Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1985/86:17

om godkännande av FN-konventionen mot

tortyr och annan grym, omänsklig eller

1985/86-17

förnedrande behandling eller bestraffning

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regen"ngsprotokoket den 5 september 1985.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner en av Förenta nationer­nas generalförsamling den 10 december 1984 antagen konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller be­straffning. Konventionen innehåller bl.a, regler om kriminalisering av tortyrbrott och om utlämning respektive lagföring för sådant brott av en misstänkt varhelst denne påträffas. Genom konventionen upprättas också en kommitté som ges behörighet att granska konventionens efterlevnad. Tillträdet föranleder inga ändringar i gällande lagstiftning.

Riksdagen 1985186. 1 saml. Nr 17

Prop, 1985/86:17    Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 september 1985

Närvarande: statsrådet I.[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. Hjelm-WaUén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om godkännande av FN-konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning

1 Inledning

Efter andra världskriget har inom Förenta nationerna och inom regionala mekanstatliga organisationer utarbetats ett stort antal internationella över­enskommelser för att främja och säkerställa respekten för mänskliga rättig­heter. En av de viktigaste är den inom FN år 1948 antagna Allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, resolution 217 (III), Denna förklaring gmndlägger emellertid inga rättsliga förpliktelser för staterna. Avsikten med förklaringen var i stället att dess principer skulle utöva ett moraliskt inflytande på medlemsstaternas regeringar och allmänna opinio­nen.

Bland de inom FN antagna konventionerna kan nämnas 1966 års kon­vention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (SÖ 1971:41) samt 1966 ärs konvention om medborgerliga och poHtiska rättigheter (SÖ 1971:42), Den överenskommelse, som för svenskt vidkommande anses vara av särskild betydelse, är 1950 års europeiska konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (SÖ 1952:35) vilken kompletterats med ett antal protokoll.

Förenta nationernas generalförsamling antog den 9 december 1975 en deklaration om skydd för alla personer mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, resolution 3452 

(XXX), 

TiU grund för tortyrfrågans och deklarationens behandUng låg ett beslut av generalförsamlingen i resolution 3218 

(XXIX),

Deklarationen hade på förslag av Nederländerna och Sverige utarbetats av Förenta nationernas femte kongress för förebyggande av brott och behandling av brottslingar som hölls i Geneve i september 1975. I inled­ningen tiU den resolution, genom vilken deklarationen antogs, erinrar generalförsamlingen om medlemsstaternas åtagande enligt FN-stadgan att främja respekten för mänskliga rättigheter och gmndläggande friheter samt om det förbud mot tortyr, som redan inskrivits i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och den internationella konventionen om med-

borgerliga och politiska rättigheter, I resolutionen förklarar generalförsam-    Prop. 1985/86: 17 lingen att den antar deklarationen som riktlinje för alla stater och andra enheter som utövar effektiv makt. Deklarationen utgör emellertid inte något rättsligt bindande dokument,

Sverige och vissa andra länder verkade därför för att man skulle gå vidare och arbeta ut en internationell överenskommelse mot tortyr. Ett första resultat var att generalförsamlingen på svenskt initiativ i december 1977 antog resolution 32/62, Resolutionen innehåller en erinran om 1975 års deklaration och en uppmaning tkl kommissionen för de mänskliga rättigheterna att - på grundval av de principer som kommer till uttryck i deklarationen - utarbeta ett utkast till konvention rörande tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling.

Kommissionen tillsatte en arbetsgrupp som påbörjade skt arbete i febm-ari 1978, Denna överlämnade i mars 1984 tUl kommissionen ett utkast bestående av en inledning och 32 artiklar. Enighet hade inte nåtts om två artiklar, nämligen artiklarna 19 och 20 som avser övervakningssystemet. Med resolution 1984/21, som antogs enhäUigt, överlämnade kommissionen konvention.sförslaget i detta skick till generalförsamlingen för granskning. Generalförsamlingens tredje utskott antog den 5 december 1984 utan om­röstning det fullständiga förslaget tiU konvention mot tortyr. Beslutet hade föregåtts av långvariga, komplicerade konsultationer som resulterat i vissa smärre ändringar i konventionslexten.

Den 10 december 1984 antog generalförsamligen utan omröstning resolu­tion 39/46 om en konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandUng eller bestraffning. Konventionen öppnades för undertecknande vid FN-högkvarteret i New York den 4 febmari 1985. Sverige undertecknade konventionen samma dag. Enligt meddelande från depositarien, FN:s generalsekreterare, hade den 1 september 1985 kon­ventionen undertecknats av 33 stater.

Konventionen blir bindande för alla stater som undertecknat och ratifi­cerat den. Den står vidare öppen för anslutning av stater, som inte har undertecknat den inom föreskriven tid. Konventionen träder i kraft trettio dagar efter dagen för deponering av det tjugonde ratifikations- eller an­slutningsinstrumentet. För stat som deponerar sitt ratkikations- eller an-slutningsinstmment senare än denna dag, träder konventionen i kraft tret­tio dagar efter det att dess instmment har deponerats.

Konventionen i engelsk och fransk originaltext, som har samma giltig­het, samt en översättning tik svenska bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga.

Jag avser nu att ta upp frågan om godkännande av denna konvention.

2 Konventionens innehåll

Konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eUer bestraffning består av en inledning och 33 artiklar.

I inledningen erinras om medlemsstaternas åtagande enligt Förenta na­tionernas stadga att främja respekten för mänskliga rättigheter och grund-

Prop. 1985/86:17 läggande friheter samt om det förbud mot tortyr, som redan inskrivits i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och den internationeUa konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter.

Konventionen är efter inledningen indelad i tre huvudavsnitt. Del 1 upplärde materiella reglerna omförbud mot tortyr m.m,(artiklarna 1 16), Del 

II 

reglerar den internationella kontroUen över tortyrkonventionens efterlevnad (implemenleringen) (artiklarna 17-24), Del III innehåller be­stämmelser om undertecknande, ratifikation, ikraftträdande m.m, (artik­larna 25-33),

3 De enskilda bestämmelserna 

DEL I

Artikel 1 innehåller en definition av begreppet tortyr, Enligl definitionen avses med begreppet tortyr varje handling genom vilken allvarlig smärta eller svårt lidande, fysiskt eller psykiskt, medvetet tillfogas någon antingen för sådana syften som att erhåUa information eller en bekännelse av honom eller en tredje person, all straffa honom för en gärning som han eller en tredje person har begått eller misstänks ha begått eller att hota eller tvinga honom eller en tredje person eller också av något skäl som har sin gmnd i nägon form av diskriminering. Som ytterHgare fömtsättning anges att smärtan eller lidandet åsamkas av eller på anstiftan eller med samtycke eller medgivande av en offentlig tjänsteman eller någon annan person som handlar såsom företrädare för det allmänna. Tortyr innefattar inte smärta eller Hdande som uppkommer enbart genom eller är förknippad med lagen­liga sanktioner. Vidare föreskrivs att artikeln inte får åberopas gentemot internationella instmment eller nationek lagstiftning som innehåller eller kan innehåUa bestämmelser som går längre,

I artikel 2 stadgas att konventionsstaterna åläggs alt effektivt förhindra tortyr på sitt territorium. Inga som helst särskilda omständigheter får anföras för att rättfärdiga tortyr. Inte heller kan order frän överordnad off'entlig tjänsteman eller offentlig myndighet åberopas för att rättfärdiga tortyr.

I artikel 3 förbinder sig staterna att inte utvisa, återföra eker utlämna en person till en annan stat, i vkken det finns grundad anledning att tro att han skuUe vara i fara för att utsättas för tortyr. För att fastställa humvida sädan anledning föreligger, skall de behöriga myndigheterna beakta alla hänsyn av betydelse, I artikeln pekas särskilt på att hänsyn i förekommande fall skall tas tUl om det i den berörda staten förekommer ett konsekvent handlingsmönster av grova, uppenbara eller talrika kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

Artikel 4 stadgar att tortyr liksom försök eller medverkan till tortyr skall kriminaliseras.

Enligt artikel 5 skall varje konventionsstat vidta sådana åtgärder som

kan vara nödvändiga för att hävda egen domsrätt i fråga om de i artikel 4

avsedda brotten i följande fall.

4

Domstolsprövning skall således kunna ske dels när brottet begås inom

en konventionsstats jurisdiktionsområde eller ombord på fartyg eller luft-    Prop. 1985/86: 17 fartyg som registrerats i den staten, dels när den påstådde förövaren är medborgare i den staten, dels när offret är medborgare i den staten, om denna stat anser detta vara lämpligt.

Vidare skall varje konventionsstat se till att domstolsprövning skall kunna förekomma beträffande sådana brott som avses i artikel 4, om den påstådde förövaren uppehåller sig inom något territorium under dess juris­diktion och staten inte lämnar ut honom till någon av de stater som nyss nämnts. Konventionen utesluter inte straffrättsligt förfarande enligt in­hemsk lag,

EnUgt artikel 6 åtar sig konventionsstaterna att ta en person som är misstänkt för tortyrbrott i fangsligt förvar eller vidta andra rättsliga åtgär­der för att säkerställa hans närvaro. Det fängsliga förvaret och övriga rättsliga åtgärder skall vara i enlighet med den berörda statens lag men får pågå endast under den tid som krävs för att genomföra rättegäng eller utlämningsförfarande.

En stat som vidtar sådana tvångsåtgärder skall omedelbart göra en preliminär undersökning av fakta. Varje person som tagks i fängsUgt förvar skall få hjälp med att omedelbart sätta sig i förbindelse med närmaste behöriga företrädare för den stat där han är medborgare eller, om han är statslös, med företrädare för den stat där han vanligen har hemvist. När en stat i enlighet med denna artikel har tagit en person i fangsligt förvar, skall den omedelbart underrätta de stater som avses i artikel 5, punkt 1, om att personen är tagen i förvar och om de omständigheter som ligger tik grund för gripandet.

Artikel 7 ålägger den konventionsstal som har jurisdiktion över territori? um, inom vilket en person påträffas som påstås ha begått ett tortyrbrott, att - om staten inle lämnar ut honom underställa behöriga myndigheter frågan om åtal.

De behöriga myndigheterna skall i ett sådant fall falla sina beslut på samma sätt som när det är fråga om ett vanligt brott av allvarlig karaktär enligt den statens lag. Den anklagade tillförsäkras en rättvis behandling.

Artikel 8 innehåller bestämmelser om att brott som anges i artikel 4 skaU anses vara upptagna bland utlämningsbara brott i varje utlämningsavtal som finns mellan konventionsstaterna. De åtar sig vidare alt ta upp sådana brott bland de utlämningsbara brotten i vaije utlämningsavtal som ingås mellan dem. Om en konventionsstat som gör utlämning beroende av före­komsten av ett avtal mottar en utlämningsframställning från en annan konventionsstal, med vilken den inte har något utiämningsavtal, kan den betrakta konventionen som den lagliga grunden för utlämning för sådana brott. Utlämning skall vara underkastad de övriga villkor som föreskrivs i den anmodade statens lag.

I artikeln anges vidare att konventionsstater som inte gör utlämning beroende av att det finns ett avtal skall erkänna sådana brott såsom utlämningsbara brott mellan dem själva med förbehåll för de villkor som föreskrivs i den anmodade statens lag.

Sådana brott skaU vad avser utlämning mellan konventionsstaler be­

handlas som om de hade begåtts inte bara på den plats där de ägde rum

5

Prop. 1985/86: 17      utan också inom de territorier som tUlhör den stat som är förpliktad att lagfora brott i enlighet med artikel 5, punkt 1.

Enligt artikel 9 skall konvenlionsstaterna lämna varandra bistånd i sam­band med det straffrättsliga förfarandet, Konvenlionsstaterna skall fullgö­ra denna skyldighet i överensstämmelse med de avtal om ömsesidig rätts­hjälp som kan finnas mellan dem,

I artikel 10 förbinder sig konventionsstaterna att undervisning och infor­mation om förbud mot tortyr kommer med i utbUdningen av civil och militär brottsbeivrande personal, medicinsk personal, myndighetspersoner och andra personer som kan delta vid fangsligt förvar, förhör eller behand­ling av enskilda personer som blivit utsatta för någon form av gripande, kvarhållande eUer frihetsberövande. Varje konventionsstat skall föra in tortyrförbudet i de regler eller instmktioner som utfärdals rörande sådana personers skyldigheter och uppgifter.

Artikel II anger att konvenlionsstaterna skall i syfte ati förhindra fall av tortyr systematiskt granska förhörsregler, instmktioner, metoder och mti-ner. Även procedurer för förvar och behandUng av personer som blir föremål för någon form av gripande, kvarhållande eller frihetsberövande skall granskas.

I artikel 12 fastställs att en omedelbar och opartisk undersökning skaU företas vid misstanke att en tortyrhandUng begåtts. Enligt artikel 13 har varje enskild person, som påstår att han blivit utsatt för tortyr, rätt att få detta omedelbart och opartiskt utrett.

Artikel 14 ålägger konventionsstaterna att införa bestämmelser om ska­destånd tik offret för en tortyrhandling. Avlider offret till följd av en tortyrhandling, skall de personer som han underhåller vara berättigade lill goltgörelse. Ingenting i artikeln skall påverka offrets eller andra personers rätt till goltgörelse enligt nationell lag.

I artikel 15 fastställs att ett uttalande, som gjorts tkl följd av tortyr, inte skall få åberopas som bevis i ett rättsligt förfarande. Däremot kan det åberopas mot en person som anklagas för tortyr som bevis för att uttalan­det gjorts.

Artikel 16 föreskriver alt varje konventionsstat skall åta sig att inom vaije territorium under dess jurisdiktion förhindra andra handlingar som innebär grym, omänsklig eller förnedrande behandUng eller bestraffning men som inte kan betecknas som tortyr enHgt definitionen i artikel I, när dessa handUngar begås av eker sker på uppmaning eller med samtycke eller medgivande av en offentlig tjänsteman eller någon annan person som handlar såsom företrädare för det allmänna. De skyldigheter som följer av artiklarna 10,11,12 och 13 skall särskilt beaktas. Hänvisningarna tUl tortyr som finns i dessa artiklar skall därvid bytas ut mot hänvisningar till andra former av grym, omänsklig eker förnedrande behandling eller bestraffning.

Vidare föreskrivs att bestämmelserna i konventionen inte får åberopas mot bestämmelser i andra internationella överenskommelser eller i natio-neU lag som förbjuder grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller som hänför sig tik utlämning eker utvisning.

Q£Ljj

'-V

Prop. 1985/86: 17

Enligt (7/-f(e//7 skall en kommitté mot tortyr upprättas. Den skall bestå av tio personer, vilka skall vara medborgare i stater, som biträtt konven­tionen. Dessa personer skall vara moraliskt högtstående och erkänt sak­kunniga på området för de mänskliga rättigheterna. Vidare erinras i arti­keln om värdet av att några personer, som deltar i kommitténs arbete, har juridisk erfarenhet. Kommitténs medlemmar skall tjänstgöra i sin person­liga egenskap. Medlemsvalet skall ske vid hemlig omröstning från en förteckning över personer som föreslagits av konventionsstaterna. Varje konventionsstal kan föreslå en kandidat bland sina egna medborgare.

I artikeln framhålls det lämpliga i att konventionsstaterna föreslår perso­ner som är medlemmar i den kommkté för de mänskliga rättigheterna som tillsatts enligt den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och som är villiga att tjänstgöra i kommittén mot torty r, I övrigt behandlar artikeln tillvägagångsättet i samband med med­lemsvalet.

1 artikel 18 föreskrivs att kommittén skall välja sitt presidium för en period av två år och att medlemmarna i detta kan återväljas. Vidare föreskrivs att kommittén själv skall anta sin arbetsordning och att kommit­tén är beslutmässig med sex medlemmar närvarande och att kommitténs beslut fattas med en majoritet av de närvarande medlemmarnas röster. Det åligger Förenta nationernas generalsekreterare att tillhandahålla erforder­lig personal och övriga hjälpmedel för att kommittén skall kunna utföra sitt uppdrag på ett effektivt sätt. Generalsekreteraren skall även sammankalla kommktén tkl dess första möte. Konventionsstaterna skall svara för ut­gifter i samband med konventionsstaternas och kommitténs möten.

Artikel 19 föreskriver att konventionsstaterna inom ett år efter konven­tionens ikraftträdande skall till kommittén avge rapporter om de åtgärder som de vidtagit för att genomföra sina skyldigheter enligt konventionen. Därefter skall konventionsstaterna vart fjärde år avge ytterligare rapporter om nya åtgärder som de vidtagk saml andra rapporter som kommittén kan begära.

Varje rapport skak granskas av kommittén som kan ge sädana allmänna kommentarer om rapporten som den finner lämpliga. Sådana kommentarer skall vidarebefordras till konventionsstaten. Kommentarer och svar kan enligt kommitténs gottfinnande intas i årsrapporten.

Om kommittén får tillförlitlig information, som enligt dess uppfattning innehåller välgmndade indikationer på att tortyr systematiskt används inom en konventionsstats territorium, skall kommittén enligt artikel 20 uppmana denna konventionsstat att samarbeta vid granskningen av infor­mationen och att för detta ändamål kommentera den.

Med beaktande av de kommentarer som kan ha kommit in från den berörda konventionsstaten och annan relevant information som den har tiUgång till kan kommittén, om den finner det lämpligt, utse en eller flera av sina medlemmar att göra en konfidentieU utredning och att omedelbart avge rapport till kommittén.

