Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:137

Regeringens proposition

1980/81:137

om stödet till dagspressen

beslutad den 19 febmari 1981.

Regeringen föreslär riksdagen alt anlaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

JAN-ERIK[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Vissa ändringar i stödet lill dagspressen föreslås. Förslagen bygger till övervägande del på dagspresskommitténs (B 1978:01) betänkande (SOU 1980: 32) Stödet till dagspressen. I propositionen belönas all det statliga stödets allmänna inriktning bör upprätthållas, med huvudsyftet att verka för konkurrens och mångfald inom dagspressen.

Staten har sedan är 1967 gett stöd till dagspressen, enligl regler som sedan vid olika tillfällen ändrats. Genom förslagen i propositionen erhåller fä- och flerdagarstidningar med högst 20% i hushållstäckning en viss begränsad höjning av produktionsbidragen till en sammanlagd kostnad av 21,4 milj. kr. Samdisiribulionsrabalten. utvecklingsbidraget och etable-ringsstödet reduceras i mindre utsträckning, vilket ger en sammanlagd besparing på 12,1 milj. kr.

Vikten av ökad samverkan mellan tidningsföretag understryks. Tidning­arna bör själva ta ansvar för effektivisering och kostnadsbesparingar ge­nom olika former av samproduktion, vilket ocksä skulle göra branschen bättre rustad att bemöta tillfälliga konjunktursvängningar.

De sammanlagda kostnaderna för förslagen i propositionen uppgår för budgetåret 1981/82 till 337,6 milj. kr. lill slöd lill dagspressen. Härtill kommer 25 milj. kr. i form av reservationsanslag till län till dagspressen ur pressens länefond.

1    Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 137

Prop. 1980/81:137

2

Utdrag

UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1981-02-19

Närvarande: statsministern Fälidin, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Krön­mark,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri,[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om stödet till dagspressen

1    Inledning

Med stöd av regeringens bemyndigande den 19 januari 1978 tillsattes en kommitté med åtta ledamöter' för att göra en allmän översyn av bestäm­melserna om slalligl slöd lill dagspressen. Kommittén, som anlog namnet dagspresskommittén (B 1978:01), lade i juni 1980 fram slutbelänkandel (SOU 1980:32) Stödet till dagspressen. En sammanfattning av betänkandel bör fogas lill prolokollel i detta ärende som bilaga I.

Efter remiss har yllranden över belänkandel avgelts av stalskonloret, riksrevisionsverkei (RRV), näringsfrihetsombudsmannen iNO), presslöds­nämnden. Centralorganisationen SACO/SR (SACO/SR), Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska Journalisljörbimdel. Grafiska fackjörbundet. Svenska lidningsuigivarcföreningen (TU). Svenska vecko­pressens lidningsiilgivareförening (VECTU), Föreningen Svensk jäck-press (FACTU), Svenska annonsbladsiilgivareföreiiingen. A-pressen AB. Liberala nyhetsbyrån. Centerns presstjänsl. FLT Press AB och Tidningar­nas telegrambyrå (TT).

Härutöver har skrivelser inkommit från Eesli Päevalchi. Poslens disiri-biilionsrörelse, statens invandrarverk (SIV). AB Tiinbro, Grafiska arbets­givare-  och  induslriorganisationerna  (GAl).  Synskadades  rik.sförbund

' Justitieombudsmannen Per-Erik[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, samt riksdagsledamoten Gösta[REDACTED_EFTERNAMN], utredningssekreteraren Sven[REDACTED_EFTERNAMN], dåv. borgarrådet Per-Olof Hanson, sekreteraren Urban[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsledamoten Sven-Erik[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsledamoten Olle[REDACTED_EFTERNAMN] och partisekreteraren Lars F.[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1980/81:137

3

(SRF) samt kulturnämnderna i Boden. Jokkmokk. Norsjö. Skellefteå och Vilhelmina kommuner.

En sammanställning av remissyttrandena bör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 2.

En sammanfattning av en av utredningen utarbetad översikt av dags­pressens ekonomi år 1979 bör fogas till protokollet som bilaga 3.

I prop. 1980/81: 100 (bil. 12 s. 98) har jag anmält alt jag avsåg att förelägga riksdagen en särskild proposition om ålgärder för stöd till dags­pressen som bygger på de förslag som har presenterats av dagspresskom­mittén i betänkandet Stödel till dagspressen. I avvaklan på denna proposi­tion har regeringen föreslagit riksdagen alt för budgetåret 1981/82 beräkna dels ett förslagsanslag benämnt Stöd till dagspressen av 298300000 kr., dels ett reservationsanslag benämnt Län till dagspressen av 15000000 kr. Jag anhåller nu alt få la upp dessa frägor.

2   Föredragandens överväganden

2.1 Allmänna Synpunkter

Dagspresskommiltén har i sitt slutbetänkande Stödet till dagspressen granskat det statliga presstödet och utvärderat de nuvarande stödformer­nas effekter och betydelse. Kommittén har haft i uppgift atl särskilt belysa möjligheterna att utforma bidragsreglerna så att de stimulerar lill ökad produktionssamverkan och andra kostnadsbesparingar genom samverkan samt även i övrigt befrämja god hushållning. Kommittén har ulgålt ifrän alt de eventuella förändringar i presstödet som kunde länkas bli resultatet av översynsarbelel skall rymmas inom ramen för begränsade utgiftsökningar i förhällande till vad som f.n. anvisas för stöd till dagspressen över stats­budgeten.

Kommittén konstaterar atl det statliga slödel syftar till atl dels förbättra de ekonomiska villkoren för tidningar i marknadsmässigt underläge, dels underiätta etablering av komplemenltidningar. Presspolilikens mäl är alt vända koncentralionsprocessen inom dagspressen och verka för konkur­rens och mångfald. Reglerna för bidragsgivningen skall därtör vara sä konstruerade att huvuddelen av bidragen går till tidningar som har ekono­miska svårigheter pä grund av sin ställning på marknaden.

Kommittén framhåller atl presstödet under 1970-talet har åstadkommit viktiga förändringar i dagspressens strukturulveckling. Konkurrensen har i stora delar av landet återtagit den styrka den hade i slutet av 1960-talet. och en rad nya tidningar av komplementkaraktär har startats. Det finns två grupper inom dagspressen som utan presstöd skulle behöva ompröva sin verksamhel. Den ena är fädagarstidningar med högst 20% i hushållsläck­ning pä utgivningsorten och den andra flerdagarstidningar med högst 40% i

Prop. 1980/81:137

4

hushållstäckning. För övriga grupper är den ekonomiska handlingsfriheten tillräckligt stor. Kommittén har inle funnil nägra presspoliliska eller press­ekonomiska motiv till atl ändra slödels inriktning eller allmänna utform­ning. De förslag lill regeländringar som kommittén framlägger ligger med två undantag inom ramen för presstödets rådande struktur.

Elt flertal remissinstanser däribland TCO, LO, Svenska journalistför­bundet. Grafiska fackförbundet. TU och A-Pressen AB ansluter sig lill utredningens uppfattning att det inle finns nägra presspolitiska eller press­ekonomiska skäl att ändra inriktningen eller den allmänna utformningen av presstödet. Däremol efterlyser slatskonlorel förenklingar i stödsystemet och förordar en ordning där presslödsnämnden ges möjlighet all göra en skälighetsbedömning när den fördelar slödel. Denna bedömning skulle gälla bäde bidragsmottagare och stödels storlek. RRV anser atl stödel bör vara mera utpräglat selektivt och syfta lill att ge en lillfällig hjälp äl tidningar i ekonomiska svårigheier. Liksom stalskontorel anser RRV alt mängden stödformer gör systemet svårhanterligt, och menar atl det varil värdefullt om kommittén diskuterat differentieringen av presstödet. RRV anser ocksä att presstödet bör ges en sädan inriktning att samverkan mellan tidningar främjas, och NO undrar om det inte vore möjligt alt i större ulslräckning sammankoppla stödet med stimulans till kostnadsbe­sparingar, t.ex. så att en förutsättning för slöd skulle vara att tillgängliga produktionsresurser ulnylljas effektivt.

Enligt min uppfattning har det statliga presstödet under I97()-Ialet pä del hela taget haft avsedd verkan. Genom att stödja tidningar i marknadsmäs­sigt underläge och bidra lill elableringar av komplementtidningar har presstödet verkat för konkurrens och mångfald och därmed en breddad och fördjupad demokrati. Även om en omarbetning av presstödets struktur i och för sig skulle kunna leda lill vissa förenklingar, anser jag inte alt sädana ingrepp är påkallade. Nuvarande stödformer har visal sig i stort sett ändamålsenliga, och i likhel med dagspresskommiltén och de flesta remissinstanserna anser jag all presslödels nuvarande utformning och allmänna inriktning bör behållas.

Jag vill dock understryka att även om man från statens sida varit beredd lill stödinsatser framför allt för att säkra en mångfald inom pressen, ligger det primära ansvaret för pressens framtid givetvis på tidningsföretagen själva. Dessa bör därför söka effektivisera och rationalisera sin verksam­het i största möjliga män. En förutsättning både för en stabilare konkur­renssituation och olika tidningars möjligheler att hävda sig är all förelagen är beredda alt samverka. Samverkan kan etableras pä flera säll och bör eftersträvas i så slor ulslräckning som det är möjligt ulan all den enskilda tidningens självständighet och egenart äventyras. Enligl min mening bör del statliga stödet i högre grad än vad som hittills har varil fallet användas för alt stimulera lill olika samverkansformer.

Prop. 1980/81:137

5

2.2 Ekonomiska ramar för presstöd

Dagspresskommiltén har analyserat dagspressens ekonomi under de senaste åren. Utvecklingen var åren 1978 och 1979 relativt gynnsam. Bland de bidragsberättigade tidningarna redovisade gmppen fädagarstidningar med högst 20% i hushållsläckning klara resultatförbätlringar år 1979, även om gmppen är beroende av statligt bidrag för sin utgivning. Fädagarstid­ningar med mer än 20% i hushållstäckning har vanligen en gynnsam situation. Flera tidningsföretag förbättrade avsevärt sin ekonomi är 1979, och något generellt stödbehov finns inte för denna gmpp. Bland flerdagars-tidningarna befinner sig landsortsfidningarna med högsl 20% i hushålls­läckning i etl bekymmersamt läge. Sedan år 1977 har dessa tidningar legat på underskott efter presstöd på mellan I och 3,5 milj. kr., och gruppen berördes knappast av den trendmässiga förbättringen år 1979. Landsorts­tidningar med högst 40% i hushållstäckning har en bällre ekonomi än den förta gmppen, och denna gmpp är överiag eknomiskt stabil. Bland övriga landsortstidningar med 4-7 nr per vecka noterade flera tidningsföretag resultatförbättringar år 1979. En rad tidningar vände föriust i överskott eller lyckades höja överskottet.

Av de fyra storstadstidningarna Arbetet. Skånska Dagbladet, Dagen och Svenska Dagbladet visade de tvä förstnämnda etl knappl överskott är 1978, medan Dagen hade etl litet och Svenska Dagbladet ett myckel stort underskott. År 1979 höjdes bidragen vilket bidrog till atl de tre förstnämn­da åter redovisade knappa överskott och Svenska Dagbladet bl.a. därför kunde halvera sin förlust. Med undanlag av Aftonbladet gick ocksä kvällspressen framåt. Övriga dagstidningar, t. ex. tidningar på andra spräk än svenska, tidningar med distribution i huvudsak utanför riket, samt tidningar på Gotland har i mänga fall vissa ekonomiska bekymmer, även om resultatförbältringar noterades under år 1979.

Dagspresskommittén klargör alt dagspressens ekonomi år 1978 var ge­nomgående god. Även analysen av 1979 års siffror visar på god lönsamhel, och utvecklingen för är 1980 bedöms ha varil gynnsam för de flesta förela­gen trots en mot slutet av året försämrad annonskonjunktur. Mot denna bakgrund föreslog jag i propositionen (1980/81:20) om besparingar i stals­verksamhelen m. m. att dagspresstödet borde reduceras med 30 milj. kr. budgetåret 1981/82 och att reduktionen till sin huvuddel borde kunna las ul genom en sänkning av samdislributionsrabalten. Konstitulionsulskotlet (KU 1980/81:9) ansäg atl besparingar kunde göras även pä presslödsomrä-det. Besparingarnas fördelning och inriktning fanns del enligl utskottet anledning att återkomma lill när del aviserade förslagel skulle föreläggas riksdagen. Riksdagen hade inget att erinra mol konslitutionsutskoltels förslag (rskr 1980/81:58).

Det finns emellertid tecken pä att den gynnsamma utvecklingen frän åren 1978 och 1979 nu håller på alt vända. Morgontidningarnas ekonomi

Prop. 1980/81:137

6

bestäms i stor utsträckning av deras ställning pä annonsmarknaden. Under tredje kvartalet 1980 förmärkles en avmattning i tidningarnas annonsackvi-silion. I september noterades en klart negativ tendens med en minskning av annonsvolymen för hela dagspressen pä 3,7% i förhällande lill samma period föregäende år. Förluster gjordes främst i landsortspressen. I no­vember drabbades även slorsladspressen av annonsbortfall i storleksord­ningen 3-8%. Under början pä är 1981 har den negativa tendensen ytterli­gare förstärkts, med en nedgång för slorsladspressen på mer än 10%. Flera tidningsföretag räknar med en ylterligare minskning av annonsvolymen. Annonsbortfallet kan bli väsentligl större än beräknat. Vissa stora annon-sörer har meddelat att man har för avsikt all skära ner sin annonsering i dagspressen högsl avsevärt. Om detaljhandeln i övrigl gör liknande reduk­tioner, skulle det kunna innebära markanta annonsförluster för dagspres­sen. Om prognoserna för utvecklingen pä annonsmarknaden är 1981 visar sig vara riktiga kan slora delar av dagspressen råka i allvarliga ekonomiska svårigheter.

Mol denna bakgrund anser jag del befogal all revidera min lidigare uppfattning att en besparing pä presstödet på 30 milj. kr. vore möjlig alt genomföra.

Av skäl som jag strax skall beröra bedömer jag all en besparing vad gäller produklionsstödet inte är möjlig. En mindre besparing pä samdistri-butionsrabalten bör dock kunna genomföras. Denna rabatt har lett lill en snabb uppbyggnad av en fysisk samdislribulion. Belydande rationalise­ringsvinster har gjorts, samtidigt som distributionen inte längre är en konkurrensfaktor riktad mot mindre tidningar. Dagspressen torde vara klar över fördelarna med det rådande syslemel, och en mindre reduktion av utgående rabatter torde inte hota det uppbyggda syslemel. Jag föreslår därför att rabatten sänks generelll med ell öre per utdelat exemplar. Della skulle ge en besparing på 9,1 milj. kr.

Jag anser också atl anslaget för utvecklingsbidrag bör sänkas från 12,0 till 10,0 milj. kr. En sådan sänkning skulle knappast verka inskränkande pä det utvecklingsutrymme som finns inom dagspressen, i synnerhet inte om bidrag utgår enligt den prioriteringsordning som jag kommer all föreslå i del följande. En reduktion av elableringsstödet frän 4,8 lill 3,8 milj. kr. bör ocksä kunna genomföras. De anförda medelssänkningarna skulle innebära en sammanlagd besparing på 12,1 milj. kr.

