Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition nr 27 1975/76

Prop. 1975/76: 27

Nr 27

Regeringens proposition med förslag till lag om ändring , införseUagen (1968:621);

beslutad den 9 oktober 1975.

Regeringen   föreslår  riksdagen   atl  antaga  det   förslag  som   har upplagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

G.E.[REDACTED_EFTERNAMN]

LENNART[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås all sjukpenning och annan liknande dagersättning skall kunna las i anspråk genom införsel inte bara som fn. för underhållsbidrag och vissa kommunala bidragsfordringar utan även för övriga införselbara fordringar, dvs. skatter och allmänna avgifter samt böter och viten. Andringen föreslås träda i kraft den I januari 1976.

1    Riksdagen 1975176. I saml. Nr 27

Prop. 1975/76:27

Förslag till

Lag om ändring i införsellagen (1968: 621)

Härigenom föreskrives i fråga om införsellagen (1968: 621) dels alt i 28 § och punkl 4 övergångsbestämmelserna ordet "Konung­en" skall bytas ut mot "regeringen",

dels alt 2 § skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1 

Genom införsel får lagas i anspråk

1.

arbetstagares avlöning, vare sig den utgår i form av tidlön, ac-kordsersällning, provision eller annan gottgörelse,

2.

annan ersättning för arbetsinsats av gäldenären, om dennes ställ­ning därvid är jämförlig med en arbetstagares,

3.

periodiskt utgående vederlag för utnyttjande av patent, mönster-rätt eller växtförädlarrätt eller av rätt till litterärt eller konstnärligt verk eller annal sådant eller för överlåtelse av rörelse,

4.

vad som utgår såsom pension dier livränta.

Med livränta skall vid tiUämp-

Med livränta skall vid tillämp­

ning av lagen, såvitt angår inför-

ning av lagen jämställas sjukpen-

sel för fordran som avses i 1 §

ning och annan dagersättning, som

1 eller 2, jämställas sjukpenning

utgår på grund av sjukdom dier

och annan dagersättning, som ut-

olycksfall eller av annan sådan an­

går på grund av sjukdom eller

ledning,

olycksfall eller av annan sådan an­

ledning.

För vissa fall när skälig lön för gäldenärens arbete ej utgår gäller särskilda bestämmelser i 22 §.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1976.

1 Senaste lydelse 1971: 397.

Prop. 1975/76:27

Utdrag

JUSTITIEDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1975-10-09

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Si­gurdsen,[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till lag om ändring i införsellagen (1968:621)

1 Inledning

Enligl nuvarande exekutionsrättsliga regler kan sjukpenning och liknande dagersättning las i anspråk genom införsel för underhålls­bidrag och vissa kommunala bidragsfordringar. För andra fordringar, som i princip är införselberältigade, nämligen skatter och allmänna avgifter samt böter och viten, får däremot införsel inle ske i ersättning av nämnda slag. Utmätning får i allmänhet inte ske av sjukpenning eller liknande dagersättning.

Riksskatteverket (RSV) har i skrivelse den 29 november 1974 tagit upp frågan om exekution i sjukpenning och föreslagit att möjligheten till sådan exekution vidgas såvitt gäller skattefordringar m.m. RSV har begärt all behövliga lagändringar genomförs snarast möjligt och ulan alt man avvaktar det pågående arbetet på en ny utsökningsbalk.

Med anledning av RSV:s framslällning har frågan om exekution i sjukpenning och andra liknande ersättningar behandlats i en inom justiliedeparlementet upprättad promemoria (Ds Ju 1975:13) angående införsel i sjukpenning m.m. I promemorian föreslås viss ändring i införsellagen (1968:621)'.

' Förslaget är likalydande med det i propositionen framlagda lagförslaget.

Prop, 1975/76:27

4

Efler remiss har yttranden över promemorian avgetts av hovrätten för Västra Sverige, socialstyrelsen, riksförsäkringsverket (RFV), RSV, arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), länsstyrelserna i Jönköpings och Göteborgs och Bohus län, kronofogdemyndigheterna i Stockholms, Malmö, Örebro och Östersunds distrikt. Föreningen Sveriges krono­fogdar. Försäkringskasseförbundet, Svenska försäkringsbolags riksförbund, Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemännens centralorganisation (TCO) och Centralorganisationen SACO/SR.

AMS har, i enlighet med remissen, begränsat sitt yttrande lill frågan om införsel m.m. i arbetslöshetsersättning. Länsstyrelsen i Jönköpings län har till sitt yttrande fogat anteckningar från diskussion med bl.a. kronofogdar i länets kronofogdedistrikt. Försäkringskasseförbundet har överlämnat yttranden från 15 av landets allmänna försäkrings­kassor.

2 Gällande rätt m.m. 2.1 Införsel

Exekutionsformen införsel innebär atf en gäldenärs avlöning som innestår hos arbetsgivaren las i anspråk för hans skulder genom atl utmätningsmannen ålägger arbetsgivaren alt innehålla viss del av förfallande poster och tillställa utmätningsmannen beloppen. Med avlöning likställs vissa andra ersättningar för arbetsinsats, royalty och liknande saml pension och livränta.

Under förarbetena till den tidigare lagen (1917:380) om införsel i avlöning, pension eller livränta diskuterade den dåvarande lagbered­ningen om inte införsel borde medges även i vissa med pension och livränta besläktade inkomster, bl.a. sjukhjälp enligt då gällande bestämmelser om ersättning för skada till följd av olycksfall i arbete eller för skada ådragen under militärtjänstgöring eller enligl lagen (1910:77 s. 1) om sjukkassor. Beredningen föreslog dock inle några bestämmelser härom och åberopade därvid alt de belopp som skulle kunna las ul genom införsel i sådana ersättningar antagligen skulle bli ytterst obetydliga, medan bestämmelsernas tillämpning i många fall skulle vara förenad med inte ringa svårigheter. Beiräffande sjukhjälp framhöll beredningen också all denna i regel utgick endast under en kortare lid. 1 enlighet härmed kom lagen, i fråga om inkomster vari införsel kunde äga rum, all omfatta endasi avlöning saml pension och livränta.

Med anledning av vissa uttalanden av riksdagens revisorer anhöll riksdagen år 1944 att Kungl. Maj:l skulle överväga frågan om införsel i sjukpenning (rskr 1944:455 punkt 3). Framställningen föranledde socialvårdskommittén atl i sitt belänkande (SOU 1951:25) nr XIX med

Prop. 1975/76:27

5

förslag till yrkesskadeförsäkringslag m.m. föreslå sådan ändring i införsellagen att införsel skulle kunna äga rum i dagersättning som utgick i anledning av olycksfall eller sjukdom. Förslaget upptogs dock inte till behandling i denna del. Ärendet överlämnades till utredningen för förberedande översyn av utsökningslagen m.m. och övertogs, sedan uiredningen hade upphört, av lagberedningen.

Beredningen tog upp frågan i betänkandet (SOU 1961:53) Utsökningsrätt 1 (s. 27 och 139) och anförde därvid bl.a. följande. Med hänsyn till att sjukpenning och därmed jämställbar ersättning i allmänhet utgick med relativt lågt belopp kunde man inte vänta sig att några större summor skulle inflyta om införsel medgavs i dessa ersätt­ningar, men å andra sidan flck man beakta att sjukhjälp i regel var skattefri. Hade gäldenär inle försörjningsplikt mot annan än införsel­sökanden, måste uirymme ofla finnas för införsel, och även i åtskilliga andra fall borde det vara möjligt att utfå åtminstone någon del av underhållet. Det hade förekommit fall, då en person under lång tid hade åtnjutit kostnadsfri vård på sjukhus och samtidigt uppburit en relativt rundlig dagersättning allt under det att han helt försummat sin underhållsplikt. Såsom särskilt stötande framstod härvid del förhål­landet att ersättningen delvis var bestämd med hänsyn lill försörj­ningsbördan. En rätt lill införsel i sjukpenning även vid mera kort­variga sjukdomsfall skulle motverka missbruk av sjukförsäkringsför­månerna. - Enligl beredningens uppfattning förelåg inte något principielll binder mol införsel i sjukpenning och vad därmed kunde jämställas. I själva verket kunde dessa ersättningar jämställas med vanlig livränta, vari införsel hade kunnat erhållas alltifrån införsel­lagens tillkomst. Atl likställa dessa ersättningar i införselhänseende tedde sig naturligt, eftersom man inom socialförsäkringen eftersträ­vade en samordning mellan olika ersättningsformer. Vissa praktiska komplikationer av införsel i sjukpenning kunde visserligen förutses, men dessa borde enligt beredningen kunna avhjälpas. För att etl syslem med införsel i sjukpenning skulle kunna fungera måste sålunda tillses atl det inle ställde alltför stora krav på administrationen av den allmänna sjukförsäkringen samt utmätningsmän och arbetsgivare. Det var angeläget att hålla antalet fall av införsel i sjukpenning inom måttliga gränser. Det kunde därför inte komma i fråga atl låta pågående införsel i lön övergå till införsel i sjukpenning vid varje tillfälligt sjukdomsfall som gäldenären råkade ul för.

