Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1987/88:124

om god man och förvaltare

Prop.

1987/88: 124

Regeringen föreslår riksdagen atl anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 25 februari 1988.

Pä regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Anna-Greta[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föresläs att institutet omyndigförklaring avskaffas. I stället införs - vid sidan av nuvarande godmansinslilul en utbyggd form av godmanskap benämnd förvaltarskap. Den som behöver hjälp för att hand­ha sina angelägenheter skall i fortsättningen i första hand fä en god man. Endast i fall där den hjälpbehövande är ur stånd att värda sig själv eller sin egendom och det är otillräckligt att förordna god man skall i stället en förvaltare förordnas för honom. Etl förvaltarförordnande kan begränsas till att avse viss egendom eller angelägenhet.

Den som fär förvaltare förlorar rädigheten över del som omfattas av förvaltamppdraget men behåller i övrigt rätten att bestämma över sina ekonomiska angelägenheter. Framför allt är han inte - som vid omyndig­förklaring - fräntagen rösträtt vid allmänna val.

I propositionen föresläs också vissa ändringar i reglerna om god man. Ändringarna syftar lill atl minska risken för atl den som godmansförord-nandet rör och den gode mannen företar rättshandlingar som strider mot varandra, s. k. kolliderande rättshandlingar.

Reformen innebär alt ändringar behöver göras framför allt i föräldrabal­ken men ocksä i elt stort antal andra författningar. Ett par författningar som berörs är regeringsformen och tryckfrihetsförordningen. Med hänsyn till de tidsfrister som gäller vid grundlagsändringar har ändringsförslagen beträffande dessa lagar behandlats med förtur. De återfinns i prop. 1987/88:32, som överlämnades till riksdagen i november 1987.

Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 januari 1989.

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

De flesta lagförslagen i denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därför tre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 129), lagrådels yttrande (s. 228) och föredragande statsrådets ställningstaganden till lagrådets :iynpunkter m. m. (s. 247).

Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagen måste läsa alla tre delarna.

Prop. 1987/88: 124

Propositionens lagförslag

Prop. 1987/88:124

1 Förslag till

Lag om ändring i föräldrabalken

Härigenom föreskrivs i fråga om föräldrabalken'

dels att 4 kap. 2 §, 10 och 18 kap. skall upphöra atl gälla,

dels alt nuvarande 

II 

kap. 1-17 §§ skall betecknas 10 kap. 2-18 §§,

dels aft 3 kap. 4 § , 4 kap. 5 a §, de nya 10 kap. 2-18 §§, 12 kap. 2-6 §§, 13 kap. 2-10 §§, 14 kap. I §, 16 kap. 2 och 5 §§, 17 kap. 7 §, 19kap.l7 §, 20 kap. 1, 2, 5, 8 och 11 §§ samt rubrikerna lill 10-17 kap. skall ha följande lydelse,

dels atl det i balken skall införas åtta nya paragrafer, 10 kap. I §, 15 kap. 20-22 §§, 16 kap. 15 § och 20 kap. 2 a-c §§ samt ett nytt kapitel, 11 kap., av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3           kap.

4§

Är part i mål som avses i I eller

Är part i mål som avses i 1 eller

2 § underårig, får förmyndaren eller

2 § underårig, får förmyndaren eller

god man, om sådan enligt 18 kap.

god man, om sådan enligt // kap.

skall förordnas, föra talan för ho-

skall förordnas, föra talan för ho­

nom,

nom.

Modern skall höras i målet, om det kan ske.

4            kap.

5 a§

Den som inte har fyllt arton år fär ej adopteras utan föräldrarnas sam­tycke. Moderns samtycke skall ha lämnats sedan hon har återhämtat sig tillräckligt efter nedkomsten. Vid adoption av någon annans adoptivbarn skall i stället samtycke inhämtas från barnets adoptivföräldrar eller, om en adoptivförälder är gift med någon av barnels föräldrar, från båda dessa makar.

Samtycke enligt första stycket behövs ej av den som är sinnessjuk, sinnesslö, utan del i vårdnaden eller pä okänd ort. Är detta fallet beträffan­de var och en av dem som enligt första stycket skall samtycka fill adoptio­nen, skall i stället samtycke inhämtas från barnets förmyndare.

Den som är förklarad omyndig får inte adopteras utan förmynda­rens samtycke.

11 kap. Om förmyndare

10 kap. Om förmyndare

10 kap. I §

Den sotn är underårig eller som har förvaltare utan begränsning av uppdraget får inte vara förmynda-

Balken omtryckt 1983:485.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

11 kap. 1 §

För barn som står under vårdnad av bägge föräldrarna äro föräldrar­na förmyndare. Dör en av föräld­ rarna eller kan någon av dem enligt 4 § icke vara förmyndare, eller blii-någon av dem entledigad från för-mynderskapet, är den andre bar­nets förmyndare.

För bam som står under vårdnad av endast den ene av sina föräldrar är denne ensam förmyndare.

11 kap. 2 §

Ingår underårigt barn äktenskap, skall den som vid äktenskapets in­gående var förmyndare för barnet alltjämt vara barnets förmyndare.

II 

kap. 3 §

Finnes ej någon som efter vad i I eller 2 § sägs skall vara förmyndare för underårig, skall rätten förordna förmyndare.

För den som är förklarad omyn­dig skall ock förmyndare förord-

10 kap. 2 §

För barn som står under vårdnad av bägge föräldrarna är dessa för­myndare. Om någon av föräldrarna inte får vara förmyndare enligt 1 § eller blir entledigad frän förmynder-skapet, är den andre barnets för­myndare.

För barn som står under vårdnad av endast den ene av sina föräldrar är denne ensam förmyndare.

10 kap. 3 §

Ingår underårigt bam äktenskap, skall den som vid äktenskapets in­gående var förmyndare för barnet alltjämt vara barnets förmyndare.

10 kap. 4 §

Har en underårig inte någon för­myndare, skall rätten förordna så­dan.

11 kap. 4 §

Den som själv är omyndig må ej vara förmyndare; och upphöre där­ för förmyndares befattning, om. han varder förklarad omyndig.

Har förmyndare förordnats enligt 3 § första stycket på grund av att fader eller moder år underårig, gäl­ ler förordnandet till dess fadern el­ler modern har uppnätt myndig ål­der.

11 kap. 5 §

När förmyndare skall förordnas skall därtill utses en rättrådig, erfa­ren och i övrigt lämplig man eller kvinna.

För underåriga syskon bör ge­mensam förmyndare förordnas, så­vida icke särskilda skäl tala där­emot.

II 

kap. 6§

Skall efter föräldrarnas död för­myndare förordnas för underårig.

10 kap. 5 §

Har förmyndare förordnats enligt 4 § på gmnd av att fadern eller mo­dern år underårig, gäller förordnan­det till dess fadern eller modern har uppnått nfiyndig ålder.

10 kap. 6 §

Till förmyndare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämp­lig man eller kvinna.

För underåriga syskon bör ge­mensam förmyndare förordnas, om inte särskilda skäl talar emot det.

10 kap. 7 §

Skall efter föräldrarnas död för­myndare förordnas för en underårig

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

Prop. 1987/88:124

och hava föräldrarna eller en av dem givit tillkänna, vem de önska till förmyndare för den underårige, varde han därtill förordnad, så­framt han ej finnes olämplig.

11 kap. 7 §

För omyndig må, när omständig­heterna sådant påkalla, flera för­myndare förordnas.

Prövas den eller de som på grund av lag skola vara förmyndare icke lämpligen böra handhava förmyn-derskapet allena, skall medförmyn-dare förordnas.

11 kap. 8 §

En förmyndare har rätt att på be­gäran bli entledigad från förmyn-derskapet. Detta gäller dock ej, om förmynderskapel för en underårig utövas av föräldrarna eller en av dem och särskilda skäl talar mot att förmyndaren entledigas.

Har tvä särskilt förordnade för­myndare utsetts att gemensamt ut­öva vårdnaden om elt barn och vill någon av förmyndarna att vårdna­den inte längre skall vara gemen­sam, skall rätten på talan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden om barnet ät en av dem efter vad som är bäst för barnet.

11 kap. 9 §

Gör förmyndaren sig skyldig till missbmk eller försummelse vid ut­övandet av sin befattning, eller kommer han på ekonomiskt obe­stånd, och prövas han på gmnd härav vara olämplig såsom förmyn­dare, eller finnes han av annan or­sak icke längre lämplig att innehava förmynderskapel, varde han entle­digad.

II 

kap. 10 §

Dör förmyndaren, och finnes ej någon som pä grund av lag skall vara förmyndare, skall den som har boet i sin värd utan dröjsmål anmä­la förhållandet till den rätt, hos vil­ken förmynderskapel är eller skall vara inskrivet.

och har föräldrarna eller en av dem gett tillkänna vem de önskar fill för­myndare, skall denna person för­ordnas, om han eller hon inte är olämplig.

10 kap. 8 §

Når omständigheterna påkallar det, får flera förmyndare förordnas för den underårige.

Kan den eller de som pä gmnd av lag skall vara förmyndare inte lämpligen handha förmynderskapel allena, skall medförmyndare för­ordnas.

10 kap. 9 §

En förmyndare har rätt att på be­gäran bli entledigad frän förmyn­derskapel. Detta gäller dock ej, om förmynderskapel utövas av föräld­rarna eller en av dem och särskilda skäl talar mot att förmyndaren ent­ledigas.

Har två särskilt förordnade för­myndare utsetts att gemensamt ut­öva vårdnaden om ett barn och vill någon av förmyndarna att vårdna­den inte längre skall vara gemen­sam, skall rätlen på talan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden om barnet ät en av dem efter vad som är bäst för barnet.

10 kap. 10 §

En förmyndare skall entledigas, om förmyndaren vid utövandet av förmynderskapel gör sig skyldig till missbruk eller försummelse, om förmyndaren kommer pä ekono­miskt obestånd och på grund därav är olämplig att vara förmyndare el­ler om förmyndaren av någon an­nan orsak inte längre är lärUplig som förmyndare.

10 kap. 11 §

Dör förmyndaren och finns det inte någon som på grund av lag skall vara förmyndare, skall den som har boet i sin vård utan dröjs­mål anmäla förhällandet till den tingsrätt hos vilken förmynderska­pel är eller skall vara inskrivet.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

II 

kap. 11 §

Förmynderskap står under tillsyn av överförmyndaren och rätten.

10 kap. 12 §

Förmynderskap står under tillsyn av överförmyndaren och tingsrät­ten.

11 kap. 12 §

Fråga om förordnande av för­myndare för underårig upptages av den rätt där förmynderskapel är in­skrivet eller, om inskrivning av för­mynderskapel icke ägt mm, av den rätt där inskrivning skall ske.

Då någon som uppnått myndig ålder förklaras omyndig, skall för­myndare förordnas av den ratt där ansökningen om omyndighetsför­klaring gjordes. Erfordras ny för­myndare, skall sådan förordnas av den rätt där förmynderskapel är in­skrivet.

Fråga om entledigande av för­myndare upptages av den rätt där förmynderskapel är inskrivet eller skall inskrivas.

II 

kap. 13 §

I ärende om förordnande av för­myndare skall rätlen bereda över­förmyndaren tillfälle att lämna för­slag på person som är lämplig för uppdraget.

II 

kap. 14 §

Ingen fär förordnas till förmynda­re eller entledigas från sådan be­fattning utan atl ha fått tillfälle att yttra sig / ärendet.

11 kap. 15 §

Kan slutligt beslut ej ges omedel­bart i ärende om förordnande av förmyndare, får rätten, om omedel­bar vård erfordras om den omyndi­ges angelägenheter, förordna för­myndare för fiden intill dess ären­det avgöres av rätten.

Har I mål om omyndighetsförkla­ring rätten meddelat beslut enligt 10 kap. 14 § om att den, vars för­sättande i omyndighet det är fråga om, skall vara omyndig för tiden intill dess målet avgöres, skall rät­len i där angiven ordning förordna förmyndare för honom för nämnda tid.

10 kap. 13 §

Fråga om förordnande av för­myndare tas upp av den tingsrätt där förmynderskapel är inskrivet eller, om inskrivning av förmynder­skapel inte har ägt rum, av den tingsrätt där inskrivning skall ske.

Fråga om entledigande av för­myndare tas upp av den tingsrätt där förmynderskapel är eller skall vara inskrivet.

10 kap. 14 §

I ärende om förordnande av för­myndare skall rätlen bereda över­förmyndaren tillfälle att lämna för­slag på person som är lämplig för uppdraget.

10 kap. 15 §

Ingen får förordnas till förmynda­re eller entledigas från ett förmyn­darskap utan att ha fält tillfälle att yttra sig.

10 kap. 16 §

Kan slutligt beslut ej ges omedel­bart i ärende om förordnande av förmyndare, får rätten, om den o-myndiges angelägenheter kräver omedelbar vård, förordna förmyn­dare för fiden //// dess ärendet av­görs.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

11 kap. 16 §

Uppkommer fråga om förmynda­res entledigande av orsak som an­ges i 9 § och kan slufiigt beslut ej ges omedelbart, fär rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för den omyndiges rätt och bästa, för­ordna om förmyndarens skiljande från utövningen av förmynderska­pel för tiden intill dess ärendet av­göres av rätten.

Innan beslut fattas om förmynda­rens skiljande från utövningen av föntiynderskapet, skall, om det kan ske utan märklig tidsutdräkt, för­myndaren beredas tillfälle alt yttra sig.

II 

kap. 17 §

Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare fär göras, förutom av överförmynda­ren och förmyndare, av den omyn­dige själv, om denne har fyllt sex­ton år, samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar. En förmyndare som inte längre är lämplig att utöva vårdnaden om en underårig fär entledigas även pä an­sökan av socialnämnden. Frägor som avses i denna paragraf skall rätten också ta upp självmant, när anledning förekommer till det.

I ärende som avses i första styc­ket skall rätlen, när det rör omyn­dig som fyllt sexton är, bereda den­ne tillfälle att yttra sig, om det kan ske.

Mot rättens beslut i ärende som avses i första stycket får talan fö­ras, förutom av den som beslutet särskilt rör, av var och en som har rätl att göra ansökan.

10 kap. 17 §

Uppkommer fråga om att enligt 10 § entlediga en förmyndare och kan slutligt beslut ej ges omedel­bart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för den underårige, besluta att förmyndaren skall skiljas från sitt uppdrag för liden //// dess ärendet avgörs.

Innan rätten meddelar beslut en­ligt första stycket, skall förmynda­ren beredas tillfälle atl yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål.

10       kap. 18 §

Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare fär göras, förutom av överförmynda­ren och förmyndare, av den under­årige själv, om denne har fyllt sex­ton år, samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar. En förmyndare som inte längre är lämplig alt utöva vårdnaden fär ent­ledigas även på ansökan av social­nämnden. Frågor som avses i den­na paragraf skall rätlen också ta upp självmant, när anledning före­kommer till det.

I ärende som avses i första styc­ket skall rätten, när det rör en underårig som fyllt;sexton år, bere­da denne tillfälle' all yttra sig, om det kan ske.

Rättens beslut i ärende som av­ses i första stycket får överklagas, förutom av den som beslutet sär­skilt rör, av var och en som har rätt att göra ansökan.

11       kap. Om god man och förvaltare

Om god man

11 kap. I §

Kan en förmyndare på grund av sjukdom eller av annan orsak inte utöva förmynderskapel eller blir förmyndaren enligt 10 kap. 17 § skild från utövningen av det, skall

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

rätten förordna god man atl i för­myndarens ställe vårda den under-åriges angelägenheter.

11 kap. 2 §

Har en förmyndare eller förmyn­darens make och den underårige del i oskiftat dödsbo, skall rätten förordna god man att vårda den underåriges rätt i boet vid boutred-ningen liksom vid bodelning och skifte eller ingående av avtal om sammanlevnad i oskiftat bo.

God man skall även förordnas när den som har en förmyndare, god man eller förvaltare skall före­ta en rättshandling eller vara part i en rättegång och behöver biträde men enligt 13 kap. 2 § inte kan före­trädas av förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren.

God man skall också i annat fall än som avses i första eller andra stycket förordnas för den som har förmyndare, god man eller förval­tare, om det förekomtner en ange­lägenhet i vilken han eller hon har ett intresse som strider mot sådan företrädares eller dennes makes in­tresse. Rätten skall meddela sådant förordnande om förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren eller den som denne i sådan egenskap företräder begär det eller det an­nars är lämpligt.

11 kap. 3 § Rätten skall förordna god man,

1.    om det vid ett dödsfall finns en

till namnet känd arvinge som vistas

på okänd eller avlägsen ort och

därför inte kan bevaka sin rätt i

boet och förvalta sin lott i det,

2.    om det vid ett dödsfall inte kan

utredas, huruvida den döde har

efterlämnat någon arvinge som är

arvsberättigad före allmänna arvs­

fonden eller före eller tillsammans

med någon annan känd arvinge, el­

ler också kännedom fmns om ar­

vinge efter den döde men kunskap

saknas såväl om arvingens namn

sotn om hans vistelseort, och det på

8

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

grund av sådan omständighet krävs att okänd arvinges rätl bevakas och hans eller hennes lott i boet förval­tas,

3.

om en testamentstagare vistas på okänd eller avlägsen ort eller är okänd och hans eller hennes rätt därför behöver iakkttas enligt vad som föreskrivs om arvinge,

4.

om det i övrigt krävs att en bortavarandes rätt bevakas eller en bortavarandes egendom förvaltas,

5.

om det enligt förordnande i testamente eller annan rättshand­ling beror av en framtida händelse, vem egendom skall tillfalla, eller egendom först framdeles skall till­trädas med äganderätt, och det krävs att den blivande ägarens rätt bevakas eller att egendomen förvaltas för den blivande ägarens räkning, eller

6.

om egendom, enligt vad sotn särskilt föreskrivs, skall ställas un­der vård och förvaltning av god man som avses i detta kapitel.

Förordnande enligt första styc­ket sker efter anmälan eller när be­hovet blir känt på annat sätt. Krävs en god man för den som har rätl i ett dödsbo, skall det anmälas hos tingsrätten av den som har boet i sin vård.

Rättshandlingar som en god man har företagit med stöd av ett för­ordnande enligt denna paragraf gäller, även om den egendom som förordnandet avsåg tillfaller någon som den gode mannen inte var för­ordnad att företräda.

Ilkap. 4§

Om någon på grund av sjukdom,

hämmad förståndsutveckling, för­

svagat hälsotillstånd eller liknande

förhållande behöver hjälp med att

bevaka sin rätt, förvalta sin egen­

dom.eller sörja för sin person, skall

rätten, om det behövs, förordna

god man för honom eller henne.

Förordnande får inte meddelas

utan samtycke av den för vilken

god man skall utses, om inte den

9

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas.

Ilkap. 5 §

En rättshandling som en god man har företagit utanför sitt för­ordnande är inte bindande för den som förordnandet avser. En rätts­handling som utan dennes sam­tyckeföretagits inom ramen för för­ordnandet är inte heller bindande för den som förordnandet avser, såvida inte denne på grund av sitt tillstånd varit ur stånd att ge ut­tryck för sin mening eller denna av annan orsak inte har kunnat inhäm­tas.

Har den gode mannen inom ra­men för förordnandet ingått en rättshandling som sedvanligen fö­retas för den dagliga hushållning­en, skall samtycke från den som han företräder anses föreligga, om denne inte före rättshandlingen har gett uttryck för annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig.

11 kap. 6 §

Om en rättshandling som en god man har företagit inte blir bindande enligt 5 §, är den gode mannen skyldig att ersätta godtroende tred­je man skada som denne har tillfo­gats. Detta gäller dock inte, om rättshandlingen saknar bindande verkan mot den för vars räkning den har företagits till följd av nå­gon särskild omständighet, som den gode mannen inte kände till och som tredje man inte med fog kunde förutsätta atl den gode mannen skulle känna till.

Om förvaltare 

II 

kap. 7 §

Om någon beträffande vilken det

föreligger en sådan situation som

anges 14 § är ur stånd att vårda sig

eller sin egendom, får rätten för­

ordna förvaltare för honom eller

henne. Förvaltare får dock inte för­

ordnas, om det är tillräckligt att

god man förordnas eller att den en-

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

skilde på något annat mindre ingri­pande sätt får hjälp.

Förvaltaruppdraget skall anpas­sas till den enskildes behov i varje särskilt fall och får begränsas till att avse viss egendom eller angelä­genhet eller egendom överstigande elt visst värde.

Rätten får överlåta åt överför­myndaren att närmare bestämma uppdragets omfattning.

11 kap. 8 §

Utan hinder av förvaltarförord­nande enligt 7 § har den som avses med förordnandet rätt att själv

1.    sluta avtal om tjänst eller an­

nat arbete,

2.

förfoga över vad han eller hon genom eget arbete har förvärvat ef­ter det att förvaltare har förord­nats, liksom avkastningen av sådan egendom och vad som har trätt i egendomens ställe samt

3.

förfoga över vad han eller hon efter det att förvaltare har förord­nats erhåller genom gåva eller tes­tamente under villkor att egendo­men inte skall omfattas av förvalta­rens rådighet.

Om särskilda skäl föranleder det, får dock rätten föreskriva att förvaltaruppdraget skall omfatta även förhållande som avses i första stycket.

11 kap. 9 §

Förvaltaren har inom ramen för förvaltaruppdraget ensam rådighet över den enskildes egendom och fö­reträder denne i alla angelägenhe­ter som omfattas av uppdraget.

Den som har förvaltare utan be­gränsning av uppdraget är inte be­hörig alt företa rättshandlingar för annans räkning.

Ilkap. 10 §

Med förvaltarens samtycke får

den enskilde själv företa rättshand­

lingar även i en angelägenhet som

omfattas av förvaltaruppdraget.

Om verkan av avtal som den enskil-

11

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

de har ingått utan samtycke gäller vad som föreskrivs i 9 kap. 6 och 7 §§ för underåriga.

11 kap. 

II 

§

Den enskilde är inte bunden av en rättshandling som en förvaltare har företagit utanför sitt förordnan­de. Förvaltaren är i sådant fall skyldig att ersätta godtroende tred­je man skada som denne har tillfo­gats.

Gemensamma bestämmelser

11 kap. 12 §

Till god man eller förvaltare skall utses en rättrådig, erfaren och i öv­rigt lämplig man eller kvinna. Skall en god man förordnas att bevaka en underårigs eller bortavarandes rätt i dödsbo och har den avlidne gett tillkänna vem den avlidne öns­kar till god man, skall denna person förordnas, om han eller hon inte är olämplig.

Den som är underårig får inte vara god man eller förvaltare.

II 

kap. 13 §

När omständigheterna påkallar det, kan fiera gode män eller för­valtare förordnas för den enskilde. År fiera gode män eller förvalta­re ansvariga för skada som har till­fogats tredje man, svarar de solida­riskt för ersättningen. Ersättnings­ansvaret skall slutligt fördelas mel­lan de ansvariga efter den grad av vållande som åvilar dem. Om nå­gon saknar tillgångar att betala sin andel med, skall de övrigas ansva­righet för bristen bestämmas enligt samma grunder.

11 kap. 14 §

Godmanskap och förvaltarskap står under tillsyn av överförmynda­ren och tingsrätten.

11 kap. 15 §

Ansökan om förordnande av god man eller förvaltare får göras av

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

överförmyndaren, förmyndare, den som ansökningen avser, om han el­ler hon har fyllt sexton år, saml av hans eller hennes make och när­maste släktingar.

Ansökan om förordnande av för­valtare får också göras av god man som avses 14 §.

Frågor om förordnande av god man eller förvaltare skall rätten också ta upp självmant, när anled­ningförekommer till det.

Ilkap. 16 §

/ ärende om förordnande av god man eller förvaltare för någon som har fyllt sexton år skall rätten bere­da denne tillfälle att yttra sig, om det kan ske.

I ärende om förordnande av god man enligt 4 § eller förvaltare skall, om det inte är obehövligt, rätten också inhämta yttrande från make och närmaste släktingar, överför­myndaren, vårdinrättning, om­sorgsnämnd och socialnämnd. Den som ansökningen avser skall höras muntligen, om det kan ske utan skada för honom eller henne och det inte är uppenbart att han eller hon inte förstår vad saken gäller. Rätten kan dock underlåta att höra den enskilde muntligen om denne själv har gjort ansökan eller medgi­vit det ifrågasatta förordnandet el­ler det annars finns särskilda skäl.

Myndigheter och inrättningar som anges i andra stycket är skyldi­ga att lämna rätten sådana uppgif­ter som kan vara av belydelse i ärendet.

II 

kap. 17 §

Innan rätten förordnar förvaltare skall den inhämta läkarintyg eller annan likvärdig utredning om den enskddes hälsotillstånd. Detta gäl­ler även i ärende om förordnande av god man enligt 4 §, när den en­skilde inte har lämnat sitt sam­tycke.

Regeringen eller den myndighet

som   regeringen   bestämmer   får

J3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

meddela närmare föreskrifter om sådan utredning som avses i första stycket.

II 

kap. 18 §

Kan slutligt beslut ej ges omedel­bart i ärende om förordnande av god man eller förvaltare, får rätten, om den enskildes angelägenheter kräver omedelbar vård eller elt dröjsmål uppenbarligen skulle medföra fara för den enskilde eller hans egendom, förordna god man eller förvaltare för tiden till dess ärendet slutligt avgörs. Sådant för­ordnande kan beträffande god man som avses i 4 § eller förvaltare meddelas även för den som är underårig att gälla från och med den dag då han eller hon fyller ar­ton år.

Innan beslut enligt första stycket meddelas skall den som ansökning­en avser ha fått tillfälle att yttra sig, om det kan ske utan större tids­förlust och utan skada för honom eller henne.

Beslut enligt första stycket får när som helst ändras av rätten.

II 

kap. 19 §

Om en god man eller förvaltare inte längre behövs, skall rätten be­sluta att godmanskapet eller förval­tar skåpet skall upphöra. Har god man förordnats enligt 3 § 15, skall den gode mannen entledigas så snart den som förordnandet av­ser begär det. När en god man eller förvaltare har slutfört sitt uppdrag, skall han genast anmäla det till rät­ten.

En god man eller förvaltare har rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Skall godman­skapet eller förvaltarskapet fortsät­ta, är han dock skyldig att kvarstå till dess en ny god man eller förval­tare har utsetts.

II 

kap. 20 §

En god man eller förvaltare som

gör sig skyldig lill missbruk eller

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

försummelse vid utövandet av sitt uppdrag eller som kommer på eko­nomiskt obestånd och på grund därav är olämplig för uppdraget el­ler som av någon annan orsak inte längre är lämplig att inneha detta, skall entledigas från uppdraget.

Uppkommer fråga om att enligt första stycket entlediga en god man eller förvaltare och kan slutligt be­slut inte ges omedelbart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för den som godmanskapet eller förvaltarskapet avser, besluta att den gode mannen eller förvaltaren skall skiljas från sitt uppdrag för tiden till dess ärendet avgörs.

II 

kap. 21 §

Ansökan om entledigande av en god man eller förvaltare och om upphörande av godmanskap eller förvaltarskap får göras av någon av dem som avses i 15 § första styc­ket eller av den gode mannen eller förvaltaren.

Rätten får också självmant ta upp frågor som avses i första styc­ket.

I ärende enligt denna paragraf skall rätten bereda den enskilde till­fälle att yttra sig, otn det kan ske.

11 kap. 22 §

Dör en god man eller förvaltare, skall den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandel till den tingsrätt där godmanskapet eller förvaltarskapet är eller skall vara inskrivet.

II 

kap. 23 §

Rätten är skyldig att på ansökan av någon av dem som anges i 15 § första stycket eller av den gode mannen eller förvaltaren pröva om ett godmanskaps eller förvaltar-skaps omfattning hör jämkas. Rät­ten kan också utan ansökan göra en sådan prövning.

Innan rätten meddelar beslut en­

ligt första stycket, skall den gode

mannen    eller   förvaltaren    samt

J5

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

överförmyndaren och den enskilde beredas tillfälle att yttra sig.

Kan slutligt beslut inte ges ome­delbart, får rätten, oni dröjsmål skulle medföra fara för den enskil­de, meddela beslut i frågan för ti­den till dess ärendet avgörs. Ifråga om sådant beslut tillämpas bestäm­melserna i 18 § andra och tredje styckena.

Ilkap. 24 §

Innan rätten förordnar någon till god man eller förvaltare eller entle­digar någon från ett sådant upp­drag, skall han eller hon ges tillfälle att yttra sig. År delfråga om beslut enligt 20 § andra stycket, skall den gode mannen eller förvaltaren be­redas tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål.

Ilkap. 25 §

Frågor om förordnande eller ent­ledigande av god man enligl 1 eller 2 § tas upp av den tingsrätt där för­mynderskapel, godmanskapet eller förvaltarskapet är eller skall vara inskrivet. År det fråga om förmyn­derskap som inte skall vara inskri­vet, avgörs frågan om behörig domstol med tillämpning av 12 kap. 1 § andra stycket.

Uppkommer vid utredning av ett dödsbo fråga om förordnande av god man enligt 3 §, hör ärendet till den tingsrätt varunder boet lyder. Skall god man annars förordnas enligt 3 §, tas ärendet upp av tings­rätten i den ort där den för vilken god man skall förordnas har egen­dom eller där annars behov av god man har yppat sig.

Andra frågor som gäller god­manskap enligt 13 §§ tas upp av den tingsrätt där godmanskapet är inskrivet.

11 kap. 26 § ,

Ansökan om förordnande av god

man enligl 4 § eller av förvaltare

tas upp av tingsrätten i den ort där

den som avses med ansökningen

15

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

har sitt hemvist eller, om han eller hon inte har hemvist i riket, av Stockholms tingsrätt.

Andra frågor som gäller god­manskap enligt 4 § eller förvaltar­skap tas upp av den tingsrätt där godmanskapet eller förvaltarskapet är inskrivet.

12 kap. Om inskrivning av förmyn­derskap

11 kap. 27 §

Rättens beslut i frågor som gäller godmanskap eller förvaltarskap får överklagas, förutom av den som beslutet rör, av var och en som har rätt att göra ansökan i frågan. Den i vars ställe god man förordnats en­ligt 2 § första och andra styckena får dock inte överklaga beslut om sådant förordnande.

11       kap. 28 §

Rätten skall genast kungöra be­slut otn anordnande eller upphö­rande av förvaltarskap i Post- och Inrikes Tidningar. Sådan kungörel­se skall också ske av beslut om jämkning av förvaltarskaps omfatt­ning enligt 23 §.

12       kap. Om inskrivning av förmyn­

derskap, godmanskap och förval­

tarskap

2

§

Då någon som uppnått myndig ålder förklarats omyndig, varde förmynderskapel inskrivet vid den rätt, där ansökningen om omyndig­hetsförklaring gjordes.

Godmanskap och förvaltarskap skall skrivas in vid den tingsrätt där ansökan om anordnande av god­manskapet eller förvaltarskapet gjordes.

3

§

Finner rätten, där förmynder­skap är inskrivet, med hänsyn fill den omyndiges eller hans föräldrars boningsort eller av annan orsak, att fillsynen över förmynderskapel lämpligen bör överflyttas till annan rätl, äge den rätl, där förmynder­skapel är inskrivet, besluta därom. Underrättelse om beslutet skall ofördröjligen givas den rätt till vil­ken tillsynen sålunda överflyttas, och varde förmynderskapel där in­skrivet.

Finner den tingsrätt där ett för­mynderskap är inskrivet, med hän­syn lill den omyndiges eller hans föräldrars boningsort eller av annan orsak, att tillsynen över förmynder­skapel lämpligen bör flyttas över till en annan tingsrätt, får den tingsrätt där förmynderskapel är inskrivet besluta om överflyttning. Underrät­telse om beslutet skall utan dröjs­mål ges till den tingsrätt dit tillsy­nen flyttas, och förmynderskapel skall skrivas in där.

17

2    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Första stycket tillämpas även i fråga om godmanskap enligt 11 kap. 13 §§. Överflyttning av god­manskap som avses i 11 kap. 1 eller 2 § får dock, om även förmynder­skapel, godmanskapet eller förval­tarskapet är inskrivet, inte ske an­nat än i samband med överflyttning av detta.

Om den tingsrätt där ett god­manskap enligl 11 kap. 4 § eller etl förvaltarskap är inskrivet får kän­nedom om att den som godmanska­pet eller förvaltarskapet avser har fått sitt hemvist på en ort som hör under en annan tingsrätt, skall den förstnämnda tingsrätten flytta över tillsynen dit. Underrättelse om be­slutet skall utan dröjsmål ges till den tingsrätt dit tillsynen har fiyt-tats, och godmanskapet eller förvaltarskapet skall skrivas in där.

4

§

När förmynderskap inskrives, skall rätten, där så erfordras, angi­va, vilken överförmyndare det till­kommer att utöva tillsyn över för­mynderskapel.

I fråga om överflyttning av tillsy­nen över förmynderskap från en överförmyndare till en annan inom samma domsaga, skall vad i 3 § sägs äga motsvarande tillämpning.

När förmynderskap, godman­skap eller förvaltarskap skrivs in, skall tingsrätten, om det behövs, ange vilken överförmyndare som skall utöva tillsynen.

I fråga om överflyttning av tillsy­nen över förmynderskap, godman­skap eller förvaltarskap frän en överförmyndare till en annan inom samma domsaga tillämpas 3 §.

5§

Rätten tillser, atl förmynderskap inskrives och förmyndare varder förordnad, dådet skall ske.

Tingsrätten skall se till atl för­mynderskap skrivs in och förmyn­dare/öro)J«a5, då det skall ske.

Då rätten meddelat beslut om in­skrivning av förmynderskap, skall anteckning därom ske i förmynder-skapsbok, som föres vid rätten.

Då rätten har meddelat beslut om inskrivning av förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap, skall anteckning därom ske i för-mynderskapsbok som förs hos tingsrätten.

13 kap.    Allmänna   bestämmelser om förmyndares plikter

13 kap. Allmänna bestämmelser om förmyndares, god mans och förvaltares plikter

18

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

2

§

Uppstår fråga om rättshandling mellan myndlingen och förmynda­ren eller hans make eller någon som han företräder, äge förmyndaren ej den rätt att företräda myndlingen, varom i I § sägs. Hava syskon ge­mensam förmyndare, äge denne dock företräda myndlingarna vid arvskifte dem emellan, såframt de ej hava inbördes stridande intres­sen.

Har förmyndaren slutit avtal, vartill han, enligl vad i första styc­ket sägs, saknat behörighet, skall angående skyldigheten alt återbära vad jämlikt avtalet må vara uppbu­ret, eller att utgiva ersättning där­för, vad i 9 kap. 7 § första stycket är stadgat äga motsvarande tillämpning.

Uppslår fräga om rättshandling eller rättegång mellan en myndling och förmyndaren eller hans make eller någon som han företräder, har förmyndaren inte rätt atl företräda myndlingen enUgt I §. Har syskon gemensam förmyndare, får denne dock företräda myndlingarna vid arvskifte dem emellan, om de inte har inbördes stridande intressen.

En god man eller förvaltare har inte rätt att företräda den för vilken han har förordnats, om det uppstår fråga om rättshandling eller rätte­gång mellan denne, å ena sidan, och den gode mannen eller förval­taren, dennes make eller någon som den gode mannen eller förval­taren företräder, å andra sidan.

Har en förmyndare, god man el­ler förvaltare slutit avtal i strid med första eller andra stycket, tillämpas 9 kap. 7 § första stycket ifråga om återbärings- och ersättningsskyl­dighet.

3

§

Upphävd genom lag 1974: 1038.

Förmyndare skall med omsorg och nit vårda myndlingens rätt och främja hans bästa. Härvid skall förmyndaren se till att myndlingens . medel i skälig omfattning används till nytta för myndlingen.

4

§

Förmyndaren skall med omsorg och nit vårda myndlingens rätt och främja hans bästa. Härvid skall förmyndaren se till att myndlingens medel i skälig omfattning användas till nytta för myndlingen.

Vad som sägs i 3 § gäller också för en god man och en förvaltare i förhållande till den som godman­skapet eller förvaltarskapet avser.

5§

Har myndlingen fyllt sexton är, bör förmyndaren, om det lämpligen kan ske, höra myndlingen rörande hans mening i angelägenheter av vikt. Är myndlingen gift, skall jämväl makens mening inhämtas.

Har en myndling fyllt sexton är, bör förmyndaren, om del lämpligen kan ske, höra myndlingen rörande hans mening i angelägenheter av vikt. Är myndlingen gift, skall även makens mening inhämtas.

19

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:124

Motsvarande skyldighet åvilar en god man och en förvaltare gent­emot den som godmanskapet eller förvaltarskapet avser och dennes make. Om betydelsen av samtycke i vissa fall finns bestämmelser i 11 kap. 5 §.

6§

Förmyndaren skall rörande allt vad lill förmynderskapel hörer giva överförmyndaren ävensom rätten de upplysningar som infordras.

Förmyndare, gode män och för­valtare skall rörande allt som hör till förmynderskapel, godmanska­pet eller förvaltarskapet ge överför­myndaren och rätten de upplys­ningar som infordras.

7

§

För den omyndiges egendom skall förmyndaren, såframt rätten prövar skäl därtill vara för handen, lämna pant eller annan säkerhet till visst av rätten bestämt belopp. Sä­kerheten skall, på sätt rätten be­stämmer, förvaras och förvaltas av överibrmyndaren eller i annan lämplig ordning.

För en omyndigs egendom skall förmyndaren, om rätlen finner skäl till det, lämna pant eller annan sä­kerhet lill visst av rätten bestämt belopp. Motsvarande skyldighet atl ställa säkerhet åvilar gode män och förvaltare. Säkerheten skall, enligl valrätten bestämmer, förvaras och förvaltas av överförmyndaren eller i annan lämplig ordning.

8§ Har en omyndig flera förmyndare, skall de, såvitt rör egendomen, ha hand om förmynderskapel gemensamt. Rätten kan dock förordna alt fill-gängarna skall för förvaltning fördelas på visst sätt mellan dem eller att vissa tillgångar skall förvallas av en förmyndare ensam. Den som ensam råder över vissa tillgångar får också ikläda den omyndige sädana förbindel­ser som faller inom området för dessa tillgängars förvaltning.

Står   en   underårig   inte   under        Står   en   underårig   inte   under vårdnad av någon förälder och har     vårdnad av någon förälder och har

flera förmyndare förordnats, skall vårdnaden utövas av den bland för­myndarna som rätten utser därtill. Rätten kan också utse två förmyn­dare att gemensamt utöva vårdna­den, om de är gifta med varandra eller bor tiUsamn\ans under äkten-skapsliknande förhållanden. Den eller de som har anförtrotts vårdna­den kan, om det är lämpligt, av rät­ten befrias frän skyldigheten att delta i handhavandet av den omyn­diges övriga angelägenheter. Har den som är förklarad omyndig flera förmyndare, förordnar rätten en av dem att ha den omsorg om mynd­lingens person som anges il §.

flera förmyndare förordnats, skall vårdnaden utövas av den bland för­myndarna som rätten utser därtill. Rätten kan ocksä utse två förmyn­dare att gemensamt utöva vårdna­den, om de är gifta med varandra eller bor tillsammans under äkten-skapsliknande förhållanden. Den eller de som har anförtrotts vårdna­den kan, om det är lämpligt, av rät­ten befrias från skyldigheten alt delta i handhavandet av den omyn­diges övriga angelägenheter.

20

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Har en omyndig flera förmyndare och kan dessa ej enas i elt ärende som rör den omyndiges egendom och som de skall besluta i, gäller den mening som överförmyndaren biträder. Är det fråga om en åtgärd som kräver överförmyndarens samtycke, kan samtycke ges till åtgärden även om förmyndarna har olika mening. I sädana fall skall överförmyndaren dock bereda medförmyndare tillfälle all yttra sig innan överförmyndaren beslu­tar i saken.

Första och tredje styckena til­lämpas även när någon har fiera gode män eller förvaltare.

9§

Förmyndare vare pliktig att er­sätta skada som han uppsätligen el­ler av vårdslöshet tillskyndat den omyndige.

Äro flera förmyndare ansvariga för skada som de tillskyndat den omyndige, svare de för ersättning­en en för alla och alla för en. Er­sättningsbeloppet varde förmyn­darna emellan slutligen fördelat ef­ter den större eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last. Finnes någon sakna tillgång till gäldande av vad på honom belö­per, skall de övrigas ansvarighet för bristen bestämmas efter enahanda grunder.

Förmyndare, gode män och för­valtare är skyldiga att ersätta skada som de uppsätligen eller av värds-löshet har orsakat den omyndige el­ler den som godmanskapet eller förvaltarskapet avser.

Är flera förmyndare, gode män eller förvaltare ansvariga för skada som de har orsakat den omyndige eller den som godmanskapet eller förvaltarskapet avser, svarar de so­lidariskt för ersättningen. Ersätt­ningsansvaret skall slutligt fördelas mellan de ansvariga efter den grad av vållande som åvilar dem. Om någon saknar tillgångar att betala sin andel med, skall de övrigas an­svarighet för brislen bestämmas en­ligt samma grunder.

10 §

Vill den omyndige, sedan han bli­vit myndig, eller ny förmyndare göra anspråk pä ersättning efter vad i 9 § stadgas, skall han, såframt de handlingar, varom A 16 kap. 12 § förmäles, överlämnats till honom efter vad där sägs,'inom ett är där­efter väcka talan om anspråket, el­ler vare sin talan förlustig. Vad så­lunda stadgats skall ej äga tillämp­ning, om den avgående förmynda­ren gjort sig skyldig till brottsligt förfarande.

14 kap. Om vård av omyndigs rätl i oskiftat bo

Vill en omyndig, sedan han blivit myndig, eller en ny förmyndare göra anspråk på ersättning enligl 9 §, skall han, om de handlingar som anges i 16 kap. 12 § har över­lämnats lill honom, inom etl år där­efter väcka talan om anspråket. / annat fall har han förlorat sin rätt till talan. Vad som nu har sagts gäller inte om den avgående för­myndaren har gjort sig skyldig till brottsligt förfarande.

Första stycket tillämpas även i fråga om talan mot god man eller förvaltare.

14 kap. Om vård av rätl i oskiftat bo vid förmynderskap, godman­skap och förvaltarskap

21

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

I

Har omyndig del i oskiftat bo, skall förmyndaren, med iakttagan­de av vad nedan stadgas, värda den omyndiges rätl i boet.

15 kap.  Om förmyndares förvalt­ning av omyndigs egendom

20

Har en omyndig del i oskiftal bo, skall förmyndaren, med iakttagan­de av vad nedan stadgas, vårda den omyndiges rätt i boet.

Vad som föreskrivs i delta kapitel ifråga om förmyndare gäller också ifråga om gode män och förvaltare som har att förvalla del i oskiftat ho. Vad som föreskrivs beträffande omyndig skall därvid gälla den som har god man eller förvaltare.

15 kap. Om förmyndares, gode mäns och förvaltares egendoms­förvaltning

Vad som föreskrivs i 1-18 M om förmyndares förvaltning skall gälla också i fråga om godmanskap och förvaltarskap.

21 

§

Gode män och förvaltare är be­rättigade att efter uppdragets slut­förande eller, om uppdraget varar längre tid än ett år, årligen erhålla skäligt arvode för uppdraget samt ersättning för de utgifter som varit skäligen påkallade för uppdragets fullgörande.

Beslut om arvode och ersättning för utgifter fattas av överförmynda­ren. Denne bestämmer dessutom i vad mån arvode och ersättning för utgifter skall utgå av medel som tillhör den som godmanskapet eller förvaltarskapet avser. Arvode och ersättning som ej skall utgå av så­dana medel skall betalas av kom-

munen.

22

§

Har egendom i dödsbo, vilken har förvaltats av en god man som avses i 11 kap. 3 §, efter preskrip­tion av rätt att ta arv eller testa­mente eller annars tillfallit allmän­na arvsfonden, gäller i fråga otn egendomens försäljning . lagen (1921:281) om allmänna arvsfon­den.

22

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

16 kap. Om förmyndares redovis­ningsskyldighet'

16 kap. Om förmyndares, gode mäns och förvaltares redovisnings­skyldighet

2

§

När egendom, som skall stå un­der förmyndarens förvaltning, förs­ta gången tillfaller underårig, skall förmyndaren inom en månad däref­ter till överförmyndaren ingiva för­teckning över egendomen. Varder den som uppnått myndig ålder för­klarad omyndig skall förmyndaren, inom tre månader från det förmyn­derskapel inskrevs, till överförmyn­daren ingiva förteckning över den omyndiges egendom vid tiden för omyndighetsförklaringen.

Har den omyndige efter den tid som avses i första stycket erhållit egendom som skall stå under för­myndarens förvaltning, skall för­teckning över denna egendom in­givas fill överförmyndaren inom en månad därefter.

Är del andel i oskiftat bo som tillfallit omyndig, skall förteckning, varom ovan stadgas, ingivas först inom en månad efter det bodelning eller skifte skett.

När egendom, som skall stå un­der förmyndarens förvaltning, förs­ta gängen tillfaller en underårig, skall förmyndaren inom en månad därefter till överförmyndaren ge in en förteckning över egendomen.

Gode män och förvaltare som har förordnats att förvalla egen­dom skall inom två månader från det atl inskrivning ägt rum ge in en förteckning till överförmyndaren över den egendom som omfattas av förordnandet. Denna skyldighet gäller inte, om förvaltningen avser andel i oskiftat dödsbo.

Förteckning sotn avges av en god man som har förordnats enligl 

II

kap. I § behöver endast uppta den lösa egendom som den gode mannen har tagit hand om.

Har den omyndige eller den som godtnanskapet eller förvaltarskapet avser efter den tid som avses i förs­ta eller andra stycket erhållit egen­dom som skall stå underförvaltning av förmyndare, god man eller för­valtare, skall förteckning över den­na egendom ges in till överförmyn­daren inom en månad därefter.

Är det andel i oskiftal bo som har tillfallit en omyndig eller någon för vilken har förordtials god man eller förvaltare, skall förteckning ges in först inom en månad efter det bo­delning eller skifte har skett.

Har rätten beslutat utvidga om­fattningen av en god mans eller förvaltares uppdrag när det gäller annan egendomsförvaltning än så­dan som avser andel i oskiftat bo, skall den gode mannen eller förval-

23

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

tåren inom en månad från beslutet till överförmyndaren ge in en för­teckning över den egendom som omfattas av det utvidgade uppdra­get.

5r-

Före den I mars varje år avgive förmyndaren till överförmyndaren årsräkning, innefattande redogörel­se för förvaltningen under föregå­ende år eller den del av året, varun­der förmyndaren innehaft sin be­fattning. Då förmyndarens befatt­ning upphör, skall förmyndaren ofördröjligen till överförmyndaren avgiva slulräkning, avseende för­valtningen under del löpande året intill befattningens upphörande.

I årsräkning och sluträkning sko­la upptagas tillgångar och skulder vid början av den tid räkningen av­ser, en sammanställning av inkoms­ter och utgifter under nämnda tid samt tillgångar och skulder vid samma tids utgång.

Före den I mars varje år skall förmyndaren fill överförmyndaren avge årsräkning, innefattande redo­görelse för förvaltningen under fö­regäende år eller den del av året varunder förmyndaren innehaft sin befattning. Då förmyndarens be­fattning upphör, skall förmyndaren ofördröjligen lill överförmyndaren avge sluträkning, avseende förvalt­ningen under det löpande året intill befattningens upphörande.

I årsräkning och sluträkning skall upptas tillgångar och skulder vid början av den tid räkningen avser, en sammanslällning av inkomster och utgifter under nämnda tid saml tillgångar och skulder vid samma tids utgång.

Första och andra styckena gäller i tillämpliga delar även god man och förvaltare.

Har rätten inskränkt omfattning­en av en god mans eller förvaltares uppdrag, gäller reglerna om slut­räkning i fråga om den egendom som inte längre omfattas av upp­draget.

Upphör ett godmanskap enligt II kap. 1 § innan tid för avgivande av årsräkning eller sluträkning röran-, de förmynderskapel för den omyn­dige inträffar, får sluträkning rö­rande godmanskapet begränsas till alt avse en redogörelse endast för de åtgärder som har vidtagits av den gode mannen. I övrigt skall re­dogörelse för förvaltningen avges av förmyndaren även för den tid som godmanskapet har varat.

15 §

Bestämmelserna i 1, 3, 4 och 6 14 §§ om förmyndare och förmyn-

Senaste lydelse 1985:941

24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

17 kap. Om tillsyn över förmynda­res förvaltning

dåres förvaltning gäller även i frå­ga om godmanskap och förvaltar­skap.

17 kap. Om tillsyn över förvaltning som utövas av förmyndare, gode män och förvaltare

Upphävd genom lag 1974: 1038.

Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas också i fråga om god­manskap och förvaltarskap.

19 kap.

17 §

överförmyndare och överför-myndarnämnd äro skyldiga att föra bok angående de förmynderskap och godmanskap som inskrivits och stå under deras tillsyn. Över ären­den rörande förmynderskap, vilka ej inskrivits, skall särskild förteck­ning föras.

Överförmyndare och överför-myndarnämnd är skyldiga all föra bok angående de förmynderskap, godmanskap och förvaltarskap som har inskrivils och står under deras tillsyn. Över ärenden rörande de förmynderskap, som ej inskrivits, skall särskild förteckning föras.

20 kap. I§

I mål om faderskap, vårdnad, umgänge, underhåll och omyndig­hetsförklaring eller dess hävande fillämpas 14 kap. 17 och 18 §§ äk-tenskapsbalken.

I mäl om faderskap, vårdnad, umgänge och underhåll tillämpas 14 kap. 17 och 18 §§ äktenskaps-balken.

2

§

Vistas den, mot vilken talan en­ligt denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligt 18 kap. Detsamma gäller, om han vistas pä känd ort utom riket men stämningen eller andra handlingar i målet ej kunna delges honom eller han underlåter att ställaombud för sig och särskil­da skäl föreligga att förordna god man. Gode mannen skall samråda med part för vilken han har förord­nats, i den mån det kan ske.

1 fråga om ersättning till god man som avses i första stycket gäl­ler vad som föreskrives i 10 kap. 13 § om ersättning åt rättegångs-biträde.

Vistas den, mot vilken talan en­ligt denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätl i saken bevakas av god man enligt // kap. Detsamma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen eller andra handlingar i målet ej kan del­ges honom eller han underlåter atl ställa ombud för sig och särskilda skäl föreligger att förordna god man.

/ ett ärende om förordnande av förvaltare eller utvidgning av ett förvaltarskaps omfattning, där den enskilde uppenbarligen inte förstår vad saken gäller eller skulle lida

' Senaste lydelse 1987:790.

25

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Rättegångsbalkens bestämmel- skada av att få del av handlingarna

ser otn hämtning av part äga mot- i ärendet, skall rätten förordiia en

svarande tillämpning på den som i god man enligt 11 kap. att företrä­

annan egenskap än vittne eller sak- da den enskilde i ärendet och beva-

kunnig skall höras i mål eller aren- ka hans eller hennes rätt.

de som avses i denna balk.

En god man som avses i första

eller andra stycket skall samråda med den för vilken han har förord­nats, i den mån det kan ske. Då fråga  är om  omyndighets­förklaring, bör iakttagas alt förord­nande om skyldighet att inställa sig personligen ej ges beträffande den som avses med ansökningen, om inställelsen skulle kunna medföra men eller fara för honom.

2a §

/ ett ärende om förordnande av förvaltare eller utvidgning av etl förvaltarskaps omfattning, där det inte föreligger fall som avses i 2 § andra stycket, skall rätten förordna ett biträde att bevaka den enskildes rätt i ärendet. Ett rättegångsbiträ­de skall också förordnas, om den som har förvaltare begär att förval­tarskapet skall upphöra eller atl dess omfattning skall inskränkas.

Rättegångsbiträde skall inte för­ordnas, otn det är uppenbart att ett bitiäde inte behövs.

2b§

. Den som har förordnats lill god man enligt 2 § eller räitegångsbi-träde enligt 2 a § har efter rättens prövning rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdra­get har krävt. Kostnaden skall stanna på staten, såvida inte mot­parten till den, för vilken god man eller rättegångsbiträde har förord­nats, skäligen bör åläggas att ei-sätla staten kostnaden.

2c 

§

Rättegångsbalkens bestämniel-

ser om hämtning av part tillämpas

också på den som i annan egenskap

än vittne eller sakkunnig skall hö­

ras i mål eller ärende som avses i

26

denna balk.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:124

5§

Bestämmelserna i 3 och 4 §§ om förmyndare och förmynderskap gälla i tillämpliga delar beträffande god man och godmanskap. Härvid skola bestämmelserna om omyn­dig, hans make och närmaste/rö/i-der, då fråga är om godmanskap som avses i 18 kap. 3 eller 4 §, gälla den, för vilken god man förordnats, samt dennes make och närmaste fränder. Då fräga är om godman­skap för omyndig, har i ärende som avses i 3 § även förmyndaren sådan behörighet som anges där.

Bestämmelserna i 3 och 4 §§ om förmyndare och förmynderskap gäller i tillämpliga delar beträffande god man och godmanskap saml för­valtare och förvaltarskap. Härvid skall bestämmelserna om omyndig, dennes make och närmaste anhöri­ga, när det är fräga om godman­skap som avses i // kap. 3 eller 4 §, gälla den för vilken god man har förordnats och dennes make och närmaste släktingar samt i fråga om förvaltarskap den för vilken för­valtare har förordnats och dennes make och närmaste släktingar. År det fråga om godmanskap för en omyndig, har i ärende som avses i 3 § även förmyndaren sådan behö­righet som anges där.

8§

Beslut eller dom, som / mål om omyndighetsförklaring eller i ären­de om förmynderskap eller god­manskap enligl denna balk medde­las av överförmyndaren eller rät­ten, länder till efterrättelse utan hinder av att talan föres däremot. Vad som nu har sagts gäller ej rät­tens avgörande, varigenom avtal om sammanlevnad i . oskiftal bo häves eller förmyndare eller god man dömes till utgivande av försut­tet vite.

Beslut som i ärende om förmyn­derskap, godmanskap eller förval­tarskap enligt denna balk meddelas av överförmyndaren eller rätten länder lill efterrättelse ulan hinder av all beslutet överklagas. Vad som nu har sagts gäller ej rättens avgö­rande, varigenom avtal om sammanlevnad i oskiftal bo hävs el­ler förmyndare, god man eller för­valtare döms till utgivande av för­suttet vite.

II 

§

Mot beslut som underrätt har meddelat under rättegången i frågor som avses  i  6 kap.   20 §,  7 kap.

15       §, 10 kap. 14 §, 

II 

kap. 15 eller

16 § eller 18 kap. 14 §, skall talan

föras särskilt.

Beslut som tingsrätten har medde­lat under rättegängen i frågor som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller 

II 

kap. 18 §, 20 § andra stycket eller 23 § tredje stycket skall överklagas sär­skilt.

1.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

2.

Den som vid ikraftträdandet är omyndigförklarad enligl äldre bestäm­melser skall tills vidare anses ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § i dess nya lydelse. Härvid skall förmyndaren anses vara förvaltare med uppdrag att vårda den enskildes angelägenheter utan begränsning av uppdraget.

3.

Förordnande av god man som har skett enligl äldre bestämmelser skall anses ha meddelats enligt motsvarande nya bestämmelser i 11 kap.

4.

Om det vid ikraftträdandet pågår etl mål om omyndighetsförklaring

27

eller hävande av sådan förklaring, skall handläggningen fortsättningsvis    Prop. 1987/88: 124 anses avse elt ärende angående förvaltarskap.

5. Förekommer i lag eller annan författning någon hänvisning lill en föreskrift som har ersatts genom en bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den bestämmelsen.

28

2 Förslag till

Lag om ändring i vallagen (1972:620)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 3 § samt 4 kap. 2 och 11 §§ vallagen (1972:620)' skall ha följande lyddse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 2 kap.

3§

Vid tillämpning av 2 § beräknas antalet röstberättigade på grundval av stommarna lill mantalslängderna för året. Vid beräkningen anses "som röstberättigad varje svensk medborgare som fyllt eller senare under kalenderåret fyller arton år.

Vid tillämpning av 2 § beräknas antalet röstberättigade på grundval av stommarna till mantalslängderna för året. Vid beräkningen anses som röstberättigad varje svensk medborgare som fyllt eller senare under kalenderåret fyller aderton år och som ej på grund av domstols förklaring är eller efter uppnådd myndighetsålder skall förbli omyn­dig.

4 kap. 2§

I allmän röstlängd tas upp svensk medborgare som den I juni enligl länsskattemyndighetens personband är kyrkobokförd i valdistriktet och som har fyllt eller före den I september det år röstlängden upprättas fyller sjutton år. Om en beslutad ändring i den kommunala indelningen skall träda i kraft vid följande årsskifte, tas i längden upp den som skall vara kyrkobokförd i distriktet enligt den nya indelningen.

Under de förutsättningar som i första stycket anges för svenska medbor­gare las i röstlängden upp även de utlänningar som enligt länsskattemyn­dighetens personband har varit kyrkobokförda i riket den I november de tre åren närmast före valåret.

Den som den 1 juni enligt läns­skattemyndighetens personband på grund av domstols förklaring är el­ler efter uppnådd myndighetsålder skall förbli omyndig las dock ej upp i längden.

För den som ej fyllt aderton är den I september det är röstlängden upprättas antecknas den dag dä han blir röstberättigad. För utlänningar antecknas att rösträtt ej föreligger vid val till riksdagen.

II

Svensk medborgare som ej är bo­satt i riket har rösträtt vid val till riksdagen, om han varit kyrkobok­förd här någon gäng och ej på grund av 3 kap. 2 § regeringsformen är utesluten från rösträtt.

Svensk medborgare som ej är bo­satt i riket har rösträtt vid val lill riksdagen, om han varit kyrkobok­förd här någon gäng och har upp­nått arton års ålder senast på val­dagen.

Lagen omtryckt 1987: 1334.

29

f~-Är,is.-~i........... ..,

-""a 'ag träder i kraft den , ,e     

'P" '"/SS: 124

"'n 'januari 1989.

30

3 Förslag till

Lag om ändring i kommunallagen (1977: 179)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 3 § kommunallagen (1977:179) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

kap.

3§

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige har den som är kyrkobokförd i kommunen och som har uppnätt aderton års ålder senast på val­dagen. Den som är omyndigförkla­rad av domstol har dock ej rösträtt. Den som ej är svensk medborgare har rösträtt endast om han har varit kyrkobokförd i riket den I novem­ber de tre åren närmast före val­året. Varje röstberättigad har en röst.

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige har den som är kyrkobokförd i kommunen och som har uppnått aderton års ålder senast på val­dagen. Den som ej är svensk med­borgare har rösträtt endast om han har varit kyrkobokförd i riket den 1 november de tre åren närmast före valåret. Varje röstberättigad har en röst.

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i landsting har den som är röstberättigad vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige i kommun inom landstingskommunen.

Frågan huruvida rösträtt enligt första och andra styckena föreligger avgöres pä grundval av en före valet upprättad röstlängd.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

31

4 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i äktenskapsbalken

Härigenom föreskrivs i fråga om äktenskapsbalken dels att 2 kap. 2 § skall upphöra att gälla,

dels att 3 kap. 2 §, 6 kap. 4 §, 7 kap. 3 § och 18 kap. 1 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap. 2§ Den som varken är eller skall vara kyrkobokförd här i landet skall vid hindersprövningen visa upp ett intyg av utländsk myndighet om sin behö­righet att ingå äktenskapet, om ett sådant intyg kan anskaffas.

Om  det  fordras   tillstånd   eller

Om del fordras tillstånd fill äk-

samtycke till äktenskapet, skall be-

tenskapet, skall bevis om tillståndet

vis om tillståndet eller samtycket

visas upp vid hindersprövningen,

visas upp vid hindersprövningen.

6 kap.

4§

Kan den ena maken pä gmnd av

Kan den ena maken pä gmnd av

sjukdom eller bortavaro inte själv

sjukdom eller bortavaro inte själv

sköta sina angelägenheter och fat-

sköta sina angelägenheter och fat­

tas del medel för familjens under-

tas det medel för familjens under­

håll, får den andra maken i behövlig

håll, får den andra maken i behövlig

omfattning lyfta den sjuka eller

omfattning lyfta den sjuka eller

bortavarande makens inkomst och

bortavarande makens inkomst och

avkastning av dennes egendom

avkastning av dennes egendom

samt kvittera ut banktillgodohavan-

samt kvittera ut banktillgodohavan­

den och andra penningmedel. Detta

den och andra penningmedel. Detta

gäller dock ej, om samlevnaden

gäller dock ej, om samlevnaden

mellan makarna har upphört eller

mellan makarna har upphört eller

om det finns fullmäktig, förmynda-

om det finns fullmäktig, förmynda­

re el/er god man/ör den sjuka eller

re, god man eller förvaltare som

bortavarande maken.

har rätt att företräda den sjuka el­

ler bortavarande maken ; dessa an­

gelägenheter.

Rättshandling som avses i första stycket är bindande för den sjuka eller bortavarande maken även om medlen inte behövdes för familjens under­håll, såvida tredje man varken insåg eller borde ha insett att behovet inte förelåg.

7 kap.

?§

Genom äktenskapsförord kan makar eller blivande makar bestämma att egendom som tillhör eller tillfaller någon av dem skall vara dennes enskilda egendom. Genom nytt äktenskapsförord kan makar bestämma att egendo­men skall vara giftorättsgods.

Äktenskapsförord skall upprättas

Äktenskapsförord skall upprättas

skriftligen och undertecknas av ma-     skriftligen och undertecknas av ma­

karna eller de blivande makarna.     kärna eller de blivande makarna.

32

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:124

Detta gäller även om någon av dem är omyndig. I så fall skall dock för­myndarens skriftliga medgivande inhämtas.

Detta gäller även om någon av dem är underårig eller har förvaltare en­ligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdra­get. I så fall skall dock förmynda­rens eller förvaltarens skriftliga medgivande inhämtas.

Äktenskapsförord skall registreras hos domstolen. Ett äktenskapsförord som har slutits mellan blivande makar gäller från äktenskapets ingående, om det ges in till domstolen inom en månad frän det att äktenskapet ingicks. I annat fall gäller äktenskapsförord först från och med den dag dä det ges in till domstolen.

li

Om den som talan enligt denna balk riktas mot saknar känt hemvist och det inte heller kan klarläggas var den parten uppehåller sig, skall dennes rätt i saken bevakas av god man enligt 18 kap. föräldrabalken. Detsamma gäller, om den som har känt hemvist utom riket inte kan nås för delgivning eller om denne underlåter att utse ombud för sig och det finns särskilda skäl att för­ordna god man.

Gode mannen skall samråda med den som han har förordnats för, om det kan ske. I fräga om ersättning lill gode mannen gäller 10 kap. 13 § föräldrabalken.

kap. 

1 §

Om den som talan enligt denna balk riktas mot saknar känt hemvist och det inte heller kan klarläggas var den parten uppehåller sig, skall dennes rätt i saken bevakas av god man enligt // kap. föräldrabalken. Detsamma gäller, om den som har känt hemvist utom riket inte kan nås för delgivning eller om denne underlåter alt utse ombud för sig och del finns särskilda skäl alt för­ordna god man.

Gode mannen skall samråda med den som han har förordnats för, om det kan ske. I fråga om ersättning till gode mannen gäller 20 kap. 2 b § föräldrabalken.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

3   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

33

5 Förslag till

Lag om ändring i ärvdabalken

Härigenom föreskrivs att 12 kap. 9 och 

II 

§§, 17 kap. 2 §, 18 kap. 2 §, 19 kap. 1 och 18 §§, 20 kap. 8 § samt 24 kap. 4 och 5 §§ ärvdabalken' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 kap. 9§

Om nyttjanderättshavaren ge­nom vanvärd av egendomen eller genom annat otillbörligt förfarande uppenbarligen äventyrar ägarens bästa, må rätten pä ansökan ålägga honom alt ställa säkerhet för egen­domen eller ock förordna, att denna skall ställas under värd och förvalt­ning av god man som avses i 18 kap. föräldrabalken.

För skada, som nyttjanderätts­havaren uppsätligen eller av vårds­löshet tillskyndat ägaren, skall er­sättning gäldas, då nyttjanderätlen upphör eller egendomen ställes un­der vård och förvaltning av god man.

Om nyttjanderättshavaren ge­nom vanvård av egendomen eller genom annat ofillbörligt förfarande uppenbarligen äventyrar ägarens bästa,/år rätten pä ansökan ålägga honom att ställa säkerhet för egen­domen eller också förordna, att denna skall ställas under värd och förvaltning av god man som avses i // kap. föräldrabalken.

För skada, som nyttjanderätts­havaren uppsäfiigen eller av vårds­löshet vållat ägaren, skall ersätt­ning betalas, då nyttjanderätlen upphör eller egendomen ställs un­der vård och förvaltning av god man.

II 

§

Skall enligt testamente någon njuta avkomst av egendom i kvarlå-tenskapen och egendomen, till be­tryggande av hans rätt, sättas under särskild värd, skall den, där ej an­nat följer av testamentet, ställas un­der förvaltning av god man som av­ses i 18 kap. föräldrabalken.

Skall enligt testamente någon njuta avkomst av egendom i kvarlå-tenskapen och egendomen, till be­tryggande av hans rätt, sättas under särskild vård, skall den, där ej an­nat följer av testamentet, ställas un­der förvaltning av god man som av­ses i 11 kap. föräldrabalken.

17 kap. 2§ Avsäger sig arvinge, genom godkännande av testamente eller eljest, skriftligen hos arvlåtaren sin rätt till arv, är det gällande. Bröstarvinge äger dock utfå sin laglott, med mindre han avstått från denna mot skäligt vederlag eller ock egendom, svarande mot laglotten, tillkommer arvingens make enligt testamente eller tillfaller hans avkomlingar enligt lag eller testamente med föreskrift om fördelning pä sätt om bröstarv är stadgat.

Ej må underårig avsäga sig arv, ej heller omyndlgförklarad utan för­myndarens skriftliga samtycke.

En underårig får inte avsäga sig

arv. Den som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget får inte avsäga sig arv ulan förval­tarens skriftliga samtycke.

Balken omtryckt 1981:359.

34

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Där ej annat framgär av omstän­digheterna, gäller arvsavsägdse ock mot arvinges avkomlingar.

Om något annat inte framgår av omständigheterna, gäller arvsavsä­gdse också mot arvinges avkom­lingar.

18 kap.

2§

Till dess att egendomen har tagits om hand av samtliga dödsbodeläga­re eller av den som i annat fall har atl förvalta boet, skall egendomen, om den ej står under vård av för­myndare, syssloman eller annan, vårdas av delägare som samman­bodde med den avlidne eller annars kan ta hand om egendomen. Den som har tagit hand om egendomen skall genast underrätta övriga del­ägare om dödsfallet och, om det be­hövs god man för någon delägare, göra anmälan hos rätten enligt 18 kap. föräldrabalken. Vad som har sagts om delägare gäller också ef­terlevande make som inte är del­ägare.

Till dess atl egendomen har tagits om hand av samtliga dödsbodeläga­re eller av den som i annat fall har att förvalta boet, skall egendomen, om den ej står under vård av för­myndare, syssloman eller annan, värdas av delägare som samman­bodde med den avlidne eller annars kan la hand om egendomen. Den som har tagit hand om egendomen skall genast underrätta övriga del­ägare om dödsfallet och, om det be­hövs god man för någon delägare, göra anmälan hos rätlen enligt // kap. föräldrabalken. Vad som har sagts om delägare gäller också ef­terlevande make som inte är del­ägare.

Finns det inte någon som sålunda tar hand om den dödes egendom, skall medlem av hushållet som den döde tillhörde, hyresvärd eller annan som är närmast till det ta hand om egendomen saml tillkalla delägare eller anmäla dödsfallet till socialnämnden. Då anmälan skett eller förhållandel pä annat sätt blir känt, skall socialnämnden, om det behövs, göra vad som enligt första stycket åligger delägare. För kostnaderna med anledning av detta har kommunen rätt till ersättning av boet.

19

Då dödsbodelägare begär del, skall rätten förordna, att egendo­men skall avträdas till förvaltning av boutredningsman, samt utse nå­gon atl i sådan egenskap handhava förvaltningen. Har någon genom testamente blivit utsett att i avseen­de å förvaltningen träda i arvingars och universella testamenlstagares ställe (testamentsexekutör), äger jämväl han påkalla beslut som nu är sagt. Sådant beslut skall ock med­delas på begäran av den som erhål­lit legat eller äger föra talan om full­görande av ändamålsbestämmelse, där del prövas nödigt för legatets eller ändamålsbestämmelsens verk-

kap. 1 §

Då dödsbodelägare begär del, skall rätten förordna, all egendo­men skall avträdas lill förvaltning av boutredningsman, saml utse nå­gon att i sådan egenskap handha förvaltningen. Har någon genom testamente blivit utsedd att i fråga om förvaltningen träda i arvingars och universella testamenlstagares ställe (testamentsexekutör), äger jämväl han påkalla beslut som nu är sagt. Sådant beslut skall också meddelas pä begäran av den som erhållit legat eller äger föra talan om fullgörande av ändamålsbe­stämmelse, där det prövas nödigt för legatets eller ändamälsbestäm-

35

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

Prop. 1987/88: 124

ställande, eller på begäran av bor­genär eller den som står i ansvar för betalning av gäld efter den döde, där det måste antagas att dödsboet är på obestånd eller att sökandens rätt eljest äventyras. Är dödsbodel­ägare eller den som erhållit legat omyndig eller har enligt 18 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken god man förordnats för honom, skall döds­boet avträdas till förvaltning av bo­utredningsman, om överförmynda­ren begär det och rätlen finner skäl därtill.

Skall enligt testamente egendo­men vara undantagen delägarnas förvaltning, men är testamentsexe­kutör ej utsedd eller kan den utsed­de ej utföra uppdraget, skall rätten, då ansökan göres av någon vars rätt är beroende av utredningen eller förhälllandet eljest varder kunnigt, meddela beslut som i första stycket sägs.

Beslut enligt denna paragraf må grundasyämvö/ å testamente som ej vunnit laga kraft.

melsens verkställande, eller på be­gäran av borgenär eller den som står i ansvar för betalning av gäld efter den döde, där del måste antas att dödsboet är pä obestånd eller atl sökandens rätl eljest äventyras. Är dödsbodelägare eller den som er­hållit legat omyndig eller har enligt // kap. 3, 4 eller 7 § föräldrabalken god man eller förvaltare förordnats för honom, skall dödsboet avträdas till förvaltning av boutrednings­man, om överförmyndaren begär det och rätten finner skäl därtill.

Skall enligt testamente egendo­men vara undantagen delägarnas förvaltning, men är testamentsexe­kutör ej utsedd eller kan den utsed­de ej utföra uppdraget, skall rätten, då ansökan görs av någon vars rätl är beroende av utredningen eller förhållandet eljest blir känt, medde­la beslut som avses i första stycket.

Beslut enligt denna paragraf/år grundas även på testamente som ej vunnit laga kraft.

I8

§

Boutredningsman är pliktig att ersätta skada, som han uppsäfiigen eller av vårdslöshet tillskyndat dödsboet eller någon, vars rätl är beroende av utredningen.

Äro flera utredningsmän ersätl-ningsplikliga, svara de en för alla och alla för en. Ersättningsbelop­pet skall utredningsmännen emel­lan slutligen fördelas efter den stör­re eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last.

Om skyldighet att hos bank ned­sätta eller inbetala värdehandlingar och penningmedel, som tillkomma omyndig eller den för vilken god man förordnats, stadgas i föräldra­balken.

Boutredningsman är pliktig att ersätta skada, som han uppsätligen eller av vårdslöshet vållat dödsboet eller någon, vars rätt är beroende av utredningen.

Är flera utredningsmän ersätt-ningsplikliga, svarar de solidariskt. Ersättningsbeloppet skall utred­ningsmännen emellan slutligen för­delas efter den större eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last.

Om skyldighet aU hos bank ned­sätta eller inbetala värdehandlingar och penningmedel, som tillkommer omyndig eller den för vilken god man eller förvaltare förordnals, stadgas i föräldrabalken.

20 kap.

8§

Bouppteckning skall inom en må-

Bouppteckning skall inom en må-

nad efter uppräUandet jämte  be-     nad  efter  upprättande jämte   be­styrkt avskrift för registrering in-     styrkt avskrift för registrering ges

36

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

givas till rätten i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i all­mänhet eller, om behörig domstol ej sålunda finnes, till Stockholms tingsrätt. Åro flera bouppteckning­ar, skola de ingivas samtidigt; och skall liden härför räknas frän det den sista bouppteckningen upprät­tades.

in till rätten i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i allmänhet eller, om behörig domstol ej sålun­da finns, till Stockholms tingsrätt. Finns det flera bouppteckningar, skall de ges in samtidigt; och skall tiden härför räknas från det den sis­ta bouppteckningen upprättades.

Bestyrkt avskrift av bouppteckningen skall förvaras hos rätlen.

Har omyndig del i boet eller/«-nes delägare, för vilken god man skall förordnas, skall ytterligare en bestyrkt avskrift ingivas för varje överförmyndare som skall ha till­syn över ifrågavarande förmynder­skap eller godmanskap. Är boupp­teckningen av vidlyftig beskaffen­het, må denna avskrift omfatta en­dast erforderliga delar.

Åro ej erforderliga avskrifter in­givna, skola sådana tagas på boets bekostnad.

Har omyndig del i boel eller är någon för vilken förvaltare enligt föräldrabalken har förordnats del­ägare eller finns delägare, för vil­ken god man skall förordnas, skall ytterligare en bestyrkt avskrift ges in för varje överförmyndare som skall ha tillsyn över ifrågavarande förmynderskap, förvaltarskap eller godmanskap. Är bouppteckningen av vidlyftig beskaffenhet, behöver denna avskrift omfatta endast er­forderliga delar.

År inte erforderiiga avskrifter in­givna, skall sädana tas på boets be­kostnad.

24 kap.

4§

Träder efterlevande make, som deltagit i avtalet, i nytt gifte, eller dör

delägare och efterlämnar han såsom dödsbodelägare någon, som ej deltagit

i avtalet, skall detta, om uppsägning sker inom fyra månader därefter,

upphöra alt gälla tre månader efter uppsägningen.

Där förmyndare eller god man deltagit i avtalet, skall vid förmyn-derskapets eller godmanskapets upphörande rätt lill uppsägning som i första stycket sägs tillkomma den fl vars vägnar avtalet slutits.

Om förmyndare, god man eller förvaltare deltagit i avtalet, skall vid förmynderskapets, godmanska­pets eller förvaltarskapets upphö­rande rätt till uppsägning som avses i första stycket tillkomma den på vars vägnar avtalet slutits.

5§

Har, efter det avtal om samman­levnad i oskiftat bo slutits, väsent­lig ändring inträtt i de förhållanden som därvid voro avgörande, eller finnes avtalet av annan särskild or­sak ej böra bestå, må rätten på del­ägares talan förklara, att avtalet skall upphöra att gälla.

Om hävande av avtal, vars fort­satta bestånd medför äventyr för

Har, efter det avtal om samman­levnad i oskiftat bo slutits, väsent­lig ändring inträtt i de förhållanden som därvid var avgörande, eller be­finns avtalet av annan särskild or­sak ej böra beslå,/år rätten på del­ägares talan förklara, atl avtalet skall upphöra atl gälla.

Om hävande av avtal, vars fort­satta bestånd medför äventyr för

37

delägare som är omyndig eller för     delägare som är omyndig eller för    Prop. 1987/88: 124

vilken god man är förordnad, är     vilken god man eller förvaltare är

särskilt stadgat.

förordnad, är särskilt stadgat.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

38

6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden

Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

11 §'

Nuvarande lydelse

Har egendom i dödsbo, vilken förvaltats av god man, som i 11 kap. 4 § lagen om förmynderskap sägs, efter preskription av rätt att taga arv eller testamente eller ock eljest tillfallit fonden, vare han plik­tig fullgöra vad enligt 8 § första stycket åligger god man, som där avses.

Föreslagen lydelse

Har egendom i dödsbo, vilken förvaltas av god man enligt 11 kap. 3 § föräldrabalken, efter preskrip­tion av rätl alt ta arv eller testamen­te eller annars tillfallit fonden, är denne skyldig att fullgöra vad som enligl 8 § första stycket åligger en god man som där avses.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste Ivdelse 19.13:318.

39

7 Förslag till

Lag om ändring i jordabalken

Härigenom föreskrivs att 18 kap. 3 § jordabalken'  skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18 kap. 3§ Bestämmelserna i 1 och 2 §§ äger ej tillämpning, om 

I. 

handling på vilken äganderätten grundats är förfalskad eller på rätte ägarens vägnar utfärdad av någon som saknade behörighet därtill eller är ogiltig såsom tillkommen under sådant tvång som avses i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område.

Prop. 1987/88:124

2. rätte ägaren, när han utfärdade den handling på vilken äganderät­ten grundats, var i konkurs eller omyndig eller handlade under infly­tande av rubbad själsverksamhel.

2. rätte ägaren, när han utfärdade den handling på vilken äganderät­ten gmndats, var i konkurs eller omyndig eller handlade under infly­tande av rubbad själsverksamhet eller inte hade rådighet över den fasta egendomen på grund av att en förvaltare enligt föräldrabalken var förordnad för honom,

3. förvärvet enligt lag är ogiltigt, enär det icke skett i föreskriven form eller med iakttagande av andra föreskrivna villkor eller med samtycke av någon vars rätt beröres eller med stöd av tillstånd eller annan åtgärd av domstol eller annan myndighet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Balken omtryckt 1971: 1209.~

40

8 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970: 988)

Härigenom   föreskrivs    atl    4    kap.    12 §    fasfighetsbildningslagen (1970:988)' skaU ha följande lyddse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap. 12 §

Om god man enligt 18 kap. 4 §

Om god man enligt // kap. 3 §

föräldrabalken behöver förordnas,

föräldrabalken behöver förordnas,

skall  fastighetsbildningsmyndighe-

skall  fasfighetsbildningsmyndighe-

ten anmäla detta hos rätten.

ten anmäla delta hos rätten.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1971: 1035.

41

9 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter

Härigenom föreskrivs att 10 och :0 §§ lagen (1973: 1150) om förvaltning av samlalligheter' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10

§

Kallelse och delgivning enligt 9 §

Kallelse och delgivning enligt 9 §

ombesörjes av den som skall hålla

ombesörjs av den som skall hålla

sammanträdet. Denne skall vidare

sammanträdet. Denne skall vidare

göra anmälan hos rätten, när god

göra anmälan hos rätten, när god

man enligt 18 kap. 4 § föräldrabal-

man enligt // kap. 3 § föräldrabal­

ken behöver förordnas.

ken behöver förordnas.

30 §

Styrelsen för  samfällighetsföre-

Styrelsen  för samfällighetsföre-

ning skall bestå av en eller flera le- ning skall bestå av en eller flera le­

damöter och ha sitt säte i den ort damöter och ha sitt säte i den ort

där medlemmarnas fastigheter eller där medlemmarnas fastigheter eller

huvuddelen av dessa ligger. Styrel- huvuddelen av dessa ligger. Styrel­

seledamot skall vara myndig.

sdedamot får inte vara underårig

eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

42 Lagen omtryckt 1987: 128.

10 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 1,6, 10 a och 13 §§, 8 kap. 2 §, 10 kap. 7 §, 12 kap. 2 § och 20 kap. 14 § rättegångsbalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap. I§' Lagfaren domare skall vara svensk medborgare och hava avlagt för behörighet till domarämbete föreskrivna kunskapsprov.

Ej må den utöva domarämbete.

Ej må den utöva domarämbete,

som är omyndig eller i konkurslill-     som är i konkurstillstånd eller som

stånd.

har förvaltare  enligt  11 kap.   7 §

föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget.

Om kunskapsprov och villkor i övrigt för utövande av domarämbete förordnar regeringen.

6§

Valbar till nämndeman är myndig Valbar till nämndeman är svensk

svensk medborgare, som är kyrko- medborgare, som är kyrkobokförd i

bokförd i kommunen eller, i fråga kommunen eller, i fråga om nämn-

om nämndeman i hovrätt, i länet deman i hovrätt, i länet eller den del

eller den del därav som hör till hov- därav som hör till hovrätten, och

rätten, och ej fyllt sjuttio är. Lagfa- som inte är underårig eller har fyllt

ren domare, befattningshavare vid s]Utt\o år och inte heller har förval­

domstol, åklagare, polisman eller lare enligt 11 kap. 7 § föräldrabal-

advokat eller den som eljest har till ken ulan begränsning av förvaltar-

yrke att föra andras talan inför rätta uppdraget. Lagfaren domare, be-

mä ej vara nämndeman.   .

fattningshavare vid domstol, åkla-

gare, polisman eller advokat eller den som eljest har lill yrke att föra andras talan inför rätta må ej vara nämndeman.