För atl upprätthälla den statliga presspolilikens huvudsyfte, konkurrens och mångfald, är det enligt min mening nödvändigt att nu stötta de tidning­ar som träffas hårdast av en vikande annonsmarknad, dvs. lågtäckningstid-ningarna. Dagspresskommittén framhåller att bäde fä- och flerdagars läg-täckningslidningar skulle behöva ompröva sin verksamhet om de inte hade tillgång till etl substantiellt presstöd. Del är atl märka atl kommilléns analyser bygger på de jämförelsevis goda åren 1976-1978. Den positiva utvecklingen är 1979 har inte förmält stabilisera ekonomin för flerdagars-

Prop. 1980/81:137

7

tidningarna med högst 20% i hushållstäckning. Om dessa tidningars posi­tion inte förstärks, kan utvecklingen leda lill etl växande antal monopol­orter. För att förhindra att dagspresstrukturen ulvecklas i sådan riktning fordras enligt min mening atl stödel till dessa tidningar förstärks. Jag föreslår därför en uppräkning av produklionsbidragen pä 15% för flerda­garstidningar med högsl 20% i hushällsläckning. Den föreslagna höjningen bör åtföljas av vissa justeringar i de maximibelopp som gäller för produk­tionsbidragen. Maximibeloppet för storstadstidning som utkommer minst fyra gånger i veckan bör således höjas frän 25 740000 kr. till 29600000 kr. För landsortstidning som utkommer minst fyra gånger i veckan och vars täckningstal uppgår till högst 20% bör maximibeloppet höjas frän 6 300000 kr. till 7245000 kr. Den sammanlagda kostnaden för dessa förändringar har beräknats till 19,1 milj. kr.

Del är fulll klart alt ocksä fädagars lågtäckningstidningar kommer all drabbas hårt av en konjunkturnedgång. Många av dessa tidningar skulle knappast existera ulan presstöd. För att föregripa en snabb, negaliv ut­veckling vill jag föreslå att produklionsbidraget för dessa tidningar höjs från 750000 kr. till 800000 kr. för icke-rikstidningar och frän I 500000 kr. till I 600000 kr. för rikstidningar som utkommer en dag i veckan. För rikstidning som utkommer tvä dagar i veckan bör produktionsbidraget höjas frän 1 500000 kr. till 1 725000 kr. Den sammanlagda kostnaden för dessa förändringar kan beräknas lill 2.3 milj. kr.

Den sammanlagda ökade koslnaden för säväl fler- som fädagarstidningar kan alltså uppskattas till 21.4 milj. kr.

Jag vill i detta sammanhang behandla frägan om hur presstödet skall relateras till kostnadsutvecklingen.

Dagspesskommittén framhåller att en tidnings ekonomi idag i stor ut­sträckning bestäms av tidningens ställning på annonsmarknaden. Syftel med produktionsbidragen är alt kompensera svagare tidningar för bris­tande annonsintäkter. Följaktligen måste produktionsbidragen för all mot­svara sitt syfte rent teoretiskt följa utvecklingen pä annonsprisrnarknaden. Kommittén konstaterar att så inte har varit fallet under senare är. Trots att statsmaklerna med vissa mellanrum räknat upp produklionsbidragen så har kompensationen för bristande annonsintäkter i realiteten gradvis för­svagats. Kommitténs analyser anses inte tyda på all dagspressens annons­beroende avtar. Kommittén tar för givet att del kommer alt krävas åter­kommande höjningar av bidragen. För att motverka en successiv urholk­ning av presstödet föreslär man därför att ell automatiskt uppräkningssys­tem baserat på annonsprisulvecklingen införs fr.o.m. den I juli 1981. Uppräkningsmetoden bör prövas under en period av minst fem är.

Ett antal remissinstanser (bl.a. TCO och LO) hälsar förslaget med tillfredsställelse som en säkerhet mol risken för tidningsnedläggningar. Majoriteten (statskontoret, RRV, NO, TU och SAF) är emellertid kritisk. Statskontoret och RRV menar alt en indexreglering skulle strida mol

Prop. 1980/81:137

X

strävanden alt minska automatiken i de offentliga utgifterna. RRV och näringsfrihetsombudsmannen anser ocksä atl etl index innebären priorite­ring av presstödet framför andra offentliga utgifter som inte har likvärdiga garantier. Enligt NO och TU är det också generellt svårt atl skapa ett korrekt och väl fungerande index, och statsmakterna skulle sannolikt av en rad skäl med vissa mellanrum föranledas alt företa en översyn av systemet och göra justeringar. Jag delar dessa invändningar. Omständigheterna för de tidningsföretag som uppbär presstöd är skiftande i det enskilda fallet, och en automatisk uppräkning skulle sannolikl kräva elt flertal ingrepp för atl äsladkomma likartade villkor för alla. Del kan också vara principiellt betänkligt atl indexreglera statliga bidrag av denna art. bl.a. skulle en sädan reglering kunna ge intryck av atl stödet till enskilda tidningar är permanent, och dessutom atl stödel ingår som en del i en branschstruktur som inte förväntas undergå nägra egentliga förändringar. Av dessa orsaker kan jag inte acceptera förslaget. Förändringar i stödels omfattning och inriktning bör göras med vissa mellanrum och bestämmas av den faktiska situationen för den delen av pressen som är i behov av slöd.

2.3 Ändringar i stödsystemet

2.3.1 Dagstidningsbegreppei

I presstödssammanhang avses med dagspress dels allmänna nyhetstid­ningar, dels publikationer av dagspresskaraktär med minst elt nummer per vecka. Dagspresskaraklär får en publikation om den har allmänna nyhets­tidningars innehållsslruktur och redigeras som sådana. Dagspresskommil-lén konstaterar all del oftast är uppenbart om en publikation har dags­presskaraklär eller inte. Däremot kan vissa problem uppslå vid gränsdrag­ningen mellan publikationer av dagspresskaraktär och organisationstid­ningar. Kommittén ser ingen anledning att ändra gällande definitioner. Beträffande hittillsvarande praxis att bedöma en edition av en tidnings upplaga som självständig om andelen särskiljande redaktionellt innehall är minst 51%, anser kommittén atl del knappast finns nägra presspoliliska skäl att höja kravel på andelen unikt material.

Presstödsnämnden framhåller i sitt remissvar den ekonomiska betydel­sen av att bli klassificerad som dagstidning i form av skatteförmåner och bidragsmöjligheter. Del finns enligt nämnden en klar tendens att tidningar genom produktförändringar m. m. försöker anpassa sig till dagstidningsbe­greppei, en tendens som man anser kommer att förslärkas ju förmånligare dagspressen behandlas jämfört med andra tidningar och lidskrifter. På samma säll hävdar nämnden atl bestämmelsen om andelen särskiljande redaktionellt innehåll i en självständig edition stimulerar förelag all skapa bidragsberättigade editioner. Eftersom avgränsningen är svår, samlidigl som utslaget har stor ekonomisk betydelse för ett tidningsföretag, skulle del enligt nämnden vara värdefullt med en viss flexibilitet i regelsystemet.

Prop. 1980/81:137

9

Rätten till produktionsbidrag kunde t. ex. ställas i relation till andelen unikt malerial med en nedre gräns vid de 51 % som f. n. gäller. Presstödsnämn­den anser ocksä att rikstidningskravet bör konkretiseras och skärpas, eftersom en tidning relativt lätt kan skaffa sig den spridning i olika delar av landet som behövs för alt erhålla stöd som rikstidning. Nämnden föreslår att rikstidning definieras som "en tidning vars upplaga fill övervägande del avsatts utanför ulgivningsregionen men i olika delar av landel och i minst hälften av A-regionerna". Kravel pä en abonnerad upplaga på minst 10000 ex. bör enligt nämnden kvarstå.

Som jag tidigare har anfört är det viktigt alt presstödet trots sin selekliva karaktär utgär efter allmänt verkande regler. Det är då viktigt att dessa regler är sådana atl utrymmet för inte avsett utnyttjande och missbruk är så litet som möjligt. Mot bakgrunden av del samhällsekonomiska lägel nu och inom överskådlig framfid är det ocksä väsentligt att tillgängliga re­surser kommer den angelägna och behövande delen av tidningarna till del.

Jag finner därför alt presstödsnämndens förslag till preciseringar bör genomföras. Dagstidningsbegreppei bör därför avse allmän nyhetstidning och publikation av dagspresskaraktär med reguljär nyhetsförmedling och/ eller allmän politisk opinionsbildning. En sädan definition överensstämmer med nuvarande praxis.

Jag anser vidare i likhet med presstödsnämnden att en edition av en tidning bör innehålla en större andel unikt material för att anses vara självständig än vad som för tillfället gäller. Produktionsbidrag till en själv­ständig edition bör därför ulgå i proportion lill andelen unikt material, på så sätt att bidraget börjar utgå vid 51 % sädani material. För alt uppnä fullt produklionsbidrag enligt den nuvarande ordningen skall i fortsättningen krävas 65%. Däremellan höjs bidraget stegvis i takt med att andelen unikt material ökar, på så sätt att varje proceni unikt material ökar bidraget med en femtondel. Dessa regler bör införas fr.o.m. bidragsåret 1981. Bestäm­melsen torde hindra spekulativa editionsstarter. För självständiga editio­ner som år 1980 har uppburit fullt bidrag genom att de innehållit mer än 50% egel redaktionellt innehåll, bör särskilda hänsyn tas som ger tidnings­företagen en rimlig möjighet att anpassa sig till de skärpta kraven. För dessa editioner bör de nya reglerna införas försl bidragsårel 1985. Genom att andelen eget redaktionellt innehåll bedöms utifrån förhållandena året innan bidragsåret, kommer de nya skärpta reglerna alt tillämpas pä utgiv­ningen efter den 1 januari 1984 för dessa editioner.

Av samma anledning bör definitionen av rikstidning förändras. Som rikstidning bör räknas en tidning vars upplaga till övervägande del avsätts utanför utgivningsregionen men i olika delar av landet och i minst hälften av A-regionerna. Spridning i en A-region bör anses föreligga när minst 50 exemplar avsälts i regionen. Kravet på en abonnerad upplaga pä minst 10000 exemplar bör kvarstå.

Prop. 1980/81:137

10

2.3.2 Produktionsbidrag

Jag har tidigare i avsnitt 2.2 redogjort för mina förslag om ökal produk­tionsstöd för i huvudsak lågtäckningstidningar. I delta avsnitt tar jag upp de förslag belräffande produktionsbidragen som dagspresskommiltén har lämnat.

Huvuddelen av det statliga presstödet utgår f. n. i form av produktions­bidrag. Del finns tre huvudgrupper av tidningar med rätl till fulll produk­tionsbidrag, nämligen fädagarstidningar med högsl 20% i hushållstäck­ning, flerdagarstidningar med mer än 10000 ex i upplaga och högst 40% i hushållstäckning, samt flerdagarstidningar med högst 10000 ex i upplaga och högst 50% i hushållstäckning. Produklionsbidrag utgår i regel till tidning som är i huvudsak abonnerad, har minst 2000 ex i abonnerad upplaga, har en annonsdel på mindre än 50%, har ett abonnemangspris som inte uppenbart avviker frän abonnemangspriset för liknande tidningar, samt som inte ges ut av förelag som ger ul annonsblad i betydande omfattning eller som står i nära förhällande lill sädant företag.

Dagspresskommiltén föreslär vissa ändringar i tilldelningsreglerna. Med avseende på fädagarstidningar föreslås all det skall räcka att uppla­gan är abonnerad till övervägande del, dvs. till 51 % sä atl tidningen för en kortare period skall kunna marknadsföras - t. ex. genom ökad satsning pä lösnummerförsäljning - under en etablerings- eller relanseringsfas ulan att produklionsbidraget äventyras. Vidare föreslås att kravet pä högsla an­nonsandel skärps från 50% till 40% för atl ylterligare markera all stödet avser s.k. redaktionella komplementtidningar. Dessutom har kommittén kommit fram till atl del bör sättas ell krav pä lägsta volym redaktionellt innehåll för att garantera etl rimligt ansvar för information och opinions­bildning. Kommittén föreslär atl en tidning skall ha minst I 300 spaltmeter redaktionellt utrymme per år för alt kunna komma ifråga för produklions­bidrag. Slutligen har kommittén funnil del motiverat atl föreslå elt högre bidrag till fådagarslidning med riksspridning som kommer ul med mer än ett nummer per vecka, eftersom kostnaderna härar väsentligl högre än vid lokal eller regional endagsutgivning. Kommittén föreslår att bidraget höjs från 1,5 lill 2,4 milj. kr.

I remissbehandlingen har inga argument framförts mol dessa regel­ändringar, även om presstödsnämnden finner den föreslagna skärpningen av annonsandelskravet mindre angelägen med hänsyn lill den begränsning pä annonsmarknaden som redan markeras i fädagarslidningarnas hushålls-läckningslal. Enligl min uppfattning är förslagen väl ägnade alt främja de presspolitiska ambitioner som är förenade med produktionsbidraget och bör därför genomföras. Den särskilda höjningen för fådagarslidning med riksspridning som kommer ut med mer än ett nummer per vecka bör dock som jag tidigare har framhållit begränsas lill 15%, dvs. frän 1.5 till 1,725 milj. kr.

Utredningen föreslär ocksä vissa ändringar i villkoren för både fä-

Prop. 1980/81:137

11

och flerdagarstidningar. För att undvika att ell tidningsförelag kvalificerar sig för produktionsbidrag genom taktisk placering av huvudre­daktionen i en störte kommun än den som verksamheten egentligen avser. bör presstödsnämnden enligt ulredningen ges möjlighet all i sina bedöm­ningar beräkna läckningstalet för annan kommun än den där huvudredak­tionen ligger. Vidare anser utredningen att uttrycket "liknande tidningar" i kravet om tidningens abonnemangspris är diffust, och menar atl utgångs­punkten skall vara det genomsnittliga priset för alla tidningar i samma kategori, dvs. med samma utgivningsfrekvens och liknande spridnings-och konkurrensförhällanden.

Presstödsnämnden tillägger i sitt remissvar att abonnemangspriset borde svara mol den rörliga särkostnaden för del abonnerade exemplaret. An­nars accepterar man alt ökade upplagor leder till ökade förluster, som kan äberopas för ylterligare stödåtgärder. Jag anser själv atl del är önskvärt all en bransch som arbetar med vissa svårigheter eftersträvar abonnemangs­priser som täcker de rörliga särkoslnaderna. I övrigt har remissinstanserna inte nägot atl invända mot utredningens förslag vad gäller ändringar i villkoren för bäde fä och flerdagarstidningar. Jag förordar därför all utred­ningens förslag genomförs.

Etl särskill problem inom presstödet har varil den konkurrens dagstid­ningarna utsätts för frän annonsblad, dvs. publikationer som kan ut­nyttjas av konkurrerande annonsörer och som sprids regelbundet och gratis till samtliga hushåll inom ett bestämt område. Genom alt ta annon­sering från dagstidningarna har annonsbladen ansetts försvaga den ekono­miska basen för tidningarnas redaktionella engagemang i nyhetsförmedling och opinionsbildning. 1972 ärs pressulredning bedömde alt konkurrensen frän annonsbladen inte utgjorde ett sä slorl hot mot dagspressen all särskil­da åtgärder frän statsmakternas sida vad nödvändiga. Under 1970-talet har emellertid annonsbladsbranschen expanderat väsentligl. För all inte riske­ra alt presstöd indirekt skulle bidra till att förvärra konkurrenssituationen bestämde statsmaklerna år 1980 alt presstöd inte skall kunna utgå till tidningsföretag som ger ul annonsblad i en i förhällande till tidningsutgiv­ningen belydande omfattning eller som står i nära förhällande lill förelag som ger ut annonsblad i sädan omfattning. Regeln har betraktats som tillfällig i avvaklan pä dagspresskommilténs ställningslagande (prop. 1979/ 80: 100 bil. 12. KU 1979/80:41, rskr 1979/80:229).

