1 september 1970 framlades en definitiv version av avtalstexten, i vilken de begärda ändringama införts. I sin rapport lill FN:s general­församling några dagar senare kunde nedrastningskomraittén följaktli­gen rekoraraendera denna text (havsbottenavtalet) och uttrycka för­hoppningen, alt den skulle godkännas av försaralingen.

Avtalsulkaslet gav eraeUertid upphov till en ny läraligen intensiv debatt i försaralingens politiska utskott. Några latinamerikanska stater fraraförde långtgående ändringsförslag. Dessa lUlbakavisades eraeUertid med stor majoritet och den 7 december 1970 antog generalförsamlingen med endast två negativa och två nedlagda röster en resolution vari för­draget anbefalles, dess deposilarieslaier uppraanas atl snarast öppna detsamraa för undertecknande och ratificering saral förhoppning uttryc­kes om vidast raöjliga anslutning.

Den 11 februari 1971 fraralades fördraget för saratidigt underteck­nande i London, Moskva och Washington. Sverige hörde lill del 60-lal stater sora undertecknade del första dagen. Frara till den 22 mars hade totalt 76 länder undertecknat, däribland saralUga nordiska länder, Au­stralien, Belgien, Canada, Förenta Staterna, Japan, Nederländerna, Po­len, Sovjetunionen, Storbritannien och Östtyskland (endast i Moskva).

Fördraget i engelsk och rysk originaltext jämte översättning till svenska torde fä fogas sora bilaga lill statsrådsprotokollet i detta ärende.

Havsbottenavtalet

I den inledande delen ullalar fördragsparlerna bl. a., all raänsklig-helen har elt gemensarat intresse av framsteg i utforskandet och an­vändningen av havsbottnen för fredliga ändaraål. Förhindrandet av en kämvapenkappraslning på detla oraråde tjänar världsfreden. Fördrags-parterna förklarar, all fördraget utgör ett steg mot allmän och full­ständig avruslning under noggrann och effektiv internationell kontroll och anger sin beslutsamhet alt fortsätta förhandlmgar för att uppnå della raål. Fördraget förklaras slutligen korama att främja syftena och principerna i Förenta Nationernas stadga på ell sätt sora överensstära­raer med folkrättens principer och utan att kränka havets frihet.

Avtalels förbudsregler återfinnes i artikel I. Fördragsparterna förbin­der sig i dess första punkt all inle på havsbottnen eller dennas under­lag utanför den yttre gränsen för en havsbottenzon, sora närraare de­finieras i artikel 

II, 

anbringa eller placera kärnvapen eller andra typer av raassförslörelsevapen. Ej heller tillåts byggnadsverk, utskjutningsin-

Prop. 1971: 83

5

slallationer eller anordningar för lagring, utprovning eller användning av sådana vapen.

I andra punklen anges, att dessa åtaganden även skall gälla inom den nyss näranda havsbotlenzonen, dock all förbudet inora denna zon inle är tillärapligl på kuststaten eller på havsbottnen under dess sjö-territoriura.

Enligt tredje punklen åtar sig parterna all inle bistå, uppraunlra el­ler förraå någon stat alt ulföra sådan verksarahet sora orafattas av för­budsreglerna i första punkten och alt inle heller på något sätt delta i sådana handlingar.

Som framgått av inledningen, var målsättningen för det övervägande flertalet av FN:s raedlerasslater, då förhandlingarna inleddes, all åstad­koraraa ell totalt förbud raot mUilärt utnyttjande av havsbottnen ulan-för de områden som omfattas av kuststaternas nationella jurisdiktion. Dylikt utnyttjande betraktades nämligen av dessa stater sora etl oberät­tigat intrång, vilket kunde förhindra eller försvåra utforskningen och exploateringen av havsbottnens nalurrikedoraar. Denna uppfattning åter­speglades också i det sovjetiska ursprungliga avtalsulkaslet. I della de­finierades förbudet på elt sätt sora överensstämde med motsvarande bestämraelser om deraUitarisering i 1959 års internationella fördrag ora Antarktis (endast biträtt av de stater som har direkta intressen i om­rådet, således inle av Sverige) saml i 1967 års s. k. yttre rymdenavtal (SÖ 1967: 7).

I den form, i vUken avtalsförslagel ursprungligen presenterades av Sovjetunionen och Förenta Staterna geraensarat och sora i huvud­sak byggde på ell araerikanskt, tidigare fraralagl utkast inskränktes eraeUertid förbudels orafallning lill att endasl avse kärnvapen och andra raassförslörelsevapen. Faslän någon entydig definition av den­na term inle kan anses föreligga, torde därraed allraänt avses de s. k. ABC-vapnen, dvs. förutora kärnvapnen också de biologiska och keraiska stridsmedlen. Elt flertal försök av korapromisskaraktär under förhand­lingarnas gång att utvidga förbudsreglernas orafallning, i varje fall till all avse alla vapen, eller t. o. ra. endasl vapen och andra anläggningar raed klart offensivt syfte, föll på de båda ledande storraakternas obe­nägenhet alt enas ora regler sora gick utöver de av dem ursprungligen geraensarat föreslagna. Motståndet raot en utvidgning av förbudet kom från den amerikanska sidan. Man hävdade sålunda alt endasl kärnvapen och andra raassförslörelsevapen var railitärl betydelsefuUa nog för all raotivera de enorraa kostnader som skuUe vara förbundna raed en placering på havsbottnen. Del förelåg inle heller tekniska för­utsättningar för alt anbringa andra vapen inom det geografiska ora­råde sora avtalet länktes omfatta. A andra sidan förekom del redan, och skulle förekomma i ökad utsträckning i framtiden, att havsbottnen utnyttjades för placering av rent defensiva militära anordningar, frara-

Prop. 1971: 83

6

för allt för upptäckt och lokalisering av ubåtar. Dylika anordningar var av vitalt intresse för raånga stater från nationell säkerhetssynpunkt och kunde därför inte förbjudas. Slutligen skulle konlrollprobleraen vid ell totalt förbud mol miUtära installationer bli övermäktiga, då man i princip måste undersöka om varje på havsbottnen under internationellt vatten påträffat föremål vore mUilärt eller inte.

Faslän andra delegationer inle accepterade denna argumentering, nöd­gades man gå en annan väg för atl söka säkerställa vidare förbudsreg­ler i fraratiden, sedan Sovjetunionen genora all gå saraman med För­enta Staterna också anslutit sig till tanken på ell begränsat förbud. Man försökte i stället, särskilt från de icke-paktanslutna staternas sida, uppnå bindande åtaganden i avtalstexten ora fortsatta förhandlingar avseende längre gående förbud. Jag skall senare återkoraraa härtill.

I artikel 

II 

definieras det geografiska område sora täcks av för­budet. För att ange den yttre gränsen för den havsbollenzon sora om­nämnes i artikel I hänvisas lUl de beräkningsgrunder som återfinnes i konventionen angående lerrilorialbavet och tilläggszonen den 29 april 1958.

I de FN-resolulioner som utgjort utgångspunkten för förhandling­arna om avtalet har det geografiska området för de inlernalionella reglernas tillämpning endasl angetts med en vag forrael, vari talas ora den del av havsbottnen som ligger under det öppna havet bortom gränserna för kuststaternas nationeUa jurisdiktion. Vagheten är en följd av rådande oenighet om var enligt folkrätten gränsen ligger mellan staternas sjöterritorium och det fria havet. Det rådde likväl allraän enig­het om all för det här diskuterade avtalet erfordrades en precis gräns­dragning. Några stater uttryckte önskemålet, alt hela havsbottnen, så­ledes också den del därav som ligger innanför kuststaternas territorial­gräns, skulle omfattas av förbudet. I det ursprungliga sovjetiska avtals­förslagel angavs detta orafatla området bortom en tolv nautiska rail bred zon, vars yttre gräns skuUe räknas från samma baslinjer som an­vändes för all beslärama territorialhavets bredd. I det amerikanska av­talsförslagel angavs del undantagna orarådet lUl etl tre nautiska mil brett bälte utmed kusterna. I sill gemensararaa avlalsulkast stannade Förenta Staterna och Sovjetunionen för all ange tolv nautiska raU från baslinjen sora gräns för den undantagna zonen. Hänvisningen lill 1958 års konvention för beräkning av havsbotlenzonens yttre gräns kritisera­des på raånga håll, fraraför allt därför alt denna konvention ratificerats endasl av ell begränsat antal stater (ell knappt fyrtiotal, däribland inle Sverige). Framför allt de stater, huvudsakligen i Latinamerika, som gör anspråk på terrilorialhav raed större bredd än tolv nautiska mil hävdade, atl hänvisningen var ell förläckt försök att inskränka terri-torialvallenbredden tiU högst tolv nautiska mil. Sedan del gjorts klart, alt hänvisningen till 1958 års konvention lillkoramit uteslutande för all

Prop. 1971: 83

7

på etl praktiskt vis ange sättet för all mäta och bestämraa den i ar­likel I näranda havsbotlenzonen, och raan därjärale i en. särskUd ar­tikel (arlikel 

IV) 

infört en besläramelse, enligt vilken ingenting i för­draget får tolkas som slöd eller förfång för någon parts insläUning lill andra intemationella avlal, accepterades dock hänvisningen mera all­mänt.