Ej må någon samtidigt vara nämndeman i hovrätt och tingsrätt. Ej må annan vägra alt mottaga uppdrag som nämndeman än den som fyllt sextio är eller eljest uppgiver giltigt hinder. Den som avgått som nämndeman vare ej skyldig att äter inträda förrän efter sex är.

Rätten prövar självmant den valdes behörighet.

10 a f Regeringen förordnar för tre år i sänder dem som skall tjänstgöra som ekonomiska experter enligl I kap. 8 § och 2 kap. 4 a §. Under treårsperio­den fär vid behov ytterligare personer förordnas för återstående del av perioden. Inträffar medan en ekonomisk expert deltar i behandlingen av ett

Senaste lydelse 1974:573.

Senaste lydelse 1976:560.

Senaste lydelse 1985:415.

43

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

mål en omständighet som medför ati förordnandet skall upphöra atl gälla, skall förordnandet oberoende därav anses ha fortsatt giltighet såvitt avser det pågående målet.

Den som skall tjänstgöra som ekonomisk expert skall vara svensk medborgare och får ej vara omyn­dig eller i konkurstillstånd.

Den som skall tjänstgöra som ekonomisk expert skall vara svensk medborgare och får ej vara under­årig eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräld­rabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget.

13 

§

'

Domare är jävig att handlägga mål:

Domare vare jävig atl handlägga mål:

1.   Om han själv är part eller eljest har del i saken eller av dess utgång kan

vänta synnerlig nytta eller skada;

2.

om han med part är eller varit gift eller är i rätt upp- eller nedstigande släktskap eller svågeriag eller är syskon eller är i det svågerlag, att den ene är eller varit gift med den andres syskon, eller om han på liknande sätt är part närstående;

3.

om han till någon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhållande, som avses i 2;

4. om  han eller någon honom        4.  om  han eller någon honom

närstående, som avses i 2, är för­myndare eller god man för part eller eljest parts ställföresträdare eller är ledamot av styrelsen för bolag, för­ening eller annat samfund, stiftelse eller annan sådan inrättning, som är part, eller, då kommun eller annan sådan menighet är part, är ledamot av nämnd eller styrelse, som hand­har förvaltningen av den angelägen­het målet rör;

närstående, som avses i 2, är för­myndare, god man eller förvaltare för part eller eljest parts ställföre­trädare eller är ledamot av styrel­sen för bolag, förening eller annat samfund, stiftelse eller annan sådan inrättning, som är part, eller, då kommun eller annan sådan menig­het är part, är ledamot av nämnd eller styrelse, som handhar förvalt­ningen av den angelägenhet målet rör;

5.

om han eller någon honom närstående, som sägs i 2, till någon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synneriig nytta eller skada, står i förhållande, som avses i 4;

6.

om han är parts vederdeloman, dock ej om parten sökt sak med honom för att göra honom jävig;

7.

om han i annan rätt såsom domare eller befattningshavare fatlat beslut, som rör saken, eller hos annan myndighet än domstol eller såsom skiljeman tagit befattning därmed;

8.

om han i saken såsom rättegångsombud fört parts talan eller biträtt part eller vittnat eller varit sakkunnig; eller

9.

om eljest särskild omständighet föreligger, som är ägnad alt rubba förtroendet till hans opartiskhet i målet.

 Senaste lydelse 1973:240.

44

Lydelse enligt prop. 1987/88:26

Föreslagen lydelse 8 kap.

2§

Prop. 1987/88: 124

Till ledamot av advokatsamfundet får endast den antas som

1.

är svensk medborgare,

2.

har hemvist i Sverige,

3.

har avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till domarämbete,

4.

har genomgått för advokatverksamhet erforderlig prakfisk och teore­tisk utbildning,

5.

har gjort sig känd för redbarhet, och

6.     även i övrigt bedöms lämplig alt utöva advokatverksamhel.

Advokatsamfundets styrelse får i enskilda fall medge undantag frän

antagningskraven såvitt gäller första stycket 1 och 2.

Den som är omyndig eller försalt i konkurs får inte antas till ledamot. Inte heller fär den antas till ledamot som enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. är förbjuden atl utöva rådgivningsverksamhet.

Den som är försalt i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begräns­ning av förvaltaruppdraget får inte antas till ledamot. Inte heller får den antas till ledamot som enligt 3 § lagen (1985: 354) om förbud mot yr­kesmässig rådgivning i vissa fall, m. m. är förbjuden att utöva rådgiv­ningsverksamhet.

Lagfaren domare i eller befattningshavare vid allmän domstol eller all­män åklagare eller kronofogde får inte antas lill ledamot; inte heller den som annars är anställd i statens eller kommuns tjänst eller hos annan enskild än advokat, om inte advokatsamfundets styrelse medger undantag. Vad som nu sagts gäller dock inte befattningshavare vid allmän advokatby­rå.

10 kap.

7§

Tvist pä grund av förmyndares eller god mans förvaltning må väc­kas vid den rätt, där förmynderska­pel eller godmanskapet är eller se­nast varit inskrivet, eller ock vid rätten i den ort, där förvaltningen förts.

Har någon eljest haft annans egendom till förvaltning, må tvist pä grund av förvaltningen väckas vid rätten i den ort, där förvaltning­en förts.

Tvist på gmnd av förmyndares, god mans eller förvaltares förvalt­ning/år väckas vid den rätt där för­mynderskapel, godmanskapet eller förvaltarskapet år eller senast varit inskrivet, eller också vid rätlen i den ort där förvaltningen förts.

Har någon eljest haft annans egendom till förvaltning, får tvist pä grund av förvaltningen väckas vid rätten i den ort där förvaltning­en förts.

12 kap. 2§' Såsom ombud må ej bmkas annan än den som rätten med hänsyn fill redbarhet, insikter och tidigare verksamhet finner lämplig att vara ombud i målet.

- Senaste lydelse 1956:230.

45

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:124

Ombud skall vara svensk medborgare med hemvist inom riket; dock må även annan bmkas såsom ombud, om rätten med hänsyn till målets beskaf­fenhet och övriga omständigheter finner det lämpligen kunna ske.

Ej må den vara ombud, som är omyndig eller i konkurstillstånd.

Ej må den vara ombud, som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget.

20 kap. 14 §'

Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej rå­der, eller rättshandling, som han ej själv äger ingå, äge hans ställföre­trädare angiva brottet eller tala därå. Rör brottet den omyndiges person, äge den som har vårdnaden om honom angiva brottet eller tala därå. Vad i 11 kap. 2-5 §§ är stad­gat om part och ställföreträdare i tvistemål äge motsvarande tillämp­ning beträffande målsägande, även om han ej för talan.

Om rättegångsombud för måls­ägande gälle vad i 12 kap. är stad­gat.

Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej rå­der, eller rättshandling, som han ej själv äger ingå, får hans ställföre­trädare angiva brottet eller tala därå. Samma rätt har en förvaltare enligt föräldrabalken för en målsä­gandes räkning när brottet rör egendom eller rättshandling som omfattas av förvaltarens uppdrag. Rör brottet den omyndiges person, får den som har vårdnaden om ho­nom angiva brottet eller tala därå. Vad i 

II 

kap. 2-5 §§ är stadgat om part och ställföreträdare i tvistemål tillämpas beträffande målsägande, även om han ej för talan.

Om rättegångsombud för måls­ägande gäller vad i 12 kap. är stad­gat.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1974:239.

46

11  Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1946: 807) om handläggning av domstolsärenden

Härigenom föreskrivs att 6§ lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6§'

Underrätt är vid handläggning av

Underrätt är vid handläggning av

ärende domför med en lagfaren do-

ärende domför med en lagfaren do­

mare, om ej annat följer av vad som

mare, om ej annat följer av vad som

föreskrives nedan i denna paragraf

föreskrivs nedan i denna paragraf

Vid annan handläggning än som

Vid annan handläggning än som

sägs i 3 eller 4 § skall rätten hava

sägs i 3 eller 4 § skall rätten ha den

den sammansättning som anges i

sammansättning som anges i tredje

tredje stycket,

stycket,

om ärendet är tvistigl,

om eljest särskild anledning föreligger därtill, eller

om ärendet angår

1.    

tillstånd till äktenskap enligt 2

I. 

anordnande, upphörande eller

kap. 2 § äktenskapsbalken,                   ändring av förvaltarskap enligt 11

kap. 7, 19 eller 23 § föräldrabalken,

2.

talan mot överförmyndares beslut,

3.

nedsättning av bolags aktiekapital eller grundfond eller tillstånd till vinstutdelning i bolag eller till fusion,

4.

förvaltning av stiftelse, eller

5.

tillstånd fill viss förvallningsätgärd i annat fall än som avses ovan i detta stycke.

I fall som avses i andra stycket skall rätten bestå av en lagfaren domare och nämndemän, när ärendet skall prövas enligt äktenskapsbalken, lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem eller föräldrabalken, och annars av minst tre och högst fyra lagfarna domare. När nämndemän ingår i rätten, skall 14 kap. 17 § äktenskapsbalken tillämpas.

Regeringen får för andra fall än som avses i andra stycket föreskriva all tjänstemän som inte är lagfarna får handlägga ärenden som är av enkel beskaffenhet och som avser

1.   

förordnande eller entledigande

I. 

förordnande eller entledigande

av förmyndare eller god man,              av förmyndare, god man eller för­

valtare,

2.

inskrivning av förmynderskap

2. inskrivning av förmynderskap, É-Z/er godmanskap,                                godmanskap eller förvaltarskap,

3.

avträdande av egendom till förvaltning av boutredningsman och för­ordnande eller entledigande av boutredningsman,

4.

förordnande av bodelningsförrättare,

5.

förordnande av skiftesman vid arvskifte, eller

6.

dödande av handlingar och inteckningar enligt lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling, dock ej i fall som avses i 12 a § nämnda lag.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989. Senaste lydelse 1987: 1109.

47

12 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1924; 322) om vård av omyndigs värdehandlingar

Härigenom föreskrivs alt 15 § lagen (1924: 322) om vård av omyndigs värdehandhngar' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

15 §

Nuvarande lydelse

Vad i denna lag stadgas skall äga motsvarande tillämpning i fråga om vård av värdehandlingar, som till­höra den, för vilken god man för­ordnats efter vad i 18 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken stadgas, så ock i fräga om medel, som för hans räk­ning innestå hos bank och ej må uttagas ulan överförmyndarens till­stånd.

Föreslagen lydelse

Vad som föreskrivs i denna lag skall tlllärnpas även i fråga om vård av värdehandlingar som tillhör den, för vilken god man enligl 11 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken eller förval­tare enligt samma balk har förord­nats, liksom i fråga om medel som för sådan persons räkning står inne hos bank och inte får tas ut utan överförmyndarens tillstånd.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1976:616.

48

13 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt

Härigenom föreskrivs aft 9, 12 och 19 §§ lagen (1904:48 s.

I) 

om sam­äganderätt skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9§

nings-gode

I sammanhang med förordnande om offentlig auktion bestämme rät­ten ock, där sådant av någon del­ägare yrkas, ett pris, varunder god­set ej må försäljas. Är fråga om för­säljning av fastighet, däri omyndig har del, skall sådant pris utsättas, ändå att yrkande därom ej fram-ställes.

av

I     övrigt     varde villkoren     bestämda mannen.

I samband med ett förordnande om offentlig auktion skall rätlen också, om det yrkas av någon del­ägare, bestämma elt pris under vil­ket godset inte får försäljas. Är det fräga om försäljning av en fastighet, i vilken en omyndig har del eller som till någon del omfattas av ett förvaltarskap enligl föräldrabal­ken, skall ett sådant pris bestäm­mas, även om det inte yrkas av nå­gon.

I övrigt skall försäljnings­villkoren bestämmas av gode mannen.

12 

§

'

Åro samtliga delägare vid auktio­nen tillstädes och varda de överens om antagande eller förkastande av anbud, som å auktionen göres skall vid deras beslut bero; dock att, där fråga är om fastighet, vari omyndig har del, försäljning ej må ske, utan den omyndiges andel varder betald efter det enligt 9 § utsatta pris.

Varda delägarna ej ense, efter ty nyss är sagt, gälle högsta anbudet såsom antaget, där det ej understi­ger pris, som enligt 9 § må vara utsatt. Är lott i samfälld fastighet särskilt intecknad och uppgår den på sådan lott belöpande atidel i den bjudna köpeskillingen icke till be­loppet av den gäld, för vilken lotten på gmnd av inteckning häftar, må ej anbudet antagas, med mindre ägare av övriga lotter det medgiva; dock alt vad sålunda föreskrivits

Om samtliga delägare är närva­rande vid auktionen och de är över­ens om att anta eller förkasta ett anbud som lämnas på auktionen, gäller deras beslut. År det fräga om en fastighet, för vilken rätten utan yrkande enligt 9 § skall bestämma ett visst lägsta pris, får försäljning dock inte ske om inte den omyndi­ges andel eller den andel som om­fattas av elt förvaltarskap enligt föräldrabalken blir betald enligl det bestämda priset.

År delägarna ej ense, gäller högs­ta anbudet såsom antaget, om del ej understiger det pris som har be­stämts enligt 9 §. Är lott i samfälld fastighet särskilt inlecknad och uppgår den pä sådan lott belöpande andelen i den bjudna köpeskillingen icke lill beloppet av den gäld, för vilken lotten pä grund av inteckning häftar, får anbudet inte antas, om inte ägare av övriga lotter medger det. Vad som nu liar sagts gäller dock inte, om försäljningen avser

' Senaste 

lydel.se

1907:83 s. 3.

4   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

49

Nuvarande lydelse

icke äger tillämpning, där försälj­ningen avser alt frän två eller flera hemmanslotter avsöndra mark, som varit till ständigt ryttare-, sol­dat- eller bätsmanstorp anslagen.

Föreslagen lydelse

alt från två eller flera hemmanslol-ter avsöndra mark, som varit ansla­gen till ständigt ryttare-, soldat- el­ler båtsmanstorp.

Prop. 1987/88: 124

19 §-

Vad i denna lag finnes stadgat äge ej tillämpning å sådan samfällighet, som avses i lagen (1973: 1150) om Förvaltning av samfälligheter, eller å sådan allmänning, som avses i lagen (1952: 166) om häradsallmänningar eller lagen (1952:167) om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna; ej heller vare i nägot fall lagens föreskrifter tillämpliga i fråga om bildande av jakt värdsområde, bestående av allenast en faslighet, eller av fiskevårds-område, omfattande allenast en fastighet eller del till allenast en fastighet hörande fisket.

Beträffande egendomsförhållanden som rör makar, sambor, delägare i oskiftat dödsbo, bolagsmän, redare som ingätt överenskommelse om part­rederi eller deltagare i samma gruvrörelse finns särskilda bestämmelser.

Bestämmelserna i   15 kap.   15 §

Bestämmelserna i   15 kap.   15 §

föräldrabalken skall inte tillämpas i     föräldrabalken skall inte tillämpas i fråga om försäljning enligl denna     fräga om försäljning enligl denna

lag av samfälld fast egendom, vari omyndig äger del.

lag av samfälld fast egendom, som lill någon del ägs av omyndig eller omfattas av ett förvaltarskap enligt föräldrabalken.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

- Senaste lydelse 1987:796.

50

14 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1915: 218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område

Härigenom föreskrivs alt 22 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

22 §

Där  fullmaklsgivaren förklaras

Om fullmaktsgivaren får en för-

omyndig eller kommer under an- valtare enligt föräldrabalken, har

nans målsmanskap, have rätts- en rättshandling som fullmäktigen

handling, som fullmäktigen företa- företar och som omfattas avförval-

ger, icke större verkan än den skul- tårens uppdrag inte större verkan

le haft, om fullmaktsgivaren själv än den skulle ha haft, om fullmakts-

företagit densamma.

givaren själv hade företagit rätts­

handlingen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

51

15 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1936: 81) om skuldebrev

Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1936: 81) om skuldebrev skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17 §

Ändå att ny borgenär är i god tro, må gäldenären mot honom göra gäl­lande:

all skuldebrevet är förfalskat, el­ler å gäldenärens vägnar utfärdat av någon som därtill saknade behö­righet, eller ogilfigt såsom tillkom­met under tvång varom sägs i 28 § lagen om avtal, eller såsom utfär­dat av någon som var omyndig eller handlade under inflytande av rub­bad själsverksamhel; eller

atl skuldebrevet dödats eller be­talning fullgjorts genom fordrings­beloppets nedsättande i allmänt förvar, eller att borgenären / följd av preskription eller proklama för­lorat sin talan, eller att skuldförhål­landet ändrats genom tvångsac­kord.

Även om en ny borgenär är i god tro,/år gäldenären mot honom göra gällande att skuldebrevet är förfals­kat, att det på gäldenärens vägnar har utfärdats av någon som sakna­de behörighet till det eller att del är ogiltigt på grund av att det har kommit lill under sådant tvång som anges i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område.

Vidare får gäldenären även mot en godtroende borgenär göra gäl­lande att skuldebrevet har utfär­dats av någon som var omyndig el­ler handlade under inflytande av mbbad själsverksamhel eller inte hade rätt atl utfärda skuldebrevet på grund av atl en förvaltare enligt föräldrabalken var förordnad för honom.

Slutligen får gäldenären även mot en godtroende borgenär åbero­pa att skuldebrevet har dödats eller atl betalning har fullgjorts genom att fordringsbeloppet har satts ned i allmänt förvar eller alt borgenären på grund av preskription eller prok­lama har förlorat sin talan eller alt skuldförhållandet har ändrats ge­nom tvångsackord.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

52

16 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer

Härigenom föreskrivs att 3 och 6 §§ lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3

§

'

När ansökan om äktenskapsskillnad eller anmälan enligt 9 kap. I § andra stycket äktenskapsbalken har gjorts, fär vardera maken ansöka om kallelse på egna eller andra makens okända borgenärer.

Kallelse på okända borgenärer får också sökas av förmyndaren, när någon har förklarats omyndig.

Kallelse på okända borgenärer får också sökas av god man eller förvaltare enligt föräldrabalken.

6§

En borgenär, som inte är uppta­gen i förteckningen över kända bor­genärer och som underlåter att an­mäla sin fordran inom den före­skrivna tiden, föriorar rätten att kräva ut fordringen, om han inte visar att gäldenären har känt till den före anmälningstidens utgång. Har kallelsen skett pä ansökan av för­myndare, gäller vad som har sagts om gäldenären i stället förmynda­ren. Anmälan behövs inte, om bor­genären inom anmälningstiden åbe­ropar sin fordran i gäldenärens kon­kurs eller i förhandling om offent­ligt ackord.

En borgenär, som inte är uppta­gen i förteckningen över kända bor­genärer och som underlåter alt an­mäla sin fordran inom den före­skrivna fiden, förlorar rätten atl kräva ut fordringen, om han inte visar att gäldenären har känt lill den före anmälningstidens utgång. Har kallelsen skett på ansökan av god man eller förvaltare enligt föräldra­balken, gäller vad som har sagts om gäldenären i stället gode mannen eller förvaltaren. Anmälan behövs inte, om borgenären inom anmäl­ningstiden åberopar sin fordran i gäldenärens konkurs eller i för­handling om offentligt ackord.

Förlust av rätten att kräva ut en huvudfordran omfattar även fordran på ränta och annan tilläggsförpliktelse samt fordran på grund av borgen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste lydelse 1987:810.

53

17 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 16 kap. 8 och 10 §§ samt 20 kap. 8 § lagen (1962:381) om allmän försäkring' skall ha följande lyddse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

16

kap.

?§

Försäkrad som åtnjuter förtids­pension enligt 7 kap. I § första stycket är skyldig att, om hans ar­betsförmåga väsenfiigt förbättras, utan oskäligt dröjsmål göra anmä­lan härom hos allmän försäkrings­kassa. Motsvarande skall beträffan­de försäkrad, vars rätl till förlids-pension grundals pä varaktig ar­betslöshet, så ock den som åtnjuter änkepension eller förmån enligt 9 kap. gälla, om förhållandena så ändras att rätten till pensionen eller förmånen därav påverkas. Är den försäkrade omyndig, åvilar anmäl­ningsskyldigheten förmyndaren.

Underlåtes anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, må pensionen eller förmånen indragas för viss tid eller tills vidare.

Försäkrad som åtnjuter förlids-pension enligl 7 kap. I § första stycket är skyldig all, om hans ar­betsförmåga väsentligt förbättras, utan oskäligt dröjsmål göra anmä­lan härom hos allmän försäkrings­kassa. Motsvarande skall beträffan­de försäkrad, vars rätl lill förtids­pension grundats på varaktig ar­betslöshet, sä ock den som äljnuter änkepension eller förmän enligl 9 kap. gälla, om förhållandena så ändras att rätlen till pensionen eller förmånen därav påverkas. Är den försäkrade omyndig, åvilar anmäl­ningsskyldigheten förmyndaren. Om den försäkrade har en god man eller förvaltare enligt föräldrabal­ken, har denne motsvarande skyl­dighet att göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget.

Underlåts anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl,/år pensionen eller förmånen dras in för viss tid eller tills vidare.

10

§

Har någon under resa eller eljest blivit borta och kan det antagas atl han avlidit, äga hans efterievande åtnjuta familjepension enligt denna lag. Såsom villkor för utbetalning av pension må dock krävas förkla­ring på heder och samvete av efter­levande att denne saknar varje un­derrättelse om den bortovarande. I fråga om omyndig må sådan förkla­ring infordras från hans förmynda­re. Finnes den bortovarande seder­mera vara vid liv, skall pension ej vidare utgå.

Har någon under resa eller eljest blivit borta och kan det antas att han avlidit, har hans efterlevande rätt till familjepension enligl denna lag. Såsom villkor för utbetalning av pension får dock krävas förkla­ring pä heder och samvete av efter­levande att denne saknar varje un­derrättelse om den bortavarande. I fräga om omyndig/år sådan förkla­ring infordras från hans förmynda­re. Förklaring kan också infordras av en god man eller förvaltare som har förordnats enligt föräldrabal­ken.  Visar del sig sedermera att

Lagen omtryckt 1982: 120.

54

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

den bortavarande är vid liv skall pension ej vidare utgå.

20 kap. 8§

Den som är försäkrad eller eljest äger rätt till ersättning enligt denna lag åligger att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av rege­ringen eller, efter regeringens be­stämmande, av riksförsäkringsver­ket, lämna de uppgifter, som äro av betydelse för tillämpningen av lagen. Beträffande omyndig åvilar uppgiftsskyldigheten förmyndaren.

Den som är försäkrad eller eljest äger rätt till ersättning enligt denna lag åligger att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av rege­ringen eller, efter regeringens be­stämmande, av riksförsäkringsver­ket, lämna de uppgifter som är av betydelse för tillämpningen av lagen. Beträffande den som är o-myndig eller har god man eller för­valtare enligt föräldrabalken har förmyndaren eller, om del kan an­ses följa av uppdraget, gode mannen eller förvaltaren skyldighet att lämna uppgifterna.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

55

18 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962: 392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension

Härigenom föreskrivs att 8 och 

II 

§§ lagen (1962:392) om hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Den som åtnjuter hustmtillägg el­ler kommunalt bostadstillägg är skyldig att, om hans eller hans ma­kes ekonomiska förhållanden vä­sentligt förbättrats, utan oskäligt dröjsmål göra anmälan härom till den allmänna försäkringskassa, inom vars verksamhetsområde han senast blivit mantalsskriven. Ena­handa skyldighet åligger honom, om han åtnjuter kommunalt bostadstillägg och mantalsskrives i annan kommun än förut, sä ock om han ingår äktenskap eller om hans äktenskap upplöses genom makens död eller annorledes. Är den som åtnjuter tillägget omyndig åvilar an­mälningsskyldigheten förmynda­ren. Uppbäres förmånen av myn­dighet eller av annan person än den pensionsberättigade eUer dennes förmyndare, år jämväl sådan myn­dighet eller person anmälningsskyl­dig.

Den som åtnjuter hustmfillägg el­ler kommunalt bostadstillägg är skyldig alt, om hans eller hans ma­kes ekonomiska förhållanden vä­sentligt förbättrats, ulan oskäligt dröjsmål göra anmälan om detta till den allmänna försäkringskassa, inom vars verksamhetsområde han senast blivit mantalsskriven. Ena­handa skyldighet åligger honom, om han åtnjuter kommunalt bostadstillägg och mantalsskrivs i annan kommun än förut, sä ock om han ingår äktenskap eller om hans äktenskap upplöses genom makens död eller annorledes. Är den som åtnjuter tillägget omyndig åvilar an­mälningsskyldigheten förmynda­ren. Om den sotn uppbär förmånen har en god man eller förvaltare en­ligt föräldrabalken, har denne mot­svarande skyldighet att göra anmä­lan, om det kan anses ingå i upp­draget. Uppbärs förmånen av myn­dighet eller av annan person än den pensionsberättigade eller dennes förmyndare, gode man eller förval­tare, år även sådan myndighet eller person anmälningsskyldig.

II

Ansökan om förmän enligt denna lag skall innehålla nödiga upplys­ningar för bedömande av sökan­dens rätt ävensom en av sökanden och, om han är gift, hans make underskriven förklaring på heder och samvete att de lämnade upplys­ningarna äro med sanningen öve­rensstämmande. För omyndig sö-

Ansökan om förmån enligl denna lag skall innehålla nödiga upplys­ningar för bedömande av sökan­dens rätt samt en av sökanden och, om han är gift, hans make undersk­riven förklaring på heder och sam­vete att de lämnade upplysningarna är med sanningen överensstäm­mande. För sökande som är omyn-

' Lagen omtryckt 1976: 1014.  Senaste lydelse 1987:207.

56

Nuvarande lydelse

kände skall förklaringen avgivas av förmyndaren.

Föreslagen lydelse

dig eller har god man eller förvalta­re enligt föräldrabalken skall för­klaringen avges av förmyndaren el­ler, om det kan anses följa av upp­draget, av gode mannen eller för­valtaren.

Prop. 1987/88: 124

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

57

19 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i studiestödslagen (1973: 349)

Härigenom föreskrivs att 9 kap. 2 § studiestödslagen' (1973: 349) skall ha följande lydelse.

9 kap. 2§

Har någon uppburit studiestöd obehörigen eller med för högt belopp och har han insett eller bort inse detta, kan vad för mycket utgått genast återkrävas.

Avbryter någon sina studier skall första stycket tillämpas beträffande uppburet studiestöd som avser tiden efter avbrottet. Beror avbrottet på sjukdom skall studiestöd som den studerande uppburit enligt 3 kap. 15-19 §§. 4 kap. 28-35 §§ eller 7 kap. 17 § och de bestämmelser som anges där ej återkrävas. Detsamma gäller vid sådan ledighet som avses i 3 kap. 31 §, 4 kap. 44 § och 7 kap. 17 a §.

Avser återkrav enligt första eller

Avser återkrav enligt första eller

andra stycket studiehjälp enligt 3

andra stycket studiehjälp enligt 3

kap. lill sådan studerande, som vid

kap. till sådan studerande, som vid

utbetalningslillfället   var   omyndig

utbelalningstillfällel  var omyndig,

på grund av ålder,  åvilar  belal-

åvilar  betalningsskyldigheten   den

ningsskyldigheten den som då var

som då var den omyndiges förmyn-

den omyndiges förmyndare.

dåre.

Pä återbetalningspliktiga studiemedel enligl 3 kap., på studiemedel enligt 4 kap. och på särskilt vuxenstudiestöd enligt 7 kap. som återkrävs enligt första eller andra stycket utgår ränta från den dag när medlen uppburits efter en räntesats som vid varje tidpunkt med två procentenheter översti­ger statens utlåningsränla. På andra former av studiestöd som återkrävs enligt denna paragraf utgår ränta enligt samma räntesats från den dag som infaller en månad efter del beslut om återkrav fattats. Om det finns särskil­da skäl kan den återbetalningsskyldige befrias helt eller delvis från sin skyldighet att erlägga räntan.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1987:303.

58

20 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 12 § och 8 kap. 6 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap 12 § Har försäkrad blivit borta under resa eller i annat sammanhang och kan det antagas alt han har avlidit till följd av arbetsskada, har hans efterlevande rätl till livränta. Som villkor för utbetalning av livränta får dock krävas förklaring på heder och samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättelse om den försäkrade. 1 fråga om o-myndig får sådan förklaring krävas från hans förmyndare.

Har försäkrad blivit borta under resa eller i annat sammanhang och kan det antagas atl han har avlidit lill följd av arbetsskada, har hans efterlevande rätt till livränta. Som villkor för utbetalning av livränta får dock krävas förklaring pä heder och samvete av efterlevande att denne saknar vaije undertättelse om den försäkrade. I fräga om o-myndig får sådan förklaring krävas frän hans förmyndare. Förklaring kan också infordras av en god man eller förvaltare som har förordnats enligt föräldrabalken.

Visar det sig sedermera alt den försäkrade är vid liv eller att han har avlidit av annan orsak än arbetsskada, upphör rätten till livränta.

8 kap. 6§

Den som har rätl till ersättning från arbetsskadeförsäkringen är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myn­dighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som är av bety­delse för tillämpningen av denna lag. Är den förmånsberättigade o-myndig, skall uppgifterna lämnas av förmyndaren.

Den som har rätt lill ersättning från arbetsskadeförsäkringen är skyldig atl enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myn­dighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som är av bety­delse för tillämpningen av denna lag. År den förmånsberättigade o-myndig eller har god man eller för­valtare enligt föräldrabalken för­ordnals för honom, skall uppgifter­na lämnas av förmyndaren eller, om det kan anses följa av uppdra­get, av gode mannen eller förvalta­ren.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1977:264.

59

21 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979: 84) om delpensionsförsäkring

Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1979: 84) om delpensionsförsäkring skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

23 

§

'

Bestämmelserna i 16 kap. 12 §, 17 kap. 1 § och 20 kap. 5, 6 och 8 §§ lagen (1962: 381) om allmän försäk­ring om utbetalning till annan än den pensionsberättigade, samman­träffande av förmåner, preskrip­tion, utmätningsförbud och upp-giftsskyldighel beträffande den som är omyndigförklarad tillämpas även i fråga om delpension.

Bestämmelsema i 16 kap. 12 §, 17 kap. 1 § och 20 kap. 5,6 och 8 §§ lagen (1962: 381) om allmän försäk­ring om utbetalning lill annan än den pensionsberäftigade, samman­träffande av förmåner, preskrip­tion, utmätningsförbud och upp-giflsskyldighet beträffande den som har god man eller förvaltare enligt föräldrabalken tillämpas även i frä­ga om delpension.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1983:197.

60

22 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

Härigenom föreskrivs att 48 § socialtjänstlagen (1980:620) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

48 §' Uppdrag atl besluta pä socialnämndens vägnar får när det gäller föräld­rabalken avse endast uppgifter som anges i följande lagrum

1

kap. 4 § föräldrabalken,

2

kap. 1,4-6, 8 och 9 §§ föräldrabalken, dock inte befogenhet enligt 9 § alt besluta all inte påbörja utredning eller att lägga ned en påbörjad utred­ning,

3

kap. 5, 6 och 8 §§ föräldrabalken, 7 kap. 7, 

II 

och 14 §§ föräldrabal­ken, dock inte befogenhet enligt 7 § att godkänna avtal som innefattar åtagande att utge engångsbelopp.

7 kap. 7, 

II 

och 14 §§ föräldra-

7 kap. 7, 

II 

och 14 §§ föräldra-

balken, dock inte befogenhet enligt balken, dock inte befogenhet enligl

7 § alt godkänna avtal som innefat- 7 § alt godkänna avtal som innefat­

tar åtagande att utge engångsbe- tar åtagande atl utge engångsbe­

lopp,

lopp,

// kap. 16 § andra stycket föräld­rabalken.

Uppdrag att besluta pä socialnämndens vägnar får inte heller omfatta befogenhet att meddela beslut i frågor som avses i 25, 27 eller 28 § denna lag eller att fullgöra vad som ankommer på nämnden enligt 5 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag eller enligl 9 § lagen (1964: 143) om bidragsförskott.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste lydelse 1981:1244.

61

23 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering

Härigenom föreskrivs alt 4 § lagen (1944:133) om kastrering skall ha följande lydelse.

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

4§'

Kastrering må, där ej nedan an-

Kastrering får, om ej nedan an­

norlunda stadgas, företagas alle-

norlundastadgas, företas endast ef-

nast efter tillstånd av socialstyrd-

ter fillstånd av socialstyrelsen. Så­

sen. Sådant tillstånd må icke läm-

dant fillstånd/år/n/e lämnas för nå-

nas för någon, med mindre tillfålle

gon, såvida inte tillfälle att yttra

att yttra sig, där sä kan ske, beretts,

sig, där sä kan ske, har beretts, om

om han är underårig den som har

han är underårig den som har vård-

vårdnaden om honom, om han är

nåden om honom, om han är gift

omyndigförklarad hans förmynda-

hans make samt om han är intagen

re, om han är gift hans make samt

på allmän anstalt dennas läkare och

om han är intagen å allmän anstalt

föreståndare,

dennas läkare och föreståndare.

Pä den som har fyllt tjugotre år och är i stånd att lämna giltigt samtycke far kastrering enligt 1 § andra stycket företagas utan socialstyrelsens till­stånd, om den läkare som utför ingreppet samt någon annan läkare i den tjänsteställning regeringen föreskriver, i skriftligt utlåtande, med angivan­de av gmnden för åtgärden på heder och samvete har förklarat förutsätt­ningarna för densamma föreligga. Vad nu sagts skall dock ej gälla den som är intagen i kriminalvårdsanstall, häkte eller hem som avses i lagen (1981: 1243) om värd av missbmkare i vissa fall eller som är intagen pä sjukhus med stöd av lagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall.

Vid prövning som avses i andra stycket skall i tillämpliga delar iakttagas vad i första stycket andra punkten stadgas.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste lydelse 1981: 1254.

62

24 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall

Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18§

Pafienten eller hans make, om

Patienten eller hans make, om

makarna sammanbodde vid tiden

makarna sammanbodde vid tiden

för intagningen, eller annan, som då

för intagningen, eller annan, som då

stadigvarande sammanbodde med

stadigvarande sammanbodde med

honom eller hans barn, fader, mo-

honom, eller hans barn, fader, mo­

der, syskon, förmyndare eller gode

der, syskon, förmyndare, gode man

man fär göra ansökan om ulskriv-

e//er/ö>va/rare får göra ansökan om

ning.

utskrivning.

Ansökan hos utskrivningsnämnden göres skriftligen. Om patient som avses i 17 § andra stycket ger till känna att han icke vill vara inlagen pä sjukhuset, skall han genom överläkarens försorg underrättas om sin möj­lighet att ansöka om utskrivning och tillfälle beredas honom alt upprätta erforderliga handlingar.

Utskrivningsnämnden är icke skyldig att pröva ansökan om utskrivning förrän en månad förflutit från prövningen av tidigare ansökan.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1982:782.

63

25 Förslag till

Lag om ändring i transplantationslagen (1975: 190)

Härigenom föreskrivs att 4 och 5 §§ transplantationslagen (1975: 190) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

4

§

Ingrepp som avses i denna lag fär företagas på levande person om denne skriftligen samtyckt till in­greppet.

Ingrepp på den som ej fyllt ader­ton år eller som på grund av psy­kisk sjukdom, hämmad förstånds­utveckling eller psykisk abnormitet av annat slag saknar förmåga alt lämna samtycke enligt första styc­ket får ske om medicinska skäl på­kallar atl biologiskt material för transplantation läges från denne. I fall som nu nämnts fordras social­styrelsens tillstånd till ingreppet. Innan styrelsen avgör tillståndsfrå­gan skall beträffande den som är underårig hans vårdnadshavare och beträffande den som lider av psy­kisk abnormitet förmyndare eller god man beredas tillfälle atl yttra sig. Tillstånd får lämnas endast om synnerliga skäl föreligger. Ingrepp får icke företagas mot givarens vil­ja-

Ingrepp som avses i denna lag fär företas på en levande person om denne skriftligen samtyckt till in­greppet.

Ingrepp på den som ej fyllt ader­ton år eller som på grund av psy­kisk sjukdom, hämmad förstånds­utveckling eller psykisk abnormitet av annat slag saknar förmåga alt lämna samtycke enligt första styc­ket fär ske om medicinska skäl på­kallar att biologiskt material för transplantation las från denne. I fall som nu nämnts fordras socialstyrel­sens tillstånd till ingreppet. Innan styrelsen avgör tillståndsfrågan skall beträffande den som är under­årig hans vårdnadshavare och be­träffande den som lider av psykisk abnormitet god man eller förvaltare beredas tillfälle att yttra sig. Till­stånd fär lämnas endast om synner­liga skäl föreligger. Ingrepp får inte företas mot givarens vilja.

Vill någon komma i fråga som gi­vare av biologiskt material skall den läkare som enligl 3 § har rätl alt besluta om ingrepp upplysa honom och, i förekommande fall, vård­nadshavare, förmyndare eller god man om ingreppels beskaffenhet och om de risker som är förknippa­de med detta. Samtycke som avses i 4 § skall lämnas till läkaren. Den­ne skall därvid förvissa sig om all givaren har förställ innebörden av upplysningarna.

Vill någon komma i fräga som gi­vare av biologiskt material skall den läkare som enligt 3 § har rätl atl besluta om ingrepp upplysa honom och, i förekommande fall, vård­nadshavare, god man eller förvalta­re om ingreppets beskaffenhet och om de risker som är förknippade med detta. Samtycke som avses i 4 § skall lämnas till läkaren. Denne skall därvid förvissa sig om alt giva­ren har förstått innebörden av upp­lysningarna.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

64

26 Förslag til!

Lag om ändring i lagen (1985: 568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl.

Härigenom föreskrivs att 6 och 

II 

§§ lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl. skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6§

Särskilda omsorger skall ges den psykiskt utvecklingsstörde endast om han begär det. Om han är undei" 15 är eller, i annat fall, om han up­penbart saknar förmåga att pä egen hand ta ställning i frågan, skall de särskilda omsorgerna ges pä begä­ran av vårdnadshavare, förmynda­re eller god man.

Särskilda omsorger skall ges den psykiskt utvecklingsstörde endast om han begär det. Om han är under 15 år eller, i annat fall, om han up­penbart saknar förmåga att på egen hand ta ställning i frägan, skall de särskilda omsorgerna ges på begä­ran av vårdnadshavare, förmynda­re, god man eller förvaltare enligt föräldrabalken.

II 

§

Landstingskommunen skall an­mäla till överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan antas behöva förmyndare eller god man saml när en omyndighetsförklaring bör kunna hävas eller ett godman­skap kunna upphöra.

Landstingskommunen skall an­mäla lill överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan antas behöva god man eller förvaltare samt när ett godmanskap eller förvaltarskap bör kunna upphöra eller uppdragets omfattning änd-

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

5    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

65

27 Förslag till

Lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

Härigenom föreskrivs all 2 kap. 23 § och 3 kap. 3 § bankrörelsclagen (1987:617) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

23 §

En omyndig fär utan förmyndarens tillstånd förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos en bank efter det han fyllt sexton år. Utan den omyndiges samtycke får banken inte betala ut sädana medel lill förmynda­ren. Har förmyndaren fått överförmyndarens tillstånd att omhänderta medlen och företett bevis pä detta, får den omyndige inte vidare förfoga över medlen. Sådan inskränkning i den omyndiges rätt skall antecknas pä insätlningsbevis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos banken.

Medel som en förmyndare eller god man förvaltar enligt föräldra­balken får tas ut utan överförmyn­darens tillstånd endast om det har gjorts förbehåll enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk eller ut­taget avser ränta som stått inne kor­tare tid än ett är. Överförmyndaren kan när som helst förordna, atl ett förbehåll inte skall gälla. Sådant förordnande skall antecknas på be­vis eller i motbok, som har utfär­dats om insättningen. Banken är skyldig alt på begäran av överför­myndare, förmyndare eller god man utfärda bevis om beloppet av de medel som sätts in eller som står inne, samt i förekommande fall in­tyga att meddelat tillstånd inte ut­nyttjats.

Medel som en förmyndare, god man eller förvaltare förvaltar enligl föräldrabalken fär tas ut utan över­förmyndarens tillstånd endast om det har gjorts förbehåll enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk eller uttaget avser ränta som stått inne kortare tid än elt år. Överför­myndare kan när som helst förord­na, att etl förbehåll inte skall gälla. Sådant förordnande skall antecknas på bevis eller i motbok, som har utfärdats om insättningen. Banken är skyldig att på begäran av över­förmyndare, förmyndare, god man eller förvaltare utfärda bevis om beloppet av de medel som sätts in eller som står inne, samt i förekom­mande fall intyga atl meddelat till­stånd inte utnyttjats.

i kap. 3§

Revisorerna skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller, efter rege­ringens bemyndigande, bankin­spektionen i särskilda fall fillläter annat. Den som är auktoriserad el­ler godkänd revisor behöver dock inte vara svensk medborgare. Den som är omyndig, i konkurs eller underkastad näringsförbud får inte vara revisor.

Revisorerna skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller, efter rege­ringens bemyndigande, bankin­spektionen i särskilda fall tillåter annat. Den som är auktoriserad el­ler godkänd revisor behöver dock inte vara svensk medborgare. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken  utan  begräns-

66

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

ning av förvaltaruppdraget får inte vara revisor.

Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av bankens verksamhet fordras för uppdragels fullgörande.

Till revisor kan utses även elt auktoriserat eller ett godkänt revisionsbo­lag. Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel likställs ett aukto­riserat revisionsbolag med auktoriserad revisor och ett godkänt revisions­bolag med godkänd revisor. Ett bolag som utses till revisor skall till bankens styrelse anmäla vem som är huvudansvarig för revisionen. Den huvudansvarige skall i ett auktoriserat revisionsbolag vara auktoriserad revisor och i etl godkänt revisionsbolag auktoriserad eller godkänd revi­sor. Bestämmelserna i 5 § om behörighet och i 13 § om rätl att närvara på stämma tillämpas pä den huvudansvarige.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

67

28 Förslag till

Lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987: 618)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. I §, 3 kap. 13 och 16 §§ 4 kap. 4 § samt 7 kap. 3 § bankaktiebolagslagen (1987:618) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

I §

Etl bankaktiebolag skall bildas av en eller flera stiftare.

Stiftarna skall vara svenska med­borgare och bosalla i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs får inte vara stiftare. Att delsamma gäller den som är underkastad nä­ringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Stiftarna skall vara svenska med­borgare och bosatta i Sverige. Den som är underårig eller i konkurs el­ler som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget får inte vara stiftare. All detsamma gäller den som är underkastad nä­ringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Utan hinder av andra stycket får ett bankaktiebolag bildas av ett eller flera utländska bankföretag som stiftare.

Bestämmelsema i detta kapitel gäller inte om annat följer av bestämmel­serna om fusion i 11 kap. 2 §.

3 kap. 13 §

I avstämningsbolag skall i en sär­skild förteckning på begäran ta;; upp den som med skriftlig handling visar att han, till följd av uppdrag eller pantsättning eller på grund av villkor i testamente eller gåvobrev, har rätt att i stället för den aktieäga­re som är införd i aktieboken lyfta utdelning och ta emot emissionsbe­vis och, vid fondemission, brev pä en ny aktie. Detsamma gäller för­myndare eller god man för en aktie­ägare eller vid konkurs konkurs­förvaltaren eller vid utmätning, kvarstad eller betalningssäkring av­ seende aktier kronofogdemyndig­ heten.

I avstämningsbolag skall i en sär­skild förteckning på begäran tas upp den som med skriftlig handling visar alt han, till följd av uppdrag eller pantsättning eller på grund av villkor i testamente eller gåvobrev, har rätt atl i stället för den aktieäga­re som är införd i aktieboken lyfta utdelning och ta emot emissionsbe­vis och, vid fondemission, brev på en ny aktie. Detsamma gäller för­myndare, god man eller förvaltare för en aktieägare eller vid konkurs konkursförvaltaren eller vid utmät­ning, kvarstad eller betalningssäk­ring avseende aktier kronofogde­myndigheten.

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § skall föras in i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer honom. En sådan anteckning skall avföras, när det visas att rätten har upphört.

Uppgifter ur förteckningen får inte lämnas till någon annan utan sam­tycke av den som berörs av förhållanden som har antecknats i förteckning­en.

68

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

16 §.

Vad som sägs i denna lag om aktieägares rätt att i bankaktiebolaget företräda aktier skall gälla även för den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen till eller rätten till avkomst av aktier, om testamentet innehåller en bestämmelse att denne skall få företräda aktierna och, för avkomsträttshavaren, att aktierna fill tryggande av dennes rätt skall sättas under särskild värd.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall pä anmälan bli införd i aktieboken. Vid införandet skall göras en anteckning om ägan­derättsförvärvet och om den rätt alt i bolaget företräda aktierna som är förenad med nyttjande- eller avkomsträtlen. I fräga om införandet av nyttjande- eller avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införandet av aktieägaren. Dock skall någon påskrift om införandet inte ske pä aktiebrevet. När det styrkts att nyttjande- eller avkomsträtlen har upphört, skall en anteckning om detta göras i aktieboken.

När en god man, på gmnd av ett förordnande enligt 18 kap. 4 § förs­ta stycket 5 föräldrabalken, förvaltar akfier för en blivande ak­tieägares räkning, skall den blivan­de ägaren på anmälan av den gode mannen föras in som ägare i aktie­boken med anteckning om förvär­vet och om förordnandet.

När en god man, pä gmnd av etl förordnande enligt // kap. 3 § förs­ta stycket 5 föräldrabalken, förvaltar akfier för en blivande ak-fieägares räkning, skall den blivan­de ägaren på anmälan av den gode mannen föras in som ägare i aktie­boken med anteckning om förvär­vet och om förordnandet.

4 kap. 4§

De aktieägare som har företrädesrätt att delta i en emission har rätt att för varje aktie få ett särskilt emissionsbevis (vid nyemmission tecknings­rättsbevis och vid fondemission delbevis). Om bolaget inte är elt avstäm­ningsbolag, får de kuponger som hör till aktiebrevet användas som emis­sionsbevis. Används inte sådana kuponger som emissionsbevis, skall det i beviset anges hur många sådana bevis som skall lämnas för varie ny aktie.

Om en aktieägare använder sin företrädesrätt att delta i en emission i etl bankaktiebolag som inte är etl avstämningsbolag skall anteckning om detta göras pä det aktiebrev på vilket företrädesrätten gmndas, om inte kupong­er används som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya aktier som till­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller på annat betryggande sätt till dem som på avstämningsdagen är införda i ak­tieboken eller i förteckningen enligt 3 kap. 13 §. Om dessa inte var be­rättigade att ta emot handlingarna skall bolaget ändå anses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värdepappers­centralen kände till atl handlingar­na skulle komma i orätta händer el-

I 

avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya aktier som till­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller pä annat betryggande sätt till dem som på avstämningsdagen är införda i ak­tieboken eller i förteckningen enligt 3 kap. 13 §. Om dessa inte var be­rättigade att ta emot handlingarna skall bolaget ändå anses ha fullgjort sin skyldighet. Delta gäller dock inte om bolaget eller värdepappers-centralen kände till att handlingar­na skulle komma i orätta händer el-

69

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

ler om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som efter omstän­ digheterna skäligen bort iakttas. Bolaget eller värdepappersccnlra-len anses inte heller ha fullgjort sir skyldighet om mottagaren var (7-myndig.

ler om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som efter omstän­digheterna skäligen bort iakttas. Bolaget eller värdepapperscentra­len anses inte heller ha fullgjort sin skyldighet om mottagaren var underårig eller hade en förvaltare enligt föräldrabalken förordnad att företräda honom i denna angelä­genhet.

Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och, om inte regeringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspektionen i särskilda fall tillåter något annat, bosatta i Sverige. Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget kan inte vara styrelseledamot. Alt detsamma gäl­le den som är underkastad nä­ringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

1 kap 3§' Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och, om inte regeringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspekfionen i särskilda fall tillåter nägot annat, bosatta i Sverige. Den som är o-myndig eller i konkurs kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäl­ler den som är underkastad nä­ringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Utan hinder av forsla stycket får i ett bankaktiebolag som är bildat av utländskt bankföretag högst en tredjedel av hela antalet styrelseledamöter vara svenska medborgare bosatta utomlands eller utländska medborgare. Styrelseordföranden skall dock vara svensk medborgare och bosalt här i' landet. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspekfio­nen får medge undantag frän vad som föreskrivs i detta stycke.

Av styrelseledamöterna fär högst en för varje påbörjat femlal vara anställd i banken. Vid denna beräkning skall hänsyn inte las till de offentli­ga styrelseledamöterna eller arbelstagarrepresentanter som har utsetts enligl lagen (1987; 1245) om styrelserepresenlafion för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste lydelse 1987:1248.

70

29 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975: 1385)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 §, 3 kap. 12 och 15 §§, 4 kap. 3 §, 8 kap. 4 § samt 10 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975: 1385)' skall ha följande lyddse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2          kap.

I §

Akfiebolag bildas av en eller flera stiftare. Stiftare skall vara svensk medborgare och bosalt i Sverige eller svensk juridisk person. Handelsbo­lag får dock vara stiftare endast om varje obegränsat ansvarig bolagsman är svensk medborgare och bosalt i Sverige. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan medge annan än som angivits nu att vara stiftare.

Den som är omyndig eller i kon-

Den som är underårig eller i kon-

kurs kan ej vara stiftare.

kurs eller som har förvaltare enligt

11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget kan ej vara stiftare.

3           kap.

12 §

I avstämningsbolag skall den som

I avstämningsbolag skall den som

med skriftlig handling visar att han

med skriftlig handling visar all han

till följd av uppdrag eller pantsät-

till följd av uppdrag eller pantsätt-

tning eller på gmnd av villkor i tes-

ning eller på grund av villkor i testa-

lamcnte eller gåvobrev har rätl alt i

mente eller gåvobrev har rätt atl i

stället för den i aktieboken införda

stället för den i aktieboken införda

aktieägaren lyfta utdelning och

aktieägaren lyfta utdelning och

mottaga emissionsbevis och, vid

motta emissionsbevis och, vid

fondemission, brev på ny aktie på

fondemission, brev pä ny aktie pä

begäran upptagas i en särskild för-

begäran upptas i en särskild för­

teckning. Detsamma gäller förmyn-

teckning. Detsamma gäller förmyn­

dare eller god man för aktieägare

dåre, god man eller förvaltare för

eller vid konkurs konkursförvalta-

aktieägare eller vid konkurs kon-

ren eller vid utmätning, kvarstad el-

kursförvaltaren eller vid utmätning,

ler betalningssäkring avseende ak-

kvarstad eller betalningssäkring av-

fier kronofogdemyndigheten.

seende aktier kronofogdemyndig­

heten.

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § första stycket skall införas i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätl som tillkommer den som avses i första stycket. Sådan anteckning skall avföras, när del visas alt rätten upphört.

Uppgift ur förteckningen får ej

Uppgift ur förteckningen fär ej

lämnas till annan utan samtycke av

lämnas lill annan utan samtycke av

den som beröres av förhållanden

den  som  berörs  av  förhållanden

som antecknats i förteckningen.

som antecknats i förteckningen.

' Lagen omtryckt 1982:7.39.

71

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:124

15 

§

Vad som sägs i denna lag om ak­tieägares rätl att i bolaget företräda aktier skall gälla även beträffande den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen till eller rätten till avkomst av aktier, om testamentet innehåller bestämmelse alt han skall äga företräda aktierna och, beträffande avkomsträttshavaren, att aktierna till tryggande av hans avkomsträtt skall sättas under sär­skild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på an­mälan bli införd i aktieboken. Vid införingen skall göras anteckning om äganderättsförvärvet och om den med nyttjande- eller avkomst­rätlen förenade rätten atl i bolaget företräda aktierna. I fräga om infö­ring av nyttjande- eller avkomst­rättshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införing av ak­tieägare. Dock skall påskrift om in­föringen ej ske på aktiebrevet. När det styrkes att nyttjande- eller av­komsträtlen upphört, skall anteck­ning därom göras i aktieboken.

När god man pä grund av förord-nande jämlikt 18 kap. 4 § 5 föräldra­balken förvaltar aktier för blivande aktieägares räkning, skall blivande ägare pä anmälan av gode mannen införas såsom ägare i aktieboken med anteckning om förvärvet och om förordnandet.

Vad som sägs i denna lag om ak­tieägares rätl att i bolaget företräda aktier skall gälla även beträffande den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen till eller rätten till avkomst av aktier, om testamentet innehåller bestämmelse alt han skall ha rätt att företräda aktierna och, beträffande avkomsträttshava­ren, alt aktierna till tryggande av hans avkomsträtt skall sättas under särskild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på an­mälan bli införd i aktieboken. Vid införingen skall göras anteckning om äganderättsförvärvel och om den med nyttjande- eller avkomst­rätlen förenade rätten att i bolaget företräda aktierna. I fråga om infö­ring av nyttjande- eller avkomst­rättshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införing av ak­tieägare. Dock skall påskrift om in­föringen ej ske på aktiebrevet. När det styrks alt nyttjande- eller av­komsträtlen upphört, skall anteck­ning därom göras i aktieboken.

När en god man på grund av för­ordnande enligt 11 kap. 3 § första stycket 5 föräldrabalken förvallar aktier för blivande aktieägares räk­ning, skall blivande ägare pä anmä­lan av gode mannen införas såsom ägare i aktieboken med anteckning om förvärvet och om förordnandet.

Aktieägare som har företrädes­rätt att delta i emission har rätt att för varje aktie fä särskilt emissions­bevis (vid nyemission tecknings­rättsbevis och vid fondemission delbevis). Är bolaget ej avstäm­ningsbolag, får lill aktiebrev höran­de kupong användas som emis­sionsbevis. Används ej kupong som emissionsbevis, skall i beviset an­ges hur många sädana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

4 kap 3§ Aktieägare som har företrädes-räll att deltaga i emission har rätl att för varje aktie få särskilt emis­sionsbevis (vid nyemission teck­ningsrättsbevis och vid fondemis­sion delbevis). Är bolaget ej av­stämningsbolag, får till aktiebrev hörande kupong användas som emissionbevis. Användes ej kupong som emissionsbevis, skall i beviset anges hur många sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

72

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:124

Begagnar aktieägare sin företrä­desrätt att deltaga i emission i bo­lag som ej är avstämningsbolag, skall det aktiebrev på vilket företrä­desrätten grundas förses med på­skrift härom, om ej kuponger an­vändes som emissionsbevis.

1 avstämningsbolag skall emis­sionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie som tillkommer aktieägaren genast i rekommende­rat brev eller på annat betryggande sätt översändas till den som pä av­stämningsdagen är införd i aktiebo­ken eller i förteckning enligt 3 kap. 12 §. Var han vid mottagandet ej berättigad, skall bolaget likväl an­ses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock ej, om bolaget eller vär-depapperscenlralen hade känne­dom om att handlingen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsam­het som efter omständigheterna skäligen bort iakttagas och ej heller om mottagaren var omyndig.

Begagnar aktieägare sin företrä­desrätt att delta i emission i bolag som ej är avstämningsbolag, skall det aktiebrev pä vilkel företrädes­rätten grundas förses med påskrift härom, om ej kuponger används som emissionsbevis.

1 avstämningsbolag skall emis­sionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie som tillkommer aktieägaren genast i rekommende­rat brev eller pä annat betryggande sätt översändas till den som pä av­stämningsdagen är införd i akfiebo­ken eller i förteckning enligt 3 kap. 12 §. Var han vid mottagandet ej berättigad, skall bolaget likväl an­ses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock ej, om bolaget eller vär­depapperscentralen hade känne­dom om att handlingen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsam­het som efter omständigheterna skäligen bort iakttas och ej heller om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enligt föräldra­balken med ett uppdrag som omfat­tar denna angelägenhet.

8 kap. 4§

Styrelseledamot och verkställan­de direktör skall vara svenska med­borgare och bosatta i Sverige, om ej regeringen eller myndighet som re­geringen bestämmer för särskilt fall tillåter annat. Med svenskt medbor­garskap jämställs medborgarskap i Danmark, Finland, Island eller Norge, Nordiska medborgare som är bosatta i något av nu angivna länder kan vara styrelseledamöter, om minst halva antalet styrelsele­damöter är bosatta i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs kan ej vara styrelseledamot eller verk­ställande direktör.

Styrelseledamot och verkställan­de direktör skall vara svenska med­borgare och bosatta i Sverige, om ej regeringen eller myndighet som re­geringen bestämmer för särskilt fall tillåter annat. Med svenskt medbor­garskap jämställs medborgarskap i Danmark, Finland, Island eller Norge. Nordiska medborgare som är bosatta i något av nu angivna länder kan vara styrelseledamöter, om minst halva antalet styrelsele­damöter är bosatta i Sverige. Den som är underårig eller i konkurs el­ler som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begräns­ning av förvaltaruppdraget kan ej vara styrelseledamot eller verkstäl­lande direktör.

' Senaste lydelse 1984:943.

73

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

10 kap

2§'

Revisor skall vara svensk med-

Revisor skall vara svensk med-

borgare och bosalt i Sverige, om ej borgare och bosatt i Sverige, om ej

regeringen eller myndighet som re- regeringen eller myndighet som re­

geringen bestämmer för särskilt fall geringen bestämmer för särskilt fall

tillåter annat. Den som är auktori- tillåter annat. Den som är auktori­

serad eller godkänd revisor behö- serad eller godkänd revisor behö­

ver dock inte vara svensk medbor- ver dock inte vara svensk medbor­

gare. Den som är omyndig eller i gare. Den som är underårig eller i

konkurs kan ej vara revisor.

konkurs eller som har förvaltare

enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltarupp­draget kan ej vara revisor.

Revisor skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekono­miska förhållanden, som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet fordras för uppdragets ftillgörande.

Till revisor kan även utses auktoriserat eller godkänt revisionsbolag. Vid tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel likställs auktoriserat revi­sionsbolag med auktoriserad revisor och godkänt revisionsbolag med god­känd revisor. Bolag som utses fill revisor skall till styrelsen för det bolag som revisionen avser anmäla vem som är huvudansvarig för revisionen. Den huvudansvarige skall i auktoriserat revisionsbolag vara auktoriserad revisor och i godkänt revisionsbolag auktoriserad eller godkänd revisor. Bestämmelserna i 4, 12 och 15 §§ fillämpas på den huvudansvarige.

Till revisor i dotterföretag bör, om det kan ske, utses minst en av moderbolagets revisorer.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

' Senaste lydelse 1985:939.

74 

30 Förslag till

Lag om ändring i aktiefondslagen (1974: 931)

Härigenom föreskrivs att 33 § akliefondslagen (1974: 931) skall ha följan­de lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

33 

§

'

I fräga om fondandelsbevis gäl­ler, om annat ej följer av denna lag, i tillämpliga delar vad i lagen (1936:81) om skuldebrev/öreinV.? om löpande skuldebrev. Härvid är den som innehar fondandelsbevis ställt till viss man eller order och enligt fondbolagets påskrift på bevi­set anges vara ägare lill fondandel som beviset avser likställd med den som enligt 13 § andra stycket nämnda lag förmodas äga rätl atl göra skuldebrevet gällande. På­skrift på beviset skall göras endast om innehavaren styrker sitt förvärv av fondandel som beviset avser.

I fråga om fondandelsbevis gäl­ler, om annat ej följer av denna lag, i tillämpliga delar vad i lagen (1936:81) om skuldebrev föreskri­ves om löpande skuldebrev. Härvid är den som innehar fondandels­bevis ställt till viss man eller order och enligt fondbolagets påskrift på beviset anges vara ägare lill fondan­del som beviset avser likställd med den som enligt 13 § andra stycket nämnda lag förmodas äga rätt atl göra skuldebrevet gällande. På­skrift pä beviset skall göras endast om innehavaren styrker sitt förvärv av fondandel som beviset avser.

Om utdelningskuponger till fondandelsbevis finns bestämmelser i 24 och 25 §§ lagen om skuldebrev.

Utfärdas fondandelsbevis ulan utdelningskuponger och innehål ler fondbestämmelserna föreskrift att den som i fondbolagets register över innehav av fondandelar är an­tecknad såsom ägare av fond andel är behörig atl uppbära på andelen belöpande utdelning, skall betal­ning av utdelning till denne anses giltig, även om han saknade rätt till ut delningen. Vad nu sagts gäller dock ej, om fondbolaget hade kän­nedom om att utdelningen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsamhet som efter omständighe­terna skäligen bort iakttagas eller om mottagaren var omyndig.

Utfärdas fondandelsbevis utan uldelningskuponger och innehåller fondbestämmelserna föreskrift att den som i fondbolagets register över innehav av fondandelar är an­tecknad såsom ägare av fondandel är behörig alt uppbära på andelen belöpande utdelning, skall betal­ning av utdelning lill denne anses giltig, även om han saknade rätt till utdelningen. Vad nu sagts gäller dock ej, om fondbolaget hade kän­nedom om att utdelningen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsamhet som efter omständighe­terna skäligen bort iakttagas eller om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enligt föräldra­balken med etl uppdrag som omfat­tar denna angelägenhet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste lydelse 1975: 1392.

75

31 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. I §, 3 kap. 12 och 15 §§, 4 kap. 6 §, 8 kap. 4 § samt 10 kap. 3 § försäkringsrörelselagen (1982:713) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

1 §

Ett försäkringsbolag skall bildas av en eller flera sfiftare. Stiftarna skall vara svenska medborgare och bosat:ta i Sverige eller svenska juridiska personer. Handelsbolag fär dock vara stiftare endast om varje obegränsat ansvarig bolagsman är svensk medborgare och bosatt i Sverige.

Den som är omyndig eller i kon-

Den som är underårig eller i kon-

kurs kan inte vara stiftare.

kurs eller som har förvaltare enligl

11 kap 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget kan inte vara stiftare.

3           kap.

12 §

I avstämningsbolag skall i en sär-

I avstämningsbolag skall i en sär­

skild förteckning pä begäran tas

skild förteckning på begäran tas

upp den som med skriftlig handling

upp den som med skriftlig handling

visar att han till följd av uppdrag

visar att han fill följd av uppdrag

eller pantsätlning eller på gmnd av

eller pantsättning eller pä gmnd av

villkor i testamente eller gåvobrev

villkor i testamente eller gåvobrev

har rätt att i stället för den aktieäga-

har rätt att i stället för den akfieäga­

re som är införd i aktieboken lyfta

re som är införd i aktieboken lyfta

utdelning och ta emot emissionsbe-

utdelning och ta emot emissionsbe­

vis och, vid fondemission, brev på

vis och, vid fondemission, brev på

en ny aktie. Delsamma gäller för-

en ny aktie. Detsamma gäller för­

myndare eller god man för en aktie-

myndare, god man eller förvaltare

ägare eller vid konkurs konkurs-

för en aktieägare eller vid konkurs

förvaltaren eller vid utmätning,

konkursförvaltaren eller vid ulmät-

kvarstad eller betalningssäkring av-

ning, kvarstad eller betalningssäk-

seende aktier kronofogdemyndig-

ring avseende aktier kronofogde-

heten.

myndigheten.

I förteckningen skall för den som skall tas upp i denna enligt första stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § första stycket skall föras in i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer honom. En sådan förteckning skall avföras, när det visas att rätten har upphört.

Uppgifter ur förteckningen får inte lärrtnas till någon annan utan sam­tycke av den som berörs av de förhållanden som har antecknats i förteck­ningen.

15 §

Vad som sägs i denna lag om aktieägares rätt att i bolaget företräda

aktier skall gälla även för den som genom testamente erhållit nyttjanderät­

len till eller rätten till avkomst av aktier, om testamentet innehåller en

75

bestämmelse alt denne skall få företräda aktierna och, för avkomsträtts­havaren, alt aktierna lill tryggande av dennes rätt skall sättas under sär­skild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på anmälan bli införd i aktieboken. Vid införandet skall göras en anteckning om ägan­derättsförvärvel och om den rätt att i bolaget företräda aktierna som är förenad med nyttjande- eller avkomsträtlen. I fråga om införandet av nyttjande- eller avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införandet av aktieägare. Dock skall någon påskrift om införandet inte ske pä aktiebrevet. När det styrkts att nyttjande- eller avkomsträtler-na har upphört, skall en anteckning om detta göras i aktieboken.

Prop. 1987/88: 124

När en god man på grund av elt förordnande enligt 18 kap. 4 § 5 för­äldrabalken förvaltar aktier för en blivande aktieägares räkning, skall den blivande ägaren på anmälan av den gode mannen föras in som äga­re i aktieboken med anteckning om förvärvet och om förordnandet.

När en god man på grund av étt förordnande enligt // kap. 3 förs­ta stycket 5 föräldrabalken förvaltar aktier för en blivande aktieägares räkning, skall den blivande ägaren pä anmälan av den gode mannen föras in som ägare i aktieboken med anteckning om förvärvet och om förordnandet.

4 kap. 6§

De aktieägare som har företrädesrätt att delta i en emission har rätl att för varje aktie få ett särskilt emissionsbevis (vid nyemission tecknings­rättsbevis och vid fondemission delbevis). Om bolaget inte är ett avstäm­ningsbolag, fär de kuponger som hör lill aktiebrevet användas som emis­sionsbevis. Används inte sädana kuponger som emissionsbevis, skall det i beviset anges hur många sädana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Om en aktieägare använder sin företrädesrätt att delta i en emission i ett bolag som inte är ett avstämningsbolag, skall anteckning härom göras pä det aktiebrev på vilkel företrädesrätten grundas, om inte kuponger an­vänds som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya aktier som till­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller på annat betryggande sätt fill dem som pä avstämningsdagen är införda i ak­tieboken eller i förteckningen enligt 3 kap. 12 §. Om dessa inte var be­rättigade att ta emot handlingarna skall bolaget ändå anses ha fullgjort ' sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värdepappers-centralen kände till att handlingar­na skulle komma i orätta händer el­ler om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som de efter om­ständigheterna skäligen bort iaktta. Bolaget eller värdepapperscentra­len anses inte heller ha fullgjort sin

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya aktier som till­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller pä annat betryggande sätt fill dem som på avstämningsdagen är införda i ak­tieboken eller i förteckningen enligt 3 kap. 12 §. Om dessa inte var be­rättigade alt ta emot handlingarna skall bolaget ändå anses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värdepappers­centralen kände lill att handlingar­na skulle komma i orätta händer el­ler om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som de efter om­ständigheterna skäligen bort iaktta. Bolaget eller värdepapperscentra­len anses inte heller ha fullgjort sin

77

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

skyldighet om mottagaren var o-myndig.

skyldighet om mottagaren var o-myndig eller hade en förvaltare en­ligt föräldrabalken förordnad att företräda honom i denna angelä­genhet.

\ kap.

4§

Styrelseledamöterna och verk­ställande direktören skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen, eller den myndighet som regeringen be­stämmer, i särskilda fall tillåter nä­got annat. Den som är omyndig el­ler i konkurs får inte vara styrelse­ledamot eller verkställande direk­tör.

Styrelseledamöterna och verk­ställande direktören skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen, eller den myndighet som regeringen be­stämmer, i särskilda fall fillåter nä­got annat. Den som är underårig eller i konkurs eller som har förval­tare enligt II kap. 7 § föräldrabal­ken utan begränsning av förvaltar­uppdraget fär inte vara styrelsele­damot eller verkställande direktör.

10 kap.

3§

Revisorerna skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller efter rege­ringens bemyndigande försäkrings­inspeklionen i särskilda fall tillåter något annat. Den som är omyndig eller i konkurs fär inte vara revisor.

Revisorerna skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller efter rege­ringens bemyndigande försäkrings­inspektionen i särskilda fall tillåter något annat. Den som är underårig eller i konkurs eller som har förval­tare enligl 11 kap. 7 § föräldrabal­ken utan begränsning av förvaltar­uppdraget fär inte vara revisor.

Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av bolagels verksamhet fordras för uppdragets fullgörande.

Till revisor kan även utses auktori:ierade eller godkända revisionsbolag. Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel likställs auktoriserade revisionsbolag med auktoriserade revisorer och godkända revisionsbolag med godkända revisorer. Ett bolag som utses till revisor skall till styrelsen för det bolag som revisionen avser anmäla vem som är huvudansvarig för revisionen. I ett auktoriserat revisionsbolag skall den huvudansvarige vara auktoriserad revisor och i ett godkänt revisionsbolag auktoriserad eller godkänd revisor. Bestämmelserna i 5 och 13 §§ tillämpas pä den huvud­ansvarige.

Till revisor i dotterföretag bör, om det kan ske, utses minst en av moderbolagels revisorer.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

78

32 Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623)

Härigenom föreskrivs att 8 och 47 §§ taxeringslagen (1956:623)' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ordförande i taxeringsnämnd skall vara myndig svensk medbor­gare. Han får ej ha fyllt sjuttio år eller vara i konkurstillstånd.

Ordförande i taxeringsnämnd skall vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller ha fyllt sjuttio år. Han får inte ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltarupp­draget eller vara i konkurstillstånd.

Valbar till ledamot eller supple­ant i taxeringsnämnd är myndig svensk medborgare, som ej har fyllt sjuttio år. Den som väljs till leda­mot eller suppleant i taxerings­nämnd för lokall eller särskilt taxe­ringsdistrikt skall vara mantalsskri­ven i kommun som helt eller delvis ingår i distriktet.

Valbar till ledamot eller supple­ant i taxeringsnämnd är svensk medborgare, som inte är underårig eller har fyllt sjuttio år och inte hel­ler har förvaltare enligt 

II 

kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget. Den som väljs till ledamot eller suppleant i taxeringsnämnd för lokalt eller sär­skilt taxeringsdistrikl skall vara mantalsskriven i kommun som helt eller delvis ingår i distriktet.

Till ledamöter och suppleanter bör utses personer som har insikt i de beskatlningsfrågor som ankommer på taxeringsnämnden.

Den som har fyllt sextio är eller uppger annat giltigt hinder är ej skyldig att mottaga uppdrag som ledamot eller suppleant.

Taxeringsnämnden prövar självmant den valdes behörighet. Talan mot taxeringsnämndens beslut förs genom besvär hos länsskaltemyndighelen.

47 §' Skyldighet att avgiva deklaration eller annan uppgift, varom i denna lag sägs, skall fullgöras

1)   

för omyndig av förmyndare el­

ler god man, som förordnats enligt

18 kap. 1 § föräldrabalken, beträf­

fande vad förmyndaren eller gode

mannen har under sin förvaltning,

2)    för sådan person, för vilken

god man förordnals enligt 18 kap. 3

eller 4 § föräldrabalken, av gode

mannen beträffande vad han har

under sin förvaltning.

1)

för omyndig av förmyndare el­ler god man, som förordnals enligt // kap. I § föräldrabalken, beträf­fande vad förmyndaren eller gode mannen har under sin förvaltning,

2)

för sådan person, för vilken god man eller förvaltare har förord­nats enligt // kap. 3, 4 eller 7 § föräldrabalken, av gode männen el­ler förvaltaren beträffande vad han har under sin förvaltning.

' Lagen omtryckt 1971: 399. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:773.  Senaste lydelse 1986: 1284.  Senaste lydelse 1974:997.

79

3)  för avliden person och hans dödsbo av dödsbodelägare eller testa-    Prop. 1987/88: 124

mentsexekulor, som har att förvalta den dödes egendom, dock att där

egendomen avträlts till förvaltning av boutredningsman, denne har att fullgöra deklarations- eller uppgiftsskyldigheten,

4)

för dödsbo, som ej längre består, av den som vid tidpunkten för dödsboets upplösning haft att förvalta boets egendom,

5)

för annan deklarations- eller uppgtftsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud, där ej beträffande staten, landsting, kommun eller annan dylik menighet regeringen annorlunda förordnar,

6)

för aktiefond av det fondbolag, som handhar förvaltningen av fonden eller, om förvaltningen övergått till förvaringsbank, av denna saml,

7)

för annan än här ovan omföi'mäld juridisk person, som ej längre beslår, av den som senast haft att förvalta dess angelägenheter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

80

33 Förslag till

Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979: 1152)

Härigenom föreskrivs atl 17 kap. 9 och 10 §§, 18 kap. 2 §, 21 kap. 9 § samt 22 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17 kap. 9§'

Ordförande i fastighetstaxerings-nämnd och av länsskattemyndighet förordnad ledamot skall vara myn­dig svensk medborgare. Han får ej ha fyllt sjuttio år eller vara i kon­kurstillstånd.

Ordförande i fastighetstaxerings­nämnd och av länsskattcmyndighet förordnad ledamot skall vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller ha fyllt sjuttio år. Han får inte heller vara i kon­kurstillstånd eller ha förvaltare en­ligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdra­get.

10 §'

Valbar till ledamot eller supple­ant i fastighelslaxeringsnämnd är myndig svensk medborgare, som ej har fyllt sjuttio år. Den som väljs till ledamot eller suppleant skall vara mantalsskriven i kommun som helt eller delvis ingår i fastighetstaxe­ringsdistriktet.

Valbar till ledamot eller supple­ant i faslighelstaxeringsnämnd är svensk medborgare, som inte är underårig eller har fyllt sjuttio år och som inte heller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltarupp­draget. Den som väljs till ledamot eller suppleant skall vara mantals­skriven i kommun som helt eller delvis ingår i fastighelslaxerings-distriktet.

Till ledamöter och suppleanter bör utses personer som har insikt i de fastighetstaxeringsfrägor som ankommer pä fastighetslaxeringsnämnden.

Den som har fyllt sextio år eller uppger annat giltigt hinder är ej skyldig alt mottaga uppdrag som ledamot eller suppleant.

18 kap. 2§ Skyldighet att lämna deklaration eller annan uppgift, som sägs i denna lag, skall fullgöras

I. för omyndig av förmyndare el­ler god man, som förordnats enligt 18 kap. I § föräldrabalken, beträf­fande vad förmyndaren eller gode mannen har under sin förvaltning

1. för omyndig av förmyndare el­ler god man, som förordnats enligt // kap. I § föräldrabalken, beträf­fande vad förmyndaren eller gode mannen har under sin förvaltning

' Senaste lydelse 1986:1300. = Senaste lydelse 1981:1111.

6   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

Rättelse: S. 89 högerspalten tillkommit; Innan           domared.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

2.    för sådan person, för vilken

2. för sådan person, för vilken

god man förordnats enligl 18 kap. 3

god man eller förvaltare har förord-

eller 4 § föräldrabalken, av gode

näts enligt 11 kap. 3, 4 eller 7 §

mannen beträffande vad han har

föräldrabalken, av gode mannen el-

under sin förvaltning

ler förvaltaren beträffande vad han

har under sin förvaltning

3.

för dödsbo av dödsbodelägare eller testamentsexekutör, som har att förvalta den dödes egendom, dock atl där egendomen avlrätls till förvalt­ning av boutredningsman, denne har alt fullgöra deklarations- eller upp-giftsskyldighelen

4.

för dödsbo, som ej längre beslår, av den som vid lidpunkten för dödsboets upplösning haft atl förvalla boets egendom

5.

för annan deklarations- eller uppgiflsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud saml

6.

för annan än här ovan nämnd juridisk person, som inte längre består, av den som senast haft alt förvalta dess angelägenheter.

21         kap.

9§

Värderingsteknisk     ledamot     i

Värderingsleknisk     ledamot     i

länsrätt skall vara myndig svensk     länsrätt skall vara svensk medbor-

medborgare och ha sakkunskap i     gare och får inte vara underårig el-

fräga om fastighetsvärdering. Bland     ler ha förvaltare enligt 11 kap. 7 §

de värderingstekniska ledamöterna    föräldrabalken   utan   begränsning

skall finnas företrädd  sådan  sak-     av förvaltaruppdraget.  Han  skall

kunskap beträffande olika slag av     ha sakkunskap i fråga om faslig­

fastigheter,

helsvärdering.   Bland   de   värde­

ringstekniska ledamöterna skall fin­

nas företrädd sådan sakkunskap be­

träffande olika slag av fastigheter.

Bestämmelsen i 20 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skall också tillämpas beträffande värderingsleknisk ledamot.

22         kap.

5§

Regeringen förordnar för högst fem är i sänder för varje kammarrätt minst nio, högst tjugo i praktiska värv förfarna personer med god känne­dom om fasfighetsförhållanden i allmänhet att efter kallelse inträda såsom ledamöter i kammarrätten vid handläggning av mål om allmän fastighets­taxering. Av dessa personer skall i fråga om varje kammarrätt minst tre äga kunskap beträffande värdering av skogsmark och växande skog, minst tvä beträffande värdering av vattenfallsfastighet, minst tvä beträffande värde­ring av jordbmksfastighet i övrigt och minst tvä beträffande värdering av annan fastighet i övrigt. Avgår sådan person under den lid, för vilken han har blivit utsedd, förordnar regeringen annan person i hans ställe.

Ledamot som här sägs skall vara

Ledamot som här sägs skall vara

myndig svensk medborgare.  Han     svensk medborgare. Han får inte

får inte vara i konkurstillstånd.

vara underårig eller i konkurstill-

82

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

stånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

83

34 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976: 600) om offentlig anställning

Härigenom föreskrivs atl  13 kap. 5 § lagen (1976:600) om offentlig anställning' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 kap.

5§

Atl arbetstagare hos staten kan vara skyldig att frånträda utövning av tjänst, om han förklaras omyn­dig eller försättes i konkurs, följer av särskilda bestämmelser i lag el­ler annan författning.

Atl arbetstagare hos staten kan vara skyldig att frånträda utövning av tjänst, om han får förvaltare en­ligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eller försätts i konkurs, följer av särskil­da bestämmelser i lag eller annan författning.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1987: 1000.

84

35 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977: 293) om handel med drycker

Härigenom föreskrivs att 10 och 63 §§ lagen (1977: 293) om handel med drycker skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10 

§

Den som är omyndig får ej bedri-

Den som är underårig eller som

va försäljning av alkoholdrycker.

har förvaltare enligt  Ilkap.   7§

föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget får ej bedri­va försäljning av alkoholdrycker.

63 §

Har den som fått tillstånd till de­taljhandel med öl eller till servering av alkoholdrycker avlidit, försalls i konkurs eller förklarats omyndig och vill dödsboet, konkursboet el­ler förmyndaren fortsätta rörelsen, skall anmälan göras till tillstånds­myndigheten med uppgift om före­ståndare. Anmälan skall ha inkom­mit senast tvä månader efter döds­fallet respektive första borgenärs­sammanträdet eller omyndighets­förklaringen. Har anmälan ej in­kommit inom föreskriven tid, upp­hör tillståndet alt gälla den dag an-mälningsliden utgick.

Har den som fåll tillstånd fill de­taljhandel med öl eller fill servering av alkoholdrycker avlidit, försatts i konkurs eller fått förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget och vill dödsboet, konkursboet el­ler förvaltaren fortsätta rörelsen, skall anmälan göras till fillstånds­myndigheten med uppgift om före­ståndare. Anmälan skall ha inkom­mit senast två månader efter döds­fallet respektive edgångssaniman-trädet eller beslutet om förvaltare. Har anmälan ej inkommit inom fö­reskriven tid, upphör tillståndet atl gälla den dag anmälningstiden ut­gick.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

85

36 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1984: 989) om socialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1984:989) om socialförsäkringsvä­sendet under krig och krigsfara skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 §

Den som uppbär en förmån, som administreras av riksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna, är skyldig atl ulan dröjsmål till försäkringskassan anmäla förhållanden som påverkar rätten till eller storie­ken av förmånen.

Om förmånslagaren är omyndig, åligger anmälningsskyldigheten för­myndaren. 1 fråga om den som är underårig är också vårdnadshava­ren anmälningsskyldig. Sker utbe­talning eljest fill någon annan än förmånslagaren, åligger motsvaran­de skyldighet även den till vilken förmånen betalas ut.

Om förmånslagaren är under­årig, åligger anmälningsskyldighe­ten förmyndaren och vårdnads­havaren. Om den som uppbär för­månen har en god mun eller förval­tare enligt föräldrabalken, har den­ne motsvarande skyldighet att göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget. Sker utbetalning eljest lill någon annan än förmånslagaren, åligger motsvarande skyldighet även den till vilken förmånen beta­las ut.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

86

37 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1971: 289) om allmänna förvaltningsdomstolar

Härigenom föreskrivs alt 20 och 28 §§ lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

20 §-

Valbar lill nämndeman i kammar-

Valbar till nämndeman i kammar-

rätt och länsrätt är myndig svensk rätt och länsrätt är svensk medbor-

medborgare, som är kyrkobokförd i gare, som är kyrkobokförd i länet

länet och inte har fyllt sjuttio år.

och som inte är underårig eller har

fyllt sjuttio år och inte heller har förvaltare enligt 

II 

kap. 7 § föräld­rabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget.

Tjänsteman vid allmän förvaltningsdomstol, länsstyrelse, länsskatte-myndighet eller under länsstyrelse eller länsskattemydighet lydande myn­dighet, lagfaren domare, åklagare, polisman eller advokat eller annan som har till yrke all föra andras talan inför rätta får inte vara nämndeman.