Dagspresskommiltén har genomförl en omfaltande analys av annons­bladsbranschen. Kommittén kommer lill slulsalsen atl dagstidningarna i sin höga hushållstäckning har goda möjligheter att bemöta lägpriskonkur-rensen från annonsbladen. Eftersom man föreslär en skärpning av reglerna för produktionsbidrag till fädagarstidningar. och eftersom TU ställt sig bakom stränga krav pä återhållsamhet bland medlemsföretagen, anser kommittén all den nuvarande regeln kan avvaras. Enligt kommitténs upp­fattning finns det goda skäl atl anta atl branschen kan lösa sitt annons­bladsproblem utan ingripande frän statsmakterna.

Prop. 1980/81:137

12

I remissbehandlingen har elt flertal instanser (presstödsnämnden, TCO, Svenska Journalistförbundet, TU och A-pressen AB) framfört uppfattning­en all annonsbladen alltjämt skapar ekonomiska problem för dagspressen genom alt exploatera den annonsmarknad som tidningarna behöver för att finansiera information och opinionsbildning, uppgifter för vilka annonsbla­den inte påtar sig någol nämnvärt ansvar. Presstödsnämnden framhåller också att etl företag som i betydande omfattning ger ul annonsblad kan avse att med utgivningen av en abonnerad tidning skapa status ät företaget och dess utgivning av annonsblad, och genom samannonsering nä annons­kategorier som annonsbladen ensamma har svårt all nä. Nämnden kan inle se att det finns presspolitiska skäl all medverka till en sädan utveckling. Om annonsbladsutgivare vill ge ut reguljära tidningar bör detta enligt nämndens mening ske med stöd frän intäkterna pä annonsbladen, inte med produktionsbidrag.

Det kan i och för sig vara iveksaml alt låta presstödsförordningen innehålla en regel som kan begränsa en verksamhel som fyller vissa behov. Emellertid har annonsbladsverksamhelen en sädan karaktär atl en regel som förhindrar en sammankoppling med bidragslagande dagstidningar knappast torde innebära en inskränkning av förutsättningarna för verksam­heten som sådan. Däremot skulle ett borttagande av regeln, med påföl­jande stimulans för annonsbladen att etablera sig på dagstidningsmarkna­den, försämra villkoren för den övriga dagspressen. Pä längre sikl skulle effekten kunna bli etl nytt konkurrensmönster, där vissa dagstidningar med annonsbladsutgivning skulle få etl konstlat ekonomiskl övertag ge­nom kombinationen av presstöd och annonsbladsutgivning. Jag anser där­för att regeln som utestänger tidning med belydande annonsbladsutgivning frän produklionsbidrag bör stä kvar.

Publikationer pä andra spräk än Svenska, bl.a. allmänna nyhetstid­ningar har rätt till statsbidrag enligt särskild ordning.

När produktionsbidragen infördes som en form av det statliga dags­presstödel är 1971 utestängdes dagstidningar pä andra spräk än svenska. Motiveringen var atl sädana tidningar pä grund av språket inle kunde anses bidra till att förstärka och fördjupa den svenska demokratin, och att tidningarnas konkurrensförhällanden var myckel speciella. År 1977 ändrades reglerna så all produktionsbidrag under vissa förutsättningar kan utgå till tidningar på andra språk än svenska, nämligen om tidningen i huvudsak sprids i Sverige, i huvudsak berör svenska förhållanden samt i huvudsak vänder sig till läsare i Sverige. Senare innehållsanalyser har visat att de åsyftade tidningarna knappast motsvarar dessa krav. vilkel bl. a. har lett till förslag i riksdagen att kravet om svenska förhållanden skall mil­dras.

Dagspresskommiltén har haft i uppgift att genomföra en särskild gransk­ning av förutsättningarna för denna tidningsgrupp alt erhålla statligt pres­stöd. Därvid har man kommit fram till all slöd som hittills bör utgå endasi i

Prop. 1980/81:137

13

undantagsfall och endast i form av produktionsbidrag. Kommittén föreslår att man i förordningen om statligt slöd till tidningar på andra språk än svenska skall sänka kravet pä andelen redaktionsvolym om svenska för­hållanden frän "i huvudsak" till "till övervägande del", vilket i procent räknat innebär en sänkning frän 70 lill 51. Jag anser all den föreslagna förändringen är bäde rimlig och ändamålsenlig. Jag delar även i övrigl utredningens bedömning om stödets ambition och räckvidd.

TU påpekar atl dagspresskommiltén i det nya förslagel lill förordning om statligt stöd till dagstidningar utgår frän all del papper som dags­pressen förbrukar har en ytvikt av 49 g/m". TU uppger all 90% av papperskonsumtionen för år 1981 kommer att avse 45g/m"-papper och föreslår att denna vikt intas i förordningen och alt stödbeloppen omräknas i molsvarande omfattning. Jag ansluter mig till förslaget.

Kritik har riktats mot produktionsstödets konstruktion i meningen alt det leder till effekter som inle är avsedda. Från olika häll har några tidningar kritiserats för alt utnyttja sitt stöd till en konstlad redak­tionell ulbyggnad. En plötsligt ökad redaktionell spallvolym i vissa tidningar anses kunna framtvinga liknande svarsätgärder i konkurrentföre­tag och följaktligen leda till en utveckling av onaturliga kostnadsökningar i företagen. Den konstlade redaktionella expansionen uppges ha tvä or­saker. Dels gäller del tidningar som ej har maximall produktionsbidrag och därför med redaktionell ulbyggnad åstadkommer en höjd pappersförbruk­ning som i sin lur ger högre bidrag, eftersom produklionsbidraget baseras på pappersförbrukningen. Vidare gäller det tidningar som genom lågpris­satsningar krafligl bygger ul sin annonsdel för alt sedan, när denna närmar sig gränsen för vad som tilläts för presstöd, avbalansera annonsandelen med redaktionell utbyggnad. Det är inte önskvärt att presstödet bidrar till konkurrensslörningar av detta slag. Emellertid berör anmärkningarna f. n. endast ell fätal tidningar med mindre god ekonomi och har därtill varil av relativt begränsad omfattning. Det är icke desto mindre angelägel all statsmakterna följer utvecklingen med vaksamhet för all i förekommande fall överväga behovel av en eventuell reglering.

2.3.3 Etableringsslöd

Etableringsslöd lämnas för nyetablering av fådagarslidning som tros kunna uppfylla villkoren för produklionsbidrag efter ett ärs utgivning. Stödet utgår i form av ett ränte- och amorleringsfritt län, som efterskänks om tidningen uppfyller villkoren för produktionsbidrag. I annat fall sägs länet upp till betalning.

Dagspresskommittén hävdar alt det knappast finns några skäl till all ändra de generella reglerna för elableringsstödet. Däremol är det enligt kommittén lämpligt alt det utvecklingsbidrag som f.n. utgär till fådagars­lidning som gär över till flerdagarsutgivning i fortsättningen betecknas som etableringsslöd.

Prop. 1980/81:137

14

I likhet med de remissinstanser som har yttrat sig i frågan ansluter jag mig till kommitténs bedömning.

Som jag tidigare i avsnitt 2.2 har föreslagit, bör elableringsstödet för budgetåret 1981/82 kunna minskas med 1 milj. kr., frän 4.8 till 3,8 milj. kr.

2.3.4 Utvecklingsbidrag

Ett gmndläggande moliv för del statliga presstödet är all motverka koncentralionsprocessen och främja konkurrens och mångfald. Genom all utvecklingsbidrag sedan är 1979 kan tillfalla fädagarstidningar med produk­tionsbidrag finns numera möjligheler till en snabbare utveckling av fäda­garstidningar med högst 20 % i hushållsläckning. Dagspresskommittén anser alt denna möjlighel bör breddas och ulvecklas lill all omfalta även andra tidningskategorier. Kommittén föreslär därför alt utvecklingsbidrag bör kunna utgå till vissa tidningar med fulll produklionsbidrag, dels få- och flerdagarstidningar med högsl 20% i hushällsläckning pä ulgivningsorlen, dels flerdagarstidningar med mindre än 10000 ex i upplaga. Bidraget bör endast avse tidningar inom landsortspressen och bör kunna utgä under högst tvä år av en period av fyra är.

Förslaget har föranlett presstödsnämnden alt göra etl principiellt utta­lande om sin syn pä utvecklingsbidraget. Man anser all det i första hand bör utgå till tidningar i kalslrofsitualion, dä tidningens fortlevnad slär pä spel. I andra hand bör bidraget ulgå lill högläckningslidningar som ej är berättigade till produklionsbidrag men som på grund av sin marknadssitua­tion kan behöva bidrag, och först i iredje hand bör utvecklingsbidrag beviljas tidningar med produklionsbidrag. I de två senare fallen fungerar bidraget som en säkerhet för speciella situationer.

Jag uppfattar presstödsnämndens uttalande som ett förslag lill tilldel­ningsordning baserat på angelägenhetsgraden. Inom den befintliga medels­ramen anser jag det riktigt att utvecklingsbidrag i första hand utgår lill en tidning i allvarliga svårigheter, och i andra hand lill en tidning vars mark­nadssituation gör ett bidrag befogat. Insatser av delta slag syflar till all slå vakt om en önskvärd dagspresstruktur. I den mån medelsramen tillåter det bör sedan utvecklingsbidrag kunna ulgå lill tidning med produktionsbidrag i enlighet med dagspresskommilténs uttalade strävan all ytterligare ut­veckla konkurrens och mångfald. Jag bilräder således förslaget att utveck­lingsbidrag fortsättningsvis utgär enligt den föreslagna prioritetsordningen.

Enligt presslödsförordningen skall högläckningslidningar som ansöker om utvecklingsbidrag bilägga en utvecklingsplan för att precisera hur bidraget kommer att utnyttjas. Avsikten med kravel är alt en bidragsansö­kan skall vara förenad med en genomarbetad lägesanalys och en klart redovisad verksamhetsinriktning. Dagspresskommiltén menar atl delta gör bidragsformen onödigt komplicerad. Kravet på utvecklingsplan bör därför slopas, som underlag bör det räcka med analyser av berörd tidning och marknad. Tidningen skall bedömas ha utsikter all med hjälp av bidra­get kunna fortsätta sin utgivning.

Prop. 1980/81:137

15

Förslagel har avvisats av några remissinstanser (RRV. TCO och Svens­kajournalistförbundet) med motiveringen att bestämmelsen inte bara fun­gerar som en önskvärd kontroll utan ocksä som etl slöd för tidningsföreta­get. Presslödsnämnden uppger däremol atl man inle har särskilt goda erfarenheter av de utvecklingsplaner som hittills presenterats. Bedömning­arna kan också innefatta intrikata frägor om redaktionella aktiviteter. Bäde ifråga om tidningar med och utan produktionsbidrag bör beslul om utveck­lingsbidrag enligt nämnden kunna grundas pä bedömningar av en tidnings marknadsläge, i synnerhet med hänsyn till spridningsområdet och annons­marknaden.

Det är naturligtvis viktigt atl förutsättningarna för ett utvecklingsbidrag noggrant bedöms. Det förefaller dock som om elt slopande av kravel pä utvecklingsplan enligl dagspresskommilténs förslag skulle innebära en för­enkling av handläggningen. Jag bilräder därför förslagel, men vill samtidigt betona att det åligger presstödsnämnden även i fortsättningen alt förvissa sig om att medlen används pä ett ändamålsenligt sätl.

Kostnaderna för flygdistribution av Slockholms morgon­tidningar till Norrland steg drastiskt är 1978. TU vände sig då lill regeringen med en hemställan om all dagspresskommiltén skyndsamt skul­le utreda frågan om elt statligt transportstöd. Man ansäg alt utan stöd mäsle företagen allvarligt överväga atl upphöra med flygdislributionen. Sedan kommittén skjutit sitt utlåtande på framliden uppvaktade Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet regeringen med krav på elt snabbt ingri­pande för alt rädda distributionen lill Norrland. 1 anslutning lill förslagen om presstödet gjorde jag dä i proposition 1978/79: 100 bil. 12 elt uttalande vari jag noterade alt den snabba kostnadsökningen för tidningsdislribu­lionen under de senaste åren i synnerhet drabbat den s.k. översprid­ningen. Jag meddelade min avsikt att i avvaktan pä dagspresskommitténs förslag med regeringen la upp frägan om sädana förändringar i förordning­en (1976:336) om slalligl slöd till dagstidningar som skulle kunna göra del möjligt för morgontidningar utgivna i Stockholm all under en tidsbegrän­sad period erhålla statligt stöd för flygdistribulion lill Norrland. Regering­en införde sedermera i slödförordningen vissa övergångsbestämmelser om särskilt utvecklingsbidrag, och angav i regleringsbrevet för budgetåret 1979/80 att presslödsnämnden för verksamhetsåret 1979 fick disponera 3,5 milj. kr. för detta ändamål. Bidraget fördelades i proportion lill dislribu-tionsvolymen pä Dagen, Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet. Motsva­rande bidrag utgick även för budgetåret 1980/81 till en kostnad av 3,75 milj. kr.

Dagspresskommittén förklarade i sitt delbetänkande (Ds B 1978:10) Översyn av presstödet att den säg stockholmstidningarnas norrlandsdistri­bution som en del av överspridningens allmänna problem och därmed som en del av de allmänna dislribulionsfrägorna. I sitt slutbetänkande Stödet till dagspressen anförde kommittén att bidraget under tvä är lill tidningsfiy-

Prop. 1980/81:137

16

get lill Norriand har givit de berörda tidningarna tid atl se över sin dislribu-tionsorganisation. Kommittén anser inte att bidraget bör ulgå i fortsätt­ningen.

Det kan enligt min mening medföra vissa olägenheter atl inle förbättra bidragsgivningen. Del kan finnas en risk alt den rådande distributionen inte upprätthålls, vilket skulle kunna innebära alt övre Norrland kan kom­ma att känna sig missgynnat beträffande riksinformationen och sina egna möjligheter att följa den aktuella debatten. Å andra sidan är det som presstödsnämnden framhållit mycket tveksamt om ell transportstöd ät endast tre tidningar frän Stockholm kan motiveras presspolitiskt. Del torde finnas mänga tidningar som f. n. inte når sina läsare pä utgivningsda­gen, eller som lar pä sig myckel höga kostnader för att göra det. Jag anser mig därför inte kunna förorda ell återinförande av stödet för fiygdistribu-tion till Norrland.

Jag har tidigare under avsnill 2.2 föreslagil all anslaget för utvecklingsbi­drag bör kunna sänkas med två milj. kr. från 12 lill 10 milj. kr.

2.3.5 Samverkansbidrag

1972 ärs pressulredning underströk vikten av samverkan inom dagspres­sen. Ett utvecklat samarbele sågs som ett medel att begränsa branschens kostnader och förslärka den redaktionella mångfalden. Ulredningen ansäg atl åtgärder borde vidtas för alt stimulera teknisk samproduktion, lokalan-nonssamverkan och branschprojekt. Samtidigt föreslogs att pressens låne­fond skulle kunna utnyttjas för olika former av samarbele. Statsmaklerna följde ulredningens förslag, och sedan är 1976 innehåller slödförordningen regler om bidrag för olika former av samverkan.

Bidragen har hittills utnyttjats mycket litet, i genomsnitt har ca I milj. kr. per budgetär utbetalats. Dagspresskommiltén förklarar della ringa intresse dels med att de flesta tidningarna har bytt lill ny teknik redan före år 1976, dels med atl en påtaglig motvilja mot samarbete har räll inom dagspressen. Kommittén konslalerar emellertid atl del har sketl en klar altilydförbättring på senare tid, och föreslår därför att samverkansbidra­gen behålls och delvis förstärks. Enligt förslagel bör bidraget för produk­tionssamverkan ändras frän högsl 500000 kr. per tidning och är vid total samverkan lill högsl I milj. kr. per tidning under del första året, högst 500000 kr. per tidning och är det andra och tredje året och högst 250000 kr. per tidning och år det fjärde och femte året. Pä samma sätt föresläs att reglerna för bidrag till annonssamverkan ändras så alt det nuvarande årliga bidraget på 6% av bruttointäkterna från samarbete ändras till 12% under det första året, 6% det andra och iredje året samt 3% det Qärde och femte året. Bidraget bör enligl kommittén även i fortsättningen delas lika mellan de samverkande tidningarna.