Beredningen föreslog atl införsel skulle kunna erhållas i sjukpenning eller annan dagersättning som utgick på grund av sjukdom eller olycks­fall eller av annan sådan anledning. Även om det i första hand var intresset atl kunna ta ul underhållsbidrag som motiverade en sådan reform, saknades enligl beredningen tillräcklig anledning all göra undantag för skatter och böter. 

\-t Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 27

Prop. 1975/76:27

6

1 prop. 1963:52 angående partiella reformer inom ulsökningsrätten godtog departementschefen (s. 21 och 187) förslaget såvitt det innebar alt införsel för underhållsbidrag skulle få ske även i sjukpenning och annan därmed likställd dagersättning. I fråga om förslaget alt införsel skulle kunna äga rum i sjukpenning m.m. även för uttagande av skaller och allmänna avgifter samt böter och viten anförde departements­chefen följande. Sjukpenning och övriga hithörande dagersättningar hade närmast karaktären av bidrag till livsuppehället för den för­säkrade och de av honom beroende under den lid då den försäkrade på grund av sjukdom eller olycksfall var förlustig sin arbetsförmåga eller en väsentlig del därav. Med hänsyn bl.a. härtill kunde man hysa befogad tvekan rörande lämpligheten av alt införselvägen ta sjuk­penning och annan sådan dagersättning i anspråk för gäldande av skatter, böter o.d. Härtill kom all införsel i sjukpenning och vad därmed jämställdes var dittills oprövat och atl del därför svårligen lät sig göra atl med fullständig säkerhet förutsäga hur möjligheten därtill skulle utfalla i praktiken. På grund härav hade departementschefen kommil lill den uppfattningen atl man i vart fall inte f n. borde medge införsel i sjukpenning och därmed jämförlig dagersättning mer än för uttagande av underhållsbidrag. Propositionen bifölls av riksdagen (ILU 1963:21 och rskr 207).

I följd härav infördes som andra stycke i 19 § dåvarande införsellag bestämmelse om att med underhållsskyldig tillkommande pension eller livränta jämställdes sjukpenning eller annan dagersättning som utgick på grund av sjukdom eller olycksfall eller av annan sådan anledning. På grund av hänvisning i 20 § införsellagen blev den nya bestämmelsen även tillämplig på införsel för vissa kommunala bidragsfordringar.

I betänkandet (SOU 1964:57) Utsökningsrätt III lade beredningen fram förslag bl.a. till en ny införsellag. Bestämmelserna i 1917 års införsellag om införsel i sjukpenning och annan liknande dagersättning togs, utan närmare motivering, upp i förslaget utan ändring i sak (1 § tredje stycket; jfr s. 104). Även i prop. 1968:130 med förslag till bl.a. ny införsellag togs de då gällande bestämmelserna upp i sak oförändrade (2 § andra stycket; jfr s. 97). Förslaget bifölls av riksdagen (ILU 1968:48 och rskr 362).

Beträffande bestämmelser i den nu gällande införsellagen (1968:621), vilka är av intresse i nu förevarande sammanhang, kan nämnas följande. Möjlighet lill införsel är förbehållen vissa särskilda slag av fordringar. Enligl I § införsellagen får sålunda införsel äga rum för 1. underhållsbidrag enligl giftermålsbalken eller föräldrabalken, 2. bidrag som tillkommer kommun för omhändertaget barn enligt 72 § andra slyckel barnavårdslagen (1960:97) eller till hjälplagares försörj­ning enligt 40 § lagen (1956:2) om socialhjälp, 3. skatter och allmänna avgifter i fall som särskilt föreskrivs samt 4. böter och viten. Genom

Prop. 1975/76:27

7

införsel får enligt 2 § första stycket tas i anspråk 1. arbetstagares avlöning, vare sig den utgår i form av tidlön, ackordsersättning, provision eller annan gottgörelse, 2. annan ersättning för arbetsinsats av gäldenären, om dennes ställning därvid är jämförlig med en arbets­tagares, 3. periodiskt utgående vederlag för utnyttjande av patent, mönsterrätt eller växtförädlarrätt eller av rätt till litterärt eller konst­närligt verk eller annat sådant eller för överlåtelse av rörelse samt 4. vad som utgår såsom pension eller livränta. Enligt 2 § andra stycket skall vid tillämpning av lagen, såvitt angår införsel för underhållsbidrag eller kommunal bidragsfordran, med livränta jämställas sjukpenning och annan dagersättning, som utgår på grund av sjukdom eller olycks­fall eller av annan sådan anledning. När införsel skall äga rum bestämmer utmätningsmannen dels hur mycket som högst får inne­hållas vid varje avlöningstillfälle eller motsvarande tidpunkt beträf­fande annan förmån (införselbeloppet), dels ett belopp som skall förbehållas gäldenären för eget underhåll och familjens behov samt lill fullgörande av betalningsskyldighet till annan, som vid införsel har lika rätt som sökanden eller bättre rätt än denne (förbehållsbeloppet), 10 § första stycket. Närmare bestämmelser om förbehållsbeloppets bestäm­mande flnns inle. Beloppets slorlek torde variera mellan olika krono­fogdemyndigheter men brukar bestämmas med ulgångspunkt i normal­beloppet för existensminimum vid skatteavdrag. Sistnämnda belopp ökas på en del håll med vissa kostnader, varför förbehållsbeloppet ofta är högre än existensminimum. I fråga om förhållandet till skatteavdrag gäller att införsel för underhåUsbidrag har företräde framför skatte­avdrag, medan skatteavdraget har företräde vid annan införsel (14§). Vid införsel för olika slags fordringar gäller att fordringarna gruppvis har företräde i den ordning vari de har tagits upp i I §, dvs. först underhällsbidrag, därnäst kommunala bidragsfordringar, därefter skatter och allmänna avgifter och sist böter och viten (15 § första stycket). Införsel går före utmätning, dock all införsel för böter eller vite skall ändras eller hävas, om utmätning därigenom kan äga rum för annan fordran (17 § första stycket). Beträffande införsel i sjukpenning eller annan dagersättning som avses i 2 § andra stycket får regeringen föreskriva de avvikelser från införsellagens bestämmelser om förfarandet som föranleds av målens beskaffenhet (28 § första slyckel). Sådana föreskrifter har meddelats i kungörelsen (1969:21) om införsel i sjukpenning m.m. (se nedan).

I fråga om de viktigaste ersättningar som numera omfattas av bestämmelsen om införsel i "sjukpenning och annan dagersättning, som utgår på grund av sjukdom eller olycksfall eller av annan sådan anledning," kan framhållas följande. Hit hör i första hand sjukpenning enligl 3 kap. lagen (1962:381; omtryckl 1973:908) om allmän försäkring (AFL) saml sjukpenning och sjukpenninglillägg inom den frivilliga

Prop. 1975/76:27

8

sjukförsäkringen enligt 21 kap. AFL. Vidare omfattas sjukpenning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring (YFL), mililärer-sätlningsförordningen (1950:261), förordningen (1954:249) om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under tjänstgöring i civilförsvaret, förordningen (1954:250) om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under vistelse å anstalt m.m., lagen (1954:246) om krigsförsäkring för sjömän m.fl. och kungörelsen (1961:457) om ersättning på grund av medverkan i skyddsarbete vid olyckor i atomanläggningar m.m. Även ersättning enligt 19 § brandlagen (1974:80) för kroppsskada som har ådragits under räddningstjänst m.m. och ersättning till tillfällig smittbärare för inkomstbortfall enligt lagen (1956:293) om ersättning åt smittbärare hör hit. Vidare omfattas sjuk­penning och liknande ersättning på grund av privat sjuk- eller olycksfallsförsäkring. Enligt nyssnämnda författningar kan också utgå ersättning för vissa kostnader, bl.a. utgifter för läkarvård, landvård och sjukhusvård samt resor. Sådana ersättningsbelopp omfattas givetvis inte av bestämmelsen.

