Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1975/76: 89 Regeringens proposition

1975/76: 89

om lärarutbildningens dimensionering och lokalisering m. m.

beslutad den 22 januari 1976.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

G. E.[REDACTED_EFTERNAMN]

LENA HJELM-WALLÉN

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att antalet intagningsplatser tUl klasslärar- och ämnesläramtbUdningen skall stabUiseras vid ungefär nuvarande nivå under den närmaste tiden. Samtidigt föreslås att antalet inlagningsplat-ser lill utbildningen av förskollärare och fritidspedagoger skall ökas med ca 1 250 resp. ca 1 000 platser.

Vidare föreslås att den nuvarande lärarhögskoleorganisationen anpas­sas till tidigare beslutade minskningar av antalet intagningsplatser. Till gmnd för förslagen i denna del Ugger att man för varje ort och utbild­ningslinje måsle ha ett visst minsta antal lärarkandidater för alt få en väl fungerande utbildning. Enligt propositionen skall ämneslärarutbild­ningens praktisk-pedagogiska del i fortsättningen vara förlagd till Lin-köpmg, Malmö, Mölndal, Stockholm, Umeå och Uppsala. Klassläramt-bildning föreslås fr. o. m. budgetåret 1976/77 bedrivas vid nuvarande lärarhögskolor i Gävle, Jönköping, Kalmar, Karlstad, Linköping, Luleå, Malmö, Mölndal, Stockholm och Umeå.

Förslagen innebär att den praktisk-pedagogiska utbUdningen av ämnes­lärare i Karlstad, Växjö och Örebro samt klassläramlbUdningen i Falun, Hämösand, Kristianstad, Uppsala och Växjö skall avvecklas. Samtidigt föreslås att utbUdningen av förskollärare och fritidspedagoger utökas och förläggs till bl. a. de orter där avveckling sker av annan läramtbUd-ning. Denna omfördelning av intagningskapaciteten mellan olika linjer innebär att samtiiga berörda orter kommer att få ett större antal lärar­studerande än de närmast föregående åren.

I proposilionen behandlas även vissa personalfrågor, beräkningar av anslag tUl lärarutbildning samt ersättning tUl vissa lärarkandidater för budgetåret 1976/77. Vidare framläggs förslag om utbUdning av dietister.

1    Riksdagen 1975t76.1 saml. Nr 89

Prop. 1975/76: 89

Utdrag

UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammaniräde 1976-01-22

Närvarande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Feldl, Sigurd­sen,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Hjelm-Wallén saml såvilt avser littera H, punkten 7, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om lärarutbildningens dimensionering och lokalisering m. m.

1    Rapport från arbetsgruppen för vissa lärarhögskolefrågor

1 enlighet med uttalanden i prop. 1975: 1 (bil. 10 s. 382) tiUkaUades den 13 januari 1975 en arbetsgrupp med uppgift att göra en översyn av lärarhögskoleorganisationen. Enligt riktlinjerna för gruppens arbete skulle bl. a. frågor rörande dimensionering och lokalisering på längre sikt av klass- och ämnesläramlbildningarna belysas, liksom konsekven­serna av nedläggning av dessa utbildningar på vissa orter. Förslag skulle ges om alternativ användning av lärarhögskolornas friställda resurser. Gruppens arbete skulle föreligga i sådan lid alt det kunde behandlas i 1975 års budgetarbete. Arbsgruppen för vissa lärarhögskolefrågor över­lämnade den 5 september 1975 sin rapport (Ds U 1975: 12). Rapporten har remissbehandlats.

I rapporten redovisas inledningsvis den nuvarande lärarutbildningens mål, uppbyggnad, organisation och omfattning. Arbetsgruppen framhål­ler emellertid alt läramtbUdningens mål, innehåll och stmktur utreds av 1974 års läramtbildningsutredning (U 1974: 04), varför gruppens upp­gifter har begränsats tUl vissa frågor om dimensionering och lokalisering utifrån de i dag rådande förutsättningama och med syfte alt åstadkom­ma etl rationellt utnyttjande av lärarutbildningens resurser.

Arbetsgruppen redogör därefter i korthet för den hiltUlsvarande ut­vecklingen på lärararbetsmarknaden. Tillgången på behöriga lärare upp­visar stora variationer såväl mellan orter som mellan olika lärarkatego­rier.

1 Departementssekreteraren Agneta Charpentier, departementsrådet Carl Tomas Edam (ordförande), departementssekreteraren Gunnel Farm, kanslirådet Erland Ringborg, departementssekreteraren Svante Sjöberg och avdelningsdirek­tören Stig Wandén.

Prop. 1975/76: 89

Prognoser

Beräkningar av behovet av klasslärare gjordes av skolöverstyrelsen (SÖ) och statistiska centralbyrån (SCB) år 1972. Vad gäller behovet av ämneslärare har 1972 års prognos reviderats under våren 1975. De fyra altemativ som anges i sistnämnda prognosmaterial ger, beroende på olika antaganden om kvarvaron i läraryrket och lärarbenägenhel, elt årligt utbildningsbehov under den kommande tioårsperioden av resp. 1 112, 1 053, 854 och 506 studerande på ämneslärarUnjen. Som huvud-altemaliv anger SCB 1 053 studerande, inkl. vidareutbildning av mellan­stadielärare samt utbildning av folkhögskollärare. Detla antal grundar sig på förutsättaingen att 95 % av de nyexaminerade går till läraryrket samt att läramas aktivitet och kvarvarofrekvens i yrket förblir ungefär oförändrade.

Dimensionering

Vid övervägandena rörande läramtbUdningens dimensionering har gmppen sökt ta hänsyn tUl såväl individens som arbetsmarknadens be­hov av utbildning. Därvid har vissa osäkerhetsfaktorer vägts in, samti­digt som gmppen framhåller att en rimlig balans mellan tillgång och ef­terfrågan på lärararbetsmarknaden är nödvändig i ell tioårsperspektiv. Eventuella kommande politiska reformer har inte kunnat vägas in i föreslagen. Läramtbildningsorganisationen bör enligt gruppen i framliden vara så elastisk att den medger förändringar till följd av sådana beslut.

Arbetsgruppen föreslår en årUg intagningskapacitet under budgetåren 1976/771984/85 av 216 studerande på lågstadielärarlinjen, 528 på mellanstadielärarlinjen och 1 035 vid ämneslärarlinjens praktisk-pedago­giska del. Den föreslagna intagningskapaciteten på ämneslärarlinjen in­kluderar 60 studerande på folkhögskoUärargrenen samt 75 platser för vidareutbildning av mellanstadielärare tiU ämneslärare. Främst vad gäl­ler intagningstalen för lågstadielärarlinjen och ämneslärarlinjen utgör nämnda tal maximital för hur många som bör utbildas per år under pla­neringsperioden.

Minimikapacitet och lokalisering

Beräkningar med ulgångspunkt i gällande timplaner för ämnes­lärarutbildningen ger vid handen alt en ämneslärarlinje inle bör omfatta färre än 15 studerande per termin. För att en enhet med ämneslärarutbildning skall vara funktionsduglig och erbjuda reella val­möjligheter beträffande ämneskombinationer krävs emellertid drygt 30 kandidater per termin, vUket arbetsgruppen anser vara ett minimum.

Vad gäller det antal utbildningsenheter vid vUka praktisk-pedagogisk ämneslärarutbildning bör bedrivas har gruppen övervägt dels möjlig­heten att bibehålla sådan ulbUdning på samtliga nio nuvarande orter.

Prop. 1975/76: 89

4

dels en fördelning på de sex nuvarande större lärarhögskoloma, dels en ytterligare koncentration.

Arbetsgmppen anser att en fördelning av 450 platser per termin på nuvarande nio orter medför nackdelar i fråga om uppfyllandet av målen för UtbUdningen. En sådan spridning av utbildningsplatsema medför dessutom stora kostnader.-

På de s. k. fUialorlerna, Karlstad, Växjö och Örebro, anordnas änmes-' läramtbUdning sedan år 1968. Det ursprungliga motivet för anordnan­det av sådan utbildning på dessa orter var att de största lärarhögsko­loma behövde avlastas. Situationen har nu förändrats så att detta motiv inte längre kvarstår. Vid filialerna tas 15 lärarkandidater in per termin, vUket innebär en organisation med ett smalt ämnesutbud och begrän­sade valmöjligheter för de studerande. Vid sina överväganden rörande ämneslärarutbUdningen har gruppen bl. a. undersökt om den lokala re­kryteringen till filialorterna är sådan att den motiverar ett bibehållande av ifrågavarande ulbUdning på dessa orter men funnit att så inte är fallet.

Gmppen har även övervägt en awecking av ämneslärarutbUdningen vid en större lärarhögskola i stäUet för på filialorterna men avvisat den möjligheten.

Vid en koncentration av ämneslärarutbUdningen tUl sex orter kan nu­varande ämnesuppsättaing erbjudas vid de största enheterna. SpUttring i utbildningen motverkas och timunderlaget utnyttjas till fullo för de or­dinarie lärama. Med hänsyn till dessa faktorer skulle den praktisk-peda­gogiska ämneslärarutbildningen kunna koncentreras tUl färre enheter än de sex nuvarande större lärarhögskoloma. Den ort som i första hand skuUe komma i fråga för aweckUng är Uppsala, med hänsyn tiU närhe­ten till Stockholm och det större lärarbehovet i Stockholmsregionen. Gruppen finner emellertid att på en' ort med så brett utbud förutsätt­ningama för en utveckling av sammanhåUna utbUdningslinjer för äm­neslärarutbildningen i det längsta bör bevaras. En avveckling av den praktisk-pedagogiska utbUdningen i Uppsala bör därför uite nu aktua­liseras.

Mot denna bakgrund föreslår gmppen att all praktisk-pedagogisk ut­bildning för blivande ämneslärare fr. o. m. budgetåret 1976/77 förläggs till Linköping, Malmö, Mölndal, Stockholm, Umeå och Uppsala.

Den fördelning av ämnen och platser som gmppen finner lämpUgast framgår av följande tabell.

Antal platser

Antal ämnen

Linköping

55

15

Malmö

90

19

Mölndal

95

21

Stockholm

100

23

Umeå

55

14

Uppsala

55 450

14

Prop. 1975/76: 89

5

Eftersom SÖ enligt gäUande bestämmelser har bemyndigande att för­dela utbildningsplatsema på ämneskombinationer bör gmppens förslag betraktas som riktiinjer för kommande fördelningsarbete.

Gmppen föreslår vidare att berörda myndigheter i sitt kontinuerliga arbete med intagnings- och fördelningsfrågor analyserar dels vUka för­delar som kan uppnås genom olika stor totalintagning och/eller intag­ning tUl olika ämneskombinationer vår- resp. hösttermui, dels följderna av en övergång tUl endast en intagning per läsår.

Beträffande klasslärarutbildningen framhåller gmppen vikten av pedagogisk och metodisk stimulans för både studerande och lärarutbildare. För att detta skall kunna uppnås bör bl. a. elt rimligt ut­bud av tillvalsmöjligheter erbjudas vid varje enhet med klasslärarut­bildning. En rimUg minimistorlek på enheten bör även kunna bidra till att lärarutbUdama stimuleras tUl fömyelse. Med beaktande av såväl pedagogiska som organisatoriska aspekter på utbudet av tillvalskurser och mot bakgrimd av föreslagna dimensioneringstal för låg- och mellan-stadielärarutbUdningarna föreslår arbetsgmppen en minimikapacitet per enhet av 48 intagningsplatser per år på mellanstadielärarlinjen och 48 platser vartannat år på lågstadielärarlinjen.

För att valmöjUghet skall medges även i fråga om tillvalsämnena bild-och formarbete, musik och gymnastik inom lågstadieläramtbildningen krävs viss extra timresurs utöver nu gällande timplan. Vidare anser gmppen att vissa pedagogiska fördelar kan vinnas om skoltjänstgöringen för lektorer i låg- och mellanstadiets metodik utökas till förslagsvis halv tjänstgöring i det allmänna skolväsendet.

Gruppen har undersökt möjlighetema att, mot bakgrund av nämnda minimikapacitet, fördela det föreslagna antalet intagningsplatser inom klasslärarutbildningen på nuvarande 15 enheter med sådan utbUdning, på sex enheter samt på nio enheter. En fördelning på 15 enheter innebär så stora pedagogiska, organisatoriska och ekonomiska nackdelar att gruppen inte anser sig kunna förorda detta alternativ. Inte heUer vill gmppen tUlstyrka den geografiska koncentration av klassläramlbUd­ningen som en organisation baserad på sex enheter skulle innebära, även om en sådan har stora fördelar ur funktioneU och ekonomisk sjmpunkt. Det antal enheter vid vilka klasslärarutbUdning maximalt skulle kunna erbjudas, mot bakgrund av såväl föreslagna dimensioneringstal som fö- reslagen minimikapacitet per enhet, uppgår till nio. Därvid kan på mel­lanstadielärarlinjen tas in 72 kandidater vid fyra enheter och 48 vid fem varje år samt på lågstadielärarlinjen 48 kandidater vid fyra enheter ena året och 48 -vid övriga fem det andra året.

Med utgångspunkt i bl. a. vad som har anförts i propositionen 1975: 9 om reformering av högskoleutbUdningen och riksdagens ställningsta­gande till denna (UbU 1975: 17, rskr 1975: 179) har gruppen eftersträ­vat en jämn geografisk spridning av lärarutbildningen över landet. I

Prop. 1975/76: 89

6

enlighet med intentionema i beslutet om högskolereformen har gruppen vidare tagit hänsyn lill del samlade utbud av högskoleutbUdning inom sektom för utbildning för undervisningsyrken som finns på resp. ort.

Inom varje högskoleregion har gruppen sökt bibehålla en eUer två en­heter med klassläramtbildning samt sett det som naturligt att de nuva­rande större lärarhögskolorna därvid i första hand bör komina i fråga. Mot bakgrund av bl. a. strävan till jämn geografisk spridning, rekryte-rmgsunderlaget samt närheten tUl Stockholm föreslår gruppen emeller­tid alt klassläramlbUdningen avvecklas vid lärarhögskolan i Uppsala. Vid övriga nuvarande större lärarhögskolor, dvs. Linköping, Malmö, Mölndal, Stockholm och Umeå, bör däremot klasslärarutbUdning be­drivas även fr. o. m. läsåret 1976/77.

Arbetsgmppen har sökt bibehåUa klassläramtbUdning vid en nuva­rande mindre lärarhögskola per högskoleregion. Med hänsyn tUl att Jön­köping och Kalmar i samband med beslutet om högskolereformen har angetts tillhöra de prioriterade utbyggnadsorlerna föreslår gruppen att klasslärarutbUdning även i fortsättningen skall bedrivas på dessa orter. 1 fråga om Göteborgs högskoleregion förordar gmppen, mot bakgrund av tidigare nämnda principer, alt klasslärarulbildningen bibehålls även i Karlstad.

Beträffande Uppsala högskoleregion innebär gmppens förslag att klassläramtbildning skall bedrivas endast i Gävle. Hänsyn har därvid ta­gils bl. a. till fördelningen av sådan utbUdning över landet. Främst mot bakgrund av uttalanden i prop. 1975: 9 vad gäller det angelägna i att hålla sluderandeantalet i Umeå uppe föreslår gmppen att klasslärar-utbUdningen i Umeå högskoleregion koncentreras till Umeå.

Den fördelning av orter på intagningsplalserna inom klasslärarulbild­ningen som gruppen, med hänsyn till bl. a. lokaler, personal, rekryte­ringsunderlag och tillgång på praklikplatser, finner lämpligast framgår av följande tabell.

Mellansladie-

Lågstadielärarlinjen

lärarlinjen

Arl

År2

Linköping

48

48

Malmö

72

48

Mölndal

72

__ 

48

Stockholm

72

__ 

48

Umeå

72

__ 

48

Gävle

48

48

-- 

Jönköping

48

48

Kalmar

48

__ 

48

Karlstad

48

48

För att sektom för utbUdning för undervisningsyrken även i fortsätt­ningen skaU vara representerad på samtiiga här aktuella orter fömtsätter

Prop. 1975/76: 89

7

gruppen alt en utökad förskollärar- och fritidspedagogutbildning för­läggs i första hand till orter på vilka en avveckling av klassläramlbUd­ningen föreslås.

Alternativt utnyttjande av friställda resurser

Gruppen framhåller att vissa av förslagen rörande alternativa syssel­sättningsmöjligheter för övertalig lärarhögskolepersonal erfordrar för­handlingar och överläggningar med berörda personalorganisationer. Be­dömningen av lämpliga åtgärder föreslås i viss utsträckning ske från fall tUl fall.

När det gäller ökad tjänstgöring för övertaliga lärarutbildare inom det allmänna skolväsendet föreslår gruppen all denna möjlighet prövas, liksom eventuell tjänstgöring inom annan högskole­utbildning än lärarutbildning. Det betonas emellertid att dessa möjlig­heter inte är särskilt stora mot bakgrund av arbetsmarknadsläget för lärare.

Redan för innevarande budgetår har åtgärder vidtagits för att möjlig­göra bl. a. inräknande i tjänsteunderlaget av viss aiman tjänstgöring för ordinarie läramtbildare. SÖ, och sedermera universitets- och högskole­ämbetet (UHÄ), bör även i fortsättningen överväga vilka åtgärder som kan erfordras för att trygga tjänsleunderlaget för ifrågavarande kate­gorier.

En del av de övertaliga läramtbUdarna i svenska, samhällskunskap, biologi, bild- och formarbete, gymnastik och musik inom klassläraml­bUdningen föreslås få tjänstgöring inom förskollärar- och fritidspedagogutbildningen. Gruppen föreslår att en ut­ökning av nämnda utbildningar i första hand förläggs lill de orter där avveckling av klasslärarutbUdning föreslagils, dvs. Falun, Härnösand, Kristianstad, Luleå, Uppsala och Växjö. Lokaliseringen av sådan ut­bildning blir emellertid beroende av i vilken utsträckning praktikplatser kan erbjudas.

De lärarutbildare som föreslås gå över till förskollärar- eller frilids-pedagogutbildning bör få möjlighet atl komplettera sin utbildning ge­nom bl. a. deltagande i arbetet i förskola eller fritidsverksamhet.

Möjligheterna tUl tjänstgöring i annan lärarutbildning än förskollärar- och frilidspedagogutbildning anser gruppen vara av mindre betydelse för tryggande av tjänsleunderlaget.

Med hänsyn tiU alt organisationen av fortbildningen f. n. övervägs i annat sammanhang samt att fortbildningen bör vara behovs-styrd anser gruppen att en bindning och institutionalisering av organi­sationen så långt möjligt bör undvikas. Möjligheter bör skapas för övertaliga ordinarie och extra ordinarie lärarutbildare alt få sysselsätt­ning inom länsskolnämndernas verksamhetsområde. De arbetsområden. som därvid främst bör komma i fråga är nämndernas lokala Och re-

Prop. 1975/76: 89

8

gionala fortbildningsverksamhet, kommunernas fortbildningsverksamhel samt nänmdemas admuiistralion, i första hand inom fortbildningen.

Friställda resurser inom läramtbUdningen kan enligt gruppen även utnyttjas inom det pedagogiska forsknings- och utveck­lingsarbetet genom att lämpliga lärarutbildare sysselsätts med de nya forskningsprojekt som kan komma att läggas ut av SÖ.

Vad gäUer friställda lokal- och utrustningsresurser kan dessa enUgt gruppens bedömning i stor utsträckning användas inom en utökad förskollärar- och frilidspedagogutbildning eller annan högre utbildning. För de lokaler som inte behövs för högre utbildning bör byggnadsstyrelsen få i uppdrag att föreslå alternativ användning.

2    Remissyttranden

Efler remiss har yttranden över arbetsgruppens rapport avgetls av socialstyrelsen, statskontoret, byggnadsstyrelsen, riksrevisionsverket (RRV), statens personalnämnd (SPN), universitelskanslersämbelet (UKÄ), utrustningsnämnden för universitet och högskolor, LUP-kom-mittéerna för Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Linköping, Göteborg och Umeå, skol­överstyrelsen (SÖ) som bifogat yttranden från samtliga länsskol­nämnder utom länsskolnämnden i Malmöhus län , samtliga lärarhög­skolor, samtliga förskoleseminarier, 1974 års lärarutbildningsutredning (U 1974:04), arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), länsstyrelsema i län med läramtbUdningsanslalt, de regionala organisationskommittéerna (U 1975: 0813) för högskolereformen, de flesta kommuner med lärar­utbildningsanstalt. Svenska kommunförbundet. Tjänstemännens central­organisation (TCO), Centralorganisationen SACO/SR, Sveriges förenade studentkårer (SFS), Läramas riksförbund (LR), Svenska facklärarförbun­det (SEL), Sveriges lärarförbund (SL), Statsanställda förbund. Stats­tjänstemännens Riksförbunds Allmänna Tjänstemannaförbund saml Uni­versitetslärarförbundet.

Vidare har skrivelser i ärendet inkommit från Norrbottens läns södra förbundskrets av SL, Gällivare-ortens SAP, Folkpartiels länsförbund i Norrbotten, elevkåren vid lärarhögskolan och förskoleseminariet i Lu­leå, Luleå TCO-kommitté, studentkåren vid lärarhögskolan i Kristian­stad, lokala högskolekommittén för BorlängeFalun, studentkåren i Växjö, kommittén för postgymnasial utbildning i Värmlands län, SSU Demos i Växjö, samarbetskommittén för SundsvallHärnösands hög­skola, Norrbottens läns landsting, Kronobergs läns landsting samt Överkalix kommun.

Allmänt

En stor del av remissinstansema riktar kritik mot att arbetsgruppens förslag föregriper de regionala organisationskommittéernas arbete. UKÄ finner det märkvärdigt och högst otillfredsställande att inte de sju orga-

Prop. 1975/76: 89

9

nisationskommittéerna för den sammanhållna högskolan får leda plane­ringsarbetet även i detta avseende. Den korta remisstiden gör alt organi-sationskommittéema inte har en reell chans att behandla frågan. UKÄ föreslår att arbetsgmppens förslag överlämnas till organisationskommit-téema, som kan använda dem som beslutsunderlag när man väger beho­vet av lärarutbildning mot andra slag av högskoleutbildning. Organisa-tionskommittéema bör även inom ramen för det planeringsarbete man utför handha frågor om lokaUsering av högskoleutbildning, anser UKÄ.

Uppfattningen att arbetsgruppens förslag bör överlämnas till organisa­tionskommittéerna framförs även av bl. a. samtliga regionala organisa­tionskommittéer för högskolereformen, statskontoret, länsstyrelsen i Uppsala län, lärarhögskolorna i Stockholm, Umeå, Uppsala och Växjö, förskoleseminarierna i Malmö, Södertälje och Umeå samt Statsanställ­das förbund och SFS.

Prognoser

En myckel slor del av remissinstansema är stakt kritiska mot de pro­gnoser som arbetsgmppen baserar sina överväganden på. Länsskol­nämnderna i Kronobergs, Jönköpings, Kristianstads och Uppsala län, lärarhögskolan i Växjö, Härnösands kommun m. fl. erinrar om alt ut­bildningsutskottet (UbU 1975: 10) uttalat tveksamhet mot prognosers lillförlitiighel. Nämnda remissorgan menar att arbetsgmppen försummat att ta hänsyn till de rekommendationer som framförts av utskottet. Vi­dare förulsälter, framhåller lärarhögskolorna i Umeå och Uppsala, SFS 171. fl., prognosen ett statiskt utbildningssamhälle och en oförändrad ar­betsmarknad. Lärarhögskolan i Malmö menar alt efterfrågan på arbets­kraft ej är absolut och alt den på lång sikt påverkas,av utbildningssam­mansättningen hos den gmpp som ger sig ut på arbetsmarknaden. Därför bör inte bara dagens arbetsmarknadsbehov vara styrande, utan även de enskilda individernas efterfrågan på studier bör vara norme­rande vid fastställande av dimensionering. Bl. a. 1974 års lärarutbild-; ningsutredning samt lärarhögskolorna i Faluni Karlstad, Mölndal och Uppsala anser att arbetsgruppen förbisett denna faktor och ensidigt ut­gått ifrån arbetsmarknadens behov.

Flera instanser erinrar om tidigare dåliga erfarenheter beiräffande prognoser och deras tillförlitiighet. AMS vill betona alt tidigare erfaren­heler har visat att ett enligt prognoser förväntat överskott på lärare inte har inträffat eller har varit högst tillfäUigt. Liknande synpunkter förs fram av de flesta länsskolnämnderna, länsstyrelserna i Malmöhus och Norrbotteris län, lärarhögskolan i Luleå, förskoleseminariet i Västerås, Kristianstads kommun och organisationskommittén för högskolerefor­men i Uppsala högskoleregion.

