Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1987/88:5

om följdlagstiftning till förvaltningslagen på kyrkans område

Prop. 1987/88:5

Regeringen föreslår riksdagen' alt anla de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 17 september 1987.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Sten Wickbom

Propositionens huvudsakliga innehåll

I proposifionen föreslås ändringar i lagen (1982:377) om tillfällig upplåtelse av kyrka och lagen (1982: 943) om kyrkomötet. Syftet med ändringarna är all vissa bestämmelser i dessa tvä lagar skall anpassas fill den nya förvalt­ningslagen (1986: 223).

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 5

1 Förslag till

Prop. 1987/88:5

Lag om ändring i lagen (1982: 377) om tillfällig upplåtelse av kyrka

Härigenom föreskrivs atl 7 § lagen (1982: 377) om tillfällig upplåtelse av kyrka skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7§ Kyrkorådets beslul enligt denna lag skall omedelbart gälla.

Kyrkorådets beslut fär överklä-

Kyrkorådets beslut fär överkla-

gas hos domkapitlet genom besvär. gas hos domkapitlet. Ulöver vad

Utöver vad som följer av förvalt- som följer av förvaltningslagen

ningslagen (1971:290) fär besvär (1986:223) får beslut överklagas a\

anföras av ledamot i kyrkorådet.

en ledamot i kyrkorådet.

Domkapitlets beslut får inle överklagas.

Denna lag träder i kraft den I januari 1988.

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1982:943) om kyrkomötet

Härigenom föreskriys i fräga om lagen (1982: 943) om kyrkomötet'

dels aft 3, 23-25, 40, 43, 45 och 48 §§ skall ha följande lydelse,

dels all mbriken närmast före 22 § skall lyda "Överklagande av val

Prop. 1987/88:5

Nuvarande lydelse

Centrala valmyndighetens beislul enligl 2 § fär överklagas hos riksda­gens valprövningsnämnd genom besvär. Valprövningsnämndens be­slul får inle överklagas.

3

§

Föreslagen lydelse

Centrala valmyndighetens beslut enligt 2 § får överklagas hos riksda­gens valprövningsnämnd. Valpröv­ningsnämndens beslul får inle över­klagas.

23, 

§

Val av ledamöter av kyrkomötet och beslut varigenom ersättare har utsetts till ledamot fär överklagas hos riksdagens valprövningsnämnd genom besvär.

Besvärshandlingen skall ges in lill domkapitlet och vara della till­handa inom tio dagar efter del att valet avslutades. Om en besvärs­handling har kommil in lill valpröv­ningsnämnden före besvärstidens utgång, skall den omständigheten att inlagan kommil in till domkapit­let först därefter dock inle föranle­da atl besvären lämnas utan pröv­ning.

Snarast möjligl efter besvärsti­dens utgång skall domkapitlet sam­fidigt kungöra samtliga besvär som har anförts och sända besvärshand­lingarna fill valprövningsnämnden. Kungörelsen införs i ortstidning inom valkretsen. I kungörelsen an­ges viss kort lid inom vilken förkla­ring över besvären skall ha kommil in lill valprövningsnämnden. Dom­kapitlet skall dessutom skyndsamt inkomma lill valprövningsnämnden med yttrande över besvären.

Val av ledamöter av kyrkomötet och beslut varigenom ersättare har utsetts lill ledamot fär överklagas . hos riksdagens valprövnings­nämnd.

Skrivelsen med överklagandet skall ges in till domkapitlet och vara detta tillhanda inom tio dagar efter del all valet avslutades. Om skrivel­sen har kommil in lill valprövnings­nämnden före överklagandetidens utgång, skall den omständigheten all inlagan kommil in lill domkapit­let först därefter dock inte föranle­da alt överklagandet inte tas upp till prövning. Valprövningsnämn­den prövar om skrivelsen har kom­mit in i rätt tid.