Nämndeman i länsrätt får inte samtidigt vara nämndeman i kammarrätt.

Den som har fyllt sextio år eller uppger annat giltigt hinder är inte skyldig atl mottaga uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte skyldig att mottaga nytt uppdrag förrän efter sex är.

Rätlen prövar självmant den valdes behörighet.

28 §-'

Ledamöter och  föredragande  i

Ledamöter och  föredragande  i

allmän förvaltningsdomstol skall allmän förvaltningsdomstol skall

vara svenska medborgare. Den som vara svenska medborgare. Den som

är omyndig eller i konkurstillstånd är underårig eller i konkurstillstånd

får inte utöva befattning som leda- eller som har förvaltare enligt

mot eller föredragande. I fråga om // kap. 7 § föräldrabalken utan be-

nämndemän i kammarrätterna och gränsning av förvaltaruppdraget

länsrätterna gäller 20 och 21 §§.

får inte utöva befattning som leda-

mot eller föredragande. I fråga om nämndemän i kammarrätterna och länsrätterna gäller 20 och 21 §§.

Ledamöter och föredragande i allmän förvaltningsdomstol skall ha av­lagt domared.

De som står i sådant förhällande till varandra som anges i 4 kap. 12 § rättegångsbalken fär inte samtidigt tjänstgöra som ledamöter i allmän förvaltningsdomstol.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

' Lagen omtryckt 1981: 1323.

 Senaste lydelse 1986: 1285.

 Senaste lydelse 1986: 1285.

87

38 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.

Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m. m.' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7§

Ledamot och ersättare i mark-

Ledamot och ersättare i mark-

nadsdomstolen skall vara myndig nadsdomstolen skall vara svensk

svensk medborgare. Innan ledamot medborgare och får inte vara

eller ersättare börjar tjänstgöra i underårig eller ha förvaltare enligt

domstolen, skall han ha avlagt do- 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be-

mared.

gränsning  av förvaltaruppdraget.

Innan ledamot eller ersättare börjar tjänstgöra i domstolen, skall han ha avlagt domared.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1984:294.

88

39 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister

Härigenom föreskrivs att 3 kap. I § lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap. I § Arbetsdomstolen består av högst tre ordförande, högst tre vice ordfö­rande samt sexton andra ledamöter.

Ledamot skall vara svensk med-

Ledamot skall vara svensk med-

borgare och fär ej vara omyndig el- borgare och får ej vara underårig

ler i konkurstillstånd. Innan leda- eller i konkurstillstånd e/Zer/la/ö/--

mot tar säte i arbetsdomstolen, valtare enligt 11 kap. 7 § föräldra-

skall han ha avlagt domared.

balken utan begränsning av förval-

taruppdraget. Innan ledamot tar säte i arbetsdomstolen, skall han ha avlagt domared.

För annan ledamot än ordförande skall finnas högst tre ersättare. Vad i denna lag sägs om ledamot gäller även ersättare, om ej annat särskilt anges.

Ledamöter och ersättare förordnas av regeringen för tre år.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1977:530.

89

40 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1974: 1082) om bostadsdomstol

Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1974:1082) om bosladsdomstol skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8§

Ledamot    i    bostadsdomstolen

Ledamot    i    bostadsdomstolen

skall vara svensk medborgare och     skall vara svensk medborgare och

får ej vara omyndig eller i konkurs-     får ej vara underårig eller i kon-

tillstånd,

kurslillslånd eller ha förvaltare en­

ligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan

begränsning   av  förvaltaruppdra­

get.

Innan ledamot börjar tjänstgöra i domstolen, skall han ha avlagt domar­ed.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

90

41 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten

Härigenom föreskrivs atl 7 § lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

Ledamot i patentbesvärsrätten skall vara svensk medborgare och ha avlagt domared. Den som är omyndig eller i konkurs får ej utöva befattning som ledamot.

Ledamot i palenlbesvärsrälten skall vara svensk medborgare och ha avlagt domared. Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § för­äldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget får ej utöva be­fattning som ledamot.

Första stycket gäller även föredragande hos patentbesvärsrätten som ej är ledamot.

De som står i sådant förhållande lill varandra som sägs i 4 kap. 12 § rättegångsbalken fär ej samtidigt tjänstgöra som ledamöter i patentbesvärs­rätten.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

91

42 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1978: 28) om försäkringsdomstolär

Härigenom föreskrivs att 9 och 13 §§ lagen (1978:28) om försäkrings-domstolar skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9§'

Valbar till nämndeman i försäk­ringsrätt är myndig svensk medbor­gare, som är kyrkobokförd i länet och ej har fyllt sjuttio år. Tjänste­man i allmän försäkringskassa eller ledamot av socialförsäkrings­nämnd, tjänsteman vid lokal skalte­myndighet eller riksförsäkringsver­ket, lagfaren domare, annan leda­mot eller tjänsteman i försäkrings­domstol, åklagare, advokat eller annan som har till yrke att föra and­ras talan inför rätta fär ej vara nämndeman.

Valbar till nämndeman i försäk­ringsrätt är svensk medborgare, som är kyrkobokförd i länet och inte är underårig eller har fyllt sjut­tio år och inte heller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltarupp­draget. Tjänsteman i allmän försäk­ringskassa eller ledamot av social­försäkringsnämnd, tjänsteman vid lokal skattemyndighet eller riksför­säkringsverket, lagfaren domare, annan ledamot eller tjänsteman i försäkringsdomslol, åklagare, ad­vokat eller annan som har lill yrke alt föra andras talan inför rätta fär ej vara nämndeman.

Den som har fyllt sextio är eller uppger annat giltigt hinder är ej skyldig att mottaga uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämnde­man är ej skyldig all mottaga nytt uppdrag förrän efter sex år.

Rätten prövar självmant den valdes behörighet.

13 

§

Ledamot i försäkringsöverdom­stolen, försäkringsrätlsråd och för­säkringsrättsassessor skall vara svensk medborgare. Den som är omyndig eller i konkurstillstånd får ej tjänstgöra som sådan ledamot el­ler som föredragande. I fråga om nämndeman gäller vad som är före­skrivet i 9 §.

Ledamot i försäkringsöverdom­stolen, försäkringsrätlsråd och för­säkringsrättsassessor skall vara svensk medborgare. Den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligl 11 kap 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget får ej tjänstgöra som sådan ledamot eller som föredragande. I fräga om nämndeman gäller vad som är före­skrivet i 9 §.

Ledamot och föredragande i försäkringsdomstol skall ha avlagt domar­ed.

De som står i sådant förhållande till varandra som sägs i 4 kap. 12 § rättegångsbalken fär ej samtidigt tjänstgöra som ledamöter i försäkrings­domstol.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1986: 147.

92

43 Förslag till

Lag om ändring i sjölagen (1891: 35 s. 1)

Härigenom föreskrivs att 305 och 341 §§ sjölagen (1891: 35 s. 

I)'

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

305 §

Sjöförklaring inom riket hålles av tingsrätt, som enligt 336 § utsetts att vara sjörätlsdomslol. Behörig är den domstol som är närmast den hamn eller ort där sjöförklaring skall äga rum enligt 304 §. Regeringen äger dock för viss hamn förordna att annan av sjörätlsdomstolarna skall vara behö­rig, om del är ändamålsenligt med hänsyn till trafikförbindelser och övriga förhållanden.

Om annat ej följer av denna lag, gäller beträffande sjöförklaring inför domstol lagen om handläggning av domstolsärenden.

Vid sammanträde för sjöförkla-

Vid sammanträde för sjöförkla-

ring skall rätten bestå av lagfaren     ring skall rätlen bestå av lagfaren domare såsom ordförande samt två     domare såsom ordförande saml två

personer som äro kunniga och er­farna i sjöväsendet. Åtminstone en av de senare bör hava grundlig erfa­renhet från tjänst som fartygs- eller maskinbefäl på handelsfartyg och nyligen hava utövat sådan tjänst. Rätten utser för varje sjöförklaring de särskilda ledamöterna från en förteckning, som sjöfartsverket är­ligen upprättar för varje sjöfartsin-speklionsdistrikt. Förteckningen skall upplaga minst tjugo personer. Om biträde av person med särskild sakkunskap i visst fall är ändamåls­enligt, äger rätten tillkalla sådan person att inträda såsom ytterligare ledamot i rätten, även om han ej är upptagen i förteckningen. Särskild ledamot skall vara svensk medbor­gare. Den som är omyndig eller i konkurstillstånd får ej vara leda­mot. Särskild ledamot äger uppbära ersättning av allmänna medel enligl bestämmelser som meddelas av re­geringen.

personer som äro kunniga och er­farna i sjöväsendet. Åtminstone en av de senare bör hava grundlig erfa­renhet från tjänst som fartygs- eller maskinbefäl pä handelsfartyg och nyligen hava utövat sådan tjänst. Rätten utser för varje sjöförklaring de särskilda ledamöterna frän en förteckning, som sjöfartsverket är­ligen upprättar för varje sjöfarlsin-spektionsdislrikt. Förteckningen skall upptaga minst tjugo personer. Om biträde av person med särskild sakkunskap i visst fall är ändamåls­enligt, äger rätten tillkalla sådan person att inträda såsom ytterligare ledamot i rätten, även om han ej är upptagen i förteckningen. Särskild ledamot skall vara svensk medbor­gare. Den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har för­valtare enligt 

II 

kap. 7 § föräldra­balken utan begränsning av förval­taruppdraget får ej vara ledamot. Särskild ledamot äger uppbära er­sättning av allmänna medel enligt bestämmelser som meddelas av re­geringen.

Prop. 1987/88: 124

I Danmark, Finland och Norge hålles sjöförklaring för svenskt fartyg av domstol som är behörig enligl landels lag.

I övrigt hålles sjöförklaring utom riket av svensk konsul, som enligt bemyndigande av ministern för utrikes ärendena äger utföra sådan förrätt-

' Lagen omtryckt 1985: 176.

93

ning. Om det lämpligen kan ske, skola vid sjöförklaringen biträda två av    Prop. 1987/88: 124

konsuln tillkallade, i sjöväsendet kunniga personer, helst svenska, danska,

finska eller norska medborgare, mot vilka ej förekommer jäv som gäller

mot domare. Är i visst fall biträde av person med särskild sakkunskap

ändamålsenligt, äger konsuln tillkalla även sådan person. I ort, där behörig

svensk konsul ej finnes, hålles sjöförklaring av behörig dansk, finsk eller

norsk konsul.

I fråga om sjöförklaring inför konsul gälla i tillämpliga delar bestämmel­serna om sjöförklaring vid domstol. Konsul äger dock ej upplaga ed eller meddela vitesföreläggande.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

341 

§

För domsaga, vars tingsrätt äger upptaga dispaschmål, upprättar sjö­fartsverket åriigen en förteckning, vari upptagas minst tolv personer, som äro kunniga i handel och sjöfart och som äro skickade alt tjänstgöra som särskilda ledamöter i dispaschmål. Bland dem som upptagils i denna för­teckning utser rätten för varje mäl tre för tjänstgöring som särskilda leda­möter. Om pä grund av förfall eller Einnat hinder föreskrivet antal ledamö­ter ej kan utses frän förteckningen, utser rätten annan lämplig person att vara särskild ledamot.

Särskild    ledamot    skall    vara

Särskild    ledamot    skall    vara

svensk medborgare. Den som är svensk medborgare. Den som är

omyndig eller i konkurstillstånd fär underårig eller i konkurstillstånd

ej vara ledamot. Särskild ledamot eller som har förvaltare enligl

äger uppbära ersättning av allmän- // kap. 7 § föräldrabalken utan be­

na medel enligt beslämdser som gränsning av förvaltaruppdraget

meddelas av regeringen.

får ej vara ledamot. Särskild leda-

mot äger uppbära ersättning av all­männa medel enligt bestämmelser som meddelas av regeringen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

94

44 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1929:145) om skiljemän

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1929: 145) om skiljemän skall ha följande lydelse.

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

5§' Emot skiljemän gälle dessa jäv:

1.                                                 

om han är omyndig;

I. 

om han är underårig eller har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräld­rabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget;

2.

om han såsom domare eller eljest å tjänstens vägnar prövat den fräga varom skiljedom äskas, om han vittnat i saken eller yttrat sig såsom sakkunnig i tvistefrågan, om han eller någon som till honom är i den skyldskap eller det svågerlag som utgör jäv mot domare äger del i saken eller kan därav vänta synnerlig nytta eller skada, eller om han är part i en lika sak;

3.

om han är med part i den skyldskap eller det svågeriag som utgör jäv mot domare, om han är parts vederdeloman eller uppenbara ovän, om han av någondera parlen åtnjuter lön eller underhäll, om han lyder under någondera partens förmanskap, om han varit part behjälplig att förbereda eller utföra hans talan i saken, eller om han mottagit eller betingat sig ersättning i strid mot vad i 23 § stadgas;

4.

om annan särskild omständighet föreligger som är ägnad all minska förtroendet till hans redlighet eller opartiskhet; samt

5.    om mot uppdragets utförande för honom möter hinder som kan

antagas bliva långvarigt.

Den, som åtnjuter lön eller underhäll av kronan, vare ej pä gmnd därav jävig såsom skiljeman i sak, däri kronan är part, såvida han icke är anställd hos eller under en myndighet, vars verksamhet saken angår.

Söker någon sak med skiljeman eller tillfogar honom något med ord eller gärning i uppsåt att därmed göra honom jävig, skall del ej räknas för jäv.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1936: 247.

95

45 Förslag till

Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972: 429)

Härigenom föreskrivs att 4, 5 a och 20 §§ rättshjälpslagen (1972:429)' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Rättshjälpsnämnd beslår av ord­förande, som skall vara lagfaren och erfaren i domarvärv, saml fyra andra ledamöter. Av dessa skall två vara advokater, en anställd på all­män advokatbyrå och en enskilt verksam. De tvä övriga skall vara svenska medborgare och myndiga.

Föreslagen lydelse

4

§

Rätlshjälpsnämnd beslår av ord­förande, som skall vara lagfaren och erfaren i domarvärv, samt fyra andra ledamöter. Av dessa skall två vara advokater, en anställd pä all­män advokatbyrå och en enskilt verksam. De tvä övriga skall vara svenska medborgare och får inte vara underåriga eller ha förvaltare enligt ]] kap. 7 § föräldrabalken ulan begränsning av förvaltarupp­draget.

Regeringen utser ordförande och övriga ledamöter för viss tid. För ordförande skall finnas en eller flera ersättare. Bestämmelserna om ordfö­rande äger motsvarande tillämpning på ersättare. I övrigt får regeringen utse erforderligt antal ersättare.

5a§

För prövning av besvär i vissa fall enligt denna lag finns besvärs­nämnden för rättshjälpen. Den be­står av ordförande och sex andra ledamöter. Ordföranden och ytter­ligare en ledamot skall vara lagfar­na och erfarna i domarvärv. Av öv­riga ledamöter skall två vara advo­kater, en anställd på allmän advo­katbyrå och en enskilt verksam. Återstående tre ledamöter skall vara svenska medborgare och tnyn-diga.

För prövning av besvär i vissa fall enligl denna lag finns besvärs­nämnden för rättshjälpen. Den be­står av ordförande och sex andra ledamöter. Ordföranden och ytter­ligare en ledamot skall vara lagfar­na och erfarna i domarvärv. Av öv­riga ledamöter skall två vara advo­kater, en anställd pä allmän advo­katbyrå och en enskilt verksam. Återstående tre ledamöter skall vara svenska medborgare och får inte vara underåriga eller ha förval­tare enligt 

II 

kap. 7 § föräldrabal­ken utan begränsning av förvaltar­uppdraget.

Regeringen utser ordföranden och övriga ledamöter för viss tid.

För de ledamöter som skall vara lagfarna och erfarna i domarvärv skall finnas en eller flera ersättare. Bestämmelserna om sådan ledamot äger motsvarande tillämpning på ersättare. I övrigt får regeringen utse erforder­ligt antal ersättare.

Besvärsnämnden är beslutför med ordföranden och minst fem andra ledamöter. 5 § andra stycket äger motsvarande tillämpning på besvärs­nämnden.

Lagen omtryckt 1983:487.

96

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Regeringen får förordna att besvärsnämnden skall vara delad i avdel­ningar. Vad som föreskrives om nämnd äger motsvarande tillämpning på sådan avdelning.

20 §-

Beviljas allmän rättshjälp enligl 16 §, blir den som beslutat härom biträ­de till den rätlssökande. I annat fall fär biträde förordnas pä sökandens begäran, om denne ej själv eller genom någon som i tjänsteställning eller annars lämnar honom bistånd kan behörigen tillvarataga sin rätt.

I sådan angelägenhet där tingsrätt skall bestå av en lagfaren domare enligt I kap. 3 a § rättegångsbalken fär biträde förordnas endast om sär­skilda skäl föreligger med hänsyn till sökandens personliga förhållanden eller sakens beskaffenhet. I ärende om bodelning, som inte avser klander, fär biträde inte förordnas.

När biträde kan förordnas enligt

När biträde kan förordnas enligt

10 kap. 13 § föräldrabalken, förord-     20 kap. 2 o § föräldrabalken, for­

nas ej biträde enligt denna lag.

ordnas ej biträde enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

' Senaste lydelse 1987:749.

97

7    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 124

46 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1973:188) om arredenämnder och hyresnämnder' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2f

Arrendenämnd består av lagfaren ordförande och tvä andra ledamöter, om ej annat följer av andra stycket. Av de senare ledamöterna skall den ene såsom ägare av jordbruksfastighet eller på liknande sätt ha förvärvat erfarenhet av artendeförhållanden och den andre vara jordbruksarrendator eller, när ärendet rör bostadsarrende, bostadsarrendator.

Vid företagande av förberedande åtgärd, vid prövning av fråga om avvisning av ansökan eller avskrivning av ärende saml vid handläggning av överklagande kan arrendenämnden bestå av ordföranden ensam. Vad som sagts nu gäller även vid medling när sådan lämpligen kan ske utan övriga ledamöters närvaro samt, om parterna samtycker till det eller saken är uppenbar, vid prövning av fråga som inte avgörs genom skiljedom.

Ledamot skall vara myndig Ledamot skall vara svensk med-

svensk medborgare och får ej ha borgare och får inte vara underårig

fyllt sjuttio år.

eller ha fyllt sjuttio år och inte hel-

ler ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning a v förvaltaruppdraget.

För ledamot i artendenämnd skall finnas en eller flera ersättare. Bestäm­melserna om ledamot gäller även ersättare.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

' Lagen omtryckt 1985:660.

 Senaste lydelse 1986: 1165.

98

47 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i oljekrislagen (1975:197)

Härigenom föreskrivs att 10 § oljekrislagen (1975:197)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10 §

Ledamot skall vara svensk med-        Ledamot skall vara svensk med­

borgare. Den som är omyndig eller i     borgare. Den som är underårig eller

konkurstillstånd får ej utöva befall-     i konkurstillstånd eller som harför-

ning som ledamot.

valtare enligl 11 kap. 7 § föräldra-

balken utan begränsning av förval­taruppdraget får ej utöva befallning som ledamot.

Innan ledamot börjar tjänstgöra i oljekrisnämnden, skall han ha avlagt domared.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1978:269.

99

48 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1976: 839) om statens va-nämnd

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1976:839) om statens va-nämnd skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4§

Ledamot i nämnden skall vara

Ledamot i nämnden skall vara

myndig svensk medborgare.

svensk  medborgare  och får inte

vara underårig eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltarupp­draget.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

100

49 Förslag till

Lag om ändring i förfogandelagen (1978: 262)

Härigenom föreskrivs alt 20 och 26 §§ förfogandelagen (1978: 262) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Lydelse enligt prop. 1987/88:69

Föreslagen lydelse

20 

§

Ledamöterna i riks värderingsnämnden utses för viss tid av regeringen.

Ledamöterna skall vara svenska medborgare. Den som är omyndig eller i konkurstillstånd fär inte ut­öva befattning som ledamot. Ordfö­randen och ytterligare en ledamot skall vara eller ha varit ordinarie domare.

Nuvarande lydelse

Ledamöterna skall vara svenska medborgare. Den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § för­äldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget får inte utöva befattning som ledamot. Ordföran­den och ytterligare en ledamot skall vara eller ha varit ordinarie doma­re.

Föreslagen lydelse

26 §

Ledamöterna i lokal värderingsnämnd utses för viss tid av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Uppdrag att vara ledamot fär bara den undandraga sig som har fyllt sextio är eller har haft sådant uppdrag i tre år eller har förhinder på grund av sin tjänst.

Ledamot skall ha allmän erfarenhet i ersättnings- och värderingsfrågor. Ledamot i lokal värderingsnämnd för visst slag av egendom skall ha ingående erfarenhet av värdering av sådan egendom.

Ledamot skall vara svensk med­borgare. Den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har för­valtare enligt 11 kap. 7 § föräldra­balken Ulan begränsning av förval­taruppdraget fär ej utöva befattning som ledamot. Ej får någon samti­digt vara ledamot i riksvärderings-nämnden och lokal värderings­nämnd.

Ledamot skall vara svensk med­borgare. Den som är omyndig eller i konkurstillstånd fär ej utöva befatt­ning som ledamot. Ej får någon samfidigt vara ledamot i riksvärde-ringsnämnden och lokal värderings-nämnd.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

101

50 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1934:437) om Sveriges riksbank

Härigenom föreskrivs att 31 § lagen (1934:437) om Sveriges riksbank skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

31 §'

Den som är omyndig eller i kon-

Den som är underårig eller i kon-

kurstillstånd mä ej vara fullmäktig i     kurstillständ eller som har förvalla-

riksbanken,

re enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken

utan begränsning av förvaltarupp­draget må ej vara fullmäktig i riks­banken.

Fullmäktig må ej vara ledamot av styrelse i annan bank än sådan ut­ländsk bank, i vilken staten genom riksbanken eller annat organ är deläga­re.

Vad i denna paragraf stadgas om fullmäktig gäller även vice chefen för riksbanken.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1974: 569.

102

51 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1982:1158) om riksgäldskontoret

Härigenom föreskrivs att 14 § lagen (1982: 1158) om riksgäldskontoret skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

I4§

Riksgäldsfullmäktige   väljs   för        Riksgäldsfullmäktige   väljs   för

riksdagens valperiod. Endast den     riksdagens valperiod. Den som är

som är myndig kan vara fullmäktig.     underårig eller som har förvaltare

Statsråd får ej vara fullmäktig.

enligl 11 kap.  7 § föräldrabalken

utan begränsning av förvaltarupp­draget kan inte vara fullmäktig. Statsråd får ej vara fullmäktig.

Riksdagen väljer en av fullmäktige att vara ordförande. Fullmäkfige väljer inom sig en vice ordförande.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

103

52 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1983: 1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden

Härigenom föreskrivs alt 4, 30 och 31 §§ lagen (1983:1092) med regle­mente för allmänna pensionsfonden skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4§ Varje fondstyrelse skall bestå av nio ledamöter, som förordnas av rege­ringen. Av ledamöterna utses

i första fondstyrelsen tre efter förslag av sammanslutningar, som företrä­der kommunerna och landstingskommunerna, och tre efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare,

i andra fondstyrelsen tre efter förslag av rikssammanslutningar av ar­betsgivare, en efter förslag av sammanslutningar som företräder konsu­mentkooperationen och fyra efter förslag av rikssammanslutningar av ar­betstagare samt

i tredje fondstyrelsen tvä efter förslag av rikssammanslutningar av ar­

betsgivare, fyra efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare och

tvä efter förslag av sammanslutningai" som företräder personer vilka erläg­

ger egenavgifter för tilläggspension.

Om förslag inte avges, förordnar regeringen ledamöter ändå.

För varje ledamot utses i samma ordning en suppleant.

Ledamöter och suppleanter skall

Ledamöter och suppleanter skall

vara myndiga och här i riket bosat-     vara här i riket bosatta svenska

ta svenska medborgare.

medborgare   och   får   inte   vara

underåriga eller ha förvaltare en­ligl 

II 

kap. 7 § föräldrabalken ulan 

begränsning av förvaltaruppdra­get.

30 §'

Fjärde fondstyrelsen skall bestå av fjorton ledamöter som förordnas av regeringen. Av ledamöterna utses tvä efter förslag av sammanslutningar som företräder kommunerna, tre efter förslag av rikssammanslulningar av arbetsgivare, fem efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare och två efter förslag av rikssammanslutningar inom kooperationen.

Om förslag inte avges, förordnar regeringen ledamöter ändå.

För varje ledamot utses i samma ordning en suppleant.

Ledamöter och suppleanter skall

Ledamöter och suppleanter skall

vara myndiga och här i riket bosat-     vara här i riket bosatta svenska

ta svenska medborgare.

medborgare   och   får   inte   vara

underåriga eller ha förvaltare en­ligt 

II 

kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdra­get.

Senaste lydelse 1984: 191.

104

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

31 

§

Varje löntagarfondstyrelse skall bestå av nio ledamöter. För ledamöter­na skall finnas fyra suppleanter. Regeringen förordnar ledamöter och suppleanter.

Ledamöter och suppleanter skall vara myndiga och bosatta här i ri­ket. Av ledamöterna skall minst fem och av suppleanterna minst tvä företräda löntagarintressen. Vid ut­seendet av ledamöter och supplean­ter skall det tillses att lönlagar-fondstyrelserna får en regional an­knytning.

Ledamöter och suppleanter skall vara bosatta här i riket och får inte vara underåriga eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltarupp­draget. Av ledamöterna skall minst fem och av suppleanterna minst två företräda löntagarintressen. Vid ut­seendet av ledamöter och supplean­ter skall det tillses att löntagar-fondslyrelserna får en regional an­knytning.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

105

53 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring

Härigenom föreskrivs att 48 § lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäk­ring' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

48 §2

Ansökan   om   registrering   skall

Ansökan   om   registrering   skall

också innehålla uppgifter om kas- ocksä innehålla uppgifter om kas­

sans postadress, om styrelseleda- sans postadress, om styrelseleda­

möters, revisorers och eventuella möters, revisorers och eventuella

suppleanters fullständiga namn, suppleanters fullständiga namn,

medborgarskap och postadress medborgarskap och postadress

samt förklaring att dessa personer saml förklaring att dessa personer

e} år omyndiga.

ej år underåriga eller har förvaltare

enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken ulan begränsning av förvaltarupp­draget.

Om en styrelseledamot eller :iuppleant har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda, skall detta anges i ansökningshandlingen.

I ansökningshandlingen skall anges av vilka och hur kassans firma skall tecknas, om ej denna befogenhet skall utövas endast av styrelsen. Skall firman tecknas av annan än styrelseledamot eller styrelsesuppleant, gäller första stycket även i fråga om sådan firmatecknare.

Har ej den som ensam eller gemensamt med annan får teckna kassans firma egenhändigt skrivit sin namnteckning på ansökningshandlingen, skall vid denna fogas särskild bilaga, på vilken namnteckningen finns. Namn­teckning skall vara styrkt av vittnen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

' Lagen omtryckt 1982:432.

 Senaste lydelse 1987:1255.

106

54 Förslag till

Lag om ändring i sparbankslagen (1987:619)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. I §, 3 kap. 3 § och 4 kap. 2 § sparbanks­lagen (1987:619) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 1 §

En sparbank skall bildas av minst tjugo stiftare.

Sfiftarna skall vara svenska med­borgare och bosatta i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs får inte vara stiftare. Att detsamma gäller den som är underkastad nä­ringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Stiftarna skall vara svenska med­borgare och bosatta i Sverige. Den som är underårig eller i konkurs el­ler som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget fär inte vara sfiftare. Att detsamma gäller den som är underkastad nä­ringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Bestämmelserna i detta kapitel gäller om inte annat följer av bestämmel­serna om fusion i 7 kap. 2 §.

3 kap. 3§'

Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och, om inte regeringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspektionen i särskilda fall filialer något annat, bosatta inom sparbankens verk­samhetsområde. Den som är omyn­dig eller i konkurs kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäl­ler den som är underkastad närings­förbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Styrelseledamöterna skall vara svenska medborgare och, om inte regeringen eller efter regeringens bemyndigande bankinspekfionen i särskilda fall tillåter något annat, bosatta inom sparbankens verk­samhetsområde. Den som är under­årig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräld­rabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäl­ler den som är underkastad närings­förbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Av styrelseledamöterna fär högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i sparbanken. Vid denna beräkning skall hänsyn inte tas fill arbels­tagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelsere­presentation för de privatanställda.

En huvudman får inte vara 1. omyndig eller i konkurs.

4 kap.

2§

I. 

underårig eller i konkurs.

Senaste lydelse 1987: 1249.

107

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

2.

bosatt utanför sparbankens verksamhetsområde, om inte bankinspek­tionen på grund av särskilda förhällainden medger det,

3.

anställd i sparbanken, om inte reglementet uttryckligen medger detta, eller

4.

huvudman, styrelseledamot eller anställd i annan sparbank.

En huvudman får inte ha förval­tare enligt 11 kap. 7 § föräldrabal­ken utan begränsning av förvaltar­uppdraget.

En huvudman, som utses av kommunfullmäktige eller landsting enligt 3 §, får inte heller vara anställd eller styrelseledamot i något annat bankak­tiebolag än Sparbankernas Bank eller i en föreningsbank eller inom lands-hypoteks- och stadshypoteksinstilulionerna.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

108

55 Förslag till

Prop- 1987/88:124

Lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620)

Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3§ föreningsbankslagen (1987:620) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

3§'

Styrelseledamöterna   skall   vara

Styrelseledamöterna   skall   vara

svenska medborgare och bosatta i svenska medborgare och bosatta i

Sverige, om inte regeringen eller, Sverige, om inte regeringen eller,

efter regeringens bemyndigande, efter regeringens bemyndigande,

bankinspektionen i särskilda fall bankinspektionen i särskilda fall

tillåter annat. Den som är omyndig tillåter annat. Den som är underårig

eller i konkurs kan inte vara styrel- eller i konkurs eller som harförval-

seledamot. Att detsamma gäller lare enligt 11 kap. 7 § föräldrabal-

den som är underkastad näringsför- ken utan begränsning av förvaltar-

bud följer av 6 § lagen (1986:436) uppdraget kan inte vara styrdsde-

om näringsförbud.

damot.  Att detsamma gäller den

som är underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i föreningsbanken, om inte stadgarna i särskilt angivna fall tillåter annat. Den som enligt lag är ställfö­reträdare för en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara styrelseledamot utan att vara medlem i föreningsbanken, även om stadgarna saknar föreskrift om det. Om det till en central förenings­bank finns anslutna lokala föreningsbanker, får den som är medlem i en av dessa vara styrelseledamot också i den centrala föreningsbanken.

Bestämmelsema i andra stycket gäller inte arbelstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987: 1245) om styrelserepresentation för de privatanställda.

Av styrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i en föreningsbank. Vid denna beräkning skall hänsyn inte tas fill arbelstagarrepresentanter som har utsetts enligl lagen om styrelserepre­sentation för de privatanställda.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

' Senaste lydelse 1987: 1250.

109

56 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

Härigenom föreskrivs aU 6 kap. 4 § och 8 kap. 3 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

4§'

Styrelseledamöterna och verk­ställande direktören skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller den myndighet som regeringen be­stämmer i särskilda fall tillåter an­nat. Med svenskt medborgarskap jämställs medborgarskap i Dan­mark, Finland, Island eller Norge. Nordiska medborgare som är bo­satta i något av dessa länder kan vara styrelseledamöter, om minst halva antalet styrelseledamöter är bosatta i Sverige. Den som är omyndig eller i konkurs kan inte vara styrelseledamot eller verkstäl­lande direktör.

Styrelseledamöterna och verk­ställande direktören skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller den myndighet som regeringen be­stämmer i särskilda fall tillåter an­nat. Med svenskt medborgarskap jämställs medborgarskap i Dan­mark, Finland, Island eller Norge. Nordiska medborgare som är bo­satta i nägot av dessa länder kan vara styrelseledamöter, om minst halva antalet styrelseledamöter är bosatta i Sverige. Den som är underårig eller i konkurs eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräld­rabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget kan inte vara styrelseledamot eller verkställande direktör.

Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i föreningen, om inte stad­gama i särskilt angivna fall tillåter annat. Den som enligt lag är ställföreträ­dare för en medlem eller, om en juiidisk person är medlem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara styrelseledamot ulan att vara medlem i föreningen, även om stadgarna saknar föreskrift om det.

Bestämmelsema i andra stycket gäller inte arbelstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentafion för de privatanställda.

8 kap.

3§

Revisorerna skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller den myn­dighet som regeringen bestämmer i särskilda fall filialer annat. Den som är auktoriserad eller godkänd revisor behöver dock inte vara svensk medborgare.  Den som är

Revisorerna skall vara svenska medborgare och bosatta i Sverige, om inte regeringen eller den myn­dighet som regeringen bestämmer i särskilda fall tillåter annat. Den som är auktoriserad eller godkänd revisor behöver dock inte vara svensk medborgare.  Den som är

Senaste lydelse 1987: 1247.

110

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

omyndig, i konkurs eller underkas- underårig, i konkurs eller under­

låd näringsförbud får inte vara revi- kastad näringsförbud eller som har

sor.

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräld-

rabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget får inte vara re­visor.

Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av föreningens verksamhet fordras för uppdragets fullgörande.

Till revisor kan utses även ett auktoriserat eller ett godkänt revisionsbo­lag. Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel likställs ett aukto­riserat revisionsbolag med auktoriserad revisor och ett godkänt revisions­bolag med godkänd revisor. Ett bolag som utses till revisor skall fill ; styrelsen för den förening som revisionen avser anmäla vem som är huvud­ansvarig för revisionen. Den huvudansvarige skall i ett auktoriserat revi­sionsbolag vara auktoriserad revisor och i ett godkänt revisionsbolag auk­toriserad eller godkänd revisor. Bestämmelserna i 7 och 15 §§ tillämpas på den huvudansvarige.

Till revisor i dotterföretag bör utses minst en av moderföreningens revisorer, om det kan ske.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

111

57 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1980: 1102) om handelsbolag och enkla bolag

Härigenom föreskrivs atl 2 kap. 37 § lagen (1980: 1102) om handelsbolag och enkla bolag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 37 §

Är del sannolikt att likvidationen oskäligt uppehålls eller annars utförs på ett sådant sätt att en bolagsmans rätt därigenom äventyras, får domstol på ansökan av bolagsmannen förordna att likvidationen skall verkställas av en eller flera likvidatorer som utses av domstolen.

Ansökan skall göras hos rätten i den ort där bolaget har sitt hemvist. Ansökningen skall innehålla uppgift om samtliga bolagsmäns namn och adress. De bolagsmän som inte har deltagit i ansökningen skall delges denna pä det sätt som är föreskrivet om stämning i tvistemål. De skall beredas tillfälle att yftra sig över ansökningen.

Bolagsman får utses fill likvidator,

Likvidator fär inte vara omyndig Likvidator får inte vara under-

eller i konkurs. En likvidator som årig eller i konkurs eller ha förval-

inte är bolagsman skall vara svensk lare enligt 11 kap. 7 § föräldrabal-

medborgare och bosatt i Sverige, ken utan begränsning av förvaltar-

om inte regeringen eller den myn- uppdraget. En likvidator som inte

dighet som regeringen bestämmer är bolagsman skall vara svensk

för etl särskilt fall tillåter något an- medborgare och bosatt i Sverige,

nal.

om inte regeringen eller den myn-

dighet som regeringen bestämmer för elt särskilt fall fillåter något an­nat.

Myndighets beslut enligt Ijärde stycket andra meningen överklagas hos regeringen genom besvär.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

58 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1950: 272) om rätt för utländska försäkringsbolag att driva försäkringsrörelse i Sverige

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1950: 272) om rätt för utländska försäkringsbolag att driva försäkringsrörelse i Sverige skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4§'

Generalagenten skall vara bosatt

Generalagenten skall vara bosatt

här i riket. Han far inte vara omyn- här i riket. Han får inte vara under-

dig eller i konkurs. Om han är ut- årig eller i konkurs eller ha förval-

ländsk medborgare gäller bestäm- lare enligt 11 kap. 7 § föräldrabal-

mdserna i lagen (1968: 555) om rätt ken utan begränsning av förvaltar-

för utlänning och ufiändskt företag uppdraget. Om han är utländsk

att idka näring här i riket.

medborgare gäller bestämmelserna

i lagen (1968: 555) om rätl för ufiän-ning och utländskt företag att idka näring här i riket.

Generalagentur må även innehavas av svensk aktiebolag eller ömsesi­digt försäkringsbolag eller ock av svenskt handelsbolag, vars samtliga bolagsmän äga behörighet enligt vad i första stycket sägs. För fullgörande av de skyldigheter, som åligga generalagent, svare i förra fallet envar styrelseledamot och i det senare envar bolagsman, som ej är enbart kom­manditdelägare.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

' Senaste lydelse 1982: 1083.

113

8   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

59 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1968: 555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket

Härigenom föreskrivs att 7, 9 ocli 18 §§ lagen (1968:555) om räft för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7§

Näringstillstånd fär ej bevilja? ut-

Näringstillstånd fär ej beviljas ut-

länning som är omyndig eller sOm i     länning som är underårig eller som eller utom riket är försatt i konkurs.     har förvaltare enligt 11 kap. 7 § för­äldrabalken  utan  begränsning av förvaltaruppdraget eller som i eller utom riket är försatt i konkurs.

9§

Om näringstillstånd beviljas ut- Om näringstillstånd beviljas ut­

länning som ej är bosatt här i riket, länning som ej är bosatt här i riket,

skall det finnas en föreståndare för skall det finnas en föreståndare för

näringsverksamheten. Denne utses näringsverksamheten. Denne utses

av näringsidkaren och skall vara av näringsidkaren och skall vara

myndig och bosalt här i riket.

bosatt här i riket. Föreståndaren

får inte vara underårig eller ha för­valtare enligt 11 kap. 7 § föräldra­balken utan begränsning av förval­taruppdraget.

Föreståndaren är ansvarig lör näringsverksamheten. Näringsidkaren skall utfärda fullmakt för honom att i alla frågor, som rör verksamheten här i riket, handla på näringsidkarens vägnar samt mottaga stämning för nä­ringsidkaren och själv eller genom annan tala och svara för denne.

18 §

Verkställande   direktören   skall

Verkställande   direktören   skall

vara myndig och bosaft här i riket.       vara bosaU här i riket och får inte

vara underårig eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begränsning av förvaltarupp­draget.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

114

60 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m. m. i vissa företag

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2 § lagen (1980:1103) om årsredovisning m. m. i vissa företag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

2§'

Revisorer   skall   vara   svenska

Revisorer   skall   vara   svenska

medborgare och bosatta i Sverige, medborgare och bosatta i Sverige,

om inte regeringen eller den myn- om inte regeringen eller den myn­

dighet som regeringen bestämmer dighet som regeringen bestämmer

tillåter annat för särskilt fall. Den tillåter annat för särskilt fall. Den

som är auktoriserad eller godkänd som är auktoriserad eller godkänd

revisor behöver dock inte vara revisor behöver dock inte vara

svensk medborgare. Den som är svensk medborgare. Den som är

omyndig eller i konkurs kan inte underårig eller i konkurs eller som

vara revisor.

har förvaltare enligt 11 kap. 7 § för-

äldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget kan inte vara revisor.

Revisorer skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekono­miska förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av den ärs-redovisningsskyldiges verksamhet behövs för fullgörandet av uppdraget.

Till revisorer kan även utses auktoriserade eller godkända revisionsbo­lag. Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel likställs auktorise­rade revisonsbolag med auktoriserade revisorer och godkända revisonsbo-lag med godkända revisorer. Ett bolag som utses till revisor skall till den ärsredovisningsskyldige anmäla vem som är huvudansvarig för revisionen. I ett auktoriserat revisionsbolag skall den huvudansvarige vara auktorise­rad revisor; i ett godkänt revisionsbolag skall han vara auktoriserad eller godkänd revisor. Bestämmelserna i 4 § tillämpas på den huvudansvarige.

Till revisor i elt dotterföretag bör utses minst en av moderförelagets revisorer, om det kan ske.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1985:940.

115

61 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1966:742) om hotell- och pensionatrörelse

Härigenom föreskrivs att 2, 3, 5 och 6 §§ lagen (1966: 742) om hotell- och pensionatrörelse' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§ Hotell- eller pensionatrörelse, som är avsedd att samtidigt mottaga minst nio gäster eller som omfattar minst fem gästmm, får drivas endast av den som har tillstånd av polismyndigheten i orten. Tillstånd meddelas för hotell- eller pensionatrörelse i viss byggnad eller lägenhet.

Tillstånd skall meddelas, om det Tillstånd skall meddelas, om det

icke finnes anledning antaga att den icke finnes anledning antaga att den

som söker fillståndet skall driva rö- som söker tillståndet skall driva rö­

relsen sä att fara för allmän ordning relsen sä att fara för allmän ordning

och säkerhet uppkommer. Tillstånd och säkerhet uppkommer. Tillstånd

får ej meddelas den som är omyndig får ej meddelas den som är under-

elleri konkursfillstånd.

årig eller i  konkurstillstånd eller

som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begräns­ning av förvaltaruppdraget.

Drives hotell- eller pensionatrörelse för vilken tillstånd fordras enligt 2 § av bolag, förening eller annan samfällighet, skall föreståndare finnas för rörelsen. Föreståndare fär utses även av tillståndshavare som är enskild person. Polismyndigheten äger ålägga sådan tillståndshavare att utse före­ståndare, om särskilda skäl föreligga.

Föreståndare skall vara godkänd Föreståndare skall vara godkänd

av polismyndigheten. Utsedd före- av polismyndigheten. Utsedd före­

ståndare skall godkännas om han ej ståndare skall godkännas om han ej

är omyndig samt det icke finnes an- är underårig eller har förvaltare el­

ledning antaga att han skall utöva ligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan

rörelsen sä att fara för allmän ord- begränsning av förvaltaruppdraget

ning och säkerhet uppkommer.

samt det icke finnes anledning anta-

ga att han skall utöva rörelsen så att fara för allmän ordning och säker­het uppkommer.

Godkänd föreståndare ansvarar i fillståndshavarens ställe för att rörel­sen utövas enligt föreskrifterna i denna lag.

5 

§

3

Ansökan om fillstånd att driva hotell- eller pensionatrörelse skall vara skriftlig och åtföljas av

a) uppgift om sökandens fullständiga namn, firma och postadress samt, om sökanden tidigare haft annat släktnamn, detta;

' Senaste lydelse av lagens rubrik 1975: :i99.

' Senaste lydelse 1975:599.

3 Senaste lydelse 1987: 153.

116

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

b) för sökande, som är enskild person, uppgift om födelsetid och yrke eller titel samt bevis alt han ej är omyndig eller i konkurstillstånd;

b) för sökande, som är enskild person, uppgift om födelselid och yrke eller titel samt bevis att han ej är underårig eller i konkurstillstånd eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan begräns­ning av förvaltaruppdraget;

c)    uppgift om fullständigt namn, födelsetid och yrke eller fitel för den

som utsetts till föreståndare eller ersättare samt bevis att han ej är omyn­

dig;

d)   uppgift om belägenheten av den byggnad eller lägenhet där rörelsen

avses skola drivas, det största antal gäster som skall kunna mottagas

samtidigt och det största antal gästmm som rörelsen skall omfatta;

e)   om bygglov meddelats för hotellet eller pensionatet, handlingar som

visar att så har skett.

Beviljas fillstånd skall skriftligt bevis utfärdas. Har bygglov ej meddelats och är det inte uppenbart att lov inte behövs skall beviset innehålla erinran om att bygglov kan fordras. Finns ej godkänd ersättare eller, i fall när föreståndare skall finnas enligt 3 §, godkänd föreståndare, skall i beviset anges att tillståndet icke får utnyttjas förrän ersättare eller föreståndare utsetts och godkänts. Avskrift av beviset skall tillställas byggnadsnämn­den, brandchefen och miljö- och hälsoskyddsnämnden.

Om godkännande av föreståndare eller ersättare skall skriftligt bevis utfärdas.

6§''

Om tillståndshavare avlider, för­sattes i konkurs eller förklaras omyndig, fär rörelsen fortsättas un­der högst ett år. Fortsattes rörel­sen, skall föreståndare enligt 3 § finnas för denna.

Om godkänd föreståndare ej re­dan finnes, skall inom två månader från dödsfallet, edgångssammanlrä-det eller omyndighetsförklaringen ansökan göras om godkännande av föreståndare. Godkännes icke före­ståndaren, skall polismyndigheten lämna den som driver rörelsen fill­fälle att inom viss tid ansöka om godkännande av annan förestånda­re. Godkännes ej heller den andre föreståndaren, anses tillståndet ha upphört att gälla tre veckor efter det att beslut i ärendet vann laga kraft.

Om tillståndshavare avlider, för­sattes i konkurs eller/år en förval­tare enligt 11 kap. 7 § föräldrabal­ken utan begränsning av förvaltar­uppdraget, fär rörelsen fortsättas under högst ett är. Fortsattes rörel­sen, skall föreståndare enligt 3 § finnas för denna.

Om godkänd föreståndare ej re­dan finnes, skall inom två månader från dödsfallet, edgångssammanträ­det eller beslutet om förvaltare an­sökan göras om godkännande av fö­reståndare. Godkännes icke före­ståndaren, skall polismyndigheten lämna den som driver rörelsen till­fälle att inom viss tid ansöka om godkännande av annan förestånda­re. Godkännes ej heller den andre föreståndaren, anses fillståndet ha upphört att gälla tre veckor efter det att beslut i ärendet vann laga kraft.

" Senaste lydelse 1987:693.

117

Göres ej ansökan som avses i andra stycket inom föreskriven tid, anses    Prop. 1987/88: 124 tillståndet för rörelsen ha upphört aitt gälla den dag då tiden utgick.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

118

62 Förslag till

Prop- 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1984:81) om fastighetsmäklare

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1984: 81) om fastighetsmäklare skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5§ För att en fastighetsmäklare skall bli registrerad krävs att han

1.  är myndig och ej försatt i kon-

1. inte är underårig eller försatt i

kurs,                                                      konkurs eller har förvaltare enligt

11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget,

2.

har försäkring som täcker den skadeslåndsskyldighet intill 500000 kronor för varje skadefall som kan drabba honom om han åsidosätter sina åligganden enligt 9-13 §§,

3.

har tillfredsställande utbildning, samt

4.

i övrigt bedöms lämplig som fastighetsmäklare.

Närmare föreskrifter om villkoren för registrering och om registrerings­förfarandet meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Registreringsavgifl i form av ansökningsavgifl och årlig avgift bestäms av regenngen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

119

63 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1952:166) om häradsallmänningar

Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1952: 166) om häradsallmänningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

23 §'

Ledamot av allmänningsstyrelse Ledamot av allmänningsstyrdse

skall vara myndig och, därest ej re- skall vara här i riket bosatt svensk

geringen för särskilt fall annat medborgare, om inte regeringen för

medgiver, här i riket bosatt svensk ett särskilt fall medger annat. Le-

medborgare.

damot får inte vara underårig eller

ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § för­äldrabalken utan begränsning av förvaltaruppdraget.

Ledamot av allmänningsstyrelse mä, ändå att den tid för vilken han blivit utsedd ej gäll till ända, skiljas frän uppdraget genom beslut av allmänningsstämman.

Avgår styrelseledamot innan den fid för vilken han blivit vald gått fill ända och finnes ej suppleant, åligger det övriga styrelseledamöter att ofördröjligen föranstalta om val av ny ledamot för återstående tiden. Utan hinder av vad sålunda stadgats må dock med valet kunna anstå fill nästa ordinarie allmänningsstämma, såframt styrelsen är beslutför med kvarstå­ende ledamöter samt uppskovet ej strider mot bestämmelse i reglementet.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

' Senaste lydelse 1975:678.

120

64 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1952:167) om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna

Härigenom föreskrivs att 22 § lagen (1952:167) om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

22 §' Ledamot av allmänningsstyrelse Ledamot av allmänningsstyrelse eller ekonominämnd skall vara eller ekonominämnd skall vara här i myndig och, därest ej regeringen riket bosatt svensk medborgare, för särskilt fall annat medgiver, här om inte regeringen för ett särskilt i riket bosatt svensk medborgare.        fall medger annat.  Ledamot får

inte vara underårig eller ha förval­tare enligt 11 kap. 7 § föräldrabal­ken ulan begränsning av förvaltar­uppdraget.

Ledamot av allmänningsstyrelse eller ekonominämnd må, ändå att den tid för vilken han blivit utsedd ej gått till ända, skiljas från uppdraget genom beslut av den eller dem som utsett honom.

Avgår styrelse- eller nämndledamot innan den tid för vilken han blivit utsedd gått till ända och finnes ej suppleant, skall, där den avgångne valts av delägarna, på föranstaltande av allmänningsstyrdsen val av ny ledamot för återstående fiden ofördröjligen hållas samt, om den avgångne utsetts av länsstyrelsen, anmälan om avgången genast göras hos denna myndighet för utseende av ny ledamot för samma tid. Utan hinder av vad nu stadgats må dock med val av ny ledamot kunna anstå till nästa ordinarie allmännings­stämma, såframt styrelsen eller nämnden är beslutför med kvarstående ledamöter samt uppskovet ej strider mot bestämmelse i reglementet.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1975:679.

121

65 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i rennäringslagen (1971: 437)

Härigenom föreskrivs att 49 § rennäringslagen (1971:437)' skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

49 §

Styrelsen består av ordförande

Styrelsen består av ordförande

och ytterligare en eller flera leda-     och ytterligare en eller flera leda­

möter som utses på bystämma. Sly-     möter som utses pä bystämma. Sty­

relseledamot skall vara myndig.

relsdedamol får inte vara under­

årig eller ha förvaltare enligt 11

kap.   7 § föräldrabalken  ulan  be­

gränsning av förvaltaruppdraget.

Styrelseledamot kan skiljas från sitt uppdrag före utgången av den tid för vilken han blivit utsedd.

Val av styrelse eller ändring i dess sammansättning skall anmälas till länsstyrelsen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1985:919.

122

66 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976:997) om vattenförbund

Härigenom föreskrivs att 32 § lagen (1976: 997) om vattenförbund skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

32 

§

Styrelse för vattenförbund skall bestå av en eller flera ledamöter och ha sitt säte inom län där förbun­det har sitt verksamhetsområde. Den som är omyndig eller i konkurs kan ej vara styrelseledamot.

Styrelse för vatlenförbund skall bestå av en eller flera ledamöter och ha sitt säte inom län där förbun­det har sitt verksamhetsområde. Den som är underårig eller i kon­kurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan be­gränsning av förvaltaruppdraget kan ej vara styrelseledamot.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

123

67 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i ackordslagen (1970: 847)

Härigenom föreskrivs att 3 § ackordslagen (1970: 847) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§ God man bör vara lagfaren. Han skall i övrigt ha den insikt och erfaren­het som uppdraget kräver samt åtnjuta borgenärernas förtroende.

God man skall vara myndig. Till

God man/år inte vara underårig

god man får ej förordnas någon som eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 §

står gäldenären nära eller är bero- föräldrabalken utan begränsning

ende av honom. Den som är an- av förvaltaruppdraget. Till god

ställd vid domstol får ej förordnas man fär ej förordnas någon som står

till god man.

gäldenären nära eller är beroende

av honom. Den som är anställd vid domstol får ej förordnas till god man.

Om det finnes erforderligt, skall även förordnas ersättare för gode mannen. Bestämmelserna om god man gäller även för ersättare.

God man skall enfiedigas, om han finnes icke vara lämplig eller av annan särskild orsak bör skiljas från uppdrs:get.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

124

68 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i radioansvarighetslagen (1966: 756)

Härigenom föreskrivs atl 3 § radioansvarighetslagen (1966:756) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§' För varje radioprogram skall finnas en programutgivare med uppgift alt förebygga yttrandefrihetsbrott. Ingenting får sändas mot programulgiva-rens vilja.

Programutgivare skall vara myn- Programutgivare skall ha hemvist

dig och ha hemvist i Sverige.

i Sverige. Han får inte vara under-

årig eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken ulan be­gränsning av förvaltaruppdraget.

Programutgivare förordnas av programföretagets chef eller av annan tjänsteman hos programföretaget enligt bestämmelser som meddelas av regeringen. Uppgift om vem som är programutgivare skall före sändningen av program antecknas i register, som föres hos programföretaget och är tillgängligt för allmänheten.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1977:1018.

125

69 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1982:460) om ansvarighet för närradio

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1982:460) om ansvarighet för när­radio skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§ Vaije sammanslutning, som avser att sända närradio, skall för program­verksamheten utse en programutgivare med uppgift att förebygga yttran­defrihetsbrott. Ingenting fär sändas mot programulgivarens vilja.

Programutgivaren skall vara Programutgivaren skall ha

myndig och ha hemvist i Sverige. hemvist i Sverige. Han får inte vara

Han får inte vara i konkurstillstånd. underårig eller i konkurstillstånd

Sammanslutningen skall anmäla eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 §

vem som är programulgivare till föräldrabalken utan begränsning

den myndighet som prövar frågor av förvaltaruppdraget. Samman-

om fillstånd att sända närradio.

slutningen skall anmäla vem som är

programutgivare till den myndighet

I

som prövar frågor om tillstånd alt

sända närradio.

Om den som är utsedd till programutgivare inte längre är behörig eller om hans uppdrag upphör, skall sammanslutningen omedelbart utse en ny programutgivare.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

126

\

70 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1982: 521) om ansvarighet för radio-och kassettidningar

Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1982: 521) om ansvarighet för radio-och kassettidningar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17 § För den del av en radio- eller kassettidning som utgörs av en samman­ställning skall det finnas en särskild utgivare som utses av de samverkande ägarna till de periodiska skrifter ur vilka materialet hämtats.

Utgivaren skall vara myndig och        Utgivaren skall ha hemvist i Sve-ha hemvist i Sverige. Han får inte     rige. Han får inte vara underårig vara i konkurstillstånd. Ägaren till     eller i konkurstillstånd eller ha for­dan periodiska skrift som utgör den     valtare enligt 11 kap. 7 § föräldra-huvudsakliga förlagan till radio- el-     balken utan begränsning avförval-ler  kassettidningen   skall   anmäla     taruppdraget. Ägaren till den perio-vem som är utgivare till den myn-     diska skrift som utgör den huvud-dighel som regeringen bestämmer.       sakliga förlagan till radio- eller kas­settidningen skall anmäla vem som är utgivare till den myndighet som regeringen bestämmer.

Är utgivaren inte längre behörig eller upphör annars hans uppdrag, skall de periodiska skrifternas ägare omedelbart utse en ny utgivare. Denne skall anmälas sä som nyss har sagts.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1985:373.

127

71 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1985:1057) om ansvarighet för lokala kabelsändningar

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1985:1057) om ansvarighet för loka­la kabelsändningar skall ha följande lyddse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§ Den som avser att bedriva egensändningar skall för programverksamhe­ten utse en programutgivare med uppgift att förebygga yttrandefrihets-brott. Ett lokalt kabdsändarföretag får utse en programutgivare för varje kanal. Mot programutgivarens vilja Får ingenting sändas i den verksamhet för vilken han är utsedd.

En programutgivare skall vara En programutgivare skall ha

myndig och ha hemvist i Sverige, hemvist i Sverige. Han får inte vara

Han fär inte vara i konkursfillstånd. underårig eller i konkurstillstånd

Den som skall bedriva egensänd- eller ha förvahare enligt 11 kap. 7 §

ningar skall anmäla vem som är föräldrabalken utan begränsning

programutgivare till kabelnämn- av förvaltaruppdraget. Den som

den.

skall bedriva egensändningar skall

anmäla vem som är programutgiva­re fill kabelnämnden.

Om den som är utsedd fill programutgivare inte längre är behörig eller om hans uppdrag upphör, skall den som bedriver egensändningarna ome­delbart utse en ny programutgivare.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

128

Justitiedepartementet

Prop- 1987/88:124

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 september 1987

Närvarande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Lind­qvist, G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Lagrådsremiss om god man och förvaltare 1 Inledning

De gmndläggande bestämmelserna om förmynderskap och godmanskap finns i föräldrabalken. De reformerades år 1974. De nya reglerna trädde i kraft den I januari 1976. Reformen syftade bl. a. till att inskränka använd­ningen av omyndigförklaring.

Genom tilläggsdirektiv år 1982 fick utredningen (Ju 1977:08) om barnens rätt i uppdrag att se över lagstiftningen om förmynderskap och godman­skap. År 1984 fördes den uppgiften över till en särskild utredare (juslifierå-det Staffan Magnusson), som har bedrivit sitt arbete under namnet förmyn­derskapsutredningen (Ju 1984:07).

Enligt 1982 och 1984 års direktiv (Dir. 1982:25 och 1984:35) gick utred­ningsuppdraget ut på alt utvärdera gällande regler om omyndigförklaring, utseende av god man och arvode lill förmyndare och gode män. I uppdra­get ingick ocksä atl överväga förenklingar i regelsystemet när det gäller förmyndares rättigheter och skyldigheter. En annan utredningsuppgift var att undersöka möjligheterna alt rationalisera handläggningen av ärenden hos domstolarna och överförmyndarna.

Genom lilläggsdirekfiv den 19 december 1985 (Dir. 1985:55) fick för­mynderskapsutredningen till uppgift att med förtur undersöka om institutet omyndigförklaring kunde avskaffas.

Utredningen avlämnade i december 1986 ddbelänkandel (SOU 1986:50) God man och förvaltare. Betänkandet har remissbehandlats.

Till protokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfattning av betänkandet som bilaga 1, dels de lagförslag som läggs fram i betänkandet som bilaga 2, dels en sammanställning av remissyttrandena som bilaga 3 .'

Beträffande nuvarande svenska och utländska förhållanden hänvisas till betänkandet.

' Sammanställningen av remissyttrandena har fogats vid prop.  1987/88:32 som

bilaga 3.

129

9   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

2 Allmän motivering 

2.1 Allmänna utgångspunkter

Prop. 1987/88: 124

Mitt förslag: Insfitutet omyndigförklaring avskaffas. I stället införs ett nytt institut, förvaltarskap, för att tillgodose det skyddsbehov som varit ett av mofiven för institutet omyndigförklaring.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 167-171).

Remissinstanserna: En nära nog enhällig remissopinion lillstyrker utred­ningens förslag eller lämnar det utan erinran. Kammartätten i Sundsvall och överförmyndarnämnden i Kariskrona vill dock behälla institutet omyndigförklaring. Även överförmyndarnämnden i Sundsvall vill ha ett system som enligt huvudregeln innebär en total förlust av rättshandlings­förmågan.

Skälen för mitt förslag: Regler om omyndigförklaring finns i 10 kap. föräldrabalken. Reglerna innebär att den som har fyllt 18 år skall av domstol förklaras omyndig, om han pä grund av psykisk sjukdom, häm­mad förståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag är ur stånd att vårda sig eller sin egendom och del inte är tillräckligt att god man förordnas för honom eller att han pä annat mindre ingripande sätt får bistånd i vården av sina angelägenheter (10 kap. I §). Om en underårig befinner sig i motsvarande situafion, får rätten förklara atl han skall förbli omyndig även efter uppnådd myndighetsålder (10 kap. 2 §).

Bestämmelserna om omyndigförklaring fick sin nuvarande utformning vid en omfattande reform av förmynderskapslagstiftningen år 1974 (prop. 1974:142, LU 38, rskr. 404). Tanken bakom reformen var alt omyndigför­klaringar borde begränsas sä längt mcjjligt. Del behov av bistånd i personli­ga eller ekonomiska angelägenheter som kunde finnas skulle i stället tillgo­doses genom förordnande av god man eller på annat mindre ingripande sätt. Genom reformen utvidgades också möjligheterna till sådant förord­nande. Enligt 18 kap. 3 § föräldrabalken kan god man utses för den som på grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller liknande förhällande behöver bistånd med att bevaka sin rätl, förvalta sin egendom eller sörja för sin person.

Omyndigförklaring innebär alltid ett allvarligt ingrepp i en persons liv. Den omyndigförklarade förlorar inte bara rätten atl själv bestämma över sina ekonomiska angelägenheter. E;n omyndigförklaring medför också långtgående verkningar på områden som ligger utanför den ekonomiska rörelsefrihetens. Av särskild betydelse är att rösträtten i allmänna val går förlorad. Över huvud taget medför en omyndigförklaring som regel en stark begränsning av möjligheten atl ta egna initiativ och hävda egna åsikter. Inskränkningarna i rältshandlingsförmågan gäller även i sädana fall där omyndigförklaringen framföi" allt är motiverad för att frånta den enskilde bestämmanderätten över viss egendom. De nu beskrivna verk­ningarna inträffar inte vid förordnande av god man.

130

Det nuvarande systemet innebär alt omyndigförklaring närmast kommer Prop. 1987/88: 124 i fräga för personer vilkas tillstånd visserligen är sådant som anges i 10 kap. 1 § föräldrabalken men som samtidigt är så aktiva att det kan uppslå praktiska komplikationer om de får behålla sin rättshandlingsför­måga. En omyndigförklaring bhr alltså aktuell främst när risken är alltför stor att personen i fråga företar rättshandlingar som strider mot dem som en god man gör eller avser atl göra, s. k. kolliderande rättshandlingar. Om en person däremot har ett så gravt handikapp att han heh saknar förmåga att själv företa några rättshandlingar, finns del normalt inte någon anled­ning atl omyndigförklara honom. Denna skillnad kan framstå som egen­domlig, inte minst med tanke på kopplingen mdlan omyndigförklaring och förlust av allmän rösträtt.

Antalet omyndigförklaringar har minskat kraftigt sedan 1974 års reform och häller sig numera pä en låg nivå. Under tidsperioden 1976-1985 har antalet mål om omyndigförklaring sjunkit frän 201 till 35 om året. När det gäller hävanden av omyndigförklaringar skedde en uppgång närmast efter reformen. Antalet mål var 648 är 1976 och 789 år 1977. Därefter har antalet sjunkit för atl år 1985 uppgä lill 406. Trots utvecklingen mot färre omyndig­förklaringar är de omyndigförklarade ändå så pass många som ca 15000.

Rent allmänt kan sägas att en omyndigförklaring lätt uppfattas som en nedvärderande stämpel, bäde av den omyndigförklarade själv och av hans omgivning. I många fall kan en sådan förklaring få allvarliga följder för den omyndigförklarades psykiska välbefinnande. Åtgärden kan också försvåra en social anpassning. Delta gäller inte minst vissa utvecklingsstörda.

Förmynderskapsutredningen föreslär i del tidigare nämnda betänkandet (SOU 1986:50) God man och förvaltare atl institutet omyndigförklaring avskaffas. Därmed bortfaller det rösträtlshinder som en sådan förklaring innebär. Utredningen föreslär att det i stället införs ett utbyggt godmans­inslilul, kallat förvaltarskap. För att inte den hjälpbehövande skall utsättas för mer ingripande ätgärder än nödvändigt vill utredningen samtidigt att det nuvarande godmansinstitulet behålls med vissa justeringar. De allmän­na förutsättningarna för elt förvaltarförordnande skall vara desamma som vid förordnande av god man. Förvaltarskapet skall anpassas så, att det motsvarar den enskildes behov av bistånd i varje särskilt fall. Förvaltaren skall ha ensam rädighet över den egendom och de angelägenheter som omfattas av hans uppdrag.

Utredningens förslag har fått ett övervägande positivt mottagande under remissbehandlingen. Detta gäller framför allt den gmndläggande idén att avskaffa institutet omyndigförklaring. I en del andra frågor är dock remiss­opinionen splittrad.

Det vore i och för sig länkbart atl reformera omyndigförklaringsinslitu-lel så alt vissa rättsverkningar av en omyndigförklaring tas bort. I åtskilliga länder har domstolarna möjlighet att i samband med etl beslut om omyn­digförklaring ange i vilken omfattning den enskildes rältshandlingsförmäga skall vara begränsad. I flertalet länder går dock rösträtten alllid förlorad.

Det skulle således kunna övervägas att göra del svenska omyndigförkla-

ringsinstitutet mera flexibelt, så atl domstolarna får möjlighet all närmare

bestämma rättsverkningarna. Del är också möjligt att direkt i lagen begrän-

131

sa följderna av en omyndigförklaring, så alt exempelvis rösträtten aldrig Prop. 1987/88: 124 påverkas. Den utestängning frän samhällsgemenskapen som förlusten av rösträtten innebär är ju en av de allvarligaste följderna av en omyndigför­klaring. Flera skäl, bl. a. respekten för människors lika värde och integri­tet, talar för att rösträtten - åtminstone som huvudprincip - finns kvar. Delta är också den lösning som har valts i bl. a. Finland och Norge.

Institutet omyndigförklaring har emellertid sådana nackdelar att det i första hand bör övervägas om man inte bör avskaffa del.

Uppfattningen om alla människors lika värde är den grundläggande utgångspunkten för hur samhället skall utformas. Den sociallagstiftning som har tillkommit under senare år bygger också pä atl alla människor har kunskaper, erfarenheter och förmåga som är viktiga för samhället och atl människornas aktiva deltagande i samhällslivet skall främjas. Dessa tanke-gängar kommer fram i bl. a. socialtjänstlagen (1980:620) och lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. (omsorgslagen). I socialtjänstlagen framhålls atl verksamheten inom so­cialtjänsten skall bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. Utgångspunkter av delta slag har ocksä legal lill grund för del förslag av socialberedningen (S 1980:7) lill ny tvångslagsliftning som för närvarande övervägs i regeringskansliet (se SOU 1984:64).

Det synsätt som sålunda präglar reformarbetet inom andra samhällsom­råden bör vara vägledande ocksä för en reformering av lagstiftningen om förmynderskap och godmanskap, vilken har sina rötter i en äldre tids värderingar. Mot den bakgrunden anser jag att tiden nu är mogen atl avskaffa institutet omyndigförklaring.

Ett avskaffande av omyndigförklaringsinstitulet kräver emellertid att man på annat sätt tillgodoser behovet av hjälp och skydd för personer som på grund av sjukdom e.d. saknar förmåga alt själva ha hand om sina ekonomiska och personliga angelägenheter. Del gäller alltsä atl på något sätt ersätta omyndigförklaringens skyddsfunktion.

All omyndigförklaringen har en sådan funktion har ibland kommit i bakgrunden i den allmänna debatten. Men del har ocksä från olika håll framhållits som angelägel atl psykiskt svaga personer skyddas frän på­tryckningar av personer i deras närmaste omgivning som vill få lill stånd olika ekonomiska dispositioner. Även i andra avseenden har de omyndig-förklarade i mänga fall elt hjälpbehov som mäste tillgodoses på något sätt, om institutet omyndigförklaring avskaffas.

De hjälpmöjligheter som erbjuds enligt socialtjänst- och omsorgslagslift-ningen har inte sådan inriktning att de kan ersätta de funktioner som ankommer pä en förmyndare.

För alt den enskilde skall fä ett tillfredsställande skydd är det inte heller

tillräckligt med de möjligheter till återgång eller ogilligförklaring av rätts­

handlingar som finns enligt 3 kap. lagen (1915:218) om avtal och andra

rättshandlingar på förmögenhetsrättens område (avtalslagen) eller lagen

(1924:323) om verkan av avtal, som slutits under inflytande av rubbad

själsverksamhet. När dessa lagar tillämpas mäste det i varje särskilt fall

utredas inför domstol i vad mån den enskildes handlande har påverkats av

hans bristande själsförmögenheter. Bortsett frän den tidsutdräkt och de

132

praktiska svårigheter som kan uppstä talar ocksä kostnadsaspekterna mot     Prop. 1987/88: 124 en sådan lösning.

I och för sig är del tänkbart att ändra fömlsällningarna för ogilligförkla­ring av etl avtal enligt exempelvis 1924 års lag, sä att avtal som har ingåtts av personer tillhörande de nu aktuella grupperna lättare kan fränkännas verkan. Kvar står dock bl. a. de praktiska problem som det innebär alt förhållandena kring avtalets ingående mäste utredas i varje särskilt fall.

Avskaffas omyndigförklaringarna, bör därför i stället nya former för bistånd tillskapas inom ramen för föräldrabalken. Även för andra grupper av t. ex. sjuka och handikappade än dem som för närvarande är omyndig­förklarade kan sådana nya biståndsformer behövas. Närmast till hands ligger alt utnyttja det nuvarande godmansinstitulet.

I sin nuvarande utformning utgör emellertid godmansinstitulet inte alltid en fullgod ersättning för omyndigförklaringarna. Framför allt utgör den tidigare berörda risken för kolliderande rättshandlingar mellan den gode mannen och huvudmannen ett problem. Denna kollisionsrisk hänger i sin tur samman med alt huvudmannen behäller sin rätlshandlingsförmåga trots att en god man har förordnats för honom.

Vid sidan av det nuvarande godmansinstitulet behövs därför en utbyggd form av godmanskap som är utformad pä så sätt att den enskilde helt eller delvis fråntas sin bestämmanderätt beträffande den egendom eller den angelägenhet som det är fråga om. Liknande system finns i vissa utländska rättsordningar. En lämplig benämning på det nya institutet är förvaltar­skap.

Kännetecknande för ett sådant system med förvaltarskap är alltså att den för vilken förvaltare har förordnals föriorar sin rältshandlingsförmäga helt eller delvis och att förvaltaren i stället i motsvarande utsträckning får rätt atl ingå rättshandlingar för sin huvudmans räkning. Genom atl förval-tarskapen ges en sådan utformning kan de helt tillgodose de nuvarande förmynderskapens skyddsfunktion för de berörda grupperna. Detta möjlig­gör i sin tur att institutet omyndigförklaring kan avskaffas.

Jag har med detta avslutat min redogörelse för de allmänna utgångs­punkter som bör ligga till grund för elt avskaffande av omyndigförklarings­institutet. I del följande avser jag att närmare behandla frågorna om

rösträtt i avsnitt 2.2,

godmansinstitulet i avsnitt 2.3,

förvaltarskap i avsnitt 2.4,

processuella frågor m. m. i avsnitt 2.5,

följdändringar i annan lagstiftning i avsnitt 2.6,

ikraftträdande m. m. i avsnitt 2.7, och

kostnader och resursbehov i avsnitt 2.8.

Mina kommentarer till de enskilda lagbestämmelserna återfinns i speci­almotiveringen (avsnitt 4).

133

2.2 Rösträtt

Prop. 1987/88: 124

Mitt förslag: De som enligt nu gällande ordning är uteslutna från rösträtt pä grund av omyndigförklaring skall ha rätt att rösta i allmänna val.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 186-187). Utredningen har i denna fråga samrått med folkstyrelsekommittén (Ju 1984:05).

Remissinstanserna: Av de remissinstanser som särskilt har tagit upp frågan är de flesta positiva till utredningens förslag. Fem remissinstanser ställer sig avvisande till att rösträtten utsträcks till de nu aktuella personka­tegorierna. Ytteriigare fyra remissinstanser visar i olika grad tveksamhet inför en sådan ordning. Kritiken kommer främst från domstolshåll. Några remissinstanser vill, om förslaget genomförs, ha en skärpning av de regler som finns till skydd mot otillbörligt verkande vid röstning.

Skälen för mitt förslag: I och med att institutet omyndigförklaring av­skaffas bortfaller den diskvalificeringsgrund i fråga om rätten alt rösta vid allmänna val som nu finns intagen i bl. a. regeringsformen. Atl detta hinder för rösträtt slopas är också etl av de viktigaste skälen för att avskaffa omyndigförklaringarna. Av vad jag tidigare har sagt framgär att de nuva­rande fömlsällningarna för omyndigförklaring har bestämts utifrån andra synpunkter än dem som har betydelse för frägan vem som skall få rösta i allmänna val. Det finns alltsä inget självklart samband mellan omyndig­förklaring och rösträtt.

Del är därmed inte sagt alt rösträtten mäste vara helt oinskränkt för alla vuxna personer. I och för sig är det länkbart att införa regler som gör det möjligt atl i undantagsfall, t.ex. vid allvarlig psykisk ohälsa, frånta den enskilde rösträtten. En sådan ordning finns bl. a. i Finland och Norge. I båda länderna har man nyligen avskaffat bindningen mellan omyndigför­klaringar och rätten att rösta. Däremot har valmyndigheterna vissa möjlig­heter att från fall till fall pröva om personer med "allvarlig själslig svag­het" eller liknande skall få rösta.

Det argument som i Sverige i första hand har åberopats för att inte låta omyndigförklarade delta i allmänna val är all de lättare än andra kan bli offer för otillböriig påverkan (se SOU 1972:15 s. 125 och prop. 1973:90 s. . 164), Avskaffas omyndigförklaringsinstitulet, skulle samma argument kun­na åberopas till stöd för att frånta vissa allvarligt sjuka rösträtten. Enligt min mening har emellertid argumentet inte sä stor tyngd atl det uppväger de skäl, framför allt respekten för den enskilda människans värde och integritet, som talar för att alla skall ha kvar sin rösträtt.

Alt låta valmyndigheterna från fall till fall avgöra om en person skall få rösta inger betänkligheter frän rättssäkerhetssynpunkt. Etl sådant system är också ägnat att vålla besvärliga praktiska problem.

Jag anser därför att ingen bör förlora sin rösträtt pä grund av sjukdom e. d. Även personer vars hälsotillstånd är sådant atl en förvaltare har förordnats för dem bör ha rätt att rösta. Det ankommer därvid i princip på

134

dem själva att utöva sin rösträtt. För dem som inte kan ta sig till vallokalen finns vissa möjligheter att rösta med valsedelsförsändelse (se 11 kap. vallagen, 1972:620; senast omtryckt 1985:203).

Röstning med valsedelsförsändelse kan ske genom make, bud eller lant-brevbärare. Budröstning fär ske enbart om väljaren på gmnd av sjukdom, rörelsehinder eller hög ålder är förhindrad alt rösta i vanlig ordning. Som bud fär användas vissa nära släktingar och vårdare.

Vid all form av röstning med valsedelsförsändelse skall väljaren först lägga valsedeln i ett s. k. innerkuvert och sedan i närvaro av ett vittne lägga innerkuvertet i ett s. k. ylterkuvert, som han därefter tillsluter. Väljaren och vittnet skall skriftligen intyga att det hela har gått rätt fill. Vid röstning genom bud eller lantbrevbärare har även dessa motsvarande förpliktelser.

Maken, budet eller lantbrevbäraren ombesörjer därefter atl valsedelsför­sändelsen avlämnas. Det åligger valförrättare och röslmotlagare att kon­trollera bl. a. att försändelsen är iordningsställd på föreskrivet sätt. Om det vid ett val har förekommit avvikelse frän den föreskrivna ordningen eller om någon verkat ofillböriigt vid valet, t.ex. genom att hindra röstningen, kan valprövningsnämnden upphäva valet och förordna om omval i berörda valkretsar.

Reglerna om budröstning infördes är 1966. Bestämmelser om makeröst­ning fanns redan dessförinnan. Mot bakgrund av flera fall av valfusk vid 1979 års val ifrågasatte 1978 års vallagskommitté (se SOU 1980:45) om inte reglerna om budröslning borde skärpas. Kommittén stannade emellertid föratt inte föreslå någon sådan skärpning. Samma ståndpunkt intogs under lagstiftningsfrågans fortsalla behandling (se prop. 1980/81:170 s. 63 och KU 1980/81:26 s. 26). Som gmnd för inställningen angavs bl. a. atl publici­teten kring de fall som förekommit kunde antas leda till skärpt uppmärk­samhet och kontroll när det gäller förfarandet vid röstning med valsedels­försändelse. Konstitutionsutskottet såg för sin del möjligheten lill budröst­ning som ett betydelsefullt led i strävandena att så långt möjligt bereda samtliga röstberättigade möjlighet att delta i valen.

Det ligger i sakens natur att en utvidgning av rösträtten lill personer som i dag är omyndigförklarade kan leda till ett ökat utnyttjande av möjligheten lill budröstning. Enbart denna omständighet torde dock inte ändra fömt­sättningarna för de överväganden som gjordes vid frågans fidigare behand­ling. Det har inte heller framkommit något annat skäl atl nu ändra reglerna om röstning med valsedelsförsändelse.

Jag vill emellertid understryka viklen av atl valförrättare och andra som medverkar vid röstning är uppmärksamma på risken för otillböriig påver­kan. Självfallet har även personalen på vårdinrättningar och inom social­tjänsten m. m. elt ansvar i detta avseende.

Prop. 1987/88:124

2.3 Godmansinstitulet 

2.3.1 Tillämpningsområdet

Mitt förslag: Förordnande av god man skall kunna ske i samma situationer som i dag.

135

Förmynderskapsutredningens förslag: överensstämmer med milt förslag     Prop. 1987/88: 124 (se betänkandet s. 171-172).

Remissinstanserna: Endast Sollentuna tingsrätt och Sveriges advokat­samfund är klart kritiska mot utredningens förslag i denna del. Tingsrätten föreslär atl den typ av gode män son i dag förordnas med slöd av 18 kap. 3 § föräldrabalken utmönstras och alt deras uppgifter förs över lill i första hand kontaktpersoner enligt socialtjänst- och omsorgslagarna. Advokat­samfundet anser att hjälpbehovet i de nu avsedda fallen bör tillgodoses genom antingen förordnande av en förvaltare eller ocksä anlitande av en fullmäktig e. d. Statens handikappråd och Riksförbundet för utvecklings­störda barn, ungdomar och vuxna framhåller å andra sidan att behovet av god man är särskilt stort för personer som är föremål för åtgärder enligt de nyss nämnda lagarna, bl. a. då det gäller alt överklaga beslut om bistånd och omsorger.

Skälen för mitt förslag: God man kan för närvarande förordnas i en rad olika situationer. Bestämmelser härom finns framför allt i 18 kap. föräldra­balken. I 18 kap. 1 § behandlas det fallet att en förmyndare inte kan utöva sitt uppdrag pä grund av sjukdom eller liknande, medan 18 kap. 2 § reglerar bl. a. situationer dä en förmyndare och hans myndling har motstå­ende intressen. Godmanskapet som alternativ till omyndigförklaring be­handlas i 18 kap. 3 §, medan 18 kap. 4 § innehåller bestämmelser om bl. a. god man för bortavarande.

Atl god man dessutom kan förordnas i mäl om omyndigförklaring och i andra processuella sammanhang framgär av 10 kap. 11 § tredje stycket och 20 kap. 2 § första stycket föräldrabalken.

Även om omyndigförklaringsinstitulet avskaffas kan det finnas behov att förordna en god man i de speciella situationer som anges i 18 kap. 1, 2 och 4 §§ föräldrabalken. Dessa bestämmelser bör alltså i princip behållas sakligt oförändrade. Eftersom de delar av bestämmelserna som gäller omyndiga i fortsättningen bara kommer alt avse underåriga behövs emel­lertid vissa kompletteringar. Jag återkommer lill dessa frågor i specialmo­tiveringen.

Den nuvarande möjligheten att utse god man i mål om omyndigförkla­ring blir inte längre aktuell, om detta institut avskaffas. Däremot kan det övervägas alt införa en motsvarande möjlighet till godmansförordnande när det uppkommer fråga om alt utse förvaltare. Även detta spörsmål, liksom övriga fall av godmansförordnanden i processuella sammanhang, behandlas i specialmotiveringen.

Kvar slår frågan om man bör behälla möjligheten att förordna god man i sädana fall som anges i 18 kap. 3 § föräldrabalken. Som nämnts används denna typ av godmansförordnanden bl. a. i sädana fall dä en omyndigför­klaring i och för sig kan övervägas men en sådan åtgärd framstår som onödigt ingripande gentemot den enskilde. Om omyndigförklaringsinstitu­let avskaffas och ersätts med ett system som har mindre allvarliga verk­ningar, kan det hävdas att det inte längre finns behov av sädana godman­skap som avses i 18 kap. 3 §. Även intresset av alt så långt möjligt förenkla lagstiftningen talar i denna riktning.

En ledande princip måste dock vara att den som behöver bistånd i

136

ekonomiska eller personliga angelägenheter inte utsätts för mer ingripande ätgärder än nödvändigt. Även om det nya förvaltarskapet ges en utform-

ning som har mindre allvarliga konsekvenser för den enskilde än en omyn­digförklaring, innebär dock förslaget att den enskilde fråntas sin bestäm­manderätt i sådana angelägenheter som omfattas av ett förvaltarförordnan­de. Pä det sättet kvarstår en viktig skillnad i förhållande till del nuvarande godmansinslitutel, som åtminstone formellt inte inverkar pä den enskildes rättshandlingsförmåga.