Inleds en sådan utredning, skall kommittén söka samarbete med den

7

Prop. 1985/86:17      berörda konventionsstaten. I samförstånd med denna konventionsstat kan en sådan utredning även omfatta ett besök pä dess terrkorium.

Sedan kommittén har granskat sin medlems eller sina medlemmars redo­görelser, skall kommittén vidarebefordra dessa till den berörda konven-tionsslaten tillsammans med de kommentarer eller förslag som förefaller vara lämpliga med hänsyn till situtionen.

Vidare föreskrivs att kommkténs alla åtgärder skall vara konfidentiella, och att man på alla stadier skak söka uppnå ett samarbete med konven­tionsstaten. Sedan en företagen utredning avslutats kan kommittén, efter samråd med den berörda konventionsstaten, besluta att i sin årsrapport (se artikel 24) ta in ett sammandrag av resultatet av åtgärderna.

Artikel 21 stadgar att en konventionsstat kan avge förklaring att den erkänner kommkténs behörighet att ta emot och pröva framställningar i vilka en konventionsstat påstår att en annan konventionsstat inte uppfyller sina förpliktelser enligt konventionen. Om en framställning gäller en kon­ventionsstat som inte avgett en sådan förklaring, skall den inte behandlas av kommittén. Framställningar som tagits emot av kommittén skall hand­läggas på följande sätt.

Om en konventionsstat anser att en annan konventionsstat inte efter­lever bestämmelserna i konventionen, kan den skriftligen fästa den senare statens uppmärksamhet på detta förhållande. Inom tre månader efter det att meddelandet tagits emot skall den mottagande staten skrifUigen tillstäl­la den stat som sände meddelandet en förklaring eller ett annat klarläg­gande uttalande. 1 den mån så är möjligt och sakligt motiverat, skak uttalandet innehålla en redogörelse för de inhemska processreglerna och förde rättsmedel som redan uttömts, som använts eller som kan användas i saken.

Om ärendet inte regleras på ett för de berörda konvenlionsstaterna tUkredsstäUande sätt inom sex månader efter det att den mottagande staten erhöll det urspmngliga meddelandet, har vardera staten rätt att hänskjuta ärendet till kommittén.

Kommittén får inte behandla ett hänskjutet ärende förrän alla tillgängliga inhemska rättsmedel tagits i anspråk och uttömts i överensstämmelse med folkrättens allmänt vedertagna gmndsatser. Detta gäller dock inte om utnyttjandet av rättsmedlen är oskäligt tidskrävande eUcr sannolikt inte medför effektiv hjälp åt den person som är offer för kränkningen av konventionen.

Vidare föreskrivs att kommittén skak sammanträda inom stängda dörrar när den behandlar framställningar enligt denna artikel. Kommittén skall ställa sig till berörda konventionsstaters förfogande för att uppnå en upp­görelse i godo. I detta syfte kan kommittén, när så är lämpligt, tiUsätta en tillfällig förlikningskommission. I varje tik kommittén enligt denna artikel hänskjutet ärende får den anmoda de berörda konvenlionsstaterna att lämna relevanta upplysningar. Konventionsstaterna har rätt att vara repre­senterade, när ärendet behandlas i kommittén. Inom tolv månader efter dagen för mottagandet av anmälan skall kommittén avge en rapport.

Om en uppgörelse i godo har kunnat uppnås, skall kommittén i en

8

rapport lämna en kort redogörelse för de faktiska förhållandena och den

uppnådda lösningen. Om en sådan uppgörelse inte kunnat uppnås, skall    Prop. 1985/86: 17

kommittén begränsa rapporten lill en kort redogörelse för de faktiska

förhållandena. Synpunkter som de berörda konventionsstaterna anfört

skriftligen liksom protokoll över synpunkter som de anfört muntligen skall

fogas till rapporten. I varje ärende skall rapporten delges med berörda

konventionsstaler.

Bestämmelserna i artikeln träder i kraft, när fem konventionsstater avgett förklaringar som erkänner kommitténs behörighet, I övrigt behand­lar artikeln tillvägagångssättet i samband med deponering och äterkallelse av sådana förklaringar.

Artikel 22 föreskriver bl.a, att en konventionsstat när som helst kan avge förklaring att den erkänner kommitténs behörighet att motta och pröva framställningar från enskilda personer som säger sig ha blivit utsatta för en konventionsstats kränkningar av bestämmelserna i konventionen. Berör framställningen en konventionsstat som inte avgett en sädan förkla­ring, skall den inte mottas av kommktén. Kommittén skall avvisa anonyma framställningar. Kommittén skall delge framställningar, som gjorts enligt denna artikel, med den konventionsstat som avgett förklaring att den erkänner kommitténs behörighet och som påstås ha kränkt nägon bestäm­melse i konventionen. Den mottagande staten skall inom sex månader tillställa kommittén en skriftlig förklaring eller en klargörande redogörelse för ärendet och den åtgärd som kan ha vidtagits av den staten. Vidare föreskrivs att kommittén skall pröva framställningar som mottagits enligt denna artikel mot bakgmnd av alla upplysningar som lämnats av den enskUde personen eUer för hans räkning eller av den berörda konventions­staten.

Kommittén skall inte pröva framställningar från enskilda personer om den inte har försäkrat sig om att samma ärende inte har varit eller är föremål för internationell undersökning eller reglering i annan form.

Kommittén måste också fastställa att klaganden har uttömt alla tillgäng­liga inhemska rättsmedel. Detta skall inle gälla, om rättsmedlens utnyttjan­de är oskäligt tidskrävande eller sannolikt inte på ett effektivt sätt blir till hjälp för den person som är offer för brott mot konventionen.

Kommittén sammanträder inom stängda dörrar. Den skall framföra sina synpunkter till den berörda konventionsstaten och till klaganden.

Bestämmelserna i denna artikd träder i kraft när fem konventionsstaler avgett förklaringar som erkänner kommkténs behörighet, I övrigt behand­lar artikeln tillvägagångssättet i samband med deponering och äterkallelse av sådana förklaringar.

Medlemmarna i kommittén och i de förlikningskommissioner som kan komma att utses skak enligt artikel 23 åtnjuta de förmåner, privilegier och den immunitet som tillkommer experter på uppdrag för Förenta nationerna enligt tillämpliga beslämmelser i konventionen om privilegier och immuni­teter för Förenta nationerna.

Enligt artikel 24 skall kommittén tillstäUa konventionsstaterna och För­enta nationernas generalförsamling en årlig redogörelse för sin verksamhet enligt konventionen.

Prop. 1985/86: 17     dEL 111

Artiklarna 25-33 innehåller slutbestämmelser. Frågan om ratifikation (ar­tikel 25), anslutning (artikel 26) och ikraftträdandet (artikel 27) har berörts tidigare (avsnitt 1). Ratifikations- eller anslutningsinstrument skall depo­neras hos Förenta nationernas generalsekrelerare,

I artikel 28 föreskrivs att varje stat kan, när den undertecknar, ratificerar eller ansluter sig tik konventionen, förklara att den inte erkänner kommit­ téns behörighet enligt artikel 20, En fördragsslutande stat som gjort ett sådant förbehåll kan när som helst återta detta förbehåll genom notifika-tion till Förenta nationernas generalsekreterare,

Ariikel 29 innehåller bestämmelser om ändringar i konventionslexten,

I artikel 30 stadgas bl.a. att vatje tvist mellan två eller flera konventions­stater om tolkningen eller tillämpningen av konventionen, som inte kan biläggas genom förhandlingar, skall på begäran av någon av dessa stater hänskjutas till skiljedom.

Varje konventionsstat kan vid tidpunkten för undertecknande eller rati­fikation av eller vid anslutning till konventionen förklara att den inle anser sig bunden av skiljedomsförfarandet. Ett sådant förbehåk kan alertas när som helst.

Enligt artikel 31 kan en konventionsstat säga upp konventionen. Upp­sägningen träder inte ikraft förrän efter ett år. En .sådan uppsägning skall inte medföra att konventionsstaten blir löst från sina åtaganden enligl konventionen vad avser vaije handling eller underlåtenhet att handla som inträffar före den dag då uppsägningen träder i kraft. Uppsägningen hind­rar inte heller i något hänseende den fortsatta handläggningen av ett ärende som redan är under behandling av kommittén före den dag då uppsägning­en träder i kraft. Efter den dag då en konventionsstats uppsägning träder i kraft skall kommittén inte inleda prövning av något nytt ärende som rör den staten.

I artikel 32 föreskrivs att Förenta nationernas generalsekreterare skall underrätta alla medlemmar av Förenta nationerna och aUa slater som har undertecknat eller anslutit sig till konventionen om undertecknande, ratifi­kation och anslutning enligt artiklarna 25 och 26, dagen för ikraftträdandet av konventionen enligt artikel 27 och dagen för ikraftträdandet av ändring­ar i denna enligl artikel 29. Vidare skall FN:s medlemmar underrättas om uppsägningar enligt artikel 31.

Artikel 33 - konventionens sista artikel föreskriver bl.a, att de arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska originaltexterna till konventionen har lika giltighet.

4 Föredraganden

Generalförsamlingens beslut att anta konventionen mot tortyr och annan

grym, omänsklig eller förnedrande behandling markerar avslutningen pä

ett omfattande förhandlingsarbete, som pågått sedan år 1977. då Sverige

10

tog initiativ till en sådan konvention och lade fram ett förslag till text. Det

ankommer nu på FN:s medlemsstater att ta ytteriigare steg mot konven-    Prop. 1985/86: 17 tionens förverkligande genom att tillträda den. Konventionen träder ikraft när tjugo stater har tillträtt den.

Trots att skyddet för de mänskliga rättigheterna alltsedan FN:s tillkomst varit en av de viktigaste programpunkterna för organisationen måste man konstatera att del idag pä olika håll i världen begås otaliga kränkningar mot dessa rättigheter. Även om det är lätt att gripas av pessimism när det gäller möjligheterna att uppnå förbättringar, får man inte ge upp ansträngningar­na att med alla till buds stående medel förmå världens nationer att leva upp till de åtaganden som de redan har gjort.

Mot denna bakgmnd måste det hälsas med stor tillfredsställelse att FN:s generalförsamling nu kunnat enas om en konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Genom denna konvention har man enligt min mening fått ett instmment som, rätt använt, kan bli ett effektivt medel i kampen för de mänskliga rättighetema på detta område. När jag nu föreslår att Sverige skall tillträda denna konvention gör jag det i förhoppningen att konventionen skall vinna bred anslutning bland världens nationer. Av särskild betydelse är givetvis att staterna också underkastar sig det kontrollsystem som finns inbyggt i konventionen.

Tortyr är förbjuden i bl.a. FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna från år 1948, FN-konventionen om medborgerliga och poli­tiska rättigheter, som tillkom år 1966, den europeiska konventionen an­gående skydd för de mänskliga rättigheterna och de gmndläggande frihe­terna från år 1950 samt i 1949 års Genévekonventioner. Ingen av dessa konventioner innehåller emellertid en definition av begreppet tortyr. Även om det finns en allmän uppfattning om vad som avses med tortyr, öppnar frånvaron av en definition av begreppet alltid en möjlighet för stater som utövar tortyr att hävda att en vidtagen handling inte kan betraktas som tortyr. Skyddet av de mänskliga rättigheterna kan stärkas på olika sätt. Ett viktigt sätt att stärka detta skydd är att klart definiera otillåtna åtgärder.

Det är mot denna bakgrund betydelsefullt att den av FN nu antagna konventionen innehåller en definition av begreppet tortyr. Syftet med denna definition är givetvis att förbudet mot tortyr skall bli så effektivt som möjligt. Jag vill emellertid betona att konventionen har ett vidare tillämp­ningsområde än som följer av den nu nämnda definitionen. De stater .som ansluter sig till konventionen åtar sig nämligen att förhindra också andra handlingar som innebär grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning men som inte faUer under definitionen i artikel 1.

Genom konventionen åläggs de stater som ansluter sig till den bl.a. att

förhindra och kriminalisera tortyrbrott, att se till alt personer som begått

tortyrbrott i annat land kan lämnas ut och att förbjuda att bevis som har

tagits fram under tortyr används i domstolsprocessen. Konventionen inne­

bär också att tortyroffer skall ha rätt till goltgörelse och att ingen får

utvisas eller lämnas ut till ett land där hon eller han löper risk att utsättas

för tortyr. En internationell kommitté skall vidare tillsättas för att kontrol­

lera konventionens efterlevnad, bl, a. genom att granska rapporter som de

stater som ansluter sig till konventionen är skyldiga att avge. En mycket

11

Prop. 1985/86: 17 viktig funktion för kommktén är att den skall kunna agera i olika hänseen­den, om den finner att det föreligger tUlförlitliga indikationer på att syste­matisk tortyr utövas i någon konventionsstal. Emellertid kan en stat för­klara alt den inte erkänner kommitténs kompetens i sistnämnda hänseen­de.

Av stor betydelse är kommitténs möjligheter att ta emot och pröva framställningar från konventionsstater (artikel 21) eller enskilda personer (artikel 22) med påståenden om att en konventionsstal inte uppfyller sina förpliktelser enligt konventionen eller direkt utsatt någon för kränkning. En fömtsättning för att konventionsstaterna skall bli bundna av detta kontrollsystem är emellertid att de avger en positiv förklaring om detta.

För att frågan om ett godkännande för Sveriges del av torlyrkonven-lionen skall få en allsidig belysning är det enligt min mening angeläget att närmare kommentera några av de viktigare artiklarna i konventionen och jämföra dem med svensk lagstiftning,

Ariikel 1 innehåller den nyss berörda definitionen av begreppet tortyr. Definitionen anger att "tortyr" betyder - till att börja med - varje handling genom vilken akvarlig smärta eller svårt lidande, fysiskt eller psykiskt, medvetet tillfogas någon, I definitionen anges ytterligare två fömlsättningar: smärtan eller lidandet skall ha tillfogats någon av eller på anstiftan eller med samtycke eller medgivande av en offentlig tjänsteman eller någon annan person som handlar som företrädare för det allmänna samt att gärningen har skett i ett visst syfte. t. ex, för alt få information eller en bekännelse.

Denna definUion innebär inga svårigheter från svensk rättssynpunkt. En sådan handling faller oftast i vart fall under begreppet misshandel i brotts­balken (BrB), Därunder faller nämligen handlingar som orsakar fysisk skada eller smärta, men också svårare former av psykisk skada. De hand­lingar som ligger nära gränsen till misshandel torde ofta vara straffbara som något annat brott enligl 3 eller 4 kap. BrB. Gällande svenska bestäm­melser torde väl täcka innehållet i artikel 1.

Ariikel 2 ålägger staterna alt vidta åtgärder för att förhindra tortyrhand­lingar. Jag vill här särskilt peka på punkt 3 som stadgar att en order frän en överordnad offentlig tjänsteman eller offentlig myndighet inte får åberopas för att rättfärdiga tortyr. I detta sammanhang kan finnas skäl att upprnärk-samma bestämmelsen i 24 kap. 6 § BrB, som lyder:

Gärning som någon begått på befallning av den under vars lydnad han står skall ej medföra ansvar för honom, om han med hänsyn till lydnadsförhål­landets art, gärningens beskaffenhet och omständigheterna i övrigt hade att efterkomma befallningen.

Det torde vara uteslutet att ansvarsfrihet enligt denna paragraf kan komma ifråga för en gärning som innefattar tortyr.

Åtagandena i ariikel 3 är i svensk rätt uppfyllda genom reglerna om

asylrätt i 3 och 6 §§ utlänningslagen (1980:376) som hindrar att utvisning

sker i de fall där man vid prövning i ett konkret fall finner att det föreligger

fara för att en person skall utsättas för tortyr, om han utvisas. Vad gäUer

12

utlämning för brott vill jag hänvisa tik 7 § lagen (1957:668) om utlämning

för brott, som innehåller liknande regler till skydd för den som riskerar    Prop. 1985/86: 17 utlämnande.

Artikel 4 ålägger konventionsstaterna att se till alt tortyrhandlingar utgör brott enligl deras strafflag. Brotten i 3 och 4 kap. BrB - sammanställda med medverkansreglema i 23 kap. - täcker enligt min mening konventio­nens krav. Jag konstaterar också att försök till misshandel, som inte är ringa, är straffbart enligt 3 kap, 10 § BrB. Det bör även noteras att en tortyrhandling naturligtvis kan vara straffbar också enligt andra bestäm­melser, t. ex, som övergrepp i rättssak (17 kap, 10 § BrB),

Artikel 5 uppställer bestämmelser för tillämplig strafflag. Reglerna om tillämpligheten av svensk lag i 2 kap, BrB täcker hek vad som krävs i artikelns punkt I a och b.

Av punkt I c följer att en stat åtar sig att svara för lagföring' 'när offret är medborgare i den staten, om denna stat anser detta vara lämpligt". Denna föreskrift är mera långtgående än vad reglema i BrB täcker. I och för sig kan lagföring i Sverige av brott utomlands mot svenskt brottsoffer ske i ett antal fall utöver dem som nämns i 1 a och b. Av betydelse är särskilt 2 kap,

2

§ första stycket 3 BrB som i princip gör del möjligt att i Sverige åtala en utlänning som finns här i riket när det på brotten kan följa fängelse i mer än sex månader. Jag syftar vidare pä fall som anges i samma paragraf första stycket 1 senare ledet ("av utlänning med hemvist i Sverige") och i 2 kap.