Värdet av samverkan mellan tidningsförelag framhålles i remissbehand­lingen. Flera remissinstanser (RRV, NO, SAF och Grafiska arbetsgivare-

Prop. 1980/81:137

17

och induslriorganisationerna) anser det angelägel atl tidningsföretagen nedbringar sina kostnader genom produktionssamverkan, och rekommen­derar att presstödet ges en sådan inriktning all del stimulerar till kostnads­besparingar, t. ex. så alt en förutsätlning för slöd skulle vara att tillgängliga produktionsresurser utnyttjas effektivt. Som jag lidigare har framhållit anser jag själv att en sådan strävan är angelägen. Jag ansluter mig lill utredningens förslag och vill understryka min uppfattning att samverkan fidningar emellan i framtiden borde framstå som ett naturiigt sätl att nedbringa kostnaderna. Det statliga presstödet bör därför klart uttrycka det önskvärda i etl vidgat samarbete.

Dagspresskommittén har också ansett det angelägel att finna nya former för samverkan för atl stärka tidningarnas nyhetsförmedling och opinions­bildning. Kommittén hävdar att olika lidningsgmpper har mycket skiftan­de möjligheter att utnyttja nyhetsbyråer, dels därför att nyhetsbyrå­verksamheten är upplagd efter flérdagarstidningarnas utgivning till nackdel för endagstidningarna, dels därför att ledande tidningar har större resurser atl salsa på gemensam nyhetsbyråverksamhet än tidningar i marknadsmäs­sigt underläge. En utveckling av kompletterande nyhetsbyråer vid sidan av TT skulle enligt kommitténs uppfattning stärka den redaktionella konkur­rensen. Att ge bidrag till byråerna efter hur många produktionsbidragsbe-rättigade flerdagars- och fädagarstidningar de har som abonnenter skulle, menar kommittén, förstärka konkurrensen mellan de kompletterande ny­hetsbyråerna på ett sätt som vore till fördel för den redaktionella konkur­rensen mellan konkurrerande tidningar. Följaktligen föreslär komtnitlén att samverkansbidrag utgår till nyhetsbyråer som drivs i självständig form och som utgör ett komplement lill TT.

I remissbehandlingen har detta förslag avvisats av en övervägande majo­ritet (statskontoret, NO, RO, SAF, Svenska journalistförbundet, TU, Li­berala Nyhetsbyrån, FLT Press och TT). Effekterna av stödet anses i många fall oklara. Bl.a. anförs tveksamhet huruvida stödet verkligen skulle stärka den redaktionella konkurrensen. Vissa instanser befarar alt resultatet snarare skulle bli en utslälning och likriktning av dagspressens innehåll. Farhågor uttrycks även för atl stödet i själva verket skulle kunna uppfattas som en påbyggnad av det selektiva presstödet, eftersom det skulle bygga på antalet bidragsberättigade abonnenter. Man varnar också för att nyhetsbyråstödet i realiteten ligger alltför nära statsbidrag med helt andra syften. Jag anser själv att invändningarna sammantagna har sådan tyngd atl etl sådant stöd inte bör införas. Jag är inte helt övertygad om att stödformen skulle främja mångfalden, och jag häller det för troligt all de tidningar som önskar abonnera på nyhetsbyråernas tjänster har möjlighet atl betala för detta ur sin egen budget, om de prioriterar nyhelsbyråmale-rial.

2   Riksdagen 1980/81. 1 saml. Nr 137

Prop. 1980/81:137

18

2.3.6 Lånefond

Dagstidningsföretag kan erhålla lån på förmånliga villkor från pressens lånefond. Sedan år 1976 skall lån företrädesvis ges för projekt som syftar lill kostnadsbesparingar genom samverkan mellan fidningsföretag. Lån beviljas inle till enskilda fidningar pä orter där samverkan enligt presstöds­nämndens bedömning är möjlig. Lån fär dock lämnas i sädana fall om berörda tidningsförelag prövat förutsättningarna men inte kunnat enas om formerna.

Dagspresskommittén föreslär inga ändringar i den gällande ordningen, men anser alt lån ocksä skall kunna beviljas tidningsföretag som hamnat i katastroflägen och därmed oundgängligen behöver tillskoll av medel för att utgivningen skall kunna fortsätta medan företaget rekonstrueras. Presstödsnämnden anför ingen erinran mot detta, men påpekar atl nämn­dens nuvarande instruktioner erbjuder vissa svårigheter härvidlag. Nämn­den anser också att i första hand utvecklingsbidrag bör användas i dessa situationer. För egen del anser jag atl medel ur länefonden även i framliden bör användas som elt investeringsstöd för alt främja samverkan mellan tidningsföretag. Andra medelsbehov får prövas exempelvis som utveck­lingsbidrag.

2.4 Dagstidningsdistribution till synskadade

Synskadades riksförbund (SRF) tar i sitt remissvar upp frägan om dags­tidningar på kassett, med hänvisning till handikapputredningens delbetän­kande (SOU 1976:20) Kultur ät alla. SRF föreslär att kassettversionen av en dagstidning inarbetas i presstödet så all en allmän kassettutgivning av dagstidningar kan komma lill stånd. Sedan årsskiftet 1977/78 har SRF och vissa tidningar bedrivit en försöksverksamhet, delvis bekostad med medel ur allmänna arvsfonden, med distribution av en för ändamålet redigerad bandad eller radiosänd version av resp. tidning lill abonnenter som pä grund av nedsatt synförmåga inle kan läsa tidningen i svartskrift.

Till regeringen har inkommil ett antal framställningar om bidrag till nya försök med distribution till synskadade av innehållet i dagstidningar och tidskrifter. Regeringen har ansett att innan ställning kan tas lill ansökning­arna bör de hittills fullföljda och nu pågående försöken utvärderas. En särskild utredning har f. n. i uppgift atl utvärdera försök med olika former av distribution av innehållet i dagstidningar till synskadade och alt därvid ge ett underlag för bedömning av vilka krav olika distribulionsmetoder ställer i tekniskt, ekonomiskt och adminstrativt avseende, saml vilka juri­diska och avtalsmässiga problem som kan vara förknippade med verksam­heten. Jag vill också påpeka all radiorättskommittén nyligen har framlagt ett delbetänkande (Ds U 1980: 12) med vissa förslag som skall möjliggöra radiodistribulion av upplästa dagstidningar till synskadade. Betänkandel remissbehandlas f. n.

Prop. 1980/81:137

19

Jag har för avsikt alt senare under detta riksmöte föreslå atl radioelern öppnas för sådan distribution. En försöksverksamhet med radiodistribu­lion av lallidningar kan därmed komma till stånd, vilkel kan ge vidgat underlag för senare ställningstagande belräffande hur försörjningen av taltidningar lämpligast bör ske.

3   Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen

alt godkänna de av mig förordade ändringarna i grunderna för statligt stöd till dagstidningar. I fräga om anslagsberäkningar för budgetåret 1981/82 återkommer jag i det följande.

4    Anslagsberäkningar för budgetåret 1981/82

I prop. 1980/81:100 (bil. 12 s. 98) upptogs anslaget B 23. Stöd lill dagspressen med ett preliminärt beräknat belopp och anslaget B 24. Län lill dagspressen med ett oförändrat belopp i avvaktan pä förevarande särskilda proposition. Slutliga förslag lill medelsanvisningar kan nu före­läggas riksdagen.

B 23. Stöd till dagspressen

1979/80 Utgift

290628000

1980/81 Anslag

310800000

1981/82 Förslag

337600000

Från anslaget utgår stöd enligl förordningen (1976: 336) om statligt stöd fill dagstidningar (ändrad senasl 1980: 146).

Med dagstidning avses allmän nyhetstidning av dagspresskaraktär som normall utkommer med minst ett nummer per vecka, vars text i huvudsak är skriven pä svenska och som har sin huvudsakliga spridning inom landet. Stöd kan utgä i form av produktionsbidrag, etableringsslöd, utvecklingsbi­drag, samverkansbidrag och samdislributionsrabatt. Vjdare kan dagstid­ning erhålla lån ur pressens länefond (se anslaget Län till dagspressen).

Produktionsbidrag beviljas enligt generellt verkande regler. Bidraget avgörs bl. a. av tidningens hushällsläckning pä ulgivningsorlen. För flerda­garstidningar beräknas bidraget inom vissa gränser efter lidningens pap-persförbmkning under de Ire senasle åren. För fädagarstidningar utgär produktionsbidrag med etl fast belopp. Presslödsnämnden har viss begrän-

Prop. 1980/81:137

20

sad rätl all bevilja produktionsbidrag även till tidningar som inte faller under de allmänna reglerna.

Etableringsslöd beviljas för nyetablering av dagstidning som bedöms ha möjligheter att efter ett års utgivning uppfylla villkoren för produktionsbi­drag.

Utvecklingsbidrag beviljas i första hand tidningsföretag som befinner sig i tillfälliga svårigheier.

Samverkansbidrag beviljas tidningsföretag som samverkar inom leknisk produktion, annonsförsäljning eller slörre branschprojekt.

Samdislributionsrabatt utgår för varje abonnerat exemplar av dagstid­ning som distribueras av dislribulionsförelag eller av postverkets lanlbrev-bäringsturer eller särskilda lidningsutdelningsturer under förutsätlning all minst tvä tidningsförelag deltar i samdistribulionen.

1980/81

Beräknad ändring 1981/82

Produktionsbidrag

Etableringsslöd

Utvecklingsbidrag

Samverkansbidrag

Samdistributionsrabatt

Presst

ö

ds-

F

ö

re-

n

ä

mnden

draganden

222000000

-1-16500000

4-37900000

4 800000

of.

-   1000000

12000000

of.

-  2000000

7000000

of.

of.

65 000000

-1-   1000000

- 8 100000

310800000

-1-17 500000

H-26 800 000

Presstödsnämnden

1.    

För är 1980 har hittills beviljats 223 502 700 kr. i produklionsbidrag.

Utgiften för 1980/81 beräknas uppgå till knappl 227 000000 kr. Del beräk­

nade utfallet för budgetåret 1980/81 överstiger därmed anslaget med

5000000 kr.

För budgetåret 1981/82 bedöms del beräknade uifallel för budgetåret 1980/81 räknas upp med 9500000 kr. för nyetablerade tidningar och med 2000000 kr. för ökning av bidragen på grund av högre pappersförbrukning. Utgiften för 1981/82 beräknas säledes uppgå till 238500000 kr.

2.    Under budgetåret 1979/80 har beviljats etableringsslöd för en riks­

tidning och tvä andra tidningar med sammanlagl 3 150000 kr. Under bud­

getåret 1979/80 har härav utbetalats 1350000 kr. Dessulom har 1912500

kr. utbetalats för etableringsslöd beviljade under lidigare budgelår. Tre

etableringslån pä 2700000 kr. har efterskänkts.

Frän och med budgetåret 1980/81 har elableringsstödet ökal lill 2250000 kr. för fädagars rikstidning och 1 125000 kr. för fädagars annan tidning. Om samma antal etableringar sker under budgetärel 1981/82 som under budgetåret 1979/80 uppgår stödet till 4500000 kr., vartör nämnden be­dömer anslagsbehovet till oförändrat 4800000 kr.

3. För kalenderåret 1979 har sju tidningar beviljats utvecklingsbidrag

Prop. 1980/81:137

21

med sammanlagt 5 425000 kr., varav 3 250000 kr. avser särskill stöd för flygdistribulion till Norrland. För kalenderåret 1980 har hittills fyra tid­ningar beviljats sammanlagl 4 350000 kr., varav 3 750000 kr. avser flygdis­tribution till Norrland.

För kalenderåret 1981 bortfaller enligl nu gällande regler stödet för flygdistribution till Norrland. För åren 1980 och 1981 kan de tidningar som erhöll utvecklingsbidrag åren 1976 och 1977'återkomma med ansökningar. Nämnden bedömer därför anslagsbehovet vara oförändrat 12000000 kr.

4.    Under budgetåret 1979/80 har beviljats samverkansbidrag för teknisk

samverkan med 1 000000 kr. och branschsamverkan med 500000 kr. Av de

beviljade bidragen har utbetalats 1 000000 kr.

Nämnden bedömer anslagsbehovet för budgetärel 1981/82 lill oförändrat 7000000 kr., varav oförändrat 500000 kr. för större branschprojekl.

5.    Under budgetåret 1979/80 utbetalades sammanlagt 64060724 kr. i

samdistributionsrabatt. Endast enstaka fädagarstidningar står fortfarande

utanför samdistribulionssystemet.

Anslutning av nyetablerade tidningar och en allmän upplageökning be­räknas innebära en ökning av samdisiribulionsrabalten med ca 1,5% per år.

Föredraganden

Jag har i del föregående redovisat mina överväganden i anledning av dagspresskommitténs förslag om ändringar i stödet lill dagspressen. Samti­digt harjag tagit ställning till frågan om besparingar i dagspresstödel.

Kommittén har i sin anslagsframställning redovisat konsekvenserna av sina förslag, vilka ligger inom de hittillsvarande medelsramarna. Medels­behovet påverkas dock av de speciella åtgärder som jag funnit befogade med hänsyn dels till ambitionen om vissa besparingar inom dagspresstö­del, dels till nödvändigheten av alt förstärka vissa bidragslagande dagstid­ningsgrupper för att säkerställa att den övergripande presspolitiska mål­sättningen om konkurrens och mångfald upprätthålls.

Jag har beräknat vissa besparingar i samdisiribulionsrabalten, utveck­lingsbidragen och elableringsstödet till ett sammanlagt belopp av 12,1 milj. kr. Jag har beräknat medel för en mindre, selektiv höjning av produktions­bidragen, i första hand till fä- och fierdagarslidningar med högsl 20% i hushållstäckning. Dessa anslagsökningar omfattar en kostnad på drygt 21,4 milj. kr.

Jag har i min beräkning utgått frän alt tillämpningen av gällande förord­ning ger automatiska höjningar i medelsbehovel till följd av nyetableringar, högre pappersförbrukning etc. Jag har härvid utgått från presstödsnämn­dens beräkningar.

Med hänvisning i övrigt lill sammanställningen föreslår jag alt anslaget för nästa budgelår förs upp med 337600000 kr.

3    Riksdagen 1980/81. I sarnl. Nr 137

Prop. 1980/81:137

22

Jag hemställer alt regeringen föreslär riksdagen

atl till Stöd till dagspressen för budgetärel  1981/82 under nionde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 337 600000 kr.

B 24. Lån till dagspressen

1979/80 Utgift

10520000

Reservation

23376978

1980/81 Anslag

15000000

1981/82 Förslag

25000000

Från anslaget utbetalas lån enligt förordningen (1976:336) om slalligl stöd till dagstidningar (ändrad senasl 1980: 146).

Presstödsnämnden

Enligl föreskrifter i regleringsbrev den 12 juni 1980 har den medelsbe­hällning som vid utgången av budgetåret 1979/80 fanns kvar pä det under fonden för låneunderstöd uppförda investeringsanslaget Pressens lånefond i sin helhet tillgodoförts reservationsanslaget Län till dagspressen.

Under budgetåret 1979/80 har tre tidningar beviljats sammanlagt 12000000 kr. i lån ur pressens lånefond. Härav har utbetalats 6500000 kr. Under samma budgetår har utbetalats 4020000 kr. avseende län som beviljats under lidigare budgetär.