Fråga är dä om behovet av bistånd i de fall som nu avses i stället kan tillgodoses inom ramen för socialtjänst- och omsorgslagsfiftningen. En hjälpbehövande kan med stöd av denna lagstiftning bl. a. få en kontaktper­son utsedd. Kontaktpersonens uppgifter är dock huvudsakligen begränsa­de till att ge råd och hjälp i personliga angelägenheter. Det kan röra sig om att hjälpa den enskilde att bryta sig loss ur en olämplig miljö eller atl underlätta för honom atl ordna utbildning, söka arbete och skaffa bostad (jfr prop. 1979/80:1 s. 228). I rollen för en kontaktperson enligt omsorgs­lagen ingår att vara en medmänniska som kan ersätta eller komplettera kontakten med anhöriga men också att vara förespråkare för den psykiskt utvecklingsstörde i olika situationer. Han är dock inte atl jämställa med ställföreträdare eller ombud i rättsligt hänseende (jfr prop. 1984/85:176 s. 60 f).

Även om ansvaret alt sörja för en hjälpbehövandes person i stor ut­sträckning har övergått på de organ som berörs av den nu behandlade lagstiftningen, faller flera av de uppgifter som i dag ankommer pä gode män enligt 18 kap. 3 § föräldrabalken utanför denna reglering. Jag tänker då i första hand pä biträde med rättsliga och ekonomiska angelägenheter men också pä vissa funktioner inom det personliga området. Exempelvis bör kontakter med myndigheter sä längt möjligt skötas av andra än kontaktper­soner (jfr utredningens betänkande s. 174).

Möjligheten att förordna god man enligl 18 kap. 3 § föräldrabalken har kommit att utnyttjas i stor utsträckning. Utredningens undersökningar visar alt antalet gällande godmansförordnanden av detta slag uppgick till ca 20000 vid utgången av år 1985. Enligt vad som framkommit synes denna ordning i de flesta fall fungera utan problem. En svaghet är visserligen, som tidigare har berörts, att den gode mannen och huvudmannen kan komma att ingå kolliderande rättshandlingar. I praktiken synes dock säda­na kollisioner uppkomma förhållandevis sällan. Som jag skall återkomma till bör det också vara möjligt att genom justeringar av lagreglerna minska den berörda kollisionsrisken.

Jag anser mot denna bakgrund att man bör behålla möjligheten atl förordna god man som etl för den enskilde mindre ingripande alternafiv än förvaltarförordnande. I nästa avsnitt behandlar jag de närmare förutsätt­ningarna för att förordna god man i detta fall.

Prop. 1987/88: 124

2.3.2 Förutsättningar för att förordna god man i vissa fall

Mitt förslag: De gmndläggande förutsättningarna för förordnande av god man för den som på grund av sjukdom o. d. har ett hjälpbehov behålls i stort sett oförändrade. Möjligheten att förordna god man utan samtycke från den enskilde inskränks dock.

137

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med milt förslag     Prop. 1987/88: 124 utom så lill vida att utredningen inte föreslär någon inskränkning i möjlig­heten atl förordna god man utan samtycke från den enskilde (se belänkan­det s. 172-173).

Remissinstanserna: Utredningens förslag lämnas ulan erinran av de fles­ta remissinstanserna. Sollentuna tingsrätt vill dock, som tidigare nämnts, att man avskaffar möjligheten atl förordna god man vid sjukdom o. d. En remissinstans förordar att god man skall förordnas vid hjälpbehov av angivet slag, sä snart det inte av särskilda skäl är obehövligt. Tvä överför-myndarnämnder vill inskränka möjligheten atl förordna god man utan huvudmannens samtycke. Från ett häll föresläs att god man skall fä förord­nas vid sjukdom endast om denna är av övergående natur.

Skälen för mitt förslag: Grundförutsättningarna för att en god man skall förordnas enligt 18 kap. 3 § föräldrabalken är, som tidigare har nämnts, att någon behöver bistånd i vissa närmare angivna hänseenden på grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling, försvagat hälsotillstånd eller lik­nande förhällande. Det kan vara fråga om såväl kroppslig som psykisk sjukdom, och det ställs inte upp något krav på att sjukdomen skall vara långvarig eller permanent. I sakens natur ligger dock att godmansförord­nanden inte kommer i fråga vid alltför kortvariga sjukdomstillstånd.

Det har inte framkommit några skäl att ändra dessa gmndfömtsättning-ar.

Av 18 kap. 3 § föräldrabalken framgär vidare att förordnande i regel inte får ges utan samtycke av den för vilken god man skall förordnas. Undantag från detta krav får enligt bestämmelsen göras, om den enskildes tillstånd medför hinder mot att samtycke inhämtas eller annars särskilda skäl före­ligger.

Kravet på den enskildes samtycke bör enligt min mening behällas som huvudregel. Undantag bör även i fortsättningen göras för del fallet att. samtycke inte kan inhämtas pä grund av den enskildes sinnestillstånd. Godmansinstitulet skulle annars fä ett alltför snävt användningsområde.

Däremot kan ifrågasättas om det finns skäl att medge undantag frän huvudregeln vid särskilda skäl av annat slag. I motiven till den nu gällande bestämmelsen (se prop. 1974:142 s. 122) anges att sådana särskilda skäl i första hand bör kunna föreligga, om den enskilde är part i rättegäng och hans psykiska hälsa är sådan att han lijälv inte kan föra sin talan. God man kan dä behöva utses för att man skall slippa avvisa den enskildes talan eller den talan som förs mot honom.

Utrymmet atl i dessa situationer förordna god man utan den enskildes

samtycke torde vara ytterligt begränsat. Det underslröks också i förarbete­

na till bestämmelsen alt möjligheten skulle utnyttjas restriktivt (se prop.

1974:142 s. 179). I fall där den enskilde motsätter sig förordnande av god

man måste en sådan anses ha små möjligheter alt på ett meningsfullt sätt

biträda vederbörande i hans angelägenheter. Risken för kolliderande rätts­

handlingar är uppenbar. Möjligheten alt förordna god man utan samtycke

av den enskilde bör därför inskränkas till fall då dennes sinnestillstånd

utgör hinder mot atl inhämta hans mening. I situationer där han vägrar att

ge sitt samtycke, kan det i stället finnas anledning atl överväga möjligheten

138

av att förordna en förvaltare.

2.3.3 Uppgifterna för en god man vid sjukdom o. d.

Prop. 1987/88: 124

Mitt förslag: En god man som förordnas för den som på gmnd av sjukdom o. d. behöver hjälp all sköta sina personliga eller ekonomis­ka angelägenheter skall ha i princip samma uppgifter som enligl gällande rätt. Om förhållandena ändras sedan den gode mannen har förordnats, skall domstol kunna anpassa uppdragets omfattning lill de ändrade förhållandena.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se belänkandet s. 173-175).

Remissinstanserna: Utredningens förslag lämnas ulan erinran av de fles­ta remissinstanserna. Några anser dock att uppgifterna för den gode mannen bör preciseras bättre i de enskilda fallen.

Skälen för mitt förslag: Av gällande rätt framgår all en god man kan förordnas för alt bevaka någons rätt, förvalla någons egendom eller sörja för någons person. Genom förordnandet anges alltsä ramen för den gode mannens behörighet.

Förmynderskapsutredningen har konstaterat att tingsrätterna i de allra flesta fall vid förordnandet av god man inte närmare anger vilken av de tre biståndsformerna som förordnandet avser. Om ej annat sägs, får uppdraget anses omfatta alla tre uppgifterna.

Jag har redan berört den utveckling som skett inom socialtjänst- och omsorgslagsfiftningen. Den utvecklingen torde inte nämnvärt inverka pä behovet av atl förordna god man för att bevaka någons rätl eller förvalla någons egendom. Däremot vill jag uppehålla mig något vid frägan om god man i framtiden bör kunna förordnas för att sörja för någons person.

Har någon fått en kontaktperson enligt socialtjänst- eller omsorgslagen eller blivit intagen för vård på en institution e. d., blir behovet av personlig omvårdnad i stor utsträckning tillgodosett. Flera skäl talar ändå för att även i fortsättningen låta de gode männen ha ett ansvar för huvudmännens person. Det är svårt alt dra en skarp gräns mellan sådant bistånd som gäller ekonomiska eller rättsliga angelägenheter och hjälp i mera personliga frå­gor. Även om den gode mannens huvudsakliga uppgift skulle vara att syssla med egendomsförvaltning, innebär det inte att han enbart skall se lill alt egendomen behåller eller ökar sitt värde. Det är ocksä en viktig uppgift för den gode mannen atl se till att huvudmannens medel används till dennes nytta. Bl. a. med hänsyn härtill mäste den gode mannen ha god kännedom om huvudmannens personliga förhållanden.

Som jag tidigare varit inne på är inte heller avsikten med socialljänst-och omsorgslagstiflningen atl en kontaktperson skall få sådana uppgifter alt han helt kan överta de nuvarande gode männens funktioner på det personliga omrädet. Det kan tilläggas att den berörda lagstiftningen ännu inte har hunnit verka sä läng fid och att erfarenheterna av institutet kon­taktperson därför är begränsade.

Det sagda leder enligt min mening till att gode män även i fortsättningen bör kunna förordnas att söija för huvudmannens person. Även om den

139

gode mannen inte uttryckligen har fäi:t etl sådant uppdrag, mäste han hålla sig informerad om huvudmannens personliga förhållanden. Av uppdraget följer också i många fall att den gode mannen skall bevaka huvudmannens personliga intressen. Självklart blir dock den gode mannens ansvar i delta hänseende mindre, om huvudmannen exempelvis har anhöriga som hjälper honom. Har en kontaktperson förordnals, bör den gode mannen samråda med denne, sä att bl. a. dubbelarbete så långt möjligt undviks.

Jag vill understryka del angelägna i atl domstolarna sä längt möjligt preciserar den gode mannens uppgifter, så atl uppdraget inte blir mer omfattande än som är motiverat. 1 delta sammanhang kan nämnas att ett uppdrag att förvalta viss egendom torde innefatta alt bevaka huvudman­nens rätt inför domstol och andra myndigheter i angelägenheter som rör egendomen.

Skulle det i efterhand uppkomma behov av att antingen utvidga eller inskränka elt godmansuppdrag, bör rätten kunna ompröva uppdragets omfattning. Som tidigare berörts kan det också i vissa situationer bli aktuellt att ersätta ett godmanskap med ett förvaltarskap.

Prop. 1987/88: 124

2.3.4 Gode mannens behörighet och förhållandet till tredje man

Mitt förslag: Den gode mannen lar företräda huvudmannen inom ramen för sitt förordnande, om han har huvudmannens samtycke till rättshandlingen. Samtycke krävs dock inte, om huvudmannens sin-nesfillslånd hindrar att samtycke lämnas eller hans mening av annan orsak inte kan inhämtas. Vid rättshandlingar som hör till den dagliga hushållningen får tredje man utgå från all samtycke finns, om inte huvudmannen dessförinnan har gett uttryck för annat. Om den gode mannen överskrider sin behörighet, är rättshandlingen inte bindande för huvudmannen. Den gode mannen har då etl i huvudsak strikt skadeståndsansvar gentemot tredje man.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag med den skillnaden att utredningen vill atl den gode mannen vid behörig­hetsöverskridande skall ha ett i alla situationer strikt skadeståndsansvar gentemot tredje man (se betänkandet s. 175-178).

Remissinstanserna: Ett stort antal remissinstanser avstyrker eller förut­ser svårigheter med en regel som innebär att bristande samtycke från huvudmannens sida kan leda lill atl rättshandlingar, som i och för sig faller inom ramen för gode mannens förordnande, inte blir bindande för huvud­mannen. Andra remissinstanser ställer sig positiva lill en sådan regel. Från flera håll riktas kritik mot förslaget om strikt skadeståndsansvar för den gode mannen. Kammarrätten i Sundsvall, som vill ha kvar omyndigförkla­ringsinstitulet, föreslår atl rätten vid behov skall kunna ge den gode mannen ensam behörighet i olika angelägenheter.

Skälen för mitt förslag: Genom godmansförordnandet anges ramen för den gode mannens behörighet. Går han utanför denna, blir rättshandlingen enligt gällande rätt inte bindande för huvudmannen. Frågan är emellertid

140

vilken rätl han har atl inom denna ram falla bindande beslut för huvudman- Prop. 1987/88: 124 nens räkning. Pä den punkten innehåller 18 kap. föräldrabalken inte några särskilda bestämmelser utöver en allmän hänvisning till reglerna om för­myndare, bl. a. reglerna om förmyndarnas förmögenhetsförvaltning. Det innebär atl den gode mannen i vissa situationer är skyldig att inhämta överförmyndarens tillstånd innan han kan vidta en ekonomisk disposifion för huvudmannens räkning. I stor utsträckning kan emellertid den gode mannen handla helt självständigt. Han har ingen formell skyldighet att inhämta samtycke frän sin huvudman och kan t.o.m. företa handlingar som strider mot huvudmannens önskemål, trots att denne formellt har kvar sin rättsliga handlingsförmåga.

Denna ordning har kritiserats av bl. a. justitieombudsmannen (JO). En­ligt JO har det förekommit fall, bl. a. i samband med avyttring av egendom, då den gode mannen på elt oacceptabelt sätt har handlat i strid med huvudmannens önskemål. De befogenheter som ett godmansförordnande ger måste enligt JO brukas med beaktande av att den gode mannen princi­piellt är atl uppfatta som elt biträde ät huvudmannen (se JO:s ämbetsberäl-telse 1986/87 s. 52-54).

Nära samband med frägan om den gode mannens behörighet har del tidigare berörda problemet med kolliderande rättshandlingar. Skulle såda­na företas av den gode mannen och huvudmannen, torde deras rättsverk­ningar bedömas som om de båda företagits av huvudmannen. Risken för sådana kollisioner har från olika häll framhållits som den största svagheten med del nuvarande godmansinstitulet. I de flesta fall synes svårigheterna ha kunnat avhjälpas på elt smidigt och informellt sätt, t. ex. genom byte av god man, medan erfarenheterna i några fall är mera negativa. Det har förekommit fall dä problemen har blivit sä stora att en omyndigförklaring har fått tillgripas. Detta är ocksä den utväg som anvisas i förarbetena till 1974 års lagstiftning (se prop. 1974:142 s. 122).

Situationen är enligt min mening sådan att den gode mannens behörighet och förhållandet till tredje man bör preciseras närmare. Vägledande bör därvid vara att en god man principiellt bör ses som elt biträde ät huvud­mannen. Med elt annat synsätt försvinner till stor del skillnaden mellan en god man och en förmyndare. Även gränslinjen mellan godmansinsfitutet och det nya förvallarskapsinslitutet suddas ut, om den gode mannen ges en alltför självständig ställning.

Det sagda leder till att den gode mannen bör vara skyldig inte bara att så långt möjligt samråda med sin huvudman utan i princip också alt inhämta huvudmannens samtycke lill de rättshandlingar som han vill företa för dennes räkning. Undanlag frän denna regel måste rimligtvis gälla i fall då huvudmannens sinneslillständ e. d. hindrar alt samtycke lämnas. Om den gode mannen har ingått en rättshandling utan huvudmannens samtycke trots att samtycke i och för sig har kunnat inhämtas, bör principen vara alt rättshandlingen inte blir bindande för huvudmannen. Pä det sättet får den gode mannen i viss utsträckning samma ställning som en fullmäktig.

I likhet med vad som gäller i fullmaklsfallen bör även en rättshandling

som den gode mannen har företagit på huvudmannens vägnar utanför

uppdragets ram vara ogiltig.

141

En regel om atl den gode mannen i princip måste handla med huvudman- Prop. 1987/88: 124 nens samtycke innebär inte bara att den gode mannens egentliga ställning som biträde ät huvudmannen markeras. En fördel med en sådan regel är ocksä att problemet med kolliderande rättshandlingar minskar. Om huvud­mannen har lämnat sitt samtycke till en åtgärd som den gode mannen vill företa, fär det fömtsättas att huvudmannen i allmänhet avhäller sig från att i efterhand handla i strid mot åtgärden.

Helt kan dock risken för koUiderande rättshandlingar inte elimineras. Skulle huvudmannen och den gode .-nannen ge uttryck för olika uppfatt­ning hur man skall förfara i en viss fråga, bör principen vara att huvudman­nens uppfattning blir avgörande. Detta följer av att godmansförordnanden formellt inte inverkar på huvudmannens rättsliga ställning. Endast om huvudmannen med slöd av lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under inflytande av rubbad själsverksamhet kan fränkännas rälts­handlingsförmäga eller någon annan ogiltighetsgmnd föreligger, bör hans åtgärder sakna betydelse.

Om huvudmannen handlar i strid mot en rättshandling som den gode mannen har företagit med vederbörligt samtycke, bör i regel båda rätts­handlingarna bedömas som om de hade företagits av huvudmannen. Den gode mannens rättshandling bör alltsä inte utan vidare ges företräde fram­för huvudmannens. Även i detta fall får naturligtvis undantag göras för det fallet att huvudmannen saknar rättshandlingsförmåga e.d.

Liksom för närvarande torde fall kunna inträffa dä de praktiska pro­blemen med kolliderande rättshandlingar blir sä stora att godmanskapet inte längre kan bestå. Detta kan utgöra en anledning alt i stället för god man använda det nya förvaltarskapsinslitutet.

Kravet på samtycke frän huvudmannen kan självfallet ibland vara be­tungande för den gode mannen. Betydelsen härav bör dock inte över­drivas. Det är ingenting som hindrar att huvudmannen lämnar ett generellt samtycke till de rättshandlingar som den gode mannen vill företa. Sam­tycke bör ocksä kunna lämnas i efterhand. I enlighet med allmänna princi­per bör vidare i vissa fall ett tyst samtycke kunna anses föreligga.

Även för tredje man kan svårigheter uppkomma med en regel om atl gode mannen i princip måste ha huvudmannens samtycke. Vid oenighet mellan tredje man och huvudmannen i frågan om denne har samtyckt till en ' rättshandling som den gode mannen har företagit, torde bevisbördan för detta åvila tredje man. Innan denne ingår en rättshandling med den gode mannen bör han därför kontrollera antingen atl huvudmannen har lämnat sitt samtycke eller alt omständigheterna är sådana alt samtycke inte har kunnat inhämtas. Är del fråga om en mera betydelsefull rättshandling är det naturligt atl en sådan kontroll görs. Kontrollen kan emellertid bli betungande när det rör sig om en rättshandling av mera vardaglig natur. I sådana fall torde tredje man visserligen ibland kunna utgå från att i varje fall lyst samtycke föreligger. Skäl talar emellertid för att man av hänsyn till tredje man inför en särskild presuinlionsregd som minskar kravet pä kontroll. Regeln kan lämpligen anges omfatta rättshandlingar som sedvan­ligen företas för den dagliga hushållningen.

En regel om alt den gode mannen bara fär handla med huvudmannens

142

samtycke bör således kompletteras med en bestämmelse om all, när den Prop. 1987/88: 124 gode mannen inom uppdragets ram ingår en rättshandling som sedvanligen företas för den dagliga hushållningen, huvudmannens samtycke skall anses föreligga och rättshandlingen därmed bli bindande för huvudmannen, såvi­da denne inte i förväg har gett uttryck för nägot annat till tredje man. Jag återkommer i specialmotiveringen till den närmare innebörden av denna bestämmelse.

Skulle en rättshandling bli ogiltig pä grund av att den gode mannen har handlat utanför sitt uppdrag eller utan samtycke frän huvudmannen, bör den gode mannen ha etl skadeståndsansvar gentemot godtroende tredje man. Detta skadeståndsansvar bör utformas efter förebild av reglerna om motsvarande skadeståndsskyldighet för fullmaktshavare i 25 § avtalslagen. Huvudmannens samtycke till den gode mannen att företa en rättshandling torde nämligen ofta innefatta fullmakt för denne atl företa handlingen.

Av del sagda följer att den gode mannen gentemot godtroende tredje man bör ha elt strikt skadeståndsansvar, med undanlag för sådana fall då rättshandlingen inte blir bindande för huvudmannen lill följd av någon särskild omständighet som den gode mannen inte kände till och som tredje man inte heller rimligen kunde fömtsätta alt den gode mannen skulle känna till. Exempel på en sådan särskild omständighet kan vara alt ett skriftligt samtycke av huvudmannen visar sig vara förfalskat utan atl bära spär därav.

Den gode mannen kan naturligtvis befinna sig i den situationen att han inte är helt säker pä om han har huvudmannens samtycke till en viss rättshandling eller om huvudmannens sinnesfillslånd är sådant att rätts­handlingar som den gode mannen företar blir bindande utan huvudman­nens samtycke. Om den gode mannen i den situationen underrättar tredje man om sina farhågor innan han företar rättshandlingen, bör tredje man inte senare kunna åberopa atl han har varit i god tro. Skulle en under sädana omständigheter förelagen rättshandling frånkännas giltighet på grund av bristande samtycke från huvudmannens sida, bör tredje man alltsä inte ha rätt till skadestånd av den gode mannen.

Om den gode mannen har företagit en rättshandling med vederbörligt samtycke och huvudmannen sedan handlar pä elt sätt som upphäver verkningarna av denna rättshandling, bör den gode mannen naturligtvis inte ha något ansvar gentemot tredje man för att den första rättshandlingen blir verkningslös.

Ersättningen vid fall av skadeslåndsskyldighet bör motsvara det s. k. positiva konlraklsiniresset, dvs. tredje man bör ha rätl fill skadestånd som motsvarar vad han skulle ha erhållit om avtalet hade blivit bindande. Även utebliven vinst bör alltsä vara ersältningsgill.

Den omständigheten att den för vilken god man utses behåller sin rättsli­ga handlingsförmåga och att rättshandlingar som han ingår i princip blir bindande för honom medför atl tredje man inte torde ha sä stort intresse av alt uppgifter om godmansförordnanden ges en mera allmän spridning. Situationen är alltså här en annan än när del gäller en omyndigförklaring eller ett förvaltarskap.

Delta innebär att domstolarna inte bör vara skyldiga atl kungöra god-

143

mansförordnanden. Inte heller kan det anses påkallat att införa en central registrering av dessa beslut.

Skulle tredje man ha etl intresse av att veta om en person har en god man, bör han liksom hittills kunna kontrollera saken hos överförmyndaren eller tingsrätten. För att underlätta denna kontroll bör det införas föreskrif­ter som medför att sådana godmansförordnanden som avses i nuvarande 18 kap. 3 § föräldrabalken normalt är inskrivna vid den tingsrätt inom vars område huvudmannen bor.

Prop. 1987/88: 124

2.4 Förvaltarskap

2.4.1 Allmänna förutsättningar för ett förvaltarförordnande

Mitt förslag: Om någon på grund av sjukdom, hämmad förstånds­utveckling eller liknande förhållande behöver hjälp med sina ekono­miska eller personliga angelägenheter, skall domstol kunna förordna en förvaltare för honom eller henne. En förutsättning är dock atl hjälpbehovet inte kan tillgodoses genom förordnande av god man eller pä något annat mindre ingripande sätt.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 180-181).

Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker utred­ningens förslag eller lämnar det utan erinran. Malmö tingsrätt anser atl förutsättningarna i fråga om huvudmannens hälsotillstånd bör vara desam­ma som vid omyndigförklaring enligt gällande ordning. En annan remissin­stans anser att man, om hjälpbehovet är permanent, skall förordna förval­tare även i fall där man i dag utser god man. Från ytterligare ett håll framförs alt hjälpbehovet bör tillgodoses genom förordnande av förvaltare - och inte god man - i de fall då huvudmannen på grund av sitt hälsotill­stånd helt saknar förmåga att samtycka till etl godmansförordnande. Några remissinstanser menar alt förvaltare bör kunna förordnas utan att det först prövas om det är tillräckligt med god man. Ett par andra understryker å sin sida vikten av atl förvaltare inte förordnas i fall dä hjälpbehovet kan tillgodoses på ett mindre ingripande sätt.

Skälen för mitt förslag: Som jag redan har varit inne pä i avsnitt 2.1 bör etl nytt rättsinstitut, förvaltarskap, införas för att tillgodose det hjälp- och skyddsbehov som kan föreligga hos framför allt sådana personer som omyndigförklaras i dag. Den viktigaste skillnaden mellan elt sådant förval­tarskap och ett godmanskap blir att huvudmannen helt eller delvis förlorar sin rätlshandlingsförmåga i det förra men inte i det senare fallet.

En viktig princip är emellertid all den enskilde inte skall fråntas sin rättshandlingsförmåga i vidare utsträckning än som är befogat i det enskil­da fallet. I förvaltarskapets konstruktion ligger att del skall vara flexibelt och anpassas till den enskildes behov i varje särskilt fall. En annan följd av den sålunda fastslagna principen är atl det innan elt förvaltarförordnande tillgrips först måste undersökas om det inte är tillräckligt att en god man

144

förordnas. Etl förvaltarförordnande bör följaktligen inte komma i fråga i fall där den enskilde visserligen saknar förmåga att sköta sina angelägenhe­ter men där del inte föreligger någon risk att han vidtar några disposifioner till skada för sig själv. Förvallarskapen bör alltså ses som etl komplement lill godmanskapen. Det bör ocksä stå klart att den enskildes hjälpbehov inte kan tillgodoses på nägot annat, mindre ingripande sätt, t.ex. genom någon anhörig eller en fullmäktig.

När det gäller huvudmannens hälsotillstånd bör förutsättningarna enligt min mening vara desamma som vid förordnande av god man enligt nuva­rande 18 kap. 3 § föräldrabalken. Därav följer alt det inte bara är psykiska svaghetstillstånd, som nu vid omyndigförklaring, som bör kunna beaktas. Lika litet som vid förordnande av god man bör något krav uppställas på att huvudmannens tillstånd är permanent. I praktiken torde det dock sällan bli aktuellt att förordna en förvaltare för den som endast är kortvarigt sjuk.

Till dem vars psykiska svaghetslillstånd kan motivera ett förvaltarför­ordnande hör framför allt vuxna psykiskt utvecklingsstörda, personer med äldersbefingade psykiska störningar och sädana som lider av vissa psyki­ska sjukdomar, bl. a. manodepressiva. Inte minst beträffande den senast nämnda gruppen har del visat sig svårt att fä ett godmanssystem att fungera, eftersom den sjuke under en manisk period inte sällan företar rättshandlingar som kolliderar med den gode mannens åtgärder. Den sju­kes handlingar kan visserligen ibland ogilligförklaras med stöd av 1924 års lag. Detta är dock i många fall en opraktisk utväg. I stället har i en del fall omyndigförklaring fått tillgripas, något som från andra synpunkter har framstått som alltför långtgående. Med elt förvaltarförordnande uppkom­mer inte dessa problem.

Ett förvaltarförordnande kan ocksä behövas för den som pä gmnd av allvarligt alkohol- eller narkotikamissbruk har etl hjälpbehov. Särskilt när det gäller gruppen narkofikamissbrukare kan det ibland vara ett verksamt medel att förhindra att missbrukaren förslösar sin egendom föratt finansi­era sitt narkotikabmk. Bl. a. sådana missbruksfall torde kunna betecknas som med sjukdom liknande förhållanden.

Prop. 1987/88: 124

2.4.2 Förvaltarskapets omfattning m. m.

Mitt förslag: En förvaltare skall kunna förordnas för att bevaka någons rätt, förvalta någons egendom eller sörja för någons person. Uppdraget skall anpassas till behovet i det enskilda fallet. Vissa angelägenheter fär omfattas av uppdraget endast om det finns sär­skilda skäl. Uppgiften att närmare avgränsa uppdraget skall kunna delegeras till överförmyndaren. Rätlen skall i efterhand kunna an­passa förvaltarskapet till ändrade förhållanden.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med milt för­slag. Remissinstanserna: De flesta lillstyrker utredningens förslag eller lämnar

145

10   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

del utan erinran. En remissinstans vill dock att uppgiften alt sörja för Prop. 1987/88: 124 huvudmannens person hälls utanför förvaltarens åligganden. Från elt par håll förutses vidare svårigheter för tredje man att avgöra vad som omfattas av ett begränsat förvaltarförordnande. Enligt en remissinstans skulle den föreslagna ddegalionsmöjlighelen försvåra möjligheten atl få vetskap om inskränkningarna i den enskildes rättshandlingsförmåga. Två överförmyn-darnämnder anser att även överförmyndaren skall fä ompröva omfattning­en av ett förvaltarskap.

Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare nämnt är det väsentligt att förvaltarskapet, när en förvaltare utses, fär en omfattning som motsvarar den enskildes behov av bistånd i varje särskilt fall. Förvaltarskapet bör ocksä i efterhand på ett smidigt sätt kunna anpassas lill ändrade förhållan­den.

I fräga om en förvaltares huvudfunktioner bör samma regler gälla som beträffande gode män. En förvaltare bör alltsä kunna utses för att förvalla någons egendom. Kravet på alt förvaltarskapet skall anpassas till behovet i det särskilda fallet medför emellertid atl uppdraget kan behöva anges mera detaljerat. Ett förvaltarskap bör t. ex. kunna begränsas till att avse förvalt­ningen av viss egendom, såsom en fastighet, eller handhavandet av huvud­mannens pensionstillgängar. Förvaltaren bör också kunna få i uppdrag att företräda huvudmannen vid ingående av kreditköpsavtal o. d. En ytterliga­re avgränsning bör kunna göras när det gäller egendomens storlek. Del bör sålunda inte alltid vara nödvändigt all huvudmannens hela pension e.d. ställs under förvaltning, utan huvudmannen bör kunna ges rätl alt själv disponera över en del. Ett liknande system praktiseras för övrigt redan nu i vissa fall beträffande dem som har ornyndigförklarats.

Huvudprincipen bör vara att det är domstolen som bestämmer förvaltar-uppdragels omfattning, både vid det ursprungliga förordnandet och vid senare omprövningar. För att man skall uppnå den önskvärda flexibiliteten och för att domstolen inte skall alltför mycket belastas med en detaljregle­ring bör domstolen emellerfid kunna överlåta ål överförmyndaren atl läm­na närmare föreskrifter beträffande omfattningen av etl förvaltamppdrag, t. ex. beträffande vilka beloppsgränser som skall gälla. Vid ändrade förhål­landen, t. ex. alt i fallet med pensionen denna höjs, kan då överförmynda­ren inom ramen för delegationsbeslutet anpassa omfattningen av uppdra­get fill den nya situafionen.

Liksom när det är fråga om omyndigförklarade bör huvudmannen i princip ha rätt att själv ingå arbetsavtal och atl disponera över sin arbetsin­komst, liksom över sådan egendom som han eller hon har fält genom gåva eller testamente med villkor att den skall vara undantagen från särskild förvaltning. Dessa angelägenheter bör fä omfattas av förvaltaruppdraget endast om det finns särskilda skäl, t.ex. en påtaglig risk att egendomen kommer atl användas på elt sätt som skadar huvudmannen. Den bedöm­ningen kan göras antingen i samband med det ursprungliga förvaltarförord-nandet eller vid en senare omprövning av detta.

Även om etl förvaltarskap i första hand torde komma att avse en rent

ekonomisk förvaltning, bör en förvaltare liksom en god man ocksä kunna

få i uppdrag att företräda huvudmannen i angelägenheter av rättslig art. En

146

förvaltare bör exempelvis kunna förordnas alt företräda huvudmannen inför domstolar och andra myndigheter. Ett fall som jag tidigare har berört är när den enskilde är i sådant psykiskt tillstånd att han saknar förmåga atl själv föra sin talan i en process och dessutom motsätter sig ett godmansför­ordnande. Även i t.ex. ärenden om rätt lill bidrag eller lill vård eller omsorg enligt sodallagsliflningen kan den typen av förvaltarförordnande bli aktuell.

På samma sätt som när det gäller gode män bör en förvaltare vidare kunna få i uppdrag alt sörja för huvudmannens person. Även om förvalta­ren inte uttryckligen har fått en sådan uppgift, måste han hälla sig informe­rad om huvudmannens personliga förhållanden. Skall förvaltaren syssla med egendomsförvaltning, bör han vara skyldig att se lill att medlen i skälig omfattning används till huvudmannens nytta.

När det i övrigt gäller den personliga intressebevakningen bör samma principer gälla som för en god man (se avsnitt 2.3.3). Har huvudmannen fått en kontaktperson enligt socialtjänst- eller omsorgslagen, bör förvalta­ren givetvis samråda med denne, liksom med anhöriga och andra som har alt bevaka huvudmannens personliga intressen.

Domstolen bör vara skyldig att ompröva omfattningen av etl förvaltar­skap sä snart del finns anledning till det. Det kan t. ex. vara fräga om atl ge den enskilde rätt att i större omfattning än tidigare disponera över pen­sionsmedel. En omprövning kan ocksä leda till att uppdraget utvidgas lill att avse flera angelägenheter. Självfallet skall en förvaltare liksom en god man entledigas så snart han inte längre behövs, t. ex. därför atl huvudman­nens hälsotillstånd har förbättrats.

I föräldrabalken finns regler om förmyndares och gode mäns förvaltning och redovisningsskyldighet, om tillsyn över förmynderskap och godman­skap samt om inskrivning av sådana. Detta regelsystem bör med vissa justeringar tillämpas även när det gäller förvaltarskap. Den närmare ut­formningen av bestämmelserna behandlas i specialmotiveringen.

Prop. 1987/88: 124

2.4.3 Förvaltarens behörighet och förhållandet till tredje man

Mitt förslag: Förvaltaren har ensam rädighet i de angelägenheter som omfattas av uppdraget. Med förvaltarens samtycke fär dock huvudmannen själv företa rättshandlingar i sädana angelägenheter. Om förvaltaren handlar utanför uppdraget blir rättshandlingen inte bindande för huvudmannen. Förvaltaren är dä skadeständsskyldig mot godtroende tredje man.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 182-184).

Remissinstanserna: Utredningens förslag har i denna del lämnats utan erinran. En remissinstans vill dock att förvaltarens samtycke till huvud­mannen atl företa rättshandlingar skall vara skriftligt.

Skälen för mitt förslag: Som jag redan har varit inne pä (se avsnitt 2.

1) 

är

147

tanken bakom förvaltarinstilutet att förvaltaren inom ramen för sitt upp-     Prop. 1987/88: 124

drag ensam skall ha behörighet att ingå avtal och andra rättshandlingar för

huvudmannens räkning. Det bör dock finnas möjlighet för förvaltaren att

lämna samtycke lill alt huvudmannen själv ingår en sådan rättshandling.

Vid oenighet i frågan humvida samtycke har lämnats torde bevisbördan för

att sä är fallet åvila tredje man. Det kan inte anses påkallat att uppställa

några särskilda formkrav när del gäller ett sådant samtycke.

Det kan inträffa att huvudmannen ingår en rättshandling ulan förvalla-rens samtycke pä ett område där denne har ensamrädighet. Situationen är fullt jämförbar med det fallet att en omyndigförklarad person förfar pä motsvarande sätt. Nu gällande regler om verkningarna av ett sådant förfa­rande bör kunna överföras till del nya systemet med förvaltarskap. Regler­na överensstämmer för övrigt med motsvarande bestämmelser om under­åriga (se 9 kap. 6 och 7 §§ föräldrabalken). Principen bör alltså vara att rättshandlingen inte blir bindande, såvida inte förvaltaren har godkänt den. Blir avtalet inte bindande, skall vardera parten återlämna vad han har mottagit eller, om det inte kan ske, utge ersättning för del mottagnas värde. Den som har förvaltare skall dock inte behöva utge sådan ersättning i vidare män än det som han mottagit har använts till skäligt underhäll eller på annat sätt har medfört nytta för honom. De nu beskrivna konsekvenser­na av avtalets ogiltighet överensstämmer med regleringen i lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under inflytande av rubbad själsverksamhel.

Om en förvaltare har överskridit sin behörighet och handlat utanför förvaltaruppdraget, bör regeln - på samma sätt som tidigare har förordats beträffande godmanskap - vara att rättshandlingen inte är gällande mot huvudmannen. I del fallet bör förvaltaren ha ett strikt skadeståndsansvar gentemot godtroende tredje man. De skäl atl inskränka skadeståndsskyl­digheten beträffande gode män som tidigare har angetts kan inte anses föreligga när del gäller förvaltare. Ersättningen vid fall av skadestånds­skyldighet bör motsvara det s. k. positiva kontraktsintresset.

Eftersom rättshandlingar som huvudmannen själv ingår pä ett område som omfattas av elt förvaltamppdrag i princip inte blir bindande, är det angeläget att tredje man har möjlighet atl fä kännedom om såväl förvaltar-förordnanden som den huvudsakliga omfattningen av ett förordnande. Liksom när det i dag gäller omyndigförklaringar bör rätten vara skyldig att kungöra beslut om anordnande av förvaltarskap i Post- och Inrikes Tid­ningar. Även beslut om upphörande av förvaltarskap bör kungöras. Det närmare innehållet i kungörelserna kommer att beröras i specialmotive­ringen.

Förmynderskapsutredningen har ingående behandlat frägan i vad mån

förvaltarförordnanden bör registreras centralt (se betänkandet s. 182-

184). I dag registreras en uppgift om omyndigförklaring i folkbokföringen.

Enligt utredningens åsikt talar övervägande skäl mot en motsvarande

registrering av förvaltarförordnanden. Däremot anser utredningen atl det

kan vara lämpligt alt låta uppgifter om förvaltarskap föras in i register av

mera speciell karaktär, t. ex. inskrivningsmyndigheternas register. Elt fler­

tal remissinstanser förespråkar en central registrering av förvallarförord-

148

nanden. Några delar dock utredningens uppfattning i frågan.

Det kan ifrågasättas om tredje mans behov av en central registrering är sä stort. Integritetshänsyn talar ocksä starkt emot atl en central registre­ring införs. En central registrering skulle vidare innebära ett avsevärt arbete för berörda myndigheter, bl. a. med hänsyn till atl förvaltarförord-nandena inte sällan torde bli detaljerade och dessutom kan komma att ändras vid upprepade tillfällen. Jag anser därför i likhet med utredningen att nägot centralt register inte bör införas. Det kan däremot övervägas att låta uppgifter om förvaltarskap föras in i register av mera speciell karaktär, t.ex. inskrivningsmyndigheternas register. Det ankommer på regeringen att utfärda föreskrifter om det.

Det sagda innebär inte atl tredje man kommer att sakna möjlighet atl fä veta humvida motpartens egendom står under förvaltning. Tredje man kan få visshet genom atl höra sig för hos överförmyndaren eller tingsrätten. För att tredje man inte skall behöva vända sig lill flera tingsrätter bör det, på samma sätt som jag har förordat beträffande sädana godmanskap som avses i nuvarande 18 kap. 3 § föräldrabalken, införas föreskrifter som medför atl etl förvaltarskap i princip är inskrivet vid den tingsrätt inom vars område huvudmannen bor.

Prop. 1987/88:124

2.5 Processuella frågor m.m. 

2.5.1 Handläggningsformen

Mitt förslag: Frägor om godmanskap och förvaltarskap skall hand­läggas som domstolsärenden. I ärenden om anordnande eller upphö­rande av förvaltarskap skall nämnd delta i tingsrättens avgöranden. Detsamma gäller i andra ärenden som rör förvaltarskap eller god­manskap, om de är tvistiga. I övrigt är tingsrätten domför med en ensamdomare.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 185).

Remissinstanserna: En remissinstans anser atl frågor om anordnande eller upphörande av förvaltarskap skall handläggas som mål och att fings­rätten i icke tvistiga mäl av delta slag skall vara domför med ensamdoma­re. En annan remissinstans vill atl nämnd skall delta i ärenden om ompröv­ning av förvaltarskapets omfattning även när de inte är tvistiga. I övrigt har utredningens förslag i denna del tillstyrkts eller lämnats utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Enligl gällande bestämmelser handläggs frågor om omyndigförklaring eller hävande av omyndigförklaring som mål, me­dan andra frägor om förmynderskap och godmanskap handläggs som ären­den.

Jag ser det som en fördel om samma handläggningsform tillämpas när det gäller frägor om förvaltarskap och frågor om godmanskap. Om del t. ex. vid prövningen av en ansökan om förordnande av förvaltare visar sig tillräckligt atl en god man utses, kan rätten då inom ramen för del inledda förfarandet meddela ett godmansförordnande.

149

Om samma handläggningsform skall användas, framstår det som mest naturiigt alt tillämpa ärendelagens handläggningsregler. Frågor om förval­tarskap och godmanskap bör alltså handläggas som domstolsärenden.

Frågor om anordnande och upphörande av förvaltarskap är sä pass ingripande för den enskilde att nämnd alllid bör delta i avgörandet. Enligt gällande bestämmelser skall nämnd ingå i rätten även i andra fall, om ärendet är tvistigl. Den ordningen bör bestå. I övrigt bör rätten vara domför med en lagfaren domare.

Prop. 1987/88:124

2.5.2 Initiativrätten i ärenden om godmanskap och förvaltarskap

Mitt förslag: I ärenden om anordnande, omprövning eller upphöran­de av godmanskap eller förvaltarskap får ansökan göras av överför­myndaren, förmyndare, den enskilde, om han fyllt sexton år, samt den enskildes make och närmaste släktingar. Detsamma gäller i ärenden om entledigande av god man eller förvaltare. Frågor om upphörande och omprövning saml om entledigande fär också väckas av den gode mannen eller förvaltaren. En god man som förordnas när hjälpbehovet beror på sjukdom o. d. får ansöka om förordnande av förvaltare. Domstolen fär ocksä självmant ta upp alla dessa frågor.

Förmynderskapsutredningens förslag: Saknar motsvarighet till bestäm­melserna rörande generell möjlighet för rätten att självmant la upp frågor om anordnande av godmanskap och förvaltarskap samt rörande god mans och förvaltares rätt att begära omprövning av uppdragets omfattning. Överensstämmer i övrigt i allt väsentligt med milt förslag (se betänkandet s. 179 och 185).

Remissinstanserna: Ett par remissinstanser anser att frägor om anord­nande av godmanskap och förvaltarskap skall kunna tas upp självmant av rätten. Frän ett håll ifrågasätts om närmaste släktingar skall få ansöka om förvaltarförordnande.

Skälen för mitt förslag: När det gäller kretsen av ansökningsberätligade kan de nuvarande bestämmelsema om omyndigförklaring utgöra en lämp­lig utgångspunkt. Enligl dessa är den som ansökningen avser, make, när­maste släktingar, överförmyndaren och förmyndare behöriga att göra an­sökan om omyndigförklaring (se 10 kap. 10 § föräldrabalken). Hävande av omyndigförklaring kan begäras av den omyndige, hans förmyndare och överförmyndaren. Dessa personer bör i fortsättningen ha rätt atl ansöka om god man eller förvaltare eller att begära atl uppdraget omprövas eller upphör.

En god man eller förvaltare har i regel goda möjligheter att fortlöpande bilda sig en uppfattning om huvudmannens hjälpbehov. Det är därför lämpligt att även gode män och förvaltare ges möjlighet att hos rätten ansöka om omprövning av uppdragets omfattning.

Det kan förekomma situationer dä ett behov av god man eller förvaltare blir känt för rätten ulan att någon ansökan därom har gjorts. En sådan

150

situation är att det i en pågående rättegäng visar sig atl förvaltare behöver förordnas för någondera parten. Rätten bör därför ha möjlighet att själv ta initiativ i frågor av detta slag. Även när det gäller omprövning och upphö­rande av godmanskap eller förvaltarskap bör rätten ha motsvarande möj­lighet, liksom i frågor om entledigande av god man eller förvaltare.

Prop. 1987/88: 124

2.5.3 Utredningen i ärenden om förordnande av god man eller förvaltare

Mitt förslag: Den enskilde skall beredas fillfälle atl yttra sig, om del kan ske. I ärenden om förordnande av god man i fall dä hjälpbehovet beror på sjukdom e.d. och i ärenden om förordnande av förvaltare skall ocksä make, närmaste släktingar, överförmyndaren, vårdin­rättning, omsorgsnämnd och socialnämnd yttra sig, om det inte är obehövligt. I elt sådant ärende gäller som huvudregel atl den enskil­de skall höras muntligt. Rätten får inte förordna förvaltare utan läkarintyg eller motsvarande utredning om den enskildes hälsotill­stånd. Delsamma gäller förordnande av god man när hjälpbehovet beror på sjukdom e.d., om förordnandet sker utan atl den som behöver hjälp har lämnat sitt samtycke.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med mitt förslag (se betänkandet s. 178 och 184-185).

Remissinstanserna: Flera remissinstanser ställer sig positiva till att en

noggrann utredning görs och lill en huvudregel som innebär alt den enskil­

de skall höras muntligt. Frän enstaka häll ges uttryck för andra uppfatt­

ningar. När del gäller utredningen om den enskildes hälsotillstånd vill flera

remissinstanser ha mera preciserade krav på läkarintyg eller psykologuUä-

tande.

/

Skälen för mitt förslag: Det är viktigt atl behovet av god man eller förvaltare blir ordentligt klarlagt innan förordnande därom meddelas. En grundregel bör vara alt den enskilde bereds tillfälle att yttra sig, om det kan ske. Har den enskilde själv gjort ansökan, bör han fä tillfälle att yttra sig över det material som har tillförts av andra. Om exempelvis överförmyn­daren har lämnat förslag pä vem som skall utses lill förvaltare, bör sålunda den enskilde yttra sig över förslaget.

I ärenden om förordnande av god man när hjälpbehovet beror pä sjuk­dom, hämmad förståndsutveckling, försvagat hälsotillstånd o.d. liksom i ärenden om förordnande av förvaltare måste det vara ordentligt klarlagt att ett hjälpbehov föreligger och alt detta inte kan tillgodoses pä något mindre ingripande sätt, t. ex. genom en anhörig. Rätten bör därför, om del inte är obehövligt, inhämta yttrande från den enskildes make och närmaste släk-fingar samt frän överförmyndaren, vårdinrättning där den enskilde vistas och omsorgs- eller socialnämnd som har haft kontakt med honom.

För att rätten skall fä en riktig bild av den enskildes hälsofillständ och hans hjälpbehov kan del ocksä många gånger vara av värde alt han hörs muntligt. De regler som gäller i dag vid ansökningar om omyndigförklaring

151

kan härvid tjäna som förebild. Principen bör alltså vara att den enskilde skall höras muntligt, om det kan ske utan skada för honom. Han behöver dock inte höras muntligt om det är uppenbart att han inte förstår vad saken gäller. Muntligt hörande bör ocksä kunna underlåtas, om den enskilde själv har ansökt om eller medgett förordnandet eller om det finns andra särskilda skäl. Med hänsyn till atl ett godmansförordnande som beror pä sjukdom e. d. förutsätter antingen atl den enskilde har samtyckt till förord­nandet eller att hans sinnestillstånd utgör hinder mot inhämtande av hans mening, torde bestämmelsen om muntligt hörande ha betydelse framför allt i ärenden om anordnande av förvaltarskap. Det kan dock förekomma situationer då det finns skäl att höra t. ex. en person som själv har ansökt om godmansförordnande.

Normalt bör rätten begära etl läkainntyg om den enskildes hälsotillstånd i ett ärende om anordnande av förvaltarskap. Detsamma gäller vid anord­nande av godmanskap som beror på sjukdom e. d. i fall där den enskildes sinnestillstånd är sådant att hans samtycke inte kan inhämtas. Till skillnad från vad som gäller i dag i mål om omyndigförklaring bör det inte vara nödvändigt med specialistkompetens hos den undersökande läkaren. Lä­karintyg bör ocksä kunna ersättas av yttrande från vårdinrättning eller av annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd.

Prop. 1987/88: 124

2.5.4 Interimistiska förordnanden

Mitt förslag: Rätten skall kunna meddela interimistiska förordnan­den i frågor om förordnande av god man eller förvaltare, ompröv­ning av godmanskaps eller förvaltarskaps omfattning och ehfiedi-gande av en försumlig god man eller förvaltare.

Förmynderskapsutredningens förslag: Överensstämmer i stort med mitt förslag. Utredningen föreslår dock inte någon möjlighet till interimistiska förordnanden i omprövningsfallen. Enligt utredningens förslag skall i stäl­let förvaltaren kunna omhänderta visst slags egendom i avvaktan pä att domstolen avgör om denna omfattas av uppdraget (se betänkandet s. 179, 181-182 och 185).

Skälen för mitt förslag: Om det krävs omedelbar vård av den enskildes angelägenheter eller etl dröjsmål annars skulle medföra uppenbar skada för den enskilde, bör rätten kunna meddela interimisfiskt förordnande om förvaltarskap eller godmanskap. För att förhindra att någon vid uppnådd myndighetsålder skulle sakna erforderligt skydd bör ett sådant förordnan­de även kunna meddelas beträffande en underårig, alt gälla fr. o. m. hans 18-årsdag.

Förmynderskapsutredningen har inte föreslagit någon bestämmelse om interimistiskt förordnande i omprövningsfallen. När del gäller förvaltar­skap har utredningen i stället föreslagit att förvaltaren skall kunna omhän­derta sådan egendom, som huvudmannen normalt råder över själv, i av­vaktan på att rätten avgör om egendomen skall omfattas av uppdraget. Det

152

gäller t. ex. arbetsinkomst och gåva som har getts med villkor alt egendo- Prop. 1987/88: 124 men inte skall omfattas av förvaltarens rädighet. Tanken bakom den före­slagna regeln är alt man skulle kunna hindra t. ex. atl egendomen används pä elt sätt som skadar huvudmannen. Som förebild för utredningens för­slag i den delen har tjänat bestämmelserna i 9 kap. 3 och 4 §§ samt 10 kap. 5 och 6 §§ föräldrabalken om förmyndares möjlighet att omhänderta den omyndiges egendom.

Det nya institutet förvaltarskap bygger på grundtanken atl förvaltampp­draget skall anpassas lill den enskildes behov i del särskilda fallet. Mot den bakgmnden framstår det som naturligt all förvaltaren inte får vidta ätgär­der med egendom, som faller utanför det ursprungliga förordnandet, förrän rätten har utvidgat uppdraget till att omfatta även sådan egendom. Men behovet av ett snabbi ingripande i vissa fall kvarstår med en sådan lösning. Rätten bör därför ges möjlighet att förordna interimistiskt i frägan. Den möjligheten bör inte bara stå till buds när del gäller arbetsinkomst och annan egendom av sådant slag som nyss har berörts utan kunna användas även i andra fall av omprövning av ett förvaltamppdrags omfattning. Behov av interimistiskt förordnande kan ocksä uppkomma vid motsvaran­de omprövning av godmanskap.

2.6 Följdändringar i annan lagstiftning

I och med all institutet omyndigförklaring försvinner, kommer begreppet omyndig i fortsättningen att vara liktydigt med underårig. Det kan diskute­ras om terminologin inte borde förenklas, så atl benämningen underårig genomgående används i stället för omyndig. Delta skulle kräva åtskilliga språkliga justeringar i etl stort antal författningar. Något egentligt behov av en sådan terminologiändring synes inte föreligga. Jag vill därför inte föror­da en sådan ändring.

I elt flertal författningar finns bestämmelser om behörighet för en tjänst eller ett uppdrag. Ett vanligt behörighetsvillkor är att den som skall utses inte får vara omyndig. Det gäller t. ex. domare, advokater, styrelseledamö­ter i aktiebolag och utgivare för periodisk skrift. Om omyndigförklarings­institulet avskaffas, kommer endast underåriga att omfattas av sådana bestämmelser. Frägan är då om man bör lägga till regler om atl även de som är allvarligt sjuka e.d. skall vara utestängda. Den uppfattningen har framförts av några remissinstanser. Enligl min mening behövs dock inga sådana regler. Redan i dag finns en mångfald ansvarsfulla befattningar utan behörighetskrav av detta slag. Om någon pä grund av sjukdom e.d. kan anses mindre lämplig atl inneha en tjänst eller etl uppdrag, kan hänsyn i regel tas till detta med stöd av gällande bestämmelser om en allmän lämplighetsprövning. Del kan också erinras om atl elt förordnande av god man enligt nuvarande 18 kap. 3 § föräldrabalken inte automatiskt medför att den som fär god man blir obehörig.

I de bestämmelser som innehåller behörighetskrav bör således begrep­pet omyndig - med betydelsen underårig - stå kvar ulan någon komplet­tering.

Flera författningar innehåller särbestämmelser beträffande omyndiga

153

som en följd av att dessa saknar rätlshandlingsförmåga. Hit hör bestäm- Prop. 1987/88: 124 melserna i 18 kap. 3 § jordabalken om atl godtrosförvärv inte kan grundas pä en handling som har utfärdats av en omyndig och i 4 kap. 3 § aktiebo­lagslagen (1975:1385) om atl emissionsbevis m.m. inte med befri­ande verkan kan skickas till en omyndig aktieägare. Skyddsregler av detta slag bör gälla även personer som har förvaltare, förutsatt atl angelägenhe­ten i fråga faller inom ramen för förvaltaruppdraget.

I några angelägenheter av övervägande personlig natur krävs enligt gällande bestämmelser atl en omyndigförklarad person har samtycke av förmyndaren. Del gäller t.ex. giftermål och adoption. Frågan är om mot­svarande krav pä samtycke bör uppställas när det gäller personer som har förvaltare eller om någon annan typ av begränsning bör införas i deras fall. Under remissbehandlingen har olika uppfattningar kommit lill uttryck i frågan. Det finns enligt min mening inte skäl alt i angelägenheter av delta slag utsätta en person för särbehandling enbart på den grunden att förvalta­re har förordnals för honom. Något krav på samtycke av förvaltaren i dessa fall bör alltså inte uppställas. Jag kommer i specialmotiveringen att beröra vilken belydelse t.ex. den enskildes sinnestillstånd kan ha i de fall som nu avses.

Del finns i flera författningar bestämmelser som avser såväl förmyndare som gode män. Dessa bestämmelser bör i fortsättningen gälla även förval­tare. Vidare bör vissa bestämmelser, som i dag avser endast förmyndare, göras tillämpliga på bäde förvaltare och gode män. En förutsättning är naturiigtvis atl angelägenheten omfattas av uppdraget. Det handlar framför allt om regler angående anmälningsskyldighet o. d.

Den föreslagna reformen nödvändiggör ändringar i de internationellt privaträltsliga författningar som innehåller regler om omyndiga. Ett förslag i den delen utarbetas för närvarande av förmynderskapsutredningen. I utredningens fortsatta uppdrag ingår också atl se över föräldrabalkens bestämmelser rörande förmyndares och god mans förvaltning m.m. Jag avser alt senare återkomma med förslag i dessa delar.

2.7 Ikraftträdande m. m.

Det är angeläget alt reformen kan genomföras sä snart som möjligt, sä alt bl. a. det nuvarande rösträttshindret försvinner. Eftersom det i den delen krävs en grundlagsändring, måste del emellertid först fattas två riksdags­beslut med mellanliggande val. Det torde också vara nödvändigt med visst förberedelsearbete hos berörda myndigheter, främst domstolar och över­förmyndare, innan de nya reglerna kan träda i kraft. Med hänsyn till det sagda framstår den I januari 1989 sorn en lämplig ikraftträdandedag.

Det kan förutsättas att många av dem som i dag är omyndigförklarade även i fortsättningen behöver hjälp genom bl. a. förvaltare. Alt utreda hjälpbehovet hos alla berörda lar självfallet en viss lid. Det kan därför ifrågasättas att låta gällande omyndigförklaringar bestå under en period efter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna, till dess hjälpbehovet i varje särskilt fall har blivit utrett.

Liksom förmynderskapsutredningen anscrjag dock alt det är en bättre

154

ordning alt låta omyndigförklaringsinstitulet upphöra helt och hållet, så Prop. 1987/88: 124 snart de nya bestämmelserna träder i kraft. För atl de som i dag är omyndigförklarade inte skall stå utan skydd under en övergångsperiod kan det lämpligen föreskrivas atl de tills vidare skall anses ha förvaltare med uppdrag att bevaka deras rätt, förvalla deras egendom och sörja för deras person. De tidigare förmyndarna bör då tills vidare, ulan särskilt förord­nande, tjänstgöra som förvaltare.

Överförmyndarna bör emellertid vara skyldiga att sä snart som möjligt gä igenom alla sina förmynderskapsärenden och ta ställning till vilka åtgär­der som behöver vidtas. I mänga fall torde det bli aktuellt att ansöka hos domstolen om ett mera permanent förvaltarförordnande, eventuellt be­gränsat till viss egendom c. d. Det är också tänkbart att ett godmansförord­nande är tillräckligt.

För att inte de nyss berörda provisoriska förvallarskapen skall beslå under alltför lång tid bör det, som utredningen har förordat, föreskrivas atl de upphör senast vid en viss tidpunkt. Enligt utredningens förslag skall denna övergångstid utgöra etl år. Flera remissinstanser anser dock att denna tid är alltför kort. Enligt min mening bör en övergångsperiod pä två år vara tillräcklig. Överförmyndarna bör alltså ha den liden på sig att ansöka om ett mera permanent förvaltar- eller godmansförordnande.

Vad beträffar tidigare meddelade godmansförordnanden ger den nya lagstiftningen inte anledning till en systematisk genomgäng av alla ärenden pä samma sätt som när det gäller förmynderskapsärendena. För tillämp­ningen av de nya reglerna om godmansförordnande torde därför inte krävas någon övergångsperiod.

2.8 Kostnader och resursbehov

Det är svårt att göra en säker bedömning när det gäller kostnadseffekterna av reformen. Som flera remissinstanser har framhållit kan de föreslagna Utredningskraven i godmans- och förvaltarärendena komma alt medföra ett visst merarbete i förhållande till nuläget hos berörda myndigheter. Detta uppvägs dock av de besparingar som blir följden av att omyndigför­klaringsinstitulet upphävs.

3 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom justitiedepartementet upprät­tals förslag lill

1.

lag om ändring i föräldrabalken,

2.

lag om ändring i regeringsformen,'

3.

lag om ändring i vallagen (1972:620),

4.

lag om ändring i kommunallagen (1977: 179),

5.

lag om ändring i lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter,

6.

lag om ändring i tryckfrihetsförordningen,'

' Ändringsförslagen beträffande regeringsformen och tryckhetsförordningen ingår i

155

prop. 1987/88: 32.

7.

lag om ändring i äktenskapsbalken,

Prop. 1987/88:124

8.

lag om ändring i ärvdabalken,

9.

lag om ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden,

10.   lag om ändring i jordabalken,

11.   lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988),

12.

lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,

13.

lag om ändring i rättegångsbalken,

14.

lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsären­den,

15.

lag om ändring i lagen (1924:322) om värd av omyndigs värdehand­lingar,

16.

lag om ändring i lagen (1904:48 s. 

I) 

om samäganderätt,

17.

lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar pä förmögenhetsrättens område,

18.

lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev,

19.

lag om ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer,

20.

lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

21.

lag om ändring i lagen (1962:392) om hustmfillägg och kommunalt bostadstillägg,

22.

lag om ändring i studieslödslagen (1973:349),

23.

lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

24.

lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring,

25.

lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

26.

lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering,

27.

lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall,

28.

lag om ändring i transplantationslagen (1975:190),

29.

lag om ändring i lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl.,

30.

lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

31.

lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

32.

lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

33.

lag om ändring i aktiefondslagen (1974:931),

34.

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

35.

lag om ändring i taxeringslagen (1956:623),

36.

lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

37.

lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning,

38.

lag om ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker,

39.   lag om ändring i lagen (1984:989) om socialförsäkringsväsendel

under krig och krigsfara.

Förslagen bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 4 .

Samråd har skett med chefen för socialdepartementet beträffande lagför­slag 20, 21, 23-28, 38 och 39, med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beträffande lagför­slag 29, med chefen för finansdepartementet beträffande lagförslag 35 och 36, med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beträffande lagförslag 30, 31, 33 och 34, med chefen för utbildningsdepartementet beträffande lagförslag 22 samt med chefen för civildepartementet beträffande lagförslag 4, 5 och 37.

156

4 Specialmotivering

Prop. 1987/88:124

Här redovisas mina kommentarer lill de enskilda lagförslagen.

4.1 Föräldrabalken

I det följande används förkortningen FB för föräldrabalken.

Genom atl institutet omyndigförklaring avskaffas upphör de nuvarande bestämmelserna i 10 kap. FB. Detta kapitel föreslås i stället innehålla bestämmelser om förmyndare för underåriga, motsvarande dem som nu finns i 11 kap. I etl nytt 

II 

kap. återfinns reglerna om god man och förvaltare. Reglerna om god man har med vissa ändringar överförts lill

II kap. från 18 kap., vilket därigenom kan upphöra alt gälla.

I 12-17 samt 19 och 20 kap. har gjorts ändringar som har föranlelts av bl. a. det nya institutet förvaltarskap, omyndigförklaringarnas avskaffande och den ändrade regleringen av institutet godmanskap.

3 kap. Vissa bestämmelser om rättegången i mål om faderskap

3 kap. 4 §

Är part i mäl som avses i I eller 2 § underårig, fär förmyndaren eller god man, om sådan enligt // kap. skall förordnas, föra talan för honom. Modern skall höras i målet, om det kan ske.

(Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens förslag)

Paragrafen har justerats med hänsyn till atl reglerna om god man har flyttats till 

II 

kap.

4 kap. Om adoption

4 kap. 5 a §

Den som inte har fyllt arton år får ej adopteras utan föräldrarnas samtycke. Moderns samtycke skall ha lämnats sedan hon har återhämtat sig tillräck­ligt efter nedkomsten. Vid adoption av någon annans adoptivbarn skall i stället samtycke inhämtas från barnels adoptivföräldrar eller, om en adop­tivförälder är gift med någon av barnets föräldrar, frän båda dessa makar.. Samtycke enligt första stycket behövs ej av den som är sinnessjuk, sinnesslö, utan del i vårdnaden eller på okänd ort. Är detta fallet beträffan­de var och en av dem som enligt första stycket skall samtycka lill adopfio-nen, skall i stället samtycke inhämtas frän barnets förmyndare.

(Jfr 4 kap. 5 a § i utredningens lagförslag 

I)

Bestämmelserna i 4 kap. 2 § och 5 a § tredje stycket, där det föreskrivs

att förmyndare skall lämna sitt samtycke när en omyndigförklarad person

vill adoptera resp. avses bli adopterad, föresläs upphävda. Något motsva­

rande krav pä samtycke kommer i fortsättningen inte att gälla beträffande

dem som har fyllt 18 år. Enligt 4 kap. 6 § har emellertid rätten att göra en

allmän prövning av en tilltänkt adoptions lämplighet.

157

10 kap. Om förmyndare

Prop. 1987/88: 124

I och med att institutet omyndigförklaring avskaffas, handlar detta kapitel bara om förmyndare för underårig.

1 §

Den som är underårig får inte vara förmyndare.

(Jfr 10 kap. 5 § andra stycket i utredningens förslag 1) Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 4 § första stycket.

2§

För barn som står under vårdnad av bägge föräldrarna är dessa förmynda­re. Dör en av föräldrarna eller är någon av dem underårig eller blir någon av dem entledigad från förmynderskapel, är den andre barnets förmynda­re.

För barn som står under vårdnad av endast den ene av sina föräldrar är denne ensam förmyndare.

(Jfr 10 kap. 1 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 1 § med bl. a. en ändring som föranletts av att innehållet i 11 kap. 4 § första stycket delvis har utgått.

En underårig förälder får enligt I § i dess nya lydelse inte vara förmyn­dare. Är en sådan förälder ensam vårdnadshavare, skall rätten förordna förmyndare enligt 4 §.

3§

Ingår underårigt barn äktenskap, skall den som vid äktenskapets ingående

var förmyndare för barnet alltjämt vara barnels förmyndare.

(Jfr 10 kap. 2 § i utredningens förslag 1) Paragrafen överensstämmer med nuvarande 11 kap. 2 §.

4§i

Har en underårig inte någon förmyndare enligt 13 §§, skall rätten förord­na förmyndare/ör den underårige.

(Jfr 10 kap. 3 § i utredningens förslag 1)

Bestämmelsen i nuvarande 11 kap. 3 § andra stycket om att förmyndare skall förordnas för omyndigförklarade har tagits bort.

5§

Har förmyndare förordnats enligt 4 § på grund av att fadern eller modern år underårig, gäller förordnandet lill dess fadern eller modern har uppnått myndig ålder.

(Jfr 10 kap. 4 § i utredningens förslag 

I) 

Bestämmelsen i nuvarande 11 kap. 4 § första stycket om atl den som är

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

158

omyndig inte får vara förmyndare har utgått. I sin nya lydelse motsvarar 10     Prop. 1987/88: 124 kap. 5 § nuvarande andra stycket av 11 kap. 4 §. Alt den som är underårig inte fär vara förmyndare framgär av 1 §.

6§

Till förmyndare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man

eller kvinna.

För underåriga syskon bör gemensam förmyndare förordnas, om inte särskilda skäl talar emot det.

(Jfr 10 kap. 5 § i utredningens förslag 

I) 

Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 5 §.

7§'

Skall efter föräldrarnas död förmyndare förordnas för en underårig och har föräldrarna eller en av dem gett tillkänna vem de önskar till förmyndare, skall denne förordnas, om han eller hon inte är olämplig.

(Jfr 10 kap. 6 § i utredningens förslag 1) Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 6 §.

8 §2

När omständigheterna påkallar det, kan flera förmyndare förordnas för samma person.

Kan den eller de som på grund av lag skall vara förmyndare inte lämpli­gen ha hand om förmynderskapel allena, skall medförmyndare förordnas.

(Jfr 10 kap. 7 § i utredningens förslag 1) Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 7 §.

9§

En förmyndare har rätt att på begäran bli entledigad från förmynderskapel. Detta gäller dock ej, om förmynderskapel utövas av föräldrarna eller en av dem och särskilda skäl talar mot att förmyndaren entledigas.

Har tvä särskilt förordnade förmyndare utsetts atl gemensamt utöva vårdnaden om ett barn och vill någon av förmyndarna att vårdnaden inte längre skall vara gemensam, skall rätten pä talan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden om barnet ät en av dem efter vad som är bäst för barnet.

(Jfr 10 kap. 8 § i utredningens förslag 

I) 

Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 8 §.

10 §

En förmyndare skall entledigas från sitt uppdrag, om förmyndaren vid utövandet av uppdraget gör sig skyldig till missbruk eller försummelse, om förmyndaren kommer på ekonomiskt obestånd och på gmnd därav är

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

159

olämplig att vara förmyndare eller om förmyndaren av någon annan orsak     Prop. 1987/88: 124 inte längre är lämplig att inneha sill uppdrag.

(Jfr 10 kap. 9 § i utredningens förslag 

I) 

Paragrafen motsvarar nuvarande 

II 

kap. 9 §.

11        

§

Dör förmyndaren och finns del inte någon som pä grund av lag skall vara förmyndare, skall den som har boet i sin vård ulan dröjsmål anmäla förhållandel lill den tingsrätt hos vilken förmynderskapel är eller skall vara inskrivet.

(Jfr 10 kap. 10 § i utredningens förslag 

I) 

Paragrafen motsvarar nuvarande 

II 

kap. 10 §.

12      §

Förmynderskap står under tillsyn av överförmyndaren och tingsrätten.

(Jfr 10 kap. 11 § i utredningens förslag 1) Paragrafen motsvarar nuvarande 

II 

kap. 11 §.

13§

Fräga om förordnande av förmyndare tas upp av den tingsrätt där förmyn­derskapel är inskrivet eller, om inskrivning av förmynderskapel inte har ägt rum, av den tingsrätt där inskrivning skall ske.

Fråga om entledigande av förmyndare tas upp av den tingsrätt där förmynderskapel är eller skall vara inskrivet.

(Jfr 10 kap. 12 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen motsvarar nuvarande 

II 

kap. 12 §. Till skillnad från den paragrafen innehåller första stycket inte längre orden "för underårig".

Andra stycket i nuvarande 11 kap. 12 §, som handlar om förordnande av förmyndare för omyndigförklarad, har utgått, vilket har medfört att del nuvarande tredje stycket i 

II 

kap. 12 § har förts över till andra stycket i förevarande paragraf.

14       

§

I ärende om förordnande av förmyndare skall rätlen bereda överförmynda­ren tillfälle atl lämna förslag på person som är lämplig för uppdraget.

(Jfr 10 kap. 13 § i utredningens förslag 1) Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 13 §.

15      §

Ingen får förordnas fill förmyndare eller entledigas från ett sådant uppdrag utan att ha fält tillfälle atl yttra sig.

(Jfr 10 kap. 14 § i utredningens förslag 

I)

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

160

Paragrafen överensstämmer med nuvarande 11 kap. 14 §, frånsett några    Prop. 1987/88:124 språkliga justeringar.

16      §'

Kan slutligt beslut ej ges omedelbart i ärende om förordnande av förmyn­dare, fär rätten, om den omyndiges angelägenheter kräver omedelbar vård, förordna förmyndare för tiden till dess ärendet slutligt avgörs.

(Jfr 10 kap. 15 § i utredningens förslag 1)

Jämfört med motsvarande paragraf i gällande rätt, 11 kap. 15 §, har den sakliga ändringen gjorts att andra stycket, som handlar om interimistiska förordnanden av förmyndare för omyndigförklarade, har utgått.

17 

§

Uppkommer fräga om att enligt 10 § entlediga en förmyndare och kan slutligt beslut ej ges omedelbart, fär rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för den underårige, besluta att förmyndaren skall skiljas från sitt uppdrag för tiden till dess ärendet avgörs.

Innan rätten meddelar beslut enligt första stycket, skall förmyndaren beredas tillfälle att yttra sig, om del inte är fara i dröjsmål.

(Jfr 10 kap. 16 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen motsvarar nuvarande 

II 

kap. 16 §. Uttrycket "om del kan ske utan märklig tidsutdräkt" i andra stycket i den paragrafen har dock ändrats till "om det inte är fara i dröjsmål" (jfr nya lydelsen av 

II 

kap. 24§).

18      §

Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare får göras, förutom av överförmyndaren och förmyndare, av den underårige själv, om denne har fyllt sexton är, samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar. En förmyndare som inte längre är lämplig atl utöva vårdnaden får entledigas även på ansökan av socialnämnden. Frågor som avses i denna paragraf skall rätten också ta upp självmant, när anledning förekom­mer fill del.

I ärende som avses i första stycket skall rätten, när del rör en underårig som fyllt sexton är, bereda denne tillfälle att yttra sig, om det kan ske.

Rättens beslut i ärende som avses i första stycket får överklagas, för­utom av den som beslutet särskilt rör, av var och en som har rätt att göra ansökan.

(Jfr 10 kap. 17 § i utredningens förslag 1) Paragrafen överensstämmer i sak med nuvarande 11 kap. 17 §.

11 kap. Om god man och förvaltare

Kapitlet innehåller de nya bestämmelserna om god man och förvaltare. I 16 §§ finns de särskilda bestämmelsema om god man, medan 7-11 §§

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

161

11    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

reglerar förvaltarinstilutet. I 12-28 §§ återfinns gemensamma bestämmel-     Prop. 1987/88:124 ser.

Otn god man

1 §

Kan en förmyndare på grund av sjukdom eller av annan orsak inte utöva förmynderskapel eller blir förmyndaren enligt 10 kap. 17 § skild från utövningen av det, skall rätten förordna god man att i förmyndarens ställe vårda den underåriges angelägenheter.

(Jfr 11 kap. 1 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella ändringar, nuvarande 18 kap. I §. Paragrafen handlar i fortsättningen endast om god man för underårig i fall då förmyndaren blir sjuk e. d. Någon motsvarande möjlighet att utse god man när t. ex. en förvaltare blir sjuk har inte ansetts behövlig.

Ett förordnande enligt denna paragraf avser alla förmyndarens uppgifter beträffande den underåriges förmögenhet och person. Förordnandet skall alltså inte begränsas till vissa på förhand bestämda angelägenheter. Är ett hinder för förmyndaren sådant alt del bara gäller någon viss angelägenhet, bör förmyndaren kunna använda ombud.

Om en förmyndare enligl 10 kap. 17 § skiljs från sitt uppdrag, har rätlen möjlighet att, i stället för att utse en god man enligl förevarande paragraf, förordna en ny förmyndare genom interimistiskt beslut enligt 10 kap. 16 §.

2§'

Har en förmyndare eller förmyndarens make och den underårige del i oskiftat dödsbo, skall rätten förordna god man alt vårda den underåriges rätt i boet vid boulredningen liksom vid bodelning och skifte eller ingående av avtal om sammanlevnad i oskiftal bo.

God man skall även förordnas för en underårig eller någon annan på vars vägnar del skall företas en rättshandling vid vilken ställföreträdaren enligt 13 kap. 2 § ej kan företräda den underårige eller huvudmannen. Detsamma gäller, om del uppslår fråga om rättegång mellan å ena sidan den underårige eller huvudmannen och å andra sidan ställföreträdaren eller dennes make eller någon som siällföreträdaren företräder.

Om det i annat fall än som avses i första eller andra stycket förekommer en angelägenhet där ställföreträdaren eller ställföreträdarens make kan ha ett intresse som strider mot den underåriges eller huvudmannens, skall rätten förordna god man för den underårige eller huvudmannen, om siällföreträdaren begär det eller det annars är lämpligt.

(Jfr 11 kap. 2 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen motsvarar nuvarande 18 kap. 2 §. Den har emellertid vidgats på sä sätt alt god man kan utses inte bara när en omyndig, dvs. en underårig, och hans förmyndare m.fl. har motstridiga intressen utan också när motsvarande förhållanden inträffar inom ramen för elt godmanskap eller förvaltarskap (jfr 13 kap. 2 §).

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

162

3§'

Prop. 1987/88:124

Rätten skall förordna god man

1.    om det vid etl dödsfall finns en till namnet känd arvinge som vistas på

okänd eller avlägsen ort och därför inte kan bevaka sin rätt i boet och

förvalta sin lott i det,

2.

om det vid ett dödsfall inte kan utredas, huruvida den döde har efterlämnat någon arvinge som är arvsberättigad före allmänna arvsfon­den eller före eller tillsammans med någon annan känd arvinge, eller också kunskap saknas om såväl namnet som vistelseorten beträffande en i övrigt känd arvinge, och det på grund av sådan omständighet krävs att okänd arvinges rätt bevakas och hans eller hennes lott i boet förvaltas,

3.

om en testamentstagare vistas på okänd eller avlägsen ort eller är okänd och hans eller hennes rätt därför behöver bevakas enligt vad som föreskrivs om arvinge,

4.

om det i övrigt krävs att en bortavarandes rätt bevakas eller en bortavarandes egendom förvaltas,

5.

om del enligl förordnande i testamente eller annan rättshandling beror av en framtida händelse, vem egendom skall tillfalla, eller egendom först framdeles skall tillträdas med äganderätt, och det krävs att den blivande ägarens rätt bevakas eller att egendomen förvaltas för den bli­vande ägarens räkning, eller

6.

om egendom, enligt vad som särskilt föreskrivs, skall ställas under vård och förvaltning av god man som avses i detta kapitel.

Förordnande enligt första stycket sker efter anmälan eller när behovet blir känt på annat sätt. Krävs en god man för den som har rätt i ett dödsbo, skall det anmälas hos tingsrätten av den som har boet i sin vård.'

Rättshandlingar som en god man har företagit med stöd av ett förord­nande enligt denna paragraf gäller, även om den egendom som förordnan­det avsåg tillfaller någon som den gode mannen inte var förordnad att företräda.

(Jfr 11 kap. 3 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som handlar om utseende av god man för bl. a. bortavaran­de, motsvarar, med en del språkliga och redakfionella ändringar, nuvaran­de 18 kap. 4 §.

4§

Om någon på grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalla sin egendom eller sörja för sin person, skall rätten, om det behövs, förordna god man för honom eller henne. Förordnande får inte meddelas utan samtycke av den för vilken god man skall utses, om inte den enskildes hälsotillstånd hindrar alt hans eller hennes mening inhämtas.

(Jfr 11 kap. 4 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen motsvarar, med vissa ändringar, nuvarande 18 kap. 3 §. I paragrafen anges således fömtsättningarna för förordnande av god man i

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.  Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

163

andra fall än som anges i  1-3 §§. I fräga om det närmare innehållet     Prop. 1987/88:124 hänvisas till den allmänna motiveringen, avsnitt 2.3.2 och 2.3.3.

Pä samma sätt som uttryckligen har föreskrivits beträffande förvaltar­skap i 7 § kan ett godmansförordnande vara begränsat fill att avse viss egendom eller angelägenhet e.d. Detta överensstämmer med vad som gäller i dag.

I andra meningen i paragrafen anges alt förordnande inte fär meddelas utan samtycke frän den för vilken god man skall utses, om inte vederbö­randes fillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. Av 11 kap. 17 § första stycket framgår att rätten inte får underlåta att inhämta den enskildes mening, om det inte föreligger läkarintyg eller annan likvärdig utredning om tillståndet. Möjligheten i nuvarande 18 kap. 3 § att efterge kravet pä samtycke vid särskilda skäl av annat slag har inte behållits. Skälen för detta har utvecklats i den allmänna motiveringen, avsnitt 2.3.2.

5§'

Om en god man, som har företagit en rättshandling för huvudmannen, har handlat utanför sitt förordnande, är rättshandlingen inte bindande för huvudmannen. En rättshandling är inte heller bindande för huvudmannen, om en god man har företagit den inom ramen för förordnandet men utan samtycke av huvudmannen, såvida inte huvudmannens sinnestillstånd har hindrat atl hans eller hennes mening inhämtas eller huvudmannens me­ning av annan orsak inte har kunnat inhämtas.

Har den gode mannen inom ramen för förordnandet ingått en rättshand­ling som sedvanligen företas för den dagliga hushållningen, skall huvud­mannens samtycke anses föreligga, om han eller hon inte före rättshand­lingen har gett uttryck för annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig.

(Jfr 11 kap. 5 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som saknar motsvarighet i gällande rätt, handlar om den gode mannens behörighet att med bindande verkan för huvudmannen ingå rättshandlingar för dennes räkning. Hithörande frågor har diskuterats i avsnittet 2.3.4 i den allmänna motiveringen.

Första stycket

Ramen för den gode mannens behörighet bestäms genom rätlens förord­nande enligt I -4 §§, eventuellt ändrat efter omprövning med slöd av 23 §.

För bedömningen av om rättshandlingen är bindande saknar tredje mans goda tro betydelse. God tro hos tredje man är dock en förutsättning för att han enligt 6 § skall ha rätt till skadestånd av den gode mannen.

Hinder mot att inhämta huvudmannens mening på gmnd av hans hälso­tillstånd bör anses föreligga inte bara när han helt saknar förmåga att uttrycka en vilja ulan ocksä när hans tillstånd är sådant som avses i lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under inflytande av rubbad själsverksamhet. Andra omständigheter som kan utgöra hinder är att hu-

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

164

vudmannen är underårig eller bortavarande. Här avses främst de fall dä en     Prop. 1987/88:124 god man har förordnals enligt 1-3 §§.

Liksom fallet är med förmyndares samtycke till underårigas handlande kan huvudmannens samtycke lämnas i efterhand eller vara underförstått. Huvudmannen kan också ge den gode mannen ett generellt samtycke till rättshandlingar inom ramen för uppdraget.

Bestämmelsema i förevarande stycke ger uttryck för principen att den som har fått god man har kvar sin rättshandlingsförmåga och att den gode mannen närmast skall ses som ett biträde åt huvudmannen. Bestämmelser­na är emellertid ocksä ägnade att minska risken för att den gode mannen och huvudmannen företar kolliderande rättshandlingar. Helt kan dock denna risk inte elimineras. Om en god man ingår en rättshandling för huvudmannens räkning gentemot exempelvis en bank efter att ha fått huvudmannens samtycke men huvudmannen därefter vill handla på ett annat sätt, kan banken inte vägra att gå huvudmannen lill mötes med hänvisning till den tidigare rättshandlingen eller godmansförordnandet, såvida inte omständigheterna är sädana atl t.ex. lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under inflytande av rubbad själsverksamhet är tillämplig. Huvudmannen har med andra ord samma rätt all upphäva eller modifiera verkningarna av den gode mannens rättshandling som om hu­vudmannen själv hade företagit denna. Det är härvid utan betydelse om huvudmannen handlar själv eller genom någon befullmäkligad person.

På motsvarande sätt blir gävohandlingar som huvudmannen företar i princip giftiga, även om de strider mot vad den gode mannen anser lämp­ligt. De begränsningar som enligt 15 kap. FB gäller för den gode mannens förvaltning, bl. a. skyldigheten att i vissa fall inhämta överförmyndarens samtycke, kan inte åberopas gentemot huvudmannen.

Om den gode mannen och huvudmannen t. ex. säljer samma lösa egen­dom till två olika personer, kan det liksom för närvarande bli fräga om alt tillämpa reglerna om tvesalu. Det innebär alt god tro hos tredje man jämte besittningsövergång blir avgörande för vilket köp som skall anses gälla. Om den gode mannen har handlat utan samtycke frän huvudmannen trots att detta har kunnat inhämtas, har emellertid huvudmannens rättshandling företräde, om den inte kan anses ogiltig av någon annan anledning. Tredje mans goda tro eller besittningsövergången blir i det fallet utan betydelse.