Snarast möjligl efter överklagan­detidens .utgång skall domkapitlet samtidigt kungöra samtliga fall av överklagande och sända skrivelser­na lill valprövningsnämnden. Kun­görelsen införs i ortstidning inom valkretsen. I kungörelsen anges viss kort fid iriom vilken förklaring över ett överklagande skall ha kom­mit in till valprövningsnämnden. Domkapitlet skall dessutom skynd­samt yttra sig till valprövnings­nämnden. Bestämmelserna i 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986:223) om omprövning av beslut skall inte tillämpas.

'  Lagen omtryckt 1985:892.

ti    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr5

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:5

Den som vill anföra besvär har räll alt hos domkapitlet genast fä utdrag äv protokoll eller annan handling över förrättningen.

Den som vill överklaga ett beslut har rätt atl hos domkapitlet genast fä utdrag av protokoll eller annan handling över förrättningen.

24 

§

1 fräga om handläggningen och prövningen av besvär som avses i 23 § skall 15 kap. 6, 7 och 9 §§ val­lagen (1972:620) tillämpas.

I fräga om handläggningen och prövningen av ett överklagande som avses i 23 § skall 15 kap. 6, 7 och 9 §§ vallagen (1972:620) tilläm­pas.

25 §

Den som har valts till ledamot av kyrkomötet utövar sill uppdrag ulan hinder av atl valet har överkla­gats. Om valet ändras, skall den nye ledamoten intaga sin plats så snart ändringen har kungjorts. Vad som nu har sagts om ledamot gäller också för ersättare.

Den som har valls till ledamot av kyrkomötet utövar sitt uppdrag utan hinder av alt valet har överkla­gats. Bestämmelserna om inhibi­tion i 29 § förvaltningslagen (1986:223) gäller inte val av leda­mot av kyrkomötet. Om. valet änd­ras, skall den nye ledamoten inta sin plats så snart ändringen har kungjorts. Vad som nu har sagts om ledamot gäller ocksä för ersättare.

40

Val med slutna sedlar får över­klagas genom besvär hos riksda­gens valprövningsnämnd inom fem dagar efter del alt resultatet av va­let har meddelats. Va|et skall gälla ulan hinder av all det har överkla­gats.

I fråga om handläggningen och prövningen av besvär skall tilläm­pas bestämmelserna i riksdagsord­ningen om besvär över val med slutna sedlar inom riksdagen. Vad som därvid sägs om kammarkansli­et, kammaren och talmannen skall i stället gälla svenska kyrkans cen­tralstyrelse, kyrkomötet och kyrko­mötets ordförande.

Val med slutna sedlar fär över­klagas hos riksdagens valpröv­ningsnämnd inom fem dagar efter det all resultatet av valet har med­delats. Valet skall gälla utan hinder av alt del har överklagats. Bestäm­melserna om inhibition i 29 § för­valtningslagen (1986:223) gäller inte vid överklagandet.

I fråga om handläggningen och prövningen av ett överklagande skall tillämpas bestämmelserna i riksdagsordningen om överklagan­de av val med slutna sedlar inom riksdagen. Vad som därvid sägs om kammarkansliet, kammaren och talmannen skall i stället gälla svens­ka kyrkans centralstyrelse, kyrko­mötet och kyrkomötets ordförande.

43 

§

Svenska kyrkans centralstyrelse får handlägga ärenden endasl om ordföranden eller, vid förhinder för denne, vice ordföranden saml minst hälflen av de övriga ledamö­terna är närvarande.

Svenska kyrkans centralstyrelse får handlägga ärenden endasl om ordföranden eller, vid förhinder för denne, vice ordföranden samt minst hälflen av de övriga ledamö­terna är närvarande. En ledamot el-

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:5

Som styrelsens beslut gäller den meningen som de flesta enar sig om. Vid lika röstetal har ordföran­den utslagsröst. Bestämmelserna i 29 kap. rättegångsbalken skall dock fillämpas i sädana personalfrågor där delta skall ske för arbetstagare i allmänhet hos staten.

ler ersättare eller en tjänsteman i styrelsen får handlägga vissa slag av ärenden i den utsträckning som kyrkomötet kan ha föreskrivit.