Länsstyrelserna i Stockholms, Västernorrlands, Östergötlands, Kop-

Prop. 1975/76: 89

10

parbergs och Kristianstads län, lärarhögskolorna i Luleå, Härnösand och Kristianstad, förskoleseminariet i Västerås samt Falu och Luleå kommuner menar atl prognosmalerialet är föråldrat och redan 1972 bedömdes som osäkert vilket gör dess resultat inaktuellt.

1 allmänhet ifrågasätter inte remissinstansema prognoserna vad be­träffar ämneslärare, medan däremot behovet av klasslärare, i första hand lågstadielärare, uppges vara större än vad arbetsgruppen antar. De flesta lärarhögskolor, länsstyrelsen i Kopparbergs län samt Borås och Härnösands kommuner redovisar en brist på främst lågsladidärare men uppger sig även ha svårigheter att skaffa behöriga vikarier för både klass- och ämnesläraré. AMS verifieirar att elt flertal län inte kan skaffa behöriga lärare för längre vikariat. Lärarhögskolan i Uppsala påpekar att man vid bestämmande av lärarbehovet bör vara införstådd med att det totala riksbehovet awiker från de regionalt uppdelade siffrorna. AMS m. fl. förklarar detla med hänvisning lill den omfatlande lokala bundenheten, som i undersökningar visat sig uppgå till 76 % av arbets­sökande lärare. Styrelsen uppger alt antalet lokalt bundna lärare är störst i Malmöhus, Stockholms, Västerbottens, Norrbottens samt Göte­borgs och Bohus län i nu nänind ordning. Mån framhåller alt den lokala bundenheten gör att en stor del av lärarhögskolomas examinationskapa­citet ej kan utnyttjas i full utsträckning i stora delar av landet.

Ett icke ringa antal instanser menar alt arbetsgruppen i sina utgångs­punkter förbisett vissa inslag på lärararbetsmarknaden, som på senare år blivit allt vanligare. En påtaglig tendens är alt utnyttjandegraden av lä­rare blir allt lägre. Det ökande antalet deltidstjänster gör atl det, fram­för allt på lågstadiet, går mer än en lärare per tjänst. Luleå kommun uppger att det i Norrbottensregionen erfordras tre lärare för att besätta två lågstadielärartjänster. Även länsskolnämnderna i Kronobergs och Kopparbergs län, länsstyrelserna i Värmlands, Västernorrlands och Kristianstads län, lärarhögskolorna i Linköping, Luleå och Falun, Borås och Karlstads kommuner, LR m. fl. påpekar det ökande antalet deltids­tjänster för lågsladidärare. Några organ åberopar SCB:s rapport om examinerade, där det framgår alt endast två tredjedelar av lärare utbil­dade 1959/601973/74 verkligen tjänstgjort som lärare 1973.

Vidare kritiserar lärarhögskolorna i Luleå, Mölndal och Stockholm arbetsgmppen för att ej tillräcklig hänsyn lagils tUl skillnaden mellan antalet intagna och antalet examinerade. LR m. fl. uppskattar bortfallet under utbildningstiden till 7 %.

Arbetsgruppens beslut alt inte väga in kommande politiska reformer, utan att vid bedömande av utbildningsbehovet gmnda sig enbart på re­dan fattade beslut, blir föremål för en omfattande kiilik. De kritiska re­missorganen menar att flera aktuella utredningar och politiska beslut kommer atl öka lärarbehovet, varför gruppens underlåtenhet att be­döma dessa leder lill en underskattning av lärarbehovet. Man nämner

Prop. 1975/76: 89

11

dels generella   arbelsmarknadspolitiska reformer, dels för lärararbets­marknaden specifika reformer.

De arbelsmarknadspolitiska reformer som nämns är:

    Det redan fattade beslutet om flexibel pensionering ökar examina­

tionsbehovet, anser länsskolnämnderna i Uppsala, Västerbottens och

Kronobergs län, länsstyrelserna i Värmlands och Norrbottens län, lärar­

högskolorna i Luleå, Falun och Jönköping, Karlstads och Kristianstads

kommuner, LR, SACO/SR, SFS m. fl

- Ett förväntat beslut om kortare arbetsdag ökar behovet av lärar­tjänster enligt vissa länsskolnämnder, länsstyrelsen i Värmlands län, lä­rarhögskolorna i Luleå och Växjö, Kristianstads kommun, SL m. fl.

Den utökade rätlen tUl ledighet för bl. a. studier nämns av länssty­relsen i Kopparbergs län, Falu kommun m. fl.

Inrättandet av fackligt förtroendemannainstitut nämns av lärar­högskolorna i Falun och Jönköping samt av Växjö kommun.

Vidare uppger bl. a. Växjö kommun att förlängningen av ersättnings­tiden för föräldrapenning medför ett ökat lärarbehov.

Reformer som ökar efterfrågan på speciellt lärararbetsmarknaden uppges vara:

Förändringar har initierats av utredningen om skolans inre ar­bete (SIA) som markerar ett nytänkande i lärarutbildningen med t. ex. lagarbete och behovsorienterad undervisning. Detla ställer krav på fort­bildning och lärarhögskolan i Luleå påpekar att SÖ i petita för 1976/77 räknar med fortbildningsåtgärder vUka kommer att kräva 500 helårs-tjänster. Lärarhögskolan i Uppsala konstaterar att man med endast små förändringar i för prognosen centrala antaganden beträffande lärartäthet, undervisningsskyldighet, lärarbenägenhel och läraraktivitet kommer fram till väsentiigt högre lärarbehov.

Övriga reformer som härrör från läramtbUdningskommittén, 1974 års läramtbildningsutredning, utredningen om skolan, staten och kommunema m. fl.

I övrigt nämner enstaka instanser faktorer som ny praktikorganisa-lion, försiktighet med nedläggande av skolor i glesbygd etc.

Dimensionering

Sö ställer sig i huvudsak positiv till gruppens förslag och konstaterar att den föreslagna dimensioneringen av läramtbUdning överensstämmer med vad SÖ tidigare har redovisat i avlämnad petita för 1975/76. Även Kalmar kommun anser att gmppen dragit realistiska slutsatser och till­styrker dimensioneringsförslaget. Liknande allmänt positiva synpunkter över den föreslagna dimensioneringen framförs av länsstyrelserna i Kal­mar samt Göteborgs och Bohus län, förskoleseminariet i Norrköping, Gävle ocb Umeå kommuner samt TCO, SEL och SL.

Ett slörre antal organ har dock motsatt uppfattning om den före­slagna dimensioneringen. Man ställer sig tveksam till dimensionerings-

Prop. 1975/76: 89

12

förslaget i olika avseenden. Lärarhögskolan i Malmö erinrar om att ut-bUdningsutskottet i sitt betänkande (UbU 1975:10) vamat för en alltför drastisk nedskärning av antagningskapaciteten. Förslaget står, menar lä­rarhögskolan, i motsats tUl detta uttalande. Nedskärningen anses bl. a. förhindra en vidgad syn på lärarrollen. Länsskolnämnderna i.Hallands och Västerbottens län, länsstyrelsen i Malmöhus län, lärarhögskolan i Mölndal m.fl. menar att en viss överexamination borde tillåtas i syfte att hålla beredskap om lärarbehovet skiUle öka. Det är även angeläget att basorganisationen för läramtbUdning görs så flexibel att man vid en högre ambitionsnivå snabbt kan fyUa lärarbehovet. Dessa synpunkter framförs av bl. a. länsstyrelsen i Jönköpings län och Växjö kommun. Övriga instanser som inte anser sig kunna tillstyrka dimensioneringsför­slaget är AMS, länsstyrelsen i Norrbottens län, lärarhögskolorna i Här­nösand och Stockholm, förskoleseminariet i Västerås, organisations­kommittén för högskolereformen i Göteborgs högskoleregion, Mölndals kommun m. fl.

De flesta instanser tar inte upp arbetsgruppens förslag om dimensio­nering av ämneslärarutbildningen till diskussion. De som berör ämnesläramtbildningens dimensionering har inget att invända mot arbetsgmppens förslag. Länsstyrelsen i Östergötlands län, lärarhögskolan i Stockholm, SACO/SR, SL, LR, Universitetslärarförbundet m.fl. accep­terar arbetsgruppens förslag om dimensionering av ämneslärarutbild­ning.

Remissinstansemas intresse i dimensioneringsfrågoma koncentreras i allmänhet till klasslärarutbildningen. Majoriteten av orga­nen anser att den föreslagna dimensioneringen i denna del är för låg och några instanser presenterar även alternativa intagningslal. Kritiken gäller i första hand den föreslagna dimensioneringen av lågstadieläramtbild­ningen.

Som tidigare redovisats godtar SÖ arbetsgruppens förslag. Man menar dock alt det kan ifrågasättas om inte den föreslagna utbUdningskapacite-len för lågsladidärare är för hög. Förskoleseminariet i Norrköping och SL anser gmppens förslag väl avvägda. Även länsstyrelsen i Kalmar län, lärarhögskolorna i Linköping och Kalmar, SACO/SR, LR och Universi­tetslärarförbundet accepterar den föreslagna intagningen till klasslärar­utbUdning.

Bland de kritiska instansema kan nämnas AMS, som anser att de föreslagna intagningstalen till klassläramtbildning i första hand låg-' stadielärarutbildning, är för låga. Denna bedömning gör styrelsen mot bakgmnd av den aktueUa arbetsmarknadssituationen för lärare som kännetecknas av inslag som ger svårigheter att tillgodose behovet av behöriga lärare i större delar av landet. Faktorer som bristande geogra­fisk rörlighet, yrkesverksamhelsgraden och utvecklingstendenser på ar-betsmarknadsseklom som gränsar tiU lärarbanan m. m. gör att dimen­sioneringen borde varit högre.

Prop. 1975/76: 89

13

övriga instanser som anser att dimensioneringen av klasslärarutbild­ningen bör höjas är vissa länsskolnämnder, länsstyrelserna i Östergöt­lands och Jönköpings län, lärarhögskolorna i Härnösand, Jönköping, Karlstad, Kristianstad, Stockholm och Växjö, organisationskommittén för högskolereformen i Göteborgs högskoleregion samt Falii Mölndal, Norrköpings och Borås kommuner. Vissa av dessa framlägger även altemativa dimensioneringsförslag av klassläramlbUdningen samt fram­håller att en intagning av 360 kandidater per år på lågstadielärarlinjen och 720 kandidater per år på mellahsladielärarlinjen skulle möjUggöra ett bibehållande av samtliga 15 lärarhögskolor. Lärarhögskolan i Jön­köping anser att ett inlag av 420 kandidater per år på lågstadielärar­linjen är befogat.

Arbetsgmppen hade inte till uppgift att avge förslag om dimensione­ring av förskollärar- och fritidspedagogutbild­ningen och det är endast vissa förskoleseminarier som tagit upp frå­gan. Svenska kommunförbundet erinrar om överenskommelsen med re­geringen om utbyggnad av den kommunala barnomsorgen, vilken med­för behov av ökad ulbUdningskapacitet för ifrågavarande personal. För­skoleseminariet i Stockholm stöder arbetsgmppens uppfattning att det är angeläget att en kraftig ökning av antalet intagningsplatser till för-skoUäramtbUdning omedelbart kommer till stånd. Förskoleseminariernä i Borås, Malmö och Norrköping manar emellertid tUl stor försiktighet vid eventuell utökning av förskollärar- och fritidspedagogutbUdning. Först måsle ett tUlräckligt antal seminarielärare utbildas så att kvalite­ten i UtbUdningen inte blir lidande.

Minimikapacitet och lokalisering

Beträffande minimiorganisation per enhet framhåller SÖ, Falu kom­mun, SFL och SL att, för att undvika en kvalitativ försämring av utbUd­ningen, minimiantalet per enhet inte bör sättas lägre än vad som nu föreslås.

Lärarhögskolan i Stockholm konstaterar dock att den föreslagna mi-nimikapacileten kommer att innebära stora pedagogiska nackdelar. Ge­nom att intagning tiU lågstadieläramtbildning äger rum endast var fjärde termin kommer det naturliga sambandet mellan lärarkandidater på låg- och mellanstadiet att spoUeras. Även lärarhögskolorna i Kris­tianstad och Mölndal påtalar detta förhållande och föreslår att 24 låg­stadielärarkandidater tas in per år och enhet. Växjö kommun tycker det är viktigt att man vid bestämmande av minimistorlek per enhet gör en distinktion mellan nyetablering och avveckling. Kommunen håUer med om att en bedömning utifrån snävt ekonomiska synpunkter är riktig när det gäUer nyetablering men menar att man vid avveckling bör göra en vidare bedömning.

Remissinstanser med lokal eUer regional anknytning framhåller främst

Prop. 1975/76: 89

14

den egna ortens eller regionens utbildning. Sålunda anför olika läns­skolnämnder, länsstyrelser, kommuner pch läroanstalter i regel ett antal skäl varför just länets lärarhögskola bör bibehållas. I vissa fall, före­trädevis bland orter som föreslås få behålla läramtbUdnmg, har man dock anlagt ett vidare perspektiv och framlägger även synpunkter på hur andra regioner bör bli tillgodosedda. Vidare har även ett antal myn­digheter och fackorganisationer mer allmänna synpunkter på hur lärar­utbildningen skaU lokaliseras.

Arbetsgmppens förslag att ämneslärarutbildningens praktisk-pedagogiska del fortsättningsvis endast skall be­drivas vid se sex nuvarande större lärarhögskolorna väcker blandade reaktioner. SÖ erinrar om atl överstyrelsen redan tidigare föreslagit ned­läggning av filialema i Växjö, Karlstad och Örebro. Även RRV har tidigare framfört dessa synpunkler. Övriga organ som tillstyrker den föreslagna koncentrationen är SPN, länsstyrelsen i Kalmar län, lärar­högskolorna i Kalmar och Mölndal, Stockholms kommun samt SL.

De orter där ämnesläramtbUdningen föreslås bli nedlagd, dvs. Karl­stad, Örebro och Växjö, är även universitetsfilialorter. Statskontoret me­nar att denna speciella situation bör beaktas. Ett genomförande av gmp­pens lokaliseringsförslag skulle kunna äventyra den utbyggnad som re­dan skett där. Detta förhåUande, att en nedläggning skuUe skapa rekry­teringssvårigheter till universitetsfUialema, påtalas även.av berörda läns­skolnämnder, länsstyrelser, läroanstalter och kommuner.

I övrigt inriktar man argumentationen på att framhålla varför ämnes­lärarutbUdningen bör behållas på resp. ort.

Länsstyrelsen i Kronobergs län m. fl. anser att en rad skäl talar för att ämnesläramtbildningens praktisk-pedagogiska del behålls i Växjö. För­utom att det, som redan nämnts, finns en universitetsfilial, har rrian en god praktikorganisation och välutmstade lokaler. Det finns även regio-. nalpolitiska skäl för att bibehålla utbildningen. Man nämner att man ej fått någon nämnvärd del av den statliga omlokaliseringen, varför en reducering av utbildningsmöjligheterna blir extra kännbar. Lärarhög­skolan i Växjö menar alt 8 av de 15 lärarhägskoleortema bör ha ett fullständigt utbud av läramtbildningslinjer. Dessa bör vara de sex uni-versitetsortema och fUialorlerna Karlstad och Växjö.

Organisationskommittén för högskolereformen i Göieborgs högskole­region, länsstyrelsen i Värmlands län m.fl. pläderar för att Karlstad skall få behålla sin praktisk-pedagogiska ämnesläramlbildning. Man understryker det nära samband som råder mellan universitetsfilialer och lärarhögskolor, både vad beträffar lokaler och. rekrytering av elever. Vi­dare erinrar man om att 1968 års läramtbildningskommilté anfört starka skäl för alt omvandla ämnesläramtbUdningen i Karlstad till en ämneslärarlinje vid lärarhögskolan där. Man menar även att direktiven till 1974 års läramtbildningsutredning borde föranleda ett bibehåUande av ämnesläramtbUdningen. Där markeras en önskan om elt bredare

Prop. 1975/76: 89

15

synsätt på läramtbUdningen, vUket ger större möjligheter till samar­

bete mellan traditionell universitets- och lärarhögskoleutbildning. Elt

nedläggande av ämneslärarutbildningens praktisk-pedagogiska del både

i Karlstad och Örebro skulle vidare innebära att denna utbUdning blir

svårtillgänglig för dem som bor i de stora och tätbefolkade delarna av

västra och centrala Mellansverige.

'

Länsstyrelsen i Örebro län m. fl. anser inte att de skäl som arbets­gmppen använder för nedläggning av ämnesläramlbildnmg i Örebro är hållbara. Påståendet att lärarutbildningen inte är attraktiv ur lokal re­kryteringssynpunkt avfärdar man med att den hårda merilkonkurrensen bryter sambandet mellan bostads- eller studieort och val av lärarulbild-ningsort. Man erinrar även om att det från 1977 kommer att förläggas s. k. LUK-ulbildning till Örebro, varför det är särskilt angeläget med elt bibehållande av ämnesläramtbildningens praktisk-pedagogiska del.

Lokaliseringen av klasslärarutbildningen är den delfråga som röner störst intresse i remissvaren. Meningama är delade om be­hovet av den föreslagna koncentrationen till nio enheter. De allra flesta instanser är av olika skäl negativa till valet av orter.

Till de organ som är positiva till valet av orter hör RRV och lärar­högskolan i Linköping. Dessa instanser ifrågasätter dock om inle en koncentration till sex orter vore att föredra. RRV menar att en sådan ytterligare koncentration behövs med hänsyn till läramtbUdningens mål och kravet på ett rationellt resursutnyttjande i denna utbildning samt kravet på en flexibel organisation som inte är alltför känslig för fram­tida förändringar i fråga om utbildningen. Länsstyrelsen i Kalmar län, lärarhögskolorna i Kalmar och Mölndal, förskoleseminariet i Solna och Gävle kommun finner förslaget väl avvägt och tillstyrker den föreslagna lokaliseringen.

De flesta organ i regioner där klasslärarulbildningen föreslås upphöra påtalar förslagets bristande överensstämmelse med de gmndläggande lankegångama i prop. 1975: 9 om reformerad högskoleutbildning. Den decentraliseringstanke som där kommer till uttryck blir åsidosatt genom gruppens förslag. Man betonar även den decentraliserade utbildningens fördelar från bl. a. rättvise- och rekryteringssynpunkt. En del remissin­stanser framhåUer att arbetsgmppens argumentering beträffande priorite­rade utbyggnadsorter är inkonsekvent.

En annan vanligen återkommande synpunkt i remissvaren är att man genom nedläggning av klasslärarutbildningen förhindrar eventuella möj­ligheter till samverkan mellan förskollärar- och lågstadieläramtbUdning.

Beträffande valet av orter är det framför allt arbetsgruppens förslag att lägga ned klasslärarulbildningen i Luleå som kritiseras. Denna kritik kommer inte bara från de lokalt och regionalt berörda organen ulan även från andra instanser. SÖ, SPN, lärarhögskolan i Karlstad och för­skoleseminariet i Göteborg menar ;att sålunda klasslärarulbildningen i Luleå inle bör avvecklas. SÖ framhåller alt, genom alt klassläramlbild-

Prop. 1975/76: 89

16

ningen kommer att saknas i Norrbotten, vissa rekryteringssvårigheter uppstår tUl länet. SÖ anser det nödvändigt med klassläramtbildning i länet för alt på lång sikt tiUgodose lärarbehovet på låg- och mellan­stadiet. Vidare omtalar SÖ den specieUa språksituation som råder i lä­net. Förekomsten av etniska minoriteter i länet ställer också särskilda krav på läramtbUdning. Det finns även regionalpolitiska skäl mot en nedläggning. Stålverk 80 och den allmänna expansion som blir följden därav talar för ett bibehållande av klassläramlbUdningen i Luleå. Bygg­nadsstyrelsen menar att Luleå ur lokalförsörjningssynpunkt är bättre ut­mstat än andra orter.

5Ö menar vidare att ett bibehållande av klassläramlbUdningen i Luleå endast är möjligt om moisvarande avveckling sker vid någon annan lä­rarhögskola. Man anser att den östra högskoleregionen är särskUt gyn­nad, varför lärarhögskolan i Jönköping framstår som det mest realis­tiska altemativel. Intagningsplaser där.bör i stället tas i anspråk för ut­bUdning i Luleå. Lärarhögskolan i Jönköping m. fl bestrider att den egna regionen skulle vara mer gynnad och pekar på det faktiska rekryte­ringsunderlaget.

SL invänder mot förslaget att klasslärarutbUdning i Uppsala nedläggs. Klasslärarulbildningen bör bedrivas på de orter som också har ämneslä­rarutbildning. Dessa har elt rikt utbud av ämnes- och tillvalskombina­tioner och har nära anknytning till forsknings- och utvecklingsarbete. Fömtom organ knutna till länet anför även Sö betänkligheter mot för­slaget om ett uppbrytande av den fuUständiga lärarhögskolan i Uppsala, överstyrelsen är dock inte beredd att föreslå en avvikelse från gmppens förslag.

Länsstyrelsen i Västernorrlands län m. fl. finner arbetsgruppens på­stående att rekryteringsunderlaget till klassläramtbildningen i Härnö­sand skulle inge farhågor helt obestyrkt. Vidare understryker man det ur regionalpolitisk synpunkt betydelsefulla i att ha läramtbUdning inom regionen.

Länsstyrelsen i Kopparbergs län m. fl. menar att den geografiska för­delningen måste betraktas som orättvis. I landets södra delar blir antalet utbUdningsplatser för klasslärare i det närmaste dubbelt så stort per studerande som i de norra delama. De meUersta regionema blir härvid­lag mest Udande. Man betonar att den högre utbUdningen genom inno­vationsspridning bidrar till en regions tiUväxtmöjUgheter. Det är därför högst angeläget att klassläramtbUdnmg även fortsätmingsvis får an­ordnas i Falun.

Länsstyrelsen i Kristianstads län m. fl. konstaterar att ett av landets folkrikaste områden föreslås få endast en läramtbUdningsanstalt, den i Malmö. Kristianstad har även det lägsta antalet platser i högskoleut­bildning av de berörda högskoleorterna. Man menar även att regional­politiska hänsyn motiverar ett bibehåUande av klasslärarutbUdningen i Kristianstad.

Prop. 1975/76: 89

17

Länsstyrelsen i Kronobergs län m. fl. konstaterar att Växjö drabbats hårdast av förslaget. Tre av de nu befintliga fyra utbildningarna föreslås nedlagda. 1 övrigt har man den principiella uppfattningen att de orter som redan har ämnes- och klassläramtbildning bör få behålla dessa.

Ett mindre antal instanser yttrar sig även om den framlida lokali­seringen av en utökad förskollärar- och fritidspedagog­utbildning.

Gmppens uppfattning alt en utökad förskollärar- och frilidspedagog­utbildning bör förläggas till orter där klassläramlbUdningen föreslås a'wecklad delas av RRV, länsstyrelserna i Jönköpings samt Göteborgs och Bohus län och Stockholms kommun. SFL påtalar det nödvändiga i att förskollärar- och frilidspedagogulbildningen inte enbart förläggs till orter där läramtbUdningen läggs ned, utan även tiU lärarhögskolor där endast en nedskärning av denna utbildning föreslås. Denna ståndpunkt intar man mot bakgrund av önskemål om den integration mellan för­skollärar- och lågstadieläramtbUdning som tidigare omtalats. Vid lokaU­seringen bör tillgången på praklikplatser och fritidshem vara avgörande, anser förskoleseminarierna i Göteborg, Luleå och Umeå. Förskolese­minariet i Malmö menar även att intresset och behovet på orten måste vara styrande faktorer. Förskoleseminarierna i Norrköping, Västerås och Örebro anser att ulbildntngarna bör förläggas till orter där de re­dan är etablerade.

Alternativt utnyttjande av friställda resurser

Lärarhögskolan i Falun, SFL och SL understryker att frågor om fri­ställd personal m. m. måste bli föremål för förhandlingar. Detta gäUer även för extra personal, för vilken man menar att arbetsgruppen för­summat att belysa konsekvensema. LR m. fl. anser att arbetsgivarens ansvar vid en förändring av här aktuellt slag även måsle omfatta sådan personal.