3

§ BrB (i andra fall än dä brottet begåtts på svenskt fartyg eller luftfartyg). Ytterligare kan jag hänvisa till 2 kap, 3 a § BrB jämfört med lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lagföring för brott. Att märka är emellertid att de långtgående anspråken att i Sverige döma över brott utomlands modifieras av åtalsbestämmelserna i 2 kap, 2 § andra stycket och 5 a § BrB.

De nu angivna reglerna ger uttryck för vad Sverige anser vara en rimlig nivå när det gäller lagföring i Sverige för gärningar som har begåtts utom­lands mot svenska brottsoffer. De svenska bestämmelsema säkerställer alltså inte att man i varje fall av brott mot ett svenskt offer utomlands kan lagfora gärningsmannen i Sverige.

Här är dock att märka att någon skyldighet att lagfora en gärningsman i den situationen inte föreligger enligt konventionstexten. Det enskilda lan­det ges nämligen möjlighet att göra en lämplighetsprövning i lagförandefrå-gan.

Någon situation där Sverige skuUe kunna sägas bryta mot konventionen behöver således inle uppkomma. Den praktiska slutsatsen torde bli att något behov av lagstiftning inte föreligger.

När det gäller det krav på jurisdiktion som ställs upp i punkt 2 kan konstateras att bestämmelserna i 2 kap. BrB ger så vidsträckt behörighet åt svenska domstolar att det knappast kan inträffa något fall av det slag som är aktuellt där svensk domsrätt ej föreligger, I konsekvens med de ställ­ningstaganden som har gjorts i andra liknande sammanhang (jfr t, ex, prop, 1975:71 s. 29) anser jag med hänsyn härtik att inte heller denna punkt påkallar någon lagändring.

Av artikel 6 följer att konventionsstaterna förpliktar sig att ingripa med

vissa tvångsmedel mot den som misstänks för tortyrbrott. Om brottet har

13

Prop. 1985/86: 17 begåtts i Sverige, är reglerna om häktning reseförbud m.m, i 24 och 25 kap, rättegångsbalken direkt tillämpliga. Detsamma gäller de fall där gär­ningen har begåtts utomlands men lagföringen skall ske här enligt bestäm­melserna i 2 kap. BrB,

1 utlämningsärenden är reglerna i 24 och 25 kap, rättegångsbalken också tillämpliga genom hänvisningar i 16 § lagen (1957:668) om utlämning för brott (aUmänna utiämningslagen) och 12 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till Danmark, Finland, Island och Norge (nordiska utiämningsla­gen).

Vad som sägs i artikel 6 punkt 1 andra meningen betyder alt konven­tionen kräver alt en person som är misstänkt för tortyrbrott utomlands skall kunna berövas friheten i Sverige även innan en formell begäran om utlämning kunnat överlämnas. Erforderliga bestämmelser härom finns i 23 § allmänna utiämningslagen och 17 § nordiska utiämningslagen.

Punkterna 24 torde inte medföra några problem i jämförelse med svensk lagstiftning.

Av ariikel 7 följer att en stat som inte lämnar ut en person som är misstänkt för tortyrbrott skall vara skyldig att låta statens egna myndighe­ter lagfora personen ifråga. Artikeln torde knappast kräva några kommen­tarer för svenskt vidkommande.

Som en anmärkning i anslutning till artikel 8 punkt I kan jag nämna alt utlämning för våld eller hot mot krigsman (21 kap. 7 § BrB), vilket kan tänkas vara ett tortyrbrott, inte får ske enligt 5 § första stycket allmänna Utiämningslagen. Om en sådan gärning innefattar även brott som är utläm-ningsbart, fär dock utlämning ske för det brottet. En likartad regel gäller i fråga om politiska brott (6 §), Denna reglering torde inte strida mot kon­ventionen. Artikel 8 medger ju (i punkterna 2 och 3) att resp. stat tUlämpar sina ordinära utlämningsbestämmelser även i de fall konventionen behand­lar.

Bestämmelserna i artikel 9 om internationell rättshjälp föreskriver bl. a. att konventionsstalerna skall lämna varandra mesta möjliga bistånd i sam­band med de straffrättsliga förfaranden som är aktuella i sammanhanget. Detta kan för svenskt vidkommande sägas ske redan idag enligt regler och praxis beträffande internationell rättshjälp.

I artikel 10 ställs upp krav på viss utbildning och undervisning m, m. Jag återkommer till dessa frågor i anslutning till artikel 16.

Till artiklarna 11 13 som berör förhörsregler, undersökningar och kla-gomöjligheter m. m, behövs enligl min mening inga särskilda kommenta­rer.

Artikel 14 föreskriver om rätt till skadestånd. Den svenska regleringen på området innebär följande.

Enligl 2 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207) skall person- eller sak­skada som vållas med uppsåt eller av oaktsamhet ersättas av gärningsman­nen. En ren förmögenhetsskada som vållas genom brott skall också ersät­tas (2 kap. 4 § skadeståndslagen). Även ideellt skadestånd för lidande som någon tillfogar annan genom brott mot den personHga friheten skall ersät­tas (1 kap. 3 § skadeståndslagen). Om en tortyrhandling skulle begås i t, ex, 14

statens verksamhet, kan den drabbade vända sig direkt till staten med sina    Prop, 1985/86: 17 anspråk (3 kap, skadeståndslagen).

Utöver skadeståndslagen kan jag också nämna brottsskadelagen (1978:413), enligt vilken ersättning för vissa skador i samband med brott kan utges av statsmedel.

Sammanfattningsvis kan sägas att de svenska reglerna på området är tillräckliga för att tillmötesgå konventionens krav.

Några uttryckliga regler som tikgodoser det i artikel 15 stadgade förbu­det mot användning av utsagor som gjorts till följd av tortyr finns inte i rättegångsbalken. Däremot är det självklart att vad konventionen kräver gäller ändå, bl, a, därför att en framtvungen utsaga saknar bevisvärde. Artikeln kräver med andra ord ingen ny svensk lagstiftning,

I fräga om artikel 16 angående andra handlingar som innebär grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning kan sägas att artikelns krav ligger på ett allmänt plan och torde uppfyllas av Sverige redan nu. 1 ett hänseende är artikelns krav så konkret att några ytteriigare kommentarer kan vara på sin plats. Jag syftar på kravet (genom hänvis­ningen till artikel 10) alt konventionens förbud mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning uttryckligen skall skrivas in i instmktioner för olika grupper av befattningshavare (polis, militär, vårdpersonal och alla andra grupper som har att göra med personer som är berövade friheten).

Jag vill här peka på att sådana regler finns redan idag för de centrala grupperna, dvs, polis samt häktes- och kriminalvärdspersonal. Vad jag främst syftar på är följande bestämmelser:

-

Under förhör må ej i syfte att framkalla bekännelse eker uttalande i viss riktning användas medvetet oriktiga uppgifter, löften eller förespeg-Ungar om särskilda förmåner, hot, tvång, uttröttning eller andra otillbörliga åtgärder (23 kap. 12 § rättegångsbalken)

-

Häktad skall behandlas så att skadliga följder av frihetsberövande motverkas (2 § lagen 1976:371 om behandlingen av häktade och anhållna m.fl.)

-

Intagen skall behandlas med aktning för hans människovärde (9 § lagen 1974:203 om kriminalvård i anstalt).

De angivna bestämmelsema torde vara tillräckliga på sitt område.

Jag kan vidare hänvisa till lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m,n,, som ju täcker i princip all medicinsk vårdper­sonal oavsett huvudman, I 5 § anges bl, a. att den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall visa patienten omtanke och respekt. Denna bestämmelse får anses täcka behovet på det medicinska området.

Några kommentarer till artiklarna 17 och 18 som innehåller bestämmel­ser om upprättandel av en kommitté mot tortyr torde inte behövas.

Som jag tidigare har nämnt rådde det stor oenighet om texten till artik­larna 19 och 20 under slutfasen av konventionsarbetet. Efter ingående konsukationer accepterades dock artiklarna i det skick vari de nu förelig­ger.

Vad avser artikel 20 kan nämnas att kommittén genom olika åtgärder har

möjlighet att kontrollera alt konventionen efterlevs. Av intresse i samman-

15

Prop, 1985/86: 17 hanget är särskik att kommissionen kan utse en eller flera av sina medlem­mar att göra en konfidentiell utredning i samarbete med den berörda konventionsstaten. Som ett inslag i denna utredning kan i samförstånd med konventionsslaten göras besök på dess territorium.

Av artikel 28 följer att en stal som tillträder konventionen kan reservera sig mot det nu nämnda undersökningsförfarandet. Denna reservationsrätt är en eftergift åt särskilt öststaterna och ett antal länder i tredje världen. I praktiken innebär detta att de länder som inte vkl tillåta en noggrann kontroll måste särskUt anmärka detta när de antar konventionen. En stat som gör ett sådant förbehåll, visar därmed att den ställer sig utanför en viktig kontrollmekanism i konventionssystemet.

En konventionsstat kan när som helst enligt artiklarna 21 och 22 avge förklaringar att den erkänner kommitténs behörighet att pröva framställ­ningar i vilka en konventionsstat påstår att en annan konventionsstal inle uppfyller sina förpliktelser respektive att pröva framställningar från enskil­da personer som påstår att de blivit utsatta för en konventionsstals kränk­ningar.

Enligt min mening är förfarandena enligt dessa båda artiklar ett utomor-dentiigt viktigt inslag i konventionens kontrollsystem. Jag föreslår att Sverige i samband med ratificeringen av konventionen avger förklaringar enligt båda artiklarna.

Jag vill i detta sammanhang påpeka alt en person som påstår sig ha blivit utsatt för tortyr eker annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning kan ha flera möjligheter att klaga. Avgörande är här vilka åtaganden den stat, mot vilken klagomålen riktas, har gjort. De utvägar som kan stå till buds är:

-

förfarande enligt det fakultativa protokollet till FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter (tortyr är förbjuden enligt artikel 7 i denna konvention)

-

förfarande inför den europeiska kommissionen för de mänskliga rät­tigheterna (tortyr är som tidigare nämnts förbjuden enligt artikel 3 i den europeiska konventionen)

-

förfarande inför den kommitté mot tortyr som upprättas enligt den nu aktuella konventionen.

Ett särskilt problem kan uppkomma när det gäller klagorätten enHgt tortyrkonventionens artikel 21 i jämförelse med den europeiska konven­tionen om de mänskliga rättigheterna. Problemet är besläktat med den konkurtenssituation som kan uppkomma mellan den europeiska konven­tionen och FN-konventionen till skydd för medborgerliga och poHtiska rättigheter. Vad jag syftar på är följande situation.

Artikel 3 i den europeiska konventionen förbjuder som jag just har

konstaterat tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling. En för­

dragsslutande stat som anser att en annan stat som är ansluten till konven­

tionen kränker bestämmelserna i nämnda artikel kan enligt artikel 24 i

konventionen hänskjuta frågan tUI den europeiska kommissionen för de

mänskliga rättigheterna. De båda staterna ifråga kan emellertid också ha

avgett förklaring enligt artikel 41 i konventionen om medborgerliga och

16

politiska rättigheter. Den artikeln innebär att FN:s kommitté för de mänsk-

liga rättigheterna har behörighet att ta emot och pröva framställningar från     Prop. 1985/86: 17 en klagande stat.

Europarådets ministerkommitté har år 1970 antagit en resolution 70 (17) som avser att lösa denna konkurrenssituation. Resolutionen innebär att stater som är underkastade båda de nu nämnda förfarandena vid lösande av tvister som gäller fri- och rättigheter som är garanterade i båda konven­tionerna skall begagna sig av det förfarande som den europeiska konven­tionen erbjuder.

Mot denna bakgmnd anser jag - med tanke på den klagorätt som föreUgger enligt ariikel 21 i tortyrkonventionen - att Sverige skall beakta resolution 70 (17), Vid tvist med stat som är ansluten till den europeiska konventionen och till tortyrkonventionen bör Sverige alltså begagna sig av det förfarande som föreskrivs i den förstnämnda konventionen.

Artikel 23 angående immunitet och privilegier m, m, faller in under punkt 2 i bUagan tiU lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Den punkten gäUer medlemmarnas representanter i FN och personer med tjänst hos eller uppdrag av organisationen. Ett tillkännagivande behövs som kompletterar tillkännagivandet (1983:739) av vissa uppgifter om över­enskommelser som avses i 4 § lagen (1976:661) om immunitet och privile­gier i vissa fak.

Konventionens övriga artiklar bereder inte några problem när det gäller förhållandet tik gällande svensk rätt.

Sammanfattningsvis får jag anföra följande.

Konventionen utgör ett betydelsefullt tillskott till det regelsystem som syftar till att stärka skyddet för de mänskliga rättighetema. Sverige har - i enlighet med sina utrikespoHtiska tradkioner - engagerat sig hårt i för­handlingsarbetet och har spelat en väsentlig roll vid konventionens tiUbli-velse. Jag förordar aktså att Sverige lUlträder konventionen.

5 Hemställan

Med hänvisning tkl vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

att godkänna konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning med de förklaringar enligt artik­larna 21 och 22 i konventionen som jag har angett.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förstag som föredraganden har lagt fram.

17

2   Riksdagen 1985/86. I saml. Nr 17

Prop, 1985/86:17

Bilaga

Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment

The States Parties to this Convention,

Considering that, in accordance with the principles proclaimed in the Charter of the United Nations, recognilion ofthe equal and inalienable rights of ak members of the hu­man family is the foundation of freedom, jus­tice and peace in the world,

Recognizing that those rights derive from the inherent dignity ofthe human person,

Considering the obligation of States under the Charter, in particular Artide 55, to pro­mote universal respect for, and observance of, human rights and fundamental freedoms,

Having regard to artide 5 ofthe Universal Declaration of Human Rights and artide 7 of the International Covenant on Civil and Po-Htical Rights, both of which provide that no one shall be subjected to torture or to cruel, inhuman or degrading treatment or punish­ment,

Having regard also to the Declaration on the Protection of All Persons from Being Subjected to Torture and Other Cmel, Inhu­man or Degrading Treatment or Punishment, adopted by the General Assembly on 9 De­cember 1975,

Desiring to make more effective the stmg-gle against torture and other cmel, inhuman or degrading treatment or punishment throughout the world,

Have agreed as follows:

Convention contre la torture et autres peines ou traitements cruels, inhumains ou dégradants

Les Elats parties å la présente Convention,

Considérant que, conformément aux prin-cipes prodamés dans la Charte des Nations Unies, la reconnaissance des droits égaux et inaliénables de tous les membres de la famille humaine est le fondement de la liberté, de la justice et de la paix dans le monde,

Reconnaissant que ces droits procédent de la dignité inhérente å la personne humaine,

Considérant que les Etats sont tenus, en vertu de la Charte, en particulier de 1'Artide 55, d'encourager le respect universel et effec-tif des droits de Thomme et des libertés fon-damenlales,

Tenant compte de Tartide 5 de la Declara­tion universelle des droits de Phomme et de farticle 7 du Pade international relatif aux droits civils et poHtiques qui prescrivent tous deux que nul ne sera soumis ä la torture, ni ä des peines ou traitements cruels, inhumains ou dégradants,

Tenant compte également de la Declara­tion sur la protection de toutes les personnes contre la torture et autres peines ou trake-ments cruels, inhumains ou dégradants, adoptée par TAssemblée générale le 9 dé-cembre 1975,

Désireux d'accroitre fefficacité de la lutte contre la torture et les autres peines ou traite­ments cruels, inhumains ou dégradants dans le monde entier,

Sont convenus de ce qui suil:

PARTI

Artide 1

I. For the purposes of this Convention, the term "torture" means any act by which se-vere pain or suffering, whether physical or mental, is intentionaky inflicted on a person for such purposes as obtaining from him or a third person information or a confession, punishing him for an act he or a third person

PREMIERE PARTIE

Artide premier

1. Aux fins de la présente Convention, le terme «torture» désigne tout acte par lequel une douleurou des souffrances aigués, physi-ques ou mentales, sont intentionneUement in-fligées ä une personne aux fins notamment d'obtenir d'elle ou d'une tierce personne des renseignements ou des aveux, de la punir

18

Översättning

Konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning

De stater som är parter i denna konvention,

som beaktar att, i enlighet med de pnn-ciper som proklamerats i Förenta nationernas stadga, erkännandet av de lika och oförytter-liga rättigheter som tiUkommer alla männi­skor utgör grundvalen för frihet, rättvisa och fred i världen,

som erkänner att dessa rättigheter härrör från människans nedärvda värdighet.

som beaktar staternas skyldighet enligt stadgan, särskilt artikel 55, att främja allmän respekt för och iakttagande av mänskliga rät­tigheter och grundläggande friheter,

som tar hänsyn tiU artikel 5 i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och artikel 7 i den internationella konven­tionen om medborgeriiga och politiska rättig­heter, vUka båda föreskriver att ingen får ut­sättas för tortyr eUer grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning,

som också tar hänsyn tUt förklaringen om skydd för alla människor mot tortyr och an­nan grym, omänsklig eller förnedrande be­handling eller bestraffning, antagen av gene­ralförsamlingen den 9 december 1975,

som önskar göra kampen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande be­handling eller bestraffning mera effektiv överallt i världen,

har kommit överens om följande.