När den gode mannen tar kontakt med en tredje man för att ingå en rättshandling för huvudmannens räkning, torde han normalt få förete ett bevis om sitt förordnande. För alt tredje man skall kunna.vara säker på att rättshandlingen blir bindande gentemot huvudmannen, måste den gode mannen i princip också visa att han har fått huvudmannens samtycke eller alt huvudmannens mening inte har kunnat inhämtas. Tredje man kan naturligtvis också själv ta kontakt med huvudmannen för att få reda på dennes mening. Är det fråga om mera betydelsefulla transaktioner får den angivna ordningen anses naturlig. Vid oenighet mellan tredje man och huvudmannen huruvida den gode mannen har haft huvudmannens sam­tycke fill en rättshandling, får tredje man anses ha bevisbördan för att så är fallet.

Kravet pä huvudmannens samtycke till rättshandlingar företagna av den

165

gode mannen föranleder behov av mera omfattande utredning i vissa typer Prop. 1987/88:124 av myndighetsärenden. Det gäller t.ex. inskrivningsmyndighets prövning av ansökan om lagfart. Har en god man undertecknat köpehandlingarna för huvudmannens räkning, mäste han styrka sin behörighet, bl. a. att huvud­mannen har samtyckt till åtgärden eller atl huvudmannens mening inte kan inhämtas. Svårigheterna med alt förebringa sådan utredning bör dock inte överdrivas. Vid den typ av rättshandlingar som det nu är fråga om krävs redan i dag överförmyndarens tillstånd till åtgärden (15 kap. 15 § FB). Det får fömtsättas att överförmyndaren, innan han lämnar sådant fillstånd, har kontrollerat att förutsättningarna för rättshandlingens giltighet är uppfyll­da. Den hos överförmyndaren förebragta utredningen kan därefter i de flesta fall åberopas även vid prövningen hos inskrivningsmyndigheten.

Andra stycket

Presumtionsregeln i andra stycket har ställts upp för att inte mera vardagli­ga rättshandlingar skall försvåras alltför mycket av kravet pä huvudman­nens samtycke. Under presumtionsregeln faller normala inköp av livsme­del och kläder m. m. och även andra regelbundna betalningar som följer med ett hushåll, t.ex. hyresbetalningar. Regeln täcker ocksä bankuttag och överföringsuppdrag m. m. som utgör led i sådana betalningar. Del är särskilt i fråga om denna typ av transaktioner som regeln torde få praktisk belydelse.

Presumtionsregeln gäller bara i den mån den gode mannen handlar inom ramen för sitt uppdrag. Regeln är alltsä inte tillämplig, om godmansförord­nandet avser en intressebevakning som inte har med huvudmannens dagli­ga hushållning att göra.

Som framgår av lagtexten bryts presumtionen för huvudmannens sam­tycke, om denne pä ett eller annat sätt har gett till känna för tredje man, t. ex. den bank som har hand om utbetalningar för huvudmannens räkning, att han inte vill gä med pä rättshandlingen. Detta är ett utflöde av principen att ett godmansförordnande inte fråntar huvudmannen hans rätlshand­lingsförmåga. För att presumtionen skall brytas måste emellertid huvud­mannen ge till känna sin mening i förväg. Skulle han i efterhand, sedan rättshandlingen har ingåtts, ge uttn/ck för sift ogillande, har detta ingen verkan mot tredje man.

6§'

Om en rättshandling som en god man har företagit för huvudmannens räkning inte blir bindande för huvudmannen enligt 5 §, är den gode mannen skyldig alt ersätta godtroende tredje man skada som denne lider på grund härav. Detta gäller dock inte, om rättshandlingen saknar bindan­de verkan mot huvudmannen till följd av någon särskild omständighet, som den gode mannen inte kände .'.ill och som tredje man inte med fog kunde förutsätta att den gode mannen skulle känna till.

(Jfr 11 kap. 6 § i utredningens förslag 1)

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

166

Paragrafen reglerar den gode mannens skadeståndsskyldighet gentemot     Prop. 1987/88:124 en godtroende tredje man.

Förutsättningen är att den gode mannen har företagit en rättshandling för huvudmannens räkning som enligt 5 § inte blir bindande mot huvud­mannen. Den skadeståndsskyldighet som den gode mannen ådrar sig mot­svarar vad som enligt 25 § avtalslagen gäller för en fullmäktig som handlar utanför sin behörighet.

Skadeståndsansvaret är strikt, med undanlag för fall då rättshandlingen inte blir bindande för huvudmannen till följd av någon särskild omständig­het som den gode mannen inte kände till och som tredje man inte heller rimligen kunde förutsätta att den gode mannen skulle känna lill. Som exempel på sädana särskilda omständigheter kan nämnas att ett skriftligt samtycke från huvudmannen visar sig vara förfalskat utan att bära spär därav eller att huvudmannen i ett läkarintyg, vars vederhäftighet man saknat anledning att ifrågasätta, felaktigt bedömts ha elt sådant hälsotill­stånd som hindrar att hans eller hennes mening inhämtas.

En förutsättning för tredje mans rätt till skadestånd är att han har handlat i god tro. Därvid tillämpas sedvanliga kriterier (se t.ex. 39 § avtalslagen). Har den gode mannen före rättshandlingen undertältat tredje man om att han är osäker på om han har huvudmannens samtycke till rättshandlingen eller huruvida huvudmannens hälsotillstånd är sådant att kravet på samtycke kan efterges, kan tredje man inte hävda att god tro har förelegat.

Om huvudmannens samtycke skall anses föreligga enligt presumtionsre­geln i 5 § andra stycket, blir den gode mannens rättshandling bindande för huvudmannen. Någon skadeståndsskyldighet blir då inte aktuell.

I fall där tredje man begär skadestånd av den gode mannen enligt denna paragraf och den gode mannen hävdar att den av honom företagna rätts­handlingen är bindande för huvudmannen, torde det åvila den gode mannen att styrka detta i förhållande till tredje man.

Den gode mannens skadeslåndsskyldighet avser inte endast den kostnad som motparten kan ha förorsakats genom att den gode mannen ingick avtalet, del s. k. negafiva koniraktsintresset, utan ocksä den förlust som motparten har drabbats av genom alt avtalet inte är bindande, dvs. det positiva intresset. Ersättningsskyldigheten kan alltsä omfatta ocksä en utebliven vinst (jfr 15 kap. 18 §).

Om förvaltare

7§i

Om det beträffande någon föreligger en sådan situation som anges 14 § och det inte är tillräckligt att god man förordnas eller att den enskilde på något annat mindre ingripande sätt får hjälp, får rätten förordna förvalta­re för honom eller henne. Förvaltaruppdraget skall anpassas till den enskildes behov i varje särskilt fall och får begränsas till att avse viss egendom eller angelägenhet eller egendom överstigande ett visst värde.

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

167

Rätten får överlåta åt överförmyndaren att närmare bestämma uppdra-     Prop. 1987/88:124 gets omfattning.

(Jfr 11 kap. 7 § i utredningens förslag 1)

I paragrafen anges grundfömtsällningarna för användningen av det nya institutet förvaltare. En förvaltare kan förordnas, om någon pä grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling, försvagat hälsotillstånd eller lik­nande förhällande behöver hjälp med alt bevaka sin rätl, förvalta sin egendom eller sörja för sin person och del inte är tillräckligt att god man förordnas för honom eller henne eller att den enskilde fär hjälp på nägot annat mindre ingripande sätt.

Etl förordnande om förvaltare är alltså förbehållet de situationer då ett godmansförordnande inte är tillräckligt. Situationen kan vara sådan alt det utan vidare måste bedömas som meningslöst att förordna en god man för den enskilde. Det kan också vara fråga om ett fall då den enskilde redan har en god man men då samarbetet mellan huvudmannen och den gode mannen inte fungerar och den gode mannen därför bör ersättas av en förvaltare. Det måste dock pä goda grunder kunna antas att det bristande samarbetet inte endast är tillfälligt eller beroende av vem som har förord­nats till god man.

Lika litet som när det gäller förordnande av god man enligt 4 § är möjligheten att förordna förvaltare begränsad till fall dä den enskildes hjälpbehov är föranlett av ett psykiskt svaghetstillstånd. Allmän ålder­domssvaghet eller fysisk sjukdom är i sig tillräckligt. Det kan också vara fråga om ett alkoholmissbruk eller narkotikamissbruk av allvarligt slag som gör atl missbrukaren inte kan sköta sina angelägenheter på etl till­fredsställande sätt. Nägot krav pä att tillståndet skall vara permanent har inte heller uppställts. Avsikten är dock inte atl förvaltare skall förordnas vid fall av t.ex. övergående fysisk sjukdom. I en sådan situation torde bistånd normalt kunna ordnas på något annat mindre ingripande sätt.

Över huvud tagel skall, liksom fallet är vid förordnande av god man enligt 4 §, prövas om inte den enskildes rättsliga eller ekonomiska angelä­genheter kan bli tillfredsställande skötta pä etl mindre ingripande sätt, t.ex. genom en banks notarialavddning, advokat eller annan uppdragsta­gare. När del gäller behovet av personlig omvårdnad måste förekomsten av anhöriga beaktas, liksom möjligheten till insatser genom kommunal social verksamhet eller sjukvård.

Att den enskilde normalt skall höras muntligt framgär av 11 kap. 16 § andra stycket. I samma lagrum finns en bestämmelse om inhämtande av yttrande frän anhöriga m. fl. Vidare föreskrivs i 11 kap. 17 § att rätten inte fär förordna förvaltare ulan alt ha tillgäng lill läkarintyg eller annan likvär­dig utredning om den enskildes tillstånd.

I förevarande paragraf föreskrivs vidare att förvaltaruppdraget skall

anpassas lill den enskildes behov i vaije särskilt fall och att del fär begrän­

sas till att avse viss egendom eller angelägenhet eller egendom överstigan­

de ett visst värde. I denna föreskrift ligger en möjlighet, som inte finns vid

de nuvarande omyndigförklaringarna, att avgränsa uppdraget för en förval­

tare så att det passar varje enskilt fall. Detta kan ses som en vidareulveck-

. n

ling av den möjlighet att ta hänsyn lill varje enskilds behov som enligl 4 §

finns vid ett förordnande av god man.

Med stöd av bestämmelsen kan en förvaltare t. ex. förordnas att förvalta Prop. 1987/88:124 en viss angiven fastighet eller att företräda huvudmannen vid ingående av kontokreditförbinddser eller kreditköp och andra läneavtal. I fall då den enskilde uppbär pension eller annan löpande inkomst kan det ofta vara lämpligt atl låta honom själv disponera över en del, medan förvaltaren kan få till uppdrag atl bestämma över resten. Motsvarande bör gälla när den enskilde har tillgångar på bank e. d. Det kan då vara lämpligt att en del av medlen sätts in på en räkning där den enskilde själv får göra uttag, medan tillgångarna i övrigt sätts in pä en eller flera räkningar som förvaltaren bestämmer över, eventuellt efter tillstånd från överförmyndaren enligt bestämmelsema i 15 kap. Om förvaltarförordnandet rör banktillgodo­havanden i mer än en bank, bör förvaltaren lämpligen se till att de belopp som huvudmannen själv skall få förfoga över samlas hos en bank.

Ett förvaltarförordnande kan naturligtvis också omfatta en persons hela egendom, såväl lös som fast. En förvaltare kan då få i uppdrag atl t.ex. "företräda

X 

i alla ekonomiska angelägenheter".

Det kan vara värt att uppmärksamma att etl begränsat förvaltarförord­nande medför att huvudmannen har rätt att ingå rättshandlingar som inte omfattas av förvaltarförordnandet. Om exempelvis förvaltare förordnas att sköta den hjälpbehövandes fastighet, finns del inget som hindrar att den hjälpbehövande t.ex. handlar på kredit eller skriver på borgensförbindel­ser. Detta kan naturligtvis t. ex. i samband med utmätning - leda till att fastigheten måste tas i anspråk för att infria de förbindelser som huvud­mannen själv har ådragit sig. Om risk föreligger atl huvudmannen skadar sina angelägenheter pä detta sätt, är det därför ofta påkallat atl förvaltar­förordnandet görs generellt.

Enligt nuvarande ordning är del möjligt all förordna en god man att bevaka huvudmannens rätt i en viss rättegäng. Som framgår av specialmo­fiveringen till 4 § föreslås att den möjligheten inskränks i viss mån. Det skall vid förordnande av god man inte vara möjligt att, som för närvarande, vid särskilda skäl efterge kravet på den enskildes samtycke. Sådana sär­skilda skäl har i tillämpningen av gällande rätt ansetts föreligga bl. a. om den enskilde är part i rättegäng och hans psykiska tillstånd 'är sådant att han inte själv kan föra sin talan. Skulle den enskilde i situationer av detta slag vägra lämna sitt samtycke till förordnande av god man, kan del finnas anledning att pröva om inte förvaltare bör förordnas för honom (se i detta sammanhang 

II 

kap. 1 § och 34 kap. I § rättegångsbalken). Ett förvaltar­förordnande är inte beroende av samtycke frän den som ansökningen avser, och förvaltaren blir genom förordnandet ensam behörig enligl 9 § i förevarande kapitel. Förordnanden av detta slag kan ges oavsett om hu­vudmannen är kärande (sökande) eller svarande (motpart).

Slutligen föreskrivs i förevarande paragraf atl rätlen fär överlåta åt

överförmyndaren att närmare bestämma förvaltamppdragets omfattning.

Denna ddegalionsmöjlighet bör framför allt kunna utnyttjas när det är

aktuellt alt låta den enskilde själv disponera över en del av sin pension e. d.

Eftersom bl. a. beloppsgränsen kan behöva ändras med vissa mellanmm

kan det vara lämpligt att låta överförmyndaren bestämma denna gräns

liksom andra detaljer. Rättens förordnande kan dä utformas så att förvalta-

169

ren får i uppdrag att "förvalta 

X' 

pen:5ionsmedel med de begränsningar och     Prop. 1987/88:124 förbehåll som överförmyndaren kan komma atl meddela".

Överförmyndaren kan vid ett sådant förordnande i sin tur föreskriva t.ex. atl "av de pensionsbelopp som förvaltas åt 

X 

skall 

X 

själv förfoga över 1 000 kr per månad, utom juni-augusti och december dä 

X 

själv har rätt att förfoga över 2 000 kr per månad''.

När det uppkommer behov av att ändra en sådan beloppsgräns t. ex. vid en pensionshöjning fär överförmyndaren inom ramen för rättens delegationsbeslut meddela ett nytt 1'örordnande i frägan. Omprövningar som går utöver denna ram fär dock bara göras av rätten enligt 23 §.

Om en förvaltare inte rättar sig efter domstolens eller överförmyndarens föreskrifter utan företar en rättshandling för huvudmannen utanför ramen för sitt uppdrag, blir rättshandlingen enligt 11 § inte bindande för huvud­mannen. 1 ett sådant fall kan förvaltaren enligt samma paragraf bli skade­ståndsskyldig gentemot tredje man. Det kan vidare bli aktuellt att entlediga förvaltaren med stöd av 20 §.

Skulle å andra sidan huvudmannen ingå rättshandlingar och ikläda sig förpliktelser utöver vad som följer av förordnandet om förvaltare eller överförmyndarens föreskrifter, blir de alt bedöma enligt 9 och 10 §§.

8§'

Endast om det finns särskilda skäl får rätlen förordna att förvaltaruppdra­get skall omfatta

1.     huvudmannens rätt att själv sluta avtal om tjänst eller annat arbete,

2.

vad huvudmannen genom eget arbete har förvärvat efter det att förvaltare har förordnats, liksom avkastningen av sådan egendom och vad som har trätt i egendomens ställe saml

3.

vad huvudmannen efter del att förvaltare har förordnals erhåller genom gåva eller testamente under villkor att egendomen inte skall omfat­tas av förvaltarens rådighet.

(Jfr 11 kap. 10 § i utredningens förslag 1)

Huvudregeln är att de angelägenheter som anges i paragrafen inte ingår i uppdraget. Om rätten har meddelat ett förordnande av generell karaktär, t. ex. "att företräda 

X 

i alla ekonorniska angelägenheter", faller de angelä­genheter som avses i denna paragraf utanför uppdraget. År avsikten att någon av dem skall ingå däri, måste detta anges särskilt i förvaltarförord­nandet.

Särskilda skäl krävs till en början för att ett förvaltamppdrag skall fä omfatta huvudmannens rätt att själv sluta avtal om tjänst eller annat arbete. Motsvarande begränsning föreligger beträffande vad huvudmannen har förvärvat genom eget arbete efter del alt förvaltare har förordnats, liksom beträffande avkastning av sådan egendom och substitut för egendo­men. Bestämmelserna överensstämmer med vad sorn föreskrivs i vissa fall för underåriga i 6 kap. 12 § och 9 kap. 3 § FB.

I kravet pä särskilda skäl ligger främst alt huvudmannen skulle lida skada av att ha egen rädighet. Han kan t.ex. välja en anställning som

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

170

uppenbart inte är lämplig för honom. Pä samma sätt kan förfogandet över     Prop. 1987/88:124

arbetsinkomsten behöva inskränkas, om den används till direkt skadliga

ändamål. Det är emellertid inte tillräckligt att huvudmannen är mindre

sparsam än normalt eller konsumerar till övermätt. Vid fall av t. ex. mera

uttalat alkoholmissbruk eller förödelse av egendomen kan en inskränkning .

dock komma i fråga.

Som arbetsinkomst räknas inte pensionsmedel även om de till någon del avser t.ex. tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och grundas på inkomst av förvärvsarbete.

I paragrafen föreskrivs vidare att huvudmannen i princip har egen förfo­ganderätt över egendom som han eller hon har fått genom gåva eller testamente med villkor atl egendomen skall vara undandragen förvaltarens rådighet. Endast om det finns särskilda skäl fär sådan egendom ingå i förvaltaruppdraget. Liksom vid arbetsinkomst avser detta undantag fram­för allt fall dä ett förfogande kan skada huvudmannen.

Bestämmelserna i denna del motsvarar vad som föreskrivs beträffande underåriga i 9 kap. I och 4 §§ FB. Någon motsvarighet till bestämmelserna i 9 kap. 5 § om rätt att ingå rättshandlingar inom en rörelse har inte ansetts påkallad.

Ett förordnande enligt förevarande paragraf kan tas in i det ursprungliga förvaltarförordnandet, om behovet redan dä står klart. Skulle det först senare visa sig atl huvudmannen inte själv förmår handha någon av de angelägenheter som nu avses, kan rätten ompröva förvaltarskapets omfatt­ning enligt reglerna i 23 §.

Ett förordnande enligt denna paragraf meddelas av rätlen. Prövningen av dessa frägor kan inte delegeras till överförmyndaren.

9§'

Förvaltaren har inom ramen för förvaltaruppdraget ensam rådighet över huvudmannens egendom och företräder denne i alla angelägenheter som rör uppdraget.

(Jfr 11 kap. 8 § i utredningens förslag 1)

Genom bestämmelsen markeras skillnaden mellan en god man och en förvaltare. Förvaltaren är inte beroende av huvudmannens samtycke för sina ätgärder ulan har att handla på eget ansvar i huvudmannens intresse och för dennes räkning.

Förvaltarens rädighet gäller enbart inom uppdragets ram sådan den har angetts i rättens förordnande enligt 7 och 8 §§, eventuellt kompletterat genom närmare föreskrifter av överförmyndaren. Uppdragets omfattning kan emellerfid ocksä ha ändrats efter omprövning med stöd av 23 §. I 11 § anges följden av att förvaltaren har handlat utanför uppdraget.

En konsekvens av förvaltarens ensamrädighet blir att eventuella full­makter som huvudmannen har utfärdat före förvaltarförordnandet förlorar sin verkan i motsvarande mån (se förslaget fill ändring i 22 § avtalslagen).

I fräga om egendom och angelägenheter som omfattas av uppdraget är

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

171

förvaltarens rådighet alltså utan konkurrens från huvudmannen. Om emel- Prop. 1987/88:124 lertid förvaltaren enbart har förordnats att ha hand om huvudmannens ekonomiska angelägenheter, har han inte någon bestämmanderätt över huvudmannen i frågor av mera per:ionligl slag. Huvudmannen torde då normalt själv få t. ex. ansöka om medlemskap i en ideell förening, om detta inte medför några mera omfattande ekonomiska åtaganden. Även i de fall dä förvaltaren har förordnats att representera huvudmannen i någon icke­ekonomisk fråga, t. ex. rörande den sociala vårdlagstiftningen, bör huvud­mannen ofta kunna tillerkännas en viss självständighet. Risken för nega­fiva konsekvenser av kolliderande rättshandlingar pä det området torde vara försumbar med hänsyn till den officialprövning som åligger sociala myndigheter m.fl.

I allmänhet bör huvudmannen också själv få bestämma i frägor som rör hans boende liksom innehållet i erbjuden vård. En förvaltare bör således i normala fall inte företräda huvudmannen när det gäller frägor om samtycke fill t.ex. operafiva ingrepp. Detta hindrar naturligtvis inte att man frän bl. a. värdinrättningars sida inhämtar förvaltarens synpunkter.

Den ensamrädighet som enligl paragrafen fillkommer förvaltaren inver­kar inte pä möjligheterna att utmäta egendom som står under förvaltning. Sådan egendom skall ocksä ingå i huvudmannens konkursbo.

10       §'

Med förvaltarens samtycke får huvudmannen själv företa rättshandlingar även i en angelägenhet som omfattas av förvaltaruppdraget. Om verkan av avtal som huvudmannen har ingått utan samtycke gäller vad som föreskrivs i 9 kap. 6 och 7 §§för underåriga.

(Jfr 11 kap. 9 § i utredningens förslag 1)

I paragrafen ges huvudmannen rätt att med förvaltarens samtycke ingå rättshandlingar även inom områden som omfattas av förvaltarens ensamrä­dighet. Om huvudmannen handlar utan sådant samtycke, blir rättsverk­ningen densamma som den som föreskrivs när en underårig handlar utan förmyndarens samtycke. Det innebiir att avtalet enligt huvudregeln inte blir bindande, om samtycke inte ges, och att tredje man i vissa fall kan ha att avvakta samtycke. Har avtalet fullgjorts eller, när det gäller arbetsav­tal, fullgörs pä ett behörigt sätt, fär tredje man inte frånträda avtalet. Se vidare 9 kap. 6 §.

Även beträffande huvudmannens återbärings- och ersättningsskyldighet i de fall ett avtal går åter gäller samma regler som för underåriga. Detta följer av hänvisningen till 9 kap. 7 §.

11       

§

'

Om en förvaltare som har företagit en rättshandling för huvudmannen har handlat utanför förvaltaruppdraget, är rättshandlingen inte bindande för huvudmannen. Förvaltaren är i sådant fall skyldig att ersätta godtroende tredje man skada sotn denne lider på grund härav.

(Jfr 11 kap. 12 § i utredningens förslag 1)

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

172

Uppdragets omfattning bestäms av rättens förordnande enligt 7 och 8 §§    Prop. 1987/88:124 eventuellt kompletterat genom närmare föreskrifter av överförmyndaren. Omfattningen av uppdraget kan också ha omprövats med stöd av 23 §.

Förvaltarens skadeståndsansvar gentemot godtroende tredje man är strikt. Undantagsregeln i 6 § andra stycket avseende god mans skade­ståndsskyldighet har ingen motsvarighet när del gäller förvaltare. Som framgår av specialmötiveringen lill 6 § tar den undantagsregeln främst sikte på situationer då den gode mannen handlat i villfarelse med avseende på förhandenvaron eller behovet av huvudmannens samtycke.

I likhet med vad som gäller för en god man motsvarar förvaltarens skadeståndsansvar det s. k. positiva koniraktsintresset.

Har förvaltaren brutit mot föreskrifterna i 15 kap. om inhämtande av överförmyndarens samtycke, gäller dessutom 15 kap. 17 och 18 §§. Även skadeståndsbestämmelserna i 13 kap. 9 § kan bli fillämpliga.

Gemensamma bestämmelser

12 §'

Till god man eller förvaltare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man eller kvinna. Skall en god man förordnas att bevaka en underårigs eller bortavarandes rätt i dödsbo och har den avlidne gett tillkänna vem den avlidne önskar till god man, skall denne förordnas, om han eller hon Inte är olämplig.

Den som är underårig får inte vara god man eller förvaltare.

(Jfr 11 kap. 13 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som handlar om gode mäns och förvaltares kvalifikationer, motsvarar méd vissa redaktionella ändringar vad som nu föreskrivs i 18 kap. 5 § första stycket och 11 kap. 5 § första stycket för god man och förmyndare.

Vid val av god man och förvaltare gör sig olika synpunkter gällande beroende pä det huvudsakliga syftet med förordnandet. Skall den gode mannen eller förvaltaren främst sörja för huvudmannens person, ligger det nära till hands alt till uppdraget förordna en släkting till den hjälpbehövan-' de eller en annan närslående person. Är det däremot fräga om mera krävande egendomsförvaltning eller bistånd i en rättslig angelägenhet av mera kvalificerat slag, kan uppdraget behöva anförtros en ekonomiskt eller juridiskt kunnig person. Självfallet bör valet inte falla på en person som har intressen motsatta den hjälpbehövandes.

Något hinder att förordna en socialtjänsteman föreligger inte. Däremot kan inte uppdraget knytas till en viss befattning. Kan en socialtjänsleman, på gmnd av att han lämnar sin befattning, inte ha kvar ett uppdrag som god man eller förvaltare, får han enfiedigas frän uppdraget enligt reglerna i 19 § och ersättas av en annan person.

I fall där ett godmanskap helt eller delvis ersätts av etl förvaltarförord-

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

173

nande, bör den som varit god man kunna utses till förvaltare. En sådan     Prop. 1987/88:124

lösning kan dock i en del situationer vara mindre lämplig, t. ex. om del har

uppstått motsättningar mellan den gode mannen och huvudmannen. I vissa

fall kan behovet av att granska den tidigare gode mannens förvaltning

ulgöra ett skäl mot all anförtro denne uppdraget som förvaltare. Det nu

sagda gäller på motsvarande sätt i situationer då elt förvaltarskap ersätts

av elt godmansförordnande.

Av paragrafens andra stycke framgår atl elt uppdrag som god man eller förvaltare inte får ges ät en underårig. Något motsvarande förbud avseen­de t. ex. personer som slår under förvaltarskap har inte kommit lill uttryck i lagtexten. Härvidlag fär lämplighetskriterierna i första stycket anses utgöra en tillräcklig avgränsning av den personkrets som kan komma i fräga för uppdraget.

13 §1

När omständigheterna påkallar det, kan fiera gode män eller förvaltare

förordnas för samma person.

År fiera gode män eller förvaltare ansvariga för skada som de har orsakat tredje man, svarar de solidariskt för ersättningen. Ersättningsbe­loppet skall slutligt fördelas mellan de ansvariga efter den grad av vållan­de som åvilar dem. Om någon saknar tillgångar att betala sin andel med, skall de övrigas ansvarighet för bristen bestämmas på samma sätt.

(Jfr 11 kap. 14 § i utredningens förslag 

I)

Första stycket

Bestämmelsen motsvarar nuvarande 18 kap. 5 § andra stycket och 11 kap. 7 § första stycket, såvitt avser god man och förmyndare.

Del kan i detta sammanhang påpekas all del inte föreligger något hinder mot att rätlen beträffande samma person förordnar en god man för en viss angelägenhet och förvaltare för en annan. En sådan ordning torde dock endast undantagsvis komma i fräga.

Andra stycket

Detta stycke lar sikte på fall då flera gode män eller förvaltare har handlat så att skadeståndsansvar enligl 11 kap. 6 resp. 11 § föreligger. En föreskrift om solidariskt ansvar för skada som har vållats huvudmannen finns i 13 kap. 9 § andra stycket.

14 §

Godmanskap och förvaltarskap står under tillsyn av överförmyndaren och

tingsrätten.

(Jfr 11 kap. 15 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som handlar om tillsyn över godmanskap och förvaltarskap,

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

174

motsvarar vad som nu föreskrivs för god man i 18 kap. 6 §.

Prop. 1987/88:124

15       §'

Ansökan om förordnande av god man eller förvaltare får göras av överför­myndaren, förmyndare, den som ansökningen avser, om han eller hon har fyllt sexton år, samt hans eller hennes make och närmaste släktingar.

Ansökan om förordnande av förvaltare får också göras av god man som avses i4 §.

Frågor om förordnande av god nian eller förvaltare skall rätlen också ta upp självmant, när anledning förekommer till det.

(Jfr 11 kap. 16 § i utredningens förslag 

I)

I paragrafen anges vem som fär ansöka om förordnande av god man eller förvaltare. Bestämmelserna motsvarar vad som nu föreskrivs i 18 kap. 14 § jämförd med 11 kap. 17 §.

En ansökan från förmyndare kan bli aktuell dels när det är fräga om godmansförordnande enligt 1-3 §§, dels när det är fräga om all förordna god man enligl 4 § eller förvaltare för en underårig som närmar sig 18 års ålder. Del kan dä finnas behov alt interimistiskt förordna en god man eller förvaltare enligt 18 §.

När det gäller förvaltarskap ingår också gode män enligt 4 § i kretsen av dem som får göra ansökan. En ansökan av en god man kan bli aktuell när godmanskapet inte fungerar på grund av exempelvis kolliderande rätts­handlingar.

Till "närmaste släktingar" kan hänföras bröstarvingar, föräldrar och syskon. Det är inte nödvändigt att sökanden är den som i släktskapshänse­ende slår den hjälpbehövande allra närmast.

Av paragrafens tredje stycke framgår alt rätten självmant kan ta upp frågor om förordnande av god man eller förvaltare. Den möjligheten kan komma till användning t. ex. om det i en rättegång visar sig att en part är i sådant psykiskt tillstånd all han inte själv kan föra sin talan. Etl annat fall är då rätten får kännedom atl en tidigare förordnad god man eller förvaltare har avlidit (jfr 22 §).

16       §-

/ ärende om förordnande av god man eller förvaltare för någon som har fyllt sexton år skall rätten bereda denne tillfälle att yttra sig, om del kan ske.

1 ärende om förordnande av god man enligt 4 § eller förvaltare skall, om det inte är obehövligt, rätten också inhämta yttrande från make och närmaste släktingar, överförmyndaren, vårdinrättning, omsorgsnämnd och socialnämnd. Den som ansökningen avser skall i ett sådant ärende höras muntligen, om det kan ske utan skada för honom eller henne och det inte är uppenbart att han eller hon inte förstår vad saken gäller. Rätten kan dock underlåta att höra den enskilde muntligen om denne själv har gjort ansökan eller medgivit det ifrågasatta förordnandet eller det annars finns särskilda skäl.

Ändrad lydelse i propositionsförslaget. Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

175

Myndigheter och inrättningar som anges i andra stycket är skyldiga att     Prop. 1987/88:124 lämna rätten sådana uppgifter som kan vara av betydelse i ärendet.

(Jfr 11 kap. 17 § i utredningens förslag 

I)

Första stycket

Bestämmelsen, som handlar om inhämtande av yttrande från den för vilken ett godmans- eller förvaltarförordnande har ifrågasatts, motsvarar nuvarande 18 kap. 14 § jämförd med 11 kap. 17 § andra stycket.

Yttrande skall inhämtas, om del kan ske. Rätten kan sålunda låta bli atl inhämta yttrande, om den enskilde är bortavarande eller ur stånd atl uttrycka en vilja. Har han själv ansökt om god man eller förvaltare, skall han beredas tillfälle att yttra sig över sådant som har tillförts ärendet av andra, t. ex. förslag pagod man eller förvaltare.

Andra stycket

Med närmaste släktingar avses främst bröstarvingar, föräldrar och syskon. Skulle någon av dem underlåta all efterkomma en begäran om yttrande, kan rätten i regel utgå från atl vederbörande inte har något atl tillföra ärendet. I vissa fall kan man länka sig att synpunkter från exempelvis ett syskonbarn kan vara av betydelse för rättens bedömning. Rätten är då oförhindrad att inhämta yttrande från den personen. Rent allmänt kan sägas att utredningen bör ges sådan omfattning att det står helt klart om förutsättningarna för ett förordnande är uppfyllda.

Yttrande behöver inte inhämtas om det är obehövligt. Om t. ex. en anhörig eller överförmyndaren är sökande torde inställningen från dem framgå redan av ansökningen. Överförmyndaren bör dock alltid beredas tillfälle att lämna förslag på person som är lämplig för uppdraget (jfr nuvarande 18 kap. 13 §). Yttrande ftån socialnämnd kan avvaras, om det t. ex. gäller en person som under läng tid varit intagen för vård på vårdin­rättning.

Vad som föreskrivs om inhämtande av yttrande gäller också när fråga uppkommer om byte av god man eller förvaltare. I sistnämnda fall torde dock vissa yttranden ofta kunna anses obehövliga. Att den som skall entledigas skall beredas tillfälle atl yttra sig framgår av 24 §.

Den som avses med en ansökan om god man enligt 4 § eller förvaltare

skall höras muntligen, om det kan ske utan skada för honom och det inte är

uppenbart att han inte förstår vad saken gäller. Om det inte föreligger

hinder mot den enskildes hörande, är det alltså inte tillräckligt alt han

yttrar sig skriftligen, utan han skall i princip inställa sig lill sammanträde

med rätten. Detta överensstämmer i stort med vad som gäller i dag vid

ansökningar om omyndigförklaring men är en nyhet såvitt avser ansök­

ningar om god man. Syftet med alt den enskilde skall höras är i första hand

att rätten själv fär bilda sig en uppfattning om hans hälsotillstånd m. m. När

han hörs, bör han ocksä yttra sig över behovet och omfattningen av ett

godmanskap eller förvaltarskap.

176

Rätten kan underlåta att höra den enskilde, om han själv har ansökt om Prop. 1987/88:124 god man eller förvaltare eller har medgett det ifrågasatta förordnandet eller om det annars finns särskilda skäl. Sådana särskilda skäl kan föreligga, om det t. ex. bara är fråga om byte av god man eller förvaltare. Är det fräga om godmanskap, bör förhör också kunna underlåtas om godmanskapet är av mindre omfattning. Om god man skall förordnas för att t. ex. avveckla ett hyresförhållande, kan det vara onödigt att höra den enskilde munUigt. Det bör dock mera sällan komma i fråga att underlåta förhör av en sådan anledning i ärenden om förordnande av förvaltare.

Frågan humvida den enskildes sinnestillstånd hindrar att han hörs torde normalt få avgöras med ledning av det läkarintyg eller den motsvarande utredning som skall föreligga enligt 17 §. Om den enskilde inte kan höras pä grund av sitt sinnestillstånd, skall god man förordnas enligt 20 kap. 2 §. Förordnas inte en sådan god man, kan den enskilde fä ett rättegängsbiträde enligt 20 kap. 2 a §.

Tredje stycket

Bestämmelsen innebär alt exempelvis myndigheter inom hälso- och sjuk­vården eller socialtjänsten inte med hänvisning lill sekretesslagstiftningen kan underlåta att lämna vissa upplysningar i etl infordrat yttrande, jfr I kap. 3 §, 7 kap. 1 och 4 §§ samt 14 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100). För t.ex. läkare i privat verksamhet innebär bestämmelsen en regel om uppgiftslämnande utan hinder av den tystnadsplikt som här gäller (jfr 6 § lagen 1980:11 om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl.). De sekrelessbdagda uppgifter som domstolen genom förevarande bestämmel­se kan komma atl erhålla är sekretessbdagda också hos domstolen i den omfattning som anges i 12 kap. sekretesslagen.

17 §1

Innan rätten förordnar förvaltare skall den inhämta läkarintyg eller annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. Sådan utredning krävs också när domstolen skall förordna god man enligt 4 § utan att den enskilde har samtyckt till det.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan utredning som avses i första stycket.

(Jfr 11 kap. 18 § i utredningens förslag 

I)

Första stycket

Domstolen får inte förordna förvaltare eller god man enligt 4 § utan alt den enskilde har lämnat sitt samtycke, om det inte genom läkarintyg eller pä annat likvärdigt sätt föreligger utredning om den enskildes tillstånd. Möj­ligheten atl efterge kravet på samtycke vid förordnande av god man enligt 4 § är inskränkt till fall då den enskildes sinnestillstånd hindrar atl hans mening inhämtas.

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

177

12    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 124

Läkarintyg är således inte obligatoriskt. Det är inte nödvändigt att Prop. 1987/88:124 läkaren har specialistkompetens i t. ex. psykiatri. Vidare behöver intyget inte ha utfärdats i del aktuella ärendet. Föreligger del etl färskt uttalande från läkare som har gjorts för elt annat ändamål, kan detta således ibland godtas. Pä motsvarande sätt kan det när det gäller en person som sedan lång tid är föremål för värd på vårdinrättning vara tillräckligt atl hälsolill-ståndet styrks genom journaluppgifter jämte utlåtande frän en kompetent befattningshavare.

Är del fräga om byte av god man eller förvaltare, torde rätten normall inte behöva införskaffa nytt läkarintyg e.d. utan kunna nöja sig med den utredning som redan föreligger.

Andra stycket

Med stöd av denna delegafionsbestämmelse kan regeringen exempelvis uppdra åt socialstyrelsen att meddehi de föreskrifter som kan behövas för alt få en enhetlig tillämpning bland läkarna vid avgivande av intyg, t. ex. på en särskild blankett.

18       §'

Kan slutligt beslut ej ges omedelbart i ärende om förordnande av god man eller förvaltare, får rätten, om den enskildes angelägenheter kräver ome­delbar vård eller elt dröjsmål annars skulle medföra uppenbar skada för den enskilde, förordna god man eller förvaltare för tiden till dess ärendet slutligt avgörs. Förordnande av detta slag av god man som avses i 4 § eller förvaltare kan meddelas även för den som är underårig alt gälla från och med den dag då han eller hon fyller arton år.

Innan beslut enligt första stycket meddelas skall den som ansökningen avser ha fått tillfälle att yttra sig, om det kan ske utan större tidsförlust och utan skada för honom eller henne.

Beslut enligtförsta stycket får när som helst ändras av rätten.

(Jfr 11 kap. 19 § i utredningens förslag 

I)

Första stycket motsvarar i stort vad som nu föreskrivs enligt 18 kap. 14 § och 11 kap. 15 § i fråga om god man och förmyndare.

Enligl första stycket kan etl interimistiskt beslut om sådan god man som avses i 4 § eller om förvaltare meddelas även beträffande den som är underårig alt gälla från och med den dag han fyller arton år. Bestämmelsen avser att förhindra att någon vid uppnådd myndighetsålder skulle sakna erforderligt skydd. Någon möjlighet att annat än interimistiskt förordna en god man enligt 4 § eller en förvaltare för den som är underårig finns inte.

Av andra stycket följer atl hörande ocksä kan underlåtas, om den enskilde inte skulle förstå vad saken gäller (jfr 16 § andra stycket).

19       §

Om en god man eller förvaltare Inte längre behövs, skall rätten besluta att

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

178

godmanskapet eller förvaltarskapet skall upphöra. Har god man förord-     Prop. 1987/88:124 näts enligt 3 § 15, skall den gode mannen entledigas så snart huvudman­nen begär det. När en god man eller förvaltare har slutfört sitt uppdrag, skall han genast anmäla det till rätten.

En god man eller förvaltare har rätt alt på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Skall godmanskapet eller förvaltarskapet fortsätta, är han dock skyldig att kvarstå till dess en ny god man eller förvaltare har utsetts.

(Jfr 11 kap. 20 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen motsvarar lill viss del vad som nu föreskrivs i 18 kap. 5 § tredje stycket och 10 § samt 11 kap. 8 § för god man och förmyndare.

För atl kunna besluta att exempelvis elt förvaltarskap skall upphöra kan rätten behöva ha tillgång till läkarintyg eller annan utredning som avses i 17 §. Rätten kan också behöva inhämta yttrande från anhöriga m.fl., liksom naturligtvis frän den enskilde själv, om det inte är han som har begärt att förvaltarskapet skall upphöra. Rätten har emellertid frihet att bestämma vilken utredning som krävs.

Om en god man har förordnats med huvudmannens samtycke enligl 4 § och huvudmannen begär att godmanskapet skall upphöra, brister en av fömtsättningarna för förordnandet, nämligen huvudmannens samtycke. Under fömtsättning att hans tillstånd inte är sådant atl kravet på samtycke enligt 4 § kan efterges, bör rätten i den situationen entlediga den gode mannen. I vissa fall kan det därvid finnas skäl att ersätta godmanskapet med ett förvaltarförordnande, som inte kräver samtycke frän huvudman­nen.

Vid huvudmannens fränfälle behöver rätten inte fatta beslut om att godmanskapet eller förvaltarskapet skall upphöra. Del räcker atl rätten antecknar dödsfallet i förmynderskapsboken och avför inskrivningen. Dessutom bör den gode mannen eller förvaltaren samt överförmyndaren underrättas om åtgärden.

Liksom överförmyndare i dag är skyldiga alt regelbundet gä igenom sina förmynderskapsärenden bör en viktig uppgift för dem vara att bevaka alla godmans- och förvaltarärenden och göra framställning hos rätten om att godmanskapet eller förvaltarskapet skall upphöra, sä snart del finns anled­ning anta alt del inte längre behövs. Överförmyndaren har enligt 21 § behörighet att göra sådan framställning.

Regeln om skyldighet alt anmäla att etl uppdrag slutförts lar främst sikte på gode män. En sådan anmälan kan dock bli aktuell även vid begränsade förvaltamppdrag, t. ex. etl uppdrag att företräda huvudmannen i en viss rättegäng.

20 §'

En god man eller förvaltare skall entledigas, om han eller hon vid utövan­det av sitt uppdrag gör sig skyldig till missbruk eller försummelse, om han eller hon kommer på ekonomiskt obestånd och på grund därav är olämplig att vara god man eller förvaltare eller om han eller hon av någon annan orsak inte längre är lämplig att inneha sitt uppdrag.

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

179

Uppkommer fråga om atl enligl första stycket.entlediga en god man     Prop. 1987/88:124 eller förvaltare och kan slutligt beslut inte ges omedelbart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för huvudmannen, besluta att den gode mannen eller förvaltaren skall skiljas från sitt uppdrag för tiden till dess ärendet avgörs.

(Jfr 

II 

kap. 21 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som reglerar entledigandefrägor vid fall av missbruk m. m., motsvarar med vissa redaktionella ändringar vad som nu föreskrivs i 18 kap. 5 § tredje stycket och 

II 

kap. 9 § samt 18 kap. 14 § och 

II 

kap. 16 § beträffande god man och förmyndare.

21 

§

1

Ansökan otn entledigande av en god man eller förvaltare och om upphö­rande av godmanskap eller förvaltarskap får göras av någon av dem som avses i 15 § första stycket eller av den gode mannen eller förvaltaren. Rätten får också självmant ta upp frågor som avses i första stycket.

(Jfr 11 kap. 22 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som handlar om vem som får ta initiativ till entledigande av en god man eller förvaltare och upphörande av godmanskap eller förval­tarskap, motsvarar vad som nu gäller enligt 18 kap. 14 § och 11 kap. 17 § första stycket för god man och förmyndare. Om en person utanför kretsen av ansökningsberätligade gör en framställning som nu avses, kan rätten med stöd av andra stycket ta upp frägan lill prövning. Den som gjort framställningen är i denna situation inte att anse som part i ärendet. I specialmotiveringen till 19 § har understmkils vikten av att överförmyn­darna fortlöpande bevakar sina godmans- och förvaltarärenden och tar de initiativ som behövs.

22 

§

Dör en god man eller förvaltare, skall den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandet till den tingsrätt där godmanskapet eller förvaltarskapet är eller skall vara inskrivet.

(Jfr 11 kap. 23 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som behandlar det fallet att en god man eller förvaltare dör, motsvarar vad som nu föreskrivs i 18 kap. 5 § tredje stycket och 

II 

kap. 10 § för godmanskap och förmynderskap.

23 

§

Rätten är skyldig att på ansökan av någon av dem som anges i 15 § första stycket eller av den gode mannen eller förvaltaren ompröva ett godman­skaps eller förvaltarskaps omfattning. Rätten kan också utan ansökan göra en sådan omprövning.

Innan rätten meddelar beslut enligt första stycket, skall den gode mannen eller förvaltaren samt överförmyndaren och huvudmannen bere-

' Nytt tredje stycke i propositionsförslaget.

" Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

180

das tillfälle att yttra sig.

Prop. 1987/88:124

Kan slutligt beslut inte ges omedelbart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för huvudmannen, meddela beslut i frågan för liden till dess ärendet avgörs. I fråga om sådant beslut tillämpas bestämmelserna i 18 § andra och tredje styckena.

(Jfr 11 kap. 24 § i utredningens förslag 

I)

Första stycket

Bestämmelserna är avsedda alt säkerställa all ett godmanskap eller förval­tarskap vid varje fillfälle har den lämpligast möjliga omfattningen. De ger möjlighet att bäde öka och minska vidden av etl förordnande. Rätlens beslut kan t.ex. innebära att ett förvaltarskap begränsas till viss egendom eller att en ny beloppsgräns införs för den enskildes rätl att bestämma över sina inkomster. Som nämnts i specialmotiveringen till 7 § har överförmyn­daren möjlighet att inom ramen för ett enligt den paragrafen meddelat delegationsbeslut ompröva t. ex. en beloppsgräns av nu avsett slag. Utan­för den ramen fär omprövningen bara göras av rätten.

En omprövning kan också leda till att ett förvaltarskap upphör och ersätts med förordnande av god man eller omvänt. Innan etl sådant beslut fattas, mäste emellerfid rätten beakta ulredningskraven enligl 16 och 17 §§. Även vid en mera ingripande förändring inom ramen för t.ex. ett förvaltarförordnande bör dessa paragrafer vara vägledande för utredning­en. Det kan gälla exempelvis en utvidgning av elt förordnande att bevaka huvudmannens rätl i en viss rättegång till att omfatta även uppgiften att företräda honom i alla ekonomiska angelägenheter.

Det kan inte uteslutas alt rätten i vissa fall fär etl stort antal ompröv­ningsärenden t. ex. genom att huvudmannen själv påkallar prövning. Skul­le huvudmannen återkomma gäng på gång med en uppenbart ogrundad ansökan, kan emellerfid rättens prövning bli summarisk.

Anledning för en tingsrätt att självmant ompröva omfattningen av ett förvaltarskap kan uppkomma genom exempelvis information från boupp­teckningsavdelningen vid tingsrätten.

Andra stycket

När det gäller huvudmannens möjligheter att yttra sig fär naturligtvis dennes hälsotillstånd betydelse (jfr specialmotiveringen till 16 § andra stycket).

Utöver vad som följer av lagbestämmelsen är rätten givetvis oförhindrad att när så erfordras införskaffa ytterligare utredning. Som nyss nämnts kan ibland utredningskraven enligt 16 och 17 §§ bli fillämpliga.

Tredje stycket

Bestämmelserna kommer antagligen att få störst belydelse vid utvidgning

av förvaltamppdrag. I sådana fall kan det vara viktigt att huvudmannens

egendom omedelbart ställs under förvaltarens rådighet. Det kan t. ex. röra

181

sig om arbetsförtjänst eller annan egendom som avses i 8 §. Det finns här     Prop. 1987/88:124 ingen motsvarighet till regeln i 9 kap. 3 § andra stycket om förmyndares möjlighet att omhänderta underårigs egendom.

I fräga om den utredning som skall föregå elt interimistiskt beslut har hänvisats till vad som i 18 § föreskrivs beträffande interimistiskt förord­nande av god man eller förvaltare. Huvudmannen skall alltsä få fillfälle alt yttra sig i frägan, om det kan ske ulan större tidsförlust och ulan skada för honom.

Av hänvisningen till 18 § tredje stycket följer atl ett interimistiskt beslut när som helst får ändras av rätten.

24        

§

'

Ingen får förordnas till god man eller förvaltare eller entledigas från ett sådant uppdrag utan att ha fått tillfälle att yttra sig. År delfråga om beslut enligt 20 § andra stycket, skall den gode mannen eller förvaltaren beredas tillfälle att yttra sig, om det inte ärjhra i dröjsmål.

(Jfr 11 kap. 25 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som handlar om hörtinde av god man och förvaltare i olika fall, motsvarar vad som nu i 18 kap. 14 § samt 11 kap. 14 § och 16 § andra stycket föreskrivs för god man och förmyndare. För att den gode mannen eller förvaltaren snabbt skall kunna avstängas när det finns en överhängan­de risk att han vållar huvudmannen skada gäller enligt paragrafen att yttrande i fall som avses i 20 § andra stycket kan avvaras om det är fara i dröjsmål.

25 §2

Frågor om förordnande eller entledigande av god man enligt 1 eller 2 § las upp av den tingsrätt där förmynderskapel eller motsvarande ställföreträ-darskap är eller skall vara inskrivet. År det fråga om förmynderskap som inte skall vara inskrivet, avgörs frågan om behörig domstol med tillämp­ning av 12 kap. 1 § andra stycket.

Uppkommer vid utredning av etl dödsbo fråga om förordnande av god man enligt 3 §, hör ärendet till den tingsrätt varunder boel lyder. Skall god man annars förordnas enligt 3 §, tes ärendet upp av tingsrätten i den ort där den för vilken god man skall förordnas har egendom eller där annars behov av god man har yppat sig.

Andra frågor som gäller godmanskap enligt 1-3 §§ tas upp av den tingsrätt där godmanskapet är inskrivet.

(Jfr 11 kap. 26 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen, som anger vilken domstol som är behörig att ta upp olika frågor rörande god man enligl 1-3 §§, motsvarar regleringen i den nuva­rande 18 kap. 12 §. Första stycket har utformats sä, att det även täcker fall dä det är fräga om förordnande eller entledigande av god man enligt 2 § för den som redan har god man eller förvaltare men där det föreligger motstri­diga intressen.

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

182

Forumbestämmelserna beträfffande godmanskap enligl 4§ överens-     Prop. 1987/88:124 stämmer med dem som gäller förvaltarskap och har därför upptagits i 26 §.

26      §

Ansökan om förordnande av god man enligt 4 § eller av förvaltare tas upp av tingsrätten i den ort där den som avses med ansökningen har sitt hemvist eller, om han eller hon inte har hemvist i riket, av Stockholms tingsrätt.

Andra frågor som gäller godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap tas upp av den tingsrätt där godmanskapet eller förvaltarskapet är inskrivet.

(Jfr 11 kap. 27 § i utredningens förslag 1)

Första stycket

Att ansökan om förordnande av god man enligt 4 § eller förvaltare tas upp av tingsrätten i den ort där den enskilde har sitt hemvist innebär för godmanskapens del en ändring jämfört med gällande bestämmelser. Enligt nuvarande 18 kap. 12 § andra stycket förordnas god man enligt 18 kap. 3 § av den rätt där den enskilde har egendom eller eljest behov av god man visat sig. Ändringen syftar fill att man lättare skall kunna kontrollera om god man är förordnad för en person som kan ifrågasättas ha ett hjälpbehov av det slag som avses i 11 kap. 4 §. Det är också en fördel att fommregler-na överensstämmer med dem för förvaltarskap.

Andra stycket

Andra stycket behandlar andra frågor som rör godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap. Dessa frågor skall handläggas av den domstol där godman­skapet eller förvaltarskapet är inskrivet. Inskrivningsforum gäller således för t. ex. frågor om entledigande av god man eller förvaltare, förordnande av ny sådan eller omprövning enligt 23 § av ett godmanskap eller förval­tarskap.

Av 12 kap. 2 § följer att godmanskap och förvaltarskap skall skrivas in vid den tingsrätt där ansökan gjordes. I 12 kap. 3 § finns regler om ny inskrivning när huvudmannen bytt hemvist.

27        

§

'

Rättens beslut i frågor som gäller godmanskap eller förvaltarskap får överklagas, förutom av den som beslutet rör, av var och en som har rätt att göra ansökan i frågan. Förmyndare eller annan ställföreträdare får dock inte överklaga beslut enligt 2 § första och andra styckena.

(Jfr 11 kap. 28 § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som behandlar rätten att överklaga, motsvarar vad som nu föreskrivs i 18 kap. 14 § och 11 kap. 17 § tredje stycket för god man och förmyndare. Beskrivningen av fall dä rätt lill överklagande inte föreligger har dock anpassats till 2 §.

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

183

28 §'

Prop. 1987/88:124

Rätten skall genast kungöra beslut om anordnande eller upphörande av förvaltarskap i Post- och Inrikes Tidningar.

(Jfr 11 kap. 29 § i utredningens förslag 1)

Under bestämmelsen faller även interimistiska förordnanden av förval­tare enligt 18 §. Andra beslut som gäller förvaltarskap, t. ex. beslut efter omprövning enligt 23 §, behöver däremot inte kungöras.

Bestämmelsen tar i första hand sikte på beslut av tingsrätten men är också tillämplig på beslut i högre instans efter överklagaride (jfr nuvarande 10 kap. 17 § andrastycket).

Syftet med kungörelsen är att ge tredje man kunskap om att förvaltar­skap har anordnats eller upphört. Det erfordras emellertid inte att alla detaljer i rättens beslut kungörs. Det bör vara tillräckligt att kungörelsen anger t.ex. att "tingsrätten har beslutat att förordna förvaltare åt 

X

med uppdrag att förvalta viss egendom ... alt. ... företräda denne i vissa angelä­genheter".

12 kap. Om inskrivning av förmynderskap, godmanskap och förvaltarskap

Rubriken har ändrats så att den också innefattar godmanskap och förval­tarskap.

2§

Godmanskap och förvaltarskap skall skrivas in vid den tingsrätt där ansö­kan om anordnande av godtnanskapet eller förvaltarskapet gjordes.

(Jfr 12 kap. 2 § i utredningens förslag 

I)

Motsvarande föreskrift finns nu i 18 kap. 7 § första stycket när det gäller godmansförordnanden.

Finner den tingsrätt där ett förmynderskap är inskrivet, med hänsyn till den omyndiges eller hans föräldrars boningsort eller av annan orsak, att fillsynen över förmynderskapel lämpligen bör flyttas över till en annan tingsrätt, får den tingsrätt där förmynderskapel är inskrivet besluta om det. Underrättelse om beslutet skall utan dröjsmål ges till den tingsrätt dit tillsyneny7y»a5, och förmynderskapet skall skrivas in där.

Första stycket tillämpas även ifråga om godmanskap enligt 11 kap. 1 3 §§. Överflyttning av godmanskap som avses i 11 kap. 1 eller2 § fårdock, om även förmynderskapel eller motsvarande ställföreträdarskap är inskri­vet, inte ske annat än i samband med överflyttning av detta.

Om den tingsrätt där ett godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller ett förval­tarskap är inskrivet får kännedom om att huvudmannen har fått sitt hemvist på en ort som hör under en annan tingsrätt, skall den förstnämnda

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

184

tingsrätten flytta över tillsynen dit. Underrättelse om beslutet skall utan     Prop. 1987/88:124 dröjsmål ges till den tingsrätt dit tillsynen har flyttats, och godmanskapet eller förvaltarskapet skall skrivas in där.

(Jfr 12 kap. 3 § i utredningens förslag 

I)

Första stycket

I första stycket har vissa språkliga ändringar gjorts. Bestämmelserna kom­mer i fortsättningen, liksom övriga regler om förmynderskap, att gälla förmynderskap för underåriga.

Andra stycket

Bestämmelsen motsvarar vad som nu föreskrivs i 18 kap. 7 § andra styc­ket.

Tredje stycket

Bestämmelserna medför att etl godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller étt förvaltarskap i princip alltid är inskrivet vid tingsrätten på den ort där huvudmannen har sitt hemvist. Detta är lill fördel för bl. a. den som står i begrepp alt träffa avtal med någon som kan tänkas ha god man eller förvaltare. Han kan dä kontrollera hos tingsrätten i vederbörandes hemort hur det förhåller sig.

Tingsrätten torde normall få underrättelse från överförmyndaren om att huvudmannen har flyttat. Underrättelse kan emellertid ocksä lämnas di­rekt av den gode mannen eller förvaltaren. Det får anses ligga i deras uppdrag att alltid hålla sig informerade om förändringar i huvudmannens bosättning. Som framgår av 11 § jämförd med 19-24 och 27 §§ folkbokfö­ringslagen (1967:198) leder inte alla flyttningar till ändrad kyrkobokföring. Speciella regler finns för bl. a. boende i servicehus resp. intagning på sjukvårdsinrättning (23 resp. 24 §). Den gode mannen eller förvaltaren bör i princip inte göra någon tolkning av dessa bestämmelser utan enbart anmäla flyttningen fill överförmyndaren eller tingsrätten, som sedan fär undersöka om förändringen ocksä har medfört ändrad kyrkobokföring och därav följande ändring av mantalsskrivningen. En följd av kopplingen till folkbokföringen är att flyttningar mellan vårdinrättningar i närliggande kommuner normalt inte behöver medföra alt tillsynen överflyttas.

Huvudmannens flyttning kan men behöver inte medföra alt ocksä god man eller förvaltare byts. Även om huvudmannen och den gode mannen eller förvaltaren har skilda hemvist kan uppdraget i mänga fall utföras tillfredsställande. Av 17 kap. 2 § andra stycket jämfört med 17 kap. 7 § framgår att överförmyndaren i huvudmannens kommun kan begära hjälp av överförmyndaren i den gode mannens eller förvaltarens distrikt när det gäller tillsynen.

4§

När förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap skrivs in, skall tings-

185

rätten, om det behövs, ange vilken överförmyndare som skall utöva tillsy-     Prop. 1987/88:124 nen.

I fråga om överflyttning av tillsynen över förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap från en överförmyndare tUl en annan inom samma domsaga tillämpas 3 §.

(Jfr 12 kap. 4 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen, som för närvarande reglerar vilken överförmyndare som skall utöva tillsyn över ett förmynderskap, har gjorts direkt tillämplig ocksä på godmanskap och förvaltarskap. För godmanskapens del är para­grafen för närvarande fillämplig genom en hänvisning i 18 kap. 7 §.

5§

Tingsrätten skall se till att förmynderskap skrivs in och förmyndare/öraii-

nas, då det skall ske.

(Jfr 12 kap. 5 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen har jämkats språkligt. Det har inte ansetts påkallat att göra paragrafen tillämplig på godmanskap och förvaltarskap. Att sådana skall skrivas in vid tingsrätten framgår av 2 §. Vidare föreskrivs i 11 kap. 15 § tredje stycket att rätten självmant kan ta upp frågor om förordnande av god man eller förvaltare.

Det har inte heller ansetts motiverat att bygga ut 7 § att gälla annat än förmynderskap.

6§

Då rätten har meddelat beslut om inskrivning av förmynderskap, godman­skap eller förvaltarskap, skall anteckning därom ske i förmynderskapsbok som/ör5 hos tingsrätten.

(Jfr 12 kap. 6 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen har gjorts direkt tillämplig pä såväl förmynderskap som god­manskap och förvaltarskap.

13 kap. Allmänna bestämmelser om förmyndares, god mans och förvaltares plikter

Rubriken har fått ändrad lydelse för alt omfatta också god man och förvaltare.

2§'

Uppstår fräga om rättshandling melltm en myndling och förmyndaren eller hans make eller någon som han företräder, har förmyndaren inte rätt att företräda myndlingen enligt 1 §. Har syskon gemensam förmyndare, får denne dock företräda myndlingarna vid arvskifte dem emellan, om de inte har inbördes stridande intressen.

En god man eller förvaltare har inie rätt alt företräda sin huvudman, om det uppstår fråga om rättshandling mellan å ena sidan huvudmannen och

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

186

å andra sidan den gode mannen eller förvaltaren, dennes make eller någon     Prop. 1987/88:124 som den gode mannen eller förvaltaren företräder.

Har en förmyndare, god man eller förvaltare slutit avtal i strid med första eller andra stycket, tillämpas 9 kap. 7 § första stycket ifråga om återbärings- och ersättningsskyldighet.

(Jfr 13 kap. 2 § i utredningens förslag 1)

Första stycket har jämkats språkligt. Samtidigt har en motsvarande regel införts i andra stycket för det fallet att det uppstår fråga om rättshandling mellan å ena sidan den som har god man eller förvaltare och å andra sidan den gode mannen eller förvaltaren, hans make eller någon som den gode mannen eller förvaltaren företräder.

Tredje stycket motsvarar beträffande förmyndare nuvarande andra styc­ket.

Enligt 11 kap. 2 § andra stycket skall en särskild god man förordnas för den enskilde, om det skall företas en rättshandling för honom och den ställföreträdare som den enskilde annars har är obehörig enligt förevaran­de paragraf.

3§

Förmyndare skall med omsorg och nit vårda myndlingens rätt och främja hans bästa. Härvid skall förmyndaren se till att myndlingens medel i skälig omfaltnirig används till nytta för myndlingen.

(Jfr 13 kap. 3 § i utredningens förslag 1)

Paragrafen, som handlar om förmyndares skyldigheter, motsvarar nuva­rande 4 §.

4§'

Gode män och förvaltare skall omsorgsfullt och noggrant utföra sina uppdrag. Vid förvaltning av huvudmannens medel skall de se till att medlen i skälig omfattning används till nytta för huvudmannen.

(Jfr 13 kap. 4 § i utredningens förslag 

I)

Motsvarande bestämmelser gäller redan i dag för gode män.

Vilka insatser som gode män och förvaltare mera i detalj skall göra blir i första hand beroende av hur deras förordnande är utformat. De huvudupp­gifter som kan komma i fräga är, som framgär av 11 kap. 4 och 7 §§, atl bevaka huvudmannens rätt, förvalta huvudmannens egendom eller sörja för hans person. I många fall torde emellertid gränsen komma att dras snävare, sä att den gode mannen eller förvaltaren fär i uppgift att t.ex. förvalta en viss närmare angiven egendom (se vidare specialmotiveringen fill 

II 

kap. 7 §). I ett uppdrag att förvalta viss egendom ingår i regel uppgiften att bevaka huvudmannens rätt inför domstol och andra myndig­heter i angelägenheter som rör egendomen. Vilka insatser som krävs av den gode mannen eller förvaltaren blir också i någon män beroende av uppdragets längd.

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

187

I den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.3 och 2.4.2) har särskilt berörts Prop. 1987/88:124 vilket ansvar för huvudmannens person sorn bör åvila gode män och förvaltare. Ett sådant ansvar uppkommer naturligtvis i första hand när det uttryckligen framgår av förordnandet. Men även i andra fall torde den gode mannen eller förvaltaren många gånger vara skyldig att svara för en viss personlig intressebevakning. Delta följer bl. a. av bestämmelsen om att den som förvaltar huvudmannens medel skall se till att de i skälig omfatt­ning används till huvudmannens nytta. För atl kunna uppfylla detta krav mäste den gode mannen resp. förvaltaren skaffa sig kännedom om huvud­mannens personliga förhållanden och undersöka i vilket avseende medlen kan göra mest nytta.

Den gode mannen eller förvaltaren bör således hålla sig informerad om bl. a. huvudmannens boendeförhållanden, hans behov av vård eller social service saml omfattningen och behovet av sociala kontakter och rekrea-fion. Om det konstateras brister, har den gode mannen eller förvaltaren skyldighet att så långt möjligt försöka se till att de avhjälps. Kontakt kan dä behöva tas med anhöriga eller sociala organ. I mänga fall torde det ocksä vara befogat att huvudmannens medel används för att bekosta en bättre bostad eller en bättre form av vård. Det kan ocksä ligga i huvudmannens intresse att få göra en rekreationsresa e.d. I de fall huvudmannen är intagen på en vårdinrättning bör den gode mannen eller förvaltaren inhäm­ta de synpunkter som frän medicinskt eller kurativt häll kan finnas på medelsanvändningen.

Även om den gode mannens eller förvaltarens uppdrag är av begränsad omfattning torde det ofta vara naturligt att han träffar sin huvudman och ägnar sig åt en viss kurativ verksamhet. För de gode männens del gäller dessutom att de i princip är skyldiga att inhämta huvudmannens samtycke till varje rättshandling (se 

II 

kap. 5 §). Det föreskrivs också i 13 kap. 5 § andra stycket att såväl gode män som förvaltare bör, så längt del lämpligen kan ske, inhämta huvudmannens och dennes makes mening i angelägenhe­ter av vikt.

Vilket mått av personlig intressebevakning som den gode mannen eller förvaltaren skall ägna sig åt beror naturligtvis, utöver förordnandet, ocksä på omständigheterna i det särskilda fallet. Om huvudmannen har make eller andra anhöriga är det naturligt att dessa i första hand svarar för personlig omvårdnad och intressebevakning. Det är alltsä inte meningen att en god man eller förvaltare skall ta ifrån de anhöriga sådana uppgifter som dessa vill och lämpligen bör ha hand om. Pä motsvarande sätt blir de gode männens och förvaltarnas ansvar för huvudmannens person i de flesta fall mindre, när huvudmannen är intagen för vård e.d. I de fall dä huvudmannen har fått en kontaktperson utsedd enligt socialtjänst- eller omsorgslagen åligger det i första hand denne att bevaka huvudmannens personliga intressen. Den gode mannen resp. förvaltaren bör i sådana fall diskutera med kontaktpersonen vilka ätgärder som skall vidtas för huvud­mannens räkning. Över huvud taget är det angeläget att samräd sker med såväl kontaktpersoner som andra samhällsorgan, så att bl. a. dubbelarbete undviks.

Det arbete som den gode mannen eller förvaltaren har lagt ned på

188

personlig omvårdnad och intressebevakning skall beaktas vid beslämman-     Prop. 1987/88:124

del av arvode enligt 15 kap. 20 § (jfr beträffande förmyndare i 15 kap.

19§).

5§'

Har en myndling fyllt sexton är, bör förmyndaren, om det lämpligen kan ske, höra myndlingen rörande hans mening i angelägenheter av vikt. Är myndlingen gift, skall även makens mening inhämtas.

Motsvarande skyldighet åvilar gode män och förvaltare gentemot hu­vudmannen och dennes make. Om betydelsen av huvudmannens samtycke i vissa fall finns bestämmelser i 11 kap. 5 §.

(Jfr 13 kap. 5 § i utredningens förslag 1)

Första stycket är oförändrat. Genom etl nytt andra stycke har bestäm­melserna i första stycket gjorts tillämpliga ocksä på gode män och förvalta­re. För de gode männens del gäller dessa regler redan i dag till följd av hänvisningen lill 13 kap. i 18 kap. 8 §.

I andra stycket har också tagits in en erinran om betydelsen av huvud­mannens samtycke enligl 11 kap. 5 §.

6§

Förmyndare, gode män och förvaltare skall rörande allt som hör till förmynderskapet, godmanskapet eller förvaltarskapet ge överförmynda­ren och rätten de upplysningar som infordras.

7§

För en omyndigs egendom skall förmyndaren, om rätten finner skäl till del, lämna pant eller annan säkerhet till visst av rätten bestämt belopp. Motsvarande skyldighet att ställa säkerhet åvilar gode män och förvalta­re. Säkerheten skall, enligl vad rätten bestämmer, förvaras och förvaltas av överförmyndaren eller i annan lämplig ordning.

8§

Har en omyndig flera förmyndare, skall de, såvitt rör egendomen, ha hand om förmynderskapel gemensamt. Rätten kan dock förordna att tillgångar­na skall för förvaltning fördelas pä visst sätt mellan dem eller att vissa tillgångar skall förvaltas av en förmyndare ensam. Den som ensam råder över vissa tillgångar får också ikläda den omyndige sådana förbindelser som faller inom omrädet för dessa tillgångars förvaltning.

Står en underårig inte under vårdnad av någon förälder och har flera förmyndare förordnats, skall vårdnaden utövas av den bland förmyndarna som rätten utser därtill. Rätten kan ocksä utse tvä förmyndare att gemen­samt utöva vårdnaden, om de är gifta med varandra eller bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden. Den eller de som har anförtrotts vårdnaden kan, om del är lämpligt, av rätten befrias från skyldigheten alt delta i handhavandet av den omyndiges övriga angelägenheter.

Har en omyndig flera förmyndare och kan dessa ej enas i elt ärende som rör den omyndiges egendom och som de skall besluta i, gäller den mening som överförmyndaren biträder. Är det fräga om en åtgärd som kräver

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

189

överförmyndarens samtycke, kan samtycke ges till åtgärden även om     Prop. 1987/88:124 förmyndarna har olika mening. I sådana fall skall överförmyndaren dock bereda medförmyndare tillfälle att yttra sig innan överförmyndaren beslu­tar i saken.

Första och tredje styckena tillämpas även när någon har flera gode män eller förvaltare.

9§i

Förmyndare, gode män och förvaltare är skyldiga att ersätta skada som de uppsätligen eller av vårdslöshet har orsakat den omyndige eller huvud­mannen.

Är flera förmyndare, gode män eller förvaltare ansvariga för skada som de har orsakat den omyndige eller huvudmannen, svarar de solidariskt för ersättningen. Ersättningsbeloppet skall slutligt fördelas mellan de ansvari­ga efter den grad av vållande som åvilar dem. Om någon saknar tillgångar att betala sin andel med, skall de övrigas ansvarighet för bristen bestäm­mas på samma sätt.

10 §2

Vill en omyndig, sedan han blivit myndig, eller en ny förmyndare göra anspråk pä ersättning enligt 9 §, skall han, om de handlingar som anges i 16 kap. 12 § har överlämnats lill honom, inom ett år därefter väcka talan om anspråket. / annat fall har han förlorat sin talerätt. Vad som nu har sagts gäller inte om den avgående förmyndaren har gjort sig skyldig till brottsligt förfarande.

Första stycket tillämpas även i fråga om talan mot god man eller förvaltare.

(Jfr 13 kap. 6-10 §§ i utredningens förslag 1)

Genom tillägg till 6-10 §§ har dessa gjorts tillämpliga även på gode män och förvaltare. Härjämte har vissa redaktionella ändringar gjorts. För de gode männens del ersätter ändringarna den nuvarande hänvisningen i 18 kap. 8 § till ifrågavarande paragrafer.

14 kap. Om vård av rätt i oskiftat bo'

Rubriken har fått ändrad lydelse för att innefatta ocksä godmanskap och förmynderskap.

I §*

Har en omyndig del i oskiftat bo, skall förmyndaren, med iakttagande av vad nedan stadgas, vårda den omyndiges rätt i boet. Detsamma gäller i fråga om gode män och förvaltare som har förordnats atl förvalta huvud­mannens egendom ifall då denne har del i oskiftal bo.

(Jfr 14 kap. 1 § i utredningens förslag 1)

I paragrafen har genom etl tillägg kapifiels bestämmelser gjorts tillämpli-

Ändrad lydelse av rubriken i propositionsförslaget.

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

Ändrad lydelse av rubriken i propositionsförslaget.

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

190

ga ocksä pä gode män och förvaltare i fall dä de har förordnats att förvalta     Prop. 1987/88:124 huvudmannens egendom och denne har del i oskiftal bo (jfr nuvarande 18 kap. 8 § när det gäller god man).

15 kap. Om förvaltning av egendom'

Rubriken har fått ändrad lyddse för att omfatta också förvaltning av god man och förvaltare.

Det bör erinras om att de begränsningar som enligt 15 kap. gäller för den gode mannens förvaltning inte kan åberopas gentemot huvudmannen.

I sammanhanget bör nämnas att bestämmelserna i 15 kap. för närvaran­de ses över av förmynderskapsutredningen.

I §

En förmyndare, god man eller förvaltare är skyldig alt se till att den omyndiges eller huvudmannens tillgångar är placerade så att erforderlig trygghetyinnj för deras bestånd och skälig avkastning erhålls.

De föreskrifter som i 2-18 §§ reglerar förmyndares förvaltning tilläm­pas också ifråga om gode män och förvaltare.

Har egendom i dödsbo, vilken har förvaltals av en god man som avses i

II  kap. 3 §, efter preskription av rätt att ta arv eller testamente eller

annars tillfallit allmänna arvsfonden, gäller i fråga om egendomens för­

säljning lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden.

(Jfr 15 kap. 1 § i utredningens förslag 1)

Genom ett nytt andra stycke har kapifiels övriga bestämmelser, utom

19        §, gjorts tillämpliga också i fråga om god man och förvaltare. För de

gode männens del ersätter tillägget vad som nu föreskrivs i 18 kap. 8 §.

15 kap. 19 § reglerar förmyndares rätt till arvode. För god man och förvaltare finns bestämmelser om ersättning för uppdraget i 20 §.

Till ett tredje stycke har överförts vad som nu föreskrivs i 18 kap. 9 § tredje stycket om försäljning av egendom som har tillfallit allmänna arvs­fonden.

20        

§

'

Gode män och förvaltare är berättigade att efter uppdragets slutförande eller, om uppdraget varar längre tid än ett år, årligen erhålla skäligt arvode för uppdraget samt ersättning för de utgifter som varit skäligen påkallade för uppdragels fullgörande.

Beslut om arvode och ersättning för utgifter fattas av överförmyndaren. Denne bestämmer dessutom i vad mån arvode och ersättning för utgifter skall utgå av huvudmannens medel. Arvode och ersättning som ej skall utgå av huvudmannens medel skall betalas av kommunen.

(Jfr 15 kap. 20 § i utredningens förslag 

I) 

Paragrafen, som handlar om ersättning till gode män och förvaltare,

' Ändrad lydelse av rubriken i propositionsförslaget.

 Första och andra stycket motsvaras delvis av 15 kap. 20 § i propositionsförslaget.

Tredje stycket motsvaras där av 22 §.

' 15 kap. 21 § i propositionsförslaget. Samtidigt ändrad lydelse.

191

motsvarar med vissa redaktionella ändringar vad som nu föreskrivs i 18     Prop. 1987/88:124 kap. 

II 

§ för gode män.

16 kap. Om redovisningsskyldighet'

Rubriken har fått ändrad lydelse för alt inte begränsa bestämmelserna fill enbart förmynderskap.

1 §

Förmyndare, gode män och förvaltare är skyldiga att föra räkenskaper över sin förvaltning av den omyndiges eller huvudmannens egendom på sådant sätt att därigenom för varje år lämnas en noggrann redovisning för den omyndiges eller huvudmannens tillgångar och skulder samt för förvalt­ningens gång.

(Jfr 16 kap, I § i utredningens förslag 1)

Paragrafens allmänna bestämmelser om skyldighet att föra räkenskaper och lämna redovisning har gjorts direkt fillämpliga även pä gode män och förvaltare. För de gode männens dd ersätter tillägget nuvarande 18 kap. 8§.

2  

§

3

När egendom, som skall stå under förmyndarens förvaltning, första gången fillfaller en underårig, skall förmyndaren inom en månad därefter lill över­förmyndaren ge in en förteckning över egendomen.

Gode män och förvaltare som har förordnats att förvalta egendom skall inom två månader från del att inskrivning ägt rum ge in en förteckning till överförmyndaren över den egendom som omfattas av förordnandet. Den­na skyldighet gäller inte, om förvaltningen avser andel i oskiftat dödsbo.

Förteckning som avges av en god man som har förordnats enligt 11 kap. 1 § behöver endast uppta den lösa egendom som den gode mannen har tagit handom.

Har den omyndige eller huvudmannen efter den lid som avses i första eller andra stycket erhållit egendom som skall stå under förvaltning av förmyndare, god man eller förvaltare, skall förteckning över denna egen­dom ges in till överförmyndaren inom en månad därefter.

Är det andel i oskiftat bo som har tillfallit en omyndig eller huvudman, skall förteckning ges In först inom en månad efter det bodelning eller skifte har skett.

Har rätten beslutat utvidga omfattningen av en god mans eller förvalta­

res uppdrag när del gäller annan egendomsförvaltning än som avser andel

I oskiftat bo, skall den gode mannen eller förvaltaren inom en månad från

beslutet till överförmyndaren ge in en förteckning över den egendom som

omfattas av det utvidgade uppdraget.

/

(Jfr 16 kap. 2 § i utredningens förslag 

I)

I första stycket har bl. a. en bestämmelse som gäller vid omyndigförkla­ring utgått.

' Ändrad lydelse av rubriken i propositionsförslaget.

 Ej med i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

192

Den förteckning som det talas om i andra stycket behöver inte ges in Prop. 1987/88:124 beträffande annan egendom som tillhör huvudmannen än den som omfat­tas av godmans- resp. förvaltarförordnandet. Inte heller gäller andra styc­ket i fräga om andel i oskiftat dödsbo (jfr sista stycket i paragrafen). Om godmans- eller förvaltarförordnandet inte avser egendomsförvaltning blir det över huvud taget inte aktuellt alt upprätta någon förteckning över huvudmannens egendom.

Andra stycket motsvarar för de gode männens del vad som nu föreskrivs i 18 kap. 9 § första stycket. Tiden då förteckning senast skall ges in har dock förlängts frän en till tvä månader.

Till tredje stycket har överförts vad som nu föreskrivs för en god man i visst fall enligt 18 kap. 9 § andra stycket första punkten.

I Qärde stycket har intagits - jämte tillägg beträffande god man och förvaltare - vad som nu föreskrivs i fråga om förmyndare i andra stycket av förevarande paragraf

Femte stycket motsvarar med tillägg för fall av godmanskap och förval­tarskap paragrafens nuvarande tredje stycke.

I sjätte stycket har tagits in en regel för det fallet att rätten med stöd av 11 kap. 23 § har utvidgat omfattningen av en god mans eller förvaltares uppdrag.

3§'

På förteckning som avses i 2 § skall förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren teckna försäkran under edlig förpliktelse att hans uppgifter är till alla delar riktiga och att inte nägot är med vilja och vetskap utelämnat. Rätten/år vid vite förelägga honom att bestyrka sin försäkran med ed, om yrkande om detta framställs av överförmyndaren eller det annars är påkallat. Om det finns skäl till det, kan edgång också åläggas annan som har tagit befattning med den omyndiges eller huvudmannens egendom.

4 §2

Saknar en omyndig eller huvudman tillgångar, då förmynderskap, god­manskap eller förvaltarskap skrivs in, skall förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren göra anmälan om detta till överförmyndaren inom två månader frän det inskrivningen ägde rum.

Vad som föreskrivs i 3 § skall i tillämpliga delar gälla en sådan anmälan som avses i första stycket.

(Jfr 16 kap. 3 och 4 §§ i utredningens förslag 

I)

Bestämmelserna i 3 och 4 §§ har gjorts fillämpliga även på gode män och förvaltare. För de gode männens del ersätter ändringarna vad som nu genom hänvisning föreskrivs i 18 kap. 8 §. För att man skall uppnå över­ensstämmelse med den tidsfrist som föreskrivs i 2 § andra stycket har anmälningsfristen i 4 § första stycket beslämts till tvä månader.

' Ej med i propositionsförslaget.

- Ej med i propositionsförslaget.

193

13   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

5§'

Prop. 1987/88:124

Före den I mars varje år skall förmyndaren till överförmyndaren avge årsräkning, innefattande redogörelse för förvaltningen under föregående år eller den del av året varunder förmyndaren innehaft sin befattning. Dä förmyndarens befattning upphör, skall förmyndaren ofördröjligen till över­förmyndaren avge sluträkning, avseende förvaltningen under det löpande året intill befattningens upphörande.

I årsräkning och sluträkning skall upptas tillgångar och skulder vid början av den tid räkningen avser, en sammanställning av inkomster och utgifter under nämnda tid samt tillgångar och skulder vid samma tids utgång.

Första och andra styckena gäller i. tillämpliga delar även god man och förvaltare.

Har rätlen inskränkt omfattningen av en god mans eller förvaltares uppdrag, gäller reglerna om sluträkning ifråga om den egendom som inte längre omfattas av uppdraget.

Upphör ett godmanskap enligt 11 kap. 1 § innan tid för avgivande av årsräkning eller sluträkning rörande förmynderskapet för den omyndige inträffar, får sluträkning rörande godmanskapet begränsas till att avse en redogörelse endast för de åtgärder som har vidtagits av den gode mannen. I övrigt skall förmyndaren avge en redogörelse för förvaltningen av den omyndiges egendom även under den tid som godmanskapet har varat.

(Jfr 16 kap. 5 § i utredningens förslag 1)

I första och andra styckena har endast språkliga ändringar gjorts. Tredje - femte styckena är däremot nya.

Bestämmelsen i fjärde stycket om sluträkning blir också tillämplig, om någon som exempelvis redan har god man erhåller en särskild förvaltare för elt begränsat uppdrag, medan godmanskapet i övrigt består. Den gode mannen skall då lämna sluträkning beträffande den egendom som inte längre omfattas av hans uppdrag.

Bestämmelserna i femte stycket motsvarar vad som nu föreskrivs för vissa gode män i 18 kap. 9 § andra stycket andra meningen.

6§

Har förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren fill överförmyndaren gett in en anmälan eller annan handling, enligt vilken den omyndige eller huvudmannen saknar tillgångar eller inte har andra tillgångar än lösören som inte lämnar inkomst, är förmyndaren fri från skyldighet atl avge räkning, intill dess genom förytlring av sädana lösören eller annars till-gängar av annan beskaffenhet tillfaller den omyndige eller huvudmannen. Överförmyndaren får i annat fall för visst år eller tills vidare befria förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren frän alt avge räkning eller medge att sådan upprättas i förenklad form, om det med hänsyn till tillgångarnas ringa värde eller beskaffenhet kan ske utan fara för den omyndige eller huvudmannen.