Fördragets kontrollföreskrifler återfinns i artikel III. Denna anger en serie åtgärder av växande allvarlighelsgrad, sora part får vidtaga för alt säkerställa att övriga parter uppfyller förpliktelserna enligt för­draget. I första punklen uttalas, atl parterna har rätt all genora observa­tion kontrollera andra parters verksarahet på havsbottnen utanför den i artikel I angivna zonen, förutsatt att observationen inle stör sådan verksarahet. Ora efter observation grundat tvivel kvarstår ora annan parts uppfyllande av sina förpliktelser enligt avtalet kan part, enligt andra punklen, överlägga raed den för verksarahelen ansvarige parten. Ora inle heller då tvivlet undanröjs, kan parterna överenskoraraa om andra åtgärder, inklusive inspektion av misstänkta anläggningar eller föremål. Övriga parter i verksamhetsområdet skall i så fall ha räll all delta i överläggningarna och samarbetet. I tredje punkten anges hur part skall förfara, ora han inte vet vilken stat sora är ansvarig för raiss­tänkt anläggning eller föreraål. Förfrågningar skall då göras hos andra parter i verksarahelsorarådel. Ora identiteten likväl inle kan fastställas, kan vidare kontrollåtgärder, inbegripet inspektion, tillgripas enligt de nyss angivna reglerna i andra punkten. I fjärde punkten ges möjlighet för part all, ora klarhet inle vunnits eller ora förpliktelsernas uppfyl­lande allvarligt satts i fråga, hänskjuta saken lUl Förenta Nationernas säkerhetsråd, sora då har all agera i enlighet raed FN-stadgans be­stäraraelser. Enligt ferale punklen kan part företa kontrollen med egna raedel eUer med bistånd, helt eller delvis, av annan part eller genom lämpliga internationella åtgärder inora FN:s rara och i enlighet raed dess stadga. I sjätte punklen, slutiigen, förutses atl kontroUverksarahelen ul­föres med vederbörlig hänsyn till folkrättsligt erkända rättigheter, in­begripet havels friheter och kuststaternas räll i vad gäller utforskan­det och exploateringen av sina konlinentalsocklar.

Som framgått av den tidigare redogörelsen var kontroUbeslämraelser-nas utforraning en av de raesl kontroversiella frågorna under för­handlingarna. I de första sovjetiska och araerikanska förslagen behand­lades konlrollfrågan kortfattat. I den sovjetiska texten talades ora rätt tiU kontroll, baserad på örasesidighet, i den araerikanska nöjde man sig med atl hänvisa till parternas oinskränkta observalionsräll på del fria havet. Dessa förslag kritiserades kraftigt av andra stater. Del frara­hölls, att konlrollföreskriflerna raåste vara sä utforraade all alla sta­ters säkerhet befordrades bl. a. genora exklusiv kontrollrätt och -skyl­dighet inora egen tolvrailszon. Kontrollen borde utforraas så, alt även

Prop. 1971: 83

8

stater utan egna tekniska resurser kunde kontrollera havsbottnen utan­för egna kuster med hjälp av ell internationellt organ eller annan för­dragspari. Även del första gemensararaa araerikansk-sovjetiska avtals-förslaget innehöll eraeUertid för flertalet övriga raedleraraar av nedrasl­ningskoraraillén oanlagbara föreskrifter ora kontroll. Det sades däri endast, att erforderlig kontroll fick utföras av varje part antingen med egna raedel eller raed bistånd av annan part. Ingen hänvisning före-kora lill möjligheten av internationell kontroll. I debatten i koraraittén var det särskilt Sovjetunionen som riktade invändningar mot tanken på en sådan kontroll. Man angav bl. a. som skäl, atl internationella in­stitutioner i det förflutna utnyttjats av vissa väststater till andra staters förfång. Man kunde acceptera en hänvisning tUl möjligheten för part atl dra en tvistig konlrollsilualion inför säkerhetsrådet, som då finge be­handla frågan i enlighet med FN-stadgans regler. Från framför allt de icke-paktanslutna staternas sida bedömdes emellertid faslsläUandet av principen ora internationell kontroll så väsentlig med tanke frara­för allt på andra fraratida ruslningsbegränsningsålgärder, all raan fort­satte raed alt insistera härpå. Canada framlade i nedrustningskoramit­tén en ny version av kontrollartikeln, som fick ett omfattande stöd bl. a. under debatten i generalförsamlingens politiska utskott på hösten 1969. Först i den slutgiltiga versionen den 1 september 1970 uppnåd­des emellertid en sådan utformning av konlrollföreskriflerna all de an­sågs kunna allraänt godkännas. Bl. a. erkändes principen ora intema­tioneU kontroll i den förra sora nyss nämnts, nämligen genora all del i artikelns ferale punkt talas ora kontroll "genora lärapliga inlernalio­nella åtgärder inora Förenta Nationernas ram och i enlighet med dess stadga".

Artikel 

IV 

innehåller den tidigare näranda klausiUen, enligt vUken ingenting i avtalet får tolkas som slöd åt eller till förfång för någon parts insläUning tUl gäUande inlernalionella konventioner eller i för­hållande tUI parts rättigheter eller krav vad gäller havsområden eller delar av havsbottnen.

Nödvändigheten av en sådan bestämmelse har hela tiden varit uppen­bar på grand av de rådande meningsskiljaktighetema i flera frågor på den inlernalionella havsrällens område.

I artikel V återfinnes del tidigare näranda stadgandet enligt vilket par­terna förbinder sig all forlsälla uppriktigt menade förhandlingar ora yt­terligare åtgärder på nedruslningsområdet för all hindra en kapprust­ning på havsbottnen. Denna artikels införande i texten går tUlbaka på ell initiativ av den svenska delegationen i nedrustningskommiltén. Del ursprungliga geraensararaa amerikansk-sovjetiska avtalsförslagel inne­höll ingen sådan bestäraraelse i själva texten, ulan endast uttalanden i avtalets inledande avsnitt ora att della utgjorde ell steg raot undanlagan­de av havsbottnen från kapprustning saral ora parternas beslulsarahel all

Prop. 1971: 83

9

fortsätta förhandlingar i syfte all uppnå ytterligare åtgärder i den rikt­ningen. Från bl. a. svensk sida framhölls emellerlid, all dessa uttalan­den i inledningen inle vore tillräckliga utan all, i parallellitet raed etl raotsvarande stadgande i 1968 års fördrag ora förhindrande av sprid­ning av kärnvapen, en särskild artikel erfordrades, innehållande ell mera bindande åtagande ora fortsatta förhandlingar. Ell tilläggsförslag raed tidigare angivet innehåU framlades från svensk sida. Della stöddes av det stora flertalet raedleraraar av nedrustningskoraraitlén, liksora av en rad deltagare i debatten i FN:s generalförsaraling. Även Sovjetunionen uttalade sig lill förraån för förslaget, raedan Förenta Staterna raolsalle sig detsararaa, uppenbarligen på sararaa grunder sora raan raolsalt sig vidare förbudsregler i avtalsulkaslet. Först i den definitiva textversionen accepterades raed några sraärre ändringar det svenska förslagel.

Stadgandet bör ses i förbindelse raed artikel VII, enligt vilken en kon­ferens skall hållas raellan fördragsparlerna fera år efler ikraftträdandet för all granska hur fördraget fungerar och för all se ora de i della ut­talade föresatserna förverkligats. Det namnes särskilt i artikeln, all alla tillgängliga teknologiska framsteg skall tas i beaktande vid konferensen.

Man lorde få räkna raed atl uppfyllandet av åtagandena i den nyss­näranda artikeln ora fortsatta förhandlingar koramer all ägnas särskild uppraärksarahet vid granskningskonferensen. Även stadgandet ora denna infördes i texten av storraakterna först efter det all andra parter i för­handlingen, främst icke-paktanslutna stater, krävt della.

I artikel 

VI 

anges, atl varje fördragspari har räll alt föreslå ändringar i fördraget. Ora en raajoritet av parterna antager en föreslagen ändring, träder denna i kraft för varje fördragspart sora godkänner den. En i den första versionen av texten införd vetorätt för kärnvapenstalerna vad gäller alla ändringsförslag avfördes i senare textversioner efter krav härora från ell antal staters sida.

Enligt artikel VIII har varje part under utövande av sin nationella suveränitet räll all frånträda fördraget, ora den finner all extraordinära händelser, sararaanhängande raed det ärane sora avhandlats i della, även­tyrat dess högsta intressen. Parlen i fråga skall tre raånader i förväg underrätta övriga parter och FN:s säkerhetsråd ora frånträdandel och därvid lärana en redogörelse för de extraordinära händelser raan vill åberopa.