DEL I

Artikel 1

1. 1 denna konvention avses med begreppet tortyr varje handling genom vilken allvarlig smärta eller svårt lidande, fysiskt eller psy­kiskt, medvetet tillfogas någon antingen för sådana syften som att erhålla information el­ler en bekännelse av honom eller en tredje person, att straffa honom för en gärning som

Prop. 1985/86: 17

19

Prop. 1985/86: 17

has committed or is suspected of having com­mitted. or intimidating or coercing him or a third person, or for any reason based on dis-crimination of any kind, when such pain or suffering is inflicted by or at the instigation of or with the consent or acquiescence of a pub­lic official or other person acting in an official capacity. It does not include pain or suffering arising only from, inherent in or incidental to lawful sanctions.

d'un acte qu'elle ou une tierce personne a commis ou est soupgonnée d'avoir commis, de rintimider ou de faire pression sur elle ou d'intimider ou de faire pression sur une tierce personne, ou pour tout autre mottf fondé sur une forme de discrimination quelle qu'elle soit, lorsqu'une telle douleur ou de telles souffrances sont infligées par un agent de la fonction pubUque ou toute autre personne agissant ä tilre officiel ou ä son instigation ou avec son consentement exprés ou lacite, Ce terme ne s'étend pas ä la douleur ou aux souffrances résultant uniquement de sanc­tions legitimes, inhérentes ä ces sanctions ou occasionnées par ekes.

2, This artide is without prejudice to any international instmment or national legisla­tion which does or may contain provisions of wider application.

2, Cét artide est sans prejudice de tout in­stmment international ou de toute loi natio-nale qui contient ou peut contenir des dispo­sitions de portée plus large.

Artide 2

1, Each State Party shall take effective legis­lative, administrative, judiciai or other mea­sures to prevent acts of torture in any terri­tory under its jurisdiction.

Artide 2

1, Tout Etat partie prend des mesures législa-tives, administralives, judiciaires et autres mesures efficaces pour empécher que des actes de torture soient commis dans tout ter-rkoke sous sa juridiction.

2, No exceptional circumstances whatso-ever, whether a slate of war or a threat of war, internal political instabiUty or any other public emergency, may be invoked as a justi-ficalion of torture.

2. Aucune circonstance exceptionnelle, queUe qu'eUe soit, qu'il s"agisse de Petat de guerre ou de menace de guerre, d'instabiUté poHtique inlérieure ou de tout autre état d'ex-ceplion, ne peut étre invoquée pour justifier la torture.

3. An order from a superior officer or a public authority may not be invoked as a juslifica-tion of torture.

3. L'ordre d"un supérieur ou d'une autorité publique ne peut étre invoqué pour justifier la torture.

Artide 3

1,  No State Party shall expel, retum ("re-

fouler") or exlradke a person lo another

State where there are substantial grounds for

believing that he would be in danger of being

subjected to torture.

2.  For the purpose of delermining whether

there are such grounds, the compelent auth-

orities shall take into account all relevant

Artide 3

1.

Aucun Etat partie n'expulsera, ne refou-lera, ni n'extradera une personne vers un autre Etat oö il y a des motifs sérieux de croire qu'elle risque d'étre soumise ä la tor­ture.

2.
[REDACTED_EFTERNAMN] déterminer s'il y a de tels motifs, les autorilés compétentes tiendront compte de toutes les considérations pertinentes, y com-

20

han eller en tredje person har begått eller misslänks ha begått eller att hota eller tvinga honom eller en tredje person eller också av något skäl som har sin gmnd i någon form av diskriminering, under förutsättning all smär­tan eller lidandel åsamkas av eller på anstif­tan eller med samtycke eller medgivande av en offentiig tjänsteman eller någon annan per­son som handlar såsom företrädare för det allmänna. Tortyr innefattar inte smärta eller lidande som uppkommer enbart genom eller är förknippade med lagenliga sanktioner.

2, Denna artikel får ej åberopas gentemot internationella instrument eller nationell lag­stiftning som innehåller eller kan innehålla bestämmelser som går längre.

Artikel 2

1,

Varje konventionsstat skall vidta effektiva legislativa, administrativa, rättsliga eller and­ra åtgärder för att förhindra tortyrhandlingar inom varje territorium under dess jurisdik­tion.

2,

Inga som helst särskilda omständigheter, vare sig krigstillstånd eller krigshot, inre poli­tisk instabilitet eller annan allmän nödsitua­tion får anföras för att rättfärdiga tortyr.

3. En order från en överordnad offentlig tjänsteman eller offentlig myndighet får inte åberopas för att rättfärdiga tortyr.

Artikel 3

1.       Ingen konventionsstat skall utvisa, åter­

föra eller utlämna en person tUl en annan stat,

i vilken det finns grundad anledning att tro att

han skulle vara i fara för att utsättas för tor­

tyr,

2,       För att fastställa humvida sådan anledning

föreligger, skall de behöriga myndigheterna

beakta alla hänsyn av betydelse, vari i före-

Prop, 1985/86: 17

21

Prop, 1985/86:17

considérations induding, where applicable, the existence in the State concerned of a con­sistent pattem of gross, flagrant or mäss vio-lations of human rights.

pris, le cas échéant, de Texistence, dans TE-tat inléressé, d'un ensemble de violations systématiques des droits de Thomme, graves, flagranles ou massives.

Artide 4

1. Each State Party shall ensure that all acts of torture are offences under its criminal law, The same shall apply to an attempt to commit torture and to an act by any person which constitutes complicity or participaiion in tor­ture.

2. Each State Party shall make these offences punishable by appropriate penakies which take into account their grave nature.

Artide 4

1.

Tout Etat partie veUle ä ce que tous les actes de torture constituent des infractions au regard de son drok pénal. Il en est de méme de la lentative de pratiquer la torture ou de tout acte commis par n*importe quelle per­sonne qui constitue une complicité ou une participaiion ä Tacte de torture.

2.

Tout Etat partie rend ces infractions passi-bles de peines appropriées qui prennent en consideration leur gravité.

Artide 5

1, Each State Party shall take such measures as may be necessary to establish its jurisdic­tion över the offences referred to in artide 4 in the foUowing cases:

(a)

When the offences are committed in any territory under its jurisdiction or on board a ship or aircraft registered in that State;

(b)

When the alleged offender is a nation­al of that State;

(c)

When the victim is a national of that State if that State considers it appropriate.

2, Each State Party shall likewise take such measures as may be necessary to establish its jurisdiction över such offences in cases where the alleged offender is present in any territory under its jurisdiction and it does not extradite him pursuant to artide 8 to any of the States mentioned in paragraph 1 of this ariicle.

Artide 5

1. Tout Etat partie prend les mesures néces-

saires pour élablir sa competence aux fins de

connaitre des infractions visées å Tarticle 4

dans les cas suivants:

(a)

Quand finfraction a été commise sur tout territoire sous la juridiction dudit Etat ou ä bord d'aéronefs ou de navires imma-triculés dans cet Etat;

(b)

Quand Tauteur présumé de finfrac-tion est un ressortissant dudit Etat;

(c)

Quand la victime est un ressortissant dudit Etat et que ce dernier le juge appro-prié.

2. Tout Etat partie prend également les me­

sures nécessaires pour élablir sa competence

aux fins de connakre desdites infractions

dans le cas oii 1'auteur présumé de celles-ci

se trouve sur tout territoire sous sa juridic­

tion et oii ledit Etat ne Textrade pas confor­

mément å rartide 8 vers Pun des Etats vises

au paragraphe 1 du present artide.

3, This Convention does not exclude any criminal jurisdiction exercised in accordance with internal law.

3. La présente Convention n'écarte aucune competence pénale exercée conformément aux lois nationales.

22

kommande fak även skall inbegripas före­komsten i den berörda staten av ett konse­kvent handlingsmönster av grova, uppenbara eller talrika kränkningar av de mänskliga rät­tigheterna.

Artikel 4

I, Varje konventionsstat skall säkerställa att alla tortyrhandlingar utgör brott enligt dess strafflag. Detsamma gäller försök att utöva tortyr samt av någon person vidtagen hand­ling som utgör medverkan till eller deltagande i tortyr.

2. Varje konventionsstat skall belägga dessa brott med adekvata straff, som beaktar deras allvarliga karaktär.

Artikel 5

1. Varje konventionsstat skall vidta sädana åtgärder som kan vara nödvändiga för att hävda egen domsrätt i fråga om de i artikel 4 avsedda brotten i följande fall:

a)

när brottet begås inom något territori­um under dess jurisdiktion eller ombord på fartyg eller luftfartyg som är registrerat i den staten;

b)

när den påstådde förövaren är med­borgare i den staten;

c)

när offret är medborgare i den staten, om denna stat anser detta vara lämpligt.

2,

Varje konventionsstat skall likaledes vidta de åtgärder som kan vara nödvändiga för att domstolsprövning skall kunna förekomma beträffande sådana brott i fall att den på­stådde förövaren uppehåller sig inom något territorium under dess jurisdiktion och den inte i enlighet med artikel 8 utlämnar honom till någon av de i punkt I i denna artikel nämnda staterna,

3,

Denna konvention utesluter inte lagföring för brott i enlighet med inhemsk lag.

Prop. 1985/86: 17

23

Prop, 1985/86: 17

Artide 6

I, Upon being satisfied, after an examination ofinformation available to k, that the circum­stances so warrant, any State Party in whose territory a person alleged to have committed any offence referred to in article 4 is present shall take him into custody or lake other legal measures to ensure his presence, The custo­dy and other legal measures shall be as pro­vided in the law of that State but may be continued only for such time as is necessary to enable any criminal or extradition pro­ceedings to be instituted.

Article 6

I, S'il estime que les circonslances le justi-fient, apres avoir e.xaminé les renseignements dont il dispose, tout Etat partie sur le terti-toire duquel se trouve une personne soup9on-née d'avoir commis une infraction visée ä farticle 4 assure la détention de celte per­sonne ou prend toutes autres mesures juridi-ques nécessaires pour assurer sa presence. Cette détention el ces mesures doivent étre conformes ä la legislation dudk Etat; elles ne peuvent étre maintenues que pendant le délai nécessaire å 1'engagement de poursuites pén-ales ou d'une procedure d'extradition.

2. Such State shall immediately make a pre-liminary inquiry into the facts.

2, Ledit Etat procéde immédiatement ä une enquéte préliminaire en vue d'établir les faits.

3, Any person in custody pursuant lo para­

graph I of this article shall be assisted in

communicaling immediately with the nearest

appropriate representative of the State of

which he is a national, or, if he is a stateless

person, with the representative of the State

where he usuaky resides.

4. When a State, pursuant to this article, has

taken a person into custody, k shall immedi­

ately notify the States referred to in article 5,

paragraph I, of the fact that such person is in

custody and ofthe circumstances which war­

rant his détention, The State which makes

the preliminary inquiry contemplated in para­

graph 2 of this article shall promptly report its

findings to the said States and shall indicate

whether k intends to exercise jurisdiction.

3,         Toute personne détenue en application du

paragraphe 1 du present artide peut com-

muniquer immédiatement avec le plus proche

representant qualkié de TEtat dont elle a la

nationalité ou, s'il s'agk d'une personne apa-

tride, avec le representant de TEiat oii elle

réside habituellement,

4.  Lorsqu'un Etat a mis une personne en

détention, conformément aux dispositions du

present article, il avise immédiatement de

cette détention et des circonslances qui la

justifient les Etats vises au paragraphe I de

farticle 5. L'Etat qui procéde ä Tenquéte

préliminaire visée au paragraphe 2 du present

article en communique rapidement les con-

clusions auxdits Etats et leur indique s'il en-

tend exercer sa competence.

Article 7

1, The State Party in the territory under whose jurisdiction a person alleged to have committed any offence referred to in article 4 is found shall in the cases contemplated in article 5, if it does not extradite him, submit the case to its compelent authorities for the purpose of prosecution.

Article 7

1. L'Etat partie sur le territoire sous la juri­diction duquel Pauteur présumé d'une infrac­tion visée ä farticle 4 est découvert, s'il n'ex-trade pas ce dernier, soumet faffaire, dans les cas vises å farticle 5, å ses autorités com­pétentes pour fexercice de Taction pénale.

24

Artikel 6

1.

Sedan den efter en undersökning av tkl-gänglig information konstaterat att omstän­digheterna så kräver, skall'en konventions­stal, inom vilkens territorium en person som påstås ha begått ett brott som avses i artikel 4 uppehåller sig, ta honom i fangsligt förvar eller vidta andra rättsliga åtgärder för att sä­kerställa hans närvaro. Det fängsliga förvaret och övriga rättsliga åtgärder skall vara i enlig­het med den statens lag men får pågå endast under den tid som krävs för att genomföra förfarande avseende straffansvar eUer utläm­ning.

2.

En sådan stat skall omedelbart göra en preliminär undersökning av fakta.

3.

Varje person som tagits i fängsHgt förvar i enlighet med punkt 1 i denna artikel skall få hjälp med att omedelbart sätta sig i förbindel­se med närmaste behörig företrädare för den stat där han är medborgare eller, om han är slatslös, med företrädaren för den stat där han vanligen har hemvist.

4.

När en stat i enlighet med denna artikel har tagk en person i fangsligt förvar, skaU den omedelbart underrätta de stater som avses i artikel 5, punkt 1, om all denna person är tagen i förvar och om de omständigheter som ligger tik gmnd för gripandet. Den stat som utför den preliminära undersökning, som anges i punkt 2 i denna artikel skall snarast meddela sina slutsatser tkl de nämnda sta-tema och ange huruvida den avser att låta domstol pröva fallet.

Artikel 7

1. Den konventionsstat som har jurisdiktion över territorium inom vkket en person påträf­fas som påstås ha begått ett brott som avses i artikel 4, skall i fall som avses i artikel 5, om den inte utlämnar denna person, underställa behöriga myndigheter ärendet i och för åtal.

Prop. 1985/86: 17

25

Prop, 1985/86:17

2.

These authorities shall take their decision in the same manner as in the case of any ordinary offence of a serious nature under the law of Ihat State. In the cases referred to in article 5, paragraph 2, the standards of evi-dence required for prosecution and convic-tion shall in no way be less stringent than those which apply in the cases referred to in article 5, paragraph 1.

3.

Any person regarding whom proceedings are brought in connection with any of the offences referred to in article 4 shall be guar-anleed fair treatment at all stages of the pro­ceedings.

2. Ces autorités prennent leur decision dans

les mémes conditions que pour toute infrac­

tion de droit commun de cai-actére grave en

vertu du droit de cel Etat. Dans les cas vises

au paragraphe 2 de farticle 5, les régles de

preuve qui s'appliquent aux poursukes et å la

condamnation ne sont en aucune facjon moins

rigoureuses que celles qui s'appliquent dans

les cas vises au paragraphe I de farticle 5,

3, Toute personne poursuivie pour fune

quelconque des infractions visées ä farticle 4

bénéficie de la garantie d'un traitement equi­

table ä tous les stades de la procedure.

.Artide 8

1. The offences referred to in article 4 shall be deemed to be included as extraditable of­fences in any extradition treaty existing be­tween States Parties, States Parties under­take to include such offences as extraditable offences in every extradition treaty to be con­duded between them.

Article 8

I. 

Les infractions visées ä Farticle 4 sont de plein droit comprises dans tout traité dextra-dition conclu entré Etats parties, Les Etats parties s'engagent a. comprendre lesdites in­fractions dans tout traité d'extradition ä con-clure entré eux.

2. If a State Party which makes exlradkion conditional on the existence of a treaty re-ceives a request for extradition from another State Party with which it has no extradition treaty, it may consider this Convention as the legal basis for extradition in respect of such offences, Extradition shall be subject to the other conditions provided by the law of the requested State,

3,

States Parties which do not make extradi­tion conditional on the existence of a treaty shall recognize such offences as extraditable offences between themselves subject to the conditions provided by the law of the re­quested State,

4,

Such offences shall be treated, for the pur­pose of extradition between States Parties, as if they had been committed not only in the place in which they occurred but also in the territories of the States required to establish their jurisdiction in accordance with article 5, paragraph 1,

2,       Si un Etat partie qui subordonne f extradi­

tion å fexislence d'un traité est saisi d'une

demande d'extradition par un autre Etat par­

tie avec lequel il n'est pas lié par un traité

d'extradition, il peut considérer la présente

Convention comme constituant la base juridi-

que de 1'extradition en ce qui concerne les­

dites infractions. L'extradition est subordon-

née aux autres conditions prévues par le droit

de FEtaf requis.

3.       Les Elats parties qui ne subordonnent pas

1'extradition ä fexislence d'un traité recon­

naissant lesdites infractions comme cas d'ex­

tradition entré eux dans les conditions pré­

vues par le droit de FEtat requis.

4. Entré Etats partieslesdkes infractions sont considérées aux fins d'extradkion comme ayant été commises tant au lieu de leur perpé-tration que sur le territoire sous la juridiction des Etats tenus d'établir leur competence en vertu du paragraphe 1 de farticle 5.

26

2. Dessa myndigheter skall fatta sitt beslut på samma sätt som när det är fråga om ett van­ligt brott av allvarlig karaktär enligt den sta­tens lag. I de fall som avses i artikel 5, punkt 2, skall de beviskrav som erfordras för åtal och fällande dom inte på något sätt vara mindre stränga än de som tillämpas på de fall som avses i artikel 5, punkt 

I.