Som har nämnts nyss har vissa särskilda bestämmelser om införsel i sjukpenning o.l. meddelats i kungörelsen om införsel i sjukpenning m.m. Bestämmelserna innebär bl.a. följande. Vid beslut om införsel i sjukpenning bestäms införselbeloppet och förbehållsbeloppet per dag (1 §). Sjukpenning enligt AFL för de fyra första dagarna av en sjukperiod, för vilka sjukpenning utgår, förbehålls gäldenären utan avdrag, om inte särskilda skäl föranleder annal. Är beslut meddelat om införsel i sjukpenning från allmän försäkringskassa och övergår gäldenären till annan sådan kassa, skall beslutet i fortsättningen iakttas av den kassan (3 §). Den förra kassan skall ofördröjllgen tillställa den nya kassan beslutet och underrätta den kronofogdemyndighet hos vilken målet handläggs. Skall i stället för sjukpenning som har nämnts nu utgå annan ersättning enligt AFL eller ersättning enligt YFL, skall försäkringskassan snarast underrälla kronofogdemyndigheten. Bestäm­melsen i 94 § ulsökningskungörelsen (1971:1098) om skyldighet för arbetsgivare all anmäla när belopp inle har innehållits har inte tillämp­ning vid införsel i sjukpenning (4 §). Vad som i förevarande kungörelse sägs om sjukpenning har moisvarande tillämpning i fråga om annan dagersättning som avses i 2 § andra slyckel införsellagen (5 §).

2.2 Utmätning i lön o.l.

Sedan gammalt har funnits särskilda bestämmelser beträffande utmätning av avlöning och vissa liknande ersättningar. 1 samband med tillkomsten år 1968 av den nya införsellagen reformerades även löneut-mälningen. Utmätning i lön o.l. sker numera i införsclliknaiulc former, dvs. arbetsgivaren eller moisvarande åläggs all innclullla och tillställa

Prop. 1975/76:27

9

utmätningsmannen viss del av förfallande poster, och åtskilliga bestäm­melser i införsellagen har motsvarande tillämpning i fråga om sådan utmätning (67 a § UL). Flera väsentliga olikheter föreligger dock mellan införsel och löneutmätning. Institutet löneulmälning slår till buds för alla slag av exigibla fordringar. I praktiken används sådan utmätning naturligtvis endast för indrivning av andra fordringar än sådana som får tas ut genom den mera effektiva exekutionsformen införsel. Genom utmätning i den ordning som nu avses får tas i anspråk arbetstagares avlöning som innestår hos arbetsgivaren, annan ersättning för arbetsinsats av gäldenären, om dennes ställning därvid är jämförlig med en arbetstagares, saml belopp vilka utgår som pension eller livränta (67 a och 67 d §§ UL). Utmätning som nu avses kan däremot inte äga rum i bl.a. sjukpenning och liknande ersättnings­belopp. Beträffande sådana ersättningar gäller i allmänhet förbud även mot annan utmätning (se 20 kap. 6 § AFL, 50 § YFL, 17 § mililärer-sältningsförordningen, 9 § första stycket lagen om ersättning ål smittbärare jfrd med 20 kap. 6 § AFL saml 123 § lagen (1927:77) om försäkringsavtal). Villkoren för utmätning i lön o.l. är avsevärt mera restriktiva än förutsättningarna för införsel. 1 huvudsak gäller följande. Förordnande om utmätning får med visst undanlag inle meddelas, om det med skäl kan antas alt gäldenären har gjort vad han har förmått för alt betala skulden (67 b § 2). Förordnandet får omfatta endast belopp som uppenbart överstiger vad som åtgår för gäldenärens och hans familjs försörjning samt lill fullgörande av underhållsskyldighet som i övrigt åvilar honom (67 b § 3). Liksom beträffande förbehållsbeloppel vid införsel flnns inle heller i fråga om del ulmälningsfria beloppet vid löneutmätning närmare föreskrifter om beloppels bestämmande. Praxis torde skilja sig ganska myckel mellan olika kronofogdemyn­digheter. Även grunderna för bestämmande av beloppet synes variera. Det utmätningsfria beloppet brukar dock vara väsentligt högre än förbehållsbeloppel vid införsel. Under etl och samma kalenderår får utmätning, frånsett visst undantag, inte tillämpas sammanlagt längre tid än tre månader eller, om fordringens art ger särskild anledning till del, sex månader, såvida inte gäldenären i ulmätningsmålet har medgett att utmätning får pågå under längre tid (67 b § 4 och 5). Skalleavdrag har företräde framför utmätning (67 b § 7). Såsom har framhållits i det föregående går införsel före utmätning, dock alt införsel för böter eller vite skall ändras eller hävas, om utmätning därigenom kan äga rum för annan fordran (17 § första stycket införsel­lagen, jfr 67 b § 7 andra punkten UL). Avlöning eller annan förmån som inle får utmätas medan den innestår hos annan får inle heller utmätas förrän dagen efler det all den har utbetalats (67 e §).

Under förarbetena lill den nya lagstiftningen om  löneutmätning diskuterades om  sjukpenning och  därmed jämställd  dagersättning

Prop. 1975/76:27

10

borde kunna utmätas enligt reglerna för löneutmätning (SOU 1964:57 s. 276 och prop. 1968:130 s. 162). Lagberedningen, som påpekade att sjukpenning o.l. genom särskilda bestämmelser var fritagna från utmätning sä länge ersättningen innestod hos den som skulle utbetala ersättningen, framhöll att beredningen inte hade funnit anledning föreslå alt utmätning skulle få ske ens under de förutsättningar och i den begränsade omfattning som skulle gälla i fråga om lön. Med hänsyn lill alt det mestadels rörde sig om små belopp skulle för övrigt, anförde beredningen vidare, en möjlighet till utmätning enligt reglerna för löneutmätning sakna praktisk betydelse.

2.3 Närmare om sjukpenning och andra liknande dagersättningar

Den grundläggande författningen på området är AFL. Den som är försäkrad enligt AFL är berättigad till sjukpenning vid sjukdom, som förorsakar nedsättning av arbetsförmågan med minst hälften. Vid fullständig nedsättning av arbetsförmågan utgår hel sjukpenning och i annat fall halv sjukpenning. Vid tillkomsten av AFL ansågs att sjuk­penningen skulle kompensera i princip minst två tredjedelar av den försäkrades inkomstbortfall efter skatteavdrag. Sjukpenningen kunde dock uppgå lill högst 28 kr per dag. Från den 1 januari 1967 höjdes sjukpenningen överlag, varvid den skulle ersätta i genomsnitt 80 % av nettoinkomsten. Sjukpenningen kunde dock inle uppgå flll högre belopp än 52 kr per dag. År 1973 reformerades sjukpenning­försäkringen. Därvid höjdes sjukpenningbeloppel, samtidigt som sjukpenningförmånerna i princip gjordes skattepliktiga. Hel sjukpenning per dag utgör numera 90 % av den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst, delad med 365. Därvid bortses från inkomst i den mån den överstiger sju och en halv gånger det basbelopp som gällde vid årets ingång. Den högsta sjukpenninggrundande inkomsten uppgår f.n. lill 67.500 kr och sjukpenning kan fln. uppgå lill högst 166 kr per dag. Den som har årsinkomst som understiger 4.500 kr är inte sjukpenningförsäkrad. Han kan likväl genom den s.k. hemmamakeförsäkringen under vissa förulsällningar erhålla sjukpenning, vilken då uppgår lill åtta kr per dag och inle är skatte­pliktig. - Den tidigare moderskapspenningen och tilläggs-sjukpenningen vid barnsbörd har ersatts av föräldrapenning. Denna uppgår lill lägst 25 kr per dag. Till försäkrad som är berättigad till sjukpenning med högre belopp utgår föräldrapenningen som regel med samma belopp som sjukpenningen. Föräldrapenningen är skatte­pliktig. Räll till sjukpenning har också införts för den av föräldrarna som behöver avslå från förvärvsarbete för all vårda sjukt barn och för fader som behöver la vård om barn i samband med all ytterligare barn föds. Förmånen får utgä för högst tio dagar per familj och år. Även

Prop. 1975/76:27

11

sådan sjukpenning är skattepliktig. - Försäkrad kan under vissa förutsättningar frivilligt försäkra sig hos allmän försäkringskassa för sjukpenning eller sjukpenningtillägg. Frivillig sjukpenningförsäkring kan avse ett belopp om högst 20 kr per dag. Beloppet är inte skatte­pliktigt.