Föreskrifter om omröstning finns i 18 § förvaltningslagen (1986:223). Bestämrrielserna i 29 kap. rätte­gångsbalken skall dock tillämpas i sådana personalfrågor där detta skall ske för arbetstagare i allmän­het hos slalen.

45 §

Centralstyrelsens beslul fär över­klagas genom besvär hos kyrkomö­tets besvärsnämnd. Detta gäller dock inle om annal är särskilt före­skrivet.

Centralstyrelsens beslut får över­klagas hos kyrkomötets besvärs­nämnd. Detta gäller dock inte om annal är särskilt föreskrivet.

48 §

Besvärsnämnden är beslutför när ordföranden och minsl tre andra le­damöter är närvarande.

Som nämndens beslut gäller den mening som de flesta enar sig om. Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst.

Besvärsnämnden är beslutför när ordföranden och minsl tre andra le­damöter är närvarande. En ledamot eller ersättare i nämnden får hand­lägga vissa slag av ärenden i den utsträckning som kyrkomötet kan ha föreskrivit.

Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning till-lämpas föreskrifterna / 16 kap. rättegångsbalken om omröstning i tvistemål.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.

Justitiedepartementet

Pp. 1987/88:5

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 17 september 1987

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén, Peterson; S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom, Jo­hansson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: slalsrådel Wickbom

Proposition om följdlagstiftning till förvaltningslagen på kyrkans område

1 Inledning

Den 1 januari 1987 trädde en ny förvaltningslag (1986:223) i kraft (prop. 1985/86:80, KU 21, rskr. 202).

Den nya förvaltningslagen ersatte 1971 ärs förvaltningslag. Den innehäl­ler flera nyheter belräffande handläggningen hos förvaltningsmyndigheter­na. Del gäller bl. a. frägor om omröstning då beslul fattas av flera gemen­samt saml ordningen då ett beslul överklagas.

I prop. 1986/87:39 lade regeringen fram förslag lill följdlagstiftning lill den nya förvaltningslagen. Förslagen godtogs av riksdagen med vissa ändringar och följdlagsliflningen trädde i kraft samlidigl med den nya förvaltningslagen (KU 1986/87: 11, rskr. 59, SFS 1986: 1142-1196 ). Den innebär bl.a. att särskilda regler om omröstning, överklagande m.m. i vissa lagar pä förvaltningsområdet upphävdes eller anpassades fill den nya förvaltningslagen.

Regeringen beslutade den 4 juni 1987 att i skrivelse 1987: 2 lill kyrkomö­tet inhämla yttrande över förslag lill lag om ändring i lagen om fillfällig upplåtelse av kyrka och lag om ändring i lagen om kyrkomötet. De lill kyrkomötet remitterade förslagen överensstämmer med mina lagförslag här, utom i vad avser vissa lagtekniska justeringar i 43 och 48 §§ lagen om kyrkomötet.

Kyrkomötet har i ell yltrande den 27 augusti 1987 behandlat tre frågor om ytterligare ändringar i lagen om kyrkomötet. Jag avser atl behandla dessa frågor i det följande. I övrigt har kyrkomötet förklarat sig inte ha någon.erinran mot de remitterade förslagen.

Jag avser atl nu la upp frågan om förslag lill riksdagen om ändring i de lagar som nämnts nyss. Jag har samrått om denna fråga med chefen för civildepartementet.

2 F

ö

redragandens 

ö

verv

ä

ganden

Prop. 19,87/88:5

Mitt förslag: Nuvarande ordning behälls när del gäller förfarandet vid överklagande av val av ledamöter av kyrkomötet m. m. Eri skrivelse med överklagande skall alltså även i fortsättningen ges in lill domkapitlet, medan del däremot ankommer pä valprövnings­nämnden all pröva om skrivelsen har kommit in i rätt lid. Bestäm­melserna i den nya förvaltningslagen om omprövning av beslut skall inte tillämpas vid handläggningen av överklagandet. Lagen om kyr­komötet skall innehålla bestämmelser i dessa hänseenden.