3. Varje person mot vUken ett förfarande inleds i samband med något av de brott som anges i artikel 4 skall tillförsäkras en rättvis behandling under alla stadier i förfarandet.

Artikel 8

1,

Brott som anges i artikel 4 skall anses vara upptagna bland utiämningsbara brott i varje förefintligt utlämningsavtal mellan konven­tionsstaterna. Konventionsstaterna åtar sig att uppta sådana brott bland de utlämnings­bara brotten i varje utlämningsavtal som in­gås mekan dem.

2,

Om en konventionsstat som gör utlämning beroende av förekomsten av ett avtal mottar en utlämningsframställning från en annan konventionsstat, med vilken den inte har nå­got utiämningsavtal, kan den betrakta denna konvention som den lagliga grunden för ut­lämning för sådana brott, UUämning skall vara underkastad de övriga villkor som före­skrivs i den anmodade statens lag.

3. Konventionsstater som inte gör utlämning

beroende av förekomsten av ett avtal skall

erkänna sådana brott såsom utlämningsbara

brott mellan dem själva med förbehåll för de

villkor som föreskrivs i den anmodade sta­

tens lag,

4, Sådana brott skall vad avser utlämning

mellan konventionsstaler behandlas som om

de hade begåtts inte endast på den plats där

de ägde mm utan även inom de territorier

som tillhör den stat som är förpliktad att lag-

föra brott i enlighet med artikel 5, punkt I,

Prop. 1985/86: 17

27

Prop. 1985/86: 17

Artide 9

I. 

States Parties shall afford one another the greatest measure of assistance in connection with criminal proceedings brought in respect of any ofthe offences referred to in artide 4, induding the supply of all evidence al their disposal necessary for the proceedings.

2, States Parties shall carry out their obliga­tions under paragraph 1 of this article in con-formity with any treaties on mutual judiciai assistance that may exisl between them.

Artide 9

1.  Les Etats parties s'accordent fentraide

judiciaire la plus large possible dans toute

procedure pénale relative aux infractions vi­

sées å farticle 4, y compris en ce qui con­

cerne la communication de tous les elements

de preuve dont ils disposent et qui sont

nécessaires aux fins de la procedure,

2, Les Etats parties s'acquitienl de leurs obli­

gations en vertu du paragraphe 1 du present

article en conformité avec tout traité d'en-

traide judiciaire qui peut exister entré eux.

Article 10

I. 

Each State Party shall ensure that educa-tion and information regarding the prohibi-tion against torture are fully included in the training of law enforcement personnel, civil or military, medical personnel, public offi­ cials and other persons who may be involved in the custody, interrogation or treatment of any individual subjected to any form of ar-rest, détention or imprisonment.

2, Each State Party shak include this prohibi­lion in the rules or instructions issued in re­gard lo the duties and functions of any such persons.

Article 10

1.

Tout Etat partie veille ä ce que fenseigne-ment et finformation concernant Finterdic-tion de la torture fassent partie intégrante de la formation du personnel civil ou militaire chargé de fapplication des lois, du personnel médical, des agents de la fonction publique et des autres personnes qui peuvent intervenir dans la garde, 1'interrogatoire ou le traite­ment de tout individu arrété, détenu ou emprisonné de quelque fagon que ce soit,

2.

Tout Etat partie incorpore ladite interdic-tion aux régles ou instructions édictées en ce qui concerne les obligations et les attribu-tions de telles personnes.

Article 11

Each State Party shall keep under systematic review interrogation rules, instructions, methods and practices as well as arrange­ments for the custody and treatment of per­sons subjected to any form of arresl, déten­tion or imprisonment in any territory under its jurisdiction, with a view to preventing any cases of torture.

Article 11

Tout Etat partie exerce une surveillance sys-tématique sur les régles, instmctions, métho-des et pratiques d'interrogatoire et sur les dispositions concernant la garde et le traite­ment des personnes arrétées, détenues ou emprisonnées de quelque faon que ce soit sur tout territoire sous sa juridiction, en vue d'éviter tout cas de torture.

Artide 12

Each State Party shall ensure that its compe­lent authorities proceed to a prompt and im-partial investigation, wherever there is rea­sonable ground lo believe that an act of tor-

Artide 12

Tout Etat partie veille ä ce que les autorilés compétentes procédent immédiatement ä une enquéte impartiale chaque fois qu'il y a des motifs raisonnables de croire qu'un acte de

28

Ariikel 9

1, Konventionsstaterna skall lämna varandra

mesta möjliga bistånd i samband med de

straffrättsliga förfaranden som inletts vad

avser brott enligt artikel 4, vari inbegrips till­

handahållande av allt bevismaterial som de

förfogar över och som behövs vid förfaran­

det.

2. Konventionsstaterna skak fullgöra sina

skyldigheter enligt punkt I i denna artikel i

överensstämmelse med de avtal om ömsesi­

dig rättshjälp som kan finnas mellan dem.

Artikd 10

1.

Varje konventionsstat skall säkerstäUa att undervisning och information om förbudet mot tortyr tik fullo innefattas i utbildningen av civil och militär brottsbeivrande personal, medicinsk personal, myndighetspersoner och andra personer som kan delta vid fangsligt förvar, förhör eller behandling av enskilda personer som blivk utsatta för någon form av gripande, kvarhållande eller frihetsbe­rövande.

2.

Varje konventionsstat skall införa detta förbud i de regler eUer instmktioner som ut­färdats rörande sådana personers skyldighe­ter och uppgifter.

Artikd 11

Varje konventionsstal skak i syfte att för­hindra fall av tortyr systematiskt se över för­hörsregler, instmktioner, metoder och ruti­ner liksom procedurer för fangsligt förvar och behandling av personer som blir föremål för någon form av gripande, kvarhållande eller frihetsberövande inom något territorium un­der dess jurisdiktion.

Artikd 12

Varje konventionsstat skall säkerställa att dess behöriga myndigheter företar en ome­delbar och opartisk undersökning, då skälig orsak finns att misstänka att en tortyrhand-

Prop. 1985/86:17

29

Prop. 1985/86: 17

ture has been committed in any territory un­der its jurisdiction.

lorture a été commis sur tout territoire sous sa juridiction.

Article 13

Each State Party shall ensure that any indi­vidual who alleges he has been subjected to torlure in any territory under its jurisdiction has the right to complain to, and to have his case promptly and impartially examined by, its compelent authorities, Steps shall be tak­en to ensure that the complainant and vvii-nesses are protected against all iU-treatment or intimidation as a consequence of his com­plaint or any evidence given.

Article 13

Tout Etat partie assure ä toute personne qui prétend avoir élé soumise å la torture sur tout territoire sous sa juridiction le droit de porter plainte devant les autorités compétentes du­dit Etat qui procéderont immédiatement et impartialement å I'examen de sa cause. Des mesures seront prises pour assurer la protec­tion du plaignant et des témoins contre tout mauvais traitement ou toute intimidation en raison de la plainte déposée ou de toute depo­sition faite.

Artide 14

I, Each State party shall ensure in its legal system that the victim of an act of torture obtains redress and has an enforceable right to fair and adequate compensation, induding the means for as full rehabilitation as possi­ble. In the event ofthe death ofthe victim as a result of an act of torture, his dependants shall be entitled to compensation.

Article 14

1. Tout Etat partie garantit, dans son systéme juridique, å la victime d'un acte de torture, le droit d'obtenir reparation et d'étre indemni- sée équitablement et de maniére adequate, y compris les moyens nécessaires å sa réadap-lalion la plus compléte possible. En cas de mört de la victime résultant d'un acte de tor­ture, les ayants cause de celle-ci ont droit ä indemnisation.

2, Nothing in this article shall affect any right of the victim or other persons to compensa­tion which may exisl under national law.

2, Le present article n'exclut aucun droit ä indemnisation qu'aurait la victime ou toute autre personne en vertu des lois nationales.

Artide 15

Each State Party shall ensure that any state­ment which is estabkshed to have been made as a result of torture shall not be invoked as evidence in any proceedings, except against a person accused of torture as evidence that the statement was made.

Article 15

Tout Etat partie veille ä ce que toute declara­tion dont il est établi qu'elle a été obtenue par la torture ne puisse étre invoquée comme un element de preuve dans une procedure, si ce n'est contre la personne accusée de torture pour élablir qu'une declaration a été faite.

Article 16

1. Each State Party shall undertake to pre­vent in any territory under its jurisdiction other acts of cmel, inhuman or degrading treatment or punishment which do not amount to torture as defined in article 1, when such acts are committed by or at the

Article 16

I. Tout Etat partie s'engage ä interdire dans tout territoire sous sa juridiction d'autres actes constitutifs de peines ou traitements cruels, inhumains ou dégradants qui ne sont pas des actes de torture telle qu'elle est dé-finie å farticle premier lorsque de tels actes

30

Ung begåtts inom något territorium under dess jurisdiktion.

Artikel 13

Vaije konventionsstat skall säkerställa att varje enskild person som påstår att han blivit utsatt för tortyr inom något territorium under dess jurisdiktion har rätt att klaga hos samt få sill fall omedelbart och opartiskt utrett av statens behöriga myndigheter. Åtgärder skall vidtas för alt säkerställa alt den klagande och vittnen skyddas mot alla former av övergrepp eller hotelser som en följd av klagan eller avgivna vittnesmål.

Artikel 14

1,

Varje konventionsstal skall i sitt rättssy­stem säkerställa att offret för en tortyrhand-Ung erhåller upprättelse och erhåller en verk­ställbar rätt till en rimlig och adekvat goltgö­relse, varmed även förstås medel för ett så fuUständigt återvinnande av hälsa som möj­ligt. Om offret skulle avlida till följd av en tortyrhandling, skaU de personer som han un­derhåller vara berättigade till goltgörelse.

2,

Ingenting i denna artikel skall påverka off­rets eller andra personers rätt till goltgörelse enligt nationell lag.

Artikel 15

Varje konventionsstat skall säkerställa att ett uttalande, som konstaterats ha gjorts till följd av tortyr, inte skall åberopas som bevis i ett rättsligt förfarande utom mot en person som anklagas för tortyr såsom bevis för att utta­landet gjorts.

Artikel 16

1. Varje konventionsstat skall åta sig att inom varje territorium under dess jurisdiktion för­hindra andra handlingar som innebär grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning men som inte kan betecknas som tortyr enligt definitionen i artikel 1, när dessa

Prop, 1985/86: 17

31

Prop, 1985/86: 17

instigation of or with the consent or acquies­cence of a public official or other person act­ing in an official capacity. In particular, the obligations contained in artides 10, 11, 12 and 13 shall apply with the substitution for references to torture of references to other forms of cmel, inhuman or degrading treat­ment or punishment.

sont commis par un agent de la fonction pub­lique ou toute autre personne agissant ä titre officiel, ou ä son instigation ou avec son con­sentement exprés ou lacite. En particulier, les obligations énoncées aux artides 10, 

II, 

12 et 13 sont applicables moyennant le rem-placement de la mention de la lorture par la mention d'autres formes de peines ou traite­ments cruels, inhumains ou dégradants.

2. The provisions of this Convention are without prejudice to the provisions of any other international instrument or national law which prohibits cruel, inhuman or degrading treatment or punishment or which relätes to extradition or expulsion.

2. Les dispositions de la présente Convention sont sans prejudice des dispositions de tout autre instmment international ou de la loi nationale qui interdisenl les peines ou traite­ments cruels, inhumains ou dégradants, ou qui ont trait å 1'extradition ou ä Fexpulsion,

PART 

II 

Artide 17

1. There shall be established a Committee

against Torture (hereinafter referred to as the

Committee) which shall carry out the func­

tions hereinafter provided. The Committee

shall consist of ten experts of high moral

standing and recognized competence in the

field of human rights, who shall serve in their

personal capacity, The experts shall be elect­

ed by the States Parties, consideration being

given to equitable geographical distribution

and to the usefulness of the participation of

some persons having legal experience,

2, The members of the Committee shall be

elected by secret ballot from a list of persons

nominaled by States Parties. Each State Par­

ty may nominate one person from among ks

own nationals. States Parties shaU bear in

mind the usefulness of nominating persons

who are also members of the Human Rights

Committee established under the Internation­

al Covenant on Civil and Political Rights and

who are willing to serve on the Committee

against Torture.

DEUXIEME PARTIE

Artide 17

1. 

II 

est institué un Comité contre la torture

(ci-aprés dénommé le Comité) qui a les fonc-

tions définies ci-aprés. Le Comité est com-

posé de dix experts de haute moralité et pos-

sédant une competence reconnue dans le do-

maine des droits de Fhomme. qui siégent å

titre personnel. Les experts sont élus par les

Etats parties, compte tenu d'une répartition

géographique equitable et de fintéréi que

présente la participation aux travaux du Co­

mité de quelques personnes ayant une experi­

ence juridique,

2, Les membres du Comité sont élus au scm-

tin secret sur une Usle de candidats désignés

par les Etats parties, Chaque Etat partie peut

designer un candidat choisi parmi ses ressor-

tissants. Les Etats parties liennent compte de

fintéréi qu'il y a å designer des candidats qui

soient également membres du Comité des

droits de Fhomme institué en vertu du Pade

international relatif aux droits civils et poHti­

ques et qui soient disposés å siéger au Comité

contre la torture.

32

Prop, 1985/86: 17

handlingar begås av eller sker på uppmaning eller med samtycke eller medgivande av en offentiig tjänsteman eller någon annan person som handlar såsom företrädare för det all­männa. Särskilt skaU skyldigheterna enligt artiklarna 10, 11, 12 och 13 tillämpas, varvid hänvisningarna till tortyr skall utbytas mot hänvisningar till andra former av grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning,

2. Bestämmelserna i denna konvention får inte åberopas mot bestämmelser i andra in­ternationella överenskommelser eller i natio­nell lag som förbjuder grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning el­ler som hänför sig till utiämning eller utvis­ning.

DEL

II

Artikd 17

1,

En kommitté mot tortyr (härnedan be­nämnd kommittén) skaU upprättas, vilken skall ufföra de uppgifter som föreskrivs i det följande. Kommittén skaU vara sammansatt av tio personer med högt moraliskt anseende och erkänd sakkunskap på området för de mänskliga rättigheterna, vilka skall tjänstgöra i sin personliga egenskap. De sakkunniga skall väljas av konventionsstaterna, varvid avseende skall fästas vid en rättvis geografisk fördelning samt vid nyttan av att några av medlemmarna har juridisk erfarenhet.

2,

Kommitténs medlemmar skall väljas ge­nom hemlig omröstning från en förteckning över personer som föreslagits av konven­lionsstaterna. Varje konventionsstat kan fö­reslå en kandidat bland sina egna medborga­re. Konventionsstaterna skaU beakta att det kan vara lämpligt att föreslå personer som även är medlemmar av den kommitté för de mänskliga rättigheterna som tillsatts enligt den internationella konventionen om med­borgerliga och politiska rättigheter och som är villiga att tjänstgöra i kommittén mot tor­tyr.

3    Riksdagen 1985/86. 1 saml. Nr 17

33

Prop, 1985/86:17

3, Elections ofthe members of the Commit­

tee shall be held al biennial meetings of

States Parties convened by the Secretary-

General of the United Nations, At those

meetings, for which two thirds of the States

parties shall constitute a quomm, the persons

elected to the Committee shall be those who

obtain the largest number of votes and an

absolute majority of the votes of the repre­

sentatives of States Parties present and vo­

ting.

4. The inkial election shall be held no låter

than six months after the date of the entry

into force of this Convention. At least four

months before the date of each election, the

Secretary-General of the United Nations

shak address a letter to the States Parties

inviting them to submit their nominations

within three months. The Secretary-General

shall prepare a list in alphabetical order of ak

persons thus nominaled, indicating the States

Parties which have nominaled them, and

shall submit it to the States Parties.

3, Les membres du Comité sont élus au cours de réunions biennales des Etats parties con-voquées par le Secrétaire general de 1'Organi-sation des Nations Unies, A ces réunions, oii le quomm est constitue par les deux tiers des Etats parties, sont élus membres du Comité les candidats qui obtiennent le plus grand nombre de voix et la majorité absolue des votes des representants des Etats parties pre­sents et votants.

4, La premiére election aura lieu au plus tärd six mois apres la date d'entrée en vigueur de la présente Convention. Quatre mois au moins avant la date de chaque election, le Secrétaire general de FOrganisation des Na­tions Unies envoie une letlre aux Etats par­ties pour les inviter ä presenter leurs candida-turcs dans un délai de trois mois. Le Secré­taire general dresse une liste par ordre alpha-bétique de tous les candidats ainsi désignés, avec indication des Elats parties qui les ont désignés, et la communique aux Etats par­ties.

5.

The members of the Committee shall be elected for a term of four years. They shall be eligible for re-election if renominated. How­ever, the term of five ofthe members elected at the first election shall expire at the end of two years; immediately afterthe first election the names of these five members shall be chosen by lot by the chairman ofthe meeting referred to in paragraph 3 of this article,

6.

If a member of the Committee dies or resigns or for any other cause can no longer perform his Commktee duties, the State Par­ty which nominated him shall appoint an­other expert from among its nationals to serve for the remainder of his term, subject to the approval of the majority of the States Parties. The approval shall be considered giv­en unless hak or more of the States Parties respond negatively within six weeks after having been informed by the Secretary-Gen­eral of the United Nations of the proposed appointment.