Den som drabbas av yrkesskada är berättigad till ersättning enligt YFL. Yrkesskadad som omfattas av sjukförsäkringen enligt AFL har rätt atl under viss s.k. samordningstid, längst 90 dagar, få ersättning enligl samma grunder som vid annan sjukdom. Förorsakar olycksfall eller annan skadlig inverkan sjukdom efter samordningstiden, utgår sjukpenning, vilken då inle skall understiga den sjukpenning som skulle ha utgått om skadan inte hade utgjort yrkesskada. Yrkesskadad som inte är sjukpenningförsäkrad enligt AFL erhåller sjukpenning med belopp som motsvarar vad han skulle ha uppburit, om han hade varit sjukpenningförsäkrad. I sådant fall är fn. högre årlig arbets­förtjänst än 45.000 kr inte förmånsgrundande. Ersättning motsvarande högst hel sjukpenning kan också utgå till den som måste avhålla sig från arbete för att yrkesskada inte skall uppstå, återuppstå eller förvärras. Nämnda ersättningar enligt YFL utgör skattepliktig inkomst. Den som uppbär sjukpenning enligt YFL har under vissa förut­sättningar också räll atl erhålla vårdbidrag om högst fem kr per dag. Vårdbidraget är inle skattepliktigt. Även enligt YFL kan meddelas frivillig försäkring. 1 fråga om ersättning på grund av frivillig yrkesskadeförsäkring gäller i huvudsak samma regler som för den obli­gatoriska yrkesskadeförsäkringen, om inle rätlen till ersättning har begränsats i försäkringsavtalet. Ersättningen är skattepliktig.

Värnpliktig m.fl. som i fredstid drabbas av skada eller sjukdom under militärtjänstgöring eller liknande förhållanden har enligt militärer-sätlningsförordningen rätt till ersättning av allmänna medel med bl.a. sjukpenning. Sjukpenning utgår dock inte för tjänstgöringstiden. I fråga om sjukpenningens storlek har AFL:s bestämmelser motsvarande tillämpning. Därvid får emellertid vid beräknande av den skadades årliga arbetsförtjänst hänsyn inte tas till belopp som överstiger fn. 45.000 kr, medan arbetsförtjänsten å andra sidan inle får sältas lägre än fn. 22.500 kr. Utöver sjukpenning enligl militärersätlningsför-ordningen kan den skadade erhålla sjukpenning enligt AFL, om och i den mån han är berättigad till högre sådan ersättning. Värnpliktig som under grundutbildning eller viss annan utbildning eller inom viss lid därefter har ådragit sig sjukdom som inle berättigar till ersättning enligl det tidigare sagda kan erhålla särskild sjukpenning. Denna beräknas på en anlagen arbetsförtjänst av f n. 22.500 kr om året men skall minskas med sjukpenning som utgår enligt AFL eller YFL. Sjukpenning enligt mililärersällningsförordningen utgör skattepliktig inkomst. Den som uppbär sjukpenning enligl nämnda förordning har

Prop. 1975/76:27

12

under vissa förutsättningar också rält all erhålla vårdbidrag om högst fem kr per dag. Vårdbidraget är inle skattepliktigt.

Enligt lagen om ersättning åt smittbärare är tillfällig smittbärare, som på grund av myndighets ingripande underkastas inskränkning i sitt arbete, berättigad till ersättning av statsmedel för inkomstbortfall. Ersättning till den som omfattas av sjukförsäkring enligt AFL utgår i princip med del högsta belopp som han skulle ha erhållit i sjukpenning och sjukpenninglillägg enligl AFL. Beträffande den som inle omfattas av sjukförsäkring enligl AFL utgår ersättning med belopp som han skulle ha erhållit om han hade varit sjukpenningförsäkrad. Ersättningen är skattepliktig.

AFL:s resp. YFL:s bestämmelser om sjukpenning m.m. har, med vissa förbehåll, motsvarande tillämpning beiräffande ersättningar enligl vissa andra författningar. Hit hör ersättning enligl förordningen om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under tjänstgöring i civilförsvaret, förordningen om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under vistelse å anstalt m.m., lagen om krigsförsäkring för sjömän m.fl., kungörelsen om ersättning på grund av medverkan i skyddsarbete vid olyckor i alomanläggningar m.m. och 19 § brandlagen. Även sjukpenning enligl dessa författningar är skattepliktig.

Enligl en undersökning som gjordes inför 1973 års sjukpenning­reform hade ca sju % av de sjukpenningförsäkrade enbart sjuklön från arbetsgivaren vid sjukdom, varvid gällde s.k. arbetsgivarinlräde i sjukförsäkringen, medan ca 85 % av övriga försäkrade uppbar endast sjukpenning. För dem som uppbar enbart sjuklön - huvudsakligen stats- och kommunalanställda - varierade sjuklönen mellan 89 och 92 % av den ordinarie lönen och var beskattad. Som har framhållits i det föregående uppgår sjukpenningens kompensalionsnivå numera till 90 % av bruttoinkomsten, dock med viss begränsning. Samtidigt som sjukpenning och liknande ersättningar med vissa undantag har gjorts skattepliktiga har de i samma mån blivit pensionsgrundande för tilläggspension. Ett av syftena med sjukpenningreformen var all skapa ökad jämlikhet mellan grupper som enbart hade sjukpenning att lita lill och andra grupper som uppbar ersättning från arbetsgivaren vid sjukdom och olycksfall (prop. 1973:46 s. 95, 101 och 105). Sjukpenningen ansågs bli direkt jämförbar med sjuklön från arbets­givaren genom de ändringar som skedde.

3 Förslag till utsökningsbalk och remissyttranden däröver

Genom belänkandet (SOU 1973:22) Utsökningsrätt XII har lagberedningen lagt fram förslag lill utsökningsbalk, som avses skola ersätta bl.a. UL och införsellagen. De nuvarande bestämmelserna om införsel och om utmätning i lön o.l. har tagils upp i huvudsak oföränd-

Prop. 1975/76:27

13

rade i förslaget (4 och 8 kap.). Någon ändring föreslås infe beträffande möjligheten atl ta i anspråk .sjukpenning och liknande ersättningar (jfr 4 kap. 2 § andra stycket; se även s. 324 i betänkandet).

I yttranden över betänkandet har några remissinstanser, bl.a. RSV, framhållit att sjukpenning numera har karaktär av lön och ansett att sådan ersättning bör kunna las i anspråk även genom införsel för skatter och allmänna avgifter samt böter och viten, liksom genom utmätning i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön o.l. I några remissyttranden har framhållits att detsamma bör gälla föräldra­penning och arbetslöshetsunderstöd.

4 Riksskatteverkets framställning

I sin skrivelse den 29 november 1974 till justitiedepartementet har RSV framhållit följande. Sjukpenningen har numera karaktär av lön, vilket innebär alt skatteavdrag görs vid utbetalningen. Den nya sjukpenningen är i princip likställd med sådan sjuklön som betalas av arbetsgivaren och i vilken införsel får äga rum för alla slags fordringar. Införsel bör därför kunna ske i sjukpenning för samtliga fordringar som omfattas av införselinstilutel. Om möjligheten till införsel i sjukpenning utvidgas på angivet sätt, bör av samma skäl även utmätning kunna äga rum i sjukpenning. Med hänsyn till kravet på ökad effektivitet i indrivningen av statens fordringar och på lika behandling av gäldenärer oberoende av i vilken form ersättning utgår vid sjukdom bör ändringarna inle anslå i avvaktan på utsöknings­balken. Många kronofogdemyndigheter har under hand till RSV fram­hållit angelägenheten av all ändring sker enligl del anförda. RSV hemställer därför alt de föreslagna ändringarna genomförs snarast möjligt.