7§'

I förteckning över en omyndigs egendom samt i årsräkning och slulräkning

skall tillgångar och skulder fullständigt anges med uppgift om de särskilda

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ej med i propositionsförslaget.

' Ej med i propositionsförslaget.

194

tillgångarnas värde. Finns hos den omyndige pantbrev som avser honom Prop. 1987/88:124 tillhörig fastighet eller tomträtt, skall detta särskilt anges. År medel insatta hos bank eller kvarstår medel hos försäkringsbolag, skall uppgift lämnas om den räkning där medlen innestår. I fräga om värdepapper, som ej är nedsatta hos bank enligt bestämmelserna i 15 kap. skall nummer eller annan beteckning anmärkas. Finns det tillgångar som står under den omyndiges eller annans särskilda förvaltning, skall förmyndaren även läm­na uppgift därom samt om dessa tillgängars värde, om han känner till det. Skall i årsräkning eller slulräkning upptas tillgångar eller skulder, för vilkas fullständiga angivande erfordras utförlig uppräkning,/år beträffande dem hänvisning göras till förut avgiven förteckning eller årsräkning, om del lämpligen kan ske.

Förteckning och räkning skall innehålla fullständig uppgift o/n förmyn­darens och den omyndiges namn och hemvist samt förmyndarens post­adress.

Första och andra styckena gäller i tillämpliga delar även för god man och förvaltare.

8§'

Innehåller förteckning över omyndigs eller huvudmans egendom uppgift om tillgångar som pä grund av bodelning, arv, testamente eller gåva tillfallit den omyndige eller huvudmannen, eller upptar årsräkning eller slulräkning sådana tillgångar, om vilka uppgift förut ej lämnats, skall vid förteckningen eller räkningen fogas besannad avskrift av bodelnings- eller skifteshandling, testamente eller gåvobrev, om sådant/rtn5, samt av bo­uppteckning, om den ej förut har getts in till överförmyndaren. Är hand­ling, som nu avses av vidlyftig beskaffenhet,/år avskriften lämnas i erfor­derliga delar.

Upptar förteckning, årsräkning eller sluträkning värdehandlingar som ej är nedsatta hos riksbanken eller annan bank enligt bestämmelserna i 15 kap., skall vid förteckningen eller räkningen fogas intyg av tvä perso­ner, att värdehandlingarna/««.? i förmyndarens, gode mannens eller för­valtarens förvar. Innestår medel hos bank, skall genom bevis från banken styrkas hur mycket som innestår samt i vad mån förbehåll gjorts att medlen/år tas ul utan överförmyndarens samtycke.

9P

Möter till följd av förmynderskapets, godmanskapets eller förvaltarska­pets vidlyftiga beskaffenhet eller av annan orsak hinder att inom .Jen tid, som är för varje särskilt fall bestämd, avlämna förteckning, årsräkning eller sluträkning, skall inom samma tid anmälan om hindret göras lill överförmyndaren. Denne skall i så fall sätta ut en ny tid, inom vilken förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren har att ge in handlingen.

10 §3

Försummar förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren att i rätl tid avge förteckning, årsräkning eller sluträkning eller anmälan som avses i 4 §, skall överförmyndaren anmäla försummelsen hos rätlen, som genom vite kan tillhälla den försumlige att fullgöra sitt åliggande. Innan anmälan görs, skall överförmyndaren, om det lämpligen kan ske, erinra förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren om hans skyldighet.

' Ej med i propositionsförslaget.

. Ej med i propositionsförslaget.

 Ej med i propositionsförslaget.

195

11                                                                                                  §'

Prop. 1987/88:124

Då förmyndarens befattning upphör, är förmyndaren skyldig alt till mynd­

lingen, om denne blivit myndig, eller, om förmynderskapel övergått till

någon annan, till denne ofördröjligen utge de tillgångar som förmyndaren har hand om för myndlingens räkning. Motsvarande skyldighet åvilar en god man eller förvaltare när uppdraget upphör, inskränks eller övergår till någon annan.

12  

§

-

Sedan av förmyndaren avgiven sluträkning blivit granskad, skall överför­myndaren fill den som skall ta emot redovisning för förmyndarens förvalt­ning överlämna, förutom slulräkningen, hos överförmyndaren förvarad förteckning över den omyndiges tillgångar och skulder, liksom samtliga de räkningar som avgivits under hela den lid denne varit omyndig. Var för­myndaren, dä hans befattning upphörde, fri från skyldighet atl avge slut­räkning, skall handlingarna av överförmyndaren tillställas den som skall ta emot redovisning, endast om denne dier den avgående förmyndaren fram­ställer begäran därom eller överförmyndaren, enligt vad som sägsl 17 kap. 4 §, på sådan handling gjort anteckning om anmärkning, ulan alt anmärk­ningen föranlett ansökan till rätten.

Har de handlingar som avses i första stycket tillställts en ny förmyndare, åligger det denne att inom två månader därefter till överförmyndaren återställa handlingarna. Överförmyndaren skall vid handlingarnas över­lämnande skriftligen erinra förmyndaren härom. Försummar förmyndaren alt återställa handlingarna, tillämpas bestämmelserna i 10 § om påföljd av försummelse som avses där.

Skall åtgärd som avses i första stycket vidtas av överförmyndaren, och blir den avgående förmyndarens förvaltning godkänd av myndlingen eller ny förmyndare, innan handlingarna tillställts honom, är godkännandet utan verkan.

Bestämmelserna i förstatredje styckena om förmyndare och omyndig tillämpas också ifråga om god man, förvaltare och huvudman.

13  

§

'

När förmyndarens, gode mannens dier förvaltarens befattning har upp­hört, skall de rörande uppdraget förda räkenskaper saml de betalnings­bevis och andra handlingar, som finns förvarade lill styrkande av särskilda poster i räkenskaperna, av förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren hållas tillgängliga för granskning på den lid och ort som i händelse av tvist bestäms av överförmyndaren. Sedan tiden för väckande av talan om ersättning mot förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren gått till ända eller, om sådan talan väckts, målet blivit avgjort genom laga kraft ägande dom, skall nämnda räkenskaper och handlingar utges till den som skall ta emot redovisning för förmyndarens, gode mannens eller förvaltarens för­valtning.

14  

§

Vad SOI71 i 5-13  föreskrivs om förmyndare, god man och förvaltare skall, om förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren år död, tillämpas på

' Ej med i propositionsförslaget.

" Ej med i propositionsförslaget.

' Ej med i propositionsförslaget.

'' Ej med i propositionsförslaget.

196

dennes dödsbo eller, om kvarlåtenskapen år avträdd till konkurs, konkurs-     Prop. 1987/88:124 förvaltningen.

(Jfr 16 kap. 6-14 §§ i utredningens förslag 

I)

Bestämmelserna 16-14 §§ har gjorts direkt tillämpliga även på god man och förvaltare samt godmanskap och förvaltarskap. Härjämte har vissa redaktionella ändringar gjorts. För de gode männens del ersätter ändring­arna vad som nu genom hänvisning föreskrivs i 18 kap. 8 §.

Vad särskilt beträffar bestämmelserna i 7 § om förteckning över en omyndigs egendom och om årsräkning och slulräkning bör påpekas att bestämmelserna endast gäller i tillämpliga delar för god man och förvalta­re. Innehållet i förteckningar och räkningar som gode män och förvaltare skall upprätta blir beroende av omfattningen av deras uppdrag. Om de endast har till uppgift all förvalla viss egendom, får förteckningar och räkningar begränsas pä motsvarande sätt.

17 kap. Om tillsyn över förvaltningen'

Rubriken har fått ändrad lydelse för alt innefatta även godmanskap och förvaltarskap.

7 §2

Bestämmelserna i 16 §§ om förmyndare och omyndig tillämpas också i

fråga om god man, förvaltare och huvudman.

(Jfr 17 kap. 7 § i utredningens förslag 

I)

För de gode männens del ersätter paragrafen den hänvisning som nu finns i 18 kap. 8 §.

19 kap. Om överförmyndare

17 §

Överförmyndare och överförmyndarnämnd är skyldiga alt föra bok angå­ende de förmynderskap, godmanskap och förvaltarskap som har inskrivits och står under deras tillsyn. Över ärenden rörande de förmynderskap, som ej inskrivits, skall särskild förteckning föras.

(Jfr 19 kap. 17 § i utredningens förslag 

I)

I paragrafen har tillagts all överförmyndarnas skyldighet alt föra bok också gäller förvaltarskap.

20 kap. Vissa gemensamma bestämmelser om rättegången

1 

§

I mål om faderskap, vårdnad, umgänge och underhåll tillämpas 14 kap. 17

och 18 §§ äktenskapsbalken.

(Jfr 20 kap. 1 § i utredningens förslag 

I)   

.

' Ändrad lydelse av rubriken i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

197

Paragrafen har ändrats på så sätt att vad som nu föreskrivs om omyndig-     Prop. 1987/88:124 förklaring eller dess hävande har utgått. Att frågor om förvaltarskap hand­läggs som domstolsärenden framgår av den ändring som föreslås i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden.

2§'

Vistas den, mot vilken talan enligt denna balk riktas, pä okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligt 11 kap. Detsamma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen eller andra handlingar i målet ej kan delges honom eller han underlåter att ställa ombud för sig och särskilda skål föreligger att förordna god man.

Har ansökan om förvaltare gjorts beträffande någon som uppenbarligen inte förstår vad saken gäller eller skulle lida skada av att få del av ansökningen, skall rätten förordna en god man enligt 11 kap. att företräda honom eller henne i ärendet och bevaka hans eller hennes rätt.

En god man som avses i första eller andra stycket skall samråda med den part för vilken han har förordnals, i den mån det kan ske.

(Jfr 20 kap. 2 § i utredningens förslag 1)

Första stycket motsvarar det nuvarande första styckets första och andra meningar. Hänvisningen till 18 kap. har dock ändrats fill att gälla II kap. Bestämmelsen i den nuvarande sista meningen om samräd har flyttats fill ett nytt tredje stycke.

Andra stycket, som är nytt, motsvarar vad som nu föreskrivs i 10 kap. Il § tredje stycket i fall då ansökem har gjorts om omyndigförklaring. Rättens skyldighet att förordna god man har dock vidgats något. I princip skall god man alltid förordnas när den enskildes tillstånd är sådant att han enligt 11 kap. 16 § andra stycket inte kan höras muntligt. Om å andra sidan den enskildes tillstånd inte utgör hinder för muntligt förhör, föreligger inte fömtsättningar för ett godmansförordnande. Däremot torde den enskilde normalt ha behov av rättegängsbiträde enligt 2 a §.

Del ankommer pä rätlen att se lill alt behovet av god man tillgodoses. Vetskap om det bör rätten kunna erhålla antingen genom upplysning från sökanden, i vart fall om denne är överförmyndare eller god man, eller genom den utredning som skall införskaffas enligl 11 kap. 16 och 17 §§.

2 a §2

Har ansökan gjorts om förvahare och föreligger inte fall som avses i 2 § andra stycket, skall rätten förordna ett biträde att bevaka den enskildes rätt i ärendet, om det Inte är uppenbart att ett biträde inte behövs. Ett rättegångsbiträde skall också förord.nas, om den som har förvaltare begär att förvaltarskapet skall upphöra eller ändras och det inte är uppenbart atl elt biträde inte behövs.

(Jfr 20 kap. 2 a § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen innehåller bestämmelser om rättegängsbiträde i ärenden om förvaltarskap. Huvudregeln är alt sådant biträde skall förordnas dels när ansökan har gjorts om förvaltare och situationen inte är sådan att den

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

198

enskilde skall ha en god man enligt 2 § andra stycket, dels när huvudman-     Prop. 1987/88:124 nen begär atl förvaltarskapet skall upphöra eller ändras. 1 båda fallen kan dock rätten låta bli att förordna biträde, om det är uppenbart att det inte behövs.

Reglerna om rättegängsbiträde överensstämmer med vad som i dag föreskrivs för sädana fall då omyndigförklaring begärs eller föreslås bli upphävd (se nuvarande 10 kap. 13 § första stycket).

Vid förordnande av såväl god man som rättegängsbiträde bör rätten utse en juridiskt kunnig och i övrigt lämplig person.

2b§

Den som har förordnats till god man enligt 2 § eller rättegångsbiträde enligt 2 a § har efter rättens prövning rätt till skälig ersättning av allmän­na medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget har krävt. Kostnaden skall stanna på staten, såvida inte motparten till den, för vilken god man eller rättegångsbiträde har förordnats, skäligen bör åläggas att ersätta staten kostnaden.

(Jfr 20 kap. 2 b § i utredningens förslag 1)

Paragrafen motsvarar nuvarande 2 § andra stycket samt 10 kap. 11 § tredje stycket andra meningen och 13 § andra stycket.

2c 

§

Rättegångsbalkens bestämmelser om hämtning av part tillämpas också på den som i annan egenskap än vittne eller sakkunnig skall höras i mål eller ärende som avses i denna balk.

(Jfr 20 kap. 2 c § i utredningens förslag 

I)

Paragrafen, som handlar om hämtning, motsvarar nuvarande 2 § tredje stycket.

5§

Bestämmelserna i 3 och 4 §§ om förmyndare och förmynderskap gäller i tillämpliga delar beträffande god man och godmanskap samt förvaltare och förvaltarskap. Härvid skall bestämmelserna om omyndig, dennes make och närmaste anhöriga, när det är fräga om godmanskap som avses i 11 kap. 3 eller 4 §, gälla den för vilken god man har förordnats och dennes make och närmaste släktingar samt ifråga om förvaltarskap den för vilken förvaltare har förordnats och dennes make och närmaste släktingar. Är del fräga om godmanskap för en omyndig, har i ärende som avses i 3 § även förmyndaren sådan behörighet som anges där..

(Jfr 20 kap. 5 § i utredningens förslag 1)

I paragrafen har gjorts ett tillägg som innebär att bestämmelserna i 3 och 4 §§ om förmyndare och förmynderskap gäller i fillämpliga delar inte bara gode män och godmanskap utan ocksä förvaltare och förvaltarskap. Be­stämmelserna handlar bl. a. om rätt att göra ansökan om vissa domstolsät-gärder och atl söka tillstånd frän överförmyndaren samt rätt atl överklaga domstolens resp. överförmyndarens beslut.

199

Beslut som i ärende om förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap enligt denna balk meddelas av överförmyndaren eller rätten länder lill eftertättelse ulan hinder av att besluiet överklagas. Vad som nu har sagts gäller ej rättens avgörande, varigenom avtal om sammanlevnad i oskiftat bo hävs eller förmyndare, god man eller förvaltare döms till utgivande av försuttet vite.

11 §

Beslut som tingsrätten har meddelat under rättegången i frågor som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller 11 kap. 18 §, 20 § andra stycket eller 23 § tredje stycket skall överklagas särskilt.

(Jfr 20 kap. 8 och 11 §§ i utredningens förslag 1)

I 8 och 11 §§, som handlar om omedelbar verkställighet av överförmyn­darens eller rättens beslut och om överklagande av underrättens beslut under rättegången, har tillägg gjorts i fråga om förvaltarskap. Vidare har omyndigförklaringarnas avskaffande föranlett vissa följdändringar.

Prop. 1987/88:124

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser'

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

2.

Den som vid ikraftträdandet är omyndigförklarad enligt äldre bestäm­melser skall fills vidare, dock längst till utgången av är 1990, anses ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § i dess nya lydelse. Härvid skall förmyndaren anses vara förvaltare med uppdrag alt bevaka huvudmannens rätt, förvalta huvudmannens egendom och sörja för hans eller hennes person.

3.

Förordnande av god man som har skett enligt äldre bestämmelser skall anses ha meddelats enligt motsvarande nya bestämmelser i 11 kap.

(Jfr ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna i utredningens förslag 1)

Bestämmelserna i punkt 2 innebär atl förmyndaren fär den rädighet som anges i 11 kap. 9 § saml atl förvaltarskapet i övrigt följer bestämmelserna i bl. a. 11 kap. 10 och 11 §§.

Genom att de provisoriska förvallarskapen gäller längst tvä år fär bl. a. överförmyndarna den tiden på sig atl gå igenom de ärenden som föreligger och föreslå de åtgärder som kan vara påkallade. Utöver atl ansöka om ett mera permanent förvaltarförordnande kan det bli aktuellt att begära om­prövning enligt 11 kap. 23 § eller föreslå att förvaltarskapet skall upphöra enligt 11 kap. 19 §. Eventuellt kan förvaltarskapet dä ersättas av ett god­mansförordnande. Även andra än överförmyndaren, dvs. alla de som anges i 

II 

kap. 15 §, har rätt att ta initiativ och exempelvis ansöka om ett mera permanent förvaltar- eller godmansförordnande.

Om inget beslut har meddelats belriiffande de förvaltarskap som uppstår genom ikraftträdandet, upphör de helt att gälla vid utgången av år 1990. Det innebär att den enskilde då återfår sin fulla rätlshandlingsförmåga och att han inte längre har någon företrädare enligt FB.

Genom bestämmelsen i punkt 3 undviks missförstånd, om del t.ex. i

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

200

någon bestämmelse eller handling skulle hänvisas till en äldre bestämmelse     Prop. 1987/88:124 i det tidigare 18 kap. FB.

Några övergångsbestämmelser har inte meddelats för del fallet atl det vid ikraftträdandet pågår elt mål om omyndigförklaring eller hävande av sådan förklaring. Om det undantagsvis skulle inträffa atl handläggningen av en sådan fräga har påbörjats men inte slutförts före ikraftträdandet, får handläggningen avbrytas och målet avskrivas.

4.3 Vallagen (1972:620)

2 kap. 3 §

Vid tillämpning av 2 § beräknas antalet röstberättigade pä grundval av stommarna till mantalslängderna för året. Vid beräkningen anses som röstberättigad varje svensk medborgare som fyllt eller senare under kalen­deråret fyller arton år.

4 kap. 2 §

I allmän röstlängd tas upp svensk medborgare som den I juni enligt länsskattemyndighetens personband är kyrkobokförd i valdistriktet och som har fyllt eller före den I september del är röstlängden upprättas fyller sjutton är. Om en beslutad ändring i den kommunala indelningen skall träda i kraft vid följande årsskifte, tas i längden upp den som skall vara kyrkobokförd i distriktet enligl den nya indelningen.

Under de förutsättningar som i första stycket anges för svenska medbor­gare tas i röstlängden upp även de utlänningar som enligl länsskaltemyn-dighetens personband har varit kyrkobokförda i riket den I november de tre åren närmast före valåret.

För den som ej fyllt aderton år den 1 september det år röstlängden upprättas antecknas den dag då han blir röstberättigad.

För utlänningar antecknas att rösträtt ej föreligger vid val till riksdagen.

(Jfr 2 kap. 3 § och 4 kap. 2 § i utredningens förslag 3)

I 2 kap. 3 § och 4 kap. 2 § har de diskvalificeringsbestämmelser som nu finns beträffande omyndigförklarade utgått.

4 kap. 11 §

Svensk medborgare som ej är bosatt i riket har rösträtt vid val till riksda­gen, om han varit kyrkobokförd här någon gång och har uppnått arton års ålder senast på valdagen.

Svensk medborgare skall anses bosatt utom riket, om han enligt läns-skattemyndighetens personband ej är kyrkobokförd här.

(Saknar motsvarighet i utredningens förslag)

I paragrafen, som behandlar utlandssvenskars rösträtt, har en hänvis­

ning lill röslrättshindren i 3 kap. 2 § regeringsformen ersatts av en uttryck­

lig bestämmelse att den röstberättigade skall ha uppnätt arton års ålder pä

valdagen. I sak innebär ändringen alt omyndigförklaring har utgått som

rösträttshinder.

201

4.4 Kommunallagen (1977:179)

Prop. 1987/88:124

2 kap. 3 §

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige har den som är kyrkobokförd i kommunen och som har uppnått aderton års ålder senast på valdagen. Den som ej är svensk medborgare har rösträtt endast om han har varit kyrkobokförd i riket den 1 november de tre åren närmast före valåret. Varje röstberättigad har en röst.

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i landsting har den som är röstberättigad vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige i kommun inom landsfingskommunen.

Frägan huruvida rösträtt enligt första och andra styckena föreligger avgöres pä grundval av en före valet upprättad röstlängd.

(Jfr 2 kap. 3 § i utredningens förslag 4)

I paragrafen har bestämmelsen om alt omyndigförklarade inte har röst­rätt utgått.

Genom hänvisningar i 2 kap. 4 §, 3 kap. 3 § och 5 kap. I § har ändringen i förevarande paragraf inverkan även på villkoren för valbarhet i olika fall.

4.5 Lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter'

2 kap. 3 §

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i kyrkofullmäktige har den som är kyrkobokförd i församlingen, är medlem av svenska kyrkan och har uppnätt arton års ålder senast på valdagen. Den som inte är svensk med­borgare har rösträtt endast om han eller hon har varit kyrkobokförd i riket den 1 november de tre åren närmast före valåret. Varje röstberättigad har en röst.

Den som är kyrkobokförd i en icke-terriloridl församling har inte röst­rätt vid val av ledamöter och suppleanter i kyrkofullmäktige i annan församling.

Frågan huruvida rösträtt enligt första och andra styckena föreligger avgörs på grundval av en före valet upprättad rösfiängd.

(Jfr 2 kap. 3 § i utredningens förslag 5)

I paragrafen har bestämmelsen om att den som är omyndigförklarad saknar rösträtt utgått.

Ändringen har genom ett flertal hänvisningar till denna paragraf inver­kan även på andra bestämmelser om rösträtt och valbarhet i kyrkliga sammanhang.

4.7 Äktenskapsbalken

Bestämmelsen i 2 kap. 2 § att den som är omyndigförklarad skall ha   . förmyndarens samtycke för att kunna ingå äktenskap skall upphöra att

' Ej med i propositionsförslaget.

202

gälla. Någon motsvarande regel för det fallet att någon t. ex. har förvaltare     Prop. 1987/88:124 har inte ansetts böra införas.

3 kap. 2 §

Den som varken är eller skall vara kyrkobokförd här i landet skall vid hindersprövningen visa upp ett intyg av utländsk myndighet om sin behö­righet atl ingå äktenskapet, om ett sådant intyg kan anskaffas.

Om det fordras tillstånd till äktenskapet, skall bevis om tillståndet visas upp vid hindersprövningen.

(Jfr 3 kap. 2 § giftermålsbalken i utredningens förslag 7)

Slopandet av 2 kap. 2 § medför en följdändring i förevarande paragraf.

En överenskommelse att ingå äktenskap förutsätter, liksom andra avtal, alt parterna har rättslig handlingsförmåga. Vigsel skall därför vägras om någon av parterna saknar sådan, t. ex. pä gmnd av psykisk sjukdom eller hämmad förståndsutveckling.

Enbart den omständigheten atl en av kontrahenterna har saknat rättslig handlingsförmåga hindrar emellertid inte att ett giltigt äktenskap likväl föreligger (se prop. 1973:32 s. 139).

Enligt 7 kap. 3 § äktenskapsbalken får en make eller blivande make sluta äktenskapsförord, även om han är omyndig. Förmyndaren skall dock lämna sitt samtycke. Dessa bestämmelser, som inte föreslås ändrade, kommer i fortsättningen enbart att gälla underåriga.

Del föreligger emellertid inte något hinder mot att utforma ett förvaltar­förordnande enligt 11 kap. 7 § FB så att det även innefattar en begränsning i rätlen att ingå äktenskapsförord. Om förordnandet t. ex. avser förvaltning av en faslighet, bör det normall innebära att huvudmannen inte utan förvaltarens samtycke fär ingå äktenskapsförord som omfattar fastigheten.

6kap. 4§'

Kan den ena maken på grund av sjukdom eller bortavaro inte själv sköta sina angelägenheter och fattas del medel för familjens underhåll, får den andra maken i behövlig omfattning lyfta den sjuka eller bortavarande makens inkomst och avkastning av dennes egendom samt kvittera ut banktillgodohavanden och andra penningmedel. Detta gäller dock ej, om samlevnaden mellan makarna har upphört eller om det finns fullmäktig, förmyndare, god man eller förvaltare för den sjuka eller bortavarande maken.

Rättshandling som avses i första stycket är bindande för den sjuka eller bortavarande maken även om medlen inte behövdes för familjens under­håll, såvida tredje man varken insåg eller borde ha insett att behovet inte förelåg.

(Jfr 5 kap. 14 § giftermålsbalken i utredningens förslag 7)

Genom ett tillägg i paragrafen kan det få betydelse för en makes behörig­het att företräda den andra maken, om den senare har en förvaltare enligt FB.

Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

203

18kap. 1§

Prop. 1987/88:124

Om den som talan enligl denna balk riktas mot saknar känt hemvist och det

inte heller kan klarläggas var den ptirten uppehåller sig, skall dennes rätt i

saken bevakas av god man enligt // kap. föräldrabalken. Detsamma gäller,

om den som har känt hemvist utom riket inte kan näs för delgivning eller

om denne underlåter att utse ombud för sig och det finns särskilda skäl att

förordna god man.

Gode mannen skall samråda med den som han har förordnals för, om det kan ske. I fråga om ersättning till gode mannen gäller 20 kap. 2 b § föräldrabalken.

(Jfr 15 kap. 31 § giftermålsbalken i utredningens förslag 7) I paragrafen har hänvisningarna fill lagrum i FB ändrats.

4.8 Ärvdabalken

12 kap. 9 §

Om nyttjanderättshavaren genom vanvärd av egendomen eller genom an­nat otillbörligt förfarande uppenbariigen äventyrar ägarens bästa,/år rät­ten pä ansökan ålägga honom alt ställa säkerhet för egendomen eller också förordna, atl denna skall ställas under värd och förvaltning av god man som avses i // kap. föräldrabalken.

För skada, som nyttjanderättshavaren uppsätligen eller av vårdslöshet vållat ägaren, skall ersättning betalas, då nyttjanderätlen upphör eller egendomen ställs under vård och förvaltning av god man.

12 kap. 

II 

§

Skall enligt testamente någon njuta avkomst av egendom i kvarlåtenskapen och egendomen, till betryggande av hans rätt, sättas under särskild värd, skall den, där ej annat följer av testamentet, ställas under förvaltning av god man som avses i 11 kap. föräldrabalken.

17       kap. 2 §'

Avsäger sig arvinge, genom godkännande av testamente eller eljest, skrift­ligen hos arvlåtaren sin rätt till arv, är det gällande. Bröstarvinge äger dock utfå sin laglott, med mindre han avstått frän denna mot skäligt vederlag eller ock egendom, svarande mot laglotten, tillkommer arvingens make enligt testamente eller tillfaller hans iivkomlingar enligl lag eller testamente med föreskrift om fördelning på sätt om bröstarv är stadgat.

En underärig/år inte avsäga sig arv.

Om något annat inte framgär av omständigheterna, gäller arvsavsägdse också mot arvinges avkomlingar.

18       kap. 2 §

Till dess att egendomen har tagits om hand av samtliga dödsbodelägare eller av den som i annat fall har att förvalla boet, skall egendomen, om den ej står under värd av förmyndare, syssloman eller annan, värdas av deläga­re som sammanbodde med den avlidne eller annars kan ta hand om egendomen. Den som har tagit hand om egendomen skall genast underrätta övriga delägare om dödsfallet och, om det behövs god man för någon delägare, göra anmälan hos rätten enligt 11 kap. föräldrabalken. Vad som

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

204

har sagts om delägare gäller också efterlevande make som inte är delägare.     Prop. 1987/88:124

Finns det inte någon som sålunda tar hand om den dödes egendom, skall medlem av hushållet som den döde fillhörde, hyresvärd eller annan som är närmast till det ta hand om egendomen samt tillkalla delägare eller anmäla dödsfallet till socialnämnden. Då anmälan skett eller förhållandet på annat sätt blir känt, skall socialnämnden, om det behövs, göra vad som enligt första stycket åligger delägare. För kostnaderna med anledning av detta har kommunen rätt till ersättning av boet.

19 kap. I §

Då dödsbodelägare begär del, skall rätten förordna, alt egendomen skall avträdas fill förvaltning av boutredningsman, samt utse någon att i sådan egenskap handha förvaltningen. Har någon genom testamente blivit ut­sedd att i fråga om förvaltningen träda i arvingars och universella testa­menlstagares ställe (testamentsexekutör), äger jämväl han påkalla beslut som nu är sagt. Sådant beslut skall oc5å meddelas pä begäran av den som erhållit legat eller äger föra talan om fullgörande av ändamålsbestämmelse, där det prövas nödigt för legatets eller ändamålsbestämmelsens verkstäl­lande, eller pä begäran av borgenär eller den som står i ansvar för betalning av gäld efter den döde, där det måste antas alt dödsboet är på obestånd eller att sökandens rätt eljest äventyras. Är dödsbodelägare eller den som erhållit legat omyndig eller har enligt II kap. 3, 4 eller 7 § föräldrabalken god man eller förvaltare förordnats för honom, skall dödsboet avträdas till förvaltning av boutredningsman, om överförmyndaren begär det och rät­ten finner skäl därtill.

Skall enligt testamente egendomen vara undantagen delägarnas förvalt­ning, men är testamentsexekutör ej utsedd eller kan den utsedde ej utföra uppdraget, skall rätten, då ansökan görs av någon vars rätt är beroende av utredningen eller förhållandet eljest blir känt, meddela beslut som avses i första stycket.

Beslut enligt denna paragraf/år grundas även på testamente som ej vunnit laga kraft.

19       kap. 18 §

Boutredningsman är pliktig att ersätta skada, som han uppsätligen eller av vårdslöshet vållat dödsboet eller någon, vars rätt är beroende av utred­ningen.

Är flera utredningsmän ersättningspliktiga, svarar de solidariskt. Ersätt­ningsbeloppet skall utredningsmännen emellan slutligen fördelas efter den större eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last.

Om skyldighet att hos bank nedsätta eller inbetala värdehandlingar och penningmedel, som tillkommer omyndig eller den för vilken god man eller förvaltare förordnats, stadgas i föräldrabalken.

20       kap. 8 §'

Bouppteckning skall inom en månad efter upprättande jämte bestyrkt avskrift för registrering ges in till rätlen i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i allmänhet eller, om behörig domstol ej sålunda finns, till Stockholms tingsrätt. Finns det flera bouppteckningar, skall de ges in .samtidigt; och skall tiden härför räknas från det den sista bouppteckningen upprättades.

'Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

' 205

Bestyrkt avskrift av bouppteckningen skall förvaras hos rätten.

Prop. 1987/88:124

Har omyndig del i boet eller är någon för vilken förvaltare enligt föräld­rabalken har förordnals delägare eller finns delägare, för vilken god man skall förordnas, skall ytterligare en bestyrkt avskrift ges in för varje över­förmyndare som skall ha tillsyn över ifrågavarande förmynderskap,/örva/-tarskap eller godmanskap. Är bouppteckningen av vidlyftig beskaffenhet, får denna avskrift omfatta endast erforderliga delar.

År inte erforderliga avskrifter ingivna, skall sädana tas på boets bekost­nad.

24 kap. 4 §

Träder efterlevande make, som deltagit i avtalet, i nytt gifte, eller dör delägare och efterlämnar han såsom dödsbodelägare någon, som ej deltagit i avtalet, skall detta, om uppsägning sker inom fyra månader därefter, upphöra att gälla tre månader efter uppsägningen.

Om förmyndare, god man eller förvaltare deltagit i avtalet, skall vid förmynderskapets, godmanskapets eller förvaltarskapets upphörande rätt fill uppsägning som avses i första stycket fillkomma den på vars vägnar avtalet slutits.

24 kap. 5 §

Har efter det avtal om sammanlevnad i oskiftal bo slutits, väsentlig ändring inträtt i de förhållanden som därvid var avgörande, eller befinns avtalet av annan särskild orsak ej böra bestå, får rätten på delägares talan förklara, att avtalet skall upphöra att gälla.

Om hävande av avtal, vars fortsatta bestånd medför äventyr för delägare som är omyndig eller för vilken god man eller förvaltare år förordnad, är särskilt stadgat.

(Jfr 12 kap. 9 och 11 §§, 17 kap. 2 §, 18 kap. 2 §, 19 kap. I och 18 §§, 20 kap. 8 § samt 24 kap. 4 och 5 §§ i utredningens förslag 8)

Ändringarna i 12 kap. 9 och 

II 

§§, 17 kap. 2 §, 18 kap. 2 §, 19 kap. 1 och 18 §§, 20 kap. 8 § samt 24 kap. 4 och 5 §§ innebär, fömtom att hänvisning­ar till lagrum i FB ändrats, att föreskrifter som gäller personer med för­myndare eller god man har kompletterats så att de omfattar även personer som har förvaltare enligt FB.

117 kap. 2 § har bestämmelsen i andra stycket om att en omyndigförkla­rad inte fär avsäga sig arv utgått. Den som har förvaltare kan ha att inhämta dennes samtycke, om det ingår i förvaltarens uppdrag att företrä­da huvudmannen när det gäller en sådan angelägenhet som arvsavsägdse.

4.9 Lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden

11 §

Har egendom i dödsbo, vilken förvaltas av god man enligl 11 kap. 3 § föräldrabalken, efter preskription av rätt att ta arv eller testamente eller annars tillfallit fonden, är denne sicyldig att fullgöra vad som enligt 8 § första stycket åligger en god man som där avses.

(Jfr 11 § i utredningens förslag 9)

Paragrafen har anpassats till ändringarna i föräldrabalken.

206

4.10                                                              Jordabalken

Prop. 1987/88:124

18 kap. 3 §

Bestämmelsema i 1 och 2 §§ äger ej tillämpning, om

1.   handling på vilken äganderätten gmndats är förfalskad eller pä rätte

ägarens vägnar utfärdad av någon som saknade behörighet därtill eller är

ogiltig såsom tillkommen under sådant tvång som avses i 28 § lagen

(1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens

område,

2.

rätte ägaren, när han utfärdade den handling pä vilken äganderätten grundats, var i konkurs eller omyndig eller handlade under inflytande av mbbad själsverksamhet eller inte hade rådighet över den fasta egendomen på grund av att en förvaltare enligt föräldrabalken var förordnad för honom,

3.

förvärvet enligt lag är ogiltigt, enär det icke skett i föreskriven form eller med iakttagande av andra föreskrivna villkor eller med samtycke av någon vars rätt beröres eller med stöd av tillstånd eller annan åtgärd av domstol eller annan myndighet.

(Jfr 18 kap. 3 § i utredningens förslag 10)

I paragrafen har lagts fill fall dä en ägare av fast egendom inte har haft rädighet över egendomen på gmnd av atl en förvaltare enligt FB har varit förordnad för honom. Detta förhållande, som måste framgå av förvaltarens förordnande enligt 11 kap. 7 §, blir att jämställa med fall då ägaren t. ex. är i konkurs eller omyndig.

4.11  Fastighetsbildningslagen (1970:988)

4 kap. 12 §

Om god man enligt 11 kap. 3 § föräldrabalken behöver förordnas, skall fastighetsbildningsmyndigheten anmäla detta hos rätlen.

(Jfr 4 kap. 12 § i utredningens förslag 11) I paragrafen har en hänvisning till lagmm i FB ändrats.

4.12  Lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter

10 §

Kallelse och delgivning enligl 9 § ombesörjs av den som skall hålla sam­manträdet. Denne skall vidare göra anmälan hos rätten, när god man enligt 77 kap. 3 § föräldrabalken behöver förordnas.

(Jfr 10 § i utredningens förslag 12) I paragrafen har en hänvisning till lagmm i FB ändrats.

4.13  Rättegångsbalken

4 kap. 13 §

Domare nr jävig att handlägga mål:

1. Om han själv är part eller eljest har del i saken eller av dess utgång kan

vänta synnerlig nytta eller skada;

207

2.  om han med part är eller varit gift eller är i rätt upp- eller nedstigande     Prop. 1987/88:124

släktskap eller svågeriag eller är syskon eller är i det svågerlag, att den ene

är eller varit gift med den andres syskon, eller om han på liknande sätt är part närstående;

3.

om han till någon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhällande, som avses i 2;

4.

om han eller någon honom närstående, som avses i 2, är förmyndare, god man eller förvaltare för part eller eljest parts ställföreträdare eller är ledamot av styrelsen för bolag, förening eller annat samfund, stiftelse eller annan sådan inrättning, som är part, eller, då kommun eller annan sådan menighet är part, är ledamot av nämnd eller styrelse, som handhar förvalt­ningen av den angelägenhet målet rör;

5.

om han eller någon honom närstående, som sägs i 2, lill någon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, stär i förhällande, som avses i 4;

6.

om han är parts vederdeloman, dock ej om parten sökt sak med honom för att göra honom jävig;

7.

om han i annan rätt såsom domare eller befattningshavare fattat beslut, som rör saken, eller hos annan myndighet än domstol eller såsom skiljeman tagit befattning därmed;

8.

om han i saken såsom rättegångsombud fört parts talan eller biträtt part eller vittnat eller varit sakkunnig; eller

9.

om eljest särskild omständighet föreligger, som är ägnad att mbba förtroendet till hans opartiskhet i målet.

(Jfr 4 kap. 13 § i utredningens förslag 13)

Till jävsgrunderna i punkt 4 har lagts fall då domaren eller någon av hans närstående är förvaltare för en part.

10 kap. 7 §

Tvist pä grund av förmyndares, god mans eller förvaltares förvaltning/år väckas vid den rätt där förmyndersk.ipet, godmanskapet eller förvaltarskapet år eller senast varit inskrivet, eller också vid rätten i den ort där förvaltningen förts.

Har någon eljest haft annans egendom lill förvaltning,/år tvist på grund av förvaltningen väckas vid rätten i den ort där förvaltningen förts.

(Jfr 10 kap. 7 § i utredningens förslag 13)

Paragrafens regler om fomm vid tvist om förmyndares eller god mans förvaltning har kompletterats så all de innefattar också förvaltarskap.

20 kap. 14 §

Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej råder,

eller rättshandling, som han ej själv äger ingå,/år hans ställföreträdare

angiva brottet eller tala därå. Samma rätt har en förvaltare enligt

föräldrabalken för en målsägandes räkning när brottet rör egendom eller

rättshandling som omfattas av förvaltarens uppdrag. Rör brottet den

omyndiges person,/år den som har vårdnaden om honom angiva brottet

eller tala därå. Vad i 11 kap. 2-5 §§ är stadgat om part och ställföreträdare

208

i tvistemål tillämpas beträffande målsägande, även om han ej för talan.

Prop. 1987/88:124

Om rättegångsombud för målsägande gäller vad i 12 kap. är stadgat.

(Jfr 20 kap. 14 § i utredningens förslag 13)

Genom elt fillägg i paragrafen har en förvaltare i fall då huvudmannen är målsägande fält samma rätt att ange etl brott och föra talan som tillkommer en ställföreträdare för en omyndig. En förutsättning är dock atl brottet rör egendom eller rättshandling som omfattas av förvaltarens uppdrag.

4.14 Lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden

6§'

Undertält är vid handläggning av ärende domför med en lagfaren domare, om ej annat följer av vad som föreskrivs nedan i denna paragraf.

Vid annan handläggning än som sägs i 3 eller 4 § skall rätlen ha den sammansättning som anges i tredje stycket,

om ärendet är tvistigl,

om eljest särskild anledning föreligger därtill, eller

om ärendet angår

1.

anordnande eller upphörande av förvaltarskap enligt 11 kap. 7 eller 19 § föräldrabalken,

2.

talan mot överförmyndares beslut,

3.

nedsättning av bolags aktiekapital eller gmndfond eller tillstånd till vinstutdelning i bolag eller till fusion,

4.

förvaltning av sfiftdse, eller

5.

tillstånd till viss förvaltningsåtgärd i annat fall än som avses ovan i detta stycke.

I fall som avses i andra stycket skall rätten bestå av en lagfaren domare och nämndemän, när ärendet skall prövas enligt äktenskapsbalken, lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem eller föräldrabalken, och annars av minst tre och högst fyra lagfarna domare. När nämndemän ingår i rätten, skall 14 kap. 17 § äktenskapsbalken tillämpas.

Regeringen får för andra fall än som avses i andra stycket föreskriva atl tjänstemän som inte är lagfarna fär handlägga ärenden som är av enkel beskaffenhet och som avser

1.

förordnande eller enfiedigande av förmyndare, god man eller förvalta­re,

2.

inskrivning av förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap,

3.

avträdande av egendom till förvaltning av boutredningsman och för­ordnande eller entledigande av boutredningsman,

4.

förordnande av bodelningsförrättare,

5.

förordnande av skiftesman vid arvskifte, eller

6.

dödande av handlingar och inteckningar enligt lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling, dock ej i fall som avses i 12 a § nämnda lag.

(Jfr 6 § i utredningens förslag 14)

I andra stycket har en ändring gjorts som följd av att 2 kap. 2 § äkten­skapsbalken föreslås upphävd. Vidare har ärenden om anordnande eller upphörande av förvaltarskap tagits upp bland de ärenden där rätten alltid

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

209

14   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

skall bestå av en lagfaren domare och nämndemän. Andra ärenden som rör     Prop. 1987/88:124

förvaltarskap, t.ex. omprövning av Förvaltarskapets omfattning eller byte

av förvaltare, kan däremot handläggas av en lagfaren domare. Detsamma

gäller ärenden om godmanskap. Om .ärendet är tvistigl, dvs. om någon som

är behörig alt föra talan i saken motsätter sig en ansökan, skall dock ocksä

i dessa fall nämndemän delta.

Som framgår av 11 kap. 16 § FB skall den som berörs av en ansökan om godmanskap eller förvaltarskap höras muntligt i vissa fall. Av 4 § andra stycket ärendelagen följer att rätlen i sådant fall skall sätta ut tid och ställe för förhandling inför rätten och kalla till sådan förhandling. I ärendelagen saknas föreskrift om var förhandling skall äga rum. Rätten torde dä få tillämpa de bestämmelser som gäller för huvudförhandling i tvistemål. Enligt I kap. 6 § rättegångsbalken skall sammanträde för huvudförhand­ling (ting) hållas på tingsställe, om ej särskilda skäl talar för att sammanträ­det hålls pä annan ort. När det gäller sammanträde enligl ärendelagen för hörande av den som avses med en ansökan om godmanskap eller förval­tarskap torde sammanträde inte sällan behöva äga rum utanför tingsstället.

Det är en fördel att samma processform tillämpas i frågor om förvaltar­skap och godmanskap. Skulle rätten t. ex. i ett ärende om förordnande av förvaltare finna att tillräckliga förutsättningar för etl sådant förordnande inte föreligger, är det möjligt atl inom ramen för samma ärende i stället utse en god man enligl 11 kap. 4 § föräldrabalken.

Enligt fjärde stycket I fär regeringen för närvarande föreskriva alt ären­den om bl. a. förordnande eller entledigande av förmyndare eller god man i vissa fall fär handläggas av tjänstemän som inte är lagfarna. Denna delega­tionsmöjlighet har nu utvidgats lill att omfatta motsvarande ärenden röran­de förvaltarskap. Med hänsyn till att förvaltarskapsinsfitutet är nytt kan det emellertid finnas skäl att tills vidare utnyttja den nya delegationsmöjlig­heten med försikfighet.

Fjärde stycket 2 behandlar motsvarande delegationsmöjlighet i ärenden om inskrivning av förmynderskap och godmanskap. Även här har möjlig­heten utvidgats till alt gälla förvaltarskap.

4.15 Lagen (1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar

15 §'

Vad som föreskrivs i denna lag skall tillämpas även i fråga om vård av värdehandlingar som tillhör den, för vilken god man enligt 11 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken eller förvaltare enligt samma balk har förordnats, lik­som i fråga om medel som för huvudmannens räkning står inne hos bank och inte får tas ul utan överförmyndarens tillstånd.

(Jfr 15 § i utredningens förslag 15) Förmynderskapsutredningen ser för närvarande över FB:s förvaltnings-

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

210

bestämmelser. Därvid kommer även bestämmelserna i förevarande lag att     Prop. 1987/88:124 övervägas närmare.

4.16 Lagen (1904:48 s. I) om samäganderätt

9§'

I samband med ett förordnande om offentlig auktion skall rätten också, om det yrkas av någon delägare, bestämma ett pris under vilket godset inte får försäljas. Är del fråga om försäljning av en fastighet, i vilken en omyndig har del eller som till någon del förvaltas av en god man eller förvaltare enligt föräldrabalken, skall ett sådant pris bestämmas, även om det inte yrkas av någon.

I övrigt skall försäljningsvillkoren bestämmas av gode mannen.

12 §

Om samtliga delägare är närvarande vid auktionen och de är överens om att anta eller förkasta ett anbud som lämnas på auktionen, gäller deras beslut. Är det fråga om en fastighet, för vilken rätten utan yrkande enligt 9 § skall bestämma ett visst lägsta pris, får försäljning dock inte ske om inte den omyndiges andel eller den andel som förvaltas av god man eller förvaltare enligt föräldrabalken blir betald enligt det bestämda priset.

Är delägarna ej ense, gäller högsta anbudet såsom antaget, om det ej understiger det pris som har beslämts enligt 9 §. Är lott i samfälld fastighet särskilt intecknad och uppgår den pä sådan lott belöpande andelen i den bjudna köpeskillingen icke fill beloppet av den gäld, för vilken lotten pä grund av inteckning häftar,/år anbudet inte antas, om inte ägare av övriga lotter medger det. Vad som nu har sagts gäller dock inte, om försäljningen avser atl frän tvä eller flera hemmanslotter avsöndra mark, som varit anslagen till ständigt ryttare-, soldat- eller bätsmanstorp.

19 §'

Vad i denna lag finnes stadgat äge ej fillämpning å sådan samfällighet, som avses i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, eller å sådan allmänning, som avses i lagen (1952:166) om häradsallmänningar eller lagen (1952:167) om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna; ej heller vare i något fall lagens föreskrifter tillämpliga i fråga om bildande av jaktvårdsområde, bestående av allenast en fastighet, eller av fiskevårds-område, omfattande allenast en fastighet eller det till allenast en fasfighet hörande fisket.

Beträffande egendomsförhållanden som rör makar, sambor, delägare i oskiftat dödsbo, bolagsmän, redare som ingått överenskommelse om part­rederi eller deltagare i samma gruvrörelse finns särskilda bestämmelser.

Bestämmelserna i 15 kap. 15 § föräldrabalken skall inte tillämpas i fräga om försäljning enligt denna lag av samfälld fast egendom, som till någon del ägs av omyndig eller förvaltas av god man eller förvaltare enligt föräldrabalken.

(Jfr 9 och 12 §§ i utredningens förslag 16. I utredningens förslag saknas motsvarighet fill 19 §)

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

 Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

211

I 9, 12 och 19 §§ har gjorts tillägg för det fallet aU en fastighet till någon     Prop. 1987/88:124 del förvaltas av en god man eller förvaltare enligt FB.

4.17 Lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område

22 §

Om fullmaktsgivaren/år en förvaltare enligl föräldrabalken, har en rätts­handling som fullmäktigen/öre/ar och som omfattas av förvaltarens upp­drag inte störte verkan än den skulle ha haft, om fullmaktsgivaren själv hade företagit rättshandlingen.

(Jfr 22 § i utredningens förslag 17)

Den nuvarande bestämmelsen i fcirevarande paragraf, som handlar om det fallet att en fullmaktsgivare förklaras omyndig eller kommer under någon annans målsmanskap, har ersatts med en regel för det fallet att en fullmaktsgivare får en förvaltare enligt FB. Om fullmäktigen i en sådan situation företar en rättshandling sorn omfattas av förvaltaruppdraget, har den inte större verkan än om fullmaktsgivaren själv hade företagit rätts­handlingen.

4.18 Lagen (1936:81) om skuldebrev

17 §

Även om en ny borgenär är i god tro, får gäldenären mot honom göra gällande att skuldebrevet är förfalskat, alt det på gäldenärens vägnar har utfärdats av någon som saknade behörighet till det eller att det är ogiltigt på grund av att det har kommit till under sådant tvång som anges i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrät­tens område.

Vidare får gäldenären även mot en godtroende borgenär göra gällande att skuldebrevet har utfärdats av någon som var omyndig eller handlade under inflytande av rubbad själsverksamhet eller inte hade rätl att utfärda skuldebrevet på grund av att en förvaltare enligt föräldrabalken var för­ordnad för honom.

Slutligen får gäldenären även mot en godtroende borgenär åberopa atl skuldebrevet har dödats eller att betalning har fullgjorts genom att ford­ringsbeloppet har satts ned i allmänt förvar eller att borgenären på grund av preskription eller proklama har förlorat sin talan eller att skuldförhål­landet har ändrats genom tvängsackord.

(Jfr 17 § i utredningens förslag 18)

Förutom vissa språkliga och redaktionella ändringar har till de kvalifice­

rade ogiltighetsgmnderna i förevarande paragraf lagts det fallet att ett

skuldebrev har utfärdats av någon som saknade behörighet pä gmnd av att

vederbörande hade en förvaltare enligt FB förordnad för sig. För ogiltighet

krävs att utfärdandet av skuldebrevet har fallit inom ramen för förvaltarens

ensamrädighet enligt 11 kap. 9 § FB och att förvaltarens samtycke enligt

11 kap. 10 § FB inte heller föreligger.

212

4.19 Lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer

Prop. 1987/88:124

3§

När ansökan om.äktenskapsskillnad eller anmälan enligt 9 kap. 1 § andra stycket äktenskapsbalken har gjorts, fär vardera maken ansöka om kallelse på egna eller andra makens okända borgenärer.

Kallelse pä okända borgenärer får också sökas av god man eller förval­tare enligt föräldrabalken.

6§

En borgenär, som inte är upptagen i förteckningen över kända borgenärer och som underlåter atl anmäla sin fordran inom den föreskrivna tiden, förlorar rätten att kräva ut fordringen, om han inte visar att gäldenären har känt till den före anmälningstidens utgång. Har kallelsen skett pä ansökan av god man eller förvaltare enligt föräldrabalken, gäller vad som har sagts om gäldenären i stället gode mannen eller förvaltaren. Anmälan behövs inte, om borgenären inom anmälningstiden åberopar sin fordran i gäldenä­rens konkurs eller i förhandling om offentligt ackord.

Förlust av rätten att kräva ut en huvudfordran omfattar även fordran på ränta och annan tilläggsförpliklelse samt fordran på grund av borgen.

(Jfr 3 och 6 §§ i utredningens förslag 19)

Genom ändringarna i 3 och 6 §§ har gode män och förvaltare enligt FB blivit behöriga att ansöka om kallelse på okända borgenärer. Det förutsätts härvid atl det ingår i gode mannens eller förvaltarens uppdrag att företa en sådan åtgärd.

För de gode männens del innebär ändringen ett tillmötesgående av vissa synpunkter som lagrådet förde fram vid lagens tillkomst. Lagrådet ifråga­satte bl. a. om inte en god man enligt 18 kap. 3 § FB borde ges behörighet att ansöka om kallelse pä okända borgenärer (se prop. 1979/80:119 s. 179 f).

4.20 Lagen (1962:381) om allmän försäkring

16 kap. 8 §

Försäkrad som åtnjuter förtidspension enligt 7 kap. 1 § första stycket är skyldig att, om hans arbetsförmåga väsentligt förbättras, utan oskäligt dröjsmål göra anmälan härom hos allmän försäkringskassa. Motsvarande skall beträffande försäkrad, vars rätt till förtidspension gmndats pä varak­tig arbetslöshet, så ock den som äljnuter änkepension eller förmän enligt 9 kap. gälla, om förhållandena så ändras alt rätten till pensionen eller förmå­nen därav påverkas. Är den försäkrade omyndig, åvilar anmälningsskyl­digheten förmyndaren. Om den försäkrade har en god man eller förvaltare enligt föräldrabalken, har denne motsvarande skyldighet att göra anmä­lan, om det kan anses Ingå I uppdraget.

Underlåts anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, får pensionen eller förmånen dras in för viss tid eller tills vidare.

16 kap. 10 §

Har någon under resa eller eljest blivit borta och kan det antas att han

avlidit, har hans efterlevande rätt till familjepension enligt denna lag.

Såsom villkor för utbetalning av pension får dock krävas förklaring på

213

heder och samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättelse om     Prop. 1987/88:124 den bortavarande. I fråga om omyndig/år sådan förklaring infordras från hans förmyndare. Förklaring kan också infordras av en god man eller förvaltare som har förordnats enligt föräldrabalken. Visar det sig seder­mera att den bortavarande är vid liv skall pension ej vidare utgå.

20 kap. 8 §

Den som är försäkrad eller eljest äger rätt fill ersättning enligt denna lag åligger att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bestämmande, av riksförsäkringsverket, lämna de upp­gifter som är av betydelse för tillämpningen av lagen. Beträffande den som är omyndig eller har god man eller förvaltare enligt föräldrabalken har förmyndaren eller, om det kan anses följa av uppdraget, gode mannen eller förvaltaren skyldighet att lämna uppgifterna.

(Jfr 16 kap. 8 och 10 §§ samt 20 kap. 8 § i utredningens förslag 20)

Ändringarna i 16 kap. 8 och 10 §§ samt 20 kap. 8 § innebär att gode män och förvaltare enligt FB har, inom ramen för sitt uppdrag, ålagts samma skyldighet att göra anmälan och atl lämna förklaring och uppgifter i vissa hänseenden som nu gäller för förmyndare.

4.21 Lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension

8§

Den som åtnjuter hustrufillägg eller kommunalt bostadstillägg är skyldig att, om hans eller hans makes ekonomiska förhållanden väsentligt förbätt­rats, utan oskäligt dröjsmål göra anmälan om detta till den allmänna försäkringskassa, inom vars verksamhetsområde han senast blivit mantals­skriven. Enahanda skyldighet åligger honom, om han åtnjuter kommunalt bostadstillägg och mantalsskrivs i annan kommun än fömt, så ock om han ingår äktenskap eller om hans äktenskap upplöses genom makens död eller annorledes. Är den som åtnjuter tillägget omyndig åvilar anmälningsskyl­digheten förmyndaren. Om den som uppbär förmånen har en god man eller förvaltare enligt föräldrabalken, har denne motsvarande skyldighet att göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget. Uppbärs förmånen av myndighet eller av annan person än den pensionsberättigade eller dennes förmyndare, gode man eller förvaltare, år även sådan myndighet eller person anmälningsskyldig.

(Jfr 8 § i utredningens förslag 21)

Paragrafen har ändrats på samma sätt som 16 kap. 8 § lagen om allmän försäkring.

11 §

Ansökan om förmån enligl denna lag skall innehålla nödiga upplysningar

för bedömande av sökandens rätt samt en av sökanden och, om han är gift,

hans make underskriven förklaring på heder och samvete att de lämnade

upplysningarna är med sanningen överensstämmande. För sökande som är

omyndig eller har god man eller jörvaltare enligt föräldrabalken skall

förklaringen avges av förmyndaren eller, om det kan anses följa av upp­

draget, av gode mannen eller förvaltaren.

214

(Saknar motsvarighet i utredningens förslag)

I paragrafen har gode män och förvaltare enligt FB, inom ramen för sitt    Prop. 1987/88:124 uppdrag, ålagts samma skyldighet att avge förklaring som nu gäller för förmyndare.

4.22 Studiestödslagen (1973:349)

9 kap. 2 §

Har någon uppburit studiestöd obehörigen eller med för högt belopp och

har han insett eller bort inse detta, kan vad för mycket utgått genast

återkrävas.

Avbryter någon sina studier skall första stycket tillämpas beträffande uppburet studiestöd som avser tiden efter avbrottet. Beror avbrottet på sjukdom skall studiestöd som den studerande uppburit enligl 3 kap. 15-19 §§, 4 kap. 28-35 §§ eller 7 kap. 17 § och de bestämmelser som anges där ej återkrävas. Detsamma gäller vid sådan ledighet som avses i 3 kap. 31 §, 4 kap. 44 § och 7 kap. 17 a §.

Avser återkrav enligt första eller andra stycket studiehjälp enligt 3 kap. till sådan studerande, som vid utbetalningslillfället var omyndig, åvilar betalningsskyldigheten den som då var den omyndiges förmyndare.

På återbetalningspliktiga studiemedel enligt 3 kap., pä studiemedel enligt 4 kap. och pä särskilt vuxenstudiestöd enligt 7 kap. som återkrävs enligt första eller andra stycket utgår ränta frän den dag när medlen uppburits efter en räntesals som vid varje tidpunkt med två procentenheter översti­ger statens utlåningsränta. På andra former av studiestöd som återkrävs enligt denna paragraf utgår ränta enligt samma räntesats från den dag som infaller en månad efter det beslut om återkrav fattats. Om det finns särskil­da skäl kan den återbetalningsskyldige befrias helt eller delvis från sin skyldighet att erlägga räntan.

(Jfr 9 kap. 2 § i utredningens förslag 22)

I paragrafen har hänvisningen till den som var omyndig "pä grund av ålder" utgått som obehövlig.

4.23 Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring

5 kap.12 §

Har försäkrad blivit borta under resa eller i annat sammanhang och kan det antagas att han har avlidit lill följd av arbetsskada, har hans efterlevande rätt till livränta. Som villkor för utbetalning av livränta får dock krävas förklaring på heder och samvete av efterlevande atl denne saknar varje underrättelse om den försäkrade. I fråga om omyndig fär sådan förklaring krävas från hans förmyndare. Förklaring kan också infordras av en god man eller förvaltare som har förordnats enligt föräldrabalken.

Visar det sig sedermera att den försäkrade är vid liv eller att han har avlidit av annan orsak än arbetsskada, upphör rätten lill livränta.

8 kap. 6 §

Den som har rätt till ersättning från arbetsskadeförsäkringen är skyldig atl

enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som rege­

ringen bestämmer lämna de uppgifter som är av betydelse för tillämpning-

215

en av denna lag. Är den förmånsberättigade omyndig eller har god man     Prop. 1987/88:124 eller förvaltare enligl föräldrabalken förordnals för honom, skall uppgif­terna lämnas av förmyndaren eller, om del kan anses följa av uppdraget, av gode mannen eller förvaltaren.

(Jfr 5 kap. 12 § och 8 kap. 6 § i utredningens förslag 23)

Genom ändringarna i 5 kap. 12 ii och 8 kap. 6 § har gode män och förvaltare fått behörighet att i vissa fall lämna förklaring resp. skyldighet att lämna uppgifter. Skyldigheten att lämna uppgifter gäller dock enbart om del kan anses ingå i uppdraget som god man eller förvaltare.

4.24 Lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring

23 §

Bestämmelserna i 16 kap. 12 §, 17 kap. 1 § och 20 kap. 5, 6 och 8 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om utbetalning till annan än den pensions­berättigade, sammanträffande av förmåner, preskription, ulmätningsför-bud och uppgiflsskyldighel beträffande den som har god man eller förval­tare enligt föräldrabalken tillämpas även i fråga om delpension.

(Jfr 23 § i utredningens förslag 24)

I paragrafen har hänvisningen till vissa bestämmelser i lagen (1962:381) om allmän försäkring gjorts tillämplig på fall då någon har god man eller förvaltare enligt FB.

4.25 Socialtjänstlagen (1980:620)

48 §

Uppdrag att besluta pä socialnämndens vägnar får när det gäller föräldra­balken avse endast uppgifter som anges i följande lagrum

1

kap. 4 § föräldrabalken,

2

kap. 1, 4-6, 8 och 9 §§ föräldrabalken, dock inte befogenhet enligt 9 § att besluta att inte påbörja utredning eller att lägga ned en påbörjad utred­ning,

3

kap. 5, 6 och 8 §§ föräldrabalken, 7 kap. 7, Il och 14 §§ föräldrabal­ken, dock inte befogenhet enligt 7 § att godkänna avtal som innefattar åtagande att utge engångsbelopp,

77 kap. 16 § andra stycket föräldrabalken.

Uppdrag alt besluta pä socialnämndens vägnar fär inte heller omfatta befogenhet att meddela beslut i frågor som avses i 25, 27 eller 28 § denna lag eller att fullgöra vad som ankommer på nämnden enligt 5 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag eller enligt 9 § lagen (1964: 143) om bidragsförskott.

(Jfr 48 § i utredningens förslag 25)

I paragrafen har yttrande enligt 

II

kap. 16 § andra stycket FB angetts

bland de uppgifter som enligl paragrafen får delegeras.

216

4.26 Lagen (1944:133) om kastrering

Prop. 1987/88:124

4§

Kastrering får, om ej nedan annorlunda stadgas, företas endast efter tillstånd av socialstyrelsen. Sådant tillstånd får inte lämnas för någon, såvida inte tillfälle att yttra sig, där så kan ske, har beretts, om han är underårig den som har vårdnaden om honom, om han är gift hans make samt om han är intagen på allmän anstalt dennas läkare och föreståndare.

På den som har fyllt tjugotre år och är i stånd att lämna giltigt samtycke får kastrering enligt I § andra stycket företagas utan socialstyrelsens till­stånd, om den läkare som utför ingreppet saml någon annan läkare i den tjänsteställning regeringen föreskriver, i skriftligt utlåtande, med angivan­de av gmnden för åtgärden pä heder och samvete har förklarat fömtsätt­ningarna för densamma föreligga. Vad nu sagts skall dock ej gälla den som är intagen i kriminalvärdsanslalt, häkte eller hem som avses i lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall eller som är intagen pä sjukhus med stöd av lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall.

Vid prövning som avses i andra stycket skall i tillämpliga delar iakttagas vad i första stycket andra punkten stadgas.

(Jfr 4 § i utredningens förslag 26)

I paragrafen har föreskriften all en förmyndare skall höras för den som är omyndigförklarad utgått utan atl ersättas av någon ny bestämmelse. Det innebär atl det inte är obligatoriskt att höra en god man eller förvaltare enligt FB innan socialstyrelsen beslutar om tillstånd för kastrering av en huvudman. Det finns emellertid inget som hindrar atl yttrande likväl in­hämtas, om det kan anses ingå i den gode mannens eller förvaltarens uppdrag att lämna sådant.

4.27 Lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall

18 §

Patienten eller hans make, om makarna sammanbodde vid tiden för intag­ningen, eller annan, som dä stadigvarande sammanbodde med honom, eller hans barn, fader, moder, syskon, förmyndare, gode man eller förval­tare fär göra ansökan om utskrivning.

Ansökan hos utskrivningsnämnden göres skriftligen. Om patient som avses i 17 § andra stycket ger till känna alt han icke vill vara intagen pä sjukhuset, skall han genom överläkarens försorg underrättas om sin möj­lighet att ansöka om utskrivning och tillfälle beredas honom alt upprätta erforderliga handlingar.

Utskrivningsnämnden är icke skyldig alt pröva ansökan om utskrivning förrän en månad förflutit frän prövningen av fidigare ansökan.

(Jfr 18 § i utredningens förslag 27)

Genom en ändring i förevarande paragraf har förvaltare fält behörighet att jämte bl. a. förmyndare och gode män göra ansökan om utskrivning. Av sammanhanget framgår atl endast förvaltare enligt FB avses.

Huruvida gode män och förvaltare har rätl och skyldighet att bevaka

huvudmannens intressen också pä de områden som faller under förevaran-

217

de lag är i första hand beroende av uppdragets utformning. Om en god man Prop. 1987/88:124 eller förvaltare som i och för sig bara har i uppdrag att syssla med egen­domsförvaltning gör iakttagelser som aktualiserar tillämpning av föreva­rande paragraf, får han dock anses ha en skyldighet att göra anmälan till exempelvis överförmyndaren härom. En anmälan kan eventuellt föranleda en utvidgning av uppdraget och därmed en behörighet atl ocksä formellt ansöka om utskrivning.

4.28  Transplantationslagen (1975:190)

4§

Ingrepp som avses i denna lag får företas på en levande person om denne

skriftligen samtyckt till ingreppet.

Ingrepp på den som ej fyllt aderton år eller som på gmnd av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag saknar förmåga atl lämna samtycke enligt första stycket får ske om medicinska skäl påkallar att biologiskt material för transplantation tas från denne. I fall som nu nämnts fordras socialstyrelsens tillstånd fill ingreppet. Innan styrelsen avgör fillständsfrågan skall beträffande den som är under­årig hans vårdnadshavare och beträffande den som lider av psykisk abnor­mitet god man eller förvaltare beredas tillfälle att yttra sig. Tillstånd får lämnas endast om synnerliga skäl föreligger. Ingrepp får inte företas mot givarens vilja.

5§'

Vill någon komma i fråga som givare av biologiskt material skall den läkare som enligt 3 § har rätt alt besluta om ingrepp upplysa honom och, i förekommande fall, vårdnadshavare, förmyndare, god man eller förvaltare om ingreppets beskaffenhet och om de risker som är förknippade med detta. Samtycke som avses i 4 § skall lämnas till läkaren. Denne skall därvid förvissa sig om att givaren hai* förstått innebörden av upplysningar­na.

(Jfr 4 och 5 §§ i utredningens förslag 28)

I 4 och 5 §§ har förmyndare ersatts med förvaltare i fräga om vem som skall yttra sig resp. erhålla upplysning i vissa fall av ingrepp enligt lagen. Av sammanhanget framgår att det är förvaltare enligt FB som avses. Liksom i andra sammanhang bestäms den gode mannens resp. förvaltarens roll ytterst av uppdragets utformning (jfr vad som sagts i föregående avsnitt).

4.29  Lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt

utvecklingsstörda m. fl.

6§

Särskilda omsorger skall ges den psykiskt utvecklingsstörde endast om han begär det. Om han är under 15 är eller, i annat fall, om han uppenbart saknar förmåga att pä egen hand ta ställning i frägan, skall de särskilda

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

218

omsorgerna ges på begäran av vårdnadshavare, förmyndare, god man eller     Prop. 1987/88:124 förvaltare enligt föräldrabalken.

(Jfr 6 § i utredningens förslag 29)

Genom en ändring i denna paragraf har förvaltare fått behörighet att jämte god man och vårdnadshavare ansöka om omsorg. Vad som har sagts i avsnittet om lagen om beredande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall om gode mäns och förvaltares bevakning av huvudmannens intressen gäller också enligt förevarande lag.

Il§

Landsfingskommunen skall anmäla fill överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan antas behöva god man eller förvaltare samt när ett godmanskap eller förvaltarskap bör kunna upphöra eller uppdragets om­fattning ändras.

(Jfr 11 § i utredningens förslag 29)

1 denna paragraf har anmälningsskyldigheten för landsfingskommun an­getts gälla frågan om behov, upphörande eller omprövning av godmanskap eller förvaltarskap,

4.30  Bankrörelselagen (1987:617)

2       kap. 23 §

En omyndig får utan förmyndarens tillstånd förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos en bank efter det han fyllt sexton år. Utan den omyndiges samtycke fär banken inte betala ut sädana medel till förmynda­ren. Har förmyndaren fått överförmyndarens fillstånd att omhänderta medlen och företett bevis på detta, fär den omyndige inte vidare förfoga över medlen. Sådan inskränkning i den omyndiges rätt skall antecknas pä insättningsbevis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos banken.

Medel som en förmyndare, god man eller förvaltare förvaltar enligt föräldrabalken får tas ut utan överförmyndarens tillstånd endast om det har gjorts förbehåll enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk eller uttaget avser ränta som stått inne kortare tid än ett år. Överförmyndare kan när som helst förordna, att ett förbehåll inte skall gälla. Sådant förord­nande skall antecknas pä bevis eller i motbok, som har utfärdats om insättningen. Banken är skyldig atl på begäran av överförmyndare, för­myndare, god man eller förvaltare utfärda bevis om beloppet av de medel som sätts in eller som stär inne, samt i förekommande fall intyga att meddelat tillstånd inte utnyttjats.

(Jfr 70 § lagen om bankrörelse i utredningens förslag 30, 35 c § lagen om sparbanker i utredningens förslag 31 och 42 d § lagen om jordbmkskasse-rördsen i utredningens förslag 32)

I paragrafen har vissa regler om förmyndares och gode mäns medels­förvaltning gjorts tillämpliga också pä förvaltare enligt FB.

4.31  Bankaktiebolagslagen (1987:618)

3                                                                                                 kap. 13 §

219

I avstämningsbolag skall i en särskild förteckning pä begäran tas upp den

som med skriftlig handling visar att han, till följd av uppdrag eller pantsätt-

ning eller pä grund av villkor i testamente eller gåvobrev, har rätt alt i Prop. 1987/88:124 stället för den aktieägare som är införd i aktieboken lyfta utdelning och ta emot emissionsbevis och, vid fondemission, brev på en ny aktie. Detsam­ma gäller förmyndare, god man eller förvaltare för en aktieägare eller vid konkurs konkursförvallaren eller vid utmätning, kvarstad eller betalnings­säkring avseende aktier kronofogdemyndigheten.

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § skall föras in i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätl som tillkommer honom. En sådan anteckning skall avföras, när det visas atl rätlen har upphört.

Uppgifter ur förteckningen får inte lämnas till någon annan utan sam­tycke av den som berörs av förhållanden som har antecknats i förteckning­en.

(Saknar motsvarighet i utredningens förslag)

I paragrafen har förvaltare jämte bl. a. förmyndare och gode män fått rätl atl bli upptagna i särskild förteckniriig över dem som i vissa fall företräder aktieägare.

3 kap.16 §

Vad som sägs i denna lag om akfieägares rätl alt i bankaktiebolaget företräda aktier skall gälla även för den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen till eller rätten till avkomst av aktier, om testamentet innehåller en bestämmelse att denne skäll få företräda aktierna och, för avkomsträttshavaren, att aktierna till tryggande av dennes rätt skall sättas under särskild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på anmälan bli införd i akfieboken. Vid införandet skall göras en anteckning om ägan­derättsförvärvet och om den rätt att i bolaget företräda akfiema som är förenad med nyttjande- eller avkomsträtlen. I fräga om införandet av nyttjande- eller avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införandel av akfieägaren. Dock skall någon påskrift om införandet inte ske pä aktiebrevet. När del styrkts att nyttjande- eller avkomsträtlen har upphört, skall en anteckning om detta göras i aktieboken.

När en god man, på grund av ett förordnande enligl 77 kap. 3 § första stycket 5 föräldrabalken, förvaltar aktier för en blivande aktieägares räk­ning, skall den blivande ägaren pä anmälan av den gode mannen föras in som ägare i akfieboken med anteckning om förvärvet och om förordnan­det.

(Saknar motsvarighet i utredningens förslag)

En lagrumshänvisning i denna pai-agraf har anpassats fill ändringarna i FB.

4.32 Aktiebolagslagen (1975: ] 385)

3 kap. 12 §

I avstämningsbolag skall den som med skriftlig handling visar alt han till

följd av uppdrag eller pantsättning eller pä gmnd av villkor i testamente

eller gåvobrev har rätt att i stället för den i aktieboken införda aktieägaren

lyfta utdelning och motta emissionsbevis och, vid fondemission, brev på

ny aktie på begäran upptas i en särskild förteckning. Detsamma gäller

förmyndare, god man eller förvaltare för aktieägare eller vid konkurs

220

konkursförvallaren eller vid utmätning, kvarstad eller betalningssäkring     Prop. 1987/88:124 avseende aktier kronofogdemyndigheten.

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas sarrima uppgifter som enligt 10 § första stycket skall införas i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer den som avses i första stycket. Sådan anteckning skall avföras, när det visas att rätten upphört.

Uppgift Ur förteckningen fär ej lämnas till annan utan samtycke av den som berörs av förhållanden som antecknats i förteckningen.

(Jfr 3 kap. 12 § i utredningens förslag 34)

Genom en ändring i denna paragraf har förvaltare fått rätt att jämte bl. a. förmyndare och gode män upptas i en särskild förteckning; över dem som i vissa fall företräder akfieägare.

3 kap. 15 §'

Vad som sägs i denna lag om aktieägares rätt att i bolaget företräda aktier skall gälla även beträffande den som genom testamente erhållit nyttjande­rätlen till eller rätten till avkomst av aktier, om testamentet innehåller bestämmelse att han skall ha rätt att företräda aktierna och, beträffande avkomsträttshavaren, att aktierna till tryggande av hans avkomsträtt skall sättas under särskild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall pä anmälan bli införd i aktieboken. Vid införingen skall göras anteckning om ägande­rättsförvärvet och om den med nyttjande- eller avkomsträtlen förenade rätten att i bolaget företräda aktierna. I fräga om införing av nyttjande-dier avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införing av aktieägare. Dock skall påskrift om införingen ej ske på akfie­brevet. När det styrks att nyttjande- eller avkomsträtlen upphört, skall anteckning därom göras i aktieboken.

När en god man pä grund av förordnande enligt 11 kap. i § 5 föräldrabal­ken förvaltar aktier för blivande aktieägares räkning, skall blivande ägare på anmälan av gode mannen införas såsom ägare i aktieboken med anteck­ning om förvärvet och om förordnandet.

(Jfr 3 kap. 15 § i utredningens förslag 34)

\ I paragrafen har hänvisningen till olika lagrum i FB ändrats.

4 kap. 3 §2

Aktieägare som har företrädesrätt alt delta i emission har rätt att för varje aktie få särskilt emissionsbevis (vid nyemission teckningsrättsbevis och vid fondemission delbevis). År bolaget ej avstämningsbolag, får till aktie­brev hörande kupong användas som emissionsbevis. Används ej kupong som emissionsbevis, skall i beviset anges hur många sädana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Begagnar aktieägare sin företrädesrätt atl delta i emission i bolag som ej är avstämningsbolag, skall det aktiebrev pä vilket företrädesrätten grundas förses med påskrift härom, om ej kuponger används som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emissionsbevis och, vid fondemission, brev pä ny aktie som tillkommer aktieägaren genast i rekommenderat brev eller på annat betryggande sätt översändas till den som på avstämningsdagen är

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

221

införd i aktieboken eller i förteckning enligt 3 kap. 12 §. Var han vid Prop. 1987/88:124 mottagandet ej berättigad, skall bolaget likväl anses ha fullgjort sin skyldig-hel. Detta gäller dock ej, om bolaget eller'värdepapperscentralen hade kännedom om att handlingen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsamhet som efter omständigheterna skäligen bort iakttas och ej heller om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enligt föräldrabalken förordnad att företräda honom i denna angelägenhet.

(Jfr 4 kap. 3 § i utredningens förslag 34)

Paragrafen har ändrats så, att aktiebolag i vissa fall inte kan anses ha fullgjort sin skyldighet, om mottagairen av utdelning har förvaltare enligt FB förordnad atl företräda honom i angelägenheten.

4.33 Aktiefondslagen (1974:931)

33 §

I fräga om fondandelsbevis gäller, om annat ej följer av denna lag, i tillämpliga delar vad i lagen (1936:81) om skuldebrev/c)rJ77V5 om löpan­de skuldebrev. Härvid är den som innehar fondanddsbevis ställt till viss man eller order och enligt fondbolagets påskrift på beviset anges vara ägare till fondandel som beviset avser likställd med den som enligt 13 § andra stycket nämnda lag förmodas iiga rätt alt göra skuldebrevet gällande. Påskrift på beviset skall göras endast om innehavaren styrker sitt förvärv av fondandel som beviset avser.

Om utdelningskuponger till fondandelsbevis finns bestämmelser i 24 och 25 §§ lagen om skuldebrev.

Utfärdas fondandelsbevis ulan uldelningskuponger och innehåller fond­bestämmelserna föreskrift att den som i fondbolagets register över innehav av fondandelar är antecknad såsom ägare av fondandel är behörig att uppbära på andelen belöpande utdelning, skall betalning av utdelning till denne anses giltig, även om han saknade rätt lill utdelningen. Vad nu sagts gäller dock ej, om fondbolaget hade kännedom om att utdelningen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsamhet som efter omständigheterna skäligen bort iakttagas eller om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enligt föräldrabalken förordnad atl företräda honom i denna angelägenhet.

(Jfr 33 § i utredningens förslag 35)

Ändringen i denna paragraf motsvarar ändringen i 4 kap. 3 § aktiebo­lagslagen (1975:1385).

4.34 Försäkringsrörelselagen (1982:713)

3 kap.12 §

I avstämningsbolag skall i en särskild förteckning pä begäran tas upp den

som med skriftlig handling visar all han till följd av uppdrag eller pantsätl­

ning eller pä grund av villkor i testamente eller gåvobrev har rätt atl i stället

för den aktieägare som är införd i aktieboken lyfta utdelning och la emot

emissionsbevis och, vid fondemission, brev på en ny akfie. Detsamma

gäller förmyndare, god man eller jörvaltare för en aktieägare eller vid

konkurs konkursförvallaren eller vid utmätning, kvarstad eller betalnings­

säkring avseende aktier kronofogdemyndigheten.

222

I förteckningen skall för den som skall tas upp i denna enligt första     Prop. 1987/88:124 stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § första stycket skall föras in i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätl som tillkommer honom. En sådan förteckning skall avföras, när det visas alt rätten har upphört.

Uppgifter ur förteckningen får inte lämnas till någon annan ulan sam­tycke av den som berörs av de förhållanden som har antecknats i förteck­ningen.

3 kap.15 §

Vad som sägs i denna lag om aktieägares rätl alt i bolaget företräda aktier skall gälla även för den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen till eller rätlen till avkomst av aktier, om testamentet innehåller en bestämmel­se att denne skall få företräda aktierna och, för avkomsträttshavaren, att aktierna lill tryggande av dennes rätt skall sättas under särskild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på anmälan bli införd i akfieboken. Vid införandel skall göras en anteckning om ägan­derättsförvärvel och om den rätt atl i bolaget företräda akfierna som är förenad med nyttjande- eller avkomsträtlen. I fråga om införandet av nyttjande- eller avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införandet av aktieägare. Dock skall någon påskrift om införandet inte ske pä aktiebrevet. När det styrkts att nyttjande- eller avkomsträtter-na har upphört, skall en anteckning om detta göras i aktieboken.

När en god man pä grund av ett förordnande enligt 11 kap. 3 § första stycket 5 föräldrabalken förvaltar aktier för en blivande aktieägares räk­ning, skall den blivande ägaren pä anmälan av den gode mannen föras in som ägare i aktieboken med anteckning om förvärvet och om förordnan­det.

4 kap. 6 §

De aktieägare som har företrädesrätt atl delta i en emission har rätl att för varje aktie fä ett särskilt emissionsbevis (vid nyemission teckningsrätts­bevis och vid fondemission delbevis). Om bolaget inte är ett avstämnings­bolag, fär de kuponger som hör lill aktiebrevet användas som emissionsbe­vis. Används inte sådana kuponger som emissionsbevis, skall det i beviset anges hur många sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Om en aktieägare använder sin företrädesrätt att delta i en emission i ett bolag som inte är ett avstämningsbolag, skall anteckning härom göras på det aktiebrev pä vilket företrädesrätten grundas, om inte kuponger an­vänds som emissionsbevis.

1 avstämningsbolag skall emissionsbevisen och, vid fondemission, breven på nya aktier som tillkommer akfieägare genast sändas i rekom­menderat brev eller på annat betryggande sätt till dem som på avstäm­ningsdagen är införda i aktieboken eller i förteckningen enligl 3 kap. 12 §. Om dessa inte var berättigade att ta emot handlingarna skall bolaget ändå anses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värdepapperscenlralen kände till att handlingarna skulle komma i orätta händer eller om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som de efter omständigheterna skäligen bort iaktta. Bolaget eller värdepapperscentra­len anses inte heller ha fullgjort sin skyldighet om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enligt föräldrabalken förordnad atl företräda honom i denna angelägenhet.

(Jfr 3 kap. 12 och 15 §§ samt 4 kap. 6 § i utredningens förslag 36)

Ändringarna i 3 kap. 12 och 15 §§ samt 4 kap. 6 § motsvarar de ändring­ar som har gjorts i aktiebolagslagen (1975:1385).

223

4.35 Taxeringslagen (1956:623)

Prop. 1987/88:124

47 §

Skyldighet atl avgiva deklaration eller annan uppgift, varom i denna lag sägs, skall fullgöras

1)

för omyndig av förmyndare eller god man, som förordnats enligt 11 kap. 1 § föräldrabalken, beträffande vad förmyndaren eller gode mannen har under sin förvaltning,

2)

för sådan person, för vilken god man eller förvaltare har förordnats enligt 11 kap. 3, 4 eller 7 § föräldrabalken, av gode mannen eller förvalta­ren beträffande vad han har under sin förvaltning,

3)

för avliden person och hans dödsbo av dödsbodelägare eller testa­mentsexekutör, som har atl förvalta den dödes egendom, dock att där egendomen avträtts lill förvaltning av boutredningsman, denne har att fullgöra deklarations- eller uppgiftsskyldigheten,

4)

för dödsbo, som ej längre består, av den som vid tidpunkten för dödsboets upplösning haft att förvalla boets egendom,

5)

för annan deklarations- eller uppgiflsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud, där ej beträffande staten, landsting, kommun eller annan dylik menighet regeringen annorlunda förordnar,

6)

för aktiefond av det fondbolag, som handhar förvaltningen av fonden eller, om förvaltningen övergått lill förvaringsbank, av denna samt

7)

för annan än här ovan omförmäld juridisk person, som ej längre består, av den som senast haft att förvalta dess angelägenheter.