I artikel 

IX 

klargöres, all fördragels bestämmelser inte påverkar parts förpliktelser enligt inlernalionella avlal om kärnvapenfria zoner. Stad­gandet har lillkorarail på begäran av lalinaraerikanska stater, anslutna till fördraget ora förbud raot kärnvapen i Latinaraerika, del s. k. Tlale-lolco-avlalet, enligt vilket kärnvapen helt förbjudes på parternas territo­riura. Havsbotlenavlalets artikel I kan ge intrycket, all kustslat har rätt att placera kärnvapen på havsbottnen i den till tolv nautiska rail upp-

It    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 83

Prop. 1971: 83

10

gående havsbotlenzonen. För alt undvika varje möjlighet lill oförenlig­het raellan de två avtalen har del nyssnämnda stadgandet införts.

Arlikel

X 

innehåller bestämmelserna ora undertecknande, anslulning, ratificering och ikraftträdande. Såsora varit faUel i tidigare fördrag på nedruslningsorarådet är Förenta Statema, Storbritannien och Sovjet­unionen deposilarieslaier. Fördraget träder i kraft då 22 regeringar, däribland deposilariestalernas, deponerat sina ratifikalionsinslruraenl.

Artikel

XI, 

slutiigen, innehåller bl. a. uppgifter om de språk, på vilka fördraget upprättats.

Föredraganden

Havsbotlenavlalets praktiska betydelse sora ruslningsbegränsningsål-gärd torde få betraktas sora ringa. Förbudsreglerna riklar sig endasl tUl kärnvapenstaterna, dvs. Frankrike, Förenta Staterna, Kina, Sovjetunio­nen och Storbritannien. Av dessa har veterligen endasl Förenta Staterna umgåtts raed planer på all placera kärnvapen i fasta anordningar på havsbottnen. Dessa planer hade eraeUertid förraodligen redan över­getts då förhandlingarna om del nu aktuella avtalet inleddes. Det mili­tära utnyttjandet av havsbottnen har ökat på senare år, raen lorde hit­tills ha inskränkts väsentligen tUl defensiva anläggningar för upptäckt av ubåtar. Vår kännedora ora storraakternas planer är dock raycket be­gränsad, varför raan inte kan bortse från alt havsbottnen även kan koraraa all utnyttjas för offensiva anläggningar. Fördraget skulle fåll en långt större betydelse för fraratiden, om förbudet sora raånga stater under förhandlingarna krävde gjorts allraänt och således lett till en demililarisering av havsbottnen.

Även i den begränsade förra avtalet fått bedöraer jag del eraeUertid vara av värde och vill därför förorda atl vårt land ratificerar del. Skä­len härför är i korthet följande.

Fördraget kan anses utgöra etl första, ora än raycket begränsat, steg av de ledande kärnvapenstaterna för all infria åtagandet i 1968 års icke-spridningsfördrag alt fortsätta förhandlingar ora ytterligare åtgärder raot kärnvapenkappruslningen. Vidare innehåller havsbotlenavlalel i sin lur ell åtagande av parterna all forlsälla förhandlingar ora ytterligare åtgärder på nedruslningsorarådet för alt förhindra en kapprustning på havsbottnen. Sora fraragålt av redogörelsen för avtalets innehåll har detla stadgande införts i avtalstexten på svenskt initiativ. En anslulning till avtalet ger oss tillträde till den granskningskonferens, som enligt arlikel VII skall hållas fem år efler avtalets ikraftträdande, vilket skulle ge oss fortsatta möjligheter all påverka de frågor avtalet gäUer. Del är sålunda väsentligt atl Sverige genora atl ratificera avtalet ges raöjlighet

Prop. 1971: 83

11

alt aktivt verka för elt raera fullständigt förbud raot alt utnyttja havs­bottnen för railitära syften.

Föreliggande fördrag har också viss betydelse för frågan om havs­bottnens fredliga utnyttjande. Sverige har röstat för den förat nämnda FN-resolutionen från 1967, vUken bl. a. fastslår, att havsbottnen endast skall användas för fredUga ändaraål. En förutsättning härför är alt havs­bottnen blir fullständigt deraUilariserad. Det nu aktuella partiella de-raililariseringsfördragel bör ses som elt steg på vägen mot etl framlida fredUgl utnyttjande inom en inlernalionell regim.

Vad vår egen situation beträffar innebär inle havsbotlenavlalel några nya åtaganden på kärnvapenområdet. Sverige har redan genora sin an­slutning 1969 lUl fördraget ora förhindrande av spridning av kärnvapen intemationellt förbundit sig att inte anskaffa kärnvapen. Havsbottenavta­let innehåUer, sora nyss nämnts, i främsta ruraraet etl åtagande av de le­dande kärnvapenstalerna alt inle utsträcka kärnvapenkappraslningen lUl bl. a. den oss omgivande havsbottnen. Delta åtagande rainskar ris­ken för konflikter i vår omgivning och bidrar därmed lUl stärkandet av vår nationella säkerhet. Det bör dock saratidigt betonas, alt förbudsreg­lerna inte gäller kuststaterna i den havsbollenzon som sträcker sig ut tUl tolv nautiska mU från deras baslinjer eller för kuslslalernas inre vatten. En kärnvapenraakl har sålunda allljäral möjlighet atl placera kärnvapen på havsbottnen inora eget eller en allierad stats territoriura. Överbefälhavaren har i sill yttrande över fördraget betonat dess lärali­gen ringa räckvidd i svenskt närområde genom att väsentiiga delar av Östersjön, Kattegatt och Skagerack därigenora blir undantagna från för­dragets lillärapningsoraråde.

Kontroll av fördragels efterlevnad innebär för svensk del orabesör-jande av erforderlig övervakning inora de oraråden av konlinenlal­sockeln där vi har suveränitet eller ansvar, dvs. i första hand inora den tolv nautiska raU breda havsbotlenzonen längs vår kust, en rättighet att utöva kontroll även bortom våra kontinenlalsockelgränser fram lill gränsen för våra grannstaters terrilorialhav eller tilläggszoner, saral en möjlighet alt vi kan bli ombedda alt biträda annan stat eller FN med dylik kontroll inom vilken del sora helst av världshaven. Jag vill i della sararaanhang närana, all avtalstexten på en punkt inle är helt klar. Me­dan del i arlikel I andra punklen sägs alt de i havsbotlenzonen gällan­de förbudsreglerna inte orafattar kuststaten eller havsbottnen under dess sjölerriloriura, fraragår det inte direkt av kontroUbesläraraelsernas utformning i artUcel III, atl kuststaten har exklusiv behörighet att vidtaga kontroUåtgärder i havsbottenzonen utanför dess kuster, om dess terri­lorialhav är raindre brett än tolv nautiska mil. Del kan således sägas existera etl "gap" i konlrollhänseende mellan exerapelvis den svenska territorialgränsen och den yttre gränsen för havsbotlenzonen. Ora kust­staten inle skulle ha ansvar för övervakning och kontroU inom della

Prop. 1971:83

12

oraråde finns risk för alt någon storraakl övertar kontrollen, vilket inte anses slå i överenssläramelse raed svensk säkerhetspolitUi. Från svensk sida föreslogs under förhandlingarna i nedrustningskoramittén etl lUl-lägg tUl konlrollarlikeln av innebörd, alt kuststaten skall ha exklusiv kontrollrätt inom havsbotlenzonen. Detta förslag accepterades emellertid inte av stormakterna, förraodligen då det betraktades sora en inle öns­kad inskränkning av principen om havets frUiel. Den sovjetiske represen­tanten gjorde emellerlid elt uttalande i kommittén, enligt vilket avtalets nuvarande lydelse uteslöt kontrollverksamhet av annan part än kust­staten inom havsbotlenzonen. Detla uttalande citerades sedermera från svensk sida i koraraittén och angavs sora skäl för att vi inle ansett oss behöva la upp frågan igen. Då ingen från dessa uttalanden avvikande raening gjordes gällande under förhandlingarna, lorde den svenska upp­fattningen ora kuststaternas exklusiva kontrollrätt inora havsbotlenzo­nen få sägas ha gUtighet och raåste under alla förhållanden vara Sve­riges hävdade uppfattning i teori och praktik.

I förhållande lUl nu gällande ordning innebär fördragels ikraftträdan­de ell klart förbud för fördragsslulande utländsk stat att placera raass­förslörelsevapen på havsbottnen utanför vårt sjölerriloriura. Någon skyldighet för Sverige att övervaka att detta förbud iakttas följer inle av fördraget. Även ora vi sålunda inte är förpliktade alt övervaka havsbottnen utanför vår territorialgräns ligger det i vårt eget intresse alt för oravärlden visa alt vi har vilja och förraåga all göra della när helst vi anser del lärapligt. Sverige bör också vara berett att bistå andra raindre tekniskt utvecklade stater i enlighet med fördragels artikel III punkt 5 vid sådan kontroll som de kan önska genomförd.