5 Departementspromemorian

I departementspromemorian behandlas till en början frågan om sjukpenning bör kunna tas i anspråk genom införsel även för skatter och allmänna avgifter samt böter och viten. 1 promemorian framhålls alt sjukpenning enligl AFL numera är direkt jämförbar med sjuklön som utges av arbetsgivare. Sjukpenningens förhållandevis höga nivå utgör också skäl för all tillåta införsel i sjukpenning för nämnda fordringsslag. Även rättviseskäl talar för en sådan ändring. Hänsyn lill vad gäldenärens sjukdom kräver kan enligt promemorian tas vid bestämmande av förbehållsbeloppel. Uirymme för införsel för de nu aktuella fordringarna bör finnas l.ex. i fall då någon utan eller med ringa försörjningsbörda har hög sjukpenning. Den ifrågasatta utvidg­ningen av införselinstitutels tillämpningsområde kan också motverka

Prop. 1975/76:27

14

eventuella missbruk av sjukförsäkringsförmånerna samt ibland vara flll fördel för gäldenären genom atl sakutmätning kan underlåtas. Anledning saknas enligt promemorian att göra skillnad mellan å ena sidan skatter och allmänna avgifter och å andra sidan böter och viten. Om införsel skall kunna ske i sjukpenning för samtliga införselbara fordringar, bör detsamma gälla andra liknande dagersättningar. Det merarbete för kronofogdemyndigheterna och försäkringskassorna som den diskuterade ändringen torde medföra behöver inte bli alltför betungande i förhållande till det förväntade resultatet. 1 promemorian föreslås därför att sjukpenning och andra liknande dagersättningar som avses i 2 § andra stycket införsellagen skall kunna tas i anspråk genom införsel för samtliga införselberältigade fordringar. Ändringen bör enligt promemorian genomföras utan avvaktan på ny ulsöknings-lagstiftning.

Vad som har anförts som skäl för alt införsel skall kunna ske i sjukpenning och andra liknande ersättningar för samtliga införselbara fordringar är enligt promemorian i huvudsak tillämpligt även på frågan om utmätning i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön bör kunna äga rum i sådana ersättningar. Med hänsyn till att det utmätningsfria beloppet skall vara avsevärt större än förbehålls­beloppet vid införsel torde emellertid enligl promemorian uirymme sällan finnas för utmätning i sjukpenning o.l. Vidare befaras merarbetel för kronofogdemyndigheterna och försäkringskassorna inte stå i rimlig proportion lill del resultat som man kan räkna med. I promemorian framhålls också att en utvidgning av möjligheten till exekution i sjukpenning o.l. till att gälla även utmätning skulle föra med sig ganska omfattande författningsändringar, vilket knappast framstår som befogat med tanke på alt ändringarna inle antas medföra större fördelar. Av bl.a. dessa skäl anses möjligheten att ta i anspråk sjukpenning o.l. i vart fall inte fn. böra vidgas till alt gälla även utmätning.

1 promemorian berörs också frågan huruvida förmåner vid arbets­löshet, vilka inte f.n. kan bli föremål för införsel eller löneulmälning, bör kunna tas i anspråk genom införsel eller utmätning. Frågan anses emellertid inte böra las upp i nu förevarande sammanhang.

6 Remissyttrandena

Förslaget i promemorian att sjukpenning och annan liknande dager­sättning skall kunna tas i anspråk genom införsel även för skatter och allmänna avgifter saml böter och viten tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser. Enligt hovrätten för Västra Sverige får den föreslagna reformen anses angelägen. Kronofogdeföreningen anser   alt   förslaget   skulle   väsentligt   förenkla   och   effektivisera

Prop. 1975/76:27

15

kronofogdemyndigheternas arbete med de allmänna målen. Kronofogdemyndigheten i Örebro distrikt framhåller all de restförda skallebeloppen har ökat betydligt de senaste åren och all del numera krävs all indrivningsmyndigheierna arbetar myckel snabbt och effektivt. Indrivningsarbetet har också under senare år blivit alltmera komplicerat och målen svårare, samtidigt som belalningsmolståndel har ökat. Införselinstilutel är enligt kronofogdemyndigheten ulan tvekan etl effektivt och enkelt indrivningsmedel. Det är dessutom ofla den enda exekutionsform som ger resultat. Man bör visserligen inte överskatta den praktiska vinsten av den föreslagna utvidgningen av införselinstitutels tillämpningsområde. Kronofogdemyndigheten är dock övertygad om atl en inle oväsentlig vinst kommer all uppnås om förslaget genomförs. Kronofogdemyndigheten anser del synnerligen angeläget att ändringen genomförs snarast möjligl.

1 fråga om de närmare skälen för förslaget understryker flera remissinstanser särskilt alt sjukpenningbeloppet har höjts och alt sjukpenningen har blivit jämförbar med sjuklön från arbetsgivare, vilken kan tas i anspråk för samtliga införselberältigade fordringar.

Länsstyrelsen i Jönköpings län framhåller all sjukdom visserligen som regel innebär en försämrad situation, som minskar gäldenärens möjligheter att fullgöra sina förpliktelser. Detta bör dock beaktas vid verkställigheten på samma sätt som i andra motsvarande siluationer och inle genom ett generellt undantag. Länsstyrelsen förutsätter också att hela dagersättningen förbehålls gäldenären under den första delen av sjukperioden. Kronofogdeföreningen anser också alt den enskildes intressen vid sjukdom kan tillgodoses genom införsellagens bestämmelser om förbehållsbelopp. TCO understryker särskilt atl vid bestämmande av förbehållsbeloppel hänsyn verkligen tas till de ökade utgifter i form av bl.a. kostnader för läkarvård och annan vård som en sjukdom medför. RFV utgår från att den garanterade sjukpenningen om åtta kr per dag som tillkommer hemmamake m.fl. och den frivilliga sjukpenningen om högst 20 kr per dag alllid skall förbehållas gäldenären. Verket förutsätter också alt införsel inte skall kunna ske under de fyra första sjukdagarna.

Utrymmet för införsel i sjukpenning för skatter, böter o.l. berörs närmare av kronofogdemyndigheten i Örebro distrikt, som anser atl sådant uirymme ofla finns när gäldenären inte har någon försörjnings­plikt. Möjligheten till sådan införsel skulle vara särskilt värdefull vid långvarig sjukdom. Kronofogdemyndigheten framhåller vidare atl en del hantverkare arbetar under enkla former och för olika arbetsgivare och alt de då är oåtkomliga för införsel. Även dessa, som inle sällan är belalningsovilliga och saknar utmätningsbara tillgångar, skulle man vid sjukdom i viss mån kunna komma lill rätta med.

De nuvarande reglerna har enligl kronofogdeföreningen medfört all

Prop. 1975/76:27

16

illojala skattskyldiga har kunnat genom sjukskrivning åtnjuta avsevärda förmåner samtidigt som de har undandragit sig att betala sina skulder. Denna grupp av gäldenärer har varit tillräckligt stor för atl vålla kronofogdemyndigheterna betydande svårigheter vid indriv­ningen. Länsstyrelsen I Jönköpings län upplyser att kronofogdemyndig­heterna i länet har framfört misstankar om alt sjukskrivning i viss utsträckning utnyttjas för atl undgå betalning av skatteskulder. Krono­fogdemyndigheten i Örebro distrikt anser att den nuvarande ordningen innebär viss risk för missbruk av sjukförsäkringsförmånerna. Även För-säkrlngskasseförbundel menar att förslaget kan bidra till att minska möjligheterna till missbruk.

Frågan om den föreslagna ändringen kan befaras medföra ett be­tungande merarbete för berörda myndigheter diskuteras i några remissyttranden. Hovrätten för Västra Sverige framhåller att bestäm­melserna om införsel i sjukpenning o.l. för uttagande av underhålls­bidrag m.m. synes ha fungerat bra i tillämpningen. Hovrätten upplyser också att enligt kronodirektören vid kronofogdemyndigheten i Göteborgs distrikt torde den föreslagna utvidgningen till skatter, böter m.m. inte medföra några större problem från administrativ synpunkt. Kronofogdemyndigheten i Örebro distrikt uppger alt under den tid som införsel för underhållsbidrag har förekommit i sjukpenning har inte märkts några större praktiska eller andra problem. Om förslaget genomförs, kommer enligt kronofogdemyndigheten antalet fall av införsel i sjukpenning för skatter, böter o.l. helt säkert alt hållas inom måttliga gränser och försäkringskassorna kommer inte att vållas större bekymmer. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län påpekar dock för sin del att besvär till överexekutor i länet över införselbeslut redan f n. anförs i ganska stor utsträckning och att dessa mål ofta är svårhan­terliga.