Arbetsgmppens förslag att övertalig personal skall beredas plats inom det allmänna skolväsendet mottas positivt av Gävle, Linköpings, Mölndals och Göteborgs kommuner. Av denna upp­fattning är dock inte lärarhögskolorna i Jönköping, Kristianstad, Malmö 'och Mölndal, Malmö kommun samt LR, som i stäUet menar atti detta endast kan ses som en sista utväg. Gruppens lösning anses innebära att övertalighetsproblemet flyttas från en skolform till en annan.

Flera instanser har även förslag på åtgärder som skuUe reducera övertalighetsproblemet ytterligare. Lärarhögskolan i Karlstad, LR m. fl. föreslår att gruppstorlekarna vid klass- och förskollärarutbUdningen minskas. Härigenom skulle antalet lärartimmar öka, samtidigt som ut­bildningens kvaUtet förbättras. Vidare föreslår man att koefficienten för lärarutbildares skoltjänstgöring avskaffas vid beräkning av tjänsteunder­laget. En ytterligare åtgärd som skulle göra det möjligt att behålla fler lärarutbUdare är alt arvoderade uppdrag, t. ex. som institutionsföre-

2   Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 89

Prop. 1975/76: 89

18

ståndare, inräknas i tjänsten 1 form av nedsättning av undervisnings-skyldigheten.

Gruppens förslag att delar av övertalig lärarpersonal skall användas i utbildningen av förskollärare och fritidspeda­goger stöds av de instanser som behandlar frågan. Socialstyrelsen, RRV, lärarhögskolan i Gävle, LR m.fl. anser detta vara en ändamåls-' enlig lösning. Förskoleseminarierna i Malmö och Göteborg kan dock inle instämma i gruppens förslag att gymnastiklärare som tjänstgör inom klassläramtbildningen skall undervisa i rytmik i förskollärarutbUd­ningen. Däremot torde, anser man, både rytmik- och gymnastiklärare kunna anlitas i frilidspedagogulbildningen.

En stor del av remissorganen understryker behovet av utbildnings­komplettering för de lärare. som skaU tjänstgöra inorii förskollärar-och/eller fritidspedagogutbildningen.

Arbetsgruppens förslag att bereda övertalig lärarpersonal sysselsätt­ning inom länsskolnämndernas fortbildningsverksamhet ger upphov till motstridiga uppfattningar. Länsskolnämnderna ställer sig positiva tiU förslaget.

Länsskolnämnden i Stockholms län menar dock att det är viktigt alt man tar hänsyn till läramtbildarens önskemål, lämplighet och möjlighet att ställa sig till förfogande. Vidare anser man att även den administra­tiva sidan av fortbildningen bör förslärkas genom överförande av kvali­ficerad biträdespersonal. Flera lärarhögskolor menar emellertid att en medverkan i länsskolnämndemas fortbildning i vissa fall kan leda tUl en mycket splittrad tjänstgöring för lärarutbildaren. I första hand borde läramtbUdarna medverka i utbUdning som planeras och genomförs av lärarhögskolornas fortbildningsavdelningar.

SPN, Linköpings, Malmö och Mölndals kommuner understryker be­hovet av att anslagen SärskUda åtgärder på skolområdet och Lärares fortbUdning m. m. höjs kraftigt för att kunna täcka de kostnader som uppstår. LR menar däremot att det krävs elt särskilt anslag för att trygga läramtbUdarnas sysselsättning och avvisar därmed den föreslagna medelsläckningen.

Remissinstanserna tillstyrker förslaget att lärarutbildare med sviktan­de tjänsteunderlag skall få tillfälle att delta i forsknings-och utvecklingsarbete. Vissa förskoleseminarier är angelägna att forskningsarbete också förläggs till seminarierna.

Beträffande lokalresurser konstaterar byggnadsstyrelsen att arbetsgmppens förslag resulterar i att de mindre lärarhögskolorna, främst de i Falun, Härnösand, Kalmar, Karlstad, Kristianstad, Luleå och Växjö, kommer att få en lokalmässig överkapacitet. Den nya an­vändning av lokalerna som arbetsgmppen diskuterar medför krav på vissa ombyggnadsarbeten. Byggnadsstyrelsen tiUstyrker gruppens förslag om att styrelsen får i uppdrag att lämna förslag tUl altemativ använd­ning av de lokaler som inte behöver användas för högre utbildning.

Prop. 1975/76: 89

19

3   Utbildning av förskollärare och fritidspedagoger

Under hösten 1975 har överläggningar ägt rum mellan regeringen och Svenska kommunförbundet om en utbyggnad av barnomsorgen med sikte på full behovstäckning inom en tioårsperiod. Som en första åtgärd har överenskommelse träffats om att öka antalet platser i daghem och fritidshem med 100 000 resp. 50 000 under perioden 19761980.

Mot bakgnmd av denna överenskommelse uppdrog regeringen den 25 september 1975 åt SÖ att redovisa de ökade resurser i fråga om UtbUdning av bamskötare, fritidspedagoger och förskollärare som be­hövs vid den angivna utbyggnaden av förskola och fritidshem.

SÖ har i skrivelse den 28 oktober 1975 redovisat uppdraget och där­vid föreslagit en ökning budgetåret 1976/77 av utbildningskapaciteten inom förskollärarutbUdningen med 1134 platser och inom fritidspe-dagogutbUdningen med 1 050 platser. Därvid har SÖ fömtsatt alt fri-tidspedagogutbUdningen inom gymnasieskolan kvarstår oförändrad. För­slaget är baserat på en kartläggning av tillgången på lärare, praktik­platser och lokaler.

SÖ har föreslagit följande fördelning av intagningsklasserna på utbUd-ningsort och utbUdningslinjer.

Utbildningsort

FörskoUärarulbildning

Fritidspedagogut-

Antal

intagningsklasser

bildning

1975/76

1976/77

klasser 1976/77

2-årig

50 v

2-årig

50 v

Borås

4

4

Falun

2

_ 

4

_ 

2

Gävle

6

2

8

__ 

2

Härnösand

4

_ 

6

__ 

1

Jönköping

5

6

2

Kalmar

4

2

6

Karlstad

4

1

6

_ 

1

Kristianstad

4

_ 

6

_ 

1

Linköping

4

Luleå

4

1

7

1

Malmö

6

1

12

1

2

Mölndal/Göteborg

6

1

10

4

Norrköping

6

8

Solna

6

2

6

6

Stockholm

4

10

2

4

Södertälje

4

4

T

Umeå

3

_ 

4

-- 

Uppsala

6

6

-- 

4

Västerås

4

1

4

2

2

Växjö

4

4

2

Örebro

4

_ 

6

2

Halmstad

1

2

1

90

12

127

13

35

Totalt antal intagnings-

platser

2 9881

4122

I 050

Ökning 1976/77

-1-1134

-fl 050

4-60 lågstadielärare till förskoUärare (utbildningen inställd)

Prop. 1975/76: 89

20

Intagningsplatserna inom fritidspedagogutbildningen skall enUgt Sö:s förslag fördelas med 750 platser på reguljär 2-årig utbUdning och 300 platser på 50-veckorsutbildning för personer med erfarenhet av eUer utbildning för arbete bland barn och ungdom.

För tjänstgöring inom den utökade utbildningen räknar SÖ med att sammanlagt ungefär 70 fritidspedagoger och förskollärare behöver utbU-das. En första utbUdningsomgång bör starta våren 1976. Vidare bör en utbUdningskomplettering anordnas för nyrekrytering av sammanlagt ungefär 400 handledare. SÖ räknar med att ett antal ordinarie och extra ordinarie lärare vid lärarhögskolor kan beredas tjänstgöring vid de ut­ökade fritidspedagog- och förskoUäramtbildningarna. För att underlätta övergången föreslås att de under ungefär en halv termin får förbereda sig genom viss inskolning. UtbUdningen skall, enligt förslaget, anordnas våren 1976.

SÖ har vidare redovisat vissa överväganden rörande rekryterings­underlaget tUl fritidspedagog- och förskollärarutbUdningama. Bland be­höriga sökande till förskolläramlbUdning, som inte antagits tUl utbUd­ningen, finns personer i åldrarna från 25 år och däröver med varierad arbetslivserfarenhet. Det är därför möjligt att genom intagningsbestäm­melser, som gynnar exempelvis arbetslivserfarenhet, åstadkomma en åldersfördelning som inkluderar ett slörre antal äldre personer i utbUd­ningen.

SFL och Stockholms sociala centralnämnd har i skrivelser tiU rege­ringen anfört att kraftiga utökningar av antalet utbildningsplatser i fri­tidspedagog- och förskollärarutbildning bör komma till stånd. SFL häv­dar, utifrån egna behovsberäkningar, att under perioden 19761980 behöver utbildas ca 3 000 förskollärare utöver nuvarande dimensione­ring. Sociala centralnämnden i Stockholm hemställer att sådana åtgär­der sätts in från statlig sida att behovet av personal kan tUlgodoses redan under år 1976.

Studerande, lärare och övrig personal vid förskoleseminariet i Upp­sala har anhållit att regeringen inte följer SÖ:s förslag till dimensione­ring av förskollärarutbUdningen i Uppsala budgetåret 1976/77 utan tUl-delar seminariet åtta intagningsklasser.

Rektorn vid förskoleseminariet i Malmö har i skrivelse hemsläUt alt utbildningen av förskolepersonal i Malmö inte förläggs tUl lärarhög­skolan i Malmö ulan i stället tUl Södervämskolan eller annan lämplig skola i Malmö kommun.

Rektorsnämnden/utbildningsnämnden vid förskoleseminariet i Luleå samt Sveriges förskoleseminariers reklorsförening har i skrivelser före­slagit att den utökade fritidspedagogulbildningen pedagogiskt och ad­ministrativt knytes tUl befintlig förskollärarutbUdning i avvaktan på den slutgiltiga behandlingen av barnstugeutredningens betänkande (SOU

Prop. 1975/76: 89

21

1975: 67) Utbildning i samspel med dess förslag om en framlida ge­mensam sammanhåUen högskoleutbUdning för de nuvarande förskol­lärar- och fritidspedagogutbUdningama. Rektorsnämnden har också framhållit att förskolseminariet i Luleå står mycket väl mstat för en Utbyggnad.

Samtiiga organisationskommittéer för högskolereformen har beretts tiUfäUe att komma in med ytterligare synpunkler på de av arbetsgmp­pen för vissa lärarhögskolefrågor behandlade frågorna, nu mot bak­gmnd av SÖ:s förslag beträffande förskollärar- och fritidspedagogut­bUdningama.

Den centrala organisationskommittén för högskolereformen anser att det material som SÖ nu har presenterat ger ett väsentligt nytt perspektiv på förslaget om minskning av kapaciteten för klasslärarutbildning. Kommittén konstaterar att det är fråga om en omfördelning av resur­ser från vissa utbUdningslinjer inom sektorn för utbildning för under­visningsyrken till andra linjer. De nu aktuella förändringarna ansluter enUgt kommittén tUl de planeringsprinciper som har lagts fast genom högskolereformen även om planeringen av särskilda skäl måste bedri­vas imder stor tidspress. Kommittén tiUstyrker mot denna bakgrund de föreslagna förändringama men framhåller viklen av alt eventuellt fri­ställd personal kan engageras i annan högskoleutbildning.

Organisationskommittén för högskolereformen i Umeå högskoleregion hänvisar lill SÖ:s yttrande över arbetsgruppens förslag i vad avser fort­satt klasslärarutbildning i LiUeå och utgår från alt sådan ulbUdning även framgent skall bedrivas där. En begränsning av klasslärarutbild­ningen i Härnösand medger enligt kommittén en ytterligare öknmg av förskoUäramtbUdningen i förhållande till SÖ:s förslag. Organisations­kommittén för högskolereformen i Uppsala högskoleregion tillstyrker SÖ:s kapaciletsförslag vad gäller Falun, Gävle och Örebro men anser att en ytterligare ökning av förskoUäramlbildningen bör ske i Uppsala. En sådan är möjlig också i Västerås, anser kommittén. Organisations­kommittén för högskolereformen i Stockholms högskoleregion anser att Sö:s dimensioneringsförslag snarast är alt betrakta som ett minimum. Den föreslagna utbyggnaden är både möjlig och angelägen alt genom­föra 1976/77. Kommittén understryker också alt kvalitetsaspekten och den pedagogiska målsättningen inte får gå förlorade i den förestående kvantitativa expansionen. Kommittén anser det vara en fördel att över­talig lärarpersonal kan engageras i en utbyggd förskollärar- och frilids­pedagogutbildning för att därigenom bibehålla delar av läramtbildnings­organisationen intakt och i nya utbildningar nyttiggöra erfarenhet av pedagogiskt arbete.

Organisationskommittén för högskolereformen i Linköpings högskole­region stäUer sig positiv till den föreslagna utbyggnaden men anser att

Prop. 1975/76: 89

22

en omfördelning av resurserna snarare bör ske över seklorsgränsema än inom sektorn för utbUdning för undervisningsyrken. Vidare pekar kommittén på vikten av att regionernas relativa slorlek inte blir den enda dimensioneringsfaktom för enskilda utbildningar.

Organisationskommittén för högskolereformen i Göteborgs högskole­region tUlstyrker SÖ:s lokaliseringsförslag och framhåUer att det fort­satta beredningsarbetet inte får leda till att nytillskottet i regionen minskas i förhållande till förslaget. Enligt organisationskommittén för högskolereformen i Lund/Malmö högskoleregiön måste eftersträvas att förslaget om en ökad utbUdning av förskollärare och fritidspedagoger inte leder till beslut av avgörande betydelse för högskoleplaneringen på sikt. Mot bakgrund av att de expanderande läramtbUdningama i bety­dande utsträckning efterfrågar samma resurser på lärarsidan som låg­stadielärarutbildningen menar kommittén att man nödgas räkna med en avveckling av lågstadieläramtbildningen i Kristianstad. För mellan-stadielärarlinjen föreslår kommittén att 24 studerande flyttas från Malmö till Kristianstad. Samma kapacitet föreslås på mellanstadielärar­linjen i Växjö med hänsyn tUl sambandet med ämnesläramtbUdningens praktisk-pedagogiska del, vilken förutsätts finnas kvar i Växjö. Vidare uttalar kommittén önskemål om ytterligare en klass i förskollärarut­bUdningen i Växjö.

4    Föredraganden Vissa gemensamma frågor

Inledning

De utbildningar som berörs av mina förslag i det följande tillhör enligt rUisdagens beslut (prop. 1975: 9, UbU 1975: 17, rskr 1975: 179) högskolan fr. o. m. den 1 juli 1977. Jag har därvid samrått med chefen för UtbUdningsdepartementet. I frågor rörande utbyggnaden av för­skollärar- och frilidspedagogutbildning har jag dessutom samrått med chefen för socialdepartementet.

Till gmnd för mina överväganden och förslag i det följande ligger rapporten (Ds U 1975:12) från den av chefen för utbildningsdeparte­mentet tiUkallade arbetsgmppen för vissa lärarhögskolefrågor jämte re­missyttranden över rapporten. I denna har bl.a. vägts in de prognoser över del framtida lärarbehovet som utarbetades av skolöverstyrelsen (SÖ) och statistiska centralbyrån (SCB) år 1972 vad gäller klassläramlbUd­ningen samt åren 1972 och 1975 vad gäUer ämneslärarutbildningen. Vidare har SÖ på regeringens uppdrag kommit in med förslag tUl ut­byggnad av utbildningen av förskollärare och fritidspedagoger för sam­hällets bamomsorg. Arbetsgmppens förslag tog principiellt upp frågan om en utbyggnad av förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna. En utbyggnad av den storleksordning som nu har aktualiserats ändrar vä-

Prop. 1975/76: 89

23

sentligt på förutsättningarna för planeringen av sektorn för utbildning för undervisningsyrken. Organisationskommittéerna för högskolerefor­men har därför beretts tUlfälle att yttra sig över SÖ:s förslag.

Den brist på behöriga lärare inom grundskolan och gymnasieskolan som tidigare har förelegat är nu i huvudsak hävd. Denna för skolvä-. sendet gynnsamma situation har sin gmnd i den betydande utbyggnad av läramtbUdningen som ägde mm från mitten av 1960-talet och som sedan 1969/70 har förbylts i en successiv nedskäming av kapaciteten i klass- och ämneslärarutbildningama. Samtidigt byggdes utbUdningen av förskollärare ut under hela 1960-talet. Det är nu viktigt att resursema inom sektom för utbildning för undervisningsyrken i första hand in­riktas på utbildning av sådan personal som det råder brist på. Om de åtaganden som har gjorts beiräffande utbyggnaden av samhällets barn­omsorg skall kunna uppfyllas, måste en ytterligare kraftig utbyggnad av utbUdningen av förskollärare och fritidspedagoger snarast komma lill slånd. Samtidigt är det angeläget att de kunskaper och erfarenheler som har samlats inom den nuvarande klass- och ämnesläramtbildningsorga-nisalionen kommer de nämnda expanderande utbildningarna till del.

Jag vUl framhåUa vikten av att studerandeantalet inom utbUdningar av den karaktär som det här är fråga om på varje berörd ort hålls på en sådan nivå att kvaliteten i utbUdningen kan upprätthållas. Utgångs­punkten för läramtbUdningens yttre organisation måste enligl min me­ning i första hand vara alt fömtsättningar skall ges, i vad avser både personal och studerande, för en väl fungerande läramtbUdning. Vid en alltför begränsad intagning blir antalet läramtbUdare på en viss linje så litet att den stimulans och utveckling som ligger i det dagliga sam­arbetet med kolleger kan komma att hämmas. Elt alltför litet timunder-lag kan också göra det svårt alt rekrytera de mest kvalificerade och intresserade läramtbildama. För lärarkandidatemas del kan utbild­ningen komma alt utformas av en eller ett fåtal lärare, vUket inle främ­jar allsidigheten i särskUt metodikutbildningen. Utan några ingrepp i den nuvarande utbildningens mål och innehåll, vilka utreds av 1974 års läramtbildningsutredning, bör en anpassning av den yttre organisationen nu ske tUl en betydligt minskad intagning till klass- och ämnesläramlbUd-ning. Samtidigt måsle en sådan anpassning göras med ulgångspunkt bl. a. i tidigare ställningstaganden om en geografisk spridning av dessa utbUd­ningar och i perspektivet av vilken betydelse en läramtbUdning i olika avseenden har för en region. Kostnadema per lärarkandidat för att be­driva UtbUdning på viss ort måste självfaUet också vägas in i en tolal-bedömning.

Behovet av klasslärare och ämneslärare

En av utgångspunkterna för arbetsgmppens förslag om dit.neMsione-ring av klass- och ämnesläramlbildningarna har, som jag nyss har nämnl, varit tillgängliga prognoser. Ett stort antal remissinstanser har kritiserat

Prop. 1975/76: 89

24

prognosmaterialet som underlag för långsiktiga bedömningar av beho­vet av olika lärargmpper. Det har anförts alt materialet har utarbetats med skolväsendets behov av arbetskraft som enda utgångspunkt och att prognoserna inte i tUlräcklig ulslräckning har tagit hänsyn till succes­siva förändringar i behovet av lärare, t. ex. i form av ökad deltidstjänst­göring för lågstadielärare, rörlig pensionsålder m. m.

Jag vill för egen del framhålla alt prognoserna endast kan utvisa en tendens rörande behovet av lärare. Något krav på exakt överensstäm­melse mellan prognos och faktisk efterfrågan kan aldrig uppställas. Det är angeläget alt organisationen för läramtbUdning är sådan att utbild­ningskapaciteten smidigt kan anpassas till nya förhållanden.

Jag vill i delta sammanhang beröra några av de faktorer som av flera remissinstanser anses öka behovet av lärare och som enligt dessa inte har beaktats i prognosmalerialet. Kritiken beiräffande den bristande till­förlitligheten i prognosmalerialet är i första hand inriktad på det beräk­nade behovet av klasslärare, främst lågsladidärare.

Flera instanser menar alt dagens arbetsmarknadssituation inte får vara avgörande för beslut om läramtbUdningens dimensionering. Även individemas efterfrågan på utbUdning bör tUlmätas slor vikt när utbild­ningskapaciteten fastställs. Till detla kommer alt pedagogiskt utbildad personal efterfrågas även av andra avnämare än skolväsendet.

Vid ställningstaganden till förslagen från 1960 års läramlbildnings-sakkunniga (prop. 1967: 4) anförde dåvarande chefen för ecklesiastik­departementet alt det var nödvändigt alt vid beslut om läramtbUdning­ens kapacitet anlägga ett vidare perspektiv än vad som följde av att strikt tillgodose skolväsendets behov av lärare. Med hänsyn bl. a. till den då rådande lärarbristen och de höga födelsetalen och därmed ell förutsebart ökat behov av lärare inom skolväsendet förordades för den period som då kunde överblickas en ulbUdningskapacitet som översteg den av de sakkunniga föreslagna. Man räknade då med att personer med lärarutbildning i väsentlig utsträckning skulle söka sig också till andra sektorer av arbetsmarknaden.

Situationen har nu väsentligt förändrats. Skolväsendets kvantitativa utbyggnad har avstannat samtidigt som födelsetalen har sjunkit. Till­skottet av nyexaminerade lärare har under senare år varit betydande. Arbetsmarknadsläget för personer med annan högre utbildning har också undergått förändringar, vilket har inneburit en ökad konkurrens om arbetstillfällen. Med hänsyn lill denna utveckling finns skäl att iakt­taga en viss försiktighet vid bedömningen av möjlighetema för ulbU-dade lärare alt få anställning utanför skolväsendet. Av dessa är del en­ligl min bedömning i första hand utbUdade ämneslärare som i slörre utsträckning har möjlighet att få anställning utanför undervisningsom­rådet. Det principiella synsätt som präglade förslagen i prop. 1967: 4 om reformerad lärarutbildning har sålunda fortfarande giltighet även

Prop. 1975/76: 89

25

om utbildningens dimensionering måste avvägas också med hänsyn lill andra förhåUanden. Jag vill erinra om vad jag anförde i direktiven lUl 1974 års läramtbildningsutredning angående läramtbUdningens använd­barhet även inom verksamhetsområden utanför skolan. Jag framhöll då alt elt bredare synsätt på utbUdningen får konsekvenser bl. a. för stu­diemas innehåll.

Som jag i det föregående har konstaterat har den tidigare lärarbristen i stort hävts. Den kvarstående bristen är, som bl. a. arbetsmarknadssty­relsen (AMS) framhåller, av lokal karaktär. Enligt den regislrering som utförs av AMS förhåller det sig så alt sedan en tid tillbaka elt antal ut­bildade klasslärare och lärare i läroämnen inle kan få önskad anställ­ning som lärare. Till detla kommer alt ett stort antal lärarkandidater, som togs in i utbildningen läsåren 1973/74 och 1974/75, kommer alt utexamineras inom kort. Vissa remissinstanser bestrider alt ett visst lä-raröverskoti föreligger genom att visa på svårigheten alt få alla vika­riat lillsälta med utbildade lärare. Flera länsskolnämnder har t. ex. på­pekat alt det en lid in på terminen ofla inte går. att få behöriga vikarier, inte ens på orter där läraröverskottet är registrerat som särskilt stort. Detta lorde främst bero på den s. k. lokala bundenheten.

Lärararbetsmarknaden kännetecknas under senare år av alt det sam­tidigt har rått både över- och underskott på behöriga lärare. Detta för­klaras främst av alt elt antal lärare är bundna tUl annan ort än där ef­terfrågan finns på lärare. Enligt min mening kan vissa över- eller un­derskott på behöriga lärare vid en given tidpunkt inte utgöra gmnd för dimensionering av utbildningen med syfte att nå balans mellan tillgång och efterfrågan först på längre sikt. Om det råder överskott eller ej kan enligt min bedömning inte avläsas av det förhållandet alt alla till­fälliga vikariat inte kan täckas med utbildade lärare. Jag anser del inte möjligt all genom rimliga kvantitativa ulbUdningsinsalser häva lärarbris­ten så långt alt alla uppkommande tillfälliga lärarbehov kan läckas med behöriga lärare. Med nuvarande lärartillgång är problemet snarast en organisationsfråga och inte en fråga om utbildningskapacitet. Fömtsätt­ningama för alt i rimlig utsträckning täcka också tillfälliga lärarvikarial med behöriga lärare är beroende av möjlighetema ätt anställa lärare på hellid eller deltid också för uppgiften att täcka tillfälligt uppkommande vikariat. Jag avser att ta upp hithörande frågor inom kort i en proposi­tion på gmndval av förslag från uiredningen (SOU 1974: 53) om sko­lans inre arbete. Jag vill emellertid peka på atl elt system för vikariat, t. ex. med s. k. reserwikarier, inte ger elt ökat lärarbehov.