5.       Les membres du Comité sont élus pour

quatre ans. Ils sont rééligibles s'ils sont pré-

sentés ä nouveau. Toutefois, le mandal de

cinq des membres élus lors de la premiére

election prendra fin au bout de deux ans;

immédiatement apres la premiére election, le

nom de ces cinq membres sera tiré au sort par

le president de la réunion mentionnée au pa­

ragraphe 3 du present article.

6,       Si un membre du Comité décéde, se démet

de ses fonctions ou n'est plus en mesure pour

quelque autre raison de s'acquitter de ses

attributions au Comité, FEtat partie qui fa

désigné nomme parmi ses ressortissants un

autre expert qui siége au Comité pour la par­

tie du mandat restant ä courir, sous réserve

de fapprobation de la majorité des Etats par­

ties. Cette approbation est considérée

comme acquise ä moins que la moitié des

Etats parlies ou davantage n'émetlent une

opinion défavorable dans un délai de six se-

maines ä compter du moment oö ils ont été

informés par le Secrétaire general de FOr­

ganisation des Nations Unies de la nomina-

tion proposée.

34

3- Val av kommitténs medlemmar skall för­rättas vartannat år vid möten med konven­tionsstaterna, som Förenta nationernas gene­ralsekreterare sammankallat. Vid dessa mö­ten, som är beslutmässiga när två tredjedelar av konventionsstaterna är närvarande, skall de kandidater inväljas i kommittén som upp­når det största antalet röster och absolut ma­joritet av de närvarande och röstande kon­ventionsstaternas röster.

4, Det första valet skak hållas senast sex må­nader efter dagen för denna konventions ikraftträdande. Senast fyra månader före var­je valdag skall Förenta nationernas general­sekreterare skriftligen uppmana konventions­staterna att inom tre månader inkomma med sina förslag. Generalsekreteraren skak upp­rätta och till konvenlionsstaterna överlämna en förteckning i alfabetisk ordning över samt­liga föreslagna personer och ange vilka kon­ventionsstater som föreslagit dem.

5.

Kommitténs medlemmar skall väljas för en tid av fyra år. De kan återväljas, om de före­slagits till återval. För fem av de medlemmar som utsetts vid det första valet skall mandat­tiden dock utlöpa efter två år. Omedelbart efter det första valet skall namnen på dessa fem medlemmar utses genom lottdragning av ordföranden vid det i punkt 3 i denna artikel avsedda mötet,

6.

Om en kommittémedlem avlider eller av­säger sig sitt uppdrag eller av någon annan anledning inte längre kan fullgöra sitt upp­drag inom kommittén, skall den konventions­stat som föreslog honom utnämna en annan sakkunnig bland sina medborgare, som skall inneha uppdraget under återstoden av man­dattiden på viUkor att flertalet konventions-stater godkänner det. Godkännandet skall anses ha givits, om inle minst hälften av kon­ventionsstalerna ger ett nekande svar inom sex veckor efter det att de av Förenta natio­nernas generalsekreterare har underrättats om den föreslagna utnämningen.

Prop, 1985/86:17

35

Prop. 1985/86: 17

7, States Parties shall be responsible for the expenses of the members of the Committee while they are in performance of Committee duties.

7. Les Etats parties prennent ä leur charge les dépenses des membres du Comité pour la période ou ceux-ci s'acquittent de fonctions au Comité.

Artide 18

1. The Committee shall elect its officers for a term of two years. They may be re-elected.

2, The Commktee shall establish its own

rules of procedure, but these mles shall pro­

vide, inter alia, that:

(a)

Six members shall consitute a quo­rum;

(b)

Decisions of the Committee shall be made by a majority vote of the members present.

3. The Secretary-General of the United Na­

tions shall provide the necessary staff and

facUities for the effective performance of the

functions of the Committee under this Con­

vention.

4.

The Secretary-General of the United Na­tions shall convene the initial meeting of the Committee, After ks initial meeting, the Committee shall meet at such times as shall be provided in its rules of procedure,

5.

The States Parties shall be responsible for expenses incurred in connection with the holding of meetings of the States Parties and of the Committee, induding reimbursement to the United Nations for any expenses, such as the cost of staff and faciUties, incurtcd by the United Nations pursuant to paragraph 3 of this article.

Artide 18

1.

Le Comité élk son bureau pour une pé­riode de deux ans, Les membres du bureau sont rééligibles.

2.

Le Comité établit lui-méme son réglement intérieur; celui-ci doit, toutefois, contenir no­tamment les dispositions suivantes:

(a)

Le quomm est de six membres;

(b)

Les decisions du Comité sont prises ä la majorité des membres presents.

3.

Le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies met ä la disposition du Comité le personnel et les installations matérielles qui lui sont nécessaires pour s'acquitter effi-cacement des fonctions qui lui sont confiées en vertu de la présente Convention.

4.

Le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies convoque les membres du Co­mité pour la premiére reunion. Apres sa pre­miére reunion, le Comité se réunit ä toute occasion prévue par son réglement intérieur.

5.

Les Etats parties prennent ä leur charge les dépenses occasionnées par la lenue de réu­nions des Elats parties et du Comité, y com­pris le remboursement å FOrganisation des Nations Unies de tous frais, tels que dé­penses de personnel et coOt d'installations matérielles, que FOrganisation aura engagés conformément au paragraphe 3 du present article.

Artide 19

I. 

The States Parties shall submit to ihe Com­mittee, through the Secretary-General ofthe United Nations, reports on the measures they have laken to give effect to their under­takings under this Convention, within one year after the entry into force of the Conven-

Artide 19

I. 

Les Etats parties présentent au Comité, par I"entremise du Secrétaire general de FOr­ganisation des Nations Unies, des rapports sur les mesures qu'ils ont prises pour donner effet ä leurs engagements en vertu de la pré­sente Convention, dans un délai d'un an ä

36

Prop. 1985/86:17

7. Konventionsstalerna skak ansvara för kommittémedlemmarnas utgifter under den tid som de utför uppdrag för kommittén.

Artikd 18

1, Kommittén skall välja sitt presidium för en period av tvä är. De kan återväljas.

2, Kommktén skall själv anta sin arbetsord­

ning; denna skall dock föreskriva bland annat

följande:

a)

kommittén är beslutmässig med sex medlemmar närvarande;

b)

kommitténs beslut fattas med en ma­joritet av de närvarande medlemmarnas röster.

3. Förenta nationernas generalsekreterare

skall tillhandahålla erforderlig personal och

övriga resurser för att möjliggöra för kommit­

tén att effektivt utföra sitt uppdrag enligt den­

na konvention.

4. Förenta nationernas generalsekreterare

skall sammankaUa kommitténs första möte.

Efter sitt första möte skall kommittén sam­

manträda vid tidpunkter som anges i dess

arbetsordning,

5, Konventionsstaterna skall ansvara för ut­

gifter i samband med konventionsstaternas

och kommitténs möten, vari inbegrips ersätt­

ning till Förenta nationerna för utgifter som

exempelvis kostnaderna för personal och öv­

riga resurser, som Förenta nationerna ådragit

sig i enlighet med punkt 3 i denna artikel.

Artikd 19

1, Konvenlionsstaterna skaU genom Förenta nationemas generalsekreterare inom ett år ef­ter denna konventions ikraftträdande i förhål­lande tUl den berörda konventionsstaten till kommittén avge rapporter om de åtgärder som de vidtagit för all genomföra sina skyl-

4   Riksdagen 1985/86. 1 samt. Nr 17

37

Prop. 1985/86: 17

tion for the State Party concerned. There­after Ihe States Parttes shall submit supple-mentary reports every four years on any new measures taken and such other reports as the Committee may request.

2. The Secretary-General of the United Na­

tions shall transmit the reports to all States

Parties.

3, Each report shall be considered by the

Commktee which may make such general

comments on the report as it may consider

appropriate and shall forward these to the

State Party concerned. That State Party may

respond with any observations it chooses lo

the Committee.

compter de 1'entrée en vigueur de la Conven­tion pour FElat partie intéressé, Les Etats parties présentent ensuite des rapports com-plémentaires tous les quatre ans sur toutes nouvelles mesures prises, et tous autres rap­ports demandés par le Comité.

2,       Le Secrétaire general de FOrganisation des

Nations Unies transmet les rapports å tous

les Etats parties.

3.       Chaque rapport est étudié par le Comité,

qui peut faire les commentaires d'ordre gene­

ral sur le rapport qu'il estime appropriés et

qui transmet lesdits commentaires ä FEtat

partie intéressé. Cet Etat partie peut com-

muniquer en réponse au Comité toutes obser­

vations qu'il juge utiles.

4. The Committee may, at its discretion, de­cide to include any comments made by it in accordance with paragraph 3 of this article, together with the observations thereon re­ceived from the State Party concerned, in its annual report made in accordance with arti­cle 24. If so requested by the State Party concerned, the Committee may also include a copy ofthe report submitted under paragraph 1 of this article.

4. Le Comité peut, ä sa discretion, décider de reproduire dans le rapport annuel qu'il établit conformément å Farticle 24 tous commen­taires formulés par lui en vertu du paragraphe 3 du present article, accompagnés des obser­vations regues å ce sujel de FEtat partie in­téressé. Si FEtat partie inléressé le demande, le Comité peut aussi reproduire le rapport présente au titre du paragraphe 1 du present artide.

Artide 20

1,       If the Committee receives reliable informa­

tion which appears to it to contain well-

founded indications that torture is being sys-

tematically praclised in the territory of a

State Party, the Committee shall invite that

State Party to co-operate in the examination

of the information and to this end to submit

observations with regard to the information

concerned.

2. Taking into account any observations

which may have been submitted by the State

Party concerned, as well as any other rel­

evant information available to it, the Com­

mittee may, if it decides that this is warrant-

ed, designate one or more of its members to

make a confidential inquiry and to report to

the Committee urgently.

Artide 20

I. 

Si le Comité regoit des renseignements crédibles qui lui semblent contenir des indi­cations bien fondées que la lorture est prati-quée systématiquement sur le territoire d'un Etat partie, il invite ledit Etat å coopérer dans fexamen des renseignements et, ä cette fin, ä lui faire part de ses observations å ce sujel.

2. En tenant compte de toutes observations éventueUement présentées par FEtat partie intéressé et de tous autres renseignements pertinents dont il dispose, le Comité peut, s'il juge que cela se justifie, charger un ou plu-sieurs de ses membres de procéder ä une enquéte confidenlielle et de lui faire rapport d'urgence.

38

digheter enligt denna konvention. Därefter skall konventionsstaterna vart fjärde år avge ytteriigare rapporter om nya åtgärder som den vidtagit samt andra rapporter som kom­mittén kan begära.

2. Förenta nationernas generalsekrelerare

skall överlämna rapporterna till samtliga kon­

ventionsstater,

3.

Vaije rapport skall granskas av kommittén som kan ge sådana allmänna kommentarer om rapporten som den kan anse vara lämpli­ga och som skall vidarebefordra dessa tiU den berörda konventionsstaten. Denna konven­tionsstat kan svara genom att till kommktén framföra de synpunkter som den finner lämp­liga.

4.

Kommittén kan efter eget avgörande be­sluta att i sin årliga rapport, som avges i enlig­het med artikel 24, la in de kommentarer som den gjort i enlighet med punkt 3 i denna arti­kel tillsammans med de synpunkter som den mottagit från den berörda konventionsslaten. Om den berörda konventionsstaten begär det, kan kommittén även bifoga en kopia av den enligt punkt I i denna artikel ingivna rapporten,

Artikd 20

1. Får kommktén tillförlitlig information,

som enligt dess uppfattning innehåller väl­

grundade indikationer på att tortyr systema­

tiskt används inom en konventionsstats terti-

torium, skall kommittén uppmana denna kon­

ventionsstat att samarbeta vid granskningen

av informationen och att för detta ändamål

lämna kommentarer till ifrågavarande infor­

mation.

2. Med beaktande av de kommentarer som

kan ha inkommit från den berörda konven­

tionsstaten samt annan relevant information

som den har tillgång tkl kan kommittén, om

den beslutar alt så är lämpligt, utse en eller

flera av sina medlemmar alt göra en konfi­

dentiell utredning och att omedelbart avge

rapport till kommittén.

Prop. 1985/86: 17

39

Prop. 1985/86:17

3,

If an inquiry is made in accordance with paragraph 2 of this article, the Committee shall seek the co-operation ofthe State Party concerned. In agreement with that State Par­ty, such an inquiry may include a visit to its territory,

4,

After examining the findings of its member or members submitted in accordance with paragraph 2 of this artide, the Committee shall transmit these findings to the State Par­ty concerned together with any comments or suggestions which seem appropriate in view ofthe situation,

5,

AU the proceedings of the Committee re­ferred to in paragraphs 1 lo 4 of this article shall be confidential, and at aU stages of the proceedings the co-operation of the State Party shall be sought. After such proceedings have been completed with regard to an in­quiry made in accordance with paragraph 2, the Committee may, after consultations with the State Party concerned, decide to include a summary account of the results of the pro­ceedings in its annual report made in accor­dance wkh article 24,

3.

Si une enquéte est faite en vertu du para­graphe 2 du present article, le Comité re-cherche la cooperation de FEtat partie inté­ressé. En accord avec cet Etat partie, Fen-quéte peut comporter une visite sur son terri­toire.

4.

Apres avoir examiné les condusions du membre ou des membres qui lui sont sou-mises conformément au paragraphe 2 du pre­sent article, le Comité transmet ces condu­sions ä FEtat partie intéressé, avec tous com­mentaires ou suggestions qu'il juge appro­priés compte tenu de la situation,

5.

Tous les travaux du Comité dont il est fail mention aux paragraphes 1 ä 4 du present article sont confidentiels et, å toutes les étapes des travaux, on s'efforce d'obtenir la cooperation de FEtat partie. Une fois achevés ces travaux relatifs å une enquéte menée en vertu du paragraphe 2, le Comité peut, apres consultations avec FEtat partie intéressé, décider de faire figurer un compte rendu succinct des resultats des travaux dans le rapport annuel qu'il établit conformément å Fartide 24.

Article 21

1. A State party to this Convention may at any time declare under this article that it rec-ognizes the competence of the Committee to receive and consider Communications to the effect that a State Party claims that another State Party is not fulfiiling its obligations un­der this Convention. Such Communications may be received and considered according to the procedures laid down in this article only if submitted by a State Party which has made a declaration recognizing in regard to itself the competence of the Committee, No communi­cation shak be deall with by the Committee under this article if it concerns a State Party which has not made such a declaration, Com­munications received under this article shall be dealt with in accordance with the follow­ing procedure:

(a) If a State Party considers that an­other Slate Party is not giving effect to the provisions of this Convention, it may, by

Article 21

1, Tout Etat partie ä la présente Convention peut. en vertu du present article, dédarer ä tout moment qu'il reconnak la competence du Comité pour recevoir et examiner des Communications dans lesqueUes un Etat par­tie prétend qu'un autre Etat partie ne s'ac-qukle pas de ses obligations au titre de la présente Convention. Ces Communications ne peuvent étre reues et examinées confor­mément au present article que si elles éman-ent d'un Etat partie qui a fait une declaration reconnaissant, en ce qui le concerne, la com­petence du Comité, Le Comité ne rcfoit au­cune communication intéressant un Etat par­tie qui n'a pas fait une telle declaration. La procedure ci-aprés s'applique ä Fégard des Communications reues en vertu du present article:

(a) Si un Etat partie å la présente Con­vention estime qu'un autre Etat également partie ä la Convention n'en applique pas

40

3,

Inleds en utredning enligt punkt 2 i denna artikel, skaU kommittén söka samarbete med den berörda konventionsstaten, I samför­stånd med denna konventionsstat kan en så­dan utredning även omfatta ett besök på dess territorium,

4,

Sedan kommittén har granskat sin med­lems eller sina medlemmars redogörelser i enlighet med punkt 2 i denna artikel, skall kommittén vidarebefordra dessa till den be­rörda konventionsstaten tillsammans med de kommentarer eller förslag som förefaller vara lämpliga med hänsyn till skuationen,

5,

Kommitténs alla åtgärder enligt punkterna I - 4 i denna artikel skall vara konfidentiella, och på alla stadier skall man söka uppnå ett samarbete med konventionsstaten. Sedan en enligt punkt 2 företagen utredning avslutats kan kommittén, efter samråd med den berör­da konventionsstaten, besluta att i sin enligt artikel 24 upprättade årsrapport ta in ett sam­mandrag av resultatet av åtgärderna.