Svenska försäkringsbolags riksförbund framhåller atl den allmänna sjukpenningen starkt har begränsat det utrymme som täcks av privat sjukförsäkring samt att karenstiderna dessutom har förlängts. Privat försäkring lorde därför inte beröras i någon nämnvärd omfattning av förslaget. Förbundet förordar alt bestämmelsen om införsel i sjuk­penning jämkas på så säll att införsel i första hand skall ske i den allmänna sjukpenningen och ersättning enligl privat försäkring tas i anspråk i andra hand. Enligt förbundet skulle detta bli administrativt enkelt.

RFV vänder sig mot uttalandet i promemorian atl föräldrapenning enligl AFL omfattas av den nuvarande bestämmelsen i 2 § andra stycket införsellagen om införsel för underhållsbidrag m.m. i sjuk­penning och liknande dagersättningar. Verket, som hänvisar till molivuttalanden till 1963 års ändringar i dåvarande införsellag, menar atl föräldrapenningen kan intill garanlinivån anses motsvara moder-

Prop. 1975/76:27

17

skapspenningen och vara avsedd att täcka även vissa kostnader som föranleds av barnsbörden. Den nuvarande bestämmelsen om införsel i sjukpenning och liknande ersättningar är enligt verket inle tillämplig på föräldrapenning. Verket anser dock att föräldrapenning i den mån den utgår med belopp över garantinivån bör kunna likställas med sjuk­penning. I så fall bör emellertid detta särskilt anges i införsellagen. Även Försäkringskas.seförbundet anser att den nuvarande bestäm­melsen om införsel i sjukpenning och liknande ersättningar inte omfattar föräldrapenning. Enligt förbundet omfattas inte heller sjuk­penning vid vård av barn. Förbundet anser emellertid rimligt alt dessa ersättningar jämställs med sjukpenning vid införsel. Förbundet anser vidare att det uttryck som i lagen används för atl beskriva de ersätt­ningar som jämställs med sjukpenning bör preciseras så alt det klart framgår vilka ersättningar som avses.

Promemorians ståndpunkt alt möjligheten atl ta i anspråk sjuk­penning och liknande ersättningar i vart fall inte fn. bör vidgas till att gälla även utmätning i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön har godtagils av flertalet remissinstanser. Till de remissinstanser som uttryckligen ansluter sig till nämnda uppfattning hör hovrätten för Västra Sverige, länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, kronofogde­myndigheterna i Stockholms och Örebro distrikt, kronofogdeföreningen och Försäkringskasseförbundet.

Hovrätten för Västra Sverige anser visserligen atl sjukpenning av principiella skäl bör vid utmätning jämställas med avlöning, pension och livränta. Med hänsyn till alt det utmätningsfria beloppet är högt och utmätningen är tidsbegränsad kan en sådan ändring dock väntas få ringa praktisk betydelse. Den kan enligt hovrätten också förmodas medföra stort merarbete för kronofogdemyndigheterna. Även För­säkringskasseförbundet anser alt utrymme sällan skulle flnnas för utmätning i sjukpenning. Enligt förbundet skulle vidare merarbetel för bl.a. försäkringskassorna inte stå i rimlig proportion till resultatet. Inte heller kronofogdemyndigheten i Örebro distrikt, som medger att vissa skäl talar för att utmätning bör kunna ske i sjukpenning och liknande ersättningar, anser att några större fördelar skulle vinnas med en sådan ändring. Kronofogdemyndigheten i Stockholms distrikt, som principiellt anser att utmätning i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön 0.1. bör kunna ske av sjukpenning och liknande ersättningar, fram­håller atl reglerna för löneulmälning är sådana alt löneulmälning är arbetskrävande för kronofogdemyndigheten samtidigt som den inle är särskilt effektiv. Så länge de nuvarande reglerna består flnns enligl kronofogdemyndigheten inte anledning att utvidga sådan utmätnings tillämpningsområde lill sjukpenning och liknande ersättningar. Enligt kronofogdeföreningen skulle införande av möjlighet lill utmätning i sjukpenning kräva ökade personalresurser hos kronofogdemyndighe-

Prop. 1975/76:27

18

terna. Dessutom skulle det ekonomiska resultatet sannolikt inte bli så Stort. Del kan emellertid enligt föreningen flnnas anledning atl ompröva frågan i samband med arbetet på utsökningsbalken.

Ståndpunkten i promemorian beträffande utmätning i sjukpenning och liknande ersättningar kritiseras av RSV, socialstyrelsen och krono­fogdemyndigheterna i Malmö och Östersunds distrikt. RSV kan inle dela uppfattningen att utrymme sällan torde finnas för utmätning i sjukpenning o.l. Sjukpenningbeloppel är numera så högt atl löne­utmätning skulle kunna ske i de förhållandevis många fall då gälde­nären har låg bostadskostnad och liten eller ingen försörjningsbörda. RSV vill emellertid framhålla all ändring beträffande möjligheten till införsel är mera angelägen. Även kronofogdemyndigheten i Östersunds distrikt ifrågasätter riktigheten av påståendet all uirymme sällan skulle finnas för utmätning i sjukpenning o.l. Enligt kronofogdemyndigheten skulle otvivelaktigt relativt stora grupper gäldenärer, däribland ensam­stående utan försörjningsbörda och egna företagare, mycket väl kunna komma i fråga för utmätning i sjukpenning o.l. Enligl kronofogdemyn­dighetens erfarenhet är del inle ovanligt atl gäldenär som har blivit föremål för utmätning i lön myckel snart låter sjukskriva sig. Införande av möjlighet till utmätning i sjukpenning o.l. synes inle behöva medföra nämnvärt merarbete för kronofogdemyndigheterna. Krono­fogdemyndigheten i Malmö distrikt understryker all sjukpenningen numera är alt anse som sjuklön och alt sjuklön kan bli föremål för löneulmälning. Enligl kronofogdemyndigheten är del etl jämlik­hetskrav aft även sjukpenning kan tas i anspråk genom utmätning. Myndigheten anser det inte heller rimligt t.ex. all staten kan utnyttja sjukpenningen för att driva in böter medan den som är berättigad till skadestånd för samma broll kanske inle har möjlighet att få ul sin fordran. Eventuella svårigheter vid författningsändringarna får inte hindra en reform, som av andra skäl kan anses befogad. Införande av möjlighet till utmätning i sjukpenning m.m. torde enligt krono­fogdemyndigheten inte bli alltför betungande. Liksom vid införsel kan vidgade möjligheter alt la i anspråk sjukpenning medföra alt krono­fogdemyndigheten i en del fall kan undgå arbete med att förrätta sak-utmätning och atl sälja egendom. Om gäldenär under pågående utmätning i lön blir sjuk, kan utmätning ske i sjukpenningen i stället för all kronofogdemyndigheten måste avvakta alt gäldenären på nytt uppbär lön. Målen skulle därigenom kunna avslutas snabbare i en del fall. Hos egna företagare som driver rörelse i form av aktiebolag kan löneutmätning ofta inte ske, eftersom lönen påstås vara minimal. Trots detta kan vid sjukdom ulgå en förhållandevis hög sjukpenning, vilken bör kunna angripas genom utmätning. Härigenom skulle enligl krono­fogdemyndigheten den krets som kan bli föremål för löneutmätning avsevärt vidgas. Socialstyrelsen anser atl de i promemorian anförda

Prop. 1975/76:27

19

skälen för att ändring inte bör göras i fråga om möjligheten till utmätning i sjukpenning o.l. inte är helt övertygande. Även om vissa praktiska skäl talar mol en ändring, är det enligt socialstyrelsen otill­fredsställande atl sjuklön och sjukpenning behandlas olika.