(Jfr 47 § i utredningens förslag 37)

Genom en ändring i denna paragraf har förvaltare enligt FB bl. a. gjorts deklarationsskyldiga för huvudmannens räkning beträffande vad de har under sin förvaltning.

4.36 Fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 

18 kap. 2 §

Skyldighet atl lämna deklaration eller annan uppgift, som sägs i denna lag, skall fullgöras

1.

för omyndig av förmyndare eller god man, som förordnats enligt 

II

kap. 1 § föräldrabalken, beträffande vad förmyndaren eller gode mannen har under sin förvaltning

2.

för sådan person, för vilken god man eller förvaltare har förordnats enligt // kap. 3, 4 eller 7 § föräldrabalken, av gode mannen eller förvalta­ren beträffande vad han har under sin förvaltning

3.

för dödsbo av dödsbodelägare eller testamentsexekutör, som har atl förvalla den dödes egendom, dock aU där egendomen avträlts fill förvalt­ning av boutredningsman, denne har att fullgöra deklarations- eller upp­giftsskyldigheten

4.

för dödsbo, som ej längre består, av den som vid tidpunkten för dödsboels upplösning haft atl förvalla boets egendom

5.

för annan deklarations- eller uppgiftsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud samt

6.

för annan än här ovan nämnd juridisk person, som inte längre består,

av den som senast haft alt förvalta dess angelägenheter.

224

(Jfr 18 kap. 2 § i utredningens förslag 38)

Ändringen i denna paragraf motsvarar ändringen i 47 § taxeringslagen    Prop. 1987/88:124 (1956:623).

4.37 Lagen (1976:600) om offentlig anställning

13 kap. 5 §

Atl arbetstagare hos staten kan vara skyldig att frånträda utövning av tjänst, om han försätts i konkurs, följer av särskilda bestämmelser i lag eller annan författning.

(Jfr 13 kap. 5 § i utredningens förslag 39)

I denna paragraf har hänvisningen fill atl någon förklarats omyndig utgått utan alt ersättas av någon annan bestämmelse. Det innebär att enbart den omständigheten att någon fär en förvaltare enligt FB inte - lika litet som ett förordnande om en god man - medför skyldighet att frånträda utövningen av en tjänst.

Alt det finns möjlighet alt avstänga en arbetstagare frän arbetet, om han på grund av t. ex. sjukdom inte fullgör sina arbetsuppgifter på ett tillfreds­ställande sätt, framgår av 13 kap. 2-4 §§ i förevarande lag och 21- 27 §§ anställningsförordningen (1965:601).

4.38 Lagen (1977:293) om handel med drycker

63 §'

Har den som fått tillstånd till detaljhandel med öl eller till servering av alkoholdrycker avlidit eller försalts i konkurs och vill dödsboet eller kon­kursboet fortsätta rörelsen, skall anmälan göras till tillståndsmyndigheten med uppgift om föreståndare. Anmälan skall ha inkommit senast två måna­der efter dödsfallet eller första borgenärssammanlrädet. Har anmälan ej inkommit inom föreskriven tid, upphör tillståndet att gälla den dag anmäl-ningsliden utgick.

(Jfr 63 § i utredningens förslag 40)

I paragrafen har omyndigförklaring utgått som grund för det särskilda anmälningsförfarande som regleras i paragrafen.

4.39 Lagen (1984:989) om socialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara

5§

Den som uppbär en förmån, som administreras av riksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna, är skyldig att utan dröjsmål fill försäkringskassan anmäla förhållanden som påverkar rätten lill eller storle­ken av förmånen.

Om förmånslagaren är underårig, åligger anmälningsskyldigheten för­myndaren och vårdnadshavaren. Om den som uppbär förmånen har en

' Ändrad lydelse i propositionsförslaget.

225

15    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 124

god man eller förvaltare enligt föräldrabalken, har denne motsvarande     Prop. 1987/88:124 skyldighet att göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget. Sker utbetalning eljest till någon annan än förmånslagaren, åligger motsvarande skyldighet även den till vilken förmånen betalas ut.

(Saknar motsvarighet i utredningens förslag)

Ändringen motsvarar ändringen i 16 kap. 8 § lagen om allmän försäk­ring.

5 Hemställan

Jag hemställer aft lagrådets yttrande inhämtas över förslagen fill

1.

lag om ändring i föräldrabalken,

2.

lag om ändring i regeringsformen,'

3.

lag om ändring i vallagen (1972:620),

4.

lag om ändring i kommunallagen (1977:179),

5.

lag om ändring i lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter,

6.

lag om ändring i tryckfrihetsförordningen,'

7.

lag om ändring i äktenskapsbalken,

8.

lag om ändring i ärvdabalken,

9.

lag om ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden,

10.

lag om ändring i jordabalken,

11.

lag om ändring i fastighelsbildningslagen (1970:988),

12.

lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,

13.

lag om ändring i rättegångsbalken,

14.

lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsären­den,

15.

lag om ändring i lagen (1924:322) om värd av omyndigs värdehand­lingar,

16.

lag om ändring i lagen (1904:48 s. 

I) 

om samäganderätt,

17.

lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område,

18.

lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev,

19.

lag om ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer,

20.

lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

21.

lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrufillägg och kommunalt bostadstillägg,

22.

lag om ändring i studieslödslagen (1973:349),

23.

lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

24.

lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring,

25.

lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

26.

lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering,

27.

lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall.

' Ändringsförslagen beträffande regeringsformen och tryckfrihetsförordningen in­

går i prop. 1987/88: 32.

226

28.

lag om ändring i transplantationslagen (1975:190),

Prop. 1987/88: 124

29.

lag om ändring i lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl.,

30.

lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

31.

lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

32.

lag om ändring i akfiebolagslagen (1975:1385),

33.

lag om ändring i aktiefondslagen (1974:931),

34.

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

35.

lag om ändring i taxeringslagen (1956:623),

36.

lag om ändring i fastighelslaxeringslagen (1979:1152),

37.

lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning,

38.

lag om ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker,

39.   lag om ändring i lagen (1984:989) om socialförsäkringsväsendet

under krig och krigsfara.

6 Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

227

Lagrådet

Prop. 1987/88:124

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1987-12-03

NärvarantJe.-justitierådet Mannerfelt, justitierådet Erik[REDACTED_EFTERNAMN], regerings­rådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 24 september 1987 har regeringen pä hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag tiU

1.    lag om ändring i föräldrabalken,

2.

lag om ändring i regeringsformen,

3.

lag om ändring i vallagen (1972:620),

4.

lag om ändring i kommunallager (1977:179),

5.

lag om ändring i lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter,

6.

lag om ändring i tryckfrihetsförordningen,

7.

lag om ändring i äktenskapsbalken,

8.

lag om ändring i ärvdabalken,

9.

lag om ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden,

10.

lag om ändring i jordabalken,

11.

lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988),

12.

lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,

13.

lag om ändring i rättegångsbalken,

14.

lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsären­den,

15.

lag om ändring i lagen (1924:322) om vård av omyndigs värdehand­lingar,

16.

lag om ändring i lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt,

17.

lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar pä förmögenhetsrättens område,

18.

lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev,

19.

lagom ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer,

20.

lag om ändrng i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

21.

lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg,

22.

lag om ändring i studieslödslagen (1973:349),

23.

lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

24.

lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring,

25.

lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

26.

lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering,

27.

lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall,

28.

lag om ändring i transplantationslagen (1975:190),

29.

lag om ändring i lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl.,

30.

lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

31.                                                                                           lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

228

32.  lag om ändring i akfiebolagslagen (1975:1385),

33.

lag om ändring i aktiefondslagen (1974:931),

Prop. 1987/88:124

34.

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

35.

lag om ändring i taxeringslagen (1956:623),

36.

lag om ändring i fastighelslaxeringslagen (1979:1152),

37.

lag om ändring i lagen (1976:600) om offenfiig anställning,

38.

lag om ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker,

39.   lag om ändring i lagen (1984:989) om socialförsäkringsväsendet

under krig och krigsfara.

Förslagen har inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn Bo Blomquist.

Beträffande förslagen under punktema 2 och 6 har lagrådet den 13 oktober 1987 avgivit särskilt yttrande och därvid lämnat dem utan erinran.

Förslagen i övrigt föranleder följande yttrande av lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken

Lagrådet:

Inledning

A) Den föreslagna reformen går väsentligen ut på alt del i FB reglerade insfitutet omyndigförklaring skall avskaffas. Som ersättning har man tänkt sig att, vid sidan av nuvarande godmansinslilul, införa en utbyggd variant av detta institut, benämnd förvaltarskap.

Förslaget föranleder vissa allmänna synpunkter i fräga om rättsläget för dem som blir föremål för förvaltarskapsförordnande. Lagrådets resone­mang förs i denna inledning med utgångspunkt från vissa enskilda bestäm­melser i förslagen, avseende FB, men är av betydelse även för andra delar av lagstiftningskomplexet. Lagrådet har anledning alt senare återkomma till detaljerna i flertalet av de inledningsvis berörda delarna av den före­slagna regleringen.

Enligt 11 kap. 4 § i FB-förslaget skall, om det behövs, god man förord­nas om någon pä grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling, försva­gat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalla sin egendom eller sörja för sin person. Om den bistånds-behövandes "tillstånd" inte hindrar atl hans eller hennes mening inhäm­tas, får dock förordnande inte meddelas utan samtycke. Förslaget överens­stämmer i sak med vad som gäller för närvarande, med undantag för att enligt gällande rätt förordnande kan meddelas oberoende av samtycke, om särskilda skäl föreligger.

Enligt 11 kap. 7 § skall förordnande av förvaltare meddelas under sam­ma förutsättningar som gäller för förordnande av god man med det tillägget att del inte är "tillräckligt" att god man förordnas eller alt den biständsbe-hövande fär hjälp på något annat mindre ingripande sätt.

Förordnande av förvaltare enligl förslaget motsvaras i gällande rätl

närmast av omyndigförklaring. Förvaltarförordnande skiljer sig från

omyndigförklaring däri att förordnandet inte medför att den som det avser

förlorar sin rösträtt och att det efter omständigheterna kan begränsas till

sin räckvidd. I likhet med vad fallet är vid omyndigförklaring föreligger

229

den i förhällande till eft godmansförordnande betydelsefulla principiella Prop. 1987/88:124 skillnaden alt den enskilde genom elt förordnande av förvaltare berövas möjligheten att själv företa rättshandlingar inom ramen för förordnandet. Ett förvaltarförordnande kan också, bortsett frän rätten att rösta i allmän­na val, liksom för närvarande omyndigförklaring, innebära alt den enskilde i princip förlorar sin handlingsfrihet i rättsligt hänseende.

Mot bakgmnd av vad som anförts om förvaltarförordnandets karaktär bör frän rättssäkerhetssynpunkt uppmärksammas den skillnad som förelig­ger mellan ett sådant förordnande enligt förslaget och omyndigförklaring, när del gäller de grundläggande förutsättningarna för att åtgärden skall få ske.

För omyndigförklaring gäller för närvarande andra och snävare förut­sättningar än de som är uppställda för förordnande av god. man. Enligt 10 kap. 1 § FB kan sålunda omyndigförklaring av den som fyllt aderton är endast komma i fråga, om han på grund av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag är ur stånd att värda sig eller sin egendom. Denna skillnad i förhållande till vad som krävs för ett godmansförordnande har i förslaget inte bibehållits när det gäller förordnande av förvaltare. Samma skäl som skall föreligga för etl förord­nande av god man skall i stället kunna utgöra grund för elt förordnande av förvaltare, om det inte är "fillräckligt" med en god man eller andra mindre ingripande insatser.

Det anförda kan i tillspetsad form sammanfattas sålunda: I gällande rätt utlöses godmansförordnande pä i princip lägre nivä, rekvisitmässigt, än den som krävs för omyndigförklaring, men godmanskap får därjämte före­komma också när de strängare rekvisiten för omyndigförklaring i och för sig är för handen men det befinnes tillräckligt med god man. I förslaget däremot blir de nu gällande lägre rekvisiten för godmansförordnande gäl­lande över hela faltet, men en upptrappning till förvaltarskap - omyndig­förklaringens efterföljare - skall få ske så snart det inte anses tillräckligt med god man.

Förordnande av förvaltare enligt förslaget är, liksom omyndigförklaring, en åtgärd av djupt ingripande natur för den enskilde och rör dennes integritet. Det kan inte bortses ifrån alt, i de fall den enskilde bestrider att grund för att förordna förvaltare för honom föreligger, den ovannämnda skillnaden mellan förslaget och nuvarande ordning i fräga om rekvisiten mäste få betydelse från rättssäkerhetssynpunkt. Med hänsyn härtill är det inte en tillfredsställande lösning alt förvaltarförordnande inte skall vara en pä självständiga förutsättningar grundad åtgärd utan kunna ske under hänvisning endast till att det inte anses "tillräckligt" med en god man eller mindre ingripande åtgärder.

Under hänvisning till det anförda förordar lagrådet atl förordnande av förvaltare ges en självständig reglering. Lagrådet föreslår därför att 11 kap. 7 § utformas sä att det för att förvaltare skall kunna förordnas skall krävas förutom att förutsättningar för godmanskap föreligger att den enskilde är ur stånd att vårda sig eller sin egendom.

B) Redan de under A anförda skälen talar för att man bör ha ett absolut

kriterium - en tröskel - för att förvaltarskap skall fä komma i fräga och ej

230

bör falla tillbaka endast pä för godmans- och förvaltarskap gemensamma     Prop. 1987/88:124 kriterier, påbyggda med en sorts svärgripbar stegringskala som antages utvisa att man i vissa fall når upp till en nivä, där del är otillräckligt med godmansförordnande och där förvaltarskapsreglerna därför skall slå till.

En särskild betänklighet mot en stegringskala av antydd art föranleds av den betydelse som i förslaget tillmäts vägrat samtycke frän den biståndsbe-hövandes sida och detta bäde när det gäller utverkande av godmansförord­nande och när det gäller särskild förvallningsätgärd av redan förordnad god man. Flerstädes i remissprotokollet framgår att vid vägrat samtycke fömtsatts atl fräga uppkommer om att tillgripa förvaltarförordnande (som leder till att samtyckesfrågan blir irrelevant).

Uttalandena i angiven del leder ofrånkomligen fill olustiga associationer beträffande tvångssituationer som den biständsbehövande kan bli försatt i: "Samtycker du inte, så får vi ordna sä alt du blir satt under förvaltare." Förslagets sakliga och terminologiska förändringar kan inte undanskymma all även i framtiden den enskilde biständsbehövande kommer att uppleva såsom en integritetsstörning att "bli satt under förvaltare", lika väl som han nu kan lida av att "bli satt under förmyndare".

Särskilt tänker lagrådet i det sammanhanget på del fallet att en god man väcker fråga om en förvaltningsåtgärd som angår djupt kända livsangelä­genheter hos den biständsbehövande. Som exempel må nämnas att någon som, objekfivt sett, är predestinerad att kvarbli pä en längvärdsinstitution resten av sitt liv föreställer sig att han kommer att kunna återvända hem lill sin gamla tillvaro. Och i följd av den tron vägrar atl ge sitt samtycke exempelvis till att gode mannen säger upp hans bostadslägenhet eller säljer hans jordbruksfastighet. Det får inte vara så, att elt vägrat samtycke i dylika och liknande situationer skall utlösa ett förvaltarskap, om inte förutsättningar härför i övrigt föreligger. En marginal även för oekonomis­ka önskemål från den biståndsbehövandes sida bör medges i tillämpningen (jfr förslagets 13 kap. 3 § FB). Det bör fasthållas, att en god man eller förvaltare inte bör se som en primär uppgift att bevaka den hjälpbehövan­des arvingars intressen.

Mannerfelt:

Resonemanget under punkt B bör enligt min mening avslutas med filläg­gande av följande stycke.

Nu avhandlad frågeställning leder till spörsmålet om det möjligen kan vara till fördel att ha en sorts mellanform mellan stadiet för godmanskap och stadiet för förvaltarskap när det gäller vägrat samtycke i en uppkom­men konkret fräga. Efter modell av nuvarande 6 kap. 6 § GB (jfr 7 kap. 8 § ÄklB) kan man länka sig att i fall av vägrat samtycke låta rätten fälla utslaget om i det enskilda fallet en ifrågasatt rättshandling är tillåtlig eller icke. Jag nöjer mig med att utan detaljförslag framföra denna tanke beträf­fande nu berörd konfliktsituation; platsen för en sådan reglering kunde vara i slutet av 11 kap. 5 § i förslaget.

Lagrådet:

C) Förslaget utmärks av en strävan atl sudda ut spåren efter del nuvarande

omyndigförklaringsinsfitutets effekt atl en omyndigförklarad är diskvalifi-

231

cerad för vissa funkfioner. Polifiskt har därvid stått i förgrunden att röst-     Prop. 1987/88:124 rätten ej skall gå förlorad för den som i det framfida systemet skall vara berövad sin rältshandlingsförmäga. I den delen har lagrådet ingen anled­ning alt resa några invändningar, vilket redan givits tillkänna i lagrådets delutlätande beträffande remissens grundlagsfrågor.

Däremot vill lagrådet kraftigt reagera mot att omyndigförklaringens ef­terföljare det totala eller partiella förvaltarskapet ej alls skulle utgöra diskvalifikafionsgrund när det gäller behörigheten att ombesörja andra individers rältsangelägenheter. Att den som i det framfida systemet blir helt eller parfidlt frånkänd rätlshandlingsförmåga i sin egen rättssfär, skulle enligl lag ha behörighet att handha motsvarande rättsangelägenheter för annans räkning, är klart otillfredsställande och inkonsekvent.

Kravet på konsekvens i lagstiftningen (jfr 8 kap. 18 § tredje stycket punkten 1-4 RF) medför ovillkorligen, alt i det nya systemet inbyggs en spärr, utvisande att en person, som är föremål för förvaltarförordnande, ocksä lagligen är frånkänd behörighet alt för annans räkning företa rätts­handlingar som han inte äger företa för egen räkning. Principen måste villkorslöst inkrivas i FB. Därvid bör den naturliga platsen vara förslagets 11 kap. 9 §, där förvaltarens ensamrädighet fastslås. Lagrådet återkommer under nämnda lagrum lill frågan om bestämmelsens utformning.

Vad lagrådet nu anfört bör få återverkningar i första hand inom FB:s eget regelsystem. Uttryckligen bör således göras reservationer i förslagets 10 kap. 1, 2 och 4 §§ som väsentligen gäller förälders förmyndarkapacitet; till reservationernas utformning återkommer lagrådet under berörda lag­rum. Med en generell regel av den behörighelsdiskvalificerande natur som lagrådet förordar för 11 kap. 9 §:s del torde kunna avvaras liknande regle­ring i vad avser urvalet inför rättens förordnande av god man eller förvalta­re; lämplighetskravet torde i de sammanhangen vara tillfyllest.

D) Det under punkt C avhandlade spörsmålet har företrädesvis gått ut på att inom FB:s regelsystem bör gälla att den, som genom förvaltarskapsför­ordnande helt eller partiellt frånkänts rättshandUngsförmäga inom sin egen rätlssfär, omöjligen skall kunna bli lagligen tillerkänd behörighet att företa­ga motsvarande rättshandlingar för annans räkning.

Principen mäste rimligen slå igenom på alla områden där fräga uppkom­mer om att berörd individ skulle vara anförtrodd att företaga rättshandling­ar för annans räkning, t. ex. när det giiller ansvariga funktionärer på asso­ciationsrättens fält eller i verksamhet av den art som utövas av advokater, revisorer m.fl.

Även utanför området, där rättshandlingar för annans räkning är i fråga, måste tas konsekvensen att den som genom förvaltarskap är frånkänd rätlshandlingsförmåga inom sin egen rättssfär, inte skall kunna utöva be­slutanderätt i andras rättsangelägenheter av motsvarande slag. Särskilt framträdande blir härvidlag de som har domamppgifter, men även de som betrolts med myndighetsutövning i övrigt måste tas i beaktande.

Med hänsyn till del anförda måste lagrådet framhålla såsom nödvändigt

att det lagligen fastsläs, atl den som blir föremål för förvaltarskap blir /'

motsvarande mån obehörig att på andra områden fylla funkfioner som

innefattar beslutsfattande av betydelse för andras rättsställning.

232

Att från grunden starta ett arbete med att närmare kartlägga vilka lag- Prop. 1987/88:124 stiftningsålgärder som på en mångfald områden behövs för nu behandlat ändamäl är en uppgift som inte ankommer pä lagrådet. Lagrådet vill dock nämna det tekniska grepp som förekom vid förmynderskapslagens till­komst 1924. Då ansågs att när det ej var möjligt att inom förmynderskaps-lagstiftningens ram lösa vissa problem vars räckvidd nådde in pä ett flertal andra rättsområden, en särskild lag skulle stiftas. Resultatet blev då 1924 års lag om verkan av avtal, som slutits under inflytande av mbbad själs­verksamhet. I sak skall naturligtvis inte dragas några paralleller mellan den lagstiftningen och nu förevarande problemställning. Men tekniskt kan det med verkan för alla berörda rättsområden tänkas att ha en frislående lag om verkan av alt förvaltarskap anordnats för någon. Lagrådet är medvetet om att en lösning av antydd art inte slår i samklang med elt av den tilltänkta reformens syften - atl undvika sådan integritetsstörande stämpel som omyndigförklaringen ansetts medföra. Men detta syfte bör inte vinnas fill priset av alt man i den kommande lagsfiftningen accepterar oformlighe­ter och nytillskapade risker i rättslivel.

En lösning - på ena eller andra sättet - av de problem som behandlats i denna punkt, torde man väl hinna frambringa, eftersom lagstiftningen avses träda i kraft först den 1 januari 1989. Lagrådet behandlar alltsä det remitterade ärendet under fömtsättande av att en kompletteringslösning av de i denna punkt berörda problemen arbetas fram.

E)   Såväl i förslagets lagtext som i den allmänna och speciella motivering­

en används uttrycken hälsotillstånd (11 kap. 4 § och 17 §), sinnestillstånd

(11 kap. 5 §) och tillstånd utan närmare precisering av uttryckens inne­

börd. Detta kan enligt lagrådets mening ge upphov fill tvekan om vad som

avses i de skilda situationerna. Lagrådet vill därför framhålla atl det vore

önskvärt, om det under ärendets fortsatta gång gjordes en precisering av

den avsedda innebörden av de använda uttryckssätten.

F)   Beträffande en formell fräga avseende lagtextens utformning är att

anföra följande. När det gäller att i förslaget språkligt precisera att man

åsyftar den som är föremål för godmansförordnande eller förvaltarskaps­

förordnande, används termen "huvudmannen". Den använda terminolo­

gin har otvivelaktigt sin förankring i lagmofivs och i den juridiska litteratu­

rens gängse uttryckssätt, vari behandlas relationen mellan en huvudman

och en syssloman/fullmäkfig.

Men beteckningen "huvudman" leder ofrånkomligen till missvisande associafioner när beteckningen används i här förevarande sammanhang, avseende en reglering som inskränker individens självbestämmanderätt. Visst är den enskilde, biständsbehövande personen centralfiguren i de sammanhang som nu är i fråga - alla åtgärder skall vara till hans nytta. Men han är i en situafion vari han saknar ett av huvudmannaskapets viktigaste element, nämligen behörighet att dirigera vad som genom en mellanman skall åtgöras i hans rättsliga angelägenheter.

Med hänsyn till att nu föreslagen reglering går ul på att anvisa metoder

att åstadkomma atl huvudintressentens dirigerande kompetens beskärs

totalt eller i vart fall pä ett ingripande sätt, framstår det som något verklig­

hetsfrämmande, att beteckna honom som "huvudman" i den rättsligen i

233

stort sett maktlösa position, vari hans hälsa eller levnadsomständigheter i     Prop. 1987/88:124 övrigt försatt honom.

Frän nu angivna utgångspunkter vill lagrådet avstyrka att i lagtexten används uttrycket "huvudmannen". Försök till andra formuleringar redo­visas i det följande. Delvis återfinns dessa i utlåtandets huvudtext, nämli­gen när det gäller bestämmelser som föreslås ändrade även i andra hänse­enden. I övrigt redovisas formuleringsändringarna i en bilaga 1 till utlåtan­det.

G) Även om ett beslut om omyndigförklaring har sin gmnd i alt den det gäller saknar förmåga atl ta vård om sina angelägenheter och därför behö­ver en förmyndare, innebär gällande ordning inte att den omyndige helt skjuts åt sidan. Det finns vissa rättshandlingar som är sä nära knutna till den enskildes person att denne trots en omyndigförklaring fömtsatts själv medverka fill dem. Sä är fallet vid ingående av äktenskap (2 kap. 2 § ÄktB), adoption (4 kap. 2 och 5 a §§ FB), upprättande av äktenskapsförord (7 kap. 3 § andra stycket ÄktB), arvsavsägdse (17 kap. 2 § andra stycket ÄB) och upprättande av testamente (9 kap. 1 § ÄB). Någon ändring beträf­fande den enskildes egen medverkan har inte föreslagits. För att en rätts­handling skall bli giltig krävs dock för närvarande, utom vad gäller upprät­tande av testamente, samtycke från förmyndaren. Anledningen till detta är att det gäller rättshandlingar som griper djupt in i den enskildes förhållan­den. Det har inte ansetts tillfredsställande att helt lägga avgörandet i dessa frågor i den omyndiges egen hand.

I remissförslaget upptages inte något motsvarande krav på samtycke till de rättshandlingar av personlig natur som företas av den för vilken förval­tare har förordnats. Någon närmare motivering varför kravet på samtycke slopats har inte lämnats. Orsaken synes få sökas i förslagets strävan att undvika regler som särbehandlar den för vilken förvaltare förordnats. Den särskilda skyddsaspekt som inryms i den nuvarande lagstiftningen har fått träda i bakgmnden. En viss spärr till skydd för den enskilde ligger i den allmänna regeln att den omyndige måste ha förmåga att bedöma den rättshandling som är i fråga, för att den skall bli giltig.

Beträffande ingående av äktenskapsförord och avtal om arvsavsägdse synes remissförslaget utgå frän att ett förvaltarförordnande kan innefatta en vetorätt för förvaltaren mot rättshandlingar som företas av den enskil­de. Enligt lagrådets mening är det dock knappast möjligt atl utforma förordnanden på det sättet.

De skyddssynpunkter som ligger bakom den nuvarande lagstiftningen

gör sig enligt lagrådets mening fortfarande gällande med samma styrka.

Det bör framhållas, att avtal och andra rättshandlingar på det personliga

området kan ha mer långtgående verkningar än mänga rättshandlingar på

det rent ekonomiska planet. Någon olägenhet med att inhämta samtycke

har inte framkommit. Att detta skulle innebära någon diskriminerande '

särbehandling som strider mot4'örslagets allmänna syften kan lagrådet inte

heller finna. Det bör även påpekas att en viss olikhet i förhållande fill de

övriga nordiska länderna kommer att skapas om förslaget genomförs.

Lagrådet får under hänvisning till det anförda förorda att de nuvarande

kraven på samtycke till rättshandlingar av rent personlig natur, som före-

234

tas av en omyndigförklarad, fär gälla även beträffande den för vilken     Prop. 1987/88:124 förvaltare förordnats.

Lagtextförslag i enlighet med det nii anförda kommer i det följande att presenteras under 2 kap. 2 § och 7 kap. 3 § ÄktB, 4 kap. 2 § och 5 a § FB samt 17 kap. 2 § ÄB.

4 kap.

2 och 5 a §§

Enligt gällande rätt fär omyndigförklarad varken adoptera eller adopteras utan förmyndarens samtycke. Remissförslaget innehåller inte någon mot­svarande föreskrift beträffande den som har förvaltare. Lagrådet hänvisar till vad som anförts i inledningen under punkt G och förordar att samtycke i dessa fall skall inhämtas från förvaltaren. Lagtexten kan förslagsvis ges följande lydelse:

2 §: "Den, för vilken förvaltare är förordnad, får inte utan förvaltarens samtycke antaga adoptivbarn."

5 a §: "Den som-- dessa makar.

Samtycke enligt-- barnets förmyndare.

Den, för vilken förvaltare är förordnad, fär inte adopteras utan förvalta­rens samtycke."

10 kap. 1,2 och 4 §§

Av skäl som lagrådet anfört under inledningens punkt B förordas att i förevarande paragrafer görs ändringar - vilka sammanhänger med lagrå­dets förslag under 11 kap. 9 § i enlighet med följande avfatlningsförslag:

1 §: "Den som--- vara förmyndare.

Att förälders eller särskilt förordnad förmyndares behörighet att vid rättshandlingar företräda underårig kan vara begränsad eller utesluten följer av 11 kap. 9 § andra stycket."

2 §: "För barn--- dessa förmyndare.

Dör en av föräldrarna eller är någon av dem underårig eller blir någon av dem enfiedigad från eller eljest obehörig att utöva förmynderskapet, är den andre barnets förmyndare.

För barn--- ensam förmyndare."

4 §: "Har en underårig inte någon förmyndare, skall rätten förordna sådan. När förmyndare enligt 

II 

kap. 9 § blir obehörig att företaga rätts­handlingar för annans räkning, skall rätten, om det inte är obehövligt, förordna förmyndare med uppgift att för en underårigs räkning företaga motsvarande rättshandlingar."

Till den sistnämnda föreskriften kan fogas kommentaren, att förordnan­

de av förmyndare kan vara onödigt, om det förefinnes en andra föräldra-

förmyndare med oinskränkt rältshandlingsförmäga.

235

Ilkap.

Prop. 1987/88:124

2§

När fråga är om rättshandlingar eller om rättegäng mellan, ä ena sidan, någon som har ställföreträdare enligt FB och, å andra sidan, ställföreträda­ren eller någon med viss anknytning till denne gäller, som en allmän regel att ställföreträdaren inte får företräda den som ställföreträdarskapet avser. Enligt 11 kap. 2 § andra stycket skall i dessa fall en god man förordnas. För rättshandlingsfallens dd ges en föreskrift därom i första meningen genom en hänvisning till 13 kap. 2 §. Att en god man skall förordnas i rättegångs-fallen regleras genom en särskild bestämmelse i 11 kap. 2 § andra mening­en. Den bestämmelsen får anses innebära atl ställföreträdaren inte heller i dessa fall får företräda den som ställföreträdarskapet avser.

Det kan ifrågasättas om inte för båda de nämnda fallen förbudet för en ställföreträdare enligt FB alt uppträda som sådan lämpligen borde regleras i 13 kap. 2 §. En för fallen gemensam föreskrift att en god man skall förordnas skulle därvid kunna ges i 11 kap. 2 § andra stycket genom en hänvisning fill 13 kap. 2 §. Med en sådan ordning skulle 

II 

kap. 2 § andra stycket kunna utformas pä följande sätt:

"God man skall även förordnas, när den som har en förmyndare, god man eller förvaltare skall företa en rättshandling eller vara part i en rätte­gång och behöver biträde men enligt 13 kap. 2 § inte kan företrädas av förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren."

Tredje stycket kan lämpligen formuleras pä följande sätt:

"God man skall också i annat fall än som avses i första eller andra stycket förordnas för den som har förmyndare, god man eller förvaltare, om det förekommer en angelägenhet i vilken han har ett intresse som strider mot sådan företrädares eller dennes makes intresse. Rätten skall meddela sådant förordnande om förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren eller den som denne i sådan egenskap företräder begär det eller del annars är lämpligt."

Båda styckena har avfattats så, all man undviker termen huvudman.

4

§

I den föreslagna bestämmelsens andra mening behandlas läget när den enskildes "hälsotillstånd" hindrar att vederbörandes mening inhämtas. I gällande rätt talas i motsvarande regel (18 kap. 3 §) i stället bara om "tillstånd". Sistnämnda uttryck synes vara att föredraga, då man bör kunna la i beaktande hinder av endera psykisk eller fysisk natur och jämväl fall där dylika förhållanden förekommer i kombination.

5§

Bestämmelsen behandlar situationer, dä god mans rättshandlingar blir

oförbindande för den som biträds av god man. Anledningen kan därvid

vara att angelägenheten har fallit utanför godmansförordnandets ram eller

att samtycke inte förelegat ehum sådant kunnat inhämtas. I specialmofive-

236

ringen nämns möjligheten att gode mannen utverkar "ett generellt sam-     Prop. 1987/88:124 tycke" till rättshandlingar inom ramen för uppdraget.

Lagrådet vill i det sammanhanget framhålla möjligheten att för gode mannen utställs en generalfullmakt, varmed undviks sådana kalamileler som åsyftas i paragrafen. Genom en generalfullmakt för en anförvant eller annan närstående torde t.ex. längvårdspatienter redan med nuvarande ordning ofta kunna få sina ekonomiska angelägenheter omskötta; detta f.ö. oavsett om godmanskap är anordnat eller ej.

7

§

Det förhållandet att ett förordnande av förvaltare pä ett annat och mer ingripande sätt än ett förordnande av god man påverkar den enskildes möjligheter atl företa rättshandlingar bör komma till uttryck när det gäller förutsättningarna för att ett förvaltarförordnande skall kunna meddelas. Det bör sålunda, som inledningsvis anförts under A, för elt sådant förord­nande krävas att den enskilde är ur stånd att vårda sig eller sin egendom. Med en sådan förutsättning för åtgärden bör också, i enlighet med remiss­förslaget, överförmyndaren kunna ges rätt att närmare bestämma uppdra­gets omfattning. Lagrådet föreslär med beaktande av det anförda att para­grafen ges följande lydelse:

"Om någon beträffande vilken det föreligger en sådan situation som anges i 4 § är ur stånd alt värda sig eller sin egendom, fär rätten förordna förvaltare för honom eller henne. Förvaltare får dock inte förordnas, om det är tillräckligt att god man förordnas eller att den enskilde pä något annat mindre ingripande sätt fär hjälp.

Förvaltaruppdraget skall anpassas till den enskildes behov i varje sär­skilt fall och får begränsas till atl avse viss egendom eller angelägenhet eller egendom överstigande ett visst värde.

Rätlen fär överlåta åt överförmyndaren alt närmare bestämma uppdra­gets omfattning."

8§

Tanken med bestämmelsen i denna paragraf är alt det i princip skall gälla några undantag frän räckvidden av elt förvaltarskapsförordnande som meddelats enligt den näst föregående 7 §, ett undantag som dock kan upphävas av rätten om särskilda skäl föranleder det. För atl denna tanke klarare skall komma till uttryck föreslås att bestämmelsen ges följande avfattning:

"Utan hinder av förvaltarförordnande enligt 7 § äger den som avses med förordnandet rätt att själv

1.     sluta avtal om tjänst eller annat arbete,

2.

förfoga över vad han genom eget arbete        ställe samt

3.

förfoga över vad han efter det att       förvaltarens rädighet.

Om särskilda skäl föranleder det, fär dock rätten föreskriva att förvaltar­

förordnande skall omfatta även förhällande som avses i första stycket."

237

9§

Prop. 1987/88:124

Av skäl som lagrådet anfört under inledningens punkt C förordas att i förevarande paragraf las in ett nytt andra stycke, klargörande ett viktigt principiellt spörsmål, nämligen att förvaltarskapsförordnande mäste få konsekvenser i fräga om den biståndsbehövandes behörighet att företräda andra i rättsliga sammanhang. Det nya stycket föreslås få följande lydelse:

"I den män den, för vilken förvaltare har förordnats, i följd av första stycket saknar behörighet att företaga rättshandlingar för egen dd, är han också obehörig att företaga motsvarande rättshandlingar för annans räk­ning."

Lagrådet föreslär i sammanhanget därjämte alt första stycket jämkas enligl följande:

"Förvaltaren har------ rådighet över den enskildes- som omfat­

tas av uppdraget."

20 

§

Första stycket har enligt lagrådet Fått en otillfredsställande språklig ut­formning, främst genom att uttrycket "om han eller hon" återkommer tre gånger. Det bör därför omformuleras, förslagsvis på följande sätt:

"En god man eller förvaltare som gör sig skyldig fill missbruk eller försummelse vid utövandet av sitt uppdrag eller som kommer på ekono­miskt obestånd och på grund därav är olämplig för uppdraget eller som av annan orsak inte är lämplig att inneha detta, skall entledigas frän uppdra­get."

Andra stycket kan lämpligen jämkas i enlighet med följande:

"Uppkommer fråga------ fara för den som godmanskapet eller förval­

tarskapet avser, besluta att-- ärendet avgörs."

28 §

Enligt paragrafen skall rätten genast kungöra beslut om anordnande eller upphörande av förvaltarskap i Post- och Inrikes Tidningar. I paragrafen bör inläsas att kungörande bör ske även av beslut enligt 23 § om ändrad omfattning av ett förvaltarskap. Även i sädana fall får det anses alt man, låt vara marginellt, anordnar ett utvidgat förvaltarskap respektive partiellt upphäver ett pågående förvaltarskap. Behovet av kungörelse i sädana fall bör dock bedömas med beaktande av kungörandets ändamål: är föränd­ringen utan egentlig betydelse för tredje man kan kungörandet underlåtas.

13 kap.

2§

Såsom anförts under 11 kap. 2 § kan ifrågasättas om inte i förevarande

paragraf borde tas med även det förhållandet atl den som är ställföreträda­

re enligt FB inte får uppträda som sådan i en rättegång, vari han eller

person med viss anknytning till honom är motpart till den som ställföreträ-

238

darskapet avser. Om den ordningen väljs, skulle paragrafens två första     Prop. 1987/88:124 stycken kunna utformas på följande sätt:

"Uppstår fråga om rättshandling eller rättegång mellan en stri­

dande intressen.

En god---- atl företräda den för vilken han förordnats, om det

uppstår fräga om en rättshandling eller rättegäng mellan denne, å ena

sidan, och den gode förvaltaren företräder, ä andra sidan."

14 kap. 1§

Lagrådet förordar att paragrafens andra mening ersätts av ett andra stycke av följande lyddse:

"Vad som i detta kapitel föreskrivs i fråga om förmyndare gäller ocksä i fråga om gode män och förvaltare som har att förvalta del i oskiftat bo. Vad som föreskrivs beträffande omyndig skall därvid gälla den som har god man eller förvaltare."

15 kap. I §

De nuvarande bestämmelserna om förmyndares förvaltning av egendom skall enligt förslaget vara tillämpliga även på godmanskap och förvaltar­skap. En föreskrift härom har intagits i etl nytt andra stycke i 15 kap. I §. I ett tredje stycke har intagits en från nuvarande 18 kap. 8 § överförd bestämmelse om försäljning av egendom som har tillfallit allmänna arvs­fonden.

Enligt lagrådets mening bör bestämmelserna om förmyndares egen­domsförvaltning liksom för närvarande utgöra en obruten enhet och däref­ter följa den föreskrift som gör de nämnda bestämmelsema tillämpliga på god mans och förvaltares förvaltning samt föreskriften om egendom som tillfallit allmänna arvsfonden. Lagrådet föreslär därför att 1 § andra stycket med viss omformulering och 1 § tredje stycket i oförändrat skick tas in som 20 respekfive 22 § och att förslagels 20 § som en följd härav fär bli 21 §. Med denna omflyttning kan nuvarande 1 § behållas oförändrad. Omformu-leringen av vad som sålunda blir 20 § befingas av att hänvisningen i denna paragraf bör omfatta även 1 § och avse bestämmelserna om förmyndares egendomsförvaltning i tillämpliga delar. Enligt lagrådets förslag kan 20 § ges följande lyddse:

"Vad som föreskrivs i 1-18 §§ om förmyndares förvaltning skall gälla ocksä i fråga om godmanskap och förvaltarskap."

20 

§

Reglerna om ersättning till god man har gjorts tillämpliga också pä förvalta­

re. Särskilt när det gäller mer omfattande och ingripande förvaltarskaps-

förordnanden kan viss tvekan inställa sig. Detta gäller framför allt sådana

personer som omyndigförklaras idag. De speciella skyddsbehoven för

239

denna personkategori understryks också med rätta i remissen. Man kan då Prop. 1987/88:124 enligt lagrådets mening fråga sig om det är rikfigt att mjuka upp den nuvarande ordningen såvitt gäller ersättning av den "omyndiges" egna medel. Vissa begränsningar gäller för närvarande enligt 15 kap. 19 § tredje och fjärde styckena FB. Utöver den "omyndiges" (skyddsbehövandes) intresse bör man även uppmärksamma möjligheten av kommunalbesvärs-processer rörande kommunala beslut som påstås innefatta en orättvis eller otillbörlig kostnadsövervältring från kommunernas sida. Lagrådet förordar sålunda att de nuvarande skyddsreglerna i FB med oförändrad lydelse behålls för de mer omfattande förvallarskapen. Bestämmelser i ämnet torde inplaceras som 21 § i kapitlet. (Om tillämpningen av nuvarande ersättningsregler när det gäller god man, se Walin, Föräldrabalken, 1986 s. 444).

Bestämmelsen kan lämpligen utformas enligt följande:

"Gode män--- uppdragets fullgörande.

Beslut om--- utgå av medel som tillhör den som godmanskapet eller

förvaltarskapet avser. Arvode och ersättning som ej skall utgå av sådana medel skall betalas av kommunen. Såvitt angår ersättning till förvaltare fär ersättningen utgå av den enskildes medel endast i samma män som sä föreskrivs i 19 § tredje stycket beträffande omyndig."

16 kap.

De nuvarande bestämmelsema om förmyndares redovisningsskyldighet har i förslaget gjorts tillämpHga pä godmanskap och förvaltarskap. Det har skett på så sätt att i de enskilda piaragraferna tagits in kompletterande tillägg beträffande god man och förvaltare eller godmanskap och förval­tarskap. Enligt lagrådets uppfattning kan en för flertalet paragrafer gemen­sam föreskrift att bestämmelserna i fråga skall vara tillämpliga med fördel ersätta de nämnda tilläggen. Den nuvarande lagtexten - frånsett 2 och 5 §§ - kan därvid behållas i stort sett oförändrad. Lagrådet föreslär därför, att en föreskrift av angivet slag las in i slutet av kapitlet som 15 § och ges följande lydelse:

"Bestämmelserna i 1,3,4 och 6-14 §§ om förmyndare och förmyndares förvaltning gäller även i fräga om godmanskap och förvaltarskap."

Lagrådets förslag om införande av en 15 § av angivet innehåll har föran­lett lagrådet att inte pä sedvanligt sätt granska den föreslagna lagtexten i berörda delar.

20 kap.

2§

Andra stycket i remissförslaget tar sikte endast pä del fallet att ansökan om

förvaltare gjorts beträffande någon som uppenbarligen inte förslår vad

saken gäller eller skulle lida skada av att få del av ansökningen; rätten skall

i sådant fall förordna god man för honom i och för ärendet.

Motsvarande situation kan också föreligga när det gäller förordnande av

240

god man eller i fräga om ändring av förordnandes omfattning. Stycket kan     Prop. 1987/88:124 därför lämpligen inledas påföljande sätt.

"I ärende angående förvaltarskap eller godmanskap beträffande någon

som uppenbarligen-- "

2a§

Med hänvisning lill vad lagrådet anfört under 2 § synes med fördel föreva­rande paragraf kunna inledas på liknande sätt, nämligen med orden:

"Om det i ärende angående förvaltarskap eller godmanskap inte förelig­

ger fall som avses i "

Med en sådan formulering kan 2 a §:s andra mening utgå.

Övergångsbestämmelser

Vad angår bestämmelsen i punkt 2 är alt anföra följande. Särskild upp­märksamhet förtjänar den övergångssituation som de hamnar i, som är omyndigförklarade enligt den gamla ordningen och som av någon orsak inte fått omyndigförklaringen ersatt med godmanskap eller förvaltarskap före utgången av år 1990. Enligt förslaget återfår dessa efter nämnda datum sin fulla rättshandlingsförmåga och har inte längre någon företrädare enligt FB. Den föreslagna bestämmelsen kan förklaras med att det är önskvärt att reformen slår igenom sä snart som möjligt. Emellertid kan det inte uteslu­tas alt det vid den genomgång av de inskrivna förmynderskapen som förutsätts ha skett före 1990, kan ha förbisetts nägot ärende. Med hänsyn till alt de omyndigförklarade saknar rältshandlingsförmäga och att bestäm­melserna om förmyndare och förvaltarskap är avsedda som skydd för den enskilde, anser lagrådet att det inte är förenligt med lagstiftningens syfte, att riskera att någon - pä gmnd av en föreskrift av främst administrativ karaktär - kan komma att stå utan del skydd och den hjälp vartill han kan vara berättigad. Någon olägenhet med att låta etl tillsvidareförordnande gälla till dess beslut fattats i de enskilda fallen kan lagrådet inte finna. Lagrådet föreslär därför, att det inte anges någon tidsgräns för tillsvidare-förordnande av förvaltare. LämpHgen bör övergångsbestämmelsen i denna punkt avslutningsvis kunna kompletteras med en instmktion lill överför­myndaren av följande lydelse: "Det åligger överförmyndare att före ut­gången av är 1990 gå igenom samtliga förordnanden om omyndighetsför­klaring och vidtaga de åtgärder som är erforderliga till följd av de nya bestämmelserna".

I punkt 2 andra meningen används beteckningen "huvudmannen" för den som förvaltarskapet avser. Såsom lagrådet förut anfört är beteckning­en missvisande och bör undvikas. Lagrådet föreslår därför att meningen omformuleras på följande sätt:

"Härvid skall förmyndaren anses vara förvaltare med uppdrag att vårda den tidigare omyndighetsförklarades angelägenheter utan begränsning."

Några övergångsbestämmelser har inte meddelats för det fallet att det

vid ikraftträdandet pågår ett mäl om omyndigförklaring eller hävande av

sådan förklaring. Enligt mofiven får i sådant fall handläggningen avbrytas

241

16   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

och målet avskrivas. Samma fräga kommer under sådana förhållanden att     Prop. 1987/88:124 behöva anhänggiggöras på nytt. Detta innebär en olägenhet och kan med­föra att avgörandet fördröjs. En enklare reglering bör därför eftersträvas. Lagrådet föreslår för förekommande fall en bestämmelse i en fjärde punkt av följande innehåll:

"4. Om det vid ikraftträdandet pågår ett mäl om omyndighetsförklaring eller hävande av sådan förklaring, skall handläggningen fortsättningsvis anses avse ett ärende angående förvaltarskap."

Slutligen torde med tanke på lagstiftningens centrala karaktär böra beak­tas att hänvisningar lill FB kan finnas i annan lagstiftning. Det kan lämpli­gen ske i en femte punkt av följande lydelse:

"5. Förekommer i lag eller annan författning någon hänvisning fill en föreskrift som har ersatts genom en bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den bestämmelsen."

Förslaget till lag om ändring i äktenskapsbalken

2 kap.

2§

Enligt nuvarande bestämmelse fär den som är omyndigförklarad inte ingå äktenskap utan förmyndarens samtycke. Remissförslaget innehåller inte någon motsvarighet till denna föreskrift för den som har förvaltare enligt FB. Av skäl som anförts under punkt G i inledningen anser lagrådet att nuvarande krav på samtycke bör behällas. Med hänsyn till lagrådets ståndpunkt att ett förordnande av förvaltare inte blir möjligt med mindre den enskilde saknar förmåga aft värda sig eller sin egendom, anser lagrådet att krav på samtycke bör gälla även vid ett partiellt förvaltarskap.

Lagrådet föreslär att paragrafen fär följande lydelse:

"Den, för vilken förvaltare förordnats, fär inte ingå äktenskap utan förvaltarens samtycke. Om förvaltaren inte lämnar sitt samtycke, får dom­stol pä ansökan av den enskilde fillåta äktenskapet."

7 kap.

3 § andra stycket

Eftersom remissförslaget inte innehåller någon ändring av paragrafen kom­

mer vad där sägs om omyndig att i framtiden gälla endast för underårig. 1

remissen sägs att det inte föreligger nägot hinder mot att utforma elt

förvaltarförordnande så alt det innefattar en begränsning i rätten alt ingå

äktenskapsförord. Lagrådet delar inte denna uppfattning. Äktenskapsför­

ord är etl personligt avtal som fömtsätter den enskildes medverkan vid

upprättandet (jfr prop. 1986/87:1 s. 129). Etl förvaltarförordnande kan

därför inte utformas pä så sätt att del innebär en begränsning i den enskil­

des rätt att medverka. Lagrådet hänvisar även i denna punkt till vad som

anförts under G i inledningen och förordar aU medgivande till upprättande

av äktenskapsförord skall inhämtas också frän förvaltare enligt FB. Lag­

texten kan förslagsvis utformas enligl följande:

242

"Äktenskapsförord skall-- är omyndig eller har förvaltare förord-     Prop. 1987/88:124

nad för sig. I så fall skall dock förmyndarens eller förvaltarens skriffiiga medgivande inhämtas."

Förslaget till lag om ändring i ärvdabalken

17 kap.

2 § andra stycket

Enligt detta stycke i nu gällande lydelse får omyndigförklarad inte avsäga sig arv utan förmyndarens samtycke. I remissförslaget har bestämmelsen tagits bort utan atl ersättas med en motsvarande föreskrift beträffande den som har förvaltare förordnad för sig enligt FB. Förändringen kommenteras med att den som har förvaltare kan behöva inhämta förvaltarens samtycke, om det ingår i förvaltarens uppdrag att företräda huvudmannen när det gäller arvsavsägdse. Som lagrådet utvecklat i inledningen under punkt G synes det inte gå att utforma ett förordnande pä det sättet, och i vart fall kan man inte tala om att den enskilde skall "företrädas" av någon annan.

Den nuvarande lagstiftningen bygger pä uppfattningen atl arvsavsägdse är av så stor betydelse för arvingen att det inte är lämpligt att den omyndi­ge ensam avgör frägan. Av skäl som lagrådet anfört i den tidigare nämnda punkten G förordas, att någon saklig ändring av bestämmelsen inte görs. Lagrådet föreslär att förevarande stycke fär följande lydelse: "Underårig fär inte avsäga sig arv. Den, för vilken förvaltare förordnats, fär inte avsäga sig arv utan förvaltarens samtycke."

Förslaget till lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden

6§

Med hänsyn till vad lagrådet anfört under 2 kap. 2 § ÄktB bör förevarande paragrafs andra stycke 1 i nuvarande lydelse behållas oförändrad. Remiss­förslagets avsedda reglering i punkt 1 enligt förslagets numrering bör därför ges beteckning 1 a.

Av den sistnämnda punkten jämfört med tredje stycket följer att rätten vid handläggning av ärende angående anordnande eller upphörande av förvaltarskap skall bestå av en lagfaren domare och nänindemän. Enligt lagrådet bör detsamma gälla för ärende om jämkning av omfattningen av ett förvaltarskap enligt 11 kap. 23 § FB. Även detta lagmm bör därför tas med i hänvisningen i nu aktuell punkt. Uttrycket "anordnande eller upphö­rande" bör vidare lämpligen ändras till "anordnande eUer ändring". Med beaktande av det anförda kan den berörda punkten förslagsvis ges följande lydelse:

" I a. anordnande eller ändring av förvaltarskap enligt 11 kap. 7, 19 eller 23 § föräldrabalken."

243

Förslaget till lag om ändring i lagen (1904: 48 s. 1) om

Prop. 1987/88:124

samäganderätt

Erik Nyman:

Ett förordnande av en god man innebär till skillnad från ett förordnande av en förvaltare inte någon förlust av rältshandlingsförmäga för den som förordnandet gäller. Det bör därför inte i vidare män än som kommer i fråga för annan delägare i en samägd faslighet, som inte är omyndig eller inte har en förvaltare med ett uppdrag som omfattar försäljning av fastighe­ten, ankomma pä rätten att, därför atl en delägare har en god man, bestämma ett lägsta pris för försäljning av denna. Det är heller inte fallet för närvarande. Den enskilde kan själv eller genom den gode mannen bevaka sin rätt. Bestämmelserna i 9 § första stycket andra meningen, 12 § första stycket andra meningen och 19 § tredje stycket bör med hänsyn fill det anförda begränsas till att avse den som är omyndig och den som har förvaltare.

Övriga lagförslag

Lagrådet:

Förslagen lämnas utan erinran.

Avslutande anmärkning

Sammanfattningsvis i lagstiftningsärendet vill lagrådet uttala följande.

Lagrådet har biträtt uppfattningen att i framtiden förvallarskapsfall -den nuvarande gruppen av omyndigförklarade - inte skall frånkännas rösträtt.

Ytterligare ansluter sig lagrådet till synsättet att, i den mån nuvarande omyndigförklaringsinstitut kan av de berörda upplevas såsom en integri-tetsmässigt nedvärderande stämpel, det är önskvärt att såvitt möjligt elimi­nera eller mildra denna reaktion.

Remissförslagets metod att i sistnämnda avseende gä fram med en ny terminologi kan ha ett visst värde. Men tveksamhet uppstår när i termino­logins släptåg framförs slutsatser som inverkar förändrande på omyndig-förklaringsfallens/förvaltarskapsfallens rättsställning och rättsskydd.

I flertalet av dessa förändringsidéer har lagrådet - efter att ha genomgått

dem en efter en såsom ovan redovisats - funnit anledning till betänklighe­

ter i mänga hänseenden. Nuvarande rätts skyddsnät för dem som i framli­

den blir förvallarskapsfall rivs enligt förslaget upp på ett betänkligt sätt.

Med all erkänsla för remissförslagets gmndsyn om alla människors lika

värde och om respekten för människors självbestämmanderätt och integri­

tet vill lagrådet hävda att gällande rätts skyddsmekanismer - tillkomna i

främsta mmmet av omsorg om dem som blir de framtida förvaltarskapsfal-

len men också med tanke på tredje man - är i det väsentliga välbetänkta.

Ambitionen att sudda ut den nedsättande stämpel som omyndigförklaring

ansetts kunna innebära bör inte i sig godtas som motiv för att la bort

244

skyddsregler som på goda grunder tillkommit för att tjäna de skyddsbe­hövandes bästa.

Bilagal     Prop. 1987/88:124

II 

kap.

5 § första stycket

"En rättshandling som en god man här företagit utanför sift förordnande är inte bindande för den som förordnandet avser. En rättshandling som utan dennes samtycke företagits inom ramen för förordnandet är inte heller bindande för den som förordnandet avser, såvida inte denne pä gmnd av sitt sinnestillstånd varit ur stånd att ge uttryck åt sin mening eller denna av annan orsak inte kunnat inhämtas."

5 § andra stycket

"Har den---- hushållningen, skall samtycke från den som han företrä­

der anses föreligga, om denne inte  riktade sig."

6§

"Om en rättshandling som en god man har företagit inte blir bindande enligl 5 §, är den gode mannen skyldig att ersätta godtroende tredje man

skada som denne tillfogats. Detta gäller     bindande verkan mot den för

vars räkning den företagils till följd av        känna fill."

10 

§

"Med förvaltarens samtycke fär den enskilde själv  förvaltaruppdra­

get. Om verkan av avtal som den enskilde har ingått       för underåri­

ga."

11 §

"Den enskilde är inte bunden av en rättshandling som en förvaltare har

företagit utanför sitt förordnande. Förvaltaren      skada som denne

tillfogats."

19 § första stycket

"Om en--- så snart den som förordnandet avser begär del. När en        

- till rätten."

23 § andra stycket

"Innan rätten-- överförmyndaren och den enskilde beredas tillfälle

atl yttra sig."

245

23 § tredje stycket

Prop, 1987/88:124

"Kan slutligt--- medföra fara för den enskilde, meddela beslut     

tredje styckena."

12 kap.

3 § tredje stycket

"Om den tingsrätt där eft godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller ett förval­

tarskap är inskrivet får kännedom om att den som godmanskapet eller

förvaltarskapet avser har fått         in där."

13 kap.

4§

"Vad i 3 § sägs gäller också för en god man och en förvaltare i förhållande till den som godmanskapet eller förvaltarskapet avser."

5 § andra stycket

"Motsvarande skyldighet åvilar en god man och en förvaltare gentemot den som godmanskapet eller förvaltarskapet avser och dennes make. Om betydelsen av samtycke i vissa fall finns bestämmelser i 11 kap. 5 §."

9§

"Förmyndare, gode-- den omyndige eller den som godmanskapet

eller förvaltarskapet avser.

Är flera----- den omyndige eller den som godmanskapet eller förval­

tarskapet avser, svarar de för ersättningen. Ersättningsansvaret

skall---- för bristen bestämmas enligt samma gmnder."

16 kap.

2 § Qärde och femte styckena

"Har den omyndige eller den som godmanskapet eller förvaltarskapet

avser efter den fid månad därefter.

Är del - - omyndig eller någon för vilken har förordnats god man

eller förvaltare, skall förteckning     har skett."

246

Justitiedepartementet

''- '''"'''''

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 februari 1988

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om god man och förvaltare 1 Anmälan av lagrådsyttrande m.m.

Föredraganden anmäler lagrådets yttrande den 3 december 1987 (beslut om lagrädsremiss fattat vid regeringssammanträde den 24 september 1987) över förslag till

1.

lag om ändring i föräldrabalken,

2.

lag om ändring i vallagen (1972:620),

3.

lag om ändring i kommunallagen (1977:179),

4.

lag om ändring i äktenskapsbalken,

5.

lag om ändring i ärvdabalken,

6.

lag om ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden,

7.

lag om ändring i jordabalken,

8.

lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988),

9.

lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,

10.   lag om ändring i rättegångsbalken,

11.  lag om ändring i lagen (1946: 807) om handläggning av domstolsären­

den,

12.

lag om ändring i lagen (1924: 322) om värd av omyndigs värdehand­lingar,

13.

lag om ändring i lagen (1904: 48 s. 1) om samäganderält,

14.

lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område,

15.

lag om ändring i lagen (1936: 81) om skuldebrev,

16.

lag om ändring i lagen (1981: 131) om kallelse på okända borgenärer,

17.

lag om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring,

18.

lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrufillägg och kommunalt bostadstillägg,

19.

lag om ändring i studiestödslagen (1973: 349),

20.

lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

21.

lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring,

22.

lag om ändring i socialtjänsUagen (1980:620),

23.

lag om ändring i lagen (1944: 133) om kastrering,

24.

lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk

247 vård i vissa fall.

12.

lag om ändring i transplantafionslagen (1975: 190),

Prop. 1987/88: 124

13.

lag om ändring i lagen (1985: 568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl.,

14.

lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

15.

lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987: 618),

16.

lag om ändring i aktiebolagslagen (1975: 1385),

17.

lag om ändring i akliefondslagen (1974; 931),

18.

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982: 713),

19.

lag om ändring i taxeringslagen (1956:623),

20.

lag om ändring i fastighelslaxeringslagen (1979: 1152),

21.

lag om ändring i lagen (1976: 600) om offentlig anställning,

22.

lag om ändring i lagen (1977: 293) om handel med drycker,

36.   lag om ändring i lagen (1984:989) om socialförsäkringsväsendet

under krig och krigsfara.

Lagrådet har den 13 oktober 1987 avgett ett särskilt yttrande i detta lagstiftningsärende över dels de allmänna grunderna för de till föräldrabal­ken hänförliga centrala ändringsförslagen, dels förslag till lag om ändring i regeringsformen och förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen. En proposition om dessa lagförslag har beslutats den 22 oktober 1987 och därefter överlämnats till riksdagen (prop. 1987/88: 32).

I lagrådsremissen ingick ocksä ett ändringsförslag beträffande lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter. I prop. 1987/88:31 föreslås att den lagen skall upphävas den 1 januari 1989. Det finns därför ingen anledning att i förevarande proposition föreslå någon ändring i lagen. Jag har i denna del samrått med chefen för civildeparte­mentet.

Föredraganden redogör för lagrådets yttrande över de lagförslag som nu återstår i detta lagstiftningsärende och anför.

Lagrådet har i det stora hela godtagit grunderna för den föreslagna reformen men har i en del enskilda frägor haft erinringar mot de remittera­de förslagen. Erinringarna har varit av bäde saklig och redaktionell natur. I sak har kriuken framför allt tagit sikte pä de lösningar som lagrädsremissen innehåller beträffande rekvisiten för förordnande av förvaltare samt möj­ligheterna för den som har förvaltare att ingå rättshandlingar av olika slag, alt företräda andra i skilda angelägenheter och atl inneha vissa uppdrag och befattningar.

Jag kan biträda de flesta av lagrådets ändringsförslag, även om jag på några punkter förordar en delvis annorlunda formulering av lagtexten. Också i övrigt bör vissa redaktionella ändringar göras i de remitterade lagförslagen.

I det följande uppehåller jag mig företrädesvis vid de delar av lagrådets yttrande där jag har en annan uppfattning i sak än lagrådet eller där lagrådets uttalanden föranleder särskilda kommentarer från min sida.

När det gäller möjligheten för den som har förvaltare att inneha uppdrag

och befattningar är jag bara beredd att i viss utsträckning tillmötesgå

lagrådet. Om någon har fått förvaltare utan att det har gjorts någon be­

gränsning av förvaltarens uppdrag, bör del gälla vissa inskränkningar i

dennes möjligheter att inneha eller utöva uppdrag och befattningar. Ett

248

begränsat uppdrag bör däremot inte medföra några sådana inskränkningar.    Prop. 1987/88: 124 Som förebild kan tjäna de bestämmelser i gällande rätt som begränsar omyndigas möjligheter på motsvarande sätt. Del sagda föranleder ändring­ar dels i lagförslag 9, 10, 27-30 och 32-36, dels i 35 lagar som anges i avsnitt 2.

Föratt bestämmelser av detta slag skall kunna fungera i praktiken, torde det vara nödvändigt att - liksom för närvarande är fallet beträffande uppgifter om omyndigförklaringar - låta uppgifter om totalt förvaltarskap ingå i folkbokföringen. Det ankommer på regeringen att utfärda föreskrif­ter om det.

I de nämnda lagarna bör vidare tvä följdändringar göras till de föreslagna ändringarna i föräldrabalken. Den ena är en justering av en lagrumshänvis­ning i 20 § rättshjälpslagen (1972:429). Den andra rör bestämmelserna i 4 kap. 4 § bankaktiebolagslagen (1987: 618) om översändande av emissions­bevis m. m. och motsvarar de av lagrådet granskade förslagen till ändring i 4 kap. 3 § aktiebolagslagen (1975:1385), 33 § aktiefond slagen (1974:931) och 4 kap. 6 § försäkringsrörelselagen (1982: 713).

Innan jag går in pä de enskilda lagbestämmelserna vill jag ta upp en fråga som inte har berörts i anslutning fill de remitterade förslagen eller i lagrå­dels yttrande men som har behandlats i riksdagens socialutskott. Det gäller humvida en god man som har utsetts alt företräda ett utländskt barn som har kommit till Sverige utan sina föräldrar har rätt att begära och uppbära barnbidrag för barnet (jfr SoU 1986/87: 34 s. 13 f). Den rättsliga ställningen för bam som ulan att adopteras kommer till Sverige och saknar familje-rältslig anknytning här är - som utskottet har konstaterat - föremål för utredning. Utredningsuppgiften åvilar numera förmynderskapsutredning­en. Jag är med hänsyn härtill inte beredd att behandla den angivna frägan om barnbidrag i förevarande sammanhang. I denna del harjag samrätt med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslaget till ändring i föräldrabalken

4 kap.

2 och 5 a §§

Lagrådet har ansett alt den som har förvaltare inte skall få adoptera eller adopteras utan förvaltarens samtycke. Vad lagrådet har anfört till stöd för denna uppfattning utgör enligt min mening inte skäl att frångå den stånd­punkt jag har intagit i remissprotokollet. Jag vill i sammanhanget påminna om atl del av 6 § följer alt rätten skall göra en allmän lämplighetsprövning av adoptionsfrågan.

10 kap.

I, 2 och 4 §§

Lagrådet har här föreslagit ändringar som sammanhänger med dess förslag

till ändring av 

II 

kap. 9 §. De föreslagna ändringarna i förevarande para­

grafer går ul på all en förmyndare inte skulle fä företa sådana rättshand-

249

lingar för den underåriges räkning som han pä grund av ett förvallarförord- Prop. 1987/88: 124 nande är förhindrad all företa för egen del. I enlighet med de överväganden jag har gjort med avseende på 11 kap. 9 § är jag beredd alt i viss mån beakta lagrådels synpunkter. Jag anser dock inte att andra förvaltarförord­nanden än sådana som har getts utan begränsning av uppdraget skall inverka diskvalificerande på förmyndarens behörighet att företräda den underårige. Ett förordnande utan begränsning av uppdraget bör å andra sidan utgöra etl absolut hinder för den enskilde att uppträda som förmyn­dare. Hindret bör följa direkt av förvaltarförordnandet. Den enskilde bör alltså inte behöva i särskild ordning entledigas från sitt uppdrag som förmyndare för alt förlora behörigheten all företräda den underårige.

Bestämmdseri i 10 kap. I § att en underårig inte får vara förmyndare bör följaktligen kompletteras med motsvarande förbud för den som har förval­tare utan begränsning av uppdraget. I 10 kap. 2 § första stycket bör göras en motsvarande justering. Där kan också bestämmelsen om verkan av den ena förälderns död utgå. Att förmynderskapet i det fallet fillfaller den andra föräldern ensam framgår nämligen av andra stycket jämfört med 6 kap. 9 § första stycket. Med den lösning jag har vall behöver ingen saklig ändring göras i 10 kap. 4 § i det remitterade förslaget.

11 kap.

7§

Lagrådet har framfört betänkligheter när det gäller grunderna för förord­nande av förvaltare. Enligt det remitterade förslaget skall förvaltare för­ordnas i fall där gmndfömtsättningarna för ett godmansförordnande är för handen men det inte är tillräckligt med etl sådant förordnande eller andra mindre ingripande insatser. Lagrådet anser dock att förordnande av förval­tare bör ges en självständig reglering och att det för elt sådant förordnande bör krävas - fömtom att fömtsättningar för godmanskap föreligger - atl den enskilde är ur stånd att vårda sig eller sin egendom.

En av grundtankarna bakom den föreslagna reformen är att ingen männi­ska skall utsättas för större ingrepp i den personliga integriteten än vad som är klart befogat i det enskilda fallet. Den grundtanken har varit vägledande vid utformningen av lagrädsremissens bestämmelser om för­ordnande av förvaltare. Lagrådets förslag ligger i linje med denna grund­tanke. Med hänsyn härtill kan jag biträda detta förslag. Jag vill tillägga atl förslaget, på samma sätt som det remitterade förslaget, innebär att förval­tare kan förordnas även när den enskilde endast delvis är ur stånd atl vårda sin egendom, varvid förvaltarförordnandet fär anpassas till detta förhållan­de.

9§

Lagrådet har reagerat mot atl en person som har förvaltare skulle ha

behörighet att för annans räkning ombesörja sådana rättsliga angelägenhe­

ter som han eller hon på grund av förvaltarförordnandet inte får handha

inom den egna rättssfären.

250

Jag delar lagrådets uppfattning att den som har förvaltare utan att någon Prop. 1987/88: 124 begränsning har gjorts av uppdraget inte bör vara behörig att företa rätts­handlingar för annans räkning. Däremot anscrjag att etl partiellt förvaltar­förordnande inte bör frånta den enskilde behörigheten att för annans räkning företa just sådana rättshandlingar som förordnandet avser. En bestämmelse av den innebörden skulle vara svår atl tillämpa i prakfiken.

Att några begränsningar i behörigheten att företräda andra inte inträder vid partiella förvaltarförordnanden är något som rätten bör beakta då den bestämmer ett förordnandes omfattning.

28 §

Lagrådet har ansett att även rättens beslut enligt 11 kap. 23 § om ändrad omfattning av ett förvaltarskap bör kungöras i Post- och Inrikes Tidningar. Jag kan ansluta mig till denna uppfattning. Enligt min mening bör en skyldighet att kungöra dessa beslut framgå direkt av lagtexten.

15 kap. 20 §

Lagrådet har förordat att de beloppsgränser som omgärdar möjligheten att ta ut ersättning fill förmyndare av den omyndiges medel skall gälla även vid förvaltarskap. Jag finner i denna fråga inte skäl att frångå den stånd­punkt som jag har intagit i det remitterade förslaget. En annan sak är atl de nyss nämnda beloppsgränserna i mänga fall kan vara vägledande även vid förvaltarskap och godmanskap, i synnerhet när uppdraget har getts utan begränsning (jfr beträffande godmanskap prop. 1974: 142 s. 149 och 180).

Med anledning av den omdisposition av 15 kap. som bör genomföras i enlighet med vad lagrådet har förordat i anslutning till 1 § bör förevarande paragraf förskjutas elt steg framåt och alltså bilda en ny 21 §.

20 kap.

2§

Enligt lagrådets uppfattning bör rättens skyldighet all förordna god man enligt förevarande paragraf vidgas till att omfatta dels andra ärenden angående förvaltarskap än sädana som rör ansökan om förvaltare, dels ärenden om godmanskap.

Jag delar lagrådets uppfattning när det gäller ärenden som rör utvidgning

av ett förvaltarskaps omfattning. I sädana ärenden torde nämligen förhål­

landena i många fall vara likartade med dem som föreligger i ärenden

angående ansökan om förvaltare. Vidare finns det inte några skäl att i

ärenden om anordnande av förvaltarskap begränsa paragrafens räckvidd

till fall då ärendet har anhängiggjorts genom ansökan. I övrigt vidhåller jag

emellertid den uppfattning som har kommit till uttryck i det remitterade

förslaget. När det gäller ärenden om förordnande av god man föreligger

enligt gällande rätt inte någon skyldighet för rätten att förordna en god man

atl bevaka den enskildes rätt i ärendet. Nägot behov av en lagändring på

251

den punkten har inte visat sig föreligga.

2a §

Prop. 1987/88: 124

Förevarande paragraf bör justeras i enlighet med mina överväganden be­träffande 2 §.

Del kan inträffa alt det i samma ärende förekommer framställningar om bäde utvidgning och inskränkning av ett förvaltarskap. Självfallet skall då inte förordnas ett rättegängsbiträde enligt 2 a §, om förutsättningarna för etl godmansförordnande enligt 2 § är uppfyllda.

Övergångsbestämmelserna

Vad lagrådet har anfört om övergångsbestämmelserna kan jag ansluta mig till. Den instruktion fill överförmyndarna som lagrådet har önskat lägga lill i punkt 2 anscrjag dock vara av sådant slag att dén inte bör ges i lagform. Det bör ankomma pä regeringen atl meddela föreskrifter av detta slag.

Förslaget till lag om ändring i äktenskapsbalken

2 kap.

2§

Lagrådet förordar för förvaltarskapens del atl en motsvarighet behålls till bestämmelsen i nuvarande 2 kap. 2 § äktenskapsbalken om förmyndarens samtycke till äktenskap.

Kravet på förmyndarens samtycke i dessa fall får ses mot bakgmnd i första hand av de ekonomiska rättsverkningar som äktenskapet för med sig. Men ingående av äktenskap är ändå en handling av övervägande personlig natur. Den spärr som ligger i att kontrahenterna fömtsatts ha rättslig handlingsförmåga får enligt min mening anses vara tillräcklig i sammanhanget. Äktenskapsbalkens regler om jämkning vid bodelning ger också möjlighet att vid äktenskapsskillnad komma lill rätta med oskäliga bodelningsanspråk. I förarbetena till äktenskapsbalken anges som exempel pä jämkningsgrundande omständigheter bland annat det sätt pä vilkel den ekonomiska situationen i äktenskapet har uppstått och makarnas hälsofill­ständ (prop. 1986/87:1 s. 185).

Med hänsyn fill vad jag nu har anfört biträder jag inte lagrådets förslag i denna del.

7 kap.

3§

Efter alt ha tagit dd av lagrådets synpunkter ärjag beredd atl revidera min

uppfattning i lagrädsremissen om att ett förvaltarförordnande skulle kunna

utformas på så sätt atl det innefattar en begränsning i rätten att ingå

äktenskapsförord. Lika litet kan ett förordnande avseende förvaltning av

viss egendom innebära att den enskilde måste inhämta förvaltarens sam­

tycke för att ingå äktenskapsförord som omfattar egendomen. Även om en

fömtsättning för ingående av äktenskapsförord är att makarna har rälts­

handlingsförmäga, finns det i mänga fall behov av en spärregel som tar

25?

sikte pä den nu aktuella personkategorin. Enligt min mening skulle det    Prop. 1987/88: 124 dock leda för långt att, som lagrådet har föreslagit, låta en sådan spärregel utlösas redan vid ett partiellt förvaltarförordnande. Regeln bör i stället utformas pä så sätt atl en person som har förvaltare utan begränsning av uppdraget inte fär ingå äktenskapsförord utan förvaltarens samtycke.

Förslaget till lag om ändring i ärvdabalken

17 kap. 2§

En arvsavsägdse berör den avstående arvingen så nära att den förutsätter arvingens personliga medverkan. En förvaltare för arvingen kan alltså inte företa en sådan rättshandling på arvingens vägnar. Jag ansluter mig fill, lagrådets uppfattning att förvaltarförordnandet inte heller kan anses inne--fatta en rätt för förvaltaren att motsätta sig att den enskilde företar rätts­handlingar av detta slag. Det torde dock i många fall vara olämpligt att låta en person som har förvaltare själv avgöra en fråga av så ingripande bety­delse som arvsavsägdse. En motsvarighet till den nuvarande bestämmel­sen om förmyndarens samtycke till arvsavsägdse av den som är omyndig­förklarad bör följaktligen införas. En sådan regel bör lämpligen utformas som ett krav pä förvaltarens samtycke lill arvsavsägdse i de fall förvaltar­uppdraget har getts utan begränsning. Att kravet på samtycke till arvsavsä­gdse inte kommer att gälla vid partiellt förvaltarförordnande är en omstän­dighet som får beaktas vid avgränsningen av förordnandet.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1946: 807) om handläggning av domstolsärenden

6§

Med hänsyn fill vad jag anfört beträffande 2 kap. 2 § äktenskapsbalken behövs ingen följdändring i förevarande paragraf. Däremot godtar jag vad lagrådet har föreslagit när det gäller tingsrättens sammansättning i ärenden om jämkning av ett förvaltarskaps omfattning.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt

9, 12 och 19 §§

En ledamot av lagrådet har anfört att skyldigheten för rätten att utan yrkande bestämma ett lägsta pris vid försäljning av en fastighet pä offentlig auktion bör begränsas lill fall dä någon delägare är omyndig eller har förvaltare och inte - som har föreslagits i lagrädsremissen - gälla även dä någon av delägarna har god man. Jag biträder denna uppfattning.

253

2 Hemställan

Prop. 1987/88:124

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen att anta

dels de av lagrådet nu granskade lagförslagen med vidtagna änd­ringar,

dels förslag till

37.

lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltnings­domstolar,

38.

lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m. m.,

39.

lag om ändring i lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvis­ter,

40.

lag om ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol,

41.

lag om ändring i lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten,

42.

lag om ändring i lagen (1978:28) om försäkringsdomstolar,

43.

lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1),

44.

lag om ändring i lagen (1929:145) om skiljemän,

45.

lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429),

46.

lag om ändring i lagen (1973: 188) om arrendenämnder och hyresnämnder,

47.

lag om ändring i oljekrislagen (1975:197),

48.

lag om ändring i lagen (1976:839) om statens va-nämnd,

49.

lag om ändring i förfogandelagen (1978:262),

50.

lag om ändring i lagen (1934:437) om Sveriges riksbank,

51.

lag om ändring i lagen (1982:1158) om riksgäldskonloret,

52.

lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmän­na pensionsfonden,

53.

lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring,

54.

lag om ändring i sparbankslagen (1987:619),

55.

lag om ändring i föreningsbankslagen (1987: 620),

56.

lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

57.

lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag,

58.

lag om ändring i lagen (1950: 272) om rätt för utländska försäk­ringsföretag att driva försäkringsrörelse i Sverige,

59.

lag om ändring i lagen (1968:555) om rätt för utlänning att driva näring här i riket,

60.

lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m. m. i vissa företag,

61.

lag om ändring i lagen (1966:742) om hotell- och pensionatrö­relse,

62.

lag om ändring i lagen (1984:81) om fasfighetsmäklare,

63.

lag om ändring i lagen (1952: 166) om häradsallmänningar,

64.   lag om ändring i lagen (1952: 167) om allmänningsskogar i

Norrland och Dalarna,

65.

lag om ändring i rennäringslagen (1971:437),

66.

lag om ändring i lagen (1976:997) om vattenförbund,

67.

lag om ändring i ackordslagen (1970:847),

254

65.

lag om ändring i radioansvarighetslagen (1966:756),

Prop. 1987/88:124

66.

lag om ändring i lagen (1982:460) om ansvarighet för närradio,

67.

lag om ändring i lagen (1982:521) om ansvarighet för radio-och kassettidningar,

68.

lag om ändring i lagen (1985: 1057) om ansvarighet för lokala kabdsändningar.

Samråd har skett med chefen för försvarsdepartementet beträffande lagförslag 49, med chefen för socialdepartementet beträffande lagförslag 17, 18, 20- 25, 35, 36 och 52, med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beträffande lagför­slag 26 och 42, med chefen för finansdepartementet beträffande lagförslag 32, 33, 50 och 51, med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beträffande lagförslag 27, 28, 30, 31, 38, 54, 55 och 58, med chefen för utbildningsdepartementet beträf­fande lagförslag 19, med chefen för jordbruksdepartementet beträffande lagförslag 6365, med chefen för arbetsmarknadsdepartementet beträffan­de lagförslag 39 och 53, med chefen för industridepartementet beträffande lagförslag 41 och 59, med chefen för civildepartementet beträffande lagför­slag 3 och 34 samt med chefen för miljö- och energidepartementet beträf­fande lagförslag 47.

3 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen alt anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

255

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 1

Sammanfattning av förmynderskapsutredningens betänkande

Utredningen har fått i uppdrag att med förtur undersöka möjligheterna att avskaffa institutet omyndigförklaring. I detta betänkande redovisar utredningen resultatet av sina överväganden i frågan.

Utredningen konstaterar inledningsvis att en omyndigförklaring har allvarliga konsekvenser för den som drabbas. Han eller hon berövas sin rättsliga handlingsförmåga i så gott som alla hänseenden. En omyndig­förklaring berör inte bara den ekonomiska rörelsefriheten utan begrän­sar över huvud taget den enskildes möjlighet att ta initiativ och hävda en åsikt. Något som upplevs som särskilt negativt är att rösträtten i allmän­na val går förlorad.

De långtgående inskränkningarna i den enskildes rättshandliiigsför-måga inträffar även i sådana fall då en omyndigförklaring framför allt är mofiverad för att ta ifrån den enskilde bestämmanderätten över viss egendom e.d. En omyndigförklaring kan alltså sägas vara ett trubbigt instrument som i stor utsträckning speglar en äldre tids synsätt. I många fall kan en omyndigförklaring få allvarliga följder för den omyndigför­klarades psykiska tillstånd och försvåra en social anpassning.

Genom en reform år 1974 av reglerna i föräldrabalken inskränktes möjligheterna att förklara en person omyndig, samtidigt som det blev lättare att förordna god man för den som behöver hjälp med att sköta sina angelägenheter. Härigenom har antalet omyndigförklarade sjunkit från ca 30 000 år 1976, då reformen trädde i kraft, till omkring 15 000 vid 1985 års utgång. Detta antal kan på sikt förväntas minska, bl.a. som resultat av en ökad aktivitet hos överförmyndarna när det gäller att ta initiativ till hävanden av omyndigförklaringar. Enligt utredningens me­ning har emellertid en omyndigförklaring sådana nackdelar att starka skäl talar för att institutet helt avskaffas. En sådan åtgärd står också i samklang med de tankegångar som kommer fram i socialtjänstlagen och den nyligen antagna lagen om särskilda omsorger om psykiskt utveck­lingsstörda m.n. Respekten för människors självbestämmanderätt och integritet står där i förgrunden.

Ett avskaffande av omyndigförklaringsinstitutet kräver emellertid att

man på ett annat sätt tillgodoser behovet av hjälp och skydd för personer

som på grund av sjukdom e.d. saknar förmåga alt själva ha hand om sina

angelägenheter. Det är bl.a. vikfigt att psykiskt svaga personer skyddas

från påtryckningar av personer i deras omgivning som vill få till stånd

256

olikaekonomiskadispositioner. Vid sidan av dem som i dag är omyndig-     Prop. 1987/88: 124 förklarade finns det också andra grupper som behöver hjälp i såväl per-     Bilaga 1 sonliga som ekonomiska eller rättsliga frågor.