Flera remissinstanser har också riktat kritik mot arbetsgmppens för­slag till intagningslal, främst till klassläramtbildningen, med hänsyn lill all gruppen inte har vägt in vissa generella arbetsmarknadspolitiska re­former i förslagen. Särskilt nämns möjlighetema till flexibel pensions­avgång, rätten lill ledighet för studier, tillkomsten av det fackliga för-

Prop. 1975/76: 89

26

troendemannainstitutet, förlängningen av .ersättningstiden för föräldra­penning m. m. Några större förändringar i utbUdningsbehovet torde dock knappast uppstå på grand av dessa reformer. Så t. ex. beviljas intresse­rade lärare oftast tjänstledighet för studier redan nu. Den rörliga pen­sionsavgången behöver enligl min mening inle betyda att pensionsavgång generellt kommer att ske vid en lägre ålder än nu. 1 övrigt har jag sökt väga in dessa reformer i de allmäima överväganden om utbildnings­kapaciteten som jag anger i det följande.

Arbetsgmppens dimensioneringsförslag ifrågasätts också mot bak­grund av väntade reformer på skolväsendets område, vilka i framtiden skulle medföra en ökad lärartäthet. Främst pekas då på väntade ställ­ningstaganden till förslagen från uiredningen om skolans inre arbete. Enligt mina bedömningar kommer den nuvarande .lärartätheten inte nämnvärt alt förändras om förslagen genomförs.

Flera remissinstanser framhåller att många utbildade lärare bara ar­betar på deltid och menar att detta skapar ett behov av alt öka läramt­bUdningen. Deltidstjänstgöring är nu mer vanlig, framför allt bland låg­stadielärare, framhåller dessa. Tendensen påpekades emellertid redan i yttranden över läramtbildningssakkunnigas förslag (SOU 1965: 29). Möj­ligheten till partiell tjänstgöring för klasslärare tillkom genom riksda­gens beslut år 1962 (prop. 1962: 54, SU 1962: 1, rskr 1962: 328). Då­varande chefen för ecklesiastikdepartementet uttalade då att en sådan åtgärd uppenbarligen står i viss motsättning till principen om klasslärar-syslemet. Med hänsyn till möjlighetema att genom en partiell tjänstgö­ring kunna öka rekryteringen tUl läraryrket och samtidigt tillmötesgå enskilda lärares önskemål om reducerad tjänstgöring stannade departe­mentschefen dock för att föreslå alt möjlighet lUl partiell tjänstledighet resp. deltidsanställning skulle införas fr. o. m. läsåret 1962/63 för klass­lärare.

För egen del vill jag framhålla alt frågan om deltidstjänstgöring för lärare måsle vägas mol önskemålen att minska antalet lärare som under­visar en gmpp elever. Samtidigt kan den enskilda läraren, liksom andra arbetstagare, ha berättigade skäl för att arbeta dellid. Jag är emellertid inte beredd alt anpassa intagningen till i första hand lågstadieläramt-bUdningen till elt syslem där deltidstjänstgöring blir alltmer vanlig. Det skulle innebära att man bygger in deltidstjänstgöring i ett utpräglat kvin­noyrke som en fömtsättning för utbildningens dimensionering. Jag vill också framhålla alt det finns en inte obetydlig reserv av utbildad lärar-arbetskraft i den gmpp som f. n. arbetar deltid. Åldersfördelningen i lärarkåren gör det sannolikt att de som tillhör denna arbetskraftsreserv senare kommer att öka sin yrkesverksamhet. Berörda personalorganisa­tioner har också uttalat att kapaciteten i olika läramtbUdningar inte får anpassas tUl elt system med deltidstjänstgöring.

Jag vUl framhålla att önskemålet alt anpassa läramtbUdningens dimen-

Prop. 1975/76: 89

27

sionering tiU intresset hos de enskilda självfaUet mte kan tiUgodoses helt. Sektorn för utbildning för undervisningsyrken som helhet kommer fort­farande att ha sådan omfattning att olika intresseval bland de studeran­de kan tillgodoses. SkiUnadema i arbete som frUidspedagog, förskollärare och lågstadielärare bör inte överdrivas. Inom ramen för de principer för planering av högskoleutbUdningen som riksdagen har fatlat beslut om måste övervägas vilken del den nu aktueUa sektom kan få la i an­språk. Elt klart dokumenterat behov av en ökad utbUdnmg av förskol­lärare och fritidspedagoger föreligger. Det är därför naturUgt alt inom sektom nu prioritera en utbyggnad av dessa utbildningar samtidigt som begränsningar görs i utbildningar där behovet av utbildad personal har minskat. Härigenom kan befintliga resurser utnyttjas för nya samhälls-behov.

Dimensionering av ämneslärar- och klasslärariitbildningarna

Arbetsgmppen har föreslagit en årlig intagningskapacitet av 216 stu­derande på lågstadielärarlinjen, 528 på mellanstadielärarlinjen och 1 035 inom änmeslärarutbildningens praktisk-pedagogiska del.

När det gäller dimensionering av ämneslärar- och klassläramtbild-ningama har jag i det föregående redovisat att bl. a. SÖ, SACO/SR och TCO i huvudsak anser arbetsgmppens dimensioneringsförslag rimligt. SÖ ifrågasätter emellertid om inle den föreslagna utbildningskapaciteten på lågstadielärarUnjen är för hög. I detta sammanhang vill jag erinra om alt SÖ i petita för 1975/76 förordade en intagningskapacitet för pe­rioden 1975/761979/80 av 140160 på lågsladielärarimjen, 540 på mellanstadielärarlinjen och 1 200 på ämneslärarlinjen. SÖ erinrade då också om att den föreslagna intagningen var större än det behov som prognosmaterialet utvisar.

Kritiken mot arbetsgmppens dimensioneringsförslag har, som tidigare framgått, i första hand gällt klassläramtbildningen. Flertalet remissin­stanser accepterar sålunda arbetsgmppens förslag om dimensionering av ämnesläramtbUdningen. Däremot framförs förslag om en intagning på lågstadielärarUnjen med 360 och på mellansladielärarlinjen med 720 kandidater per år, vUket skulle medge att utbildningsUnjema, med den minimikapacitet som arbetsgmppen har föreslagil, skulle kunna bibehål­las på alla de orter där utbildningama i dag är förlagda.

Enligt den av SCB och SÖ nyligen reviderade prognosen rörande be­hovet av ämneslärare föreligger fyra altemativa dimensionerings­nivåer, från ca 500 intagningsplatser per år till drygt 1 000. Arbetsgrup­pen har stannat för att föreslå en intagningskapacitet av 1 035 platser per år på ämneslärarlmjen. Denna siffra inkluderar 75 platser inom vi­dareutbildning av mellanstadielärare samt 60 platser på folkhögskoUärar­grenen. De remissinstanser som har yttrat sig över dimensioneringen av

Prop. 1975/76: 89

28

ämnesläramtbUdningen har i stort sett tUlstyrkt förslaget. Jag ansluter mig därför till arbetsgmppens förslag på denna punkt.

Beträffande dimensioneringen av klasslärarutbildningen delar jag; mot bakgrund av vad jag tidigare har anfört om prognoser m. m., de synpunkter som har framkommit från bl.a. SÖ, SL m. fl. 1 likhet med SÖ anser jag det värdefullt att finna en dimensioneringsnivå som kan hållas någorlunda jämn under en längre period. När det gäller de uppgifter som har framförts från skilda håll om svårigheter alt få vikarier för klasslärare vill jag erinra om att den av gmppen föreslagna årliga intagningskapaciteten avser att åstadkomma balans mellan till­gång och efterfrågan först mot millen av 1980-talet. En jämn intag-ningskapacilet under denna period bör enligt min mening inte få även­tyras av vissa lokala underskott på klasslärare i dag. Som jag tidigare har nämnt finner jag det inte rimUgt alt gmnda dimensioneringen av klassläramtbildningen på förekomsten av systematisk deltidstjänstgöring bland utbildade klasslärare eller på det faktum att en stor del av de UtbUdade klasslärare som inte har fått adekvat tjänstgöring är lokalt bundna. Jag finner därför arbetsgruppens förslag i stort sett väl av­vägda. Med hänsyn tlll vad jag tidigare har anfört förordar jag dock en försiktig ökning av antalet inlagningsplalser jämfört med arbetsgrup­pens förslag. Lågstadieläramtbildningen bör enligt min mening tills vidare ha en årlig intagningskapacitet av 240 platser och meUanstadie-läramtbildningen en motsvarande kapacilet av 528 platser.

De sålunda föreslagna intagningslalen bör ses som rikllinjer för pla­neringen av utbildningen under den närmaste tidsperioden. Det är själv­klart alt reformer på skolans område eller arbetsmarknaden i övrigt kan ge nya utgångspunkter för bedömningen av behovet av berörda lärarkategorier och att en omprövning av intagningstalen då måsle göras.

Med den dimensionering och lokalisering som jag föreslår i det föl­jande skapas en organisation med en viss rörlighet nedåt i intagnings­lalen och en betydande rörlighet uppåt. Möjligheterna alt, om utveck­lingen så skulle motivera, snabbt öka utbildningskapaciteten är goda. Atl anpassa utbildningskapaciteten med ulgångspunkt i önskemålet alt bibehålla utbildningen på samtiiga orter där den bedrivs i dag innebär emellertid en dimensionering av klasslärarutbildningen för vilken enligt min mening gmnd saknas i befintliga behovsanalyser.

Här vUl jag infoga att jag vid mina beräkningar av anslaget till SÖ:s verksamhet för budgetåret 1976/77 (prop. 1975/76: 100 bU. 10) under posterna ersättning till expertis och automatisk dalabehandling har be­aktat behovet av resurser för en rullande lärarprognosverksamhet.

Med hänsyn till det angelägna i att snabbt kunna utöka förskollärar-och fritidspedagogutbUdningama är jag sålunda inte beredd att tillstyrka bl. a. universitetskanslersämbetets förslag att man i avvaktan på den nu

Prop. 1975/76: 89

29

påbörjade högskoleplaneringen bör uppskjuta ett ställningslagande till klass- och ämnesläramtbUdningens dimensionering och lokalisering. Några skäl för att inte nu genomföra huvuddragen av arbetsgmppens förslag har inle heller framförts av 1974 års läraratbildningsutredning.

Minimikapacitet och  lokalisering av  utbildning av  ämneslärare och klasslärare

Arbetsgruppen har föreslagit att på ämneslärarlinje minst 30 lärarkandidater bör tas in per termin och ort. Till utbildningen på de s. k. fUialorlerna, dvs. Karlstad, Växjö och Örebro, tas f. n. in endast 15 lärarkandidater per termin. Vid en sådan inlagningskapacilet blir studiegmpperna så små atl fastställda mål och riktlinjer för utbildningen är svåra alt uppnå. Det bör uppmärksammas att den av arbetsgruppen angivna minimiorganisationen endast kan fungera om de 30 lärarkandi­daterna representerar högst åtta ämnen och endast de vanligaste ämnes­kombinationerna. Vid remissbehandlingen har gruppens förslag be­träffande minimikapacitet tillstyrkts. Även jag finner det angeläget alt skapa funktionsdugliga utbUdningar med goda förutsättningar för de studerande att få sina valmöjligheter i fråga om olika ämneskombina­tioner tillgodosedda. Jag ansluter mig därför tiU gruppens förslag i detta avseende.

Enligt gmppens förslag skall praktisk-pedagogisk utbUdning bedrivas vid de sex nuvarande slörre lärarhögskoloma. Förslaget innebär en av­veckling av ämnesläramtbildningens praktisk-pedagogiska del på de s. k. fUialorterna, dvs. Karlstad, Växjö och Örebro. Jag delar gmppens uppfattning.

Med hänsyn till att den i det föregående förordade årliga intagnings­kapaciteten för ämneslärarutbildningens praktisk-pedagogiska del är relativt hög i förhållande till förutsebara behov kan man enligt min mening inte dimensionera utbildningen per ort så att endast små varia­tioner i antalet studerande leder till att utbildningens lokalisering måste omprövas. Arbetsgmppen har diskuterat en sådan möjlighet vad gäller UtbUdningen i Uppsala. Jag finner emellertid starka skäl tala för alt så långt möjligt söka hålla samman den ämnesteoretiska och den praktisk­pedagogiska delen av ämneslärarutbildningen på samtliga orter med nuvarande större lärarhögskolor.

1 det föregående har jag förordat att utbUdning inom ämneslärarlinjens praktisk-pedagogiska del bör kunna anordnas på en ort först om det finns minst 30 studerande. Om man vill behålla ämneslärarfilialema måste man alltså fördubbla antalet studerande där. Detla skuUe i en situation då utbildningen totalt sett måste begränsas leda till en bety­dande minskning av studerandeantalet vid nuvarande större lärarhög-

Prop. 1975/76: 89

30

skolor. Ätt behålla ämneslärarfilialema skulle alltså innebära en för­svagning av hela organisationen. En ökad intagning på fUialorlerna skulle också medföra elt nyrekryteringsbehov av läramtbUdare på dessa orter samtidigt som övertalighet i ökad utsträckning skulle uppstå på övriga utbildningsorter. Man skulle sålunda lägga ned en inarbetad äm­neslärarlinje och samtidigt ställa ökade resurser till förfogande för en uppbyggnad av nya sådana på fUialortema.

Resurser måste vidare tillföras fUialorlerna för alt bygga upp en funktionsduglig utbildningslinje, bl. a. genom inrättande av fasta tjäns­ter och elt utbildningskansli samt uppbyggnad av institutioner, i den mån sådana inte finns i ifrågavarande ämnen, och en organisation för försöks- och demonstrationsverksamhet. Som jag tidigare har nämnt skulle sådana åtgärder vidtas paralleUt med atl motsvarande resurser vid de nuvarande större lärarhögskolorna inte kom till användning. En betydande osäkerhet om huruvida utbildningen på sikt kan bibehållas på fUialortema skulle ändå kvarstå.

I utbildningen av ämneslärare föreligger elt direkt samband mellan olika ämnen. Detta kommer till uttryck i skolförordningens bestämmel­ser om vilka ämnen som kan förenas i en tjänst. Beroende på detta samband är det inte möjligt att bryta ut elt antal ämneskombinationer och förlägga utbildningen i dessa till fUialortema. För alt bibehålla ämnesläramtbUdningens praktisk-pedagogiska del på filialorterna krävs ett stort ingrepp i den inre organisationen genom att ett antal ämnen i UtbUdningen stryks och denna koncentreras till elt färre antal ämnes­kombinationer. En sådan åtgärd finner jag inte möjlig alt förorda. Ge­nom bl. a. försöksverksamheten med utbildning av lärare i gymnastik och hemkunskap jämte annat ämne (prop. 1975: 24, UbU 1975: 14, rskr 1975: 159) ökar i stället antalet ämneskombinationer.

Som har framgått av det föregående skulle en uppbyggnad av funk­

tionsdugliga enheter på fler orter än sex, för undvikande av kvalitets­

försämring i utbildningen, också medföra ökade kosinader. Jag vill i

detta sammanhang erinra om att filialutbUdningen kom till för att av­

lasta de större lärarhögskolorna i ell skede då ämneslärarutbUdningen

var av betydligt större omfattning än vad den nu är. Ätt hålla fast vid

en under sådana omständigheter tillkommen organisation finner jag i

nuvarande läge svårt att försvara från såväl pedagogisk som ekonomisk

synpunkt. Avsikten har från början inle varit att permanent förlägga

praktisk-pedagogisk utbildning för ämneslärare på dessa orter. Mot

denna bakgrund och med hänsyn till vad jag i det föregående har för­

ordat angående dimensioneringen av ämneslärarutbUdningen och mini­

mikapacitet per enhet finner jag i likhet med bl. a. RRV och SÖ det

således inte längre möjligt alt bibehålla ifrågavarande utbUdning på

fUialorterna.

.

Prop. 1975/76: 89

31

Vad gäller fördelningen av intagningsplatser för praktisk-pedagogisk utbildning mellan de sex angivna högskoleorterna utgår jag från alt SÖ tar hänsyn lUl bl. a. de studerandes valniöjUgheter och koncentrationen av s. k. profilämnen till vissa orter. Det bör vidare, i enlighet med gruppens förslag, uppdras åt SÖ att analysera dels vilka fördelar som. kan uppnås genom olika stor totalintagning och/eller antagning lill olLka ämneskombinationer vår- resp. hösttermin, dels följderna av en över­gång tUl endast en antagning per läsår.

För att på motsvarande sätt medge ell tillräckligt utbud av tillvals-möjligheter för de studerande i klasslärarutbildningen fö­reslår gmppen en minimiorganisation per utbildningsenhet om 48 in­lagningsplalser per år på mellanstadielärarlinjen och 48 vartannat år på lågstadielärarlinjen. Några remissinstanser har framfört önskemål om en intagning av 24 studerande varje år på lågstadielärarlinjen. Jag anser dock att möjligheterna alt erbjuda samtliga i utbildningen före­kommande tillvalsmöjligheter försvåras vid en sådan intagning och bi­träder därför gmppens förslag till minimikapacitet per ort inom låg-sladie- och meUansladielärafutbUdningama. Jag vill framhålla att en sådan begränsad ulbUdningskapacitet inle ger den gynnsamma pedago­giska mUjö för både lärare och lärarkandidater som bör eftersträvas i utbildningsorganisationen; Arbetsgmppen har därför övervägt en än mer koncentrerad organisation, vilken skulle kiinna innebära en mer utveckluigsbefrämjande mUjö och en mer rationell organisation. Lik­som arbetsgruppen och flertalet remissinstanser har jag emellertid fun­nit skäl för alt förorda en minimikapacitet per ort av den storlek gmp­pen har föreslagit.

Arbetsgruppen har föreslagit att klassläramtbildning i forsällningen skall bedrivas på nio orter mot f. n. 15. Förslaget innebär en avveckling av klasslärarutbildningen i Falun, Hämösand, Kristianstad, Luleå, Växjö och Uppsala. Mot bakgrund av vad jag har anfört beträffande dimen­sioneringstal och minimikapacitet per enhet för klassläramlbUdningen anser jag, i likhet med bl. a. SÖ, RRV och SL, att det är nödvändigt all utbildningen koncentreras till färre orter än nu. Beträffande lokalise­ringen av utbildningen vUl jag anföra följande.

1 likhet med arbetsgruppen finner jag det naturligt att ta hänsyn tUl hela sektorn för utbildning för undervisningsyrken, så alt denna förblir representerad på de orter där utbildning inom sektom nu finns. En' sådan omfördelning överensstämmer också med ställningstagandena till den framtida lokaliseringen av högskoleutbildning (prop. 1975: 9 s. 488). Vidare bör en jämn geografisk fördelning av utbildningsutbudet efter­strävas, såväl inom högskoleregionema som mellan regionema.

Beträffande helhetssynen på sektom vUl jag hänvisa till mina ställ­ningstaganden i det följande vad gäller dimensioneringen av förskol-

Prop. 1975/76: 89

32

lärar- och fritidspedagogutbildningarna. Flera remissmstanser har fram­hållit det önskvärda i att samverkan mellan förskollärar- och lågstadie­läramtbildning äger rum och att dessa utbildningar därför bör finnas på samma orter. Det är emellertid, med hänsyn till att förskoUäramlbild­ningen redan innevarande budgetår omfattar ca 3 000 intagningsplatser och föreslås öka tUl drygt 4 000, omöjligt alt tillgodose detta önskemål. Som gruppen har framfört får olika mönster för samverkan mellan olika utbildningar utvecklas. SÖ pekar också på möjligheten av att ut­bildningar på olika orter sariiverkar.

I fråga om Umeå högskoleregion har gruppen föreslagit alt klass­lärarutbildning endast skall bedrivas i Umeå. Flera remissinstanser, bl. a. SÖ, har riktat invändningar mot den föreslagna avvecklingen av klassläramlbUdningen i Luleå. Länsstyrelsen i Norrbottens län m. fl. pekar på regionala, språkliga och etniska särdrag som motiv för att bibehålla utbUdningen i Luleå. Även enligt min bedömning talar ut­vecklingen i regionen för elt rekryteringsbehov av klasslärare i Norr­botten som skulle motivera att man bibehåller klasslärarulbildningen i Luleå. Jag förordar därför all utbildning av låg- och mellanstadielärare även i fortsättningen skall bedrivas där.

Med hänsyn lUl att det är önskvärt med en jämn geografisk spridning av utbildningsutbudet har gruppen vad gäller Uppsala högskoleregion funnit det möjligt att bibehålla klassläramlbUdningen endasi i Gävle. Vid ställningstagandet beiräffande Uppsala har även närheten till mot­svarande utbUdning i Stockholm spelat slor roll.

Vad gäller klasslärarulbildningen i Uppsala, Stockholms, Linköpings, Göteborgs och Lund/Malmö högskoleregioner finner jag gruppens för­slag väl avvägda. Jag finner det angeläget att betona att utbildnings­kapaciteten inom sektom för utbildning för undervisningsyrken, trots de förändringar som nu föreslås, kommer alt vara jämnt fördelad mel­lan regionema i förhållande till befolkningsunderlaget. Jag vill i delta sammanhang, i likhet med organisationskommittén för högskolerefor­men i Linköpings högskoleregion, avvisa möjligheten att i planeringen systematiskt söka anpassa antalet studerande vid en enstaka mindre utbildning till befolkningsantalet i regionen. Någon sådan överensstäm­melse är inte möjlig att uppnå. Inom hela den nu aktuella sektom bör däremot en viss överensstämmelse med befolkningsantalet föreligga. Så är också fallet med den organisation som jag har förordat. NytUlkom-mande förskollärar- och fritidspedagogutbUdning kommer sålunda att kompensera bortfall i fråga om klass- och ämneslärarutbildning.

Jag anser således att klassläramtbildning fr. o. m. budgetåret 1976/77 bör bedrivas på tio orter. Den fördelning av inlagningsplatsema som jag förordar framgår av följande tabell.

Prop. 1975/76: 89

33

Mellanstadie-

Lågstadielärarlinjen

lärarlinjen

Årl

Är2

Umeå högskoleregion

Luleå

48

48

Umeå

48

-- 

48

Uppsala högskoleregion

Gävle

48

48

____ 

Stockholms högskoleregion

Stockholm

48

__ 

48

Linköpings högskoleregion

Jönköping

48

48

Linköping

48

48

Göteborgs högskoleregion

Göteborg

72

48

Karlstad

48

48

____ 

Lund/Malmö högskoleregion

Kalmar

48

48

Malmö

72

48

528

240

240

Utbyggnaden av förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna

Den överenskommelse som har träffats hösten 1975 mellan regering­en och Svenska kommunförbundet om utbyggnad av barnomsorgen kräver en kraftig ökning av bamskötar-, fritidspedagog- och förskollä-ramtbUdningarna. Regeringen har tidigare i år i budgetpropositionen för budgetåret 1976/77 (prop. 1975/76: 100 bU. 10 s. 251) föreslagit en ökning av barnskötamtbildningen inom gymnasieskolans ram. Enligt förslaget skaU största delen av ökningen anordnas i form av 20- och 40-veckokurser som är avsedda för -vuxna studerande med erfarenhet från yrkeslivet eller från arbete med egna barn.

Fritidspedagogutbildning fmns f.n. dels som en två­årig specialkurs i gymnasieskolan, dels som en 50-veckors bristyrkes-ulbildning inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen. Den senare utbildningen är avsedd för vuxna studerande med erfarenhet av arbete bland barn i skolåldern. Sammanlagt har fritidspedagogutbildningen innevarande budgetår drygt 800 inlagningsplalser. Den utbyggnad av fritidsverksamheten som planeras förutsätter en stor utökning av fri-tidspedagogulbUdningen. Det är svårl alt här ange några exakta tal, eflersom sannolikt även gmpper med annan utbildningsbakgmnd kom­mer alt rekryteras till denna verksamhet. De grupper som framför allt kommer i fråga är bamskötare med utbildning för barn upp lill 12-års-åldem och fritidsledare eller ungdomsledare.

Arbetsgruppen för vissa lärarhögskolefrågor har i sin rapport före­slagit att en utökad frilidspedagogutbildning förläggs till orter som har förskollärar- och/eller klasslärarutbildning. Därmed underlättas integre­ringen mellan dessa utbUdningar, och vissa lärare inom klassläramtbild-

3    Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 89

Prop. 1975/76: 89

34

ningen med vikande Ijänsteunderlag kan beredas sysselsättning inom frilidspedagogulbildningen. Regeringen har den 25 september 1975 bl.a. givit SÖ i uppdrag att påbörja arbetet med att förbereda organisa­tionen av en frilidspedagogutbildning som skaU knytas tUl övrig lärar-utbUdning.