Bestämmelser om omröstning samt vissa andra regler i lagen om kyrkomötet och lagen om tillfällig upplåtelse av kyrka anpassas till den nya förvaltningslagen.

Skälen för mitt förslag: Jag skall i del följande först ta upp frägan om förfarandet vid överklagande av val av ledamöter av kyrkomötet m. m. Därefter skall jag beröra frägor som har att göra med beslutsfallandet i svenska kyrkans centralstyrelse och kyrkomötets besvärsnämnd.

Förfarandet vid överklagande

.

Enligt den gamla förvaltningslagens regler om förfarandet vid överklagan­de skulle en skrivelse med överklagande ges in till den myndighet,som skulle pröva överklagandet. Det var också den myndigheten som prövade om överklagandet hade kommil in i räll fid.

Den nya förvaltningslagen innebär atl förfarandet har lagts om. Bestäm­melser om della finns i 23-25 §§. En skrivelse med överklagande skall enligl den nya lagen ges in lill den myndighet som har meddelat del överklagade beslutet. Den myndigheten prövar om överklagandet har kommit in i rätt fid. Om skrivelsen inte avvisas, skall den tillsammans med övriga handlingar i ärendet överiämnas,till den myndighet som skall pröva överklagandet.

Omläggningen har samband med den skyldighet för myndighetema atl ompröva sina egna beslut i vissa fall, som införts genom den nya lagen.. Skyldigheten gäller i regel även om beslutet överklagas, och myndigheten har då alt mol bakgmnd av motiven för överklagandet la ställning lill om den själv bör ändra sift beslul.

De nya reglema skall dock inle tillämpas, om det i någon lag eller annan författning finns en bestämmelse som avviker från dem (3 § förvaltningsla­gen). För vissa myndigheter finns särskilda regler om förfarandet vid överklagande, vilka kompletterar eller ersätter reglerna i förvaltningsla­gen. Flera av dessa regler har anpassats lill den nya ordningen i samband med följdlagsliftningen till den nya förvaltningslagen (prop. 1986/87:39 s. 54- 60).

I lagen (1982:943) om kyrkomötet (omtryckt 1985:892) finns regler om förfarandet vid överklagande av val av ledamöter av kyrkomötet och av beslut varigenom ersättare har utsetts lill ledamot. Reglerna finns i 23 §

och innebär i huvudsak följande. Domkapitlets beslut i nämnda frågor får Prop. 1987/88: 5 överklagas hos riksdagens valprövningsnämnd. Skrivelsen med överkla­gandet ges in till domkapitlet och skall vara detta till hända inom tio dagar efter del att valet avslutades. Snarast möjligt efter överklagandetidens utgäng skall domkapitlet samtidigt kungöra alla överklaganden och sända handlingarna till valprövningsnämnden. Denna prövar om besluten har , överklagats i rätl lid.

Överklagandeförfarandel enligl dessa regler företer alltsä likheter med både den gamla och den nya ordningen all överklaga enligl förvaltningsla­gen. Överklagandet ges in till underinstansen liksom' enligt den nya förvalt­ningslagen, men frägan om överklagandet har kommil in i rätt lid prövas av överinstansen på samma sätt som enligl den gamla förvaltningslagen. Denna ordning är föranledd av de särskilda förhållanden som gäller vid fastställande av utgången av val till beslutande församlingar. Det är av stor vikt att sä snart som möjligt fä fram ett lagakraflvunnet beslut om vem eller vilka som blivit valda. Atl låta domkapitlet avvisa för sent inkomna över­klaganden skulle, om avvisningsbeslutel överklagades, kunna fördröja handläggningen hos valprövningsnämnden. Av samma skäl är det enligl min mening heller inte lämpligt att domkapitlet omprövar sina överklagade beslut pä del säll som förutsätts för underinstansernas del enligt den nya förvaltningslagen. Jag har mol denna bakgrund funnit atl man bör behälla den nuvarande ordningen när det gäller att överklaga val enligl 23 § lagen om kyrkomötet. Paragrafen bör kompletteras med vissa regler som klargör atl den nya förvaltningslagens bestämmelser inle skall tillämpas i dessa avseenden.