Artikd 21

1, En konventionsstat kan när som helst avge förklaring enligt denna artikel att den erkän­ner kommitténs behörighet att motta och prö-VL framställningar, i vilka en konventionsstal påstår att en annan konventionsstat inte upp­fyller sina förpliktelser enligt denna konven­tion. Sådana framstäUningar kan mottas och prövas enligt de i denna artikel angivna för­farandena endast om de härrör från en kon­ventionsstat som avgivit förklaring om att den för egen del erkänner kommitténs behö­righet. Om en framställning gäller en konven­tionsstat som inte avgivit en sådan förklaring, skak den inte behandlas av kommittén i enlig­het med denna artikel. Framställningar som mottagits enligt denna artikel skak handläg­gas enligt följande:

a) Om en konventionsstat anser att en annan konventionsstat inte efterlever be­stämmelserna i denna konvention, kan den

Prop, 1985/86: 17

41

Prop. 1985/86: 17

written communication, bring the matter to the attention of that State Party, Within three months after the receipl of the com­munication the receiving State shall afford the State which sent the communication an explanation or any other statement in writ-ing darifying the matter, which should in­clude, to the extent possible and pertinenl, reference to domestic procedures and rem-edies laken, pending or available in the matter;

(b)

If the matter is not adjusted to the satisfaction of both States parties con­cerned within six months after the receipt by the receiving State of the initial commu­nication, either State shall have the right to refer the malier to the Committee, by no­tice given to the Committee and to the oth­er Slate;

(c)

The Committee shall deal with a mat­ter referred to il under this article only after it has ascertained that all domestic remedies have been invoked and exhaust-ed in the matter, in conformity with the generally recognized principles of interna­tional law. This shall not be the mle where the application of the remedies is unrea-sonably prolonged or is unlikely to bring effective relief to the person who is the victim ofthe violation of this Convention;

(d)  The Committee shaU hold closed

meetings when examining Communications

under this article;

(e)  Subject to the provisions of subpara­

graph (c), the Committee shall make avail­

able its good offices to the States Parties

concerned with a view to a friendly solu-

tion of the matter on the basis of respect

for the obligations provided for in this Con­

vention, For this purpose, the Committee

may, when appropriate, set up an ad hoc

conciliation commission;

(/) In any matter referred to it under this article, the Committee may call upon the States Parties concerned, referred to in

les dispositions, il peut appeler, par com­munication écrite, Fattention de cel Etat sur la question. Dans un délai de trois mois å compter de la date de reception de la communication, FElat destinataire fera tenir ä FElat qui a adressé la communica­tion des explications ou toutes autres dé-darations écrites élucidant la question, qui devront comprendre, dans toute la mesure possible et utUe, des indications sur ses régles de procedure et sur les moyens de recours, soit déjä utilisés, sok en instance, soit encore ouverts;

(b) Si, dans un délai de six mois ä compter de la date de reception de la com­munication orlginale par FEtat destina­taire, la question n'esi pas réglée ä la satis­faction des deux Etats parties intéressés, 1'un comme Fautre auront le droit de la soumettre au Comité, en adressanl une no­tification au Comité, ainsi qu'ä Fautre Etat intéressé;

(c)  Le Comité ne peut connailre d'une af-

faire qui lui est soumise en vertu du present

article qu'aprés s'étre assure que tous les

recours internes disponibles ont été utilisés et

épuisés, conformément aux principes de

droit international généralement reconnus.

Cette régle ne s'applique pas dans les cas oö

les procedures de recours excédenl des délais

raisonnables ni dans les cas ou il est peu

probable que les procedures de recours don-

neraient satisfaction ä la personne qui est la

victime de la violation de la présente Conven­

tion;

(d)  Le Comité tient ses séances å huis dos

lorsqu'il examine les Communications pré­

vues au present article;

(e)  Sous réserve des disposkions de Fa-

linéa (c), le Comité met ses bons offices å la

disposition des Etats parties intéressés, afin

de parvenir ä une solution amiable de la ques­

tion, fondée sur le respect des obligations

prévues par la présente Convention. A cette

fin, le Comité peut, s'U Festime opportun,

élablir une commission de conciliation ad

hoc;

(f)  Dans toute affaire qui lui est soumise en

vertu du present article, le Comité peut de-

mander aux Etats parties intéressés, vises ä

42

skriftligen fästa den senare statens upp­märksamhet på detta förhållande. Inom tre månader efter det att meddelandet motta­gits skall den mottagande staten skriftligen tillstäUa den stat som sände meddelandet en förklaring eller ett annat uttalande, var­igenom ärendet klariäggs, I den mån så är möjHgt och sakligt motiverat, skall däri även redogöras för de inhemska process-reglerna och för de rättsmedel som redan uttömts, som använts eller som kan använ­das i saken;

b)

Om ärendet inte regleras på ett för de berörda konventionsstalerna tiltfredsstäl-lande sätt inom sex månader efter det att den mottagande staten erhöll det ursprung­liga meddelandet, äger vardera staten rätt att hänskjuta ärendet till kommittén genom anmälan såväl till denna som till den andra staten;

c)

Kommittén skall behandla ett till den­samma enligt denna artikel hänskjutet ärende först när den försäkrat sig om att alla i ärendet tillgängHga inhemska rättsme­del tagits i anspråk och uttömts i överens­stämmelse med folkrättens allmänt veder­tagna gmndsatser. Detta skall dock ej gäl­la, om utnyttjandet av rättsmedlen är oskä­ligt tidskrävande eller sannolikt inte med­för effektiv hjälp åt den person som är offer för kränkningen av konventionen;

d)   Kommittén skall sammanträda inom

stängda dörrar, när den behandlar fram­

ställningar enligt denna artikel;

e)   Med förbehåk för bestämmelserna i

punkt c) skak kommittén ställa sig till be­

rörda konventionsstaters förfogande i syfte

att uppnå en uppgörelse i godo på gmndval

av respekten för åtagandena enligt denna

konvention. I detta syfte kan kommktén,

när så är lämpligt, tillsätta en förliknings­

kommission ad hoc:

f)  I varje till kommittén enligt denna arti­

kel hänskjutet ärende äger den anmoda de

berörda, i punkt b) avsedda konventions-

Prop. 1985/86: 17

43

Prop. 1985/86: 17

subparagraph (b), to supply any relevant information;

(g) The States Parties concerned, re­ferred to in subparagraph (b), shall have the right to be represented when the matter is being considered by the Committee and to make submissions orally and/or in writ-ing;

(h) The Committee shall, within twelve months after the date of receipt of notice under subparagraph (b), submk a report:

(i) If a solution within the terms of subparagraph (e) is reached, the Commit­tee shaU confine its report to a brief state­ment of the facts and of the solution reached;

(ii) If a solution within the terms of subparagraph (e) is not reached, the Com­mittee shall confine ks report to a brief statement of the facts; the written submis­sions and record of the oral submissions made by the States Parties concerned shall be attached to the report.

In every matter, the report shaU be com­municated to the States Parties concerned.

Falinéa (b), de lui fournir tout renseignement pertinenl;

(g) Les Etats parties intéressés, vises ä Falinéa (b), ont le droit de se faire représenter lors de Fexamen de Faffaire par le Comité et de presenter des observations oralement ou par écrit, ou sous Fune et Fautre forme;

(h) Le Comité doit presenter un rapport dans un délai de douze mois å compter du jour oiJ il a reu la notification visée ä Falinéa (b):

(i) Si une solution a pu étre trouvée con­formément aux dispositions de Falinéa (e), le Comké se borne dans son rapport ä un bref exposé des faits et de la solution intervenue;

(ii) Si une solution n'a pu étre trouvée conformément aux dispositions de Falinéa (e), le Comité se borne, dans son rapport, ä un bref exposé des faits; le texte des observa­tions écrites et le procés-verbal des observa­tions orales présentées par les Etats parties intéressés sont joints au rapport,
[REDACTED_EFTERNAMN] chaque affaire, le rapport est com­munique aux Etats parties intéressés.

2, The provisions of this artide shall come into force when five States Parties to this Convention have made declarations under paragraph I of this article, Such declarations shall be deposited by the States Parties with the Secretary-General ofthe United Nations, who shaU transmit copies thereof to the other States Parties, A declaration may be with­drawn at any time by notification to the Se­cretary-General. Such a withdrawal shall not prejudice the consideration of any matter which is the subject of a communication al­ready transmkted under this artide; no fur­ther communication by any State Party shall be received under this article after the notifi­cation of withdrawal of the declaration has been received by the Secretary-General, un­less the State Party concerned has made a new declaration.

2, Les dispositions du present article entre-ront en vigueur lorsque cinq Etats parties å la présente Convention auront fait la declara­tion prévue au paragraphe I du present arti­de. Ladite declaration est déposée par FEtat partie auprés du Secrétaire general de FOr­ganisation des Nations Unies, qui en com­munique copie aux autres Etats parlies. Une declaration peut étre retirée å tout moment au moyen d'une notification adressée au Se­crétaire general. Ce relrait est sans prejudice de Fexamen de toute question qui fait 1'objet d'une communication déjå transmise en vertu. du present article; aucune autre communica­tion d'un Etat partie ne sera rcQue en vertu du present article apres que le Secrétaire ge­neral aura reu notification du retrait de la declaration, å moins que FEtat partie inté­ressé ait fait une nouvelle declaration.

44

Prop, 1985/86: 17

staterna att lämna relevanta upplysningar;

g) De berörda, i punkt b) avsedda kon­ventionsstaterna har rätt att vara represen­terade, när ärendet behandlas i kommittén, samt att muntligen och/eller skriftligen an­föra synpunkter;

h) Inom lolv månader efter dagen för mottagandet av anmälan enligt punkt b) skaU kommittén avge en rapport:

(i) Om en uppgörelse enligt punkt e) uppnätts, skall kommittén begränsa sin rapport till en kort redogörelse för de fak­tiska förhållandena och den uppnådda lös­ningen.

(ii) Om en uppgörelse enligt punkt e) inte uppnåtts, skall kommittén begränsa sin rapport tUl en kort redogörelse för de faktiska förhållandena. Synpunkter som de berörda konventionsstaterna har anfört skriftligen liksom protokoll över syn­punkter som de anfört muntligen skaU fo­gas till rapporten,

I varje ärende skall rapporten delges med berörda konventionsstater.

2. Bestämmelserna i denna artikel träder i kraft, när fem konventionsstater avgivit för­klaringar enligt punkt I i denna artikel. Dessa förklaringar skall av konventionsstaterna de­poneras hos Förenta nationernas generalsek­reterare, vilken det åligger att översända ko­pior av dem till övriga konventionsstater. En förklaring får när som helst återkallas genom notifikation till generalsekreteraren. Ett så­dant återkallande skaU inte påverka pröv­ningen av ett ärende, som redan föranlett en anmälan enligt denna artikel; inga ytterligare anmälningar frän någon konventionsstat skall mottas sedan enligt denna artikel notifikation om återkallande av förklaringen mottagits av generalsekreteraren, såvida inte berörda kon­ventionsstat avgivit en ny förklaring.

5    Riksdagen 1985/86. 1 saml. Nr 17

45

Prop. 1985/86: 17

Artide 22

1. A State Party to this Convention may at any time declare under this article that it rec-ognizes the competence of the Committee to receive and consider commmunications from or on behalf of individuals subject to its juris­diction who claim to be victims of a violation by a State Party of the provisions of the Con­vention. No communication shall be received by the Committee if il concerns a State Party which has not made such a declaration.

2.

The Committee shall consider inadmissible any communication under this article which is anonymous or which it considers to be an abuseof the right of submissionof such Com­munications or lo be incompatible with the provisions of this Convention.

3.

Subject to the provisions of paragraph 2, the Committee shall bring any Communica­tions submkled to it under this artide to the attention of the State Party to this Conven­tion which has made a declaration under paragraph 1 and is aUeged lo be violating any provisions of the Convention. Within six months, the receiving State shall submit to the Committee written explanations or state-menls darifying the matter and the remedy, if any, that may have been taken by that State.

4.       The Committee shall consider Communica­

tions received under this artide in the light of

all information made available to it by or on

behalf of the individual and by the State Party

concerned.

5, The Committee shall not consider any

Communications from an individual under

this article unless it has ascertained that:

(a)  The same matter has not been, and is

not being, examined under another proce­

dure of international investigation or settle­

ment;

(b)   The individual has exhausted all

available domestic remedies; this shall not

be the rule where the application of Ihe

Artide 22

1,

Tout Etat partie ä la présente Convention peut, en vertu du present article, dédarer ä tout moment qu'il reconnait la competence du Comité pour recevoir et examiner des Communications présentées par ou pour le compte de particuliers relevant de sa juridic­tion qui pretendent étre victimes d'une viola­tion, par un Etat partie, des dispositions de la Convention. Le Comité ne refoit aucune communication intéressant un Etat partie qui n'a pas fak une teke declaration,

2,

Le Comité declare irrecevable toute com­munication soumise en vertu du present arti­de qui est anonyme ou qu'il considére étre un abus du drok de soumettre de telles Com­munications, ou étre incompatible avec les dispositions de la présente Convention,

3,

Sous réserve des dispositions du para­graphe 2, le Comité porte toute communica­tion qui lui est soumise en vertu du present article ä Fattention de FEtat parlie ä la pré­sente Convenlion qui ä fait une declaration en vertu du paragraphe 1 et a prétendument violé Fune quelconque des disposkions de la Convention. Dans les six mois qui suivent, ledk Etat soumet par écrit au Comité des explications ou declarations édaircissant la question et indiquant, le cas échéant, les me­sures qu'il pourtak avoir prises pour remé-dierä la situation,

4,

Le Comité examine les Communications refues en vertu du present article en tenant compte de toutes les informations qui lui sont soumises par ou pour le compte du particulier et par FEtat partie intéressé.

5,

Le Comité utexaminera aucune communi­cation d'un particulier conformément au pre­sent article sans s'étre assure que:

(a)

La méme question n'a pas élé et n'est pas en cours d'examen devant une autre instance internationale d'enquéle ou de réglement;

(b)

Le particulier a épuisé tous les re­cours internes disponibles; cette régle ne s'appHque pas si les procedures de recours

46

Artikel 22

1.

En konventionsstat kan när som helst avge förklaring enligt denna artUcel att den erkän­ner kommitténs behörighet att motta och prö­va framställningar från enskilda personer un­der dess jurisdiktion, vilka säger sig ha blivit utsatta för en konventionsstats kränkningar av bestämmelserna i konventionen, eUer för deras räkning. Om en framställning gäller en konventionsstat som inte avgivit en sädan förklaring, skall den inte tas emot av kommit­tén.

2.

Kommittén skall avvisa varje framstäUning enligt den artikel som är anonym eller som den anser utgöra ett missbruk av rätten att göra framstäUning eller vara oförenliga med bestämmelserna i denna konvention.

3, Med förbehåll för bestämmelserna i punkt 2 skall kommittén delge framställningar, som gjorts till den enligt denna artikel, med den konventionsstal som avgivit förklaring enligt punkt 1 och som påstås ha kränkt någon be­stämmelse i konventionen. Den mottagande staten skak inom sex månader tiUställa kom­mittén en skriftiig förklaring eller en klargör­ande redogörelse för ärendet och den åtgärd som kan ha vidtagits av den staten.

4. Kommittén skall pröva framställningar

som mottagits enligt denna artikel mot bak­

gmnd av alla upplysningar som lämnats av

den enskilda personen eller för hans räkning

eller av den berörda konventionsstaten.

5.       Kommittén skall inte pröva framställningar

från en enskild person enligt denna artikel,

om den inte har försäkrat sig om att

a)

samma ärende inte har varit eller är föremål för internationeU undersökning el­ler reglering i annan form;

b)

klaganden har uttömt alla tillgängliga inhemska rättsmedel; detta skall inte gälla om rättsmedlens utnyttjande är oskäligt

Prop. 1985/86: 17

47

Prop. 1985/86: 17

remedies is unreasonably prolonged, or is unlikely to bring effective relief to the per­son who is the victim of the violation of this Convention.

6.

The Committee shall hold closed meetings when examining Communications under this article.

7.

The Committee shall forward its views to the State Party concerned and to the indivi­dual.

excédenl des délais raisonnables ou s'il est peu probable qu'elles donneraient satisfac­tion au particulier qui est la victime d'une violation de la présente Convention.

6.

Le Comité tient ses séances ä huis dos lorsqu'U examine les Communications pré­vues dans le present article.

7.

Le Comité fait part de ses constatations ä FEtat partie intéressé et au particulier.

8. The provisions of this article shall come into force when five States Parties to this Convention have made declarations under paragraph I of this article. Such declarations shall be deposited by the States Parties with Ihe Secretary-General ofthe United Nations, who shall transmit copies thereof to the other States Parties. A declaration may be wkh-drawn at any lime by notification to the Se­cretary-General, Such a withdrawal shall not prejudice the consideration of any matter which is the subject of a communication al­ready transmitted under this article; no further communication by or on behalf of an individual shall be received under this article after the nottficalion of withdrawal of the de­claration has been received by the Secretary-General, unless the State Party has made a new declaration.

8. Les dispositions du present article entre-ront en vigueur lorsque cinq Etats parties ä la présente Convention auront fait la declara­tion prévue au paragraphe I du present arti­cle. Ladite declaration est déposée par FEtat partie auprés du Secrétaire general de FOr­ganisation des Nations Unies, qui en com­munique copie aux autres Etats parties. Une declaration peut étre retirée ä tout moment au moyen d'une notification adressée au Se­crétaire general. Ce retrait est sans prejudice de Fexamen de toute question qui fail Fobjet d'une communication déjä transmise en vertu du present article; aucune autre communica­tion soumise par ou pour le compte d'un par­ticulier ne sera refue en vertu du present article apres que le Secrétaire general aura reu notification du retrait de la declaration, ä moins que FEtat partie intéressé ait fait une nouvelle declaration.

Article 23

The members ofthe Committee and ofthe ad hoc conciliation commissions which may be appointed under artide 21, paragraph I (e), shall be entitled to the facilities, privileges and immunities of experts on mission for the United Nations as laid down in the relevant sections of the Convention on the Privileges and Immunkies of the United Nations.