Överbefälhavaren anser all kompletterande resurser torde koraraa all erfordras för övervakningsverksarahelen. Jag anser i sararåd raed chefen för försvarsdeparteraentet det för tidigt alt taga ställning lill denna frå­ga. Della bör ske först när vi fått närraare erfarenheter av metodiken för och omfattningen av den övervakningsverksamhet som bör bedrivas.

Del raililärpoliliska och raUilärlekniska underlag, sora kan behövas inför granskningskonferensen efler fera år, lorde kunna erhåUas i sara­band med försvarels miljösludiearbele.

Jag vill slutligen framhålla att havsbotlenavlalel, trots sin begränsade praktiska betydelse, lorde få tUlraälas värde i avspänningshänseende. Det ansluter sig därmed lill de övriga internationella avtal på nedrusl­ningsorarådet, sora ingåtts under efterkrigstiden och vUka saratliga får bedöraas ha utgjort positiva inslag i en annars raörk bild, präglad av ständigt ökade lager av raassförslörelsevapen och en i flertalet länder accelererad ruslningsutveckling. Vi har från svensk sida alltid velat bidraga till att uppnå denna effekt, dels genom atl aktivt deltaga i strä­vandena på nedruslningsområdet, dels genora all, då resultat uppnåtts, verka för dessas genomförande på del praktiska planet.

Prop. 1971: 83

13

Under åberopande av vad som sålunda anförts får jag hemställa, atl Kungl. Maj:l föreslår riksdagen all

godkänna del av Förenta Nationernas generalförsaraling den 7 de­ceraber 1970 rekoraraenderade fördraget ora förbud raot place­ring av kärnvapen och andra raassförslörelsevapen på havsbott­nen och i dennas underlag.

Med bifall till vad föredraganden sålunda raed instäm­mande av statsrådets övriga ledaraöler heraställt förordnar Hans Maj:t Konungen att lUl riksdagen skall avlålas propo­silion av den lydelse bilaga till della protokoll ulvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

Prop. 1971: 83

14

Bilaga

Treaty on the Prohibition of the Emplacement of Nuclear Weapons and Other Weapons of Mäss Destruction on the Sea-Bed and the Ocean Floor and in the Subsoil Thereof

IIpoeKT ,Zl|oroBopa o sanpeDeHHH paaMeiuenna na ;He Mopeii h oKeanos ii b ero nenpax fl;tepHoro opyxHH

h apyrnx bii;iob opyxnn iwaccoBoro

yHIIHTOXCeHHH

The States Parties to this Treaty,

Recognizing the coramon inter­est of raankind in the progress of the exploration and use of the sea-bed and the ocean floor for peace­ful purposes,

Considering that the prevention of a nuclear arms race on the sea-bed and the ocean floor serves the interests of maintaining world peace, reduces international ten-sions, and strengthens friendly re­lations among States,

Convinced that this Treaty con­stitules a step towards the exdu­sion of the sea-bed, the ocean floor and the subsoil thereof frora the ärras race,

Convinced that this Treaty con­stitules a step towards a treaty on general and complele disarraaraenl under strid and effective interna­tional control, and deterrained to continue negotialions to this end.

Convinced that this Treaty wUl further the purposes and principles of the Charter of the United Na­tions, in a manner consistent with the principles of international law and without infringing the free­doms of the high seas,

Have agreed as follows:

rocyaapcTBa-yHacTHHKH na-CToamero floroBopa,

npHSHasaa oömyio saHHxepe-coaaHHocTb HciioBeHecTBa b

pa3-

BHTHH  HCCJieflOBaHH»  H HCHOJIb-

30BaHHH AHa Mopeii h OKeaHOB

B MHpHblX UejIflX,

CHHTaH, HTo npeaoTBpameHHe pacnpocTpancHHa tohkm

siflep-Hbix BOopyaccHHii Ha flHo Mopeii H OKeaHOB cjiyHT HHTepecaM noÄHepacaHHH Mupa bo bccm MHpe, ocjiaöjiaex ue-xayHapoji,-Hyio HanpaxcHHOCTb h

yKpen-jiHCT flpyacecTBeHHbie otho- lueHHH  MCJKay  rocyaapcTBaMH,

y6eacAeHHbie

b tom, hto nac-ToaiUHH JI,oroBop aBJiaeTca ma-roM Ha nyxH k HCKJiiOHeHHK) Aua Mopeu H OKeaHOB h ero HCflp H3 c(J)epbi roHKH Boopyace-

HHH,

y6e>KAeHHi,ie

b tom, hto nac-

T051LUHH fl,OrOBOp flBJIJieTCH lua-

roM Ha nyxH k .aoroBopy o BceoömcM   H   nojiHOM   pasopy-

ÄeHHH nOfl CTpOFHM H 34)(|)eK-THBHHM   MeiKayHapOflHbIM   KOH-

TpojieM, H Hcno.nHeHHbie peiuH-MocTH npoflojiacaTb neperoBopw c 3Toii uejibio,

y6e»cfleHHbie B tom, hto nac-ToaiHHii XloroBop GyeT coAeitcx-BOBaTb ocymecTBjieHHK) iteneH H npHHUHnoB YcTaBa OprauMsa-HHH OöteflHHeHHbix HauHJi TaK,

HTOÖM   3T0   COOTBCTCTBOBajIO

npHHHHnaM  Me»c;iyHapoAHoro npasa h ne napymajio CBOÖoaw OTKpbiToro Mopa, corjiacHJiHCb o HHXcecjieflytomeM:

Prop. 1971: 83

15

Fördrag om förbud mot placering av kärnvapen och andra massför­störelsevapen på havsbottnen och I dennas underlag

De fördragsslutande staterna,

som erkänner mänsklighetens gemensamraa intresse av frarasleg i utforskandet och användningen av havsbottnen för fredliga ända­mål,

som beaktar atl förhindrandet av kärnvapenkapprustning på havs­bottnen tjänar intresset atl vid­raaklhålla världsfreden, rainskar de internationella spänningarna och stärker de vänskapliga förbindel­serna raellan staterna.

som är övertygade om alt delta fördrag utgör elt steg mot atl un­dantaga havsbottnen och dennas underlag från kapprustningen.

som är övertygade om att delta fördrag utgör ett steg raot ell för­drag ora allraän och fullständig av-rustning under noggrann och ef­fektiv internationell kontroll, och beslutna alt fortsätta förhandling­arna för all uppnå detla raål.

som är övertygade om att della fördrag koramer alt främja syfte­na och principerna i Förenta Na­tionernas stadga, på ell sätt som överensstämraer med principerna i folkrätten och utan att kränka ha­vels frihet,

har överenskommit som följer:

Prop. 1971: 83

16

Article I

1. The Stales Parlies to this Treaty undertake not to emplant or eraplace on the sea-bed and the ocean floor and in the subsoil thereof beyond the outer lirail of a sea-bed zone as defined in Artide 

II 

any nuclear weapons or any other lypes of weapons of mäss destruction as well as slructures, launching installations or any other facilities specifically designed for sloring, testing or using such weap­ons.

2. The undertakings of para­graph 1 of this Article shall also apply lo the sea-bed zone referred lo in the same paragraph, except that within such sea-bed zone, they shall not apply either lo the coaslal Stale or lo the sea-bed be-nealh its territorial waters.

3. The States Parties lo this Treaty undertake not to assist, en-courage or induce any Slate to carry out activities referred lo in paragraph 1 of this Article and not to participate in any other way in such actions.

CTaTba I

1.     rocyflapcTBa-yHacTHHKH

HacTOHutero floroBopa oöasyioT-

c« He ycTaHaBjiHBaTb h hc pa3-

MemaTb na ane Mopeii h oKea-

HOB H B ero HCflpaX sa BHeUIHHM

npeae.iiOM 30hh MopcKoro ana, KaK oHa onpeaejieHa b cTaxbe

II, 

nioöoe aflepHoe opyacue hjih KaKHe-JiHÖo flpyrHe BHiiw opy»CHfl MaccoBoro yHHHToaccHHa, a TaK-xe coopyaceHHH, nycKOBbie yc-TaHOBKH H jiioöbie apyrHe ycT-poiicTBa, cneunajibHo npefluas-HaHCHHbie   .HJIH   xpaHCHPia,   hc-

nblTaHH» HJIH npHMeHCHHH TaKO-

ro opyxHa.

2.    OöasaTejibCTBa, npcÄycMo-

TpeHHBie B nyHKTe 1 HacToameii

CTaTbH, aeficTByioT TaKsce b ot-

HOIUeHHH   30HbI   MOpCKOfO   flHa,

ynoManyTOH b tom kc

nyuKTe, c tcm hckjhohchhcm, hto b

npeejiax TaKofi 30Hbi MopcKoro flua OHH HC pacnpocTpaHHioTCH HH Ha npHÖpexHoe rocyaapcTBo, HH  Ha  MopcKoe  flHo  nofl  ero

TeppHTOpHaJIBHblMH BOflaMH.