Uttalandena i promemorian om huruvida förmåner vid arbetslöshet bör kunna tas i anspråk genom införsel och utmätning berörs endast i ett fåtal remissyttranden. AMS och hovlälien för Västra Sverige godtar promemorians ståndpunkt att frågan inle bör tas upp i nu förevarande sammanhang. Däremot anser socialstyrelsen att även denna fråga borde ha tagits upp nu. Särskilt ersättning enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring kan utgå med sådana belopp att i vissa fall införsel eller utmätning kan ske. Det finns enligt socialstyrelsen också så stora likheter och så många beröringspunkter mellan den allmänna sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen att det kan synas onödigt all i detta sammanhang göra skillnad mellan ersättningar enligt dessa försäkringssystem. Mol ståndpunkten i promemorian fram­håller RSV, under åberopande av likheten mellan sjukpenning och arbetslöshetsersättning, del önskvärda i att i vart fall införsel kan ske i sådan ersättning.

7 Föredraganden

Enligt införsellagen (1968:621) kan införsel äga rum i sjukpenning för uttagande av underhållsbidrag och vissa kommunala bidragsford­ringar som står underhållsbidragen nära. Med sjukpenning likställs därvid annan dagersättning, som utgår på grund av sjukdom eller olycksfall eller av annan sådan anledning. Däremot får införsel inle ske i sjukpenning och liknande ersättningar för övriga införselbara ford­ringar, dvs. skatter och allmänna avgifter samt böter och viten. Sjuk­penning o.l. som innestår hos den myndighet som skall betala ut ersätt­ningen kan inte heller tas i anspråk genom utmätning i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön o.l. Sådan utmätning sker i införselliknande former och står öppen för fordringar av alla slag. Innestående fordran på sjukpenning m.m. är i allmänhet fredad även från annan utmätning.

Sedan möjlighet atl ta i anspråk sjukpenning genom införsel för underhållsbidrag m.m. infördes genom lagändring år 1963 har sjuk­penningen enligl lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) väsenl­ligl höjts lill beloppet. Höjning skedde senast i samband med 1973 års reform av sjukpenningförsäkringen, samtidigt som sjukpenningen i princip gjordes skattepliktig och pensionsgrundande för tilläggs­pension. Sjukpenningen utgår numera med 90 % av den försäkrades inkomst upp till en årsinkomst som motsvarar sju och ell halvt bas­belopp, f.n. 67.500 kr. Sjukpenningbeloppel kan i följd därav f.n. uppgå

Prop. 1975/76:27

20

till högst 166 kr om dagen. Motsvarande ändringar bar skett beträf­fande liknande ersättningar enligt vissa andra författningar, bl.a. lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring (YFL).

1 särskild framställning till justitiedepartementet har riksskatteverket (RSV) begärt lagändringar som gör det möjligt att ta i anspråk sjuk­penning genom införsel även för skatter och allmänna avgifter saml böter och viten samt genom utmätning för andra fordringar i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön. Liknande yrkanden har framställts i några remissyttranden över lagberedningens förslag lill utsökningsbalk. Några remissinstanser har därvid framhållit atl detsamma bör gälla föräldrapenning och arbetslöshetsunderstöd.

1 en departementspromemoria (Ds Ju 1975:13) som har upprättats med anledning av RSV:s skrivelse har föreslagils att införsel skall kunna äga rum i sjukpenning och liknande dagersättningar för samtliga införselbara fordringar. Däremot har ansetts atl möjligheten att ta i anspråk sådana ersättningar i vart fall inte f.n. bör vidgas till att gälla även utmätning. Förslaget beträffande införsel har godtagits av samtliga remissinstanser, medan promemorians ståndpunkt i fråga om utmätning har fåtl ett mera blandat mottagande.

För egen del vill jag framhålla att sjukpenning enligt AFL efter 1973 års reform av sjukpenningförsäkringen kan anses direkt jämförbar med sjuklön som utges av arbetsgivare. Sjuklön kan, i likhet med lön i övrigt, tas i anspråk genom införsel för samtliga införselberältigade fordringar. Det förhållandet all sjukpenningen har gjorts skattepliktig och höjts i motsvarande mån utgör visserligen inte utan vidare anledning att införa möjlighet till införsel i sjukpenning även för skatter och allmänna avgifter samt böter och viten, eftersom skatte­avdrag har företräde framför införsel för dessa fordringar. Sjukpen­ningens förhållandevis höga nivå och dess likhet även i övrigt med sjuklön utgör emellertid skäl atf tillåta införsel i sjukpenning även för nämnda slag av fordringar. Från rättvisesynpunkt kan anföras att gäldenärer bör behandlas lika, vare sig ersättningen under sjukdom utgår i form av sjuklön från arbetsgivaren eller som sjukpenning från del allmänna. Av sjukpenningens ändrade karaktär följer också atf vad som vid införandet av möjligheten till införsel i sjukpenning för under­hållsbidrag m.m. främst åberopades mol alt utsträcka möjligheten lill skaller, böter o.l. - att sjukpenningen närmast hade karaktär av bidrag till den försäkrades och hans familjs livsuppehälle - inte längre utgör skäl mot en sådan utvidgning.

Eflersom sjukpenningen numera fär anses jämställd med lön (sjuklön), bör den sjukpenningberätligades sjukdom inle i och för sig utgöra hinder mol atl sjukpenningen tas i anspråk genom införsel för skatter, böter o.l. Införselgäldenär skall givetvis liksom hittills alltid förbehållas elt belopp för eget underhåll och familjens behov m.m. Vid

Prop. 1975/76:27

21

bestämmande av förbehållsbeloppet kan tillbörlig hänsyn tas till vad gäldenärens sjukdom kräver beträffande hans underhåll. Mindre sjuk­penningbelopp torde alllid i sin helhet omfattas av förbehållsbeloppet. I likhet med vad som fn. gäller om införsel i sjukpenning för under­hållsbidrag och kommunala bidragsfordringar bör dessutom sjuk­penningen för de fyra första dagarna av en sjukperiod som regel för­behållas gäldenären ulan avdrag.

Efter skatteavdrag och avdrag för förbehållsbeloppel torde ofla inle flnnas något överskjutande belopp som kan las i anspråk för skatter, böter 0.1. Ibland bör emellertid finnas utrymme även för införsel för nu aktuella fordringar, t.ex. i fall då någon med ingen eller ringa försörjningsbörda har hög inkomst och i följd därav även hög sjuk­penning.

Införande av möjlighet atl ta i anspråk sjukpenning genom införsel för skatter och allmänna avgifter saml böter och viten bör enligt min mening också kunna motverka eventuella tendenser till missbruk av sjukförsäkringsförmånerna som föranleds av atl sjukpenningen fn. är fredad från införsel för sådana fordringar. Sådan möjlighet synes också ibland kunna vara till fördel för gäldenären. Om inle införsel kan äga rum för nämnda fordringar, kan det nämligen bli aktuellt atl göra vanlig sakutmätning, om gäldenären har utmätningsbar egendom. Exekutiv försäljning av utmätt egendom ger ofta dåligt resultat och kan därför innebära värdeförstöring för ägaren.

Om möjligheten atl la i anspråk sjukpenning genom införsel vidgas utöver underhållsbidrag och kommunala bidragsfordringar, torde anledning saknas alt göra skillnad mellan å ena sidan skatter och allmänna avgifter och å andra sidan böter och viten.

1 fall införsel skall kunna äga rum i sjukpenning enligl AFL för samtliga slag av införselbara fordringar, bör detsamma gälla liknande ersättningar enligt andra författningar som har nämnts i del före­gående och vilka omfattas av den nuvarande bestämmelsen i 2 § andra stycket införsellagen. Även dessa ersättningar har ändrats på i princip samma sätt som sjukpenningen enligt AFL. Även sjukpenning m.m. enligl privat sjuk- eller olycksfallsförsäkring bör omfattas. Det för­hållandet att sjukpenning m.m. i vissa särskilda fall (se avsnitt 2.3) inte är skattepliktig utgör inte flllräcklig anledning alt göra undanlag för sådan ersättning, låt vara all ersättningsbeloppen i dessa fall i regel är så låga atl det i praktiken endast sällan kan komma i fråga all la dem i anspråk.