Fritidspedagogutbildningen kommer, enligt riksdagens beslut våren 1975 (prop. 1975: 9, UbU 1975: 17, rskr 1975: 179), att ingå som en utbildningslinje i högskolan från den 1 juU 1977. Under budgetåret 1976/77 bör den utökade utbildningen organisatoriskt knytas till lärar­högskola eller förskoleseminarium på resp. ort. Del är angeläget atl ut­bildningens pedagogiska ledning utövas av personer som har erfarenhet av dels praktiskt arbete inom fritidsverksamhet, dels undervisning i fri­lidspedagogutbildning. Under utbyggnadsperioden bör fritidspedagogut­bildningen i gymnasieskolan och arbetsmarknadsutbildningen inte ut­ökas.

Den utökade fritidspedagogulbildningen bör i enlighet med SÖ:s förslag omfatta 35 klasser. Därav bör ungefär tolv klasser utgöras av 50-veckorsulbildning för sökande med lång erfarenhet av och/eller an­nan utbildning för arbete bland barn och ungdomar. Om det skulle visa sig nödvändigt med hänsyn lill antalet sökande bör platser som inte ut­nyttjas i 50-veckorsulbildningen kunna överföras till tvåårig utbildning. Klasserna bör i den tvååriga utbildningen omfatta 30 elever och i 50-veckorsulbildningen 24 elever. 1 förhållande lill SÖ:s förslag har jag räknat med ylterligare en klass i Härnösand.

På grundval av önskvärdheten av all snabbt öka förskollärar-ulbildningen och den redovisning av förutsällningarna för att gå utöver SÖ:s förslag som har lämnats av organisationskommittéerna för högskolereformen i Uppsala och Lund/Malmö högskoleregioner räknar jag med en ytterligare ökning av förskoUäramlbildningen i Uppsala och Växjö. Härutöver har jag vidtagit vissa andra mindre justeringar i för­hållande lill SÖ:s förslag. Den totala ökningen av förskoUäramlbild­ningen skulle därmed uppgå till ca 1 250 platser. Den närmare fördel­ningen på orter av antalet inlagningsklasser i förskollärar- och fritids­pedagogutbUdningama läsåret 1976/77 framgår av tabell på s. 35. Det ankommer på regeringen atl fatta beslut härom.

Tillgången på handledare och på praktikplalser medför begränsningar i möjligheterna all öka utbUdningskapacilelen. För den utökade för­skoUäramlbildningen räknar SÖ med alt ca 35 förskollärare bör ut­bildas lill seminarielärare. För fritidspedagogulbildningen räknar SÖ med ungefär samma nyrekryleringsbehov av frilidspedagoglärare. Vi­dare räknar SÖ med ell behov av ytterligare ungefär 200 praktikhand­ledare för förskollärarutbUdningen. För fritidspedagogulbildningen är behovel av handledare ungefär lika stort.

Prop. 1975/76: 89

35

Fritidspedagog-

Förskollärarutbildning

utbildning

2-årigi

50-veckors!'

2-årig>

50-veckors"

Umeå högskoleregion

Hämusand

1

1

6

__ 

Luleå

1

__ 

7

__ 

Umeå

__ 

__ 

4

__ 

Uppsala högskoleregion

Falun

1

1

4

Gävle

2

--- 

8

Uppsala

2

2

8

Västerås

1

1

5

1

Örebro

2

__ 

6

__ 

Stockholms högskoleregion

Solna        1 Stockholm/

2

2

14

10

Södertälje

4

Linköpings högskoleregion

Jönköping

2

.

6

Linköping

2

2

Norrköping

8

Göteborgs högskoleregion

Borås

__ 

__ 

4

Karlstad

1

6

Mölndal/Göteborg

2

2

10

1

Lund/Malmö högskoleregion

Halmstad

__ 

__ 

1

Kalmar

__ 

6

Kristianstad

1

__ 

8

Malmö

1

1

10

2

Växjö

2

5

23

12

129

15

» 30 lärarkandidater per klass » 24 lärarkandidater per klass

I enlighet med regeringens förslag i tilläggsbudget 1 (prop. 1975/76: 25), har riksdagen i december 1975 beslutat (UbU 1975/76: 16, rskr 1975/76: 76) att utbildning av lärarutbUdare skall komma till stånd våren 1976. För tjänstgöring inom de utökade fritidspedagog- och för­skollärarutbUdningama skall således utbildas ungefär 80 fritidspedagoger och förskollärare. För handledare inom dessa utbUdningar skall tolv kurser anordnas våren 1976. Dessutom har medel beräknats till en UtbUdning av de lärare inom nuvarande klasslärarutbildning som önskar gå över lill tjänstgöring inom fritidspedagog- eUer förskoUäramlbild­ningen. Utbildningens syfte skall vara att ge en allmän orientering om förskol- och fritidsverksamheten och om huvudpunkterna i förskolere­formen samt en viss praktisk erfarenhet av arbetet i heltids- och deltids­förskola och fritidshem, liksom i förskollärar- och fritidspedagogutbild­ning. Utbildningstiden skall omfatta tio veckor. Därav skall ungefär åtta veckor ägnas åt fältstudier vid fritidshem, förskola, fritidspedagog-och förskollärarutbUdning.

Prop. 1975/76: 89

36

SÖ har i det tidigare nämnda förslaget om utbyggnad av förskoUärar-och fritidspedagogutbUdningama berört frågan om rekrytering lUl dessa av vuxna personer med yrkeslivserfarenhet. För de sökande till för­skollärarutbildning, som har barnskötamtbUdning och minst fyra års yrkeserfarenhet från förskola, finns en särskild 50-veckorsutbildning. Jag har i det föregående föreslagit att denna utbildning läsåret 1976/77 skall omfatta 360 intagningsplatser. UtbUdningen kommer enligl för­slaget att förläggas huvudsakligen tUl storstadsområdena. För frilidspe-dagogulbUdningen föreslås en motsvarande 50-veckorsulbildning för vuxna med erfarenhet av arbete bland barn i skolåldern. Den utbild­ningen skall enligt vad jag har anfört i det föregående omfatta ca 290 inlagningsplalser. Jag har i det föregående redovisat den närmare för­delningen av klasserna per ort på 50-veckorsulbUdning och tvåårig ut­bildning. Med hänsyn lill att planeringen av dessa utbildningar ännu inte är avslutad kan ändringar i den föreslagna fördelningen visa sig erforderliga.

Även de vuxna sökande som inte är behöriga till 50-veckorsutbildning bör ha möjlighet att lUlgodoräkna sig yrkeslivserfarenhet vid antagning­en till den tvååriga utbildningen. Hänsyn härtUl bör las vid beräkningen av den s.k. fria kvoten enligt 11 § kungörelsen (1966:24) om gmnd­skolans kompetensvärde.

Sedan antagningen tUl förskoUärarutbUdning höstterminen 1971 på­går försöksverksamhet inom ramen för fri kvot för att få en jämnare fördelning mellan könen av studerande vid förskolläramlbUdning. För­söksverksamheten har gett positiva resultat och har lett lill att antalet antagna män successivt har ökat.

Personalfrågor m. m.

I likhet med bl. a. den centrala organisationskommittén för högskole­reformen viU jag framhålla värdet av att den personal som kommer att bli övertaUg tUl följd av de förändringar som jag i det föregående har förordat så långt möjligl bereds tillfälle att övergå till verksamhet mom andra delar av högskolan. I delta syfte har vid överläggningar mellan företrädare för UtbUdningsdepartementet och berörda personalorgani­sationer förutsatts att även extra ordinarie personal bör tryggas i fråga om anställning trots att tjänstgöringsunderlag helt eller delvis saknas. Därmed bör gynnsamma förulsällningar skapas för alt personalens kunskaper och erfarenheter kommer till användning även fortsättnings­vis. Samtidigt innebär ett sådanl åtagande från samhällets sida att den enskildes trygghet tillvaratas. Den anställde kan emellertid inte alltid utgå från all arbetsuppgifterna, arbetsplatsen eller arbetsorten blir desamma.

Prop. 1975/76: 89

37

Arbetsgruppen har angivit vissa arbetsuppgifter som kan bli aktuella för övertalig lärarpersonal. Förslagen har vidareutvecklats av olika re­missinstanser och i kontakter mellan berörda personalorganisationer och utbildningsdepartementet. Regeringen har också i tilläggsbudget 1 (prop. 1975/76: 25) föreslagit åtgärder för att genom utbildningsåtgärder söka förbereda övertalig lärarpersonal för tjänstgöring inom de utökade förskollärar- och fritidspedagogutbUdningama. Riksdagen har inle haft något att mvända mot detta förslag (UbU 1975/76:16, rskr 1975/76: 76). Jag räknar vidare med att personal inom nuvarande lärarhögskole­organisation skall kunna erbjudas tjänstgöring inom annan högskole­utbildning eller inom fortbildningsverksamhet. Hämtöver kan andra ål-gärder komma i fråga. Regeringen bör därför inhämta riksdagens be­myndigande alt vidta de åtgärder som behövs för den personal som genom nu aktuella förändringar kan komma att bli övertalig. Jag förut­sätter alt överväganden om åtgärder för övertalig personal, liksom hit­tills, kommer att göras i nära kontakt med berörda personalorganisa­tioner.

De förändringar i fråga om lokal- och uttustningsbehov som aktuali­seras genom mina förslag i det föregående ger anledning lill ytterligare överväganden. Byggnadsstyrelsen bör därför få i uppdrag alt i samråd med andra berörda myndigheter föreslå alternativa användningar för de av de nuvarande lärarhögskolornas lokaler som i framtiden inle be­höver användas för läramtbUdning eller annan högre utbUdning. Be­rörda myndigheter bör på samma sätt få i uppdrag att göra en översyn av utmslningssituationen med hänsyn till de ändrade förhållandena.

5    Anslagsberäkningar för budgetåret 1976/77

F 1. Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

1974/75 Utgift 187 977 448 1975/76 Anslag 168 941 000 1976/77 Förslag     178 596 000

Lärarhögskolor finns dels i Linköping, Malmö, Mölndal, Stockholm, Umeå och Uppsala (större lärarhögskolor), dels i Falun, Gävle, Hämö­sand, Jönköping, Kalmar, Karlstad, Kristianstad, Luleå och Växjö (mindre lärarhögskolor). Bestämmelsema om verksamheten vid lärarhög­skola återfinns i förordningen (1968: 318) om lärarhögskolorna (om­tryckt 1971: 463, ändrad senast 1975: 1224).

Prop. 1975/76: 89

38

1975/76

Beräknad ändring 1976/77

Skolöverstyrelsen Föredragan­den

Personal

Lärar- och forskarpersonal

998

-163

-72

Anslag

Utgifter

Lönekostnader

Sjukvård

Lokalkostnader

131 993 000

130 000

36 838 000

-f6 045 000

of.

-1 139 000

-HO 433 000

of.

-     778 000

168 961 000

-14 906 000

+ 9 655 000

Uppbördsmedel

Upplåtelse av lokaler m. m.

20 000

of.

of.

Nettoutgift

168 941 000

J-4 906 000

+ 9 655 000

Skolöverstyrelsen

1.

Pris- och löneomräkning m.m. 28 428 000 kr., varav 3 649 000 kr. avser höjt lönekostnadspålägg.

2.

Skolöverstyrelsen (SÖ) framhåller att en minskning enligt O-alter­nativet medför stora komplikationer mot bakgmnden av pågående re­ducering av verksamheten vid lärarhögskoloma.

3.

Beslutade förändringar i fråga om intagningskapacilelen medför ett minskat medelsbehov (-25 667 000 kr.).

4.

Beträffande ämneslärarlinjen har SÖ utgått från oförändrad di­mensionering med hänsyn till pågående arbete inom utbildnmgsdepar-temenlet.

5.

Till den särskilda utbildningen av klasslärare med finska som modersmål har antagning skett av 24 studerande på lågstadielärarlinjen vårterminen 1975 och 24 studerande på mellanstadielärarlinjen höst­terminen 1975. SÖ räknar med 24 intagningsplatser på vardera linjen under budgetåret 1976/77 till en merkostnad av 66 000 kr.

6.

För att, vid en intagning av endast 24 studerande på lågsladie-lärarlinje högst en gång om året, bibehålla en hög ulbUdningsnivå i tillvalskursema erfordras enligt SÖ ytterligare lärartimmar. Dessa kan ofta fullgöras av ordinarie och extra ordinarie lärare, vilkas Ijänste­underlag har minskat på grund av beslutade kapacilelsförändringar. SÖ anser det rimUgt att gmpper om tolv studerande i tUlvalskurs generellt kan medges samt grupper om ner tUl nio studerande i vissa fall (-fl74 000kr.).

7.

Förskollärarlinjen vid lärarhögskolan i Falun bör byggas ut med ytterligare 60 intagningsplatser tUl totalt 120 vårterminen 1977 (-j-179 000 kr.).

8.

Enligt en kartläggning som redovisais för SÖ av speciallärarlinjen

Prop. 1975/76: 89

39

vid lärarhögskolan i Göteborg är tjänstgöringsbenägenhelen hög för UtbUdade speciallärare. SÖ föreslår oförändrad intagningskapacitet tUl gren 1 inom specialläramtbildningen.

9.   Under läsåren 1974/75 och 1975/76 har särskild specialläramt-

bildning anordnats vid lärarhögskoloma i Jönköping, Karlstad och

Umeå. Antalet inlagningsplalser har varit 24 per år och lärarhögskola.

Utbildningens sista termin är förlagd till Göteborg/Mölndal och Umeå.

Med hänsyn till att andelen specialundervisningstimmar som handhas

av behöriga speciallärare är låg i bl. a. Kronobergs och Östergötlands

län föreslår SÖ atl den decentraliserade delen av den särskUda special-

läramtbUdningen i stället förläggs lill lärarhögskolorna i Växjö och

Linköping, medan Umeå bibehålls som ulbUdningsort för Norrland.

10.

UtbUdningen av talpedagoger vid lärarhögskolan i Umeå före­slås utökad med fyra platser lUl tolaU 16 platser (-1-82 000 kr.).

11.

SÖ föreslår att utbildning av lärare för särskolans Iräningsskola (gren 3:2) anordnas med 12 platser vid lärarhögskolan i Umeå (-1-145 000 kr.).

12.

En arbetsgmpp inom SÖ har utrett behovet av lärare för syn-eller hörselskadade gravt utvecklingsstörda elever. Utbildning av lärare för blinda, döva och utvecklingsstörda föreslås starta vid lärarhögskolan i Stockholm med sex deltagare (4-85 000 kr.).

13.

SÖ framhåller atl brislen på behöriga musiklärare fortfarande är stor och påpekar att benägenheten hos utbildade musiklärare att under­visa är låg. Enligt en enkät rörande tUlgången på lärare i musik var vårterminen 1975 andelen icke behöriga undervisande lärare i musik 57 % på gmndskolans högstadium och 41 % i gymnasieskolan (Örebro län undantaget).

För att avhjälpa bristen på behöriga musiklärare föreslår SÖ en vidareutbildning av klasslärare för full behörighet till tjänst som lärare på gmndskolans högstadium och i gymnasieskolan. Vidareutbild­ningen föreslås omfatta 36 platser och förläggas lill lärarhögskoloma i Mölndal, Stockholm och Umeå (-f 378 000 kr.).

Under läsåren 1970/711973/74 anordnades särskUd utbUdning av lärare i musik. UtbUdningen gav behörighet lill tjänst som extra ordina­rie eUer extra lärare i musik. De sökande tUl utbUdningen var i en ålder då de bort konkurrera om platserna i den reguljära ulbildnuigen. Vidare gav utbildningen endast begränsad behörighet. SÖ har därför tidigare inte velat förorda ett fortsatt anordnande av denna utbild­ning. Med hänsyn till bl. a. rådande bristsituation föreslår SÖ emeller­tid att särskild utbildning i musik med högst 48 deltagare anordnas under budgetåret 1976/77 vid fem lärarhögskolor. UtbUdningen före­slås administreras av lärarhögskolan i Kalmar. Inom ramen för den särskilda utbildningen bör enligt SÖ också kunna anordnas avkortad ut­bildning, förlagd lill Framnäs folkhögskola, för personer som avlagt inslmktörsexamen vid denna skola (-f 404 000 kr.).

Prop. 1975/76: 89

40

14.

EnUgt tiUgängUgt prognosmaterial beräknas behovet av utbU­dade lärare inom industri och hantverk för gymnasieskolan uppgå till ungefär nuvarande inlagningskapacilet om 240 platser per läsår. Med hänsyn till alt ca 100 av dessa platser behöver tas i anspråk för lärare inom arbelsmarknadsutbUdningen föreslår SÖ en ökning med 96 platser (-t-959 000kr.).

15.

Antalet inlagningsplalser i utbildning av lärare för handel och kontor föreslås öka från 48 tUl 96. Inom denna ram kan utbildning av lärare för arbelsmarknadsutbUdningen komma i fråga (-1-627 000 kr.).

16.

I StäUet för nuvarande flyginstmktörsutbildning räknar SÖ med att central flygläramtbildnmg för 12 deltagare kommer till stånd bud­getåret 1976/77. Förslaget bygger på en i skrivelse den 21 mars 1975 överlämnad utredning om central flygläramtbUdning (-M09 000 kr.).

17.

SÖ redovisar en enkät från våren 1974 om antalet inom skol­väsendet yrkesverksamma syo-konsulenter med kurs i studie- och yr­kesvägledning. Enhgt enkäten var flertalet utbUdade syo-konsulenter verksamma inom andra områden än skolans. SÖ pekar dock på att rekryteringsbehovet läsåret 1974/75 torde ha varit stort för skolväsen­dets del. Antalet utbUdnmgsplatser bör enligt SÖ hållas oförändrat vid 180 platser.

18.

FortbUdning för personal vid arbetsvårdsinstitut har hittills skett genom kurser, vUka på uppdrag av arbetsmarknadsstyrelsen (ÄMS) be­drivits vid statens institut för företagsutveckUng. Kurskostnaderna har bestridils av statsmedel via AMS.

Förslag tUl inskolning och fortbUdning av instmklörer och förestån­dare vid arbetsvårdsinstitut har utarbetats av en arbetsgrapp, tillsatt av ÄMS. Arbetsgmppens förslag jämte remissyttranden har av Lands­tingsförbundet överlämnats lUl SÖ. I avvaktan på ytterligare utredning av utbildning för nyrekryterad personal föreslår SÖ att utbildning an­ordnas för ca 24 redan anställda instmklörer budgetåret 1976/77. Ut­bUdningen föreslås ske i tjänsten och kursdeltagarna fömtsatts erhålla lön med B-avdrag eller motsvarande från resp. huvudman. Om medel beviljas under förevarande anslag kan motsvarande minskning ske av berört anslag för ÄMS (-[-220 000 kr.).

19.

SÖ finner en förstärkning av den pedagogiska institutionen vid lärarhögskolan i Umeå ytterst angelägen och föreslår inrättande av en tjänst som biträdande professor och i anslutning härtill ytterligare 500 assistenltimmar (-I-173 000 kr.).

20.

Frågan om studievägledning och kurativ verksamhet vid lärar­högskoloma har behandlats av en arbetsgrupp inom SÖ. Enligt det för­slag som gmppen lagt fram bör samtliga läramtbUdningar på sikt till­delas medel för studievägledning och kurativ verksamhet. 1 avvaktan på samordning av denna typ av service mellan läramtbUdningama och

Prop. 1975/76: 89

41

annan typ av högskoleutbUdning föreslår SÖ en ökning av medlen till studievägledning och kurativ verksamhet (-1-245 000 kr.).

21.

Inom förskoUäramtbUdningen förekommer s. k. kontinuerliga samtal ett par gånger om året mellan lärarkandidaten och någon av läramtbUdarna. Arbetsgmppen för betyg i läramtbUdningen (BUL) har föreslagit alt försöksverksamhet med konlinuerUga samtal införs i läramtbildningen, vilket SÖ tUlstyrkt. SÖ föreslår en etappvis utbygg­nad av försöksverksamheten under en treårsperiod. Vid lärarhögskoloma bör verksamheten kunna bedrivas inom ramen för de resurser som friställs i och med minskningama av intagningskapaciteten. Kostnaden för övriga läramtbUdningar vid en fuUt utbyggd verksamhet uppgår lill 735 000 kr., fördelade på tre år (4-245 000 kr.).

22.

SÖ föreslår att timunderlaget vid förskoleseminariema i Gävle, Jönköping, Luleå, Malmö och Mölndal får inräknas i underlaget för arvodestjänst som institutionsföreståndare. Ett sjunkande timantal per institution vid lärarhögskola på gmnd av kapacitelsminskningen medför att underlaget för sådan tjänst i många fall försvinner. På nämnda orter beräknas fömtsättningar finnas för ett nära samarbete mellan lä­rarhögskola och förskoleseminarium. Frågan om ersättning tUl insti­tutionsföreståndare vid förskoleseminarium är f.n. oreglerad (4-86 000 kr.)

23.

Under anslaget F 12. Särskilda läramtbUdningsåtgärder beräknas sedan budgetåret 1971/72 medel för pedagogisk utbUdnmg av lärare för lantbrukets och skogsbmkets yrkesutbUdningar. Denna utbUdning har karaktären av reguljär grandutbUdning. Medel bör därför enUgt SÖ beräknas under förevarande anslag. Bristen på lärare med peda­gogisk utbildning inom jordbrak, skogsbmk och trädgårdsskötsel är oroande. Utbildningen bör därför utökas tUl att omfatta 60 studerande i utbildning om 20 veckor (4-614 000 kr.).

24.

I avvaktan på att uiredningen om sjöpersonalens utbUdning (UTSJÖ) skall avsluta sitt arbete föreslår SÖ att en provisorisk naviga-tionslärarutbildnmg anordnas. UtbUdningen föreslås omfatta 12 del­tagare och pågå under budgetåren 1976/77 och 1977/78. Även denna utbildning är grandutbUdning, varför medel bör beräknas under före­varande anslag (4-143 000 kr.). I skrivelse den 17 oktober 1975 har SÖ närmare redogjort för förslag till utformning av utbildningen samt redo­visat etl preliminärt timplaneförslag.

25.

Ur anslaget F 12. Särskilda läraratbildningsåtgärder utgår medel tUl särskUda utbildningskostnader för svårt handikappade studerande inom lärarutbildningen. Med hänsyn till att stödåtgärderna i stor ut­sträckning består av lön till lektorer och tolkar föreslår SÖ att medel beräknas under förevarande anslag. Medelsbehovet beräknas tiU 51 000 kr.

26.

Riksdagen beslöt vid 1975 års riksmöte (prop. 1975:24, UbU

Prop. 1975/76: 89

42

1975: 14, rskr 1975: 159) att utbUdningen av leckningslärare skulle ut­ökas och att en ny utbUdning skulle starta i Umeå budgetåret 1976/77. Det lokala ansvaret för genomförandet av utbUdningen skulle enligt be­slutet under det första året ligga på lärarhögskolan i Umeå.

SÖ har i skrivelse den 10 oktober 1975 lagt fram förslag beträffande teckningslärarutbUdningens dimensionering och utformningen av ut­bildningen i Umeå. SÖ har även föreslagit att en särskild utbildning av icke behöriga lärare i teckning skall anordnas vid teckningslärar-inslilutet i Stockholm. Med ledning av en snabbenkät rörande tillgången på lärare i teckning har SÖ bedömt all utbildningsbehovet motsvarar en antagning i reguljär leckningsläramtbildning av 96 lärarkandidater år­ligen t. o. m. budgetåret 1985/86. Änlagningskapacitelen vid lecknings-lärarinstitutet i Stockholm bör enligt SÖ budgetåret 1976/77 bibehållas vid 72 studerande. TUl utbildningen i Umeå bör därför detta år antas endast 24 studerande (4-384 000 kr.). För budgetåret 1977/78 har SÖ föreslagit att man överväger att minska intagningen vid teckningslärar-institutet med en klass och i stället öka intagningen till utbildningen i Umeå i motsvarande mån.