Nämnden uppskattar anslagsbehovet för .1981/82 till 25000000 kr.

Föredraganden

Vid ingången av budgetåret 1980/81 fanns en reservation av ca 23.4 milj. kr. tillgänglig pä anslaget. Med beaktande av delta och den väntade belast­ningen under innevarande budgetär finner jag alt länefonden bör tillföras 25 milj. kr. under nästa budgetär.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

alt lill Lån till dagspressen för budgetåret 1981/82 anvisa etl reser­vationsanslag av 25000000 kr.

5   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1980/81:137

23

Bilaga I

Sammanfattning   av   dagspresslommitténs   betänkande (SOU 1980:32) Stödet till dagspressen

översikt

Kommitténs uppdrag har varit att göra en allmän översyn av del statliga stödet till dagspressen. Direktiven förutsätter att det även i fortsättningen skall ha samma syfte och inriktning som nu: åtgärderna skall främja mång­fald och reglerna skall vara så konstruerade att huvuddelen av bidragen gär till tidningar som har ekonomiska svårigheter pä grund av sin ställning på marknaden. Kommittén har inle funnil nägra presspoliliska eller press­ekonomiska motiv till att ändra stödets inriktning eller allmänna utform­ning.

Reservation: U[REDACTED_EFTERNAMN] och L F[REDACTED_EFTERNAMN] anser atl tidningar som redovisar överskott ej skall erhålla direkl statligt presstöd som överskrider förlustläckning.

Presspolilikens mål är alt stärka mångfalden inom dagspressen sä att den bättre kan främja den representativa demokratin. Del statliga stödet är inle avsett att vara allmänt branschbefrämjande, ulan syflar dels lill all förbätt­ra de ekonomiska villkoren för tidningar i marknadsmässigt underläge, dels till alt underlätta etablering av komplemenltidningar. Preciseringen av dagstidningsbegreppet och reglerna för presstödets fördelning återspeglar presspolitikens målsättning, nämligen all vända koncentralionsprocessen.

Presstödet har under 1970-talel åstadkommit viktiga förändringar i dags­pressens strukturutveckling. Den sedan 1940-talel pågående företagskon-cenlrationen har vänts. Konkurrensen har i slora delar av landel älerlagit den styrka den hade i slutet av 1960-lalel. och en rad nya fidningar av komplementkaraktär har startals.

Dagstidningarnas annonsberoende gör utgivningsorten lill den viktigaste marknaden. Hushållsläckningen pä denna avgör lidningens ekonomi. Tid­ningar med låg hushållstäckning hamnar i etl konkurrensmässigt under­läge, vilket gör dem beroende av bidrag utifrån. Presstödet spelar en viklig roll för deras fortsatta utgivning.

Det finns två grupper inom dagspressen som ulan presstöd skulle behö­va ompröva sin verksamhet. Den ena är fädagarstidningar med högsl 20% i hushållstäckning och den andra flerdagarstidningar med högsl 40% i hus­hållstäckning. För övriga grupper är den ekonomiska handlingsfriheten tillräckligt stor.

Presstödet har i stort fungerat som avsett. Om stödel inle införts, hade dagspressen sett annorlunda ut i dag. På en punkt har man dock delvis misslyckats: stödet har inte ökat benägenheten till samarbete i annal än distributionen.

Prop. 1980/81:137

24

överväganden och förslag Dagstidningsbegreppet

Av stödförordningens dagstidningsdefinition framgår alt man med dags­press i stödsammanhang avser dels allmänna nyhetstidningar, dels publi­kationer av dagspresskaraktär som normalt utkommer med minst etl num­mer per vecka. Dagspresskaraklär fär en publikation om den har allmänna nyhetstidningars innehållsslruktur och redigeras som sådana. 1 de fiesta fall torde det vara uppenbart om en publikation har dagspresskaraklär eller inle. Däremol kan problem uppslå belräffande skiljelinjen mellan publika­tioner av dagspresskaraklär och organisalionslidningar.

Stödförordningens övriga krav pä dagstidning - minst ett nummer varje vecka, ett innehåll i huvudsak pä svenska och distribution i huvudsak inom landet - bör upprätthållas även i fortsättningen. Periodicitetskravet är ett minimum för atl nyhetsförmedlingen och opinionsbildningen skall kunna följa dagspressens rytm.

Enligt presstödsnämndens praxis anses en edition av en tidnings upplaga som självständig, om det särskiljande innehållet i förhällande till varje annan edition ulgör minst 51% av del totala redaktionella innehållet. Kommittén har övervägt atl höja kravel pä andelen särskiljande redaktio­nellt innehåll, men kommit fram till att del är osäkert om detla skulle få avsedd presspolitisk verkan. En edilionering bör i stödsammanhang lik­ställas med en etablering. Syftet är i båda fallen att motverka koncentra­tion inom dagspressen, och della kan inle uppnäs enbart med en bestäm­melse om andelen särskiljande redaktionellt innehåll i olika editioner av samma tidning.

Reservationer och särskilda yttranden: P-O Hanson, L Ohlsson-Leijon och L F[REDACTED_EFTERNAMN] förordar höjning av kravet pä andelen särskiljande redaktionellt innehall lill minst 60%.

Kommittén har haft i uppdrag atl pröva om det är motiverat alt använda ett och samma dagspressbegrepp i författningar. Del lär knappast kunna hävdas att syftet är detsamma bakom presstödsförordningens regler som bakom t.ex. mervärdesskatteförordningens om dagstidningar. Kommil­léns slutsats blir atl del under rådande förhållanden inle går att använda ett och samma dagspressbegrepp i förordningarna i fräga.

Produktionsbidragen

Tyngdpunkten i presstödet ligger på produklionsbidragen. Sädani utgår i regel till tidning i marknadsmässigt underläge som är 

I) 

i huvudsak abon-' nerad, 2) har minst 2000 exemplar i abonnerad upplaga. 3) har en annons­del på mindre än 50%, 4) har etl abonnemangspris som inte uppenbart avviker frän abonnemangspriset för liknande tidningar samt 5) inte ges ut av företag som ger ut annonsblad i belydande omfattning eller som står i nära förhållande till sädant företag. Kommittén föreslär vissa justeringar av dessa villkor.

Prop. 1980/81:137

25

Beträffande punkten 1) föreslås att regelsystemet kompletteras sä alt del för fädagarstidningar räcker atl upplagan är abonnerad till övervägande del, dvs. till 51 %, så att tidningen för en kortare period skall kunna marknadsföras t.ex. genom ökad satsning på lösnummerförsäljning -under en etablerings- eller relanseringsfas utan alt produklionsbidraget äventyras.

Med avseende pä punkten 3) föresläs alt regeln görs strängare för fäda­garstidningar, för atl ytterligare markera atl stödet avser s. k. redaktionella komplementtidningar. Annonsdelen skall vara mindre än 40% för att tid­ningen skall erhålla produktionsbidrag.

Angående punkten 4) anser kommittén uttrycket "liknande tidningar" diffust, och menar att utgångspunkten skall vara det genomsnittliga priset för alla tidningar i samma kategori, dvs. med samma ulgivningsfrekvens och liknande spridnings- och konkurrensförhållanden.

Dessutom anser kommittén beträffande elt av de avgörande kriterierna för produktionsbidrag, nämligen hushållstäckningen på utgivningsorten, atl det bör vara möjligt för presstödsnämnden att beräkna läckningstalet för annan kommun än den där huvudredaktionen finns, om delta är rimligt med hänsyn till verksamhetens inriktning.

Under förutsättning att dessa regeljusleringar accepteras, anser kommit­tén att regeln 5) om kombinerad annonsblads- och tidningsutgivning bör avvaras. En genomgripande analys av den speciella frägan om konkurren­sen frän annonsbladen leder f.ö. lill slutsatsen att statsmakterna inte behöver ingripa till förmån för dagspressen i konkurrensen med annonsbla­den. Dagspressen bör genom samarbete kunna lösa hithörande problem.

Reservationer och särskilda yttranden: J[REDACTED_EFTERNAMN] och L Ohlsson-Leijon anser att bestämmelsen om kombinerad annonsblads- och tidningsutgivning bör stå kvar. L F[REDACTED_EFTERNAMN] vill genom alt utestänga lokala fädagarstidningar från produktionsbidrag och etableringsslöd skapa ett starkare skydd mot presstöd lill annonsbladsutgivare.

Med avseende på marknadsläge finns tre huvudgmpper av tidningar med rätt lill fulll produktionsbidrag, nämligen a) fädagarstidningar med högsl 20% i hushållstäckning, b) flerdagarstidningar med mer än 10000 ex. i upplaga och högst 40% i hushållstäckning saml c) flerdagarstidningar med högsl 10000 ex. i upplaga och högst 50% i hushållstäckning.

Beträffande den förstnämnda kategorin har kommittén kommit fram till alt del bör sättas ett krav på lägsta volym redaktionellt innehåll. Kommit­tén föreslår att en tidning skall ha minst 1 300 spaltmeter redaktionellt utrymme per år för att kunna komma ifråga för produklionsbidrag.

Beträffande flerdagarstidningar har inle kommittén funnit nägra skäl alt ändra de generella reglerna. Kommittén anser dock all man bör yllerligare stärka stödet till tidningar med högst 20% i hushållstäckning, men delta bör ske i andra former än via produktionsbidraget.

Angående undantagsbestämmelsen enligt 10 § - möjligheten all bevilja

Prop. 1980/81:137

26

högtäckningstidning produktionsbidrag för att inte konkurrensfömtsätl-ningama i förhållande till lågläckningstidning med bidrag allvarligt skall försämras anser kommittén atl det är smidigare att anpassa bidragsnivån till olika konkurrenssituationer än att införa olika maximinivåer på produk-fionsbidragen. Kommittén ser ingen anledning till ändringar av 10§ i öv­rigt; bidrag skall inte utgå lill lågläckningstidning om del är uppenbart att täckningstalet pä ulgivningsorten ger en missvisande bild av tidningens konkurtensförmåga på annonsmarknaden, och bidrag skall kunna utgå till högläckningslidningar som utges pä Golland och som behöver stöd för sin utgivning.

Angående bidragsmöjligheterna under 13 §, dvs. för tidningar på andra språk än svenska, menar kommittén atl stöd som hittills bör utgå bara i undantagsfall och endasi avse produklionsbidrag. På en punkt föreslås kraven mildrade. Produklionsbidrag bör kunna utgä, om tidningen "till övervägande del", inte som hittills "i huvudsak", behandlar svenska förhållanden. Tidningar på främmande språk bör kunna få produklionsbi­drag om deras innehåll lill minst 51 % gäller svenska förhållanden.

I sill fortsatta analysarbete har kommittén funnit det motiverat all före­slå etl högre bidrag till fådagarslidning med riksspridning som kommer ul med mer än 1 nummer per vecka. Kostnaderna är väsentligt högre än för endagsutgivning. Kommittén föreslår att bidraget höjs från 1,5 till 2,4 milj. kr.

Reservation: L F[REDACTED_EFTERNAMN] ser inga skäl till den föreslagna höjning­en. Bidraget bör ligga kvar vid 1,5 milj. kr.

Elableringsstödet

Elableringsstödet är avsett för nyetablering av fädagarstidningar som bedöms ha möjligheter att efter elt ärs utgivning uppfylla villkoren för produktionsbidrag. Elableringsstödet utgår i form av ränte- och amorle­ringsfritt lån som efterges om tidningen fyller villkoren för produklionsbi­drag. Om sä inte är fallet, sägs länel upp till betalning. Kommittén ser inga skäl till alt ändra de generella reglerna för elableringsstödet. Kommittén uppmärksammar dock all elt problem för enskilda intressenter atl få eta­bleringsslöd kan vara atl de mäste slälla säkerhel för bidragel för den händelse utgivningen inte skulle fylla reglerna för produklionsbidrag efter ett år. Kommittén konstaterar alt presstödsnämnden har de författnings­mässiga möjligheterna alt anpassa säkerhetskraven till en given situation. Stöd till fådagarslidning som gär över,lill flerdagarsutgivning, vilket f.n. utgår som utvecklingsbidrag, bör enligl kommittén lämpligen belecknas som etableringsslöd.

Utvecklingsbidragen

Utvecklingsbidragen kom lill för att hjälpa mindre och medelstora en­samtidningar i tillfälliga svårigheter. Sökande tidning skall bl. a. lägga fram

Prop. 1980/81:137

27

en utvecklingsplan och ange förslag till ätgärder. Kravet pä utvecklings­plan tvingar företagsledningar till en lägesanalys och till att dra upp rikt­linjer för verksamhelen. Bidrag utgår för högst två år under en period av fyra år. Utvecklingsbidrag kan vidare utgä vid övergång frän få- till flerda­garsutgivning, till fädagarstidningar med små egna resurser, samt för åren 1979-80 till stockholmstidningarnas flygdistribution lill Norrland.

Beträffande utvecklingsbidrag till mindre och medelstora ensamtid­ningar anser kommittén att generella regler ej kan uppställas, utan föreslär alt den nuvarande konstruktionen bibehålls. Däremot kan man slopa kra­vel på utvecklingsplan. Som underlag räcker analyser av berörd tidning och marknad. Tidningen skall bedömas ha utsikter atl med hjälp av bidra­get kunna fortsätta sin utgivning.

Vidare föreslås atl utvecklingsbidrag skall kunna utgå till vissa tidningar med fullt produktionsbidrag. Presslödsnämnden bör kunna fördela bidrag lill angelägna projekt bland fädagarstidningar med högst 20% i hushälls­läckning pä ulgivningsorten. För alt göra det möjligt även för produkiions-bidragstidningar med flerdagarsutgivning och högst 20% i hushålls­täckning att genom rejäla satsningar försöka förbällra sitt marknadsläge, bör också dessa kunna komma ifråga för utvecklingsbidrag. Samma möjlig­hel bör ges till produktionsbidragstidningar med flerdagarsutgivning och mindre än lOOOO ex. i upplaga, om de fär fulll produktionsbidrag. Bidraget bör endast avse tidningar inom landsortspressen och bör kunna utgä under högst tvä år av en period av fyra år. Tidningar med produktionsbidrag vilka söker utvecklingsbidrag bör lill sin ansökan foga en utvecklingsplan.

Reservationer och särskilda yttranden: G[REDACTED_EFTERNAMN] och S-E[REDACTED_EFTERNAMN] anser atl utvecklingsbidrag skall beviljas restriktivt och på sikt endast till fädagarstidningar utan produktionsbidrag. L F[REDACTED_EFTERNAMN] föreslär att problemen för vissa lågtäckningstidningar med flerdagarsutgivning istället bör lösas genom en omfördelning inom gruppen. P-O Hanson befarar atl dubbelt stöd kan framtvinga kostsamma svarsätgärder bland konkurrenterna.

Flygdistributionen av fidningar till Norrland berör ca 15 000 lidningskö-pare. Hälften av dessa fär sin tidning pä utgivningsdagen, vilket de inle skulle få utan fiyget. Bidraget under två är för lidningsflygei har enligl kommittén givit de berörda tidningarna lid alt se över sin distributionsor­ganisation. Kommittén anser inle alt bidraget bör utgä i fortsättningen.

Samverkansbidragen

Sedan år 1970 utgår ell visst bidrag, en samdistributionsrabatt, till tid­ningar som ansluter sig till och utnyttjar samma distributionssystem. Två rikstäckande distributionsföretag och två regionala svarar för distributio­nen. Dessutom förmedlar postverket rabatt för tidningar som samdistri­bueras med lantbrevbäringstur. Bidrag'utgär också lill samverkan inom produktionen, sättning och tryckning, och annonsförsäljningen. Bidragen

Prop. 1980/81:137

28

är tidsbegränsade. Större samverkansprojekt pä branschnivå kan i vissa fall erhålla statliga bidrag.