Det hitflUs anförda talar starkt för att möjlighet bör införas till införsel i sjukpenning och liknande ersättningar för samtliga införsel­bara fordringar. Vid bedömande av om en sådan lagändring bör ske måste emellertid hänsyn las också lill det merarbete som reformen kan medföra för kronofogdemyndigheterna och de allmänna försäkrings-

Prop. 1975/76:27

22

kassorna. Som har framhållits i det föregående torde utrymme för införsel i sjukpenning o.l. för skatter, böter m.m. ofta saknas. Man synes emellertid inte behöva befara att merarbetet för de berörda myndigheterna skall bli alltför betungande i förhållande till vad reformen kan väntas inbringa. Som redan har nämnts bör dagersätt­ningen för de första dagarna som ersättning utgår som regel för­behållas gäldenären i dess helhet även vid införsel för skatter, böter m.m. Det bör också beaktas att vidgade möjligheter att ta i anspråk sjukpenning m.m. kan medföra att kronofogdemyndigheterna i en del fall kan undgå arbete med att förrätta sakutmätning och att sälja utmätt egendom. De allmänna målen bör också kunna avslutas snabbare i en del fall. Det merarbete som kan uppkomma bör kunna bemästras inom ramen för nuvarande personalresurser. Hänsyn till myndigheternas arbetsförhållanden kan sålunda inle anses utgöra skäl mot den ifrågasatta reformen.

På grundval av lagberedningens förslag till utsökningsbalk m.m. pågår f.n. i justitiedepartementet arbete på en ny utsökningslagstift-ning. En ny sådan lagstiftning torde emellertid inte kunna vara genomförd förrän om flera år. Eftersom den nuvarande ordningen synes medföra påtagliga olägenheter, föreligger därför anledning att genomföra behövlig lagändring utan avvaktan på ny utsökningslagstift-ning.

Vad som i det föregående har anförts som skäl för atl sjukpenning och liknande ersättningar bör kunna tas i anspråk genom införsel för skatter och allmänna avgifter samt böter och viten är i huvudsak tillämpligt även pä frågan om också utmätning i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön bör kunna äga rum i sådana ersätt­ningar. Ä andra sidan måste beaktas att det utmätningsfria belopp som skall förbehållas gäldenären vid löneutmätning skall vara avsevärt större än förbehållsbeloppet vid införsel. Införande av möjlighet till utmätning i sjukpenning o.l. kan därför inte väntas inbringa några betydande belopp. I fråga om den omfattning i vilken löneutmätning förekommer kan nämnas att enligt en undersökning som har gjorts av RSV begärdes under det första halvåret 1973 utmätning i lön i 34.779 enskilda mål i hela landet, medan sådan utmätning kunde ske endast i 3.771 fall, dvs. 10,8 %. Del merarbete för kronofogdemyndigheterna och försäkringskassorna som en utvidgning av tillämpningsområdet för reglerna om löneutmätning skulle medföra kan befaras bli stort i för­hållande till det ekonomiska resultat som man kan räkna med. En utvidgning av möjligheten till exekution i sjukpenning och liknande ersättningar till att gälla även utmätning skulle dessutom föra med sig ganska omfattande författningsändringar. Sådana ändringar bör inte utan starka skäl genomföras vid en tidpunkt då arbete pågår i justitie­departementet på en ny utsökningslagsliftning. Här kan också nämnas

Prop. 1975/76:27

23

att även frånsett sjukpenning och liknande ersättningar föreligger inle f.n. full överensstämmelse mellan de inkomster som kan bli föremål för införsel resp. utmätning i den ordning som är föreskriven för utmätning i lön (jfr 2 § första stycket 3 införsellagen). Även om prin­cipiella skäl talar för att sjukpenning och liknande ersättningar bör kunna tas i anspråk även genom utmätning, bör av anförda skäl en sådan ändring i vart fall inte göras nu. Frågan bör emellertid tas upp på nytt i samband med arbetet på en ny utsökningslagsliftning, då även andra frågor beträffande löneulmälning skall prövas.

I samband med 1973 års sjukpenningreform förbättrades även för­månerna vid arbetslöshet, samtidigt som de gjordes skattepliktiga och pensionsgrundande för tilläggspension. Nämnda förmåner - dag­penning och kontant arbetsmarknadsstöd - faller inte under något av de inkomstslag vari fn. införsel eller löneutmätning kan äga rum. Frågan huruvida förmåner vid arbetslöshet bör kunna tas i anspråk genom införsel och utmätning bör emellertid inte tas upp i detta sammanhang.

Jag föreslår sålunda att sjukpenning och andra liknande dagersätt­ningar som avses i 2 § andra stycket införsellagen skall kunna tas i anspråk genom införsel för samtliga införselberältigade fordringar. Detta kräver ändring av nämnda paragraf. Anledning saknas att, som en remissinstans har föreslagit, föreskriva att den allmänna sjuk­penningen skall las i anspråk i första hand och ersättning enligt privat försäkring först i andra hand. Ändringen av 2 S införsellagen bör träda i kraft den 1 januari 1976. Den kräver inte någon särskild övergångs­bestämmelse. Samtidigt med nämnda ändring bör ordet "Konungen" i införsellagen bytas ut mot "regeringen".

I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementet upp­rättats förslag till lag om ändring i införsellagen (1968:621). Förslaget har upprättats i samråd med chefen för socialdepartementet.

Beträffande tillämpningen av den vidgade möjligheten till införsel i sjukpenning m.m. vill jag understryka angelägenheten av att utmät­ningsmannen vid bestämmande av förbehållsbeloppet tar hänsyn lill de ökade utgifter som sjukdom eller motsvarande tillstånd ofta för med sig för den som är berättigad till dagersättningen.

Riksförsäkringsverket (RFV), som utgår från att den nuvarande bestämmelsen om införsel för underhållsbidrag och kommunala bidragsfordringar i "sjukpenning och annan dagersättning, som utgår på grund av sjukdom eller olycksfall eller av annan sådan anledning" inte omfattar föräldrapenning enligt 3 kap. 12 § AFL, har ansett att föräldrapenning i den mån den överstiger garantinivån bör kunna lik­ställas med sjukpenning. Försäkringskasseförbundet, som har samma uppfattning beträffande gällande rätt, har förordat att föräldrapenning i dess helhet jämställs med sjukpenning i införselavseende. Förbundet

Prop. 1975/76:27

24

har vidare hävdat att inte heller sjukpenning som enligt 3 kap. 9 § AFL utgår vid vård av barn f.n. kan tas i anspråk genom införsel för under­hållsbidrag m.m. men förordat atl även denna ersättning jämställs med ordinär sjukpenning. Med anledning härav får jag anföra följande. Som RFV har påpekat framhölls i förarbetena till 1963 års ändringar i dåvarande införsellag atl grundpenning enligt den dåvarande lagen (1954:266) om moderskapshjälp, lill skillnad från barntillägg och tilläggspenning enligt samma lag, inle omfattades av förslaget (SOU 1961:53 s. 143). 1 enlighet härmed lorde, efler ikraftträdande av AFL, införsel inte ha kunnat ske i moderskapspenning men väl i den därtill anknutna lilläggssjukpenningen. Anledningen till alt den tidigare grundpenningen resp. moderskapspenningen har ansetts inte kunna tas i anspråk genom införsel torde emellerfld ha varit att dessa ersätt­ningar har utgått som engångsbelopp och sålunda inle utgjort dager­sättning. Föräldrapenningen utgår däremot som dagersättning. Inle heller i övrigt föreligger något skäl till att föräldrapenning inte bör omfattas av bestämmelsen i 2 § andra stycket införsellagen. Delsamma gäller sjukpenning vid vård av barn. Till jämförelse kan erinras om atl bestämmelsen, som framgår av den tidigare redogörelsen, är tillämplig på åtskilliga ersättningar av social natur enligt olika författningar. Jag utgår sålunda från atl den föreslagna bestämmelsen i 2 § andra slyckel införsellagen är tillämplig på föräldrapenning och sjukpenning vid vård av barn. Anledning torde saknas alt ändra de ordalag varigenom de ersättningar som kan bli föremål för införsel betecknas i 2 § införsellagen. Jag vill understryka alt hänsyn till de merutgifler som barnsbörden eller moisvarande förhållande föranleder givetvis skall tas vid bestämmande av förbehållsbeloppel. Utrymme för införsel för skatter, böter o.l. i föräldrapenning eller sjukpenning vid vård av barn torde därför ofta saknas.

8 Hemställan

Med hänvisning lill vad jag sålunda har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen alt antaga förslaget till lag om ändring i införsellagen (1968:621).

9 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen alt antaga det förslag som föredraganden har lagt fram.

Norstedts Tryckeri. Stockholm 1975    750432