Skrivelser med synpunkter på SÖ:s dimensioneringsförslag har inkom­mit från följande organisationer: Teckningslärarinstitutels lärarförening, Teckningslärarinstilutels elevkår. Svenska facklärarförbundet, Stock­holms lärarhögskolas studentkår, Clårtéförbundet och Teckningslärarnas riksförbunds lokalavdelning i Umeå. Samtliga organisationer utom den sistnämnda anser alt SÖ:s beräkningar visar alt den reguljära utbild­ningen inte bör byggas ut, utan att bristen på behöriga leckningslärare bör motverkas genom en sådan särskild utbildning av icke behöriga leck­ningslärare som SÖ har föreslagit. Samtidigt bör, enligt Teckningslärar­institutels lärarförening, den lokala dispensgivningen begränsas. Teck­ningslärarnas riksförbunds lokalavdelnmg i Umeå välkomnar riksdagens beslut att förlägga leckningsläramtbildning till Umeå och hävdar alt an-lagningen redan från början bör omfatta 48 studerande för att timunder-lagen i olika ämnen skall bli tillräckligt stort för alt locka kvalificerade lärare.

Lärarnas riksförbund har inkommit med synpunkter på arbetsvUlkor och behörighetsbestämmelser för de lärare som skall tjänstgöra inom teckningslärarutbildningen i Umeå.

Elevkårsstyrelsen vid gymnastik- och idrottshögskolan i Örebro har i skrivelse begärt att med hänsyn tUl försöksulbUdningen i gymnastik och annal ämne praktisk-pedagogiskl utbildning även i framtiden anordnas i Örebro.

I skrivelse den 4 oktober 1975 har SÖ med eget yttrande överläm­nat en framslällning från rektorerna för lärarhögskolorna i Malmö, Stockholm och Umeå om inrättande av tjänster som studiereklor vid studiekursen i studie- och yrkesvägledning samt leklorstjänster i sam­hällskunskapens metodik med särskUd inriktning på studie- och yrkes-

Prop. 1975/76: 89

43

vägledning. Med hänsyn till syo-utbildningens provisoriska karaktär samt beräknade kapacilelsförändringar på klass- och ämneslärarlinjema med åtföljande vikande Ijänsteunderlag på redan inrättade tjänster finner SÖ inte skäl att tiUstyrka framställningen utan föreslår att denna fråga prövas i anslutning till högskolereformens genomförande.

Samarbetskommittén för Sundsvalls/Härnösands högskola har i skri­velse anhållit att den av SÖ föreslagna vidareutbildningen av klass­lärare till full behörighet som lärare i musik samt den särskilda utbild­ningen av lärare i musik förläggs till lärarhögskolan i Härnösand. Skri­velser angående SÖ:s förslag tUl åtgärder för att avhjälpa brislen på behöriga musiklärare har vidare inkommit från Svenska facklärarför­bundet samt Sveriges lärarförbund.

Rektorn för lärarhögskolan i Jönköping har i skrivelse den 10 novem­ber 1975 anhållit att det vid lärarhögskolan får antas 24 studerande till särskild speciaUäramtbildning även höstterminen 1976 och fortfa­rande så länge behov föreligger av sådan utbildning i regionen.

Svenska kommunalarbetareförbundet har i skrivelse anhållit att me­del anvisas för utbildning av institutions- och AV-tekniker vid gymna­sieskolan enligt elt av förbundet upprättat läroplansförslag samt atl ul-bUdningskostnader och lön m. m. tUl eleverna utgår med statliga medel. SÖ har den 28 febmari 1975 avgett yttrande i ärendet och därvid ifrå­gasatt det befogade i all anordna en utbUdning av den omfattning och med den inriktning som förslaget innebär. Svenska kommunalarbetare­förbundet har inkommit med ytterligare synpunkter i ärendet.

Föredraganden

Med hänvisning till vad jag i det föregående har anförl vid min an­mälan av vissa gemensamma frågor inom lärarutbildningen räknar jag med 1 035 intagningsplatser på ämneslärarlinjen, inkl. 75 platser för vidareulbUdning av mellanstadielärare samt 60 platser på folkhögskol-lärargrenen (4). På mellansladielärarlinjen räknar jag för budgetåret 1976/77 med en inlagningskapacilet av 528 platser samt på lågstadie­lärarlinjen med 240 platser. Därvid räknar jag, i likhet med SÖ, med en viss merkostnad för den särskilda utbildningen av klasslärare med finska som modersmål (5).

Genom beslut den 23 januari 1975 uppdrog regeringen åt SÖ att i samband med anslagsframställningarna för budgetåret 1976/77 inkom­ma med förslag lill åtgärder för atl på orter med 24 inlagningsplalser vid klassläramtbildningen erbjuda lärarkandidaterna olika tillvalsmöj-ligheler. I enlighet med SÖ:s förslag beräknar jag medel för alt möjlig­göra etl tillskott av lärartimmar och minskad gruppstorlek i tillvals-kurserna på lågstadielärarlinjen för budgetåret 1976/77 (6).

För den fritidspedagogutbildning, som under budgetåret 1976/77 skall knytas organisatoriskt lill lärarhögskola resp. förskoleseminarium räknar jag med en intagningskapacitet av ca 1 000 platser (-f4 786 000

Prop. 1975/76: 89

44

kr.). På förskollärarlinje vid lärarhögskola räknar jag med en ökning av kapaciteten med 300 intagningsplatser (4-1 485 000 kr.).

Vad gäller utbUdningen av speciallärare avser jag atl i proposition om skolans inre arbete m. m. behandla frågan om lärares utbildning i specialpedagogik, i stort sett moisvarande nuvarande speciallärarutbUd-ning på gren 1. Jag räknar härvid med atl utbildningskapaciteten på nuvarande gren 1 ökar med ca 50 % eller ca 300 Intagningsplatser. För delta ändamål beräknar jag under förevarande anslag en ökad medels-tUlddning av 2 400 000 kr. (8).

I prop. 1975: 1 (bU. 10 s. 381) anmälde jag att särskild utbUdning av speciallärare påbörjades budgetåret 1974/75 i syfte att tUlgodose regio­nala behov av speciallärare. TUl utbUdningen har vid lärarhögskolorna i Jönköping, Karlstad och Umeå antagits vardera 24 studerande under vart och ett av läsåren 1974/75 och 1975/76. För att syftet med ut­bildningen skaU uppnås anser jag, lUcsom SÖ, att antagning till den de­centraliserade delen av utbildningen för budgetåret 1976/77 i stället bör ske vid lärarhögskolorna i Linköping, Umeå och Växjö med 24 platser vardera (9). Utbildningens sista termin bör förläggas till Stockholm, Malmö och Umeå. Regeringen uppdrog den 3 juli 1975 åt SÖ att in­komma med förslag till kompletterande utbildning och andra åtgärder som bedömdes erforderliga för alt ge behörighet åt de personer som utan speciallärarutbUdning under minst sju läsår tjänstgjort som lärare inom specialundervisningen i grundskolan. 1 skrivelse den 15 oktober 1975 har SÖ föreslagit att lärare, som saknar speciallärarutbUdning, tills vidare hänvisas till reguljär utbUdning och den befintiiga särskUda utbildningen av speciallärare. Av skrivelsen framgår att SÖ avser alt i samverkan med Sveriges lärarförbund göra en uttömmande undersök­ning och utvärdering av den särskilda specialläramtbildningen. I av­vaktan på resultatet av denna utvärdering finner jag del, i likhet med SÖ, inte lämpligt alt nu genomföra ytterligare kompletterande utbild­ningar.

För alt tillgodose behovet av undervisning för utvecklingsstörda bam och ungdomar som är syn-, hörsel- eller talskadade är det enligt min mening angelägel att anordna utbildning av lärare för denna grapp elever. 1 enlighet med SÖ:s förslag räknar jag därför med sex utbild­ningsplatser vid lärarhögskolan i Stockholm budgetåret 1976/77. (12)

Jag beräknar medel för ylterligare 24 platser i utbUdning av lärare för handd och kontor med 314 000 kr. (15)

I likhet med SÖ anser jag det lämpligt atl till SÖ överföra den ut­bUdning av redan anställda instruktörer och föreståndare vid arbets­vårdsinstitut (18). Jag finner det vidare naturligt att under förevarande anslag beräkna medel för pedagogisk utbUdning av lärare inom jord­bruk, skogsbmk och trädgårdsskötsel. Jag räknar därvid med 48 intag­ningsplatser i 20-veckorsutbildning. (23)

Prop. 1975/76: 89

45

Jag har beräknat medel för en tjänst som biträdande professor i pe­dagogik vid lärarhögskolan i Umeå saml ytterligare 500 assistenltimmar i anslutning tUl tjänsten. (19).

Ett behov av en utbyggnad av teckningsläramtbildningen redovisades av lärarutbildningskommittén (SOU 1972: 92) och låg tUl gmnd för förslagen i prop. 1975: 24 om viss försöksverksamhet inom läramtbild­ningen m. m. I propositionen anförde jag att starka skäl talar för en utbyggnad av teckningsläramtbildningen utanför Stockholm. Tillgången på teckningslärare i Stockholmsområdet är god, medan stor brist före­ligger i t. ex. norra och västra Sverige. Jag anförde vidare att det är rimligt att eftersträva en lokalisering av utbUdningen som bidrar lUl en geografisk spridning av utbildningsmöjlighetema, motiverad från såväl regionalpolitiska som utbUdningspolitiska och kulturpolitiska synpunk­ter. Riksdagen har i enlighet med regeringsförslaget beslutat att en ut­byggnad av teckningslärarutbildningen skall förläggas tiU Umeå (UbU 1975: 14, rskr 1975: 159).

Den undersökning som SÖ nu har redovisat av tUlgången på behöriga teckningslärare pekar på ett mindre utbildningsbehov än tidigare pro­gnoser. SÖ har bedömt all utbUdningsbehovet motsvarar en intagning i reguljär teckningslärarutbildning av 96 lärarkandidater per år och före­slagil atl 24 studerande antas tUl utbildningen i Umeå nästa läsår. För läsåret 1977/78 har SÖ föreslagit att antagningen tUl teckningslärar-institulet minskas med en klass och att utbildningskapaciteten i Umeå i stället ökas i motsvarande mån.

Jag delar SÖ:s uppfattning om utbildningsbehovet läsåret 1976/77 samt anser liksom SÖ att utbildningskapaciteten vid teckningslärarin-stitulet bör bibehållas oförändrad nästa läsår. Till teckningsläramtbUd-ningen i Umeå bör därför läsåret 1976/77 antas endast 24 studerande. Jag har beräknat medel för utbUdningen i enlighet med SÖ:s kostnads­beräkningar (26). Det kan emellertid inte uteslutas att tillgången på be­höriga teckningslärare inom kort kommer alt ha nått en sådan nivå att det finns anledning att ompröva dimensioneringen. SÖ bör redovisa ytterligare undersökningar av tillgången på lärare och av utbUdnings­behovet. Jag vill i detla sammanhang erinra om alt regeringen i budget­propositionen för budgetåret 1976/77 (prop. 1975/76: 100 bil. 10 s. 141) har föreslagit att en särskild utbildning av icke-behöriga lärare i teck­ning skall anordnas vid leckningslärarinstitutet med början läsåret 1976/77. Det ankommer på regeringen att meddela bestämmelser för UtbUdningen i Umeå. Jag anser att SÖ:s förslag i huvudsak kan ligga tUl grund för dessa bestämmelser.

SÖ har framhållit att bristen på behöriga musiklärare är stor. Jag anser att åtgärder av olika slag är nödvändiga för alt avhjälpa bristen. Regeringen har i nämnda proposition (s. 146) för budgetåret 1976/77 föreslagit en utbyggnad av tvåämnesulbildningen i musik och annat

Prop. 1975/76: 89

46

ämne i anslutning till musikutbildningen vid Framnäs folkhögskola. Någon ytterligare utökning av musiklärarutbildningen är jag inte be­redd atl förorda. SÖ har föreslagil en särskild utbildning av lärare i musik vid fem lärarhögskolor. En sådan utbildning anordnades under läsåren 1970/711973/74. Den kritiserades av berörda personalorgani­sationer bl. a. därför att den endast gav begränsad behörighet. Jag anser att SÖ bör redovisa erfarenheter från den tidigare genomförda utbUd­ningen. Om SÖ anser att en sådan särskild utbUdning bör anordnas på nytt bör innehållet ses över mot bakgrund av dessa erfarenheter. SÖ bör då också pröva om en särskUd utbUdning kan utformas så att den ger fuUständig behörighet till tjänst som musiklärare.

Vad gäller den av Svenska kommunalarbetareförbundet föreslagna UtbUdningen av institutions- och AV-tekniker vid gymnasieskolan delar jag SÖ:s uppfattning att behovet av pedagogisk utbUdning för ifråga­varande personalkategori bör kunna tillgodoses genom lokalt anord­nade institutionskonferenser.

Fr. o. m. läsåret 1974/75 har en ny praktikorganisalion genomförts inom klass- och ämneslärarutbildningen (prop. 1973: 78, UbU 1973: 34, rskr 1973: 274). I propositionen framhölls bl. a. att den nya organisa­tionen ger möjligheter all inom de olika praktikleden förslärka moment som belyser skolans elevvård, barna- och ungdomsvård i kommunen och kontakterna skolasamhälle. Denna s. k. samhällsinriklade prak­tik, som huvudsakligen fullgörs under sista terminens praktikanlljänst-göring, har enligt vad jag har erfarit i stort sett fallit väl ul. Inom ra­men för denna praktik kan de studerande bl. a. besöka olika arbets­platser för att studera arbetsmiljön och i viss mån medverka i arbetet där under någon eller några dagar. Genom skadeståndslagen (1972: 207) blir arbetsgivare som lar emot elev i skola eller kurs för provanställning eller annan utbildning numera ansvarig för skador som eleven vållar arbetsgivaren eller annan person. Kommunerna och landstingskommu­nerna har gentemot arbetsgivare, som lar emot elev i grundskola eller gymnasieskola m. fl. för pryoverksamhet, elevpraktik m. m., i princip tagit på sig ansvaret för sådana skador. I brev den 8 november 1974 har Kungl. Maj:t utfärdat bestämmelser om ansvarsåtagande för staten vid viss arbetsmarknadsutbildning m. m. (prop. 1974: 87, InU 1974: 12, rskr 1974: 245). 1 prop. 1975: 1 (bU. 10 s. 189, UbU 1975: 4, rskr 1975: 49) inhämtades riksdagens bemyndigande att besluta om ansvarsåtagan­de för staten vid specialskolans praktiska yrkesorientering. Jag finner det motiverat alt regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande att på liknande sätt besluta även om statens ansvar för skada som under s. k. samhällsinriktad praktik orsakas av studerande inom lärarutbildning. Moisvarande bör i förekommande fall gälla för lärare under fortbild­ning.

I delta sammanhang vUl jag, med anledning av bl. a. skrivelser från

Prop. 1975/76: 89

47

studerande vid olika lärarhögskolor med krav om lön under den vecka då handledaren är borta för fortbildning, erinra om att syftet med den nya praktikorganisationen är atl åstadkomma en bättre integration mel­lan teori och praktik. Såväl de teoretiska som de praktiska inslagen bör enligl min mening ses som led i en sammanhängande utbildning. Delta gäller således även självständiga övningar. Handledning av lärarkandi­daten i samband med handledarens fortbildningsvecka bör kunna ske före och efter denna vecka. Propositionen om utformning av praktiken för studerande vid lärarhögskolas klass- och ämneslärarlinje utesluter inte atl en lämplig person förordnas som slöd ål lärarkandidaten under fortbildningsveckan om behov härav skulle visa sig föreligga. Jag vill slutiigen erinra om atl riksdagen vid två tillfällen (prop. 1973: 78, UbU 1973: 34, rskr 1973: 274 samt prop. 1974: 1 bU. 10 s. 367, UbU. 1974: 17, rskr 1974: 172) tagit ställning tiU frågan om lärarkandidaternas för­måner under studietiden.

Jag räknar under förevarande anslag med en viss minskning av me­delsbehovet till personal för central antagning med hänsyn lill att verk­samheten föreslås överförd till universitets- och högskoleämbetet fr. o. m. den 1 oktober 1976.

Vid min beräkning av del sammanlagda medelsbehovet har jag tagit hänsyn lill redan beslutade kapacilelsförändringar (3) och är i övrigt inle beredd att lillslyrka ytterligare utökningar av utbildningskapaci­teten.

Med hänvisning lill vad jag anförl hemställer jag att regeringen före­slår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen att besluta om antalet intagningsplatser vid lärarhögskolorna,

2.

besluta alt antagning tUl klasslärarutbUdning för tiden fr. o. m. budgetåret 1976/77 skall ske endast vid lärarhögskolorna i Gävle, Jönköping, Kalmar, Karlstad, Linköping, Luleå, Mal­mö, Mölndal, Stockholm och Umeå,

3.

besluta att antagning tUl ämneslärarutbildningens praktisk-pedagogiska del för tiden fr. o. m. budgetåret 1976/77 skall ske endast vid lärarhögskolorna i Linköping, Malmö, Möln­dal, Stockholm, Umeå och Uppsala,

4.

besluta att antagning till fritidspedagogutbildning för tiden fr. o. m. budgetåret 1976/77 skall ske vid lärarhögskolorna i Falun, Gävle, Härnösand, Jönköping, Karistad, Kristianstad, Linköping, Luleå, Malmö, Mölndal, Stockholm, Uppsala och Växjö,

5.

bemyndiga regeringen att i övrigt vidta de åtgärder som ford­ras för alt genomföra de av mig förordade förändringarna i läramtbildningsorganisationen.

Prop. 1975/76: 89

48

6.

bemyndiga regeringen alt besluta om ansvarsåtagande för sta­ten vid viss praktik inom läramtbUdning och fortbildning,

7.

lill Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. för budgetåret 1976/77 anvisa ett förslagsanslag av 178 596 000 kr.

F 2. Lärarhögskolorna: Driftkostnader

1974/75 Utgift

32 574 266

Reservation

3 907 849

1975/76 Anslag       33 063 000 1976/77 Förslag      40 709 000

Anslaget är fördelat på 16 anslagsposter. Anslagspostema 115 upp­tar belopp som fördelats på de femton lärarhögskolorna. Från dessa anslagsposter, som för budgetåret 1975/76 uppgår till sammanlagt 29 440 000 kr., bekostas tjänster för kanslipersonal m. fl. enligt särskUda bestämmelser samt extra arbetskraft, reseersättningar tUl tjänstemän och studerande, expenser vid förvaltningarna samt materiel m. m. Under anslagsposten 16 Särskilda medelsbehov har för budgetåret 1975/76 be­räknats 3 623 000 kr., varav skolöverstyrelsen dels fördelar medel till ovan angivna ändamål samt till produktion av ITV m. m. mellan lärar­högskolorna, dels disponerar medel till bl. a. expenser vid central intag­ning.

Skolöverstyrelsen

1.

Pris- och löneomräkning m. m. 6 710 000 kr., varav 605 000 kr. avser höjt lönekostnadspålägg.

2.

Skolöverstyrelsen (SÖ) har i anslutning lUl redan beslutade kapa-citetsförändrmgar beräknat minskade kostnader för reseersättningar, ex­penser och materiel m. rn. ( 1 027 000 kr.).

3.

För de av SÖ föreslagna utökningarna av utbildning av förskol­lärare, speciallärare, musiklärare, lärare i industri och hantverk samt handel och kontor har medel beräknats för reseersättningar, expenser och materiel m. m. (4-583 000 kr.).

4.

Merkostnaden för utbUdning av klasslärare med finska som mo­dersmål utgör 15 000 kr.

5.

SÖ anser att de studerande på speciallärarlinjen vid lärarhögsko­lan i Umeå bör få möjlighet att företa studieresor till skolor med handi­kappade elever av olika slag. Bidrag som vid obligatorisk studieresa bör därvid utgå (4-30 000 kr.).

6.

1 anslutning till förslaget om central flygläramtbUdning har medel för flygplanshyra beräknats (4-30 000 kr.).

7.

För UtbUdning av instruktörer och föreståndare vid arbetsvårds­institut beräknas under förevarande anslag 30 000 kr. Minskning med

Prop. 1975/76: 89

49

motsvarande belopp kan göras på berört anslag under elfte huvudtiteln.

8.

SÖ föreslår all reseersättning enligt allmärma resereglementet skall kunna ulgå ur driflkostnadsanslag vid resor i tjänsten till annat nordiskt land för rektorer och lärare vid lärarhögskolor, förskoleseminarier och seminarier för huslig utbildning. De resor som kan bli aktuella är en­ligt SÖ jämförbara med tjänsteresor inom Sverige. Elt bemyndigande tUl SÖ att medge räll lill sådan ersällning beräknas inle medföra ökat nie-delsbehov.

9.

Medel för pedagogisk utbildning av lärare inom jordbruk, skogs­bruk samt trädgårdsnäring beräknas lill 200 000 kr.

10.

Kostnadsökningen för den av SÖ föreslagna utbildningen av lä­rare i nautiska ämnen uppgår till 40 000 kr.

11.

För teckningslärarutbildning i Umeå beräknar SÖ under föreva­rande anslag ett ökat medelsbehov av 67 000 kr.

Centrala sludiestödsnämnden (CSN) har i skrivelse den 24 oktober 1975 inkommit med förslag tUl nya bestämmelser rörande bidrag till studerande för vissa kostnader i samband med studieresor och studie­praktik inom landet. I avvaktan på ställningstaganden från den nyligen tillsalla utredningen (U 1975: 16) om det studiesociala stödet bör enligt CSN övergångsvisa förbättringar införas samt enklare och mer enhetiiga regler skapas. Nämndens förslag innebär i huvudsak följande.

1 fråga om resebidrag föreslås den självkoslnad om 12 kr. som hit­tills gällt för vissa grupper av studerande nu gälla generellt vid enstaka resor. Den regel om hel reseersättning först vid etl avstånd av minsl 30 km mellan studieort och praklikort som hittills gällt för vissa lärarkan­didater föreslås nu upphöra. Vid pendling mellan studieort och praktik­ort föreslås en självkostnad av 50 kr. per månad. Dock bör högsl 300 kr. per månad kunna betalas ul.

CSN föreslår vidare höjningar av bidragen till kosinader för över­nattning på annan ort än studie- eller hemorten. Höjningarna avser dels kortare studieresor eller praktikperioder, dels bidrag för bostadskost­nad per månad. För studieresor upp lill fem dygn föreslås 37 kr./nalt ulgå. Om studieresan eller praktiken varar mellan en vecka och 15 da­gar föreslås oförändrat 20 kr./nalt utgå. För längre tid än 15 dagar förut­sätts den studerande hyra rum mot månadskostnad. Bidrag för månads­kostnad bör kunna betalas ut med 300 kr. per månad. Vid längre prak­tikperiod än ca tolv veckor förutsätts atl lärarkandidaterna liksom hit­tills frånträder sin bostad på lärarhögskoleorlen.

Nämnden uppskattar kostnadsökningen till ca 5 % för resebidragen och 15 % för bostadsbidragen.

Sveriges lärarförbund har i skrivelse understrukit det angelägna i att frågan om reseersättning för lärarstuderande i den nya praklikorga-nisationen löses på ett tillfredsställande sätt.

1 skrivelse den 17 oktober 1975 har SÖ avgett förslag beträffande

4   Riksdagen 1975f76.1 saml. Nr 89

Prop. 1975/76: 89

50

läromedelsintendenter och ITV-personal vid lärarhögskolor. SÖ:s för­slag innebär i korthet att vid varje stor lärarhögskola inom var och en av de sex högskoleregionerna en extra ordinarie tjänst som läromedels­intendent får inrättas. Möjlighet bör finnas alt inrätta ytterligare en eller en halv tjänst som läromedelsinlendent vid någon annan lärarhög­skola inom regionen. Beträffande ITV-verksamheten föreslås atl de sex slörre lärarhögskolorna får möjlighet alt anställa viss extra ordinarie ITV-personal. Sådan personal är f. n. arvodesanslälld och bekostas av de medel ur förevarande anslag som SÖ årligen fördelar till lärarhög­skolorna för ITV-produktion. SÖ föreslår även att vissa teknUcertjänster får inrättas vid förskoleseminarier och seminarier för huslig utbUdning.

I skrivelse den 17 november 1975 har SÖ avgelt förslag beiräffande behovet av kanslipersonal m. fl. vid lärarhögskolor och andra läraml-bUdningsanstalter. SÖ har därvid räknat med en basresurs om fyra be­fattningshavare på varje mindre lärarhögskola och 10 på var och en av de större. Den minskning i behovet av ifrågavarande personal vid större lärarhögskolor som för budgetåret 1976/77 kan förutses på grundval av dessa schablonmässiga beräkningar torde enligl SÖ till viss del upp­vägas av en ökning påföljande budgetår med hänsyn till bl. a. fortsatt ökad intagning till förskollärar- och frilidspedagogutbildning. En viss utjämning sker enligt SÖ:s förslag mellan slörre och mindre lärarhög­skolor till förmån för de senare. För förskoleseminarier på andra orter än sådana med lärarhögskola föreslår SÖ en standardhöjning i riktning mol likhet med lärarhögskolcorter. Biblioteks-, vaktmästar- och lekni-kerpersonal föreslås oförändrade. Totalt innebär förslagel oförändrat antal anställda inom ifrågavarande kategorier. SÖ betonar dock att förslagel förutsätter samverkan mellan olika läramtbUdningar på sam­ma ort. Medel för föreslagna tjänster vid förskoleseminarier på annan ort än lärarhögskoleort bör enligt SÖ beräknas under förskolesemina­riernas avlöningsanslag. Koslnaderna för nämnda tjänster uppgår till 828 000 kr.