3.      rocy.iiapcTBa-yHacTHHKH

HacToamero JloroBopa oSasyiOT-

ca ne noMoraTb, He noompaTb

H He HoöyaciiaTb KaKoe-JiHÖo

rocy.iiapcTBo k ocymecTBJicHHio

aeaxejibHocTH, onpeflejiaeMoii b nyHKTe I HacToameii CTaTbu, h HC ynacTBOBaTb KaKHM-Jin6o hhhm cnocoöoM b TaKoii aea-

TCJIbHOCTH.

Artide 

II

For the purpose of this Treaty the outer limit of the sea-bed zone referred to in Artide I shall be co-terminous with the twelve-raUe outer lirail of the zone referred lo in Part 

II 

of the Convention on the Territorial Sea and the Conliguous Zone, signed in Geneva on 29 April 1958, and shall be raeasured in accordance with the provisions of Part I, Section 

II, 

of this Con-

CTaxta 

II

/jia neneu HacToamero floro-Bopa BHeiuHHii npeaeji 30Hbi MopcKoro ÄHa, ynoMaHyToö b cxaTbc I coBnaflaex c ABCHaaua-

THMHJIbHblM BHeiUHHM HpeflCJIOM

30Hbi,   onpcflejiacMoii  b  nacTH

II 

KOHBCHHHH  o  TeppiITOpHaJIb-

HOM Mope M npHJie)Kamefi 30He, noflnHcaHHOM b enese 29 an-pejia 1958 rofla, h oTCHHTbiBaeT-

CH   B   COOTBCTCTBHH   C   HOJIOÄe-

Prop. 1971: 83

17

Artikel I

1. De fördragsslulande staterna förbinder sig atl på havsbottnen och i dennas underlag utanför den yttre gränsen för en havsbollenzon, sora definieras i arlikel 

II, 

inte an­bringa eller placera några kärnva­pen eller några andra slag av raassförslörelsevapen, ej heller byggnadsverk, ulskjulningsinslalla-lioner eller några andra anordning­ar särskilt utforraade för lagring, utprovning eller användning av så­dana vapen.

2. Åtagandena enligt punkt 1 i denna artikel skall även gälla för den havsbollenzon som näranes i sararaa punkt, dock all de inom denna zon inle gäller för kust­stalen eller för havsbottnen under dess sjölerriloriura.

3. De fördragsslulande staterna åtager sig alt inle bistå, upp­raunlra eller förmå någon stat alt bedriva verksamhet, sora anges i punkt 1 i denna artikel, och alt inle på något annat sätt deltaga i sådana handlingar.

Artikd

II

I detla fördrags mening skall den yttre gränsen för den havsbol­lenzon som namnes i arlikel I vara liktydig med den tolv sjöraUs yl-tergräns för den zon som anges i avdelning 2 i konventionen angå­ende territorialhavel och tilläggs­zonen, undertecknad i Geneve den 29 aprU 1958. Den skall mätas i överensstämmelse raed föreskrif­terna i avdelning 1, kapitel 

II, 

i

Prop. 1971: 83

18

vention and in accordance with in­ternational law.

Article III

1. In order lo promote the ob­jectives of and ensure compliance with the provisions of this Treaty, each Slate Party lo the Treaty shall have the right to verify through observation the activities of other Stales Parlies to the Treaty on the sea-bed and the ocean floor and in the subsoil thereof beyond the zone referred to in Article I, pro­vided that observation does not inlerfere with such activities.

2. If after such observation rea-sonable doubls remain concerning the fulfilraent of the obUgations as­suraed under the Treaty, the Slate Party having such doubls and the Slate Party that is responsible for the activities giving rise to the doubls shall consult with a view to reraoving the doubts. If the doubls persist, the State Party having such doubts shall notify the other States Parties, and the Parties con­cerned shall co-operate on such further procedures for verificalion as raay be agreed, induding appro­priate inspection of objects, slruc­tures, installations or other facUi­ties that reasonably raay be ex­pected to be of a kind described in Article I. The Parties in the region of the activities, induding any coaslal Slate, and any other Party so requesting, shall be entitled to participate in such consultation and co-operation. After completion of the further procedures for verifi­calion, an appropriate report shall be circulated lo other Parties by the Party that initiated such pro­cedures.

HHaMH pasfleJia 

II 

nacxH I sjok

KOHBeHUHH   H   MCaCflyHapOflHHM

npasoM.

CxaTba III

1.    Jljm coflCHCTBHa ocymecT-

BJieHHK) uejieii h oöecncHCHHa

coöJiiOÄeHHa nojioaccHHH HacToa-

mero floroBopa Kaacaoe ro-

cyaapcTBO-yHacTHHK floroBopa

HMeeT npaBo nposepKH nyTCM

HaGjHOflCHH» ÄcaTeJibHOCTH jxpy-

THX rocyaapcTB-yHacTHHKOB o-

roBopa Ha flue Mopeii h OKeanoB

H B ero Heapax sa npeaejiaMH

30HbI, ynOMHHaCMOH B CTaTbe I, npH yCJIOBHH, HTO 3T0 HaÖJIIO-

aeHHe ne 6yfleT McmaTb xaKOH

aeaTCJlbHOCTH.

2. EcjiH nocjie TaKoro Ha6jiio-

flCHHH OCTaHyTCa OÖOCHOBaHHbie COMHCHHa OTHOCHTCJIbHO BblllOJI-

Heuna oGasarejibCTB, npHuaTbix no /I,oroBopy, rocyaapcTBo-yHacTHHK, HMCiomee TaKHe com- HCHHa, H rocyAapcTBo-ynacTHHK, Hecymee OTBeTCTBCHHocTb saaea-

TCJIbHOCTb, BbI3bIBaiOmyiO 3TH COMHCHHH,   KOHCyjIbTHpyiOTCa   C

uejibio ycTpancHHa comhchhii.

EcjiH COMHCHHa ocTaioTca, ro-cyflapcTBO-ynacTHHK,   HMCiomee

TaKHC     COMHCHHa,     yBCÄOMJiaBT

apyrHC rocyaapcTBa-yHacTHHKOB H saHHTepecoBauHbie cTopoHbi

COXpyflHHHaiOT B OTHOUICHHH Ta-

KHX aaJibueiiiiiHX npoueayp npo-

BepKH,   o KOTOpblX MOaCCT 6bITb

aocTHrnyTa floroBopcHHOCTb, BKJiioHaa cooTBCTCTByiomyK) hh-

CneKIIHIO OÖteKTOB, COOpyCHHH,

ycxaHOBOK hjih ÄpyrHX ycTpoiicTB, Morymnx no CBoeMy xapaKTcpy

C aOCTaXOHHblM OCHOBaHHCM 6bITb OTHeCCHHblMH K TCM, KOTO-

pbie onpcfleaeHbi b

cxaTbc I. rocyaapcTBa-yHacTHHKH, naxoa-aiUHeca B paiioHe TaKoii aeaTCJib-HOCTH, BKJiioHaa jno6oe npH-6peMCHoe rocyaapcTBo, h jik)6oh flpyroH ynacTHHK.KOTopbiH SToro noxejiaex, hmciot npaso npn-HHMaTb  ynacTHe B TaKHX koh-

Prop. 1971: 83

19

denna konvention och i enlighet med internationell rält.

Artikd III

1. För atl främja syftet med detta fördrag och för att säker­ställa efterlevnaden av dess före­skrifter skaU varje fördragsslulande stat ha rätt all genom observation kontrollera andra fördragsslutan­de staters verksamhet på havsbott­nen och i dennas underlag utan­för den i arlikel I angivna zonen, förutsatt all observationen inte stör sådan verksarahet.

2. Ora efler en sådan observa­tion grundat tvivel kvarstår rö­rande uppfyllandet av de enligt fördraget åtagna förpliktelserna, skall den fördragspari, sora hyser tvivlet, och den fördragspart, sora är ansvarig för den verksamhet vilken orsakat tvivlet, överlägga i syfte att undanröja tvivlet. Om det ändå kvarstår, skall den fördrags­part som hyser tvivlet underrätta de övriga fördragsparterna, och de berörda parterna skall saraarbeta i fråga ora sådana ytterligare kon­trollåtgärder, om vilka de kan komma överens, inbegripet veder­börlig inspektion av föremål, bygg­nadsverk, installationer eller and­ra anordningar, som rimligen kan förväntas vara av del slag som anges i arlikel I. Parterna i verk-samhetsorarådet, inbegripet varje kuststat, och varje annan part sora så önskar, skaU ha rätt att deltaga i överläggningarna och saraarbelet. När de ytterligare kontrollåtgär­derna har vidlagils, skall vederbör­lig rapport liUsläUas övriga parter av den part som tagit initiativet till sådana åtgärder.