Motsvarande ändringar har redan gjorts i vallagen (1972:620, omtryckt 1985:203) och lagen (1972:704) om kyrkofullmäkfigval (omtryckt 1985: 204) (SFS 1986: 1163 och 1164).

Jag skall i delta sammanhang ocksä beröra användningen av termen besvär. Denna term har utmönstrats ur den nya förvaltningslagen. 1 stället används den för allmänheten mera lättfattliga beleckningen överklagande. I prop. 1986/87: 39 s. 60 anförde jag att man på sikl borde la bort termen besvär även frän andra författningar inom förvaltningslagens tillämpnings­område. Riksdagen gjorde inga invändningar mot detta uttalande.

Termen besvär förekommer i bäde lagen om kyrkomötet och lagen (1982: 377) om tillfällig upplåtelse av kyrka. Jag förordar alt man där går över till den nya förvaltningslagens terminologi genom att ersätta termen besvär med överklagande som beteckning på överprövningsinslitutet.

Den som har valls lill ledamot av kyrkomötet utövar sitt uppdrag utan

hinder av atl valet har överklagats (25 § lagen om kyrkomötet). En motsva­

rande regel gäller för val inom kyrkomötet med slutna sedlar till svenska

kyrkans centralstyrelse m. m. (40 §). Reglerna föranleds bl. a. av intresset

att ett överklagande inte leder lill all mandat är obesatta. I linje härmed

torde - liksom när det gäller regeln i 3 kap. 11 § regeringsformen om

överklagande av riksdagsval Qfr också 7 kap. 5 § riksdagsordningen) -

vara förutsatt att reglerna i förvaltningslagen om inhibition inle skall tilläm­

pas vid överklagandet. Saken har dock inle kommil lill otvetydigt uttryck i

lagtexten. Uttryckliga regler om förbud mot inhibition gäller däremot i

I

fråga om val till ledamot av landsting eller kommunfullmäktige (15 kap. 8 §    Pi"op. 1987/88: 5

vallagen) resp. kyrkofullmäktig (52 § lagen om kyrkofullmäkfigval). Dessa

regler har anpassats till den nya förvaltningslagen men kvarstår i sak

oförändrade sedan de infördes är 1974 (prop. 1974: 35, KU 21, rskr. 160).

Jag förordar all motsvarande regler om förbud mol inhibition tas in även i

25 och 40 §§ lagen om kyrkomötet.

Omröstning m. m.

Inom förvaltningen används i huvudsak tvä omröstningsmetoder. Den ena kan kallas den kollekliva omröstningsmeloden eller riksdagsmetoden. Den innebär alt ordföranden framställer ett eller fiera förslag, som kan besvaras med ja eller nej. Ledamöterna röstar först enligt etl acklamalionsförfaran-de, varefter ordföranden tillkännager vilken utgången blivit. Om en leda­mot begär det, skall omröstning ske. De olika förslagen ställs då mot varandra i tur och ordning. Utgången bestäms av vilket förslag som fär enkel majoritet. Den andra metoden benämns den kollegiala eller dom­stolsmetoden. Enligl denna tillkännager ledamöterna sin mening i tur och ordning. Vid röstsammanräkningen segrar den mening som fått fler röster än någon annan. Vid lika röstetal gäller den mening som ordföranden röstat för. I vissa fall kan dock tillämpas en ordning som i princip innebär alt vid lika röstetal den mening vinner, som är förmånligast för den enskil­de.