Pedagogiska institutionen vid lärarhögskolan i Stockholm har in­kommit med en skrivelse i ärendet.

Föredraganden

Vid min beräkning av anslaget har jag tagit hänsyn till ställnings­tagandena under anslaget F 1. Lärarhögskoloma: Avlöningar till lärar­personal m. m. För utbUdningen i specialpedagogik, i huvudsak mot­svarande nuvarande utbildning på speciallärarlinje gren 1, räknar jag med ett ökat medelsbehov av 530 000 kr. Den utökade utbildningen av lärare i handel och kontor medför ell ökat medelsbehov av 27 000 kr. och utbildningen av lärare för blinda, döva och utvecklingsstörda barn 70 000 kr. (3). Jag beräknar medelsbehovet för den pedagogiska utbUd­ningen  av lärare inom jordbruk,  skogsbruk och trädgårdsnäring till

Prop. 1975/76: 89

51

160 000 kr. (9). De ökade fritidspedagog- och förskollärarulbildningarna medför ett medelsbehov under detta anslag av 1 084 000 kr. Därav är 480 000 kr. engångsanvisning.

Under förutsättning alt anslaget inte belastas med ökade kosinader är jag beredd att föreslå regeringen att bemyndiga SÖ atl medge rält till reseersättning för rektorer vid lärarhögskolor vid tjänsteresor till annal nordiskt land i enlighet med SÖ:s förslag (8). Jag avser att i annat sammanhang återkomma till regeringen i denna fråga.

SÖ har föreslagit att medel till särskilda utbildningskostnader för svårt handikappade studerande i lärarutbildningen skall beräknas under lärarhögskolornas avlöningslag. Jag anser att sådana kostnader bör be­lasta förevarande anslag och beräknar för detta ändamål 150 000 kr.

Jag delar CSN:s uppfattning atl vissa förbättringar bör vidtas be­träffande rese- och bostadsbidrag för bl. a. studerande inom lärarut­bildningarna. Jag avser därför alt i annat sammanhang föreslå rege­ringen all utfärda bestämmelser i huvudsaklig överensstämmelse med CSN:s förslag. Det ökade medelsbehovel beräknar jag till 75 000 kr.

Förändringar rörande anställningsvillkor för läromedelsinlcndenter och ITV-personal bör enligt min mening anstå i avvaktan på att hög­skolereformen genomförs.

Med hänsyn lill den ojämna fördelningen av kansliresurser mellan slörre och mindre lärarhögskolor samt mellan lärarhögskolor och för­skoleseminarier bör enligt min mening viss omfördelning ske av nämnda resurser, inte minsl mot bakgrund av de i det föregående förordade ka-pacilelsförändringarna. Omfördelningen bör ske i enlighet med SÖ:s förslag, vilket bl. a. innebär atl 828 000 kr. överförs frän förevarande anslag tUl anslaget F 3. Förskoleseminarierna: Avlöningar till lärarper­sonal m. m. Jag har beräknat medel i enlighet härmed.

Jag räknar under förevarande anslag med ett minskal behov av me­del till central antagning med hänsyn lUl alt verksamheien föreslås överförd till universitets- och högskoleämbetet den 1 oktober 1976.

Med hänvisning lUl vad jag anfört hemställer jag att regeringen före­slår riksdagen

att till Lärarhögskolorna: Driftkostnader för budgetåret 1976/77 anvisa etl reservationsanslag av 40 709 000 kr.

F 3. Förskoleseminariema: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

1974/75 Utgift

36 832 587

1975/76 Anslag        39 774 000 1976/77 Förslag       54 876 000

Förskoleseminarium finns i Borås, Gävle, Göteborg, Jönköping, Luleå, Malmö, Norrköping, Solna, Stockholm, Södertälje, Umeå, Upp­sala, Västerås och Örebro. För verksamheien gäller Kungl. Maj:ts be-

Prop. 1975/76: 89

52

slämmelser den 29 april 1964 rörande förskoleseminarierna (ändrade senast den 10 september 1975).

1975/76

Beräknad ändring 1976/77

Skolöver­styrelsen

Före­draganden

Personal

Lärarpersonal övrig personal

269,5 51

-h  7 4- 1

+ 61

i-    6

320,5

4- 8

4- 67

Anslag

Lönekostnader

Sjukvård

Lokalkostnader

31 158 600

40 000

8 575 400

4-  7 263 570

of.

4-  1 544 600

4- 13 407 670

of.

-t-   1 694 700

39 774 000

4-  8 808 000

4- 15102 370

Avrundat

-f 15 102 000

Skolöverstyrelsen

Förskollärarutbildning bedrivs både vid lärarhögskolor och förskole­seminarier. Det sammanlagda antalet intagningsplatser budgetåret 1975/ 76 uppgår lill 3 048, varav 792 vid lärarhögskolor. Med hänsyn till den överenskommelse som träffades hösten 1975 mellan regeringen och Svenska kommunförbundet angående utbyggnad av fritidshem och förskolor uppdrog regeringen den 25 september 1975 åt skolöverstyrel­sen (SÖ) all redovisa det ökade utbildningsbehov av bl. a. förskollärare som följer av överenskommelsen.

SÖ har därefter i skrivelse den 28 oktober 1975 föreslagit en ökning budgetåret 1976/77 av kapaciteten inom förskollärarutbUdningen med 1 134 platser. Förslaget är grundat på en karlläggning av tillgängen på lärare, praktikplatser och lokaler. SÖ:s dimensioneringsförslag innebär en ökning av den reguljära tvååriga utbildningen med 37 klasser. 50-veckorsutbildningen för barnskötare med lång yrkeserfarenhet föreslås öka med en klass.

Kostnaden för den föreslagna kapacitetsökningen beräknas till sam­manlagt 6,8 milj. kr. Därav belastar ca 6,3 milj. kr. förslagsanslagen Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. resp. Förskole­seminarierna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. Ungefär 0,5 milj. kr. belastar lärarhögskolornas och förskoleseminariernas driflkostnadsan­slag.

SÖ har i skrivelse den 17 november 1975 mot bakgrund av lärarhög­skolornas kapacitetsminskning föreslagit att medel motsvarande sju kansliljänsler och sex teknikertjänsler överföres från lärarhögskolomas driftskostnadsanslag till förevarande anslag (4-828 000 kr.).

SÖ har den 19 april 1974 fåtl regeringens uppdrag alt i samråd med socialstyrelsen och 1968 års bamstugeutredning utreda möjligheterna

Prop. 1975/76: 89

53

alt inom ramen för den nuvarande förskollärarutbUdningen anordna särskild utbildning för behöriga sökande med finska eller an­nat minoritetsspråk som modersmål. SÖ har i skrivelse den 14 oktober 1975 föreslagit att utbildningen för budgetåret 1976/77 skall omfatta 90 studerande, fördelade på språkgmpperna finska, grekiska, serbokroa­tiska och turkiska. Kostnaden för den föreslagna utbildningen beräknas för budgetåret 1976/77 tUl 165 000 kr. Rektorn vid förskoleseminariet i Malmö har i en skrivelse föreslagit att tvåspråkig förskollärarutbild­ning för sökande med serbokroatiska som modersmål inrättas vid se­minariet fr. o. m. höstterminen 1976.

Vissa studerande som är tvåspråkiga eller talar utpräglad dialekt har behov av stödundervisning i svenska för att kunna genomföra sina stu­dier vid förskoleseminarium ulan svårigheler. SÖ föreslår att medel för stödundervisning beräknas för tolv lärarkandidater budgetåret 1976/77 (-1-24 000 kr.).

Varje förskoleseminarium får f. n. använda högsl 1 400 kr. för till­fälliga föreläsningar. Seminarierna har emellertid under åren vuxit i om­fattning. Vidare sker nu intagning både höst och vår. SÖ föreslår med anledning härav att varje seminarium får rätt alt utnyttja 2 000 kr. för tillfälliga fördäsningar under budgetåret 1976/77.

SÖ:s förslag i övrigt innebär i korthet:

1.

Pris- och löneomräkning m.m. 8 203 000 kr., varav 880 000 kr. avser höjt lönekostnadspälägg.

2.

1 O-alternativet har SÖ räknat med dels en minskning av antalet in­tagningsplatser, dels minskat antal lärartimmar.

3.

Under budgetåret 1975/76 ökades intagningen till den reguljära utbildningen med två klasser och intagningen tiU 50-veckorsulbildningen med fyra klasser. För den andra årskursen i den reguljära utbildningen, resp. den andra terminen i 50-veckorsutbUdningen beräknas 886 000 kr.

4.

För budgetåret 1975/76 hade medel anvisats tiU en försöksutbild­ning av lågsladielärare till förskollärare. Utbildningen har på grund av otillräckligt antal sökande inte kommit tUl stånd ( 245 000 kr.). Sve­riges lärarförbund har enligt egen uppgift i skrivelse tUl regeringen be­slutat avråda sina medlemmar från att ansöka lill utbildningen.

Föredraganden

Med hänvisning tUl vad jag har anfört i del föregående vid min an­mälan av vissa gemensamma frågor inom lärarutbildningen föreslår jag alt utbildningskapaciteten vid förskoleseminarierna ökas med ungefär 900 platser budgetåret 1976/77. UtbUdningen vid förskoleseminarierna kommer då att omfatta ca 3 200 inlagningsplalser och tillsammans med motsvarande utbUdning vid lärarhögskolorna ca 4 200. Därav avser, enligt vad jag föreslagil i det föregående, 360 platser 50-veckorsulbild-

Prop. 1975/76: 89

54

ning för barnskötare med lång arbetserfarenhet. Ökningen av utbild­ningskapaciteten medför ett ylterligare medelsbehov av 5 283 000 kr.

Den minskade kapaciteten vid lärarhögskolorna medför atl vissa me­del för administrativ och teknisk personal kan föras över lill förskole­seminarierna (4-828 000 kr.).

Den av SÖ föreslagna förskollärarutbUdningen för 90 sökande med finska, grekiska, serbokroatiska eUer turkiska som modersmål beräknas kunna starta våren 1977. För budgetåret 1976/77 har jag beräknat ytter­ligare 183 000 kr. under förevarande anslag för en sådan tvåspråkig UtbUdning. Därav är 20 000 kr. en engångsanvisning för utarbetande av prov. 1 enlighet med förslaget anser jag att utbildningen bör förläggas lUl Stockholm, Göteborg och Malmö. Antagning av sökande med serbo­kroatiska som modersmål bör ske i Malmö.

Vidare räknar jag medel för stödundervisning i svenska och ett ökat antal föreläsningar vid seminarierna (4-33 000 kr.).

Jag räknar under förevarande anslag med etl minskat behov av me­del till central antagning, med hänsyn till att verksamheien föreslås överförd lill universitets- och högskoleämbetet den 1 oktober 1976.

Med hänvisning lill sammanställningen hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen att besluta om antalet inlagningsplalser vid förskoleseminariema,

2.

besluta all antagning tUl frilidspedagogutbildning fr. o. m. bud­getåret 1976/77 skall ske vid förskoleseminarierna i Västerås och Örebro,

3.

till Förskoleseminarierna: Avlöningar lill lärarpersonal m. m. för budgetåret 1976/77 anvisa ett förslagsanslag av 54 876 000 kr.

F 4. Förskoleseminariema: Driftkostnader

1974/75 Utgift

2 402 473

Reservation

337 535

1975/76 Anslag

2 315 000

1976/77 Förslag        3 025 000

Anslaget är fördelat på 15 anslagsposter. Anslagsposterna 114 upp­tar belopp som fördelats på de 14 förskoleseminarierna. Från dessa anslagsposter, som för budgetåret 1975/76 uppgår till sammanlagt 1 655 000 kr., bekostas reseersättningar tUl tjänstemän och studerande, expenser, studieutfärder, skötsel av trädgårdar samt materiel m. m. Under anslagsposten 15. Särskilda medelsbehov har för budgetåret 1975/76 beräknats 660 000 kr. för vissa utgifter i samband med central intagning av studerande, för tUlhandahållande av vissa betygsblanket-ler samt för gemensamma kosinader för förskoleseminarierna samman­hängande med den statUga redovisningsorganisationen m. m.

Prop. 1975/76: 89

55

Skolöverstyrelsen

1.

Prisomräkning 300 000 kr.

2.

I O-alternativet föreslår skolöverstyrelsen (SÖ) en minskning med 133 000 kr. med hänsyn till den i O-alternativet under anslaget För­skoleseminarierna: Avlöningar lill lärarpersonal m. m. föreslagna kapa­citelsminskningen och minskningen av antalet lärartimmar.

3.

Med hänsyn lUl den ökning av förskoUäramlbildningen som ägt rum från innevarande budgetår krävs ökade medel (4-56 000 kr.).

4.

Den för innevarande budgetår planerade utbildningen av 60 låg­stadielärare lill förskollärare skall enligt SÖ:s förslag inte komma till slånd budgetåret 1976/77 (-20 000 kr.).

5.

Den ökning av förskoUäramtbildningens kapacitet med 1 134 in­tagningsplatser som SÖ föreslagit i skrivelse den 28 oktober 1975 med­för ökade kostnader även under detta anslag. Sammanlagt berälcnas unge­fär 500 000 kr. belasta lärarhögskolornas och förskoleseminariernas driftkostnadsanslag.

6.

Kostnaden för den av SÖ föreslagna utbildningen av tvåspråkiga förskollärare beräknas för budgetåret 1976/77 under förevarande an­slag till 56 000 kr.

7.

SÖ föreslår under anslaget Lärarhögskolorna: Driftkostnader att reseersättning enligt allmänna resereglemenlet skall kunna utgå ur drift­kostnadsanslag vid resor i tjänsten tUl annat nordiskt land för rektorer och lärare vid bl. a. förskoleseminarier. De resor som kan bli aktuella är enligt SÖ jämförbara med tjänsteresor inom Sverige. Ett bemyndi­gande tUl SÖ att medge rätt till sådan ersättning beräknas inte medföra ökat medelsbehov.

Föredraganden

Den ökning av utbildningskapaciteten vid förskoleseminarierna som har föreslagils i del föregående medför elt ökat medelsbehov under förevarande anslag av 394 000 kr.

För utbildningen av förskollärare med finska, grekiska, serbokroatiska eller turkiska som modersmål räknar jag med etl medelsbehov budgetåret 1976/77 av 78 000 kr. Därav är 30 000 kr. en engångsanvisning för in­köp av litteratur på hemspråk m. m.

Med hänvisning lill vad jag har anfört under anslaget Förskolesemi­narierna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. räknar jag under föreva­rande anslag med etl minskat behov av medel till central antagning.

Under förutsättning att anslaget inle belastas med ytterligare kost­nader är jag beredd alt föreslå regeringen atl bemyndiga SÖ alt medge rätt tiU reseersättning för rektorer vid förskoleseminarierna vid tjänste­resor tiU annat nordiskt land i enlighet med SÖ:s förslag. Jag avser all i annat sammanhang återkomma till regeringen i denna fråga.

Prop. 1975/76: 89

56

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

atl lill Förskoleseminarierna: Driftkostnader för budgetåret 1976/ 77 anvisa ell reservationsanslag av 3 025 000 kr.

F 5. Gymnastik- och idrottshögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

1974/75 Utgift

10 246 670

1975/76 Anslag        11 044 000 1976/77 Förslag       12 672 000

Gymnastik- och idrottshögskola finns i Stockholm och Örebro. Be­stämmelser för verksamheien återfinns i förordningen (1967: 273) om gymnastik- och idrottshögskolorna (ändrad senast 1975: 1201). Utbild­ningen på gymnastiklärarlinje och idrottslärarlinje omfattar två år. Den senare linjen finns endast i Stockholm. Ledningen av högskolorna ut­övas av styrelsen för gymnastik- och idrottshögskolorna. Intagningskapa­citeten för innevarande budgetår är 225 platser.

1975/76

Beräknad ändri

ing 1976/77

Styrelsen

Före­draganden

Personal

Lärarpersonal

46,5

+ 4

-2

Övrig personal

27

+ 4

of.

73,5

+ 8

-2

Anslag

Utgifter

Lönekostnader

Sjukvård

Lokalkostnader

Differens mellan anslag och

utgifter enligt regleringsbrev

6 679 600

5 500

4 352 900

+ 1 968 000 +          500 +   507 300

-     39 000

+ 1 149 500 +          500 +   524 000

-     39 000

11 038 000

+2 436 800

+1 635 000

Uppbördsmedel

Lokalhyror m. m.

33 000

+       7 000

+        7000

Nettoutgift

11 005 000

+2 429 800

+ 1628 000

Avrundat

+2 430 000

Styrelsen för gymnastik- och idrottshögskolorna

1.

Pris- och löneomräkning m. m. 1 833 000 kr., varav 189 000 kr. av­ser höjt lönekostnadspålägg.

2.

I O-alternativet har styrelsen räknat med alt rninska intagningen till gymnastik- och idrottshögskolorna med 25 elevplatser, minska be­hovel av lärarkrafter genom att de studerande får undervisas i slörre

Prop. 1975/76: 89

57

grupper, minska tiden för de årUga fjällfärderna, övergå till varannan-dagsstädning och dra in en vaktmästartjänst vid örebroskolan. Sty­relsen erinrar om att antagningen tUl gymnastikläraratbUdningen inne­varande budgetår har minskats med 25 platser. De övriga åtgärderna skulle enligt styrelsen medföra en avsevärd försämring av utbUdningens kvalitet.

3.

På gmnd av den kapacitetsminskning som ägt rum innevarande budgetår bortfaller en lärartjänst i Stockholm ( 93 000 kr.).

4.

Styrelsen anser att lärarresurserna i psykologi och pedagogik är kraftigt underdimensionerade vid gymnastik- och idrottshögskolorna. Styrelsen föreslår därför att en lektorstjänst i pedagogik tUlkommer vid vardera skolan. Därvid bortfaller en de! av de assistenttimmar som f. n. utnyttjas av skoloma (+235 000 kr.).

5.

För arvodering av danspedagoger och musiker som anlitas vid obligatoriska kursmoment i oUka former av dans begärs 31 000 kr.

6.

För Stockholmshögskolan begärs en vaktmästartjänst med upp­gift att bl. a ge service åt den fysiologiska institutionen ( + 58 000 kr.).

7.

För den fysiologiska institutionen begärs en tjänst som laborato­rieassistent (+64 000 kr.).

8.

För alt få tUl stånd forskning i anatomi och rörelselära föreslår styrelsen att en professur i dessa ämnen mrättas budgetåret 1976/77 vid högskolan i Stockholm. Kostnaderna för professuren samt följdkost­nader för assistenttinunar och biträdeshjälp beräknas tUl 348 000 kr.

Föredraganden

Pedagogikresursema vid gymnastik- och idrottshögskolan i Stock­holm bör förstärkas. Jag beräknar medel för en lektorstjänst. Antalet assistenttimmar i pedagogik vid högskolan i Stockholm bör samtidigt minskas ( + 85 000 kr.). För pedagogikundervisningen vid högskolan i Örebro är jag f. n. inte beredd att räkna med någon resursökning, ef­tersom antalet pedagogiksluderande vid högskolan kommer att reduce­ras under budgetåret 1977/78 då försöksverksamhet med tvåämnesut-bildning av gymnastiklärare påbörjas i Örebro.

För arvodena till danspedagoger och musUcer räknar jag med ett ökat medelsbehov av 31 000 kr.

Vid högskolan i Örebro har funnits inrättade två extra tjänster som universitetslektor i anatomi resp. fysiologi. Innehavarna av dessa tjäns­ter är skyldiga att tjänstgöra bl. a. vid sjukgymnast- och arbetsterapeut-utbUdning. I enlighet med regeringens beslut den 7 maj 1975 har medel räknats för dessa tjänster under anslaget Medicinska fakulteterna m. m.: Avlöningar tUl lärarpersonal (prop. 1975/76: 100 bil. 10 s. 345), varför här en motsvarande minskning görs.

1 övrigt hänvisar jag till sammanställningen och hemställer alt rege­ringen föreslår riksdagen

5    Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 89

Prop. 1975/76: 89

58

att till Gymnastik- och idrottshögskolorna: Avlöningar lill lärar­personal m. m. för budgetåret 1976/77 anvisa ett förslagsan­slag av 12 672 000 kr.,      -:   

F 6. Gymnastik- och idrottshögskolorna: Driftkostnader

1974/75 Utgift

931013

Reservation

66 310

1975/76 Anslag

986 000

1976/77 Förslag        1 086 000

Ur detta anslag bekostas reseersättningar åt tjänstemän och stude­rande, expenser saml materiel m. ra.

Styrelsen för gymnastik- och idrottshögskolorna

1.

Prisomräkning 108 000 kr.

2.

Styrelsen framhåUer att anslaget under senare år i praktiken redu­cerats kraftigt. Det beror bl. a. på de stora prishöjningar som ägt mm. Styrelsen föreslår därför en höjning av anslaget med 150 000 kr. utöver prisomräkningen.

Föredraganden

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att liU Gymnastik- och idrottshögskolorna: Driftkostnader för budgetåret 1976/77 anvisa ett reservationsanslag av 1 086 000 kr.

F 7. Seminarierna för huslig utbildning: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

1974/75 Utgift

16 551 351

1975/76 Anslag        14 767 000 1976/77 Förslag       17 953 000

Seminarium för huslig utbUdning finns i Göteborg, Umeå och Upp­sala. Bestämmelser för verksamheten vid seminarium för huslig ut­bildning återfinns i förordningen (1961: 433) om seminarierna för hus­lig UtbUdning (omtryckt 1973: 447, ändrad 1975:1222). Vid sådant se­minarium utbildas bamavårdslärare, hushållslärare och textUlärare på treårig linje. Vidare utbUdas ekonomiföreståndare på tvåårig linje. Antalet intagningsplatser läsåret 1975/76 är på barnavårdslärarlinjen 36, på hushållslärarlinjen 108, på textillärarlinjen 96 samt på ekonomiföre-ståndarUnjen 60.

Prop. 1975/76: 89

59

1975/76

Beräknad ändring 1976/77

Skolöver­styrelsen

Före­draganden

Personal

Lärarpersonal Övrig personal

117,5 23

+8

+ 1

+8 of.

140,5

+ 9

+ 8

Anslag

Lönekostnader

Sjukvård

Lokalkostnader

11746 000

14 500

3 006 500

+2 954 100

of.

+   188 000

+2 958 600

of.

+   227 200

Nettoutgift

14 767 000

+3 142 100

+3185 800

Avrundat

+ 3 142 000

+ 3 186 000

Skolöverstyrelsen

Skolöverstyrelsen (SÖ) föreslår att antalet intagningsplatser på hus­hållslärarlinjen utökas med 24 tiU 132 platser. EnUgt arbetsmarknads­styrelsens statistUc råder våren 1975 påtaglig brist på hushåUslärare i många län.

Den särskilda kurs för yrkeslärare i sömnad för behörighet tUl tjänst som textUlärare som har anordnats under tre budgetår upphör, enligt SÖ:s förslag, och de 24 utbUdningsplatsema återförs tUl den reguljära textUläraratbUdningen.

För att träna slorköksmatlagning driver lärare och studerande vid ekonomiföreståndarlinjen i Göteborg ett lunchram. För att avlasta dem arbetskrävande biträdesarbete föreslår SÖ att medel moisvarande en tjänst som ekonomibiträde ställs tiU förfogande.

För pris- och löneomräkning m. m. beräknar SÖ ett ökat medels­behov av 2 689 000 kr., varav 230 000 kr. avser höjt lönekostnadspålägg.

I 0-altemativet räknar SÖ med en minskning av utbUdningskapaci­lelen med två klasser i årskurs elt på vardera textU- och hushållslärar­linjen.