Prop. 1971: 83

20

3. If the Stale responsible for the activities giving rise to the rea-sonable doubls is not identifiable by observation of the object, strac-lure, installation or other facUily, the State Party having such doubls shall notify and raake appropriate inquiries of States Parties in the region of the activities and of any other State Party. If il is ascer-lained through these inquiries that a particular Stale Party is respon­sible for the activities, that Slate Party shall consult and co-operate with other Parlies as provided in paragraph 2 of this Article. If the idenlily of the Stale responsible for Ihe activities cannot be ascer-lained through these inquiries, then further verificalion procedures, in­duding inspection, raay be under­laken by the inquiring Slate Party, which shall invite the participation of the Parlies in the region of the activities, induding any coaslal State, and of any other Party de­siring lo co-operate.

4. If consultation and co-opera­tion pursuanl lo paragraphs 2 and 3 of this Article have not removed the doubts concerning the activi­ties and there reraains a serious

cyjibTaHHax

h coTpyaHHHecTBe. Ilocjie saBepuicHHa ÄajibHeHuiHX npoHCAyp npoBepKH ynacTunK, npoaBHBUiHii HUMunaTHBy b ot- HomcHHH TaKHX HpoHCflyp, pac-

CblJiaeT   COOTBCTCTByiOIHHil   flOK-

jiaa apyrHM ynacTHHKaM.

3.   EcjiH nocpeacTBOM Haöjiio-

flCHHH oö-bCKTa, coopyaccHHa,

ycTanoBKH hjih apyroro ycT-

poiicTBa hcbosmoxho onosnaTb

rOCyflapCTBO,   OTBCTCTBCHHOe   3a

fleaTCjibHocTb, BbisbiBaiomyio OÖOCHOBaHHbie COMHCHHa, ro-cyflapcTBo-ynacTHHK, HMCiomee TaKHC   COMHCHHa,   oöpaiuaeTCH

c   COOTBCTCTByiOHtHMH   yBCflOM-

jiCHHaMH H sanpocaMH k ro-cyflapcTBaM-ynacTHHKaM paäo-Ha, rae hmcbt mccto TaKaa AcaxejibHocTb, a xaKace k jhoöhm apyrHM rocyAapcTBaM-ynacTHH-KaM. EcjiH B pesyjibTaTe 3thx

o6pameHHii BbiacHHXca, hto ot- BeTCTBCHHocTb 3a TaKyio aea-TCJibHOCTb HeccT KaKoc-TO onpc-acjieHHoe rocyaapcTBO-ynacT-HHK, 3TO rocyaapcTBO-ynacTHHK

KOHCyjlbTHpyeTCH    H    COTpyflHH-

HacT c apyrHMH ynacTHHRaMH, KaK 3TO npeaycMaxpHBaeTca b nyHKTe   2   HacToamen   cTaTbH.

EcJlH   c   HOMOmbK»   3THX   o6pa-

meHHH HCJibsa ycTanoBHTb, Ka-Koe rocyaapcTBo hccct otbctct- BeHHOCTb 3a TaKyK) aeaTCJib-HOCTb, TO BbiacHaiomee ro-cyaapcTBO-ynacTHHK MoaceT hc- HOJibsoBaTb aajibHCHHiHe npo-neaypw npoBepKH, BKJiiOHaa hh- cneKHHK), npHHCM sto rocyaapcT-BO npHFjiamaeT k ynacTHio b hhx TOcyflapcTBa-yHacTHHKOB aan-Horo paäoHa, rae HMcex mccxo xaKaa aeaxejibHocxb, BKJuonaa jiioöoe npH6pe»CHoe xocyAapcx-Bo, H JHoGoro flpyroro ynacxHH-Ka, xejiaiomero coxpyAHHHaxb.

4.   EcjiH KOHcyjibxauHH h cox- pyflHHHecxBo, npeflycMaxpH-

BacMbie B nyuKxax 2 h 3 nac-

Toameii CTaTbH,  ne ycTpaHHJiH

COMHCHHli     OTHOCHTCJIbHO     flea-

Prop. 1971: 83

21

3. Ora observation av föreraål, byggnadsverk, instaUalioner eUer annan anordning inte utvisar vil­ken stal som är ansvarig för den verksamhet, som givit upphov till grandat tvivel, skall den fördrags-part som hyser sådani tvivel un­derrätta och göra vederbörliga för­frågningar hos fördragsparter i verksamhetsområdet och hos an­nan fördragspart. Om det fast­ställs genora dessa förfrågningar atl en viss fördragspart är ansvarig för verksamheten, skall denna för­dragspart överlägga och samarbe­ta med andra parter i enlighet med punkt 2 i denna artikel. Ora den för verksarahelen ansvariga statens identitet inte kan fastställas ge­nora dessa förfrågningar, kan yt­terligare kontrollåtgärder, inbegri­pet inspektion, vidtagas av den fördragspari som fraraställt för­frågningarna; denna skall inbjuda parterna i verksamhetsområdet atl deltaga, inbegripet varje kuststat, och varje annan part som önskar samarbeta.

4, Om överläggningar och sam­arbete enligt punkterna 2 och 3 i denna artikel inle har undanröjt tvivlet om verksarahelen, och upp­fyllandet av fördragets förpliklel-

Prop. 1971: 83

22

question concerning fulfilment of the obligations assuraed under this Treaty, a State Party may, in ac­cordance with the provisions of Ihe Charter of the United Nations, refer the malier lo the Security Council, which may take action in accordance with the Charter.

5. Verificalion pursuanl to this Artide raay be underlaken by any Slate Party using ils own raeans, or with the full or partial assistance of any other Slate Party, or through appropriate international procedures within the fraraework of the United Nations and in ac­cordance with its Charter.

6. Verificalion activities pur­suanl lo this Treaty shall not inler­fere with activities of other States Parties and shall be conducted with due regard for rights re­cognized under international law induding the freedoras of the high seas and the rights of coaslal States with respect lo the exploration and exploilation of their conlinental shelves.

Article 

IV

Nothing in this Treaty shall be interpreted as supporting or pre-judicing the position of any Slate Party with respect lo exisling in­ternational conventions, induding the 1958 Convention on Ihe Terri­torial Sea and the Conliguous Zone, or with respect lo rights or clairas which such State Party raay asserl, or with respect lo recognition or non-recognition of rights or clairas asserled by any other Slate, related to waters off ils coasls; induding inter alla ler-

TCJIbHOCTH H OCTaiOTCa CCpbCS-HWe     COMHCHHa     OTHOCHTCJIbHO

BbixiojiHCHHa

o5a3aTejibCTB,

npHHaTbix HO HacToamcMy flo-roBopy,    rocyflapcTBO-ynacTHHK

MOXeT B  COOTBCTCTBHH C HOJIO-

xeHHaMH YcTaBa OpraHHsauHH OÖTjeKHHCHHbix HaHHH nepeaaxb Bonpoc Ha paccMoxpeHHe Cobc- xa BesonacHocxH, Koxopbiö mo- Hcex  npenpHHaxb  aeiicxBHa  b

COOXBCXCXBHH C VcXaBOM.

5. ripOBepKa   B   COOTBCTCTBHH

C HacToameJi CTaTbeit moäct

npoBOÄHTbca jiio6biM rocyapcT-

BOM-yHaCTHHKOM CBOHMH C06CT-BCHHblMH   CpeflCTBaMH   HJIH   HpH

nojiHOM HJIH HacTHHHOM cojxeHcj-BHH JiioGoro apyroro rocyaapcT-Ba-yHacxHHKa, hjih nocpeflcxBOM cooTBCTCTByiomHx McacflyHapofl-Hiix npoHCflyp B paMKax Opra-HHsauHH 06x,eÄHHeHHbix HauHH

H B COOTBCTCTBHH C CC YcTaBOM.

6.    fleaxebHocxb ho

npoBepKe

B COOXBeXCXBHH C HacxoaiHHM

floroBopoM He flojixcna Mcmaxb

fleaxejibHocxH pyrHX rocy-

flapcTB-ynacTHHKOB   h   flojixcua

HpOBOÄHXbCa   c   flOJIHCHbIM   yHC-

xoM npaB, npH3HaHHbix b coox-

BeXCXBHH      c      MOKflynapOflHUM

npasoM, BKJiioHaa cBoöojiy ox-Kpwxoro Mopa, h npaBa npn-GpeKHbix rocyAapcTB b otho- HieHHH pasBCflKH H paspaöoxKH

HX KOHXHHeHXaUbHblX IliejIb(J)OB.