Kommittén konstaterar att samverkan inom distributionen är så gott som total. Det råder konkurrens om uppdragen vilkel är lill fördel för tidningsföretagen. Några ändringar i reglerna behövs inte.

Särskilda yttranden: G[REDACTED_EFTERNAMN] och S-E[REDACTED_EFTERNAMN] anser atl sam-distribulionsraballen bor omfalla hela den via postverket distribuerade dagspressvolymen.

Kommittén uppger att samverkansbidragen i övrigl hittills har utnyttjats myckel lilel, men bör ändå finnas kvar eftersom en mer positiv attityd kunnat skönjas under senare år. Nuvarande regler medger för produktions­samverkan högst 500000 kr. per tidning och år vid tolal samverkan. Kom­mitténs förslag är att detla ändras lill högst I milj. kr, per tidning under det första året, högst 500000 kr. under del andra och iredje. och högsl 250000 kr. under del fjärde och femte året. För bidrag till annonssamverkan bör reglerna ändras sä atl del nuvarande ärliga bidraget pä 6% av bruttointäk­terna från samarbetet ändras till 12% under del första året. 6% det andra och tredje, saml 3 % del fjärde och femte året. Eftersom annonssamverkan endast kan komma till sländ i sädana fall där tidningarna är av värde för varandra, anser kommittén atl den gällande bestämmelsen om fördelning­en av annonsintäkterna kan las bort. Tidningarna bör själva bestämma fördelningen.

Kommittén har ansett del angelägel alt finna nya former för samverkan mellan tidningarna, och anser att en utveckling av kompletterande nyhets­byråer vid sidan av Tidningarnas Telegrambyrå skulle stärka den redaktio­nella konkurrensen. Bidrag föresläs kunna utgå lill nyhetsbyråer i enlighet med hur mänga tidningar med fullt produktionsbidrag eller etableringsslöd de har som abonnenter. Sädana byråer bör drivas i självständig form.

Reservationer och särskilda yttranden: P-O Hanson anser all tillräckliga skäl saknas för atl inom presstödels ram införa bidrag till nyhetsbyråer. L F[REDACTED_EFTERNAMN] anser att stödet blir en påbyggnad av det selekliva presstödet och en förstärkning av partistödet. J[REDACTED_EFTERNAMN] är emot en specialdeslinering av stödmedel.

Lånefonden

Dagstidningsföretag kan erhålla län pä förmänliga villkor frän pressens länefond. Lån skall företrädesvis ges för projekt som syflar lill kostnadsbe­sparingar genom samverkan mellan tidningsförelag. Län beviljas inte till enskilda tidningar pä orter där samverkan enligl presstödsnämndens be­dömning är möjlig. Lån fär dock lämnas i sädana fall om berörda tidnings­förelag prövat förulsältningarna men inte kunnat enas om formerna.

Kommittén föreslär inga ändringar i den gällande ordningen, men anser atl lån ocksä skall kunna beviljas lill tidningsföretag som hamnat i kata­stroflägen och som oundgängligen behöver tillskott av medel för att utgiv­ningen skall kunna fortsätta medan företagel rekonstrueras.

Prop. 1980/81:137

29

Uppräkning av presstödet

Kommitténs analyser av tidningsutgivningens ekonomiska villkor visar att del inte finns några tecken pä alt dagspressen kommer alt kunna minska sill annonsberoende under överskådlig tid. Behovel av selekliva produk­tionsbidrag och etableringsslöd är tveklöst belagt. Man kan därför utgå ifrån alt det liksom hittills kommer alt krävas återkommande nivåhöjningar av bidragen. Kommittén föreslår därför att ett automatiskt uppräknings­system baserat pä annonsprisutvecklingen införs fr.o.m. den 1 juli 1981. Uppräkningsmetoden bör prövas under en period av minst fem år.

Reservationer: P-O Hanson anser att svårigheterna alt utforma ett nöjaktigt indexsystem är betydande, och regleringen skulle knappast befria stödsystemet från återkommande korrigeringar, L F[REDACTED_EFTERNAMN] anser att kommitténs direktiv förbjuder en indexreglering.

Finansiering

Kommittén hävdar att de framförda förslagen kan finansieras genom omfördelningar. Genom atl sänka medelsramen för utvecklingsbidrag från 12 till 10 milj. kr. per år finansieras det föreslagna nyhetsbyråstödet på ca 1,5 milj. kr. och slörre delen av det höjda bidraget (900000 kr.) till fåda­garslidning med riksspridning och mer än ett nummer per vecka. Återsto­den täcks genom att minst en fådagarslidning väntas förlora sitt produk­tionsbidrag genom de föreslagna ändringarna i systemet.

Förslag till stödförordning

Kommittén framlägger ett förslag till ny stödförordning. Syftet med det slalliga stödet klargörs inledningsvis. För atl underiätta läsningen samlas regler om sammanhängande frågor på ett och samma ställe i förordningen. Samtidigt bryts aktuella definitioner ul och samlas i en bilaga. Förordning­en har delals in i fyra avdelningar. Den första ger en allmän presentation av systemet. Avdelning 2 behandlar de olika stödformerna i detalj, medan avdelning 3 lar upp de praktiska regler om ansökan, frister elc. som en presumtiv sökande måste känna till och iaktta. I avdelning 4 anges presstödsnämndens uppgifter, och där återfinnes också de allmänna regler­na för nämndens verksamhel. Samtliga paragrafer har omarbetats språk­ligt.

4    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 137

Prop. 1980/81:137

30

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttranden över dagspress­kommitténs betänkande (SOU 1980:32) Stödet till dags­pressen

/. Allmänt

Efter remiss har yttranden över dagspresskommilténs betänkande av-getts av statskontoret, riksrevisionsverket (RRV), näringsfrihelsombuds­mannen (NO), presstödsnämnden. Centralorganisationen SACO/SR (SACO/SR), Tjänstemännens cenlralorganisalion (TCO), Landsorganisa­tionen i Sverige (LO), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska Journalistförbundet, Grafiska fackjörbundet. Svenska tidningsutgivare-föreningen (TU), Svenska veckopressens tidningsutgivareförening (VECTU), Föreningen Svenskfackpress (FACTU), Svenska annonsblads-utgivareföreningen, A-Pressen AB, Liberala nyhetsbyrån. Centerns presstjänsl, FLT Press AB och Tidningarnas telegrambyrå (TT).

Hämtöver har skrivelser inkommil frän Eesli Päevalehi, Postens disiri-butionsrörelse, statens invandrarverk (SIV), AB Timbro, Grafiska arbets­givare- och industriorganisationerna (GAl), Synskadades riksjörbund (SRF) samt kulturnämnderna i Boden, Jokkmokk, Norsjö, Skellefteå och Vilhelmina kommuner.

TCO, LO, Svenska Journalislförbundet. Grajiska fackförbundet. TU och A-Pressen AB ansluter sig till utredningens uppfattning att det inle finns nägra presspolitiska eller pressekonomiska skäl för att ändra inriktningen eller den allmänna utformningen av presstödet. Ulredningens förslag ac­cepteras i sina huvuddrag, och anses väl ägnade ätt läggas lill grund för lagstiftning, TCO och Svenska journalislförbundet framhåller emellertid att även kvällspressen spelar en viktig roll när det gäller att uppfylla målformuleringarna för presspoliliken. Del är därför orimligt att lagstift­ningsvägen konstruera regler som principiellt omöjliggör all presstöd skall kunna utgä till kvällstidningar.

Statskontoret efteriyser förenklingar i stödsystemet och förordar en ordning där presstödsnämnden ges möjlighet atl göra en skälighetsbe­dömning när den fördelar stödet. Bedömningen skulle förutom att gälla vilka tidningar som är stödberätligade även gälla stödels sloriek. För att möjliggöra detta krävs att stödets ändamål preciseras i förordningen. Presstödsnämndens sammansättning och bidragels karaktär bör garantera att otillbörlig tillämpning av reglerna kommer att påtalas. Genom en tolal-bedömning av en tidnings stödbehov skulle nämnden kunna tillse atl bidra­gens samlade effekt blev den avsedda, och därigenom skulle också antalet stödformer kunna reduceras.

RRV anser atl stödet bör vara mera utpräglat seleklivt och syfta till att ge en tillfällig hjälp äl tidningar i ekonomiska svårigheter. RRV finner det

Prop. 1980/81:137

31

därför vara en svaghet atl stöd kan utgå till tidningsföretag som varaktigt uppvisar överskott. Förslag bör framläggas i syfte att undanröja denna svaghet innan beslul fallas om presslödels framlida utformning. Liksom statskontoret anser RRV att mängden stödformer gör syslemel svårhanter­ligt, och menar all del varil värdefullt om kommittén diskuterat del ända­målsenliga i den längtgäende differentieringen av stödel. Enligl RRV:s uppfattning är det angeläget alt tidningsföretagen nedbringar sina koslna­der genom att samverka i olika former. Presstödet bör därför ges en sådan inriktning all samverkan mellan tidningar främjas.

NO anser att del vore befogal med ålerhällsamhel i utbyggnaden av presstödet och ifrågasätter om det inte vore möjligt att i större utsträckning sammankoppla stödet med stimulans till kostnadsbesparingar, t.ex. sä att en förutsätlning för slöd skulle vara att tillgängliga produktionsresurser utnyttjas effektivt. NO efterlyser också en analys av presstödets effekter pä kvantiteten redaktionell text och fördelningen mellan olika typer av sädan text hos bidrags- resp. icke bidragsberättigade tidningar.

SAF och Grafiska arbetsgivare- och industriorganisationerna (GAl) delar inte kommilléns uppfattning atl presstödet är ändamålsenligt. SAF anser att det rådande systemet leder till alt konkurrensen snedvrids och atl dagspressen pä sikt blir allt mer beroende av statsmedel. Dagspresstruk­turen kommer att bestämmas av statsmakternas beslut om subventioner och inte av tidningsföretagens ansträngningar eller läsarnas preferenser. GAl hävdaratt presstödet kan bidra tiil kostnadsuppdrivande löneglidning och därigenom utgöra ett hot mot sysselsättningen i de icke subventione­rade civilföretagen. Slödätgärderna bör enligt SAF och GAl vara sä utfor­made att de premierar effektivitet, kostnadsmedvetande och produktions­samverkan, och de bör ses över fortlöpande sä att de snedvridande effek­terna begränsas. Slödel bör förbehållas tidningsföretag som är i verkligt behov av stöd, och endasi gälla dagstidningar.

VECTU anser alt de långsiktiga konsekvenserna av dagens presstödspo­litik bör utredas pä nytt med särskild hänsyn lill konkurrensen mellan olika tidningsgrupper, samt att olika tidningskalegorier bör behandlas lika i momshänseende och reklamskattehänseende. FACTU understryker atl förändringar av stödformer och stödnivåer inom en pressgrupp kan leda till icke önskade konkurrenseffekler inom en annan pressgrupp. När ändring­ar av stödet till dagspressen övervägs, bör sädana effekter inom andra pressgmpper beaktas.

Synskadades riksjörbund (SRF) anser del angeläget att kassellversionen av en dagstidning inarbetas i presstödet sä atl en allmän kassellutgivning av dagstidningar kan komma till ständ. Därför vill SRF föreslå all dagstid­ningsbegreppet omformuleras sä all del omfatlar ocksä kassetlutgäva av dagstidningar.

Presstödsnämnden konstaterar alt del ekonomiska värdet av atl bli klassificerad som dagstidning är betydande, i form av skatteförmåner och

Prop. 1980/81:137

32

bidragsmöjligheter. Del är därför inte förvånande alt tidningar genom produktförändringar m. m. försöker anpassa sig lill dagstidningsbegreppei, en tendens som kommer att förstärkas ju förmånligare dagspressen be­handlas jämfört med andra tidningar och tidskrifter. Eftersom dagstid­ningsbegreppet f. n. omfatlar inte bara allmänna nyhetstidningar av riks-, regional- eller lokal karaktär, ulan ocksä tidningar som karaktäriseras mest av sin reguljära opinionsbildning, finner presstödsnämnden del angelägel alt statsmaklerna uttalar sig om sin syn pä dagslidningsbegreppels utveck­ling. Nämnden förhåller sig skeptisk till en utveckling som kan leda till atl andra tidningar kommer i åtnjutande av det stöd som avses för dagstidning­ar.

Presstödsnämnden noterar ocksä atl dagspresskommiltén inte föreslår någon ändring av regeln atl en edition av en tidning betraktas som själv­ständig om andelen särskiljande redaktionellt innehåll uppgår lill minst 51%. Nämnden vill erinra om atl bestämmelsen stimulerar till att skapa bidragsberättigade editioner, något som underlättas om kravet pä unikt material hålles relativt lågt. Eftersom bestämningen av vad som är redak­tionellt och unikt redaktionellt innehåll är svär, samtidigt som utslaget har slor ekonomisk betydelse för ell tidningsföretag, skulle del enligl nämnden vara värdefullt med en viss flexibilitet i regelsystemet. Rätten lill produk­tionsbidrag behöver t. ex. inle göras beroende av en fixerad procenlgräns, utan kan sältas i relation lill andelen unikt material: ju högre andel unikt redaklionelll innehåll, desto slörre produklionsbidrag. Den nedre gränsen för bidragel bör dock enligl nämndens mening sältas vid all mer än hälften av innehållet är unikt.

Presslödsnämnden framför ocksä etl förslag med anknytning lill defini­tionen av rikstidning, en fräga som inle diskuteras i betänkandel. F. n. kan en tidning relativt lätt skaffa sig den spridning i olika delar av landet som behövs för alt erhålla slöd som rikstidning. Presstödsnämnden anser all rikstidningskravel bör kunna konkretiseras och skärpas. Nämnden före­slär därför atl rikstidning definieras såsom "en tidning vars upplaga till övervägande del avsätts utanför ulgivningsregionen men i olika delar av landet och i minst hälften av A-regionerna". Kravel pä en abonnerad upplaga pä minst 10000 ex. kvarstår. Della innebär alt av minimiupplagan minst 5 100 ex. måste spridas utanför ulgivningsregionen med en fördel­ning på minst 100 ex. i 35 av landets 70 A-regioner.

2. Produktionsbidrag

Utredningen föreslår en rad ändringar i reglerna för produktionsbidrag. Med vissa bestämda undanlag stöds dessa förslag i generella ordalag av TCO, LO, Svenska Journalistjörbundet, Grajiska fackförbundet och TU. De enskilda förslagen diskuteras i ringa utsträckning i remissbehandlingen, men etl par punkter har lagits upp till granskning.

Dagspresskommittén föreslär all fädagarslidnings upplaga skall vara

Prop. 1980/81:137

33

abonnerad lill övervägande del, dvs. till minst 51 %, medan flerdagarstid-nings upplaga ocksä i fortsättningen skall vara fill 70% abonnerad. Änd­ringen skulle ge fådagarslidningarna en utökad möjlighet till lösnummer­försäljning. Presstödsnämnden har inget att invända. Fädagarslidningar­nas upplagor är vanligen små, och den andel av totalupplagan som fär utnyttjas för lösnummerexemplar och godkända friexemplar är därför ut­tryckt i anlal exemplar liten. Nämnden vill i sammanhanget påpeka att man såsom praxis medger fådagarslidning atl i marknadsföringssyfte varje år gratisutdela ett exemplar per hushåll utan att detla påverkar andelen abon­nerad upplaga. Detta anses nödvändigt eftersom regeln annars skulle göra det helt omöjligt för t.ex. en endagslidning med liten upplaga att mark­nadsföra sig.