Föredraganden

Skolöverstyrelsen (SÖ) har i skrivelse den 4 mars 1974 avgivit förslag till grandutbUdning till dietist. Svenska diabetesförbundet och Svenska ekonomiföreståndares förening har i skrivelser till regeringen framhållit betydelsen av att dietistutbildning anordnas utan dröjsmål. Riksdagen har i samband med behandlingen av prop. 1975: 24 om viss försöksverk­samhet inom läramtbildningen m. m. uttalat (UbU 1975:14, rskr 1975: 159) att det är angeläget att den föreslagna ulbildnuigen av dietister kommer till slånd snarast möjligt.

Den av SÖ föreslagna utbildningen kräver betydande undervisnings­resurser i kostkunskap. Undervisning i den form som förutsätts i Sö:s

Prop. 1975/76: 89

60

förslag bedrivs f. n. inte i landet. Den av riksdagen våren 1975 beslutade tvåämnesulbildningen till tjänst som lärare vari bl. a. ämnet hemkun­skap ingår, kommer alt omfatta studier i kostkunskap. Försöksutbild­ningen som har förlagts tUl Umeå kommer emellertid till en början att få en så begränsad omfattning att resurserna i kostkunskap blir OtillräckUga för en dietislutbUdning enligt SÖ:s förslag. En dietistut­bildning bör därför f. n. inte knytas till försöksverksamheten i Umeå.

Behovet av terapeutiska dietister för tjänstgöring inom sjukvården är dock stort redan nu. Den föreslagna grundutbildningen kräver, förutom tid för planering av utbildningen, 2,5 års utbUdningslid. Enligl vad jag har inhämtat finas det ett antal ekonomiföreståndare och hushållslärare som tjänstgör som dietister eller som är intresserade av sådan tjänst-, göring. Resursema utnyttjas enligl min mening bäst om en utbildning om 20 veckor anordnas för ekonomiföreslåndare och hushållslärare som tjänstgör eller önskar tjänstgöra som dietist. Två sådana kurser bör anordnas med tolv deltagare i varje. De bör förläggas tUl seminarierna för huslig UtbUdnmg i Göieborg och Uppsala ( + 307 000 kr.).

Med tanke på utvecklingen mot allt slörre centralanläggningar be­höver även de ekonomiföreståndare som tjänstgör inom storhushåll en ytterligare utbUdning. Kraven på ekonomiföreståndamas kunskaper har ökat beträffande ekonomiskt kunnande, personaladministration och rationalisering. Jag föreslår därför att två 20-veckors påbyggnadskurser anordnas i administration för ekonomiföreslåndare. Utbildningen bör omfatta främst företagsekonomi och personaladministration. De bör anordnas på samma orter som den ovan nämnda utbildningen för tera­peutiska dietister och omfatta lika många deltagare (+192 000 kr.).

EnUgt riksdagens beslut våren 1975 (prop. 1975:9, UbU 1975: 17, rskr 1975: 179) skall de utbildningar som är förlagda till nuvarande seminarier för huslig utbildning ingå i högskolan från den 1 juli 1977. För tilllräde tiU högskoleutbildning skall enligt riksdagsbeslutet krävas genomgången minst tvåårig linje i gynmasieskolan med fullständiga studiekurser, jämte kunskaper i svenska och engelska moisvarande minst två årskurser på gymnasieskolans sociala linje. Dessa förkun­skaper kan enligt beslutet inhämtas i gymnasieskolan eUer på annat sätt. Utbildningarna vid seminarierna för huslig utbildning bygger f. n. på genomgången gmndskoleulbUdning. 1974 års lärarulbildningsutred-ning har i tilläggsdirektiv den 20 november 1975 fått i uppdrag alt be­handla bl. a. de lärarutbildningar som är knutna tiU seminarierna för huslig utbildning. Utredningen skall enligt direktiven bl. a. avge förslag till förändringar i fråga om behörighei, urval och antagning på grundval av riksdagens beslut om reformering av högskoleutbildningen. Även ekonomiföreståndarulbildningen bör ses över och anpassas till den re­formerade högskolan och till arbetslivets förändrade krav. Berörda myn­digheter bör få i uppdrag att göra denna översyn med beaktande av

Prop. 1975/76: 89

61

dels SÖ:s förslag tUl grundutbildning av dietister, dels riksdagens beslut våren 1975 med anledning av regeringens propositioner 1975: 9 (UbU 1975: 17, rskr 1975: 179) och 1975: 24 (UbU 1975: 14, rskr 1975: 159).

SÖ:s förslag lill dietistutbildning omfattar även internatföreståndamt-bildningen som nu bedrivs som specialkurs i gymnasieskolan. SÖ fram­håller att det allmänt förekommer alt internatföreståndare söker och er­håller tjänst som ekonomiföreståndare. Även internatföreslåndamtbUd-ningen skall ingå i högskolan fr. o. m. läsåret 1977/78. Den föreslagna översynen av ekonomiföreståndarulbildningen bör därför enligt min me­ning omfatta även utbildningen av internatföreståndare. Jag avser att återkomma till regeringen i denna fråga.

De utbildningsplatser som under innevarande budgetår har tagils i anspråk av den särskilda kursen för yrkeslärare i sömnad för behörig­het tUl tjänst som textUlärare bör, i enUghet med SÖ:s förslag, återföras till den reguljära texliUäraratbUdningen.

Jag är inle beredd att tillstyrka en utökning av intagningskapacilelen på hushållslärarlinjen. Med hänvisning till sammanställningen hemstäl­ler jag alt regeringen föreslår riksdagen atl

lill Seminarierna för huslig utbildning: Avlöningar till lärarper­sonal m. m. för budgetåret 1976/77 anvisa elt förslagsanslag av 17 953 000 kr.

F 8. Seminarierna för huslig utbildning: Driftkostnader

1974/75 Utgift

1180 115

Reservation

204 877

1975/76 Anslag

1 080 000

1976/77 Förslag

1 214 000

Ur delta anslag bekostas reseersättningar åt tjänstemän och studeran­de, expenser, bidrag till sludieulfärder, skötsel av trädgårdar saml ma­teriel m. m.

Skolöverstyrelsen

1.

Prisomräknmg 108 000 kr.

2.

1 0-altemativet räknar skolöverstyrelsen (SÖ) med dels en minsk­ning med 28 000 kr. med hänsyn till den i 0-altemativet imder anslaget Seminarierna för husUg utbildning: Avlöningar tUl lärarpersonal m. m. föreslagna kapacitetsminskningen, dels en allmän resursnedskäming med ytteriigare 28 000 kr.

3.

Med hänsyn tUl den föreslagna ökningen ay antalet intagningsplat-, ser på hushåUslärarlinjen räknar SÖ med ett ökat medelsbehov under förevarande anslag med 31 000 kr.

Prop. 1975/76: 89

62

Föredraganden

Anslaget bör räknas upp med 134 000 kr. för atl täcka prisomräk­ning samt ökade kostnader med anledning av de föreslagna vidareut-bUdningskurserna för ekonomiföreståndare och hushållslärare. Under förutsättning att anslaget inte belastas med ytterligare kostnader är jag beredd att föreslå regeringen att bemyndiga SÖ att medge rätt till rese­ersättning för rektorer vid seminarierna för huslig utbildning vid tjänste­resor till annat nordiskt land i enlighet med SÖ:s förslag. Jag avser alt i. annat sammanhang återkomma till regeringen i denna fråga.

Jag hemstäUer att regeringen föreslår riksdagen

att till Seminarierna för huslig utbildning: Driftkostnader för bud­getåret 1976/77 anvisa elt reservationsanslag av .1 214 000 kr.

F 9. Slöjdlärarseminariet: Avlöningar till lärarpersonal m. m.

1974/75 Utgift

1 529 866

1975/76 Anslag

1311000

1976/77 Förslag

1 603 000

Slöjdlärarseminariet, som är beläget i Linköping, har till ändamål att utbUda lärare i trä- och metallslöjd. Bestämmelser för verksamheten vid seminariet återfinns i förordningen (1960: 511) om slöjdlärarsemina­riet (omtryckt 1973: 420, ändrad senast 1975:1225). Utbildnmgen vid seminariet är ettårig.

1975/76

Beräknad ändring 1976/77

Skolöver­styrelsen

Före­draganden

Personal

larpersonal Övrig personal

12 3,5

of. of.

of.

of.     

15,5

of.

of.

Anslag

Lönekostnader Sjukvård  " Lokalkostnader

900 300

1400

409 300

+ 263 300

of.

+24 200

+ 263 300

of.

+ 28 700

Nettoutgift

1 311 000

+287 500

+292 000

Avrundat

288 000

Skolöverstyrelsen

Den minskning av kapaciteten vid slöjdlärarseminariet, som beslöts budgetåret 1975/76, medför en kostnadsminskning med 43 000 kr. un­der fömtsättning att fyllnadstjänstgöring kan erhållas för övertaliga lärare.

Prop. 1975/76: 89

63

Regeringen har den 26 juni 1975 förordnat om en försöksverksamhet, med blockundervisning vid seminariet med början innevarande budget­år. Kostnaderna för budgetåret 1976/77 beräknas tUl 113 000 kr.

Föredraganden

Den försöksverksamhet med blockundervisning som påbörjas inne­varande budgetår bör fortsätta budgetåret 1976/77.

Med hänvisning lill sammanställningen hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen

atl till Slöjdlärarseminariet: Avlöningar till lärarpersonal m. m. för budgetåret 1976/77 anvisa ett förslagsanslag av 1 603 000 kr.

F 10. Slöjdlärarseminariet: Driftkostnader

1974/75 Utgift

84 465

Reservation

13 888

1975/76 Anslag

91 000

1976/77 Förslag

100 000

Ur detla anslag bekostas reseersättningar åt tjänstemän och stude­rande, expenser, bidrag till studieutfärder samt materiel m. m.

Skolöverstyrelsen

1.

Prisomräkning 11 000 kr.

2.

I O-alternativet räknar skolöverstyrelsen med en minskning av an­slagsposten materiel med 5 000 kr.

Föredraganden

Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen

alt till Slöjdlärarseminariet: Driftkostnader för budgetå anvisa ett reservationsanslag av 100 000 kr.

r att regeringen föreslår riksdagen

!tåret 1976/77

F 11. Statens institut för högre utbildning av sjuksköterskor

1974/75 Utgift

16 534 940

1975/76 Anslag

7 730 000

1976/77 Förslag

9 260 000

De av riksdagen godtagna riktlinjerna för vidareutbUdning av sjuk­sköterskor m. m. (prop. 1968: 66, SU 1968:108, rskr 1968: 259) innebär bl a. att statens institut för högre utbildning av sjuksköterskor (SIHUS) i fortsättningen huvudsakligen skall svara för lärarutbildning och viss kursverksamhet i anslutning till denna, övergångsvis fömtsättes dock vissa uppgifter utanför läramtbUdnmgen ligga kvar hos institutet. Så-

Prop. 1975/76: 89

64

lunda skulle i mån av behov särskilda avdelningssköterskekurser och anestesikurser kunna anordnas.

Enligt avtal den 2 april 1971 och den 30 juni 1972 mellan staten och Landstingsförbundet skulle som en temporär åtgärd under budgetåren 1971/721974/75 kunna anordnas anestesikiurser och avdelningssköters­kekurser.

Enligt avtal den 15 maj 1975 mellan staten och Landstingsförbundet skall under budgetåret 1975/76 anordnas avdelningssköterskekurser.

För verksamheten gäller bestämmelser i Kungl. Maj:ts brev den 11 november 1966 (ändrat senast den 15 februari 1974).

Genom beslut den 17 juli 1968 uppdrog Kungl. Maj:t åt skolöversty­relsen (SÖ) att utreda fömtsättningarna för att organisatoriskt samordna den läramtbUdning som bedrivs vid de yrkespedagogiska instituten och läramtbUdningen vid sjuksköterskerinstitutet.

1975176

Beräknad ä

ndring 1976/77

Skolöver-

Före-

styrelsen

draganden

Utgifter

Lönekostnader

6 203 000

+ 439 000

+ 1243 000

Sjukvård

3000

of.

of.

Reseersättningar

85 000

+ 19 000

+

12000

Lokalkostnader

1 346 000

- 96 000

19 000

Expenser

242 000

+    7 000

+

1000

Övriga utgifter

a) inköp och underhåll av

undervisningsmateriel

m. m.

116 000

+ 15 000

+

15000

b) diverse utgifter

7 000

of.

+

6 000

8 002 000

+438 000

+ 1258 000

Uppbördsmedel

Ersättning för kurser

272 000

+272 000

+

272 000

Nettoutgift

7 730 000

+ 710 000

+ 1530 000

Skolöverstyrelsen

1.

Pris- och löneomräkning m.m. 1777 000 kr., varav 127 000 kr. avser förhöjt lönekostnadspålägg.

2.

I 0-allemativet har SÖ räknat med att anslaget minskas med 450 000 kr. genom att en lärarkurs om tre terminer och en fortbild­ningskurs utgår ur verksamheien.

Den av SÖ föreslagna omfattningen av verksamheien utom såvitt gäller fullföljande av redan påbörjade kurser jämförd med pla­nerad verksamhet innevarande budgetår framgår av följande samman­ställning.

Prop. 1975/76: 89

65

1975/76

Antal kurser

SÖ:s förslag för 1976/77

Lärarkurs (3 terminer)

12

12

Fortbildningskurser avseende ämnesför­

djupning

3

3

Lärarkurs (19 v.)

1

1

Avdelningssköterskekurser

20

3.

SÖ föreslår att medel ställs till förfogande för anlitande av ytter­ligare en studieledare (+99 000 kr.). SÖ räknar även med ytterUgare medel för anlitande av institutionsteknUcer ( + 14 000 kr.).

4.

För pedagogiskt utvecklingsarbete föreslås 23 000 kr. SIHUS skulle därigenom få möjlighet att anlita experter och utvidga samarbetet med de pedagogiska institutionerna vid lärarhögskoloma.

SÖ har i en komplettering tUl sin anslagsframställning redovisat lä-rarsitualionen i oktober 1975 vid skolor med vårdutbUdning.

Kalmar läns landstingskommun har i skrivelse hemställt om decentra­lisering av den praktisk-pedagogiska utbUdningen av lärare för vård­sektorn. SÖ har den 2 september 1975 avgivit yttrande i ärendet.

Föredraganden

Jag räknar inte med atl någon förändring ay institutels (SIHUS) yttre organisation skall komma till stånd under budgetåret 1976/77. Inle heller räknar jag med någon utökning av antalet utbUdningsorter för institutets lärarkurser.

Äv skolöverstyrelsens (SÖ:s) anslagsframsläUning framgår att det fortfarande finns viss brist på behöriga lärare. Jag beräknar därför medel tUl 13 lärarkurser om tre terminer. Tre av dessa kurser, bör vara avsedda för nu verksamma obehöriga lärare som tjänstgör vid skolor som har särskUt stor brist på behöriga lärare.

Enligt det avtal som träffals mellan staten och Landstingsförbundet den 15 maj 1975 om anordnande av avdelningssköterskekurser är par­terna överens om att staten ej längre skall anordna avdelningssköterske­kurser efler utgången av budgetåret 1975/76. Jag har därför ej beräknat medel för sådana kurser.

I övrigt räknar jag med att det antal kurser som SÖ föreslagil kom­mer till stånd. Regeringen bör dock kunna besluta all planerad kurs byts ut mot annan kurs.

Jag är inte beredd all biträda förslaget om ytterligare en tjänst som studieledare för den praktisk-pedagogiska lärarutbildningen, inte heller förslagen om särskUda medel för institutionstekniker och till pedago­giskt UtveckUngsarbete.

Med hänvisning till sammanställningen beräknar jag anslaget till 9 260 000 kr.

Prop. 1975/76: 89

66

Jag hemstäUer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen alt besluta om anordnandet av kurser vid institutet för högre utbUdning av sjuksköterskor,

2.

lill Statens institut för högre utbildning av sjuksköterskor för budgetåret 1976/77 anvisa ett förslagsanslag av 9 260 000 kr.

F 12. Särskilda lärarutbildningsåtgärder

1974/75 Utgift

2 560 759

Reservation

1003 076

1975/76 Änslagi        1 129 000    .   .

1976/77 Förslag

1 629 000

' Dessutom har ett anslag om 6 200 000 kr. anvisats på tiUäggsbudget.

Skolöverstyrelsen

Höjt lönekostnadspålägg 33 000 kr.

Skolöverstyrelsen (SÖ) föreslår följande disposition av 'anslaget för budgetåret 1976/77. Kiirsernä är förtecknade efter angelägenhetsgrad.

1. Till SO:s disposition

Kurs för fritidspedagoger, som tjänstgör eUer avser att tiänstgöra

som lärare vid utbUdning av friti(kpedagoger (12 deltagare)

155 000

Kurs för förskollärare, som tjänstgör eller avser att tjänstgöra som

lärare vid f örskolläraratbUdning (16 deltagare)

265 000

Kurs i yrkesvägledning för särskolans lärare (16 deltagare)

219 000

Metodikkurs om sex veckor inom. vidareutbildning av mellan­

stadielärare (75 deltagare)

225 000

Tillvalskurser m. m. inom vidareutbildning av mellanstadielärare

(75 deltagare)

250 000

Särskild metodisk fortbUdningskurs. (40 deltagare)

42 000

Samordningsfrågor inom lärarutbildningen m.m.

115 000

Undervisning  i  simning  för  icke simkunniga  studerande, inom

klasslärar- och förskoUäraratbUdningarna-

70 000

Stipendier till vissa deltagare i av Hermods anordnade kurser

8 000

2. Andra särskilda lärarutbildningsåtgärder

500 000

1849 000

Ett anslag enligt altemativ O iimebär att inte ens de mest angelägna kurserna kan komma tiU stånd.

Kostnaderna för metodikkursen om sex veckor inom vidareutbild­ningen av mellanstadielärare har under förevarande anslag beräknats av SÖ till 225 000 kr. under föratsättning att viss del av undervisningen kan ges av läramtbildare vilkas tjänsteunderlag sviktar. Denna del av undervisningen föreslås täckas av medel ur lärarhögskolornas avlönings­anslag.

För innevarande budgetår har medel för tillvalskurser eller motsvaran­de inom bl. a. vidareutbildning av mellanstadielärare anvisats under an­slaget tUl lärares fortbUdning. SÖ föreslår att medlen överförs till före­varande anslag.

Prop. 1975/76:89       .

67

Den särskilda metodiska fortbildningskursen för lärare i esletiskt-praktiska ämnen avser SÖ att samordna med melodikkursen inom-vi-dareutbUdningen av mellanstadielärare. Därigenom kan antalet delta­gare utökas. Kostnadsberäkningen bygger på att viss fyllnadstjänstgö­ring utförs av övertaliga pedagogik- och metodiklärare vid lärarhögsko­loma.

Bland de samordningsfrågor som SÖ räknar med blir aktuella under budgetåret 1976/77 nämns frågor i samband med lärämtbildningskom-mitténs förslag, genomförande av högskolereformen samt förslag från barnstugeulredningen angående utbildning av personal för förskolan.

SÖ disponerar under innevarande budgetår 20 000 kr. för särskilda utbildningskostnader för svårt handikappade studerande inom läramt­bildningen. En ökad medelstUldelning är enligt SÖ erforderlig om en mindre snäv bedömning av fysiska handikapp skall kunna göras vid intagning till läramtbildning. Stödåtgärderna utgörs av medel till dels lön till lektorer och tolkar, dels ersättning för särskilda pedagogiska hjälpmedel. SÖ föreslår alt medlen överförs till lärarhögskolornas avlö­nings- respektive driftkostnadsanslag. Om stödåtgärder av större omfatt­ning krävs i enstaka fall, föreslås även sådana kostnader belasta lärar- utbildningsanslaltemas avlönings respektive driftkostnadsanslag.

SÖ föreslår att anslagsposten 2 till regeringens disposition upptas med lägst oförändrat belopp, 500 000 kr. Medel bör enligt SÖ finnas, tiUgäng­liga för bl. a. anordnande av avkortad pedagogisk utbildning för lärare vid arbetsmarknadsutbildningen. I särskUd,skrivelse den 4 juni 1975 tUl. arbetsmarknadsdepartementet har SÖ föreslagit att under några år etl belopp skall reserveras för att genomföra en sådan kurs per år vid lä­rarhögskola. Kostnaderna för budgetåret 1976/77 beräknas preliminärt till 240 000 kr.

Föredraganden

Med hänsyn till den kraftiga utökning av utbildningen av förskollära­re och fritidspedagoger som jag i det föregående har föreslagit, beräk­nar jag medel för en kurs för vardera förskollärare och fritidspedago­ger, vilka tjänstgör eller avser att tjänstgöra vid resp. utbUdning. Vid beräkningama av medelsbehovet har jag utgått från samrna förutsätt­ningar som SÖ.

Utbildning av yrkesvalslärare inom särskolan anordnades senast under läsåret 1974/75. I sin anslagsframställning för innevarande bud­getår räknade SÖ med alt det dåvarande behovet därmed i stort sett skulle vara täckt. Innan SÖ har närmare preciserat ytterligare behov av yrkesvalslärare inom särskolan är jag inte beredd att beräkna medel för ifrågavarande utbUdning.

Jag har under anslaget F 2. Lärarhögskolorna:  Driftkostnader be-

Prop. 1975/76: 89

68

räknat 150 000 kr. för särskilda utbildningskostnader för svårt handi­kappade studerande inom läramtbUdningen.

För undervisning i simning för icke simkunniga studerande inom klasslärar- och förskolläramtbUdnbgama har jag beräknat 55 000 kr. Anslagsposten 2. Andra särskilda läramtbUdningsåtgärder, vUken står till regeringens disposition, bör enligt min mening öka till 600 000 kr. Ur nämnda anslagspost bör medel efter framställning härom kunna StäUas tUl SÖ:s förfogande för bl. a. samordningsfrågor inom läramt­bildningen, varför jag inte bar beräknat medel för sådana frågor under anslagsposten 1. I övrigt har jag inget att erinra mot SÖ:s förslag till disposition av anslaget. Jag räknar med ett sammanlagt medelsbehov av 1 629 000 kr. för budgetåret 1976/77, varav 29 000 kr. utgör höjt löne­kostnadspålägg.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att tUl Särskilda lärarutbildningsåtgärder för budgetåret 1976/77 anvisa ett reservationsanslag av 1 629 000 kr.

H 7. Ersättning till vissa lärarkandidater

1974/75 Utgifti

1975/76 Anslag       21 600 000 1976/77 Förslag       31742 000

' Under budgetåret 1974/75 utgick medel ur dels anslaget Lärarhögskolorna: Avlöningar lill lärarpersonal m. m., dels anslaget Statens institut för högre ut­bildning av sjuksköterskor.

Från anslaget utbetalas ersättning tiU vissa lärarkandidater vid lärar­högskolorna saml vid statens institut för högre utbildning av sjukskö­terskor.

Skolöverstyrelsen

1.

Pris- och löneomräkningen m. m. 5 600 000 kr.

2.

Skolöverstyrelsen (SÖ) räknar med en ökning av anslaget till följd av redan fattade beslut beträffande lärare för industri och hantverk och lärare för handel och kontor (+1 988 000 kr.).

3.

ökning av medelsbehovet för statens institut för högre utbildning av sjuksköterskor på grund av redan tidigare beslutad ökning av vård-lärarutbildningen (+585 000 kr.).

4.

Under anslaget F 12. SärskUda lärarutbildningsåigärder föreslår SÖ en kurs för tolv fritidspedagoger. Utbildningsarvode bör enligt SÖ utgå lill dessa kursdeltagare (+175 000 kr.).  ,

5.

SÖ räknar med en ökad intagning av lärare för industri och hant­verk och av lärare för handels och kontor, vilket medför ett ökat medels­behov under anslaget (4-2 120 000 kr.).

Prop. 1975/76: 89

69

Föredraganden

Jag har beräknat medel för ersättning tUl lärarkandidater med hän­syn tagen till intagningskapacilelen vid berörda läramtbUdningar. Frå­gan om intagningskapacitelen har anmälts under gemensamma frågor inom läraratbUdningen..

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att tUl Ersättning till vissa lärarkandidater för budgetåret 1976/77 anvisa elt förslagsanslag av 31 742 000 kr.

6    Beslut

Regeringen ansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslu­tar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop. 1975/76: 89

70

Innehåll

1

Rapport från arbetsgruppen för vissa lärarhögskolefrågor ....

2

2

Remissyttranden................................................ 

.. 

8

3

Utbildning av förskollärare och fritidspedagoger ...... 

.. 

19

4

Föredraganden     ............................................. 

.. 

22

5

Anslagsberäkningar för budgetåret 1976/77............ 

.. 

37.

6

Beslut    ......................................................... 

.. 

69

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM \11t 7505B5