Cxaxba 

IV

HHKaKoe nojioxeune nacxoa-mero oroBopa ne aojiäho hc- xojTKOBbiBaxbca KaK noflXBep-Aaiomee hjih Hanocautee ymepö HOSHHHH jiioöoro xocyAapcxBa-ynacxHHKa b oxhouichhh cy-mecxByioiHHX MeacayHapOAHbix

KOHBeHUHH,   B   TOM   HHCJie   KOH-

BCHHHH O xeppnxopHajibHOM MO-pe H npHjiexantCH sone 1958 rofla, HAH B OTHomeHHH npas hjih npexcHSHii, o Koxopwx xaKoe rocyflapcxBO-ynacxHHK     Moxex

SaaBHXb, HJIH B OXHOmeHHH npHS-

Prop. 1971: 83

23

ser allvarligt kan sältas i fråga, kan en fördragspari i enlighet raed be­stäraraelserna i Förenta Nationer­nas stadga hänskjuta frågan lUl säkerhetsrådet, sora kan vidtaga åtgärder i enlighet raed stadgan.

5. Kontroll enligt denna arlikel kan förelagas av varje fördrags-part raed egna raedel, eller med bistånd, helt eller delvis av någon annan fördragspart eller genom lärapliga inlernalionella åtgärder inora Förenta Nationernas rara och i enlighet raed dess stadga.

6. KontroUverksarahel enligt della fördrag får inle störa andra fördragsslutande staters verksara­het och skaU ulföras raed veder­börlig hänsyn till folkrättsligt er­kända rättigheter, inbegripet ha­vets friheter och kuslslalernas räll alt utforska och exploatera sina konlinentalsocklar.

Artikd

IV

Ingenting i detta fördrag skall tolkas såsora slöd ål eller till för­fång för någon fördragsparts in­ställning lUl gällande internationel­la konventioner, inbegripet 1958 års konvention angående territo­rialhavel och lilläggszonen, eller till rättigheter eller krav sora en sådan fördragspari kan hävda, el­ler till erkännanden eller bestridan­den av rättigheter eller krav häv­dade av annan stat och vilka av­ser vattenområden utanför dess kust, inbegripet bland annat ler-

Prop. 1971: 83

24

rilorial seas and conliguous zones, or lo the sea-bed and the ocean floor, induding conlinental shel­ves.

Artide V

The Parties to this Treaty under­lake lo continue negotialions in good failh concerning further measures in the field of disarraa-ment for Ihe prevention of an arms race on the sea-bed, the ocean floor and the subsoil thereof.

Article 

VI

Any Stale Party may propose araendraenls lo this Treaty. Araendraents shall enter into force for each State Party accepting the araendraents upon their acceptance by a raajority of the Stales Parlies lo the Treaty and thereafter for each reraaining State Party on Ihe date of acceptance by it.

Article VII

Five years after the entry into force of this Treaty, a conference of Parlies lo the Treaty shall be held in Geneva, Switzerland, in or­der lo review the operation of this Treaty with a view to assuring that the purposes of the prearable and the provisions of the Treaty are being realized. Such review shall lake into account any relevant lechnological developraents. The review conference shall delerraine in accordance with the views of a majority of those Parlies allending whether and when an additional review conference shall be con­vened.

HaHHa  HJIH HenpH3HaHHa  npas

HJIH npeXCHSHlI, SaaBJICHHblX JIIO-

6biM ApyruM rocyflapcxBOM ox-HocHxejibHO ero npHÖpeacHbix BOA, BKJiionaa, cpcAH nponero, xeppHXopnaAbHoe Mope h upn-Aeacamyio sony, hjih

Ana Mopeii H OKeaHOB, BKAionaa kohxhhch-

XaAbHblH mCAblJ).

Cxaxba V

VHacxHHKH Hacxoaiuero Jl,o-roBopa o6a3yK)xca npoAOJiacaxb B Ayxe Aoöpoö BOJiH neperoBopM B oxHomeHHH AaAbHeiimnx Mep B oGjiacxH pasopyxcHHa b nejiax HCAonymcHHa fohkh Boopyace-HHH Ha AHe Mopeii h OKeauoB H B ero HCApax.

Cxaxba 

VI

Jlioöoe rocyAapcxBo-ynacxHHK Moacex npeAAaraxb nonpaBKH K uacxoameMy Jorosopy. Hoh- paBKH Bcxynawx b CHAy ana KaxAoro rocyAapcxBa-ynacxHH-Ka, npHHHMawmero 3xh

nonpas-KH, nocjie npHHaxna hx öoab- uiHHcxBOM rocyAapcxB-ynacxHH- kob

oroBopa, a BnocjieACXBHu AAa KaxAoro ocxaBuieroca ro-cyAapcxBa-yHacxHHKa

b achb npHHaxHa hm 3xhx nonpasoK.

Cxaxba VII

Hepes 5 ner nocjie Bcxynjienna B CHjiy HacToamero JoroBopa B eneBC (UlBCHitapHa) cosw-BaexcH KOH(J)epeHHHa rocyAapcxs-ynacxHHKOB oroBopa AJia pac-CMOxpeuna xoro, KaK AeiicxByex HacxoamHH JtoroBop, hxoGm HMexb ysepeKHOCxb b xom, hxo HCAH, HSAOxeHHbie B HpeaMÖyAc, H noAoaccHHa fl,oroBopa ocy-mecxBAaioxca. IlpH xaKOM pac-

CMOXpCHHH AOAaCHbl GblXb opHHa-Xbl  BO   BHHMaHHC AlOÖbie XCXHH-

necKHC AocxHXCHHa, HMeroiune oxHoiucHHe K AauHOMy floroBO-py. TaKaa KOHepeHuna Moxex

B     COOXBCXCXBHH     C     MHCHHaMH

Prop. 1971: 83

25

rilorialhav och tilläggszoner, eller havsbottnen, inbegripet konlinen­talsocklar.

Artikel V

De fördragsslulande staterna förbinder sig att fortsätta upprik­tigt menade förhandlingar om yt­terligare åtgärder på nedruslnings­orarådet för all hindra en kapp­rustning på havsbottnen och i dennas underlag.

Artikd

VI

Varje fördragspari kan föreslå ändringar i detla fördrag. Ändring­ar skall för varje fördragspart som godkänner dera träda i kraft, då de har godkänts av elt flertal av de fördragsslulande staterna, och därefter för varje övrig fördrags-part, den dag den godkänner dera.

Artikd VII

Fera år efter detla fördrags ikraftträdande skall en konferens hållas mellan fördragsparlerna i Geneve, Schweiz, för att granska hur fördraget fungerar i avsikt alt förvissa sig om alt ändamålet med fördragets preambel och dess be­stämmelser förverkligas. Denna granskning skall beakta alla till­gängliga teknologiska framsteg. Granskningskonferensen skall i överenssläraraelse raed den åsikt sora flertalet dellagande parter hy­ser besluta om och när en ytter­ligare granskningskonferens skall samraankallas.

Prop. 1971: 83

26

Artide VIII

Each Stale Party to this Treaty shall in exercising ils national sovereignly have the right lo with­draw frora this Treaty if it decides that exlraordinary evenls related lo the subject raatter of this Treaty have jeopardized the suprerae in­lerests of ils counlry. Il shall give notice of such withdrawal lo all other Stales Parties to the Trea­ty and to the United Nations Secu­rity Council three raonths in ad­vance. Such notice shall include a stateraent of the exlraordinary evenls il considers lo have jeopard­ized ils supreme inlerests.

Article 

IX

The provisions of this Treaty shall in no way affect the obliga­tions assuraed by Stales Parlies to the Treaty under international in­struraents establishing zones free frora nuclear weapons.

Article 

X

1. This Treaty shaU be open for signature lo all States. Any State which does not sign the Treaty before ils entry into force in ac­cordance with paragraph 3 of this Article raay accede to it at any tirae.

2. This Treaty shaU be subject to ratification by signatory States.

öoAbiUHHCXBa npHcyxcxByioiAHx Ha Hcii ynacxHHKOB peiUHXb, AOAJKHa jiH 6bixb cosBana ao- nojiHHxejibHaa KOHtjjepeHUHa pjia paccMoxpcHHa     BonpocoB      o

ACHCXBHH OXOBOpa H B KaKHC CpOKH.

Cxaxba VIII

KaacAoe rocyAapcxBo-yiacx-HHK Hacxoamero oroBopa b nopaAKe ocymecxBJicHHa cBoero rocyAapcxBCHHoro cyBepennxexa HMeex HpaBO BbräxH hs /oxobo- pa, ecjiH oHo peiuHx, hxo csa-saHHbie c coAepaccHHeM Hacxoa­mero   florOBOpa   HCKJHOHHXeAb-

Hbie o6cxoHxejn>cxBa nocxasHAH noA yrposy BbiciuHe HHxepecbi cxpaHbi. O xaKOM bbixoac oho yBBAOMAaex sa xpn Mecaqa Bcex ApyxHx ynacTHHKOB I],oroBopa H  CoBCT  Be3onacHocTH  Opra-

HHSaHHH OÖtCAHHeHHblX HaEtHII.

B xaKOM yBCAOMJieHHH AOJiacHO coAepxaxbca saaBJienHC o6 hc- KjuoHHxejibHbix oGcxoaxeAbCT-Bax, Koxopbie oho paccMaxpn-Baex KaK HOCxaBHBiuee hoa yr­posy ero BbicuiHe HHxepecbi.