En generell reglering av omröstningsförfarandet hos förvaltningsmyn­digheter har tidigare saknats. I den nya förvaltningslagen (18 §) slås dock    . fast att den  kollektiva metoden  skall  användas  i första hand (prop. 1985/86:80 s. 29 ff).

Förvaltningslagens bestämmelser kan som nämnts sältas åt sidan genom regler i en annan lag eller en förordning. I förarbetena till förvaltningslagen fömtskickade jag att det pä vissa områden kunde finnas skäl alt ha avvi­kande regler som innebär att den kollegiala omröstningsmetoden tillämpas. Jag pekade därvid bl.a. på en del statliga nämnder, som hår en funktion och organisation som liknar domstolarnas (prop. 1985/86:80 s. 32). Riks­dagen gjorde inga invändningar mot detta uttalande.

Mol bakgrund härav har under följdlagstiftningsarbetet omröstningsreg­lerna för åtskilliga styrelser och motsvarande myndighelsorgan upphävts. Det innebär atl förvaltningslagens regler för omröstning enligt den kollek­tiva metoden fortsättningsvis skall tillämpas. För domstolsliknande nämn­der har däremot i regel föreskrivits alt de vid omröstning skall tillämpa reglerna i rättegångsbalken om omröstning i tvistemål. Dessa regler tilläm­pas av domstolarna och innebär att omröstning sker i kollegiala former (prop. 1986/87: 39 s. 65-67).

Lagen om kyrkomötet innehåller omröstningsregler för svenska kyrkans centralstyrelse (43 § andra stycket) och kyrkomötets besvårsnämnd (48 § andra stycket). Jag förordar att reglerna om omröstning i dessa organ anpassas till den nya förvaltningslagens ordning i enlighet med vad som har skett med omröstningsreglerna för flertalet andra statliga myndigheter. Det innebär alt omröstning i centralstyrelsen bör ske enligt reglerna i förvall-

ningslagen utom i vissa personalärenden, där rättegångsbalkens regler oni    Prop. 1987/88: 5

omröstning i brottmål liksom hittills bör tillämpas. Besvärsnämnden, vars

ordförande skall vara eller ha varit ordinarie domare (47 §), har däremot

karaktär av domstolslikriande nämnd. Vid omröstning i besvärsnämnden

bör därför tillämpas reglerna i rättegångsbalken om omröstning i tvistemål

Qfr t. ex. 5 § lagen 1974:1037 med instruktion för valprövningsnämnden).

Kyrkomötet har föreslagit alt omröstning i besvärsnämnden i vissa fall skall ske enligl reglerna i 29 kap. rättegångsbalken om omröstning i brott­mål. Förslaget föranleds av ett annat förslag från kyrkomötet att beslut av etl domkapitel eller av ansvarsnämnden för biskopar om atl skilja en präst eller en biskop från prästämbetet eller om atl för viss lid förklara nägon obehörig alt utöva ämbetet skall fä överklagas hos besvärsnämnden i stället för som nu hos kammarrätten. Åndringarna bör enligt kyrkomötet träda i kraft redan den 1 januari 1988.

Elt liknande förslag har lagts fram av kyrkoförfaltningsutredningen (SOU 1987:4). Utredningens förslag bereds f n. inom regeringskansliet. Den av kyrkomötet aktualiserade frågan bör prövas i det sammanhanget.

Jag går härefter över lill en fråga om möjligheten alt delegera rätten att fatta beslut inom svenska kyrkans centralstyrelse och kyrkomötets be­svärsnämnd. Beslulförhelsreglerna för dessa myndigheter är i dag utfor­made sä alt beslut endasl fär fallas om ell visst anlal ledamöter är närva­rande (43 § första stycket och 48 § första slyckel). Det kan dock i prakti­ken finnas fall då myndigheterna kan behöva fatta beslul med sädan skyndsamhel atl del kan vara svårt atl hinna sammankalla del antal leda­möter som krävs för beslulförhel. Del gäller t.ex. när en nämnd skall pröva en begäran atl lämna ul en allmän handling Qfr 15 kap: 6 § andra stycket andra och tredje meningarna sekretesslagen 1980: 100, omtryckt 1985:1059). Ett annal exempel är den prövning av om en skrivelse med överklagande har kommit in i rätt tid, som enligt den nya förvaltningslagen skall göras av den myndighet vars beslut överklagas (24 § första stycket förvaltningslagen). Det finns även beslut av förberedande karaktär, beträf­fande vilka det knappast är sakligt motiverat atl kräva beslut av nämnden i plenum.