Kommittén föreslär också alt annonsandelen för fådagarslidning skall vara mindre än 40%, medan den för övriga tidningar är mindre än 50%, för att ytterligare markera att stödet avser s.k. redaktionella komplementtid­ningar. Presstödsnämnden finner inle ändringen angelägen. Tidningens begränsade möjligheter pä annonsmarknaden är tillräckligt uttryckt i kra­vet pä en högsta hushållstäckning på 20 %. Möjligheterna på annonsmark­naden ökar med stigande hushållstäckning, medan möjligheterna till pro­duklionsbidrag samtidigt minskar för atl upphöra helt vid 30% i hushålls­täckning.

Beträffande dagspresskommitténs förslag alt produktionsbidrag skall utgä endast om tidningen har ett abonnemangspris som inte uppenbart avviker frän vad tidningar har i den kategori som tidningen tillhör, påpekar presstödsnämnden alt förslaget lill förordning innebär en betydande skärp­ning jämfört med rådande förhållanden. Nämnden har inget alt erinra mol denna skärpning. Nämnden anser emellertid att tidningarnas abonne­mangspriser borde svara mot den rörliga särkostnaden för det abonnerade exemplaret. I annat fall accepterar man att ökade upplagor leder till ökade förluster, som kan åberopas för ytteriigare stödåtgärder. En sådan prissätt­ning kan inte sättas som villkor för produktionsbidrag, och därför kan del vara tillräckligt att kräva att priset inte skall uppenbart avvika från priset för andra tidningar i samma kategori.

Under fömtsättning att de föreslagna justeringarna i reglerna för produk­tionsbidrag accepteras, föreslår dagspresskommittén att regeln om alt tidning med anknytning lill annonsbladsulgivning inte skall kunna erhålla bidrag bör avvaras. NO kan ansluta sig till kommitténs uppfattning. An­nonsbladen fyller en funktion som annonsorgan och i viss män som lokalt nyhetsorgan i orter utan tidningsutgivning. Därför bör åtgärder riktade mot annonsbladen undvikas, även om det är naturligt atl tidningarna önskar förhindra en ökande annonsbladsutgivning, NO har prövat anmälningar om konkurtensbegränsande ålgärder riktade mot annonsblad. Dessa ätgär­der har hittills inte bedömts vara frän allmän synpunkt otillbörliga. Svens­ka annonsbladsutgivareföreningen vänder sig emol kritiken av annonsbla-

Prop. 1980/81:137

34

den, och menar att verksamheten inle skadar dagspressen. Bladen fyller ofta ut tomrummen efter marknadsbetingade tidningsnedläggningar, och har därför blivit särskilt vikliga i glesbygden. Där i synnerhet, men även annorstädes, gynnas småbutiker och lokal företagsamhet som inle har någon möjlighet att i annonsslorlek konkurrera i dagspressen med stor­marknader och större livsmedelshallar. Genom bladens återhållsamma prissättning bromsas också den s.k. annonsskruven, vilket möjliggör en livlig annonsering till gagn för både företag och konsumenter. Annonsbla­den har inget intresse av atl konkurrera med dagspressen, som de istället indirekt stöder med sitt arbete pä att sätta fart pä annonsmarknaden. En betydligt störte fara för dagspressens ekonomi utgör direktreklamen, som troligtvis bidragit lill ätskilliga lidningsnedläggningar.

Presstödsnämnden, TCO, Svenska Journalistförbundet, TU och A-Pres­sen AB anser däremot all regeln som utestänger annonsbladsutgivare från produklionsbidrag skall slå kvar. Annonsbladen exploaterar den annons­marknad som dagstidningarna behöver för att finansiera information och opinionsbildning, uppgifter för vilka annonsbladen inle pålar sig någol väsentligt ansvar. Pä sä sätl förorsakar annonsbladen ekonomiska problem för dagspressen, problem som samhällels presspolilik försöker bidra till alt lösa. Det vore naturligt alt statsmakterna engagerade sig medvelel för alt slödja berörda organisationer i deras strävan att motverka en vidare ut­veckling av annonsbladsbranschen pä dagspressens bekostnad. Presstöds­nämnden framhåller att ett företag som i betydande omfattning ger ut annonsblad kan avse att med utgivningen av en abonnerad tidning skapa status åt företaget och dess utgivning av annonsblad, och genom saman­nonsering nå annonskalegorier som annonsbladen ensamma har svårt att nä. Nämnden kan inte se all det finns presspolitiska skäl att medverka härtill. Om annonsbladsutgivare vill ge ut reguljära tidningar bör detta ske med stöd frän intäkterna pä annonsbladen, inte med produklionsbidrag. TU anser det ocksä sannolikt all elt slopande av regeln skulle kunna uppfattas av de egna medlemsföretagen som en mer välvillig inställning från statsmakternas sida gentemot annonsbladen, vilket skulle kunna på­verka möjligheterna alt inom föreningen upprätthålla den återhållsamma inställningen lill annonsbladsulgivningen.

Dagspresskommittén föreslär ocksä att tidningar pä andra spräk än svenska lättare bör kunna få produktionsbidrag. SIV och Eesli Päevaleht anser alt kommittén inte undersökt främmande tidningars ekonomiska situation, deras behov och de speciella förutsätlningar som råder för dessa tidningar. SIV anser del rimligt alt regler konstmeras för del särskilda stödel till tidningar på andra spräk än svenska som möjliggör för dessa tidningar att fä etl stöd molsvarande vad svenska tidningar kan få inom det ordinarie dagstidningsslödel men avpassat till deras speciella förutsätt­ningar. Eesli Päevaleht anser att del gällande innehållskravet tillsammans med kravet pä annonsandel och spaltutrymme innebär en fortsalt diskrimi-

Prop. 1980/81:137

35

nering av minoritetstidningar. Bestämmelserna mäste utformas utifrån mera generella utgångspunkter, och i största utsträckning undvika särbe­stämmelser för olika minoritetsgrupper.

TCO och Svenska Journalistförbundet framför som sin bestämda upp­fattning alt presstödsförordningen mäste utformas på ett sädant sätt att produktionsbidrag även kan utgä lill kvällstidningar. Detta innebär att villkoret på en i huvudsak abonnerad upplaga måste modifieras t.ex. genom att en fasl köparskara jämställs med prenumeranter.

3.  Utvecklingsbidrag

Dagspresskommittén föreslår att utvecklingsbidrag bör kunna utgä till vissa fidningar med fullt produktionsbidrag, dels fä- och flerdagarstid­ningar med högst 20% i hushållstäckning pä utgivningsorten, dels flerda­garstidningar på landsorten med mindre än 10000 ex. i upplaga. A-Pressen AB delar kommitténs uppfattning alt denna tidningsgrupp inle haft ekono­miska möjligheter att pröva idéer som skulle kunna förbättra deras mark­nadsläge. Detta förhållande gäller emellertid oavsett om vederbörande tidning har maximalt produktionsbidrag eller ej. A-Pressen AB föreslär därför att reglerna utformas sä att summan av utvecklingsbidragen och produktionsbidragen kan tillåtas överstiga maximibeloppet för produk­tionsbidrag.

NO anser däremot att förslaget pä sätt och vis är en utvidgning av presstödet i och med att tidningskategorier som inte tidigare varil berätti­gade till utvecklingsbidrag nu blir det. Produklionsbidraget har redan höjts till de aktuella tidningarna ulan atl de lyckats öka sin marknadsandel. Nu föresläs alt de skall fä ytterligare en bidragsform för alt kunna göra nya försök att bli slörre. NO är inle övertygad om all delta är rätta sättet att stärka dessa tidningar på lång sikt. Risken finns atl tidningarna endast tillfälligt lyckas häva sig upp pä en högre nivå och sedan snabbt sjunker tillbaka när bidragsperioden löper ul.

Presslödsnämnden gör ett principiellt uttalande om sin syn på utveck­lingsbidraget. Man anser atl del i första hand bör ulgå lill tidningar i katastrofsituation, då lidningens fortlevnad står pä spel. Nämnden uppfat­tar kommitténs förslag sä att dessa katastroffall ryms i förslaget till regler. Ett hinder är dock alt flerdagarstidning med maximalt produktionsbidrag inte skulle kunna fä utvecklingsbidrag i en sådan situation. 1 andra hand bör bidraget utgä lill högläckningslidningar som pä grund av sin marknads­situation kan behöva bidrag, varvid det fungerar som en säkerhel i de fall där de automatiskt verkande reglerna för produktionsbidrag inte gäller. Först i tredje hand bör utvecklingsbidrag beviljas tidningar med produk­lionsbidrag. Även här fungerar dä utvecklingsbidragen som en säkerhel för speciella situationer. Kommittén föreslär att anslaget för utvecklingsbidrag skall vara 10 milj. kr. Eftersom trycket frän de olika kategorierna kan växla anser nämnden det vara rimligast att statsmakterna gör ell allmänt uttalan­de om prioritetsordningen.

Prop. 1980/81:137

36

Dagspresskommiltén föreslår atl kravet pä utvecklingsplan för utveck­lingsbidrag till mindre och medelstora ensamlidningar bör slopas. Presstödsnämnden har inte särskilt goda erfarenheter av de utvecklings­planer som hittills presenterats vid ansökningar om utvecklingsbidrag. Både i fråga om tidningar med och utan produktionsbidrag bör därför beslul om utvecklingsbidrag kunna göras pä grundval av bedömningar av en tidnings marknadsläge med hänsyn till dels storleken pä del spridnings­område och den annonsmarknad där tidningen verkar, dels lidningens position på dessa marknader. RRV, TCO och Svenska journalistförbundet anser all kravet bör behällas, enligt TCO och journalislförbundet inte bara som en kontrollåtgärd, utan ocksä som ett stöd för företaget. Särskilt viktigt är kravet pä en utvecklingsplan mot bakgrund av att det ger de lokala fackliga organisationerna en reell möjlighet att på ett tidigt stadium föra fram sina synpunkter.

Kommittén föreslär att det tillfälliga stödel till Dagen, Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet för flygdistribulion lill Norriand bör upphöra. Presstödsnämnden har den uppfattningen, att om man inom presspolili­kens ram vill stödja tidningarnas ambitioner att nä läsarna pä utgivningsda­gen, och i morgontidningarnas fall tidigt på morgonen, kan stödel inle omfatta endasi tre tidningar från Stockholm. Det torde finnas mänga fidningar som f. n. inle når sina läsare på utgivningsdagen, eller som tar på sig mycket höga kostnader för att göra det. Ett särskill transportstöd till tre tidningar kan därför endast tillfälligtvis motiveras av presspoliliska skäl. Postens distributionsrörelse uppger all om de berörda tidningarna be­dömer det som omöjligt att fortsätta med flygdislributionen till övre Norr­land, så kommer postverket att undersöka förutsättningarna att ensamt behälla nattflygel. Av iransporttekniska skäl kan emellertid inte andra postförsändelser än brev, ilpakel, betalningshandlingar och A-korsband sändas med nattflyget. Tidningar mäste sändas pä annat säll, med etl dygns försening som följd. Kulturnämnderna i Boden, Jokkmokk, Norsjö, Skellefteå och Vilhelmina kommuner hemställer hos utbildningsministern alt flygdistributionsstödet till Stockholms morgontidningar ges som tidi­gare. En indragning skulle innebära atl övre Norriand missgynnas belräf­fande riksinformation och får sämre möjligheler alt följa den aktuella debatten. Dessutom kan tidningarnas intresse av en organiserad bevakning av övre Norrland minska, varefter lidningsmalerialet ej längre blir rikstäc­kande. Kulturnämnderna anser att en indragning ej överensstämmer med de kulturpolitiska målen.

4. Samverkansbidrag

Dagspresskommittén anser del angeläget atl uppmuntra och förslärka samverkan mellan dagstidningar. 1 samma anda understryker RRV vikten av alt tidningsföretagen nedbringar sina kostnader genom atl samverka i olika former. Samverkan borde kunna ske pä både del redaktionella och

Prop. 1980/81:137

37

det tekniska området. I framtiden borde samverkan tidningar emellan framstå som ett naturligt sätt att nedbringa kostnaderna. Presstödet bör därför enligt RRV:s mening ges en sådan inriktning alt samverkan mellan tidningar främjas.

Kommittén föreslår att bidragen för samproduktion och samförsäljning av annonser bör utgä med högre belopp i början av stödperioden och därefter successivt minska. Svenska Journalistförbundet anser hell kort att stödet till annonssamverkan mäste ökas kraftigt. Däremot anförde NO en viss tveksamhet till stödformen redan när stödet till annonssamverkan ursprungligen föreslogs. När det nu visat sig alt stödformen inle alls utnyttjats ifrågasätter NO om den är så motiverad att den skall bibehållas.

För att inspirera till samverkan föreslår kommittén att bidrag bör kunna utgå till samarbete i nyhetsbyråform för tidningar med fullt produktionsbi­drag eller etableringsslöd. Förslaget tillstyrks utan kommentar av LO och Grafiska fackförbundet. Centerns presstjänsl delar utredningens uppfatt­ning om verksamheten vid i dag befintliga nyhetsbyråer. Om målsättningen är alt skapa och bibehålla en rikt differentierad press, fristående frän mäktiga ekonomiska intressen, bör man börja med att förbättra de svaga tidningarnas möjligheler att erbjuda elt varierat allmänt material som kom­plement till del lokala materialet, och därmed göra tidningen mera läsvärd för en allmänintresserad publik. Detta material mäste, av säväl praktiska som ekonomiska skäl, under överskådlig frarntid produceras i samverkan mellan olika tidningsföretag med likartade intressen.

Förslaget avstyrks av statskontoret, NO, TCO, SAF, Svenska journa­listförbundet, TU, Liberala nyhetsbyrån, FLT Press och TT. NO, SAF och TT anser inte atl det anförda skälet till förslaget, dvs. att ett nyhetsbyrå­stöd skulle stärka den redaktionella konkurrensen, är övertygande. Stats­kontoret avstyrker förslaget dels av besparingsskäl, dels pä grund av bidragets karaktär. NO anser att förslaget pä sikt kan medföra att resursät­gången ökar för slödels upprälthällande, och atl del finns en risk alt man så småningom hamnar i en situation då i stort sett varje företeelse som kan antas påverka pressens mångfald och stmktur blir föremål för stödåtgär­der. TCO och Svenska journalistförbundet anser alt ett särskilt stöd till nyhetsbyråerna skulle motverka det allmänt erkända syftet att bredda den politiska och kulturella debatten, och istället utgöra ell hot mot mångfal­den och innebära en utslälning och likriktning av dagspressens innehåll. SAF anser att stödel snarast är en form av förstärkt selektivt presstöd, eftersom det utgår i proportion till antalet produktionsbidragsberättigade tidningar bland byråns abonnenter. Dessa beräkningsgrunder gör enligt TU atl den föreslagna stödformen i själva verket innebär en specialdesti­nerad utvidgning av de fidigare produktionsbidragen.