Artide 23

Les membres du Comité et les membres des commissions de conckiation ad hoc qui pour-raient étre nommés conformément ä FaUnéa (e) du paragraphe I de Farticle 21 ont droit aux facilités, privileges et immunités recon­nus aux experts en mission pour FOrganisa­tion des Nations Unies, tels qu'ils s»nt én-oncés dans les sections pertinentes de la Con­vention sur les privkéges et les immunités des Nations Unies,

Artide 24

The Committee shall submit an annual report on its activities under this Convention to the

Article 24

Le Comité présente aux Etats parties et ä FAssemblée générale de FOrganisation des

48

tidskrävande eller sannolikt inte på ett ef­fektivt sätt blir till hjälp för den person som är offer för brott mot denna konvention.

6,  Kommittén skall sammanträda inom

stängda dörrar, när den prövar framställning­

ar enligl denna artikel.

7,

Kommittén skall framföra sina synpunkter till den berörda konventionsstaten och till klaganden.

8,

Bestämmelserna i denna artikel träder i kraft, när fem konventionsstater avgivit för­klaringar enligt punkt 1 i denna artikel. Dessa förklaringar skall av konventionsstaterna de­poneras hos Förenta nationernas generalsek­reterare, som skall översända kopior av dem tUl övriga konventionsstaler. En förklaring far när som helst återkallas genom notifika­tion till generalsekreteraren. Ett sådant åter­kallande skall inte påverka prövningen av ett ärende, som redan föranlett en anmälan en­ligt denna artikel; inga ytterligare anmälning­ar från nägon enskild person eller för en en­skild persons räkning skall mottas enligt den­na artikel sedan notifikation om återkaUande av förklaringen mottagits av generalsekrete­raren, såvida inte berörda konventionsstal avgivit en ny förklaring.

Artikel 23

Medlemmarna i kommittén och i de förlik­ningskommissioner ad hoc, som kan utses enligt artikel 21, punkt I (e), har rätt till de förmåner, privilegier och immuniteter som tillkommer experter på uppdrag för Förenta nationerna enligt tUlämpliga bestämmelser i konventionen om Förenta nationemas privi­legier och immuniteter.

Artikd 24

Kommittén  skall   tUlställa  konventionssta­terna och Förenta nationernas generalför-

Prop, 1985/86: 17

49

Prop. 1985/86: 17

States Parties and to the General Assembly ofthe United Nations,

Nations Unies un rapport annuel sur les acti-vités qu'il aura entreprises en application de la présente Convention,

PART III

Article 25

1.

This Convention is open for signature by all States,

2.

This Convention is subject to ratification. Instruments of ratification shall be deposited with the Secretary-General ofthe United Na­tions,

TROISIEME PARTIE Artide 25

1,

La présente Convention est ouverte ä la signature de tous les Etats,

2,

La présente Convention est sujette ä ratifi­cation, Les instmments de ratification seront déposés auprés du Secrétaire general de FOr­ganisation des Nations Unies,

Article 26

This Convention is open to accession by aU States. Accession shall be effected by the deposit of an instrument of accession with the Secretary-General of the United Nations.

Article 26

Tous les Etats peuvent adhérer ä la présente Convention. L'adhésion se fera par le dépöt d'un instrument d'adhésion auprés du Secré­taire general de FOrganisation des Nations Unies.

Article 27

1. This Convention shall enter into force on the thirtieth day after the date of the deposit with the Secretary-General ofthe United Na­tions of the twenlieth instrument of ratifica­tion or accession.

Article 27

I, La présente Convention entrera en vigueur le trentiéme jour apres la date du dépöt auprés du Secrétaire general de FOrganisa­tion des Nations Unies du vingtiéme instru­ment de ratification ou d'adhésion.

2. For each State ratifying this Convention or acceding to it after the deposit of the twen­lieth instmment of ratification or accession, ihe Convention shall enter into force on the thirtieth day afterthe date ofthe deposit of its own instrument of ratification or accession.

2,[REDACTED_EFTERNAMN] tout Etat qui ratifiera la présente Convention ou y adhérera apres le dépöt du vingtiéme instrument de ratification ou d'ad-hésion, la Convention entrera en vigueur le trentiéme jour apres la date du dépöt par cet Etat de son instmment de ratification ou d'adhésion.

Artide 28

1.       Each State may, at the time of signature or

ratification of this Convention or accession

thereto, declare that il does not recognize the

competence ofthe Committee provided for in

article 20.

2.       Any State Party having made a reservation

in accordance with paragraph 1 of this artide

may, at any time, withdraw this reservation

Artide 28

1. Chaque Etat pourra, au moment ou il sig­

nera ou ratifiera la présente Convention ou y

adhérera, dédarer qu'il ne reconnak pas la

competence accordée au Comité aux termes

de Farticle 20.

2, Tout Etat partie qui aura formule une ré­

serve conformément aux dispositions du pa­

ragraphe 1 du present article pourra å tout

50

samling en årlig redogörelse för sin verksam­het enligt denna konvention.

DEL III Artikd 25

1,

Denna konvention står öppen för under­tecknande av alla stater.

2,

Denna konvention skall ratificeras, Ratifi-kationsinstmmenten skall deponeras hos Förenta nationernas generalsekreterare.

Artikel 26

Denna konvention siår öppen för anslutning av alla slater. Anslutning sker genom deposi­tion av ett anslutningsinstmment hos Förenta nationernas generalsekreterare.

Ariikd27

1, Denna konvention träder i kraft den tret­

tionde dagen efter dagen för depositionen hos

Förenta nationernas generalsekreterare av

det tjugonde ratifikations- eller anslutningsin­

strumentet,

2. I förhällande till varje stat som ratificerar

eller ansluter sig till konventionen efter depo­

sitionen av det tjugonde ratifikations- eller

anslutningsinstrumentet träder denna kon­

vention i kraft den trettionde dagen efter da­

gen för depositionen av dess ratifikations- el­

ler anslutningsinstrument.

Artikd 28

1, Varje stat kan, när den undertecknar, rati­ficerar eller ansluter sig till denna konven­tion, förklara att den inte erkänner kommit­téns behörighet enligt artikel 20.

2. En fördragsslutande stat som har gjort ett förbehåll enligt punkt 1 i denna artikel kan när som helst återta detta förbehåll genom

Prop. 1985/86: 17

51

Prop. 1985/86:17

by notification to the Secretary-General of the United Nations.

moment lever celte réserve par une notifica­tion adressée au Secrétaire general de FOr­ganisation des Nations Unies.

Article 29

I. Any Slate Party to this Convention may propose an amendment and filé it with the Secretary-General of the United Nations, The Secretary-General shall thempon com-municate the proposed amendment to the States Parties with a request that they notify him whether they favour a conference of States Parties for the purpose of considering and voting upon the proposal. In the event that within four months from the date of such communication al least one third of the States Parties favours such a conference, the Secretary-General shall convene the confer­ence under the auspices of the United Na­tions. Any amendment adopted by a majority ofthe States parties present and voting al the conference shall be submitted by the Secre-tary- General to aU the States Parties for ac­ceptance.

2. An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article shall enter into force when two thirds of the States Par­ties to this Convention have notified the Se-crelary- General of the United Nations that they have accepted it in accordance with their respective constitutional processes.

3, When amendments enter into force, they shall be binding on those States Parties which have accepted them, other States Parties still being bound by the provisions of this Con­vention and any earlier amendments which they have accepted.

Artide 29

1, Tout Etat partie ä la présente Convenlion

pourra proposer un amendement el déposer

sa proposition auprés du Secrétaire general

de FOrganisation des Nations Unies. Le Se­

crétaire general communiquera la proposition

d'amendement aux Etats parties en leur de-

mandant de lui faire savoir s'ils sont favora-

bles ä FOrganisation d'une conference d'E-

tats parties en vue de Fexamen de la proposi­

tion et de sa mise aux voix. Si, dans les

quatre mois qui suivent la date d'une telle

communication, le tiers au moins des Etats

parties se prononcent en faveur de la tenue

de ladite conference, le Secrétaire general

organisera la conference sous les auspices de

FOrganisation des Nations Unies. Tout

amendement adopté par la majorité des Etats

parties presents et votants ä la conference

sera soumis par le Secrétaire general ä Fac-

ceptation de tous les Etats parties.

2,

Un amendement adopté selon les disposi­tions du paragraphe I du present artide en­trera en vigueur lorsque les deux tiers des Etats parties ä la présente Convention auront informé le Secrétaire general de FOrganisa­tion des Nations Unies qu'ils Foni accepté conformément å la procedure prévue par leurs constitutions respectives.

3,

Lorsque les amendements entreront en vi­gueur, ils auront force obligatoire pour les Etats parties qui les auront acceptés, les autres Etats parties demeurant lies par les dispositions de la présente Convention et par tous amendements antérieurs qu'ils auront acceptés.

Article 30

I. 

Any dispute between two or more States Parties concerning the interpretation or appli­cation of this Convention which cannot be settled through negotiation shall, at the re­quest of one of them, be submitted to arbilra-

Article 30

1, Tout différend entré deux ou plus des Etats parties concernant Finterprétation ou FappH-cation de la présente Convention qui ne peut pas étre réglé par voie de négociation est soumis ä Farbitrage ä la demande de Fun

notifikation till Förenta nationernas general­sekreterare.

Artikd 29

1, En konventionsstat kan föreslå ändring i konventionen och överlämna förslaget tiU Förenta nationernas generalsekreterare. Denne skaU sedan översända ändringsförsla­get till konventionsstaterna med en begäran om att dessa underrättar honom om humvida de tillstyrker att en konferens med konven­tionsstaterna sammankallas för att pröva och rösta om förslaget. Om minsl én ttedjedel av staterna inom fyra månader tillstyrker en så­dan konferens, skall generalsekreteraren sammankalla konferensen i Förenta nationer­nas regi. Ändringsförslag som antagits av en majoritet av de vid konferensen närvarande och röstande konventionsstalerna skall av generalsekreteraren underställas alla konven­tionsstaler för godkännande.

2. En ändring som antagits enligt punkt I i denna artikel träder i kraft, när två tredjede­lar av konventionsstalerna har undertättat Förenta nationemas generalsekreterare om att de har antagit den i enlighet med sina respektive konstitutioneUa förfaranden.

3. När ändringar träder i kraft skaU de vara bindande för de stater som antagit dem, me­dan övriga slater fortfarande är bundna av bestämmelsema i denna konvention och eventuella tidigare ändringar, som de antagit.

Artikd 30

1. Varje tvist meUan två eller flera konven­tionsstater om tolkningen eller tillämpningen av denna konvention, som inte kan biläggas genom förhandlingar, skall på begäran av nå­gon av dem hänskjutas till skiljedom. Kan

Prop. 1985/86: 17

53

Prop, 1985/86: 17

tion, If within six months from the date of the request for arbitration the Parties are unable lo agree on the organization of the arbitra­tion, any one of those Parties may refer the dispute lo the International Courl of Justice by request in conformity with the Statute of the Court.

d'entre eux. Si, dans les six mois qui suivent la date de la demande d'arbitrage, les parties ne parviennent pas å se mettre d'accord sur FOrganisation de Farbitrage, Fune quelcon­que d'entre elles peut soumettre le différend ä la Cour internationale de Justice en dépo-sant une requéte conformément au Statut de la Cour,

2. Each State may, at the time of signature or ratification of this Convention or accession thereto, declare that it does not consider it­self bound by paragraph 1 of this article. The other States Parties shall not be bound by paragraph I of this artide with respect to any State Party having made such a reservation.

2, Chaque Etat pourra, au moment oii il sig­nera ou ratifiera la présente Convention ou y adhérera, dédarer qu'il ne se considére pas. lié par les dispositions du paragraphe 1 du present article. Les autres Etats parties ne seront pas lies par lesdkes dispositions envers tout Etat partie qui aura formule une telle réserve.

3, Any State Party having made a reservation in accordance with paragraph 2 of this article may at any time withdraw this reservation by notification to the Secretary-General of the UnUed Nations.

3, Tout Etat partie qui aura formule une ré­serve conformément aux dispositions du pa­ragraphe 2 du present article pourra å tout moment lever cette réserve par une notifica­tion adressée au Secrétaire general de FOr­ganisation des Nations Unies,

Artide 31

1.

A State Party may denounce this Conven­tion by written notification to the Secretary-General ofthe United Nations. Denunciation becomes effective one year after the date of receipt of the notification by the Secretary-General.

2.

Such a denunciation shall not have the effect of releasing the State Party from its obligations under this Convention in regard to any act or omission which occurs prior to the date at which the denunciation becomes effective, nor shall denunciation prejudice in any way the continued consideration of any matter which is already under consideration by the Committee prior to the date at which the denunciation becomes effective,

3.

Following the date at which the denuncia­tion of a State Party becomes effective, the Committee shak not commence considera­tion of any new matter regarding that State,

Article 31

1,         Un Etat partie pourra dénoncer la présente

Convention par notification écrite adressée

au Secrétaire general de FOrganisation des

Nations Unies. La dénonciation prend effet

un an apres la date å laquelle la notification

aura été refue par le Secrétaire general.

2.         Une telle dénonciation ne libérera pas FE­

tat partie des obligations qui lui incombent en

vertu de la présente Convention en ce qui

concerne tout acte ou toute omission commis

avant la date ä laquelle la dénonciation pren­

dra effet; elle ne fera nullement obstacle ä la

poursuite de Fexamen de toute question dont

le Comité était déjå saisi ä la date å laquelle la

dénonciation a pris effet.

3. Apres la date ä laquelle la dénonciation par un Etat partie prend effet, le Comké n'entre-prend Fexamen d'aucune question nouvelle concernant cet Etat.

54

parterna inom sex månader från dagen för begäran om skiljedom inte enas om skilje­domsförfarandet, kan en av parterna hän­skjuta tvisten lill Internationella domstolen genom begäran enligt domstolens stadga.

2.       Varje konventionsstat kan vid tidpunkten

för undertecknande eller ratifikation av eller

vid anslutning lill denna konvention förklara

att den inte anser sig bunden av punkt 1 i

denna artikel. De övriga konventionsstaterna

skall inte vara bundna av punkt 1 i denna

artikel i förhållande till en konventionsstat

som gort ett sådant förbehåll.

3,       Varje konventionsstal som har gjort förbe­

håll enligt punkt 2 i denna artikel kan när som

helst återta detta förbehåll genom notifika­

tion till Förenta nationernas generalsekrete­

rare.

Artikd 31

1.

En konventionsstal kan säga upp denna konvention genom skriftlig undcrtättelse till Förenta nationernas generalsekreterare. Uppsägningen träder i kraft ett år efter den dag då underrättelsen mottogs av generalsek­reteraren.

2.

En sådan uppsägning skall inte medföra alt konventionsstaten blir löst från sina åtagan­den enligt denna konvention vad avser varje handling eller underlåtenhet att handla som inträffar före den dag då uppsägningen träder i kraft. Uppsägningen skall inte heller i något hänseende hindra den fortsatta handläggning­en av ett ärende som redan är under behand­ling av kommittén före den dag då uppsäg­ningen träder i kraft,

3.

Efter den dag då en konventionsstals upp­sägning träder i kraft skall kommittén inte inleda prövning av något nytt ärende rörande ifrågavarande stat.

Prop. 1985/86: 17

55

Prop. 1985/86:17

Artide 32

The Secretary-General ofthe United Nations shall inform all States Members ofthe Unked Nations and all States which have signed this Convention or acceded to it of the following: (a) Signatures, ratifications and acces-sions under artides 25 and 26;

(b)

The date of entry into force of this Convention under article 27 and the date of the entry into force of any amendments under article 29;

(c)

Denunciations under article 31,

Article 32

Le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies notifiera ä tous les Etats Membres de FOrganisation des Nations Unies et å tous les Etats qui auront signé la présente Convention ou y auront adhéré:

(a)  Les signatures, les ratifications et les

adhésions regues en application des arti­

des 25 et 26;

(b)   La date d'entrée en vigueur de la

Convenlion en application de Farticle 27 et

la date d'entrée en vigueur de tout amende­

ment en application de Fartide 29;

(c)  Les dénonciations regues en applica­

tion de Farticle 31,

Artide 33

1, This Convenlion, of which the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Span­ish texts are equally authentic, shall be depo­sited with the Secretary-General ofthe Unit­ed Nations,

Article 33

1. La présente Convention, dont les textes anglais, arabe, chinois, espagnol, fran§ais et russe font également foi, sera déposée auprés du Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies.

2, The Secretary-General of the United Na­tions shaU transmit certified copies of this Convention to all States,

2, Le Secrétaire general de FOrganisation des Nations Unies fera tenir une copie certifiée conforme de la présente Convention ä tous les Etats,

56

Prop. 1985/86: 17

Artikd 32

Förenta nationernas generalsekreterare skall underrätta alla medlemmar av Förenta natio­nerna och alla stater som har undertecknat eller anslutk sig till denna konvention om

a)

undertecknande, ratifikation och an­slutning enligl artiklarna 25 och 26;

b)

dagen för ikraftträdandet av denna konvention enligt artikel 27 och dagen för ikraftträdandet av ändringar enligt artikel 29;

c)

uppsägning enligt artikel 31.

Artikd 33

1. Denna konvention, vars arabiska, engels­ka, franska, kinesiska, ryska och spanska texter har lika giltighet, skall deponeras hos Förenta nationernas generalsekreterare.

2. Förenta nationernas generalsekreterare skall översända bestyrkta kopior av denna konvention tkl alla stater.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1985

57