När regeringen beslutade skrivelsen lill kyrkomötet, anförde jag att jag avstod från all föreslå all regler om delegering hos centralstyrelsen och besvärsnämnden skulle tas in i lagen om kyrkomötet. Jag hänvisade därvid fill det i 7 § lagen (1982:942) om svenska kyrkan (7 § ändrad senast 1985: 868) intagna bemyndigandet för kyrkomötet att genom kyrklig kun­görelse föreskriva om verksamhelen hos myndigheter under kyrkomötet Qfr punkt 10 första stycket övergångsbestämmelserna lill regeringsfor­men).

Vid beredningen inom kyrkomötet anslöt sig kyrkolagsulskottet (KL

1987:6) till vad som anförts i regeringens skrivelse om behovet av att

kunna delegera beslutanderätten hos centralstyrelsen och besvärsnämn­

den i vissa fall. Utskottet ansåg sig dock inte kunna tillstyrka atl kyrkomö­

tet genom kyrklig kungörelse meddelade föreskrifter om delegering. Såda­

na föreskrifter var enligl utskottet inte förenliga med bestämmelsen i

punkt 9 tredje slyckel övergångsbestämmelserna till regeringsformen där

10

del föreskrivs att grundläggande föreskrifter om organisationen av myndig- Prop. 1987/88: 5 heter under kyrkomötet skall meddelas i lag som stiftas av riksdagen efter yttrande av kyrkomötet. I vart fall skulle de slå i strid med beslulförhels­reglerna i 43 och 48 §§ lagen om kyrkomötet, som är en överordnad författning. Ulskollel hemställde mot bakgrund härav alt kyrkomötet skul­le föreslå regeringen all i nämnda lagrum la in vissa bestämmelser om delegering.

Kyrkomötet biföll emellertid inte utskottets hemslällan ulan godkände regeringens förslag i fråga om delegering av beslutanderätten hos central­styrelsen och besvärsnämnden.

För egen del ärjag liksom tidigare av uppfattningen atl föreskrifter om delegering på del berörda området kan och lämpligen bör meddelas genom kyrklig kungörelse. Kyrkomötets beslut ligger i linje med denna uppfatt­ning. När det gäller den lagtekniska lösningen finns det dock skäl att beakta kyrkolagsutskoltets uttalanden. Föreskrifter om delegering i kun­görelse kan onekligen synas strida mot beslulförhelsreglerna i lagen om kyrkomötet. Av delta skäl bör i 43 och 48 §§ lagen om kyrkomötet tas in förbehåll som innebär all beslutförhetsreglerna inte tillämpas, när beslul fallas efter delegering enligt föreskrifter i en kyrklig kungörelse.

Kyrkomötet har ocksä föreslagit alt vissa regler om förordnande av sekreterare m. m. hos besvärsnämnden tas in i lagen om kyrkomötet. I enlighet med min förut redovisade uppfattning kan emellertid en sädan reglering ges av kyrkomötet i en kyrklig kungörelse. Jag lägger därför inte fram någol förslag lill lagstiftning i denna del.

3 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom justitiedepartementet upprät­tats förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1982: 377) om tillfällig upplåtelse av kyrka,

2.

lag om ändring i lagen (1982: 943) om kyrkomötet.

Förslagen har upprättats efter samråd med chefen för civildepartemen­tet.

4 Hemställan

Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen att anla lagförslagen.

5 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genom proposition föreslå riksdagen all anla de förslag som föredraganden har lagl fram.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1987                                                                                                                       1'