Liberala nyhetsbyrån anser det i och för sig rimligt att andra i riksdagen verkande nyhetsbyråer än TT fär stöd för sin verksamhet, men finner den föreslagna konstmktionen olämplig. Den innebär att en nyhetsbyrå med

Prop. 1980/81:137

38

många bidragsberättigade tidningar kan fä hela sin verksamhel finansierad, medan en nyhetsbyrå med fä bidragsberättigade tidningar fär ett stöd som inle står i proportion lill den egna verksamhetens omfattning. Liberala nyhetsbyrån anser att ett evenluellt stöd bör utformas sä att man dels tar hänsyn till verksamhetens omfattning och redaktionens storlek, dels ulfor­mar en del av slödel i syfte att främja teknisk samverkan. Byräsamverkan är enligt FLT Press sedan länge etl faktum och kan inte breddas av det föreslagna stödet. Med det omfattande presstödet i olika former som redan finns är det inte ekonomiska förutsättningar utan redaktionell prioritering på tidningarna som är avgörande i valet mellan nyhetsbyråmaterial och lokalt redaktionellt material. FLT Press ser samverkansbidragel i föresla­gen form som ett rent partistöd. TT anser atl ulredningens förslag bör avvisas och alt nyhetsbyråerna bör lita till abonnentarvoden respektive stöd frän politiska partier för all uppnä balans i sin ekonomi. Presstödet bör förbehållas tidningarna, som sedan själva fär avgöra hur mycket de vill betala byråerna för nyhetstjänsten. TT tillägger att det skulle rimma illa med vedertagna presspolitiska principer om betydelsen av samverkan inom tidningspressen skulle innebära en strävan att försvaga TT:s cenirala ställning som partipolitiskt obunden nyhelsförmedlare, genom att statsstöd lämnas till partipolitiskt bundna byråer för en konkurrerande service.

SAF och AB Timbro framhåller atl Näringslivets presstjänsl uppfyller alla de krav man i dag ställer pä en nyhetsbyrå, och hemställer därför om att Näringslivets presstjänst jämställs med övriga i betänkandel uppräk­nade nyhetsbyråer.

Dagspresskommiltén föreslår inga ändringar i fråga om samdisiribu­lionsrabalten, men vissa instanser framför synpunkler. Presslödsnämn­den, TU och A-Pressen AB erinrar om att samdistributionsrabatlen väsent­ligen slår som garanti för likaprissystemet. En sänkning av besparingsskäl kan medföra att vissa tidningar inte längre är beredda att tillämpa likapris-principen, även om de i och för sig inle har något emot att fortsätta med samdistributionen som sådan. En utveckling av detta slag kommer i första hand att få negativa effekter för överspridda tidningar och lågtäckningstid­ningar. Även om rabatten är ett generellt presstöd, har den starka selekliva effekter till lågtäckningstidningarnas fördel.

Postens distributionsrörelse vänder sig mot kommitténs uttalade upp­fattning att det finns starka principiella skäl mot alt göra ytterligare delar av den postdistribuerade tidningsupplagan berättigad till samdislributions­rabatt. Postverket ansluter sig helt lill det särskilda yttrandet av ledamö­terna G[REDACTED_EFTERNAMN] och S-E[REDACTED_EFTERNAMN]. Postverket har vid flera tillfällen framhållit det inkonsekventa i alt postverket ej fär förmedla samdistribu-tionsrabatt för hela sin dagstidningsdistribution. Det är fullt klart atl den uteblivna rabatten negaiivt påverkat postverkets tidningsdislribulion. Postutdelning blir härigenom relativt sett dyrare för tidningarna, vilket bl.a. resulterar i volymbortfall för postverket.

Prop. 1980/81:137

39

5. Lånefonden

Dagspresskommittén föreslår all län får beviljas tidningsföretag som oundgängligen behöver tillskott av medel för alt utgivningen skall kunna fortsätta medan företagel rekonstrueras. Presstödsnämnden har inget alt invända, men påpekar atl nämndens nuvarande instruktioner medför vissa svårigheter. Del åligger nämligen nämnden att vidtaga åtgärder för att undvika att lån leder till förluster för statsverket. Risken för sädana förlus­ter är självfallet stor medan rekonstruktion pägär. Nämnden framhåller atl den för sin del anser att i första hand utvecklingsbidrag bör användas i katastrofsituationer. Dessutom påpekar nämnden atl ju mindre lånemedel som ställs till förfogande, desto mer kommer man atl tvingas prioritera lån till samverkansprojekt. A-Pressen AB har heller ingen erinran mol kom­mitténs förslag, men anser det angeläget alt län liksom hittills kan ges för att möjliggöra en nödvändig teknisk förnyelse. Denna länemöjlighet är -inte minst i etl läge med en allt kärvare kredilmarknad - av stor belydelse för de tidningsförelag som inte själva kan bygga upp erforderiigt kapital för invesleringar.

6. Automatisk uppräkning av presstödet

Dagspresskommittén föreslär att en automatisk uppräkning av produk­tionsbidragen och elableringsstödet, baserad pä prisutvecklingen pä an­nonsmarknaden, bör tillämpas pä försök under fem år. TCO, LO, Svenska Journalistförbundet och A-Pressen AB hälsar förslaget med tillfredsställel­se. LO anser att en utveckling som innebär att presstödet minskar i takt med inflationen är oacceptabel och medför stora risker för att flera tidning­ar tvingas till nedläggning. Detta medför även atl allsidigheten i informatio­nen via dagspressen allvarligt urholkas och medför alt en viktig del av demokratin försvagas. Enligt TCO är förslaget lill uppräkning av elable­ringsstödet inte tillräckligt. Etl utvidgat stöd för nyetableringar är önsk­värt.

En rad instanser avslyrker förslaget. Statskontoret. RRV och SAF anser att en indexreglering strider mot strävanden atl minska automatiken i de offentliga utgifterna. Statskontoret förordar istället en ärlig omräkning och omprövning av bidragens storiek, bäde i relation till stödets syfte och det slatsfinansiella läget. RRV och NO anser atl etl index innebär en priorite­ring av presstödet framför andra offentliga utgifter som inle har likvärdiga garantier. Enligl NO är det ocksä generellt svårt att skapa etl korrekt och väl fungerande index, vilket i och för sig vore skäl nog alt avvisa tanken pä elt indexerat presstöd. Liknande tankegångar framförs av TU. som hävdar att även om en automatisk uppräkning av produktionsbidragen införs, skulle statsmakterna sannolikt av en rad skäl med vissa mellanrum föranle­das alt företa en översyn av presslödssystemet och göra ändringar som inte automatiskt kan åstadkommas inom ramen för den föreslagna uppräk­ningen. TU vill därför förorda att statsmakterna även under åren framöver

Prop. 1980/81:137

40

förfar på samma sätl som hittills och med vissa mellanrum gör en översyn av presstödssystemet. SAF anför ocksä atl en garanterad ökning av pro­duktionsbidragen har nackdelen all delta minskar de stödmotlagande tid­ningarnas motivation att genom egna ålgärder söka förbättra sin silualion.

7. Stödförordning

Dagspresskommittén framlägger ett förslag till ny slödförordning. Presstödsnämnden är positiv lill en omredigering av slödförordningen i enlighet med de principer som väglett kommilién. Enskildheter i förord­ningen vill nämnden fä tillfälle atl kommentera sedan statsmakterna tagit ställning lill dagspresskommilténs förslag lill ändringar och komplettering­ar av stödsystemet. TU påpekar alt kommittén i det nya förslagel till förordning, 7 §, utgår ifrån atl det papper som dagspressen förbrukar har en ytvikt av 49 g/m". Eftersom 90% av papperskonsumtionen för är 1981 kommer att avse 45-gramspapper bör denna vikt intas i förordningen och stödbeloppen omräknas i motsvarande utsträckning.

Prop. 1980/81:137

41

Bilaga 3

Översikt av dagspressens ekonomi 1979

Dagspresskommittén redovisade i sitt betänkande (SOU 1980:32) Stödet till dagspressen dagstidningsföretagens ekonomi är 1978. Underlaget har utgjorts av förelagens årsredovisningar. Kommittén har ocksä i samarbete med presstödsnämnden analyserat dagspressens ekonomi år 1979. En pre­liminär PM med följande uppgifter presenterades i oktober 1980.

Tidningsföretagen visar nästan överlag bättre resullal år 1979 än år 1978. De totala intäkterna frän tidningsutgivning och närbesläktad verksamhet ökade frän 4,1 till 4,8 miljarder. Presstödet ökade från 257 lill 283 milj. kr., vilket innebär att intäkterna ökade med ca 15% och presstödet med ca 10%, Presstödets andel av totalintäkterna sjönk därmed från 6,2 till 5,9%. Branschens överskott ökade från 69 till 132 milj. kr.

DN/Expressen svarade med 1 155 milj. kr. för ca 25% av branschens lotala intäkter. År 1978 var molsvarande siffror 903 milj. kr. och 22%. Det näst största tidningsföretaget är GP/GT med 367 milj. kr. i omsättning - ca 8% av branschens - och 1,7% av presstödet.

Den största presstödstagaren är Arbetet i Malmö och Göteborg med drygt 40 milj. kr. till sina två editioner, vilket är 14% av hela presstödet. Förelaget svarade för 2,5% av branschens intäkter.. Andelen var något högre år 1978. Den näst största andelen av presstödet, ca 10%, gick till Svenska Dagbladet som har ca 4% av branschens totala intäkter. Rege­ringspressen och oppositionspressen fär ungefär lika stora delar av press­stödet.

Fädagarslidningarnas ekonomi

Det finns två grupper av fädagarstidningar. Den ena har högst 20% i hushållstäckning och erhåller fullt produktionsbidrag. Den andra har en högre hushållstäckning än 20% och får reducerat bidrag mellan 21 och 29% och därefter inget bidrag alls.

Fädagarstidningar med högst 20% i hushållstäckning pä ulgivningsorten redovisar vanligen antingen ungefär samma resultat år 1979 som år 1978 eller ett klart bättre. Endast fyra av 24 tidningsföretag har något sämre resultat, och där går verksamheten ungefär jämnt ut. Det enda företag som trots förbättrat resultat ändå har ett kraftigt underskott är Ny Dag.

Beträffande fädagarstidningar med mer än 20% i hushällsläckning pä utgivningsorten saknas för åtskilliga företag uppgifter om verksamhetens ekonomi, nämligen för förortstidningarna i Stockholm och Göteborg som ingår i tidningskedjor. Bland övriga i gruppen pä lotalt 16 är det bara två tidningar som tycks ha problem med sin ekonomi, Fryksdals-Bygden och Ölandsbladet. Flera tidningsföretag har kraftigt förbättrat sin ekonomi.

Prop. 1980/81:137

42

Flérdagarstidningarnas ekonomi

Fullt produktionsbidrag utgår till flerdagarstidningar med högsl 40% i hushållstäckning pä utgivningsorten om upplagan är större än 10000 ex., och till tidningar med högst 50% om upplagan är högst 10000 ex. Vid redovisningen har fem grupper bildals: landsortstidningar med och utan fullt produktionsbidrag, storstadstidningar med och utan fulll produklions­bidrag, samt kvällstidningar. Flerdagarstidningar som fär produklionsbi­drag enligt undantagsbestämmelser ingär i gruppen "övriga dagstidning­ar".

För landsortstidningar med 4-7 nummer per vecka och högsl 20% i hus­hållstäckning är det ekonomiska läget bekymmersamt. Tidningarna har låg hushållsläckning pä ulgivningsorten och konkurrerar med upplagemässigt stora högläckningslidningar. Vissa faktorer utöver den låga täckningen kan förklara den svaga ekonomin. Tvä av gruppens sex tidningar. Dagbla­det och Väslgöla-Demokraten, konkurrerar med 7-dagarslidningar men utkommer själva bara med 6 nummer per vecka. Västgöta-Demokralen, Kronobergaren, Folkbladet Östgöten och Dagbladet utkommer i s.k. lågprisområden. Om tidningarna där höll ungefär samma priser som på andra orter skulle ekonomin förmodligen se annorlunda ut, i synnerhet för Väslgöla-Demokraten. Örebro-Kuriren är den enda av tidningarna i grup­pen som kommer ut i etl s. k. högprisområde. och är ocksä ensam om att uppvisa en trendmässig förbättring, trots underskott.

Landsortstidningar med 4-7 nummer per vecka och mer än 20 men högst 40% i hushållstäckning har en klart bättre ekonomi än den nyss­nämnda gruppen. Det finns bara tvä undantag bland ätta tidningar. Östra Småland och Skövde Nyheter, vilka båda utkommer i s. k. lågprisområ­den. Med undantag för dessa två råder en viss stabilitet i tidningsföreta­gens ekonomi i denna grupp.

Små landsortstidningar med högst 10000 ex. i upplaga och 50% i hus­hållstäckning kan ha ekonomiska problem trots hög hushällsläckning ge­nom atl utgivningsorten är liten. Detta förhållande ligger bakom de särskil­da reglerna för produklionsbidrag till tidningar med högst 10000 ex. i upplaga. Aktuella tidningar är ensaintidningar, såsom Borlänge Tidning, Laholms Tidning, Ludvika Tidning och Lysekilsposten. Alla utom La­holms Tidning gär f. n. med förlust. Dagspresskommilténs förslag i delbe­tänkandet är 1979 medförde en förslärkning av Laholms Tidnings ekono­mi.

Övriga landsorlstidningr med 4-7 nummer per vecka utgörs av lands­ortspressens högläckningslidningar med undanlag för tidningarna på Gol­land. Gruppen innehåller bäde konkurrenslidningar och ensamlidningar med minst 50% i hushållstäckning på utgivningsorten, bortsett från Norr­ländska Socialdemokraten och Länstidningen i Östersund. Åtskilliga tid­ningsföretag har gjort kraftiga resultatförbältringar. Det går ocksä bällre för en rad tidningar som har haft vacklande ekonomi, men som nu vänt

Prop. 1980/81:137

43

förlust i överskott eller väsenlligl ökal överskottet. Enköpings-Posten, Kalrineholms-Kuriren och Länstidningen i Södertälje ligger fortfarande illa till, men de tvä senare har dock ungefär nollresultat. Borås Tidning och Piteå-Tidningen gär tillbaka pä grund av slora invesleringar, och Nordväst­ra Skånes Tidningar visar underskott på grund av kraftigt ökade kostna­der.

Produktionsbidragen till de fyra storstadstidningarna med 4-7 nummer per vecka och fullt produktionsbidrag har nyligen höjts. Bl. a. genom detta kan Arbetet, Dagen och Skånska Dagbladet visa överskott och Svenska Dagbladet halvera sin föriust frän är 1978. För Svenska Dagbladet rappor­teras utvecklingen för är 1979/80 som gynnsammare än är 1978/79. Vissa storstadstidningar, t.ex. Dagens Nyheter och Sydsvenska Dagbladet, re­dovisar sina resullal gemensamt med företagens kvällstidningar. Däremol är Göteborgs-Postens redovisning skild frän Göteborgs-Tidningens. DN/ Expressen förbättrar sitt resultat mycket kraftigt frän ca 3 milj. kr. till drygt 42 milj. kr. Göteborgs-Posten ligger kvar pä mellan 3 och 4 milj. kr., medan Sydsvenska Dagbladet/Kvällsposten gäll upp frän 5,8 till 8,6 milj. kr.

Beträffande kvällstidningarna kan nämnas alt Göteborgs-Tidningens prishöjning har medfört att tidningen vänt sitt underskott frän år 1978 lill ett litet överskott. En av de fä dagstidningar som visar en Irendmässig nedgång är Aftonbladet. En vinst på 5,6 milj. kr. är 1978 blev en förlust på 1,5 milj. kr. år 1979 trots att finansnellol ökade med ca 1,5 milj. kr. Tidningens koslnader har ökat med 11 % medan intäkterna ökal med 8%. Uttalanden av företagels VD i fackpressen tyder pä att Aftonbladet kan fä förluster i storleksordningen 10-12 milj. kr. förär 1980.

I gruppen övriga dagstidningar återfinns tidningar på andra spräk än svenska, tidningar med distribution i huvudsak utanför riket, samt tidning­arna pä Gotland. Eesti Päevaleht ligger kvar på ett knappt överskott. Finn Sanomal är efter del slora underskottet är 1978 tillbaka på 1977 års nivä. Haparandabladets negativa utveckling fortsätter. Av gotlandslidningarna noterar Gotlands Tidning etl någol mindre överskott än år 1978. medan Gotlands Allehanda ligger kvar pä ungefär oförändrat underskott.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981