CTaTba

IX

flojioaceHHa HacToamero JXo-roBopa HH B Koeii Mcpe ne saT-paxHBaioT oöasaxejibcxBa, Bsa-xbie Ha ce6a rocyAapcxBaMH-ynacxHUKaMH floroBopa no MeacAynapoAHbiM coxAamcHHaM, ynpescAaiomHM sohh, cboöoa- Hbie ox aflepHoro opyacna.

CxaTba 

X

1.     HacToamnii floroBop ot- Kpwx AJia noAHHcaHHa ero bccmh xocyAapcxBaMH. JIio6oe rocy-

AapcxBO, Koxopoe hc hoahh- uiex /loroBop ao BCxynACHua

ero B CHJiy b cootbcxctbhh c nyuKxoM 3 AaHHoii cxaxbH, mo-

JKCT   npHCOCAHHHTbCa   K   HBMy   B

Aio6oe BpcMa.

2.     HacToamHii oroBop hoa- AeacHT paTH4)HKauHH xocyAapcT-

Prop. 1971: 83

27

Artikd VIU

Varje fördragsslulande stat skall under utövande av sin nationella suveränitet ha räll atl frånträda fördraget, om den finner atl extra­ordinära händelser, samraanhäng­ande raed äranel för della fördrag, har äventyrat dess högsla intres­sen. Den skall underrätta alla and­ra fördragsslutande stater och Förenta Nationernas säkerhetsråd ora sådani frånträdande tre må­nader i förväg. Sådan underrättel­se skall innefatta en redogörelse för de extraordinära händelser som den anser ha äventyrat dess högsta intressen.

Artikd

IX

Bestämmelserna i detla fördrag skall inte på något sätt påverka fördragsslulande stats förpliktelser enligt inlernalionella avlal ora upprättande av kärnvapenfria zo-

Artikel

X

1. Delta fördrag skall slå öppet för undertecknande för alla stater. Stat sora inte undertecknar för­draget före dess ikraftträdande en­ligt punkt 3 i denna arlikel kan när som helst ansluta sig lill del.

2. Delta fördrag skall ratifice­ras  av  signatärstaterna.  Ratifika-

Prop, 1971: 83

28

Instruraents of ratification and of accession shall be deposited with the Governraenls of the Union of Soviel Socialist Republics, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and the United Stales of America, which are hereby designated the Deposit­ary Governments.

3.

This Treaty shall enter into force after the deposit of instra-raents of ratification by twenly-two Governraenls, induding the Governraenls designated as De­positary Governments of this Treaty.

4.

For States whose instraraents of ratification or accession are de­posited after the entry into force of this Treaty it shall enter into force on the date of the deposit of their instruments of ratification or ac-

5. The Depositary Governraenls shall promptly inform the Govern­ments of all signatory and acced­ing Stales of the date of each signature, of the date of deposit of each instrument of ratification or of accession, of the date of the entry into force of this Treaty, and of the receipt of other nolices.

6. This Treaty shall be register­ed by the Depositary Governraenls pursuanl to Article 102 of the Charter of the United Nations.

BaMH, noAOHcaBuiHMH ero. Pa-

TH4)HKaHHOHHbie XpaMOTbl H AO-KyMCHTbl    O    npHCOeAHHeUHH

cAaioxca na xpancHHC npaBH-TCjibcxBaM Coiosa Cobcxckhx

CoHHajiHcxHHecKHx   FecnyöJiHK,

CoCAHHeHHOrO

KopOACBCXBa

BeJIHKO-ÖpHXaHHHH H CcBepHoii 

HpnaHAHH       H        CoeAHHCHHblX

nixaxoB ÄMepHKH, Koxopbie HacxoantHM nasHanaioTca b

Ka-HecxBC npaBHXCJibCTB-AenosHTa-

PHCB.

3.   HacToaiHHH ,I|oroBop BCTy-

nacT B CHAy hocac CAanu na

xpancHHe paxH(|)HKaHHOHHbix

rpaMOT ABaAAaTbK) AsyMa npa-

BHTejibCTsaMH, BKAioHaa npasH-

xeAbCTBa, HasHaneHHbie b xa-

necTBC AenosHTapneB Hacxoa­

mero floroBopa.

4.    Aa rocyAapcxB, paxH4)H-

KaimoHHbie rpaMoxbi hjih AOKy-

MCnXW o npHCOeAHHCHHH KOTO­pblX 6yAyT CAaHbi Ha xpaHenne nocAe BcxynACHHa b cHjiy Hac­xoamero floroBopa, OH Bcxy-naex b CHAy b AeHb cAann Ha xpaneHHe hx paxH(J)HKaHHOHHbix rpaMOX HAH AOKyMCHxoB O npH-

COeAHHCHHH.

5.  ITpaBHxeAbcxBa-AenosHxa-

PHH HeSaMBAJIHXeAbHO H3Bema-K)T HpaBHxejibcTBa Bcex nOAHH-

CaBIHHX     H     npHCOeAHHHBmHXCa

K HacxoameMy floroBopy ro-cyAapcTB o Aaxe KaacAoro noA-HHcaHHa,  Aaxe  CAann  na  xpa-

HCHHC    KaaCAOii    paXH4)HKaAHOH-

Hoii rpaMoxbi hjih AOKyMCHxa o npHCoeAHHeHHH, Aaxe Bcxy-HACHHa B CHAy HacToamcxo flo-roBopa, a xaKace o nojiyneifflH

HMH APyXHX yBeAOMACHHH.

6.   HacToamHii IoxoBop aoa- »ceH ÖHTb saperHCTpHpoBan npa-

BHTeJIbCTBaMH-Aen03HTapHaMH B

COOTBCTCTBHH CO cxaxbeii 102 YcTaBa  OpraHHsauHH  06T>eAH-

HCHHblX HailHH.

Prop. 1971: 83

29

tions- och anslutningsinstrument skall deponeras hos De Socialis­tiska Rådsrepublikernas Unions regering. Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirlands re­gering och Amerikas Förenta Sta­ters regering, vilka härmed utses tUl deposilarieregeringar.

3. Della fördrag skall träda i kraft då tjugotvå regeringar, där­ibland de som utsetts lill deposi­larieregeringar, har deponerat si­na ratifikationsinstrument.

4. För stat vilkens ralifikations-eller anslutningsinstrument depo­neras efler delta fördrags ikraft­trädande skall fördraget träda i kraft den dag då dess ratifika­tions- eller anslulningsinslruraent deponeras.

5. Deposilarieregeringarna skall oraedelbart underrätta alla stater, sora har undertecknat och anslutit sig till fördraget om dagen för varje undertecknande, dagen för deposition av varje ralifikations-eller anslutningsinstrument, dagen för detta fördrags ikraftträdande, saral ora dagen för raollagandel av andra raeddelanden.

6. Della fördrag skall registre­ras av deposilarieregeringarna en­ligt arlikel 102 i Förenta Nationer­nas stadga.

Prop. 1971: 83

30

Article 

XI

This Treaty, the Chinese, Eng­lish, French, Russian and Spanish texts of which are equally authen­tic, shall be deposited in the ar­chives of the Depositary Govern­ments. Duly certified copies of this Treaty shall be transmitted by the Depositary Governraenls lo the Governraenls of the States signa­tory and acceding thereto.

In witness whereof the under­signed, being duly aulhorized thereto, have signed this Treaty.

CTaxba 

XI

Hacxoamaii AoroBop, anrAHH-CKHii,   HcnaHCKHH,    KHxaiicKHii,

pyCCKHH  H ipaHUySCKHH XCKCXbl

Koxoporo aBAaroxca paBHO ayTen-THHHbiMH, CAaeTca Ha xpancHne B   apxHBbi  npaBBTCAbCTB-Aeno-

SHXapHCB.     OAÄHblM   o6pa30M

saBcpeHHbie

kohhh Hacxoamero floroBopa      npenpoBOÄAaioxca npaBHxejibcxBaMH-AenosHxapH-aMH npaBHxejibCTBaM  rocyAap-cxB,  noAHHcaBmax floroBop

h

npHCOeAHHHBIHHXCa K HCMy.

B yAocxoBepcHHc nero Hnace-noAnHcaBmneca,

aoaähmm o6- pasoM Ha TO ynoAHOMOHCHUbie, noAHHcaAH HacToamHH floroBop.

Prop. 1971:83

31

Artikel

XI

Detla fördrag, vars engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter skall ha sararaa vitsord, skall deponeras i deposi-tarieregeringarnas arkiv. Veder­börligen bestyrkta avskrifter av detla fördrag skall av deposilarie­regeringarna överlämnas till rege­ringarna i de stater som har un­dertecknat eller anslutit sig lill för­draget.

Till bekräftelse härav har under­tecknade, därtill befullmäkligade, underskrivit detla fördrag.

MARCUS BOKTR. STHLM 1971    7I02I3