För att den enskilde skall få ett tillfredsställande skydd är det inte tillräckligt med de möjligheter som erbjuds enligt socialtjänst- och om­sorgslagstiftningen. Inte heller kan man lita till de nuvarande möjlighe­terna atl ogiltigförklara avtal som har slutits under inflytande av rubbad själsverksamhet m.m. I stället måste enligt utredningens mening nya for­mer för bistånd tillskapas inom ramen för föräldrabalken. Närmast till hands ligger då att bygga ut det nuvarande godmansinstitulet.

Utredningens undersökningar som bl.a. har utförts genom en enkät till landets tingsrätter och ett stort antal överförmyndare visar att, även om det gällande godmansinstitulet väl fyller sin uppgift som ett alternativ till omyndigförklaring, det inte helt kan ersätta omyndigför­klaringarna. Framför allt utgör risken för att den gode mannen och hu­vudmannen ingår kolliderade rättshandlingar ett hinder. Denna kolli­sionsrisk hänger i sin tur samman med att den som får god man formellt behåller sin rättshandlingsförmåga.

Utredningen föreslår därför att, jämsides med att omyndigförklaring­arna avskaffas, det införs ett utbyggt godmansinslilul, kallat förvaltar­skap. För att inte den hjälpbehövande skall behöva utsättas för mer ingri­pande åtgärder än nödvändigt bör det nuvarande godmansinstitulet samtidigt behällas med vissa justeringar.

Huvuddragen i det föreslagna förvaltarinstilutet är följande, o   De allmänna förutsättningarna för ett förvaltarförordnande är de­samma som vid förordnande av god man. En förvaltare kan sålunda förordnas, när någon på grund av sjukdom, hämmad förståndsut­veckling, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person, o   Ett förvaltarskap skall anpassas så, att det motsvarar den enskildes behov av bistånd i varje särskilt fall. Förvaltarskapet kan begränsas till atl avse förvaltningen av viss egendom, t.ex. en fastighet, eller viss rättslig angelägenhet. Det är inte nödvändigt att en viss egendom, t.ex. pensionstillgångar, ställs under förvaltning i sin helhet utan huvud­mannen kan ges rätt att själv disponera över en del. o   Förvaltaren har ensam rådighet över den egendom och de angelägen­heter som omfattas av förvaltaruppdraget. I den delen förlorar alltså huvudmannen sin egen rättshandlingsförmåga, o   Ett förvaltarförordnande påverkar inte huvudmannens rätt att rösta i allmänna val. Ingen skall alltså i fortsättningen kunna bli fråntagen sin rösträtt på grund av sjukdom e.d. o   Liksom en god man förordnas en förvaltare av tingsrätten. När för­hållandena motiverar del, är domstolen skyldig att ompröva omfatt­ningen av etl förvaltarskap. o   Behöriga att ansöka om förvaltarförordnande är bl.a. den enskilde

257

17    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

själv, hans eller hennes make och närmaste släktingar samt överför-    Prop. 1987/88: 124 myndaren. Huvudregeln är att den enskilde skall höras muntligt, in-     Bilaga 1 nan förvaltare förordnas. Vidare skall domstolen ha tillgång till läkar­intyg eller annan likvärdig utredning.

Med den utformning förvaltarinstilutet har fått liknar det systemet med omyndigförklaringar i vissa andra länder där domstolarna har möj­lighet atl bestämma räckvidden av en omyndigförklaring med hänsyn till de särskilda förhållanden som föreligger. Etl förvaltarförordnande rik­tar sig emellertid inte på samma sätt som en omyndigförklaring mot den enskildes person ulan lar mera direkt sikte på förvaltningen av hans eller hennes egendom eller bevakning av en viss rättslig eller ekonomisk ange­lägenhet. Den enskilde slipper alltså den stämpel som det i dag innebär att bli omyndigförklarad.

Som tidigare nämnts föreslår utredningen alt det nuvarande godmans­institulet behålls. Tanken är atl domstolen först skall.pröva om det är tillräckligt att förordna en god man för någon, innan etl förvaltarförord­nande tillgrips.

Utredningen föreslår en del ändringar i regleringen av godmansinsti­tulet för att det klarare skall framgå att den som har fått god man behåller sin rättsliga handlingsförmåga. Den gode mannen skall som regel vara skyldig atl inhämta huvudmannens samtycke till de rättshandlingar han vill ingå för dennes räkning. Undantag gäller, om huvudmannens till­stånd utgör hinder mot inhämtande av hans eller hennes mening eller om huvudmannens mening av någon annan orsak inte kan inhämtas. En rättshandling som den gode mannen ulan samtycke har ingått för huvud­mannen blir i princip ogiltig.

När det gäller förfarandet vid utseende av god nian föreslås vissa änd­ringar för att stärka den enskildes rättssäkerhet. I stor utsträckning kom­mer enligl förslaget samma regler atl gälla som vid förordnande av för­valtare.

Utredningens förslag medför omfattande ändringar i 10 20 kap. för­äldrabalken. Del föranleder även ändringar i knappt fyrtio författningar utanför föräldrabalken.

Utredningen föreslår att avskaffandet av omyndigförklaringsinstitulet sker så snart som möjligt, så att bl.a. det nuvarande rösträttshindret för­svinner. Eftersom del i den delen krävs en grundlagsändring, måste det emellertid först fallas två riksdagsbeslut med mellanliggande val. Del torde också vara nödvändigt med ett visst förberedelsearbete hos berör­da myndigheter, främst domstolar och överförmyndare, innan de nya reglerna kan träda i kraft. Med hänsyn härtill föreslår utredningen den I januari 1989 som ikraftträdandedag.

Utredningen fortsätter sitt arbete med övriga delar av uppdraget. Det innefattar bl.a. en översyn av föräldrabalkens förvaltningsregler och en undersökning av möjligheterna att förenkla handläggningen vid domsto­larna och hos överförmyndarna. Även de förmynderskapsfrågor som har internationell anknytning ingår i utredningens fortsatta uppdrag.

258

Utredningens lagförslag

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

1. Förslag till

Lag om ändring i föräldrabalken

Härigenom föreskrivs i fråga om föräldrabalken dels att 4 kap. 2 § och 18 kap. skall upphöra alt gälla, dels att 4kap.S a , 10 och 

II 

kap., 12 kap. 2-6 §§, 13 kap. 2-10 §§, 14 kap. I §, 15 kap. 1 §, 16 kap. I -14 §§, 17 kap. 7 §, 19 kap. 17 §, 20 kap. 1,2, 5, 8 och 11 §§ samt rubrikerna till 1017 kap. skall ha följande lydelse, dels att i 15 kap. skall införas en ny paragraf, 20 §, och i 20 kap. tre nya paragrafer, 2 a c §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap. 5 a §'*

Den som inte har fyllt arton år får ej adopteras utan föräldrarnas samtycke. Moderns samtycke skall ha lämnats sedan hon har återhämtat sig tillräckligt efter nedkomsten. Vid adoption av någon annans adoptiv­barn skall i stället samtycke inhämtas fråri barnets adoptivföräldrar eller, om en adoptivförälder är gift med någon av barnets föräldrar, från båda dessa makar.

Samtycke enligt första stycket behövs ej av den som är sinnessjuk, sinnesslö, utan del i vårdnaden eller på okänd ort. Är detta fallet beträf­fande var och en av dem som enligt första stycket skall samtycka till adoptionen, skall i stället samtycke inhämtas frän barnets förmyndare.

Den som är förklarad omyndig får inte adopteras utan förmynda­rens samtycke.

11 kap. Om förmyndare

10 kap. Om förmyndare

11 kap. 1 §

För barn som stär under vård­nad av bägge föräldrarna äro för­äldrarna förmyndare. Dör en av föräldrarna eller kan någon av dem enligt 4 § icke vara förmynda­re, eller blir någon av dem entledi­gad från förmynderskapet, är den andre barnets förmyndare.

10 kap. 1 §

För barn som står under vård­nad av bägge föräldrarna är dessa förmyndare. Dör en av föräldrar­na eller är någon av dem underårig eller blir någon av dem entledigad från förmynderskapet, är den an­dre barnets förmyndare.

" Senaste lydelse 1981:363

-I Senaste lydelse 1976:612

259

Nuvarande lydelse

För barn som står under vård­nad av endast den ene av sina för­äldrar är denne ensam förmynda­re.

Föreslagen lydelse

För barn som står under vård­nad av endast den ene av sina för­äldrar är denne ensam förmynda­re.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

11 kap. 2§'i

Ingår underårigt barn äkten­skap, skall den som vid äktenska­pets ingående var förmyndare för barnet alltjämt vara barnets för­myndare.

10 kap. 2 §

Ingår underårigt barn äkten­skap, skall den som vid äktenska­pets ingående var förmyndare för barnet alltjämt vara barnets för­myndare.

11 kap. 3 §

Finnes ej någon som efter vad i I eller 2 § sägs skall vara förmynda­re för underårig, skall rätten för­ordna förmyndare.

För den som är förklarad omyn­dig skall ock förmyndare förordnas.

10 kap. 3 §

Finns det inte någon som skall vara förmyndare enligt I eller 2 §, skall rätten förordna förmyndare för den underårige.

11 kap. 4 §2'

Den som själv är omyndig må ej vara förmyndare; och upphöre där­för förmyndarens befattning, om han varder förklarad omyndig.

Har förmyndare förordnats en­ligt 3 § första stycket på grund av att yäer eller moder är underårig, gäller förordnandet till dess fadern eller modern har uppnått myndig ålder.

11 kap. 5 §'

Aär förmyndare skall förordnas skall därtill utses en rättrådig, erfa­ren och i övrigt lämplig man eller kvinna.

För underåriga syskon bör ge­mensam förmyndare förordnas, såvida icke särskilda skäl tala där­emot.

11 kap. 6 §

Skall efter föräldrarnas död för­myndare förordnas för underårig,

10 kap. 4 §

Har förmyndare förordnats en­ligt 3 § på grund av att fadern eller modern är underårig, gäller för­ordnandet till dess fadern eller modern har uppnått myndig ålder.

10 kap. 5 §

Till förmyndare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man eller kvinna.

Den som är underårig får inte vara förmyndare.

För underåriga syskon bör dom­stolen förordna en gemensam för­myndare, om w/esärskilda skäl ta­lar däremot.

10 kap. 6 §

Skall efter föräldrarnas död för­myndare förordnas för en underå-

" Senaste lydelse

1976:612

-' Senaste lydelse

1974:1038

260

Nuvarande lydelse

och hava föräldrarna eller en av dem givit tillkänna, vem de önska lill förmyndare/ör (/en underårige. varde han därtill förordnad, så­framt han ej finnes olämplig.

11 kap. 7 §

Föromyndig må, wäromständig-heterna sådant påkalla, flera för­myndare förordnas.

Prövas den eller de som på grund av lag skola vara förmynda­re icke lämpligen böra handhava förmynderskapet allena, skall medförmyndare förordnas.

II 

kap. 8§'>

En förmyndare har rätt att på begäran bli entledigad från för­mynderskapet. Detta gäller dock ej, om förmynderskapet för en underårig utövas av föräldrarna el­ler en av dem och särskilda skäl ta­lar mot att förmyndaren entledi­gas.

Har två särskilt förordnade för­myndare utsetts att gemensamt ut­öva vårdnaden om ett barn och vill någon av förmyndarna att vårdna­den inte längre skall vara gemen­sam, skall rätten på talan av en av dem eller båda anförtro vårdna­den om barnet åt en av dem efter vad som är bäst för barnet.

Föreslagen lydelse

rig och //ar föräldrarna eller en av dem gett tillkänna vem de önskar till förmyndare, skall denne förord­nas, om han eller hon inte är oläm­plig-

10 kap. 7 §

När omständigheterna påkallar det, kan flera förmyndare förord­nas för samma person.

Kan den eller de som på grund av lag skall vara förmyndare inte lämpligen ha hand om förmynder­skapel allena, skall medförmynda­re förordnas.

10 kap. 8 §

En förmyndare har rätt att på begäran bli entledigad från för­mynderskapet. Detta gäller dock ej, om förmynderskapet utövas av föräldrarna eller en av dem och särskilda skäl talar mot att för­myndaren entledigas.

Har två särskilt förordnade för­myndare utsetts att gemensamt ut­öva vårdnaden om etl barn och vill någon av förmyndarna att vårdna­den inte längre skall vara gemen­sam, skall rätten på talan av en av dem eller båda anförtro vårdna­den om. barnet åt en av dem efter vad som är bäst för barnet.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

11 kap. 9 §

Gör förmyridaren sig skyldig till missbruk eller försummelse vid ut­övandet av sin befattning, eller kommer han på ekonomiskt obe­stånd, och prövas han på grund hä­rav vara olämplig såsom förmyn­dare, eller Jinnes han av annan or­sak icke längre lämplig att inneha-va förmynderskapet, varde han ent­ledigad.

10 kap. 9 §

En förmyndare skall entledigas, om han vid utövandet av sitt upp­drag gör sig skyldig till missbruk eller försummelse, om han kom­mer på ekonomiskt obestånd och på grund därav är olämplig att vara förmyndare eller om han av någon annan orsak inte längre är lämplig att inneha sitt uppdrag.

" Senaste lydelse 1983:47

261

Nuvarande lydelse

11 kap. 10 §

Dör förmyndaren, och finnes ej någon som på grund av lag skall vara förmyndare, skall den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandet till den rätt. hos vilken förmynderskapet är el­ler skall vara inskrivet.

Föreslagen lydelse

10 kap. 10 §

Dör förmyndaren och finns det inte någon som på grund av lag skall vara förmyndare, skall den som har boet i sin vård utan dröjs­mål anmäla förhållandet till den tingsrätt hos vilken förmynderska­pet är eller skall vara inskrivet.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

11 kap. 11 §

Förmynderskap står under till­syn av överförmyndaren och rät­ten.

10 kap. 11 §

Förmynderskap stär under till­syn av överförmyndaren och tings­rätten.

II 

kap. 12 §"

Fråga om förordnande av för­myndare/ör underårig upptages av den rätt där förmynderskapet är inskrivet eller, om inskrivning av förmynderskapet icke ägt rum, av den rätt där inskrivning skall ske.

Då någon som uppnått myndig ålder förklaras omyndig, skall för­myndare förordnas av den rätt där ansökningen om omyndighetsför­klaring gjordes. Erfordras ny för­myndare, skall sådan förordnas av den rätt där förmynderskapet är in­skrivet.

Fråga om entledigande av för­myndare upptages av den rätt där förmynderskapet är inskrivet eller skall inskrivas.

10 kap. 12 §

Fråga om förordnande av för­myndare tas upp av den tingsrätt där förmynderskapet är inskrivet eller, om inskrivning av förmyn­derskapet inte har ägt rum, av den tingsrätt där inskrivning skall ske.

Fråga om entledigande av för­myndare tas upp av den tingsrätt där förmynderskapet är eller skall vara inskrivet.

II 

kap. 13 

§

"

I ärende om förordnande av för­myndare skall rätten bereda över­förmyndaren tillfälle ätt lämna förslag på person som är lämplig för uppdraget.

10 kap. 13 §

I ärende om förordnande av för­myndare skall rätten bereda över­förmyndaren tillfälle att lämna förslag på person som är lämplig för uppdraget.

Ilkap. 14 §"

Ingen får förordnas till förmyn­dare eller entledigas från sådan be­fattning utan att ha fått tillfälle att yttra sig / ärendet.

10kap.l4§

Ingen får förordnas till förmyn­dare eller entledigas från ett sådant uppdrag utan att ha fåft fillfälle att yttra sig.

"Senaste lydelse 1976:612

262

Nuvarande lydelse

Ilkap. 15 §"

Kan slutligt beslut ej ges ome­delbart i ärende om förordnande av förmyndare, får rätten, om omedelbar vård erfordras om den omyndiges angelägenheter, för­ordna förmyndare för tiden intill dess ärendet avgöres av rätten.

Har i mål om omyndighetsförkla­ring rätten meddelat beslut enligt 10 kap. 14 § om att den, vars försättan­de i omyndighet det är fråga om, skall vara omyndig för tiden intill dess målet avgöres, skall rätten i där angiven ordning förordna för­myndare för honomför nämnda tid.

Föreslagen lydelse

10 kap. 15 §

Kan slutligt beslut ej ges ome­delbart i ärende om förordnande av förmyndare, får rätten, om den omyndiges angelägenheter kräver omedelbar vård, förordna förmyn­dare för tiden till dess ärendet slut­ligt avgörs.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

11 kap. 16 §"

Uppkommer fräga om förmyn­dares entledigande av orsak som anges i 9 § och kan slutligt beslut ej ges omedelbart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för den omyndiges rätt och bästa, för­ordna om förmyndarens skiljande från utövningen av förmynderska­pet för tiden intill dess ärendet av­göres av rätten.

Innan beslut/a//a5 om förmyn­darens skiljande från utövningen av förmynderskapet, skall, om det kan ske utan märklig tidsutdräkt, för­myndaren beredas tillfälle att yttra sig.

10 kap. 16 §

Uppkommer fråga om att enligt 9 § entlediga en förmyndare och kan slutligt beslut ej ges omedel­bart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara, för den omyndige, besluta att förmyndaren skall skil­jas från sitt uppdrag för tiden //// dess ärendet avgörs.

Innan rättenmeddelarbeslut en­ligtförsta stycket, skall förmynda­ren beredas tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål.

Ilkap. 17 §2>

Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare får göras, förutom av överförmynda­ren och förmyndare, av den omyn­dige själv, om denne har fyllt sex­ton år, samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar. En förmyndare som inte längre är lämplig att utöva vårdnaden om en underårig får entledigas även på

10 kap. 17 §

Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare får göras, förutom av överförmynda­ren och förmyndare, av den omyn­dige själv, om denne har fyllt sex­ton är, samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar. En förmyndare som inte längre är lämplig att utöva vårdnaden får enfiedigas även på ansökan av so-

" Senaste lydelse

1976:612

' Senaste lydelse

1983:47

263

Nuvarande lydelse

ansökan av socialnämnden. Frå­gor som avses i denna paragraf skall rätten också ta upp själv­mant, när anledning förekommer till det.

1 ärende som avses i första styc­ket skall rätten, när det rör omyn­dig som fyllt sexton år, bereda denne ullfälle att yttra sig, om det kan ske.

Mot rättens beslut i ärende som avses i första stycket får talan föras, förutom av den som beslutet särskilt rör, av var och en som har rätt att göra ansökan.

Föreslagen lydelse

cialnämnden. Frågor som avses i denna paragraf skall rätten också ta upp självmant, när anledning förekommer till det.

I ärende som avses i första styc­ket skall rätten, när det rör en omyndig som fyllt sexton år, bere­da denne tillfälle att yttra sig, om det kan ske.

Rättens beslut i ärende som avses i första stycket får överkla­gas, förutom av den som beslutet särskilt rör, av var och en som har rätt att göra ansökan.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

11 kap. Om god man och förvaltare

Om god man

II 

kap. 1 §

Kan en förmyndare på grund av sjukdom eller av annan orsak inte utöva förmynderskapet eller blir han enligt 10 kap. 16 § skild från utövningen av det. skall rätten för­ordna god man att i förmyndarens ställe vårda den omyndiges angelä­genheter.

11 kap. 2 §

Har en förmyndare eller hans make och den omyndige del i oskif­tal dödsbo, skall rätten förordna god man att vårda den omyndiges rätt i boet vid boulredningen liksom vid bodelning och skifte eller ingå­ende av avtal om sammanlevnad i oskiftat bo.

God man skall även förordnas för en omyndig eller annan på vars väg­nar det skall företas en rättshand­ling vid vilken ställföreträdaren en­ligt 13 kap. 2 § ej kan företräda ho­nom eller henne. Detsamma gäller, om det uppstår fråga om rättegång

264

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

FVop. 1987/88: 124

Bilaga 2 mellan å ena sidan den omyndige

eller huvudmannen och å andra si­dan ställföreträdaren eller dennes make eller någon som ställföreträ­daren företräder.

Om det i annat fall än som a vses i första eller andra stycket förekom­mer en angelägenhet där ställföre­trädaren eller hans make kan ha ett intresse som strider mot den omyn­diges eller huvudmannens, skall rät­ten förordna god man för den omyndige eller huvudmannen, om ställföreträdaren begär det eller det annars är lämpligt.

11 kap. 3 §

Rätten skall förordna god man

1.

om det vid ett dödsfall fmns en till namnet känd arvinge som vistas på okänd eller avlägsen ort och därför inte kan bevaka sin rätt i boet och förvalta sin lott i det,

2.

om det vid ett dödsfall inte kan utredas huruvida den döde har ef­terlämnat någon arvinge som är arvsberättigad före allmänna arvs­fonden eller före eller tillsammans med någon annan känd arvinge, el­ler också kunskap saknas om såväl namnet som vistelseorten beträffan­de en i övrigt känd arvinge, och det på grund av sådan omständighet krävs atl okänd arvinges rätt beva­kas och hans eller hennes lott i boet förvaltas,

3.

om en testamentstagare vistas på okänd eller avlägsen ort eller är okänd och hans eller hennes rätt därför behöver bevakas enligt vad som föreskrivs om arvinge,

4.

om det i övrigt krävs att en borta­varandes rätt bevakas eller en bor­tavarandes egendom förvaltas,

5.

om det enligt förordnande i testa­mente eller annan rättshandling be­ror av en framtida händelse vem

265

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 2 egendom skall tillfalla eller egen­dom först framdeles skall tillträdas med äganderätt och del krävs att den blivande ägarens rätt bevakas eller att egendomen förvaltas för hans eller hennes räkning, eller 6. om egendom, enligt vad som sär­skilt föreskrivs, skall ställas under vård och förvaltning av god man som avses i detta kapitel.

Förordnande enligt första stycket sker efter anmälan eller när behovet blir känt på annat sätt. Krävs en god man för den som har rätt i ett dödsbo, skall det anmälas hos tingsrätten a v den som har boet i sin vård.

Rättshandlingar som en god man harföreiagit med stöd a v ett förord­nande enligt denna paragraf gäller även om den egendom som förord­nandet avsåg tillfaller någon som den gode mannen inte var förord­nad att företräda.

Ilkap. 4 §

Om någon pä grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling, för­svagat hälsotillstånd eller Uknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egen­dom eller sörja för sin person, skall rätten, om det behövs, förordna god man för honom eller henne. Förord­nandefår inte meddelas utan sam­tycke från den för vilken god man skall utses, om inte den enskildes tillstånd utgör hinder mot inhäm­tande av hans eller hennes mening eller det annars finns särskilda skäl.

11 kap. 5 §

Om en god man, som har före­tagit en rättshandling för huvud­mannen, har handlat utanför sitt förordnande,   är   rättshandlingen

266

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 2 inte bindande för huvudmannen.

Detsamma gäller, om en god man har företagit en rättshandling inom ramen för förordnandet men utan samtycke från huvudmannen, såvi­da inte huvudmannens tillstånd har utgjort hinder mot inhämtande av hans eller hennes mening eller hu­vudmannens mening av annan or­sak inte har kunnat inhämtas.

Har den gode mannen inom ra­men för förordnandet ingått en rättshandling som sedvanligen före­tas för den dagliga hushållningen, skall huvudmannens samtycke anses föreligga, orn han eller hon inte före rättshandlingen har gett uttryck för annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig.

Ilkap. 6 §

Om en rättshandling som en god man harföreiagit för huvudmannen inte blir bindande enligt 5 §, är den gode mannen skyldig att ersätta godtroende tredje man skada som denne lider på grund härav.

Om förvaltare

11 kap. 7 §

Om det beträffande någon före­ligger en sådan situation som anges i 4 § och del inte är tillräckligt att god man förordnas eller atl den en­skilde på något annat mindre ingri­pande sätt får hjälp, kan rätten för­ordna förvaltare för honom eller henne. Förvaltaruppdraget skall anpassas lill den enskildes behov i varje särskilt fall och får begränsas lill atl avse viss egendom eller ange­lägenhet eller egendom överstigan­de elt visst värde. Rätten får överlå­ta ål överförmyndaren att lämna närmare föreskrifter om uppdragels omfattning.

267

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

11 u      OR

i\%&margin-right:90.0pt;margin-bottom: 0cm;margin-left:151.0pt;margin-bottom:.0001pt'>

Inom ramen för förvaltaruppdra­get har förvaltaren ensam rådighet över huvudmannens egendom och företräder denne i alla angelägen­heter som omfattas av uppdraget.

Ilkap. 9 §

Med förvaltarens samtycke får huvudmannen själv företa rätts­handlingar även i en angelägenhet som omfattas av förvaltaruppdra­get. Om verkan av avtal som huvud­mannen har ingått utan samtycke gäller vad som föreskrivs i 9 kap. 6 och 7 §§för underåriga.

Ilkap. 10 §

Endast om det fmns särskilda skälfår förvaltaruppdraget omfatta

1.    huvudmannens rätt att själv sluta

avtal om tjänst eller annat arbete,

2.

vad huvudmannen genom eget arbete har förvärvat efter det att förvaltare har förordnats, liksom avkastningen av sådan egendom och vad som har trätt i egendomens ställe samt

3.

vad huvudmannen efter det att förvaltare har förordnats erhåller genom gåva eller testamente under villkor att egendomen inte skall om­fattas av förvaltarens rådighet.

11 kap. 11 §

Förvaltaren kan omhänderta egendom som avses i 10 § i avvak­tan på att rätten avgör om egendo­men skall omfattas av förvaltarupp­draget.

Innan rätten meddelar beslut som avses i första stycket skall hu­vudmannen och överförmyndaren beredas tillfälle att yttra sig.

268

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

II 

kap. 12 §

"""

Om en förvaltare, som härföre-tagit en rättshandling för huvud­mannen, har handlat utanför för­valtaruppdraget, är rättshandling­en inte bindande för huvudmannen. Förvaltaren år i sådant fall skyldig att ersäua godtroende tredje man skada som denne lider på grund hä­rav.

Gemensamma bestämmelser

II 

kap. 13 §

Till god man eller förvaltare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man eller kvinna. Skall en god man förordnas att be­vaka en omyndigs eller bortavaran­des rätt i dödsbo och har den avlid­ne gett tillkänna vem han önskar till god man, skall denne förordnas, om han eller hon inte är olämplig.

Den som är underårig får inte vara god man eller förvaltare.

11 kap. 14 §

Aär omständigheterna påkallar det, kan flera gode män eller förval­tare förordnas för samma person.

År flera gode män eller förvaltare ansvariga för skada som de har or­sakat tredje man, svarar de solida­riskt för ersättningen. Ersättnings­beloppet skall slutligt fördelas mel­lan de ansvariga efter den grad .av vållande som åvilar dem. Om någon saknar tillgångar att betala sin an­del med, skall de övrigas ansvarig­het för bristen bestämmas på sam­ma sätt.

II 

kap. 15 §

Godmanskap och förvaltarskap står under tillsyn av överförmynda­ren och tingsrätten.

269

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

111       1 

Bilaga 2

11 kap. 16 §

Ansökan om förordnande av god man eller förvaltare får göras av överförmyndaren, förmyndare, den som ansökningen avser, om han el­ler hon har fyllt sexton år. samt hans eller hennes make och närmas­te släktingar.

Ansökan om förordnande av för­valtare får också göras av god man som avses i 4 §.

II 

kap. 17 §

/ ärende om förordnande av god man eller förvaltare för någon som har fyllt sexton år skall rätten bere­da denne tillfälle att yttra sig, om det kan ske.

I ärende om förordnande a v god man enligt 4 § eller förvahare skall, om det inte är obehövligt, rätten också inhämta yttrande från make och närmaste släktingar, överför­myndaren, vårdinrättning och soci­alnämnd. Den som ansökningen avser skall i ett sådant ärende höras muntligt, om det kan ske utan ska­da för honom eller henne och det inte är uppenbart att han eller hon inte förstår vad saken gäller. Rätten kan dock underlåta munthgt förhör, om den enskilde själv har gjort an­sökan eller medgivit det ifrågasatta förordnandet eller det annars flnns särskilda skäl.

Myndigheter som anges i andra stycket är skyldiga att lämna rätten sådana uppgifter som kan 'ura av betydelse i ärendet.

11 kap. 18 §

Rätlen får inte förordna förvalta­re utan läkarintyg eller annan lik­värdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. Utan motsvarande utredning får rätten inte heller i

270

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 2 ärende omförordnande av god man

enligt 4 § underlåta att inhämta den enskildes mening på grund av hans eller hennes tillstånd.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med­dela närmare föreskrifter om sådan utredning som avses i första stycket.

Ilkap. 19 §

Kan slutligt beslut ej ges omedel­bart i ärende om förordnande av god man eller förvaltare, får rätten, om den enskildes angelägenheter kräver omedelbar vård eller ett dröjsmål annars skulle medföra uppenbar skada för den enskilde, förordna god man- eller förvaltare för tiden till dess ärendet slutligt av­görs. Sådant förordnande av god man som avses i 4 § eller förvaltare kan meddelas även beträffande den som är underårig att gälla från och med den dag han eller hon fyller ar­ton år.

Innan beslut enligt första stycket meddelas skall den som ansökning­en avser ha fått tillfälle att yttra sig, om det kan ske utan större tidsför­lust och utan skada för honom eller henne.

Beslut enligtförsta stycket får när som helst ändras av rätten.

11 kap. 20 §

Om en god man eller förvaltare inte längre behövs, skall rätten be­sluta att godmanskapet eller förval­tarskapet skall upphöra. Har god man förordnats enligl 3 § 1 5, skall han entledigas så snart huvud­mannen begär det. När en god man har slutfört sitt uppdrag, skall han genast anmäla det till rätten.

En god man eller förvaltare har rätt att på begäran bli entledigad

271

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 2 från sill uppdrag. Skall godman­skapet eller förvaltarskapet fortsät­ta, är han dock skyldig att kvarstå till dess en ny god man eller förval­tare har utsetts.

II 

kap. 21 §

En god man eller förvaltare skall entledigas, om han vid utövandet av sitt uppdrag gör sig skyldig till miss­bruk eller försummelse, om han kommer på ekonomiskt obestånd och på grund därav är olämplig alt vara god man eller förvaltare eller om han av någon annan orsak inte längre är lämplig att inneha sitt uppdrag.

Uppkommer fråga om att enligt första stycket entlediga en god man eller förvaltare och kan slutligt be­slut inte ges omedelbart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för huvudmannen, besluta att den gode mannen eller förvaltaren skall skil­jas från sitt uppdrag för tiden till dess ärendet avgörs.

II 

kap. 22 §

Ansökan om entledigande av en god man eller förvahare och om upphörande av godmanskap eller förvaltarskap får göras av överför­myndaren, den gode mannen eller förvaltaren, huvudmannen, om han eller hon har fyllt sexton år, samt huvudmannens make och närmaste släktingar.

Rät ten får också självmant ta upp frågor som avses i första stycket.

11 kap. 23 §

Dör en god man eller förvaltare skall den som har boet i sin vård ulan dröjsmål anmäla förhållandet till den tingsrätt där godmanskapet eller förvaltarskapet är eller skall vara inskrivet.

272

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11 kap. 24 §

Rätten är skyldig att på ansökan av någon av dem som anges i 16 § ompröva ett godmanskaps eller för-valtarskaps omfattning. Rätten kan också utan ansökan göra en sådan omprövning.

Innan rätten meddelar beslut en­ligt första stycket, skall den gode mannen eller förvaltaren samt över­förmyndaren och huvudmannen be­redas tillfälle att yttra sig.

11 kap. 25 §

Ingen får förordnas till god man eller förvahare eller entledigas från ett sådant uppdrag utan att ha fått tillfälle att yttra sig. År delfråga om beslut enligt 21 § andra stycket, skall den gode mannen eller förval­taren beredas tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål.

II 

kap. 26 §

Frågor om förordnande eller ent­ledigande av god man enligt 1 eller 2 § tas upp av den tingsrätt där för­mynderskapet eller motsvarande ställföreträdarskap är eller skall vara inskrivet. År delfråga om för­mynderskap som inte skall vara in­skrivet, avgörs frågan om behörig domstol med tillämpning av 12 kap. 1 § andra stycket.

Uppkommer vid utredning av elt dödsbo fråga om förordnande av god man enligt 3 §. hör ärendet till den tingsrätt varunder boet lyder. Skall god man annars förordnas en­ligt 3 eller 4 §, tas ärendet upp av tingsrätten i den ort där den för vil­ken god man skall förordnas har egendom eller där annars behov av god man har yppat sig.

Andra frågor som gäller god­manskap tas upp av den tingsrätt där godmanskapet är inskrivet.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

18   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

273

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11 kap. 27 §

Ansökan omförordnande av för­valtare tas upp av tingsrätten i den ort där den som avses med ansök­ningen har sitt hemvist eller, om han eller hon inte har hemvist i riket, av Stockholms tingsrätt.

Andra frågor som gäller förval­tarskap tas upp av den tingsrätt där förvaltarskapet är inskrivet.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

11 kap. 28 §

Rättens beslut i frågor som gäller godmanskap eller förvaltarskap får överklagas, förutom av den som be­slutet rör, av var och en som har rätt att göra ansökan i frågan. Förmyn­dare eller annan ställföreträdare får dock inte överklaga beslut enligt 2 § första och andra styckena.

11 kap. 29 §

Rätlen skall genast kungöra be­slut om anordnande eller upphöran­de av förvaltarskap i Post- och Inri­kes Tidningar.

12 kap. Om inskrivning av förmyn­derskap

12 kap. Om inskrivning av förmyn­derskap, godmanskap och förval­tarskap

Då någon som uppnått myndig ålder förklarats omyndig, varde för­mynderskapet inskrivet vid den rätt, där ansökningen om omyndighets­förklaring gjordes.

2

§

Godmanskap och förvaltarskap skall skrivas in vid den tingsrätt där ansökan om anordnande av god­manskapet eller förvaltarskapet gjordes.

Finner rätten, där förmynderskap är inskrivet, med hänsyn till den omyndiges eller hans föräldrars boningsort eller av annan orsak, att tillsynen över förmynderskapet lämpligen bör överflyttas fill an­nan rätl, äge den rätt, där förmyn-

:?

§

Finner den tingsrätt där ett för­mynderskap är inskrivet, med hänsyn till den omyndiges eller hans föräldrars boningsort eller av annan orsak, att tillsynen över för­mynderskapet lämpligen bör över­flyttas till en annan tingsrätt, kan

274

Nuvarande lydelse

derskapet är inskrivet, besluta där­om. Underrättelse om beslutet skall ofördröjligen givas den rätt, till vilken tillsynen sålunda över­flyttas, och varde förmynderska­pet där inskrivet.

Föreslagen lydelse

den tingsrätt där förmynderskapet år inskrivet besluta därom. Under­rättelse om beslutet skall utan dröjsmål ges till den tingsrätt dit tillsynen överflyttas, och förmyn­derskapet skall skrivas in där.

Första stycket tillämpas även i fråga om godmanskap enligt 11 kap. l 3§§. Överflyttning av god­manskap som avses ill kap. 1 eller 2 § får dock, om även förmynder­skapet eller motsvarande ställföre­trädarskap är inskrivet, inte ske an­nat än i samband med överflyttning av detta.

Om den tingsrätt där ett god­manskap enligt 11 kap. 4 § eller ett förvaltarskap är inskrivet får kän­nedom om att huvudmannen har fått sitt hemvist på en ort som hör under en annan tingsrätt, skall den förstnämnda tingsrätten överflytta tillsynen dit. Underrättelse om be­slutet skall utan dröjsmål ges till den tingsrätt dit tillsynen har över­flyttats, och godmanskapet eller för­valtarskapet skall skrivas in där.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

4

§

'

När förmynderskap inskrives, skall rätten, där så erfordras, angi­va, vilken överförmyndare det till­kommer att utöva tillsyn över för­mynderskapet.

I fråga om överflyttning av till­synen över förmynderskap från en överförmyndare till en annan inom samma domsaga, skall vad i 3 § sägs äga motsvarande lillämp-ning.

När förmynderskap, godman­skap eller förvaltarskap inskrivs, skall tingsrätten, om det behövs, ange vilken överförmyndare det tillkommer att utöva tillsynen.

I fråga om överflyttning av till­synen över förmynderskap, god­manskap eller förvaltarskap från en överförmyndare till en annan inom samma domsaga tillämpas 3§.

5§

Rätten tillser, att förmynderskap inskrives och förmyndare varder förordnad, då det skall ske.

Tingsrätten skall se till att förmyn­derskap inskrivs och förmyndare förordnas, då det skall ske.

" Senaste lydelse 1969:799

275

Nuvarande lydelse

6§'

Då rätten meddelat beslut om inskrivning av förmynderskap, skall anteckning därom ske i för­mynderskapsbok, som föres vid rätten.

Föreslagen lydelse

Då rätten har meddelat beslut om inskrivning av förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap, skall anteckning därom ske i för­mynderskapsbok som förs hos tingsrätten.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

13. kap. Allmänna bestämmelser om förmyndares plikter

13 kap. Allmänna bestämmelser om förmyndares, god mans och förvaltares plikter

2

§

Uppstår fråga om rättshandling mellan myndlingen och förmynda­ren eller hans make eller någon som han företräder, äge förmyn­daren ej den rätt att företräda myndlingen, varom i 1 § sägs. Hava syskon gemensam förmyn­dare, äge denne dock företräda myndlingarna vid arvskifte dem emellan, såframt de ej hava inbör­des stridande intressen.

Har förmyndaren slutit avtal, vartill han, enligt vad i första styc­ket sägs, saknat behörighet, skall angående skyldigheten att återbära vad jämlikt avtalet må vara uppbu­ret, eller att utgiva ersättning där­för, vad i 9 kap. 7 § första stycket är stadgat äga motsvarande tillämp­ning.

Uppstår fråga om rättshandling mellan enmyndlingoch förmynda­ren eller hans make eller någon som han företräder, har förmyn­daren inte rätt att företräda mynd­lingen enligt I §. Har syskon ge­mensam förmyndare, får denne dock företräda myndlingarna vid arvskifte dem emellan, om de inte Aar inbördes stridande intressen.

En god man eller förvaltare har inte rätt att företräda sin huvud­man, om det uppstår fråga om rätts­handling mellan å ena sidan huvud­mannen och å andra sidan den gode mannen eller förvaltaren, dennes make eller någon som den gode mannen eller förvaltaren företrä­der.

Har en förmyndare, god man el­ler förvaltare slutit avtal i strid med första eller andra stycket, tillämpas 9 kap. 7 § första stycket ifråga om återbärings- och ersättningsskyl­dighet.

Upphävd genom lag 1974:1038

3

§

Förmyndare skall med omsorg och nit vårda myndlingens rätt och

" Senaste lydelse 1974:1038

276

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

främja hans bästa. Härvid skall för­myndaren se till att myndlingens medel i skälig omfattning används till nytta för myndlingen.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

4

§

'

Förmyndaren skall med omsorg och nit vårda myndlingens rätt och främja hans bästa. Härvid skall för­myndaren se till att myndlingens medel i skälig omfattning an vändas till nytta för myndlingen.

Gode män och förvahare skall omsorgsfullt och noggrant utföra sina uppdrag. Vidförvaltning av hu­vudmannens medel skall de se till att medlen i skälig omfattning an­vänds till nytta för huvudmannen.

Har myndlingen fyllt sexton är, bör förmyndaren, om det lämp­ligen kan ske, höra myndlingen rö­rande hans mening i angelägen­heter av vikt. Är myndlingen gift, skall jämväl makens mening in­hämtas.

5

§

Har en myndling fyllt sexton år, bör förmyndaren, om det lämp­ligen kan ske, höra myndlingen rö­rande hans eller hennes mening i angelägenheter av vikt. Är mynd­lingen gift, skall även makens me­ning inhämtas.

Motsvarande skyldighet åvilar gode män och förvahare gentemot huvudmannen och dennes make. Om betydelsen av huvudmannens samtycke i vissa fall flnns bestäm­melser i 11 kap. 5 §.

Förmyndaren skall rörande allt vadtill förmynderskapet hörer giva överförmyndaren ävensom rätten de upplysningar som infordras.

6§

Förmyndare, gode män och för­valtare skall rörande allt som hör till förmynderskapet, godmanska­pet eller förvaltarskapet ge överför­myndaren och rätten de upplys­ningar som infordras.

7P

För den omyndiges egendom skall förmyndaren, såframt rätten prövar skäl därtill vara för handen, lämna pant eller annan säkerhet till visst av rätten bestämt belopp. Säkerheten skall, på sätt rätten be­stämmer, förvaras och förvaltas av överförmyndaren eller i annan lämplig ordning.

För en omyndigs egendom skall förmyndaren, om rätten finner skäl till det, lämna pant eller annan sä­kerhet till visst av rätten bestämt belopp. Motsvarande skyldighet att ställa säkerhet åvilar gode män och förvaltare. Säkerheten skall, enligt vad rätten bestämmer, förvaras och förvaltas av överförmyndaren eller i annan lämplig ordning.

" Senaste lydelse

1974:1038

-' Senaste lydelse

1970:1000

277

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

8§'

Har en omyndig flera förmyndare, skall de, såvitt rör egendomen, ha hand om förmynderskapet gemensamt. Rätten kan dock förordna att tillgångarna skall för förvaltning fördelas på visst sätt mellan dem eller att vissa tillgångar skall förvaltas av en förmyndare ensam. Den som ensam råder över vissa tillgångar får också ikläda den omyndige sådana förbindelser som faller inom området för dessa tillgångars förvaltning.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Står en underårig inte under vårdnad av någon förälder och har flera förmyndare förordnats, skall vårdnaden utövas av den bland förmyndarna som rätten utser där­till. Rätten kan också utse två för­myndare att gemensamt utöva vårdnaden, om de är gifta med varandra eller bor tillsammans un­der äktenskapsliknande förhållan­den. Den eller de som har anför­trotts vårdnaden kan, om det är lämpligt, av rätten befrias från skyldigheten att delta i handha­vandet av den omyndiges övriga angelägenheter. Har den som är förklarad omyndig flera förmynda­re, förordnar rätten en av dem att ha den omsorg om myndlingens per­son som anges i 1 §.

Står en underårig inte under vårdnad av någon förälder och har flera förmyndare förordnats, skall vårdnaden utövas av den bland förmyndarna som rätten utser där­till. Rätten kan också utse tvä för­myndare att gemensamt utöva vårdnaden, om de är gifta med varandra eller bor tillsammans un­der äktenskapsliknande förhållan­den. Den eller de som har anför­trotts vårdnaden kan, om det är lämpligt, av rätten befrias frän skyldigheten att delta i handha­vandet av den omyndiges övriga angelägenheter.

Har en omyndig flera förmyndare och kan dessa ej enas i ett ärende som rör den omyndiges egendom och som de skall besluta i, gäller den : mening som överförmyndaren biträder. Är det fråga om en åtgärd som kräver överförmyndarens samtycke, kan samtycke ges till åtgärden även om förmyndarna har olika mening. I sådana fall skall överförmyndaren dock bereda medförmyndare tillfälle att yttra sig innan överförmynda­ren beslutar i saken.

Första och tredje styckena tilläm­pas även när någon har flera gode män eller förvaltare.

Förmyndare vare pliktig att er­sätta skada som han uppsätligen eller av vårdslöshet tillskyndat den omyndige.

9§

Förmyndare, gode män och för­valtare är skyldiga att ersätta skada som äe uppsätligen eller av vårds­löshet har orsakat den omyndige eller huvudmannen.

"Senaste lydelse 1983:47

278

Nuvarande lydelse

Åro flera förmyndare ansvariga för skada som de tillskyndat den omyndige, svare åe för ersättning­en en för alla och alla för en. Ersätt­ningsbeloppet varde förmyndarna emellan slutligen fördelat efter den större eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last. Finnes någon sakna tillgång till gäldande av vad på honom belöper, skall de övrigas ansvarighet för bristen be­stämmas efter enahanda grunder.

Föreslagen lydelse

År flera förmyndare, gode män eller förvaltare ansvariga för skada som de har orsakat den omyndige eller huvudmannen, svarar de soli­dariskt för ersättningen. Ersätt­ningsbeloppet skall slutligt förde­las mellan de ansvariga efter den grad av vållande som åvilar dem. Om någon saknar tillgångar att be­tala sin andel med. skall de övrigas ansvarighet för bristen bestämmas på samma sätt.

Prop. 1987/88:124 

Bilaga 2

10 i

Vill den omyndige, sedan han blivit myndig, eller ny förmyndare göra anspråk på ersäftning efter vad i 9 § stadgas, skall han, så­framt de handlingar, varom i 16 kap. 12 §/o>wä/e5, överiämnats fill honom efter vad där sägs. inom ett år därefter väcka talan om ansprå­ket, eller vare sin talan förlustig. Vad sålunda stadgats skall ej äga tillämpning, om den avgående för­myndaren gjort sig skyldig till brottsligt förfarande.

Vill en omyndig, sedan han blivit myndig, eller en ny förmyndare göra anspråk på ersättning enligt 9§, skall han, om de handlingar som anges i 16 kap. 12 § häröver-lämnats till honom, inom ett år därefter väcka talan om anspråket. / annat fall har han förlorat sin ta­lerätt. Vad som nu har sagts gäller inte om den avgående förmynda­ren Aar gjort sig skyldig till brotts­ligt förfarande.

Första stycket tillämpas även i fråga om talan mot god man eller förvahare.

14 kap. Om vård av omyndigs rätt i oskiftat bo

14 kap. Om vård av rätt i oskiftat bo

Har omyndig del i oskiftat bo, skall förmyndaren, med iakttagan­de av vad nedan stadgas, vårda den omyndiges rätt i boet.

1§

Har en omyndig del i oskiftat bo, skall förmyndaren, med iaktta­gande av vad nedan stadgas, vårda den omyndiges rätt i boet. Detsam­ma gäller ifråga om gode män och förvaltare som har förordnats att förvalta huvudmannens egendom i fall då denne har del i oskiftat bo.

279

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 2

15 kap. Om förmyndares förvalt-     15 kap. Om förvaltning av egen-

ning av omyndigs egendom

dom

..

1 §

Förmyndaren vare pliklig att till- En förmyndare, god man eller

.?eatt den omyndiges tillgångar äro förvaltare är skyldig alt se till M.

anbragla sålunda att erforderlig den omyndiges eller huvudman-

trygghet finnes för deras bestånd nens tillgångar är anbragla så att

och skälig avkastning er/jä/Ze.?.

erforderlig trygghet/;r/«5-för deras

bestånd och skälig avkastning er­hålls.

De föreskrifter som i 218§§ reglerar förmyndares förvaltning tillämpas också i fråga om gode män och förvaltare.

Har egendom i dödsbo, vilken har förvaltats av en god rhan som avses ill kap. 3 §, efter preskription av rätt att ta arv eller testamente el­ler annars tillfahit allmänna arvs­fonden, gäller i fråga om egendo­mens försäljning lagen (1928:281) otn allmänna arvsfonden.

20 §

Gode män och förvaltare är be­rättigade alt efter uppdragets slut­förande eller, om uppdraget varar längre tid än etl år. årligen erhålla skäligt arvode för uppdraget saml ersättning för de utgifter som varit skäligen påkallade för uppdragets fullgörande.

Beslut om arvode och ersättning för utgifter fattas av överförmynda­ren. Denne bestämmer dessutom i vad mån arvode och ersättning för utgifter skall utgå av huvudman­nens medel. Arvode och ersättning som ej skall utgå av huvudmannens medel skall betalas av kommunen.

16 kap. Om förmyndares redovis-     16 kap. Om redovisningsskyldig-

ningsskyldighet

het

I § Förmyndaren vare pliklig att över        Förmyndare, gode män och för-sin förvahning av den omyndiges     valtare är skyldiga att föra räken-

280

Nuvarande lydelse

egendom föra räkenskaper på så­dant sätt att därigenom för varje år en noggrann redovisning lämnas för den omyndiges tillgångar och skulder samt för förvaltningens gäng.

Föreslagen lydelse

skaper över sin förvaltning av den omyndiges eller huvudmannens egendom på sådant sätt atl där­igenom för varje år lämnas en nog­grann redovisning för den omyndi­ges eller huvudmannens tillgängar och skulder samt för förvaltning­ens gång.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

2

§

När egendom, som skall stå un­der förmyndarens förvaltning, första gängen tillfaller underårig, skall förmyndaren inom en månad därefter till överförmyndaren ingi­va förteckning över egendomen. Varder den som uppnått myndig ål­der förklarad omyndig skall för­myndaren, inom tre månader från det förmynderskapel inskrevs, till överförmyndaren ingiva förteck­ning över den omyndiges egendom vid tiden för omyndighetsförkla­ringen.

Har den omyndige efter den tid som avses i första stycket erhållit egendom som skall stä under för­myndarens förvaltning, skall för­teckning över denna egendom ingivas lill överförmyndaren inom en månad därefter.

När egendom, som skall stå un­der förmyndarens förvaltning, första gången tillfaller en underå­rig, skall förmyndaren inom en månad därefter till överförmynda­ren ge in en förteckning över egen­domen.

Gode män och förvaltare som har förordnals alt förvalta egendom skall inom två månader från det atl inskrivning ägt rum ge in en förteck­ning till överförmyndaren över den egendom som omfattas av förord­nandet. Denna skyldighet gäller inte, om förvaltningen avser andel i oskiftal dödsbo.

Förteckning som avges av en god man som har förordnals enligt 11 kap. 1 § behöver endast uppta den lösa egendom som den gode man­nen har tagit hand om.

Har den omyndige eller huvud­mannen efter den tid som avses i första eller andra stycket erhållit egendom som skall stå under för­vahning av förmyndare, god man eller förvahare, skall förteckning över denna egendom ges in lill överförmyndaren inom en månad därefter.

281

Nuvarande lydelse

Är det andel i oskiftat bo som tillfallit omyndig, skall förteck­ning, varom ovan stadgas, ingivas först inom en månad efter det bo­delning eller skifte skett.

Föreslagen lydelse

Är det andel i oskiftat bo som har tillfallit en omyndig eller hu­vudman, skall förteckning ges in först inom en månad efter det bo­delning eller skifte har skett.

Har domstolen beslutat utvidga omfattningen av en god mans eller förvaltares uppdrag när del gäller annan egendomsförvallning än som avser andel i oskiftat bo, skall den gode mannen eller förvaltaren inom en månad från beslutet lill överför­myndaren ge in en förteckning över den egendom som omfattas av det utvidgade uppdraget.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

3

§

Å förteckning som avses i 2 § skall förmyndaren teckna försäk­ran under edlig förpliktelse, att hans uppgifter äro ialloriktiga och att ej något är med vilja och vet­skap utelämnat. Rätten äge vid vite förelägga honom att bestyrka detta med ed, såframt yrkande därom framställes av överförmyn­daren eller det eljest finnes påkal­lat. Har annan tagit befattning med den omyndiges egendom, må ock edgång åläggas, honom, om skäl äro därtill.

På förteckning som avses i 2 § skall förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren teckna försäkran under edlig förpliktelse att hans uppgifter är till alla delar riktiga och att inte något är med vilja och vetskap utelämnat. Rätten får vid vite förelägga honom att bestyrka sin försäkran med ed, om yrkande om detta framställs av överför­myndaren eller det annars är på­kallat. Om del flnns skäl lill det. kan edgång också åläggas annan som har tagit befallning med den omyndiges eller huvudmannens egendom.

Saknar omyndig tillgångar, då förmynderskap för honom inskri­ves. skall förmyndaren göra anmä­lan därom till överförmyndaren inom /remånader från det inskriv­ningen ägde rum.

Vad i 3 § stadgas skall i tilläm­pliga delar gälla anmälan, varom i första stycket sägs.

4

§

Saknar en omyndig eller huvud­man tillgångar, då förmynder­skap, godmanskap eller förvaltar­skap skrivs in, skall förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren göra anmälan o/w äe/ca till.överförmyn­daren inom två månader från det inskrivningen ägde rum.

Vad som föreskrivs i 3 § skall i tillämpliga delar gälla en sådan an­mälan som avses i första stycket.

282

Nuvarande lydelse

5

§

'

Före den 1 mars varje år avgive förmyndaren till överförmynda­ren årsräkning, innefattande redo­görelse för förvaltningen under fö­regående år eller den del av året, varunder förmyndaren innehaft sin befattning. Då förmyndarens befattning upphör, skall förmyn­daren ofördröjligen till överför­myndaren avgiva sluträkning, av­seende förvaltningen under det lö­pande året intill befattningens upphörande.

I årsräkning och sluträkning 50/0 M/>/>/aät5 tillgångar och skul­der vid början av den tid räkning­en avser, en sammanställning av inkomster och utgifter under nämnda tid samt tillgångar och skulder vid samma tids utgång.

Föreslagen lydelse

Före den 1 mars varje år skall förmyndaren till överförmynda­ren avge årsräkning, innefattande redogörelse för förvaltningen un­der föregående år eller den del av året varunder förmyndaren inne­haft sin befattning. Då förmynda­rens befattning upphör, skall för­myndaren ofördröjligen till över­förmyndaren 01'gesluträkning, av­seende förvaltningen under det lö­pande året intill befattningens upphörande.

I årsräkning och sluträkning skall upptas tillgångar och skulder vid början av den tid räkningen avser, en sammanställning av in­komster och utgifter under nämn­da tid samt tillgångar och skulder vid samma tids utgång.

Första eller andra stycket gäller i tillämpliga delar även god man och förvaltare.

Har domstolen inskränkt omfatt­ningen av en god mans eller förval­tares uppdrag, gäller reglerna om slut räkning ifråga om den egendom som inte längre omfattas av uppdra­get.

Upphör ett godmanskap enligl 11 kap. 1 § innan lid för avgivande av årsräkning eller sluträkning röran­de förmynderskapet för den omyn­dige inträffar, får sluträkning rö­rande godmanskapet begränsas lill att avse en redogörelse endast för de åtgärder som har vidtagits av den gode mannen. I övrigt skall förmyn­daren avge en redogörelse för för­valtningen av den omyndiges egen­dom även under den tid som god­manskapet har varat.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

" Senaste lydelse 1985:941

283

Nuvarande Ivdelse

6§'

Har förmyndaren till överför­myndaren /'/j/v/7anmälan eller an­nan handling, enligt vilken den omyndige saknar tillgångar eller icke har andra tillgångar än lös­ören, som ej lämna inkomst, vare förmyndaren fri från skyldighet att avgiva räkning, intill dess genom föryttring av sådana lösören eller eljest tillgångar av annan beskaf­fenhet tillfalla den omyndige.

Överförmyndaren må i annat fall för visst år eller tills vidare be-fria förmyndare från att avgiva räk­ning eller medgiva att sådan upp­rättas i förenklad form, där det med hänsyn till tillgångarnas ringa värde eller beskaffenhet finnes kunna ske utan fara för den omyn­dige.

Föreslagen lydelse

Har förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren till över­förmyndaren gett in en anmälan eller annan handling, enligt vilken den omyndige eller huvudmannen saknar tillgångar eller inlehar and­ra tillgångar än lösören som inte lämnar inkomst, är han fri från skyldighet att avge räkning, intill dess genom föryttring av sådana lösören eller annars tillgängar av annan beskaffenhet tillfaller den omyndige eller huvudmannen.

Överförmyndaren får i annat fall för visst år eller tills vidare be­fria förmyndaren, den gode man­nen eller förvaltaren från att avge räkning eller medge att sådan upp­rättas i förenklad, form, o/n det med hänsyn till tillgångarnas ringa värde eller beskaffenhet kan ske utan fara för den omyndige eller huvudmannen.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

7

§

'

I förteckning över omyndigs egendom så ock i årsräkning och sluträkning skola tillgångar och skulder fullständigt angivas med uppgift ä de särskilda tillgångar­nas värde. Finneshos den omyndi­ge pantbrev som avser honom till­hörig fastighet eller tomträtt, skall detta särskilt angivas. Åro medel insatta hos bank eller kvarstå me­del hos försäkringsbolag, skall uppgift lämnas om den räkning, vara medlen innestå. I fråga om värdepapper, som ej äro nedsatta hos bank efter vad i 15 kap. stad­gas, skall nummer eller annan be­teckning anmärkas. Finnas till­gångar som stå under den omyndi­ges eller annans särskilda förvalt­ning,   skall   förmyndaren jämväl

I förteckning över en omyndigs egendom samt i årsräkning och sluträkning skall tillgångar och skulder fullständigt anges med uppgift om de särskilda tillgångar­nas värde. Finnshos den omyndige pantbrev som avser honom tillhö­rig fastighet eller tomträtt, skall detta särskilt anges. År medel in­satta hos bank eller kvarstår medel hos försäkringsbolag, skall uppgift lämnas om den räkning där med­len innestår. 1 fråga om värdepap­per, som ej är nedsatta hos bank enligt bestämmelserna i 15 kap. skall nummer eller annan beteck­ning anmärkas, /"/////äe/tillgång­ar som slår under den omyndiges eller annans särskilda förvaltning, skall   förmyndaren   även   lämna

"Senaste lydelse 1974:1038

284

Nuvarande lydelse

lämna uppgift därom, så ock om dessa tillgångars värde, såframt det är honom kunnigt. Skola i års­räkning eller sluträkning upplagas tillgångar eller skulder, för vilkas fullständiga angivande erfordras utförlig uppräkning, /nå beträffan­de dem hänvisning göras fill förut avgiven förteckning eller årsräk­ning, där det lämpligen kan ske.

Förteckning och räkning skola innehålla fullständig uppgift ä för­myndarens och den omyndiges namn och hemvist samt förmynda­rens postadress.

Föreslagen lydelse

uppgift därom saml om dessa till­gångars värde, om han känner lill del. SkalTi årsräkning eller sluträk­ning upptas tillgångar eller skul­der, för vilkas fullständiga angi­vande erfordras utförlig uppräk­ning, yär beträffande dem hänvis­ning göras till förut avgiven för­teckning eller årsräkning, om det lämpligen kan ske.

Förteckning och räkning skall innehålla fullständig uppgift om förmyndarens och den omyndiges namn och hemvist samt förmynda­rens postadress.

Första och andra styckena gäller i tillämpliga delar även för god man och förvahare.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

Innehåller förteckning över omyndigs egendom uppgift å till­gångar som på grund av giftorätt, arv, testamente eller gåva tillfallit den omyndige, eller upplager ars-räkning eller sluträkning sådana tillgångar, om vilka uppgift förut ej lämnats, skall vid förteckningen eller räkningen fogas besannad av­skrift av bodelnings- eller skiftes­handling, testamente eller gåvo­brev, om sådant finnes, så ock av bouppteckning, där den ej förut ingivits till överförmyndaren. Är handling, varom nu sagts av vid­lyftig beskaffenhet, må avskriften lämnas allenast i erforderliga de­lar.

Upplager förteckning, årsräk­ning eller sluträkning värdehand­lingar som ej äro nedsatta hos riks­banken eller annan bank efter vad i 15 kap. stadgas, skall vid förteck­ningen eller räkningen fogas intyg av två personer, att värdehand-

Innehåller förteckning över omyndigs eller huvudmans egen­dom uppgift om tillgångar som på grund av giftorätt, arv, testamente eller gåva tillfallit den omyndige eller huvudmannen, eller upptar årsräkning eller sluträkning såda­na tillgångar, om vilka uppgift för­ut ej lämnats, skall vid förteck­ningen eller räkningen fogas be­sannad avskrift av bodelnings- el­ler skifteshandling, testamente el­ler gåvobrev, om sådant finns, samt av bouppteckning, om den ej förut har getts in till överförmyn­daren. Är handling, som nu avses av vidlyftig beskaffenhet, får av­skriften lämnas i erforderliga de­lar.

Upptar förteckning, årsräkning eller sluträkning värdehandlingar som ej är nedsatta hos riksbanken eller annan bank enligl bestämmel­serna i 15 kap, skall vid förteck­ningen eller räkningen fogas intyg av två personer, att värdehand-

" Senaste lydelse 1981:1336

285

Nuvarande lydelse

Ungarna finnas i förmyndarens förvar. Innestå medel hos bank, skall genom bevis från banken styrkas hur mycket som innestår, så ock i vad mån förbehåll gjorts att medlen må uttagas utan över­förmyndarens samtycke.

Föreslagen lydelse

Ungarna finns i förmyndarens, gode mannens eller förvaltarens förvar. Innestår medel hos bank, skall genom bevis från banken styrkas hur myckel som innestår saml i vad mån förbehåll gjorts att medlen får las M/utan överförmyn­darens samtycke.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Möter till följd av förmynder­skapets vidlyftiga beskaffenhet el­ler av annan orsak hinder att inom tid, som är för varje särskilt fall be­stämd, avlämna förteckning, års­räkning eller sluträkning, skall inom samma tid anmälan om hin­dret göras till överförmyndaren,-och utsatte denne ny tid, inom vil­ken förmyndaren har att ingiva handlingen.

9

§

Möter till följd av förmynder­skapets, godmanskapets eller för­valtarskapets vidlyftiga beskaffen­het eller av annan orsak hinder att inom den tid, som är för varje sär­skilt fall bestämd, avlämna för­teckning, årsräkning eller sluträk­ning, skall inom samma tid anmä­lan om hindret göras till överför­myndaren. Denne skall i så fall sät­ta ul en ny tid, inom vilken förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren har att ge in handling­en.

10 §

Försummar förmyndaren att i rätt tid avgiva förteckning, årsräk­ning eller sluträkning eller anmä­lan, varom i 4 § sägs, anmäle över­förmyndaren försummelsen hos rätten, och äge rätten att genom vite tillhålla förmyndaren att full­göra sitt åliggande. Innan anmä-lan göres efter vad nyss är sagt skall överförmyndaren, där det lämp­ligen kan ske, erinra förmyndaren om hans skyldighet.

Försummar förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren att i rätt tid avge förteckning, årsräkning eller sluträkning eller anmälan som avses i 4 §, skall överförmyn­daren anmäla försummelsen hos rätten, som genom vite kan tillhål­la den försumlige att fullgöra sitt åliggande. Innan anmälan görs, skall överförmyndaren, om det lämpligen kan ske, erinra förmyn­daren, gode mannen eller förvalta­ren om hans skyldighet.

Då förmyndarens befattning upphör, vare förmyndaren pliklig att till myndlingen, om han blivit myndig, eller, om förmynderska­pel övergått å annan, till denne ofördröjligen utgiva de tillgångar

Då förmyndarens befattning upphör, är han skyldig att till myndlingen, om han blivit myn­dig, eller, om förmynderskapet övergått //// någon annan, till den­ne ofördröjligen «/ge de tillgångar

286

Nuvarande lydelse

som förmyndaren för myndling­ens räkning har om händer.

Föreslagen lydelse

som förmyndaren har hand omför myndlingens räkning. Motsvaran­de skyldighet åvilar en god man el-lerförvaltare när uppdraget upphör, inskränks eller övergår lill någon annan.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

12 §

Sedan av förmyndaren avgiven sluträkning blivit granskad, skall överförmyndaren till den som äger mottaga redovisning för förmyn­darens förvaltning överlämna, för­utom sluträkningen, hos överför­myndaren förvarad förteckning över den omyndiges tillgångar och skulder, så ock samtliga de räk­ningar som avgivits under hela den tid omyndighelstillståndel varat. Var förmyndaren, då hans befatt­ning upphörde, fri från skyldighet att avgiva sluträkning, skola de handlingar, varom ovan sägs, av överförmyndaren tillställas den som äger mottaga redovisning, en­dast såframt denne eller den avgå­ende förmyndaren framställer be­gäran därom eller ocA'överförmyn­daren, på sätt i 17 kap. 4 § sägs, å sådan handling gjort anteckning om anmärkning, utan att anmärk­ningen föranlett ansökan till rät­ten.

Hava de handlingar som avses i första stycket tillställts ny förmyn­dare, åligger det denne att inom två månader därefter till överför­myndaren återställa handlingarna, överförmyndaren skall vid hand­lingarnas överlämnande skriftli­gen erinra förmyndaren härom. Försummar förmyndaren att åter­ställa handlingarna, skall vad i 10 § stadgas om påföljd av försum-melse, varom där sägs, äga motsva­rande tillämpning.

Sedan av förmyndaren avgiven sluträkning blivit granskad, skall överförmyndaren till den som skall la emot redovisning för för­myndarens förvaltning överläm­na, förutom sluträkningen, hos överförmyndaren förvarad för­teckning över den omyndiges till­gångar och skulder, liksom samtli­ga de räkningar som avgivits un­der hela den tid han eller hon varit omyndig. Var förmyndaren, då hans befattning upphörde, fri från skyldighet att avge sluträkning, skall handlingarna av överförmyn­daren tillställas den som skall la emot redovisning, endast om den­ne eller den avgående förmynda­ren framställer begäran därom el­ler överförmyndaren, enligt vad som sägs i 17 kap. 4 §, på sådan handling gjort anteckning om an­märkning, utan att anmärkningen föranlett ansökan till rätten.

Har de handlingar som avses i första stycket tillställts en ny för­myndare, åligger det denne att inom två månader därefter till överförmyndaren återställa hand­lingarna. Överförmyndaren skall vid handlingarnas överlämnande skriftligen erinra förmyndaren härom. Försummar förmyndaren att återställa handlingarna, tilläm­pas bestämmelserna i 10 § om på­följd av försummelse som avses där.

287

Nuvarande lydelse

Skall åtgärd, varom i första styc­ket sägs, vidtagas av överförmyn­daren, och varder den avgående förmyndarens förvaltning god­känd av myndlingen eller ny för­myndare, innan handlingarna till­ställts honom, vare godkännandet utan verkan.

Föreslagen lydelse

Skall åtgärd som avses i första stycket vidtas av överförmynda­ren, och blir den avgående för­myndarens förvaltning godkänd av myndlingen eller ny förmynda­re, innan handlingarna tillställts honom, är godkännandet utan verkan.

Bestämmelserna i första tredje styckena om förmyndare och omyn­dig tillämpas också ifråga om god man, förvaltare och huvudman.

Prop. 1987/88:124 

Bilaga 2

13 §

När förmyndarens befattning upphört, skola de rörande/ör/Mj//-derskapet förda räkenskaper samt de betalningsbevis och andra handlingar, som finnas förvarade till styrkande av särskilda poster i räkenskaperna, av förmyndaren hållas för granskning tillgängliga å tid och ort som i händelse av tvist bestämmas av överförmyndaren. Sedan tiden för väckande av talan om ersättning mot förmyndaren gått fill ända eller, äär sådan talan väckts, målet blivit avgjort genom laga kraft ägande dom, skola nämnda räkenskaper och hand­lingar utgivas till den som äger mottaga redovisning för förmyn­darens förvaltning.

När förmyndarens, gode man­nens eller förvaltarens befattning Aar upphört, skällde rörande upp­draget förda räkenskaper samt de betalningsbevis och andra hand­lingar, som flnns förvarade till styrkande av särskilda poster i rä­kenskaperna, av förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren hål­las tillgängliga för granskning på' den tid och ort som i händelse av tvist bestäms av överförmyndaren. Sedan tiden för väckande av talan om ersättning mot förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren gått till ända eller, om sådan talan väckts, målet blivit avgjort genom laga kraft ägande dom, skall nämnda räkenskaper och hand­lingar utges till den som skall ta emot redovisning för förmynda­rens, gode mannens eller förvalta­rens förvaltning.

14 

§

Vad i 5 13 §§ stadgas om för­myndare, skall om förmyndaren är död, äga motsvarande tillämp­ning å hans dödsbo eller, därest hans kvarlåtenskap är avträdd till konkurs, konkursförvaltningen.

Vad som i 5 13 §§ föreskrivs om förmyndare, god man och för­valtare skall, om förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren är död, tillämpas på dennes dödsbo eller, om kvarlåtenskapen är av­trädd till konkurs, konkursförvalt­ningen.

288

Nuvarande lydelse

17 kap. Om tillsyn över förmynda­rens förvaltning

Föreslagen lydelse

17 kap. Om tillsyn över förvaltning­en

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

Upphävd genom lag 1974:1038.

7

§

Bestämmelserna i I 6 §§ om förmyndare och omyndig tillämpas också ifråga om god man, förvaha­re och huvudman.

19 kap. Om överförmyndare

19 kap. Om överförmyndare

17 §

Överförmyndare och överför­myndarnämnd äro skyldiga att föra bok angående de förmynder­skap och godmanskap som inskri­vits och stå under deras tillsyn. Över ärenden rörande förmynder­skap, vilka ej inskrivits, skall sär­skild förteckning föras.

överförmyndare och överför­myndarnämnd ärskyldiga att föra bok angående de förmynderskap, godmanskap och förvaltarskap som har inskrivits och slår under deras tillsyn. Över ärenden röran­de förmynderskap, som ej inskri­vits, skall särskild förteckning föras.

20 kap. Vissa gemensamma be­stämmelser om rättegången

20 kap.  Vissa gemensamma be­stämmelser om rättegången

!

§

'

I mäl om faderskap, vårdnad, umgängesrätt, underhåll och omyndighetsförklaring eller dess hävande äga 15 kap. 29, 30 och 33 a §§ giftermålsbalken motsva­rande tillämpning.

1 mål om faderskap, vårdnad, umgängesrätt eller underhåll till-lämpas 15 kap. 29, 30 och 30 a §§ giftermålsbalken.

2

§

'

Vistas den, mot vilken talan en­ligt denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligt ykap. Detsam­ma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen el­ler andra handlingar i målet ej kunna delges honom eller han underlåter alt ställa ombud för sig och särskilda skål föreligga att för­ordna  god  man.   Gode  mannen

Vistas den, mot vilken talan en­ligl denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligt 11 kap. Detsam­ma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen el­ler andra handlingar i målet ej kan delges honom eller han underlåter att ställa ombud för sig och särskil­da skäl/öre//er att förordna god man.

" Senaste lydelse 1976:612

19   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

289

Nuvarande lydelse

skall samråda med part för vilken han har förordnals, i den mån del kan ske.

Ifråga om ersättning till god man som avses i första stycket gäller vad som föreskrives i 10 kap. 13 § om ersättning ål rättegängsbiträde.

Rättegångsbalkens bestämmel­ser om hämtning av part äga mot­svarande tillämpning på den som i annan egenskap än vittne eller sak­kunnig skall höras i mål eller ärende som avses i denna balk.

Då fråga är om omyndighets­förklaring, bör iakttagas atl förord­nande om skyldighet alt inställa sig personligen ej ges beträffande den som avses med ansökningen, om in­ställelsen skulle kunna medföra men eller fara för honom.

Föreslagen lydelse

Har ansökan om förvaltare gjorts beträffande någon som uppenbarli­gen inte förstår vad saken gäller el­ler skulle lida skada av all få del av ansökningen, skall rätten förordna en god man enligt 11 kap. att före­träda honom eller henne i ärendet och bevaka hans eller hennes rätt.

En god man som avses i första eller andra stycket skall samråda med den pariför vilken han har för­ordnats, i den mån det skan ske.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

2a§

Har ansökan gjorts om förvaltare och föreligger inte fall som avses i 2 § andra stycket, skall rätten för­ordna ett biträde atl bevaka den en­skildes rätl i ärendet, om det inte är uppenbart atl etl biträde inte be­hövs. Ett rättegångsbiträde skall också förordnas, om den som har förvahare begär atl förvaltarskapet skall upphöra eller ändras och det inte är uppenbart att ett biträde inte behövs.

2b§

Den som har förordnals lill god man enligt 2 § eller rättegångsbiträ­de enligt 2a § har efter rättens pröv­ning rätt till skälig ersättning av all­männa medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget har krävl. Kostnaden skall stanna på staten, såvida inte motparten till den, för vilken god man eller rättegångsbi­träde har förordnats, skäligen bör

290

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

åläggas all ersätta staten kostna­den.

Prop. 1987/88: Bilaga 2

124

2c

§

Rättegångsbalkens bestämmel­ser om hämtning av part tillämpas också på den som i annan egenskap än vittne eller sakkunnig skall höras i mål eller ärende som avses i denna balk

5

§

'

Bestämmelserna i 3 och 4 §§ om förmyndare och förmynderskap gälla i tillämpliga delar beträffan­de god man och godmanskap. Härvid skola bestämmelserna om omyndig, hans make och närmaste fränder, då fråga är om godman­skap som avses i 18kap. 3 eller 4 §, gälla den, för vilken god man för­ordnats, saml dennes make och närmaste/rä/7(/er. Då fråga arom godmanskap för omyndig, har i ärende som avses i 3 § även för­myndaren sådan behörighet som anges där.

Bestämmelserna i 3 och 4 §§ om förmyndare och förmynderskap gälleri tillämpliga delar beträffan­de god man och godmanskap samt förvaltare och förvaltarskap. Här­vid skall bestämmelserna om omyndig, hans make och närmaste anhöriga, när det är fräga om god­manskap som avses i // kap. 3 eller 4 §, gälla den för vilken god man har förordnats och dennes make och närmaste släktingar saml ifrå­ga om förvaltarskap den för vilken förvaltare har förordnats och den­nes make och närmaste släktingar. År det fråga om godmanskap för en omyndig, har i ärende som avses i 3 § även förmyndaren så­dan behörighet som anges där.

8§'

Beslut eller dom, som / mål om omyndighetsförklaring eller i ären­de om förmynderskap eller god­manskap enligl denna balk med­delas av överförmyndaren eller rätten, länder till efterrättelse utan hinder av att talan föres däremot. Vad som nu har sagts gäller ej rät­tens avgörande, varigenom avtal om sammanlevnad i oskiftat bo häves eller förmyndare eller god man dömes till utgivande av för­suttet vite.

Beslut som i ärende om förmyn­derskap, godmanskap eller förval­tarskap enligt denna balk medde­las av överförmyndaren eller rät­ten länder till efterrättelse utan hinder av att beslutet överklagas. Vad som nu har sagts gäller ej rät­tens avgörande, varigenom avtal om sammanlevnad i oskiftat bo hävs eller förmyndare, god man el­ler förvaltare dömstill utgivande av försuttet vite.

" Senaste lydelse 1976:612

291

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 2

11 §11

Mot beslut som  underrätt har

Beslut som tingsrätten har med-

meddelat under rättegången i frå-

delat under rättegången i frågor

gor som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap.

som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap. 15 §,

15                                  §, 10 kap. 14 §, 

II 

kap. 15 eller

10 kap. 15 eller 16 § eller 11 kap.

16                                   § eller 18 kap. 14 §, skall talan

19 § eller 21 § andra stycket skall

föras särskilt.

överklagas särskilt.

1.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

2.

Den som vid ikraftträdandet är omyndigförklarad enligt äldre be­stämmelser skall tills vidare, dock längst till utgången av år 1989, anses ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § i dess nya lydelse. Härvid skall förmynda­ren anses vara förvaltare med uppdrag att bevaka huvudmannens rätt, förvalta huvudmannens egendom och sörja för hans eller hennes person.

3.

Förordnande av god man som har skett enligt äldre bestämmelser skall anses ha meddelats enligt motsvarande nya bestämmelser i 11 kap.

292

3. Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i vallagen (1972:620).

Bilaga 2

Härigenom föreskrivs atl 2 kap. 3 § och 4 kap. 2 § vallagen (1972:620) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 3 §'

Vid fillämpning av 2 § beräknas

Vid fillämpning av 2 § beräknas

antalet röstberättigade på grund-

antalet röstberättigade pä grund­

val av stommarna till manlalsläng-

val av stommarna till mantalsläng­

derna för året. Vid beräkningen

derna för året. Vid beräkningen

anses   som   röstberättigad   varje

anses   som   röstberättigad   varje

svensk medborgare som fyllt eller

svensk medborgare som fyllt eller

senare under kalenderåret fyller

senare under kalenderåret fyller

aderton år och som ej på grund av

aderton år.

domstols förklaring är eller efter

uppnådd myndighetsålder skallför-

bh omyndig.

4 kap. 2 §1

I allmän röstlängd tas upp svensk medborgare som den 1 juni enligt länsstyrelsens personband är kyrkobokförd i valdistriktet och som har fyllt eller före den I september det år röstlängden upprättas fyller sjutton år. Om en beslutad ändring i den kommunala indelningen skall träda i kraft vid följande årsskifte, tas i längden upp den som skall vara kyrko­bokförd i distriktet enligt den nya indelningen.

Under de förutsättningar som i första stycket anges för svenska med­borgare tas i röstlängden upp även de utlänningar som enligl länsstyrel­sens personband har varit kyrkobokförda i riket den I november de tre åren närmast före valåret.

Den som den 1 juni enligt länssty­relsens personband på grund av domstols förklaring är eller efter uppnådd myndighetsålder skall för-bh omyndig tas dock ej upp i läng­den.

För den som ej fyllt aderton år den I september det år röstlängden upprättas antecknas den dag då han blir röstberättigad.

För utlänningar antecknas att rösträtt ej föreligger vid val till riksda­gen.

Denna lag träder i kraft den

' Senaste lydelse 1985:203

293

4. Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i kommunallagen (1977:179)

Bilaga 2

Härigenom föreskrivs atl 2 kap. 3 § kommunallagen (1977:179) skall ha föjande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 3 §

Rösträtt vid val av ledamöter

Rösträtt vid val av ledamöter

och suppleanter i kommunfull- och suppleanter i kommunfull­mäktige har den som är kyrkobok- mäktige har den som är kyrkobok­förd i kommunen och som har förd i kommunen och som har uppnått aderton års ålder senast uppnätt aderton års ålder senast på valdagen. Den som är omyndig- på valdagen. Den som ej är svensk förklarad av domstol har dock ej medborgare har rösträtt endast om rösträtt. Den som ej är svensk med- han har varit kyrkobokförd i riket borgare har rösträtt endast om han den 1 november de tre åren när-har varit kyrkobokförd i riket den mast före valåret. Varje röstberät-

I 

november de tre åren närmast tigad har en röst. före valåret. Varje röstberättigad har en röst.

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i landsting har den som är röstberättigad vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfull­mäktige i kommun inom landstingskommunen.

Frågan huruvida rösträtt enligt första och andra styckena föreligger avgöres på grundval av en före valet upprättad röstlängd.

Denna lag träder i kraft den

5. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1982:1052) om församlingar och

kyrkliga samfälligheter.

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 3 § lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 3 §

Rösträtt vid val av ledamöter

Rösträtt vid val av ledamöter

och suppleanter i kyrkofullmäkti-

och suppleanter i kyrkofullmäkti­

ge har den som är kyrkbokförd i

ge har den som är kyrkobokförd i

församlingen, är medlem av svens-

församlingen, är medlem av svens­

ka kyrkan och har uppnått arton

ka kyrkan och har uppnått arton

års ålder senast på valdagen. Den

ärs ålder senast på valdagen. Den

294

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

som inte är svensk medborgare har rösträtt endast om han eller hon har varit kyrkobokförd i riket den I november de tre åren närmast före valåret. Varje röstberättigad har en röst.

som är omyndigförklarad av dom­stol har dock inte rösträtt. Den som inte är svensk medborgare har rös­trätt endast om han eller hon har varit kyrkobokförd i riket den I november de tre åren närmast före valåret. Varje röstberättigad har en röst.

Den som är kyrkobokförd i en icke-lerritoridl församling har inte rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i kyrkofullmäktige i annan församling.

Frågan huruvida rösträtt enligl första och andra styckena föreligger avgörs på grundval av en före valet upprättad röstlängd.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

295

7. Förslag till

Lag om ändring i giftermålsbalken

Härigenom föreskrivs i fråga om giftermålsbalken dels att 2 kap. 2 § skall upphöra att gälla,

delsattTi kap. 2 §, 5 kap. 14 §, 6 kap. 4 § och 15 kap. 31 § skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

3 kap. 2 §' Den som varken är eller skall vara kyrkobokförd i riket skall vid hin­dersprövningen förete del intyg av utländsk myndighet om sin behörig­het att ingå äktenskapet som han kan anskaffa.

Fordras tillstånd eller samtycke till äktenskap enligl 2 kap. 1 eller 2 § eller 3 § andra stycket, skall bevis om sådant tillstånd eller sam­tycke företes vid hindersprövning­en.

Fordras tillstånd till äktenskap enligt 2 kap. I eller 3 § andra styc­ket skall bevis om sådant tillstånd företes vid hindersprövningen.

5 kap. Kan den ena maken på grund av sjukdom eller bortavaro inte själv sköta sina angelägenheter och fat­tas medel för familjens underhåll, får den andra maken i behövlig omfattning lyfta den sjuke eller bortavarande makens inkomst och avkastningen av den makens egen­dom samt kvittera ut banktillgodo­havanden och andra penningme­del. Vad som har sagts nu om makes behörighet gäller dock ej, om sammanlevnaden mellan ma­karna har upphört eller om full­mäktig, förmyndare eller god man finns för den sjuke eller bortava­rande maken.

ur-Kan den ena maken på grund av sjukdom eller bortavaro inte själv sköta sina angelägenheter och fat­tas medel för familjens underhåll, får den andra maken i behövlig omfattning lyfta den sjuke eller bortavarande makens inkomst och avkastningen av den makens egen­dom samt kvittera ut banktillgodo­havanden och andra penningme­del.  Vad  som  har sagts  nu  om makes behörighet gäller dock ej, om sammanlevnaden mellan ma­karna har upphört eller om full­mäktig, förmyndare, god man eller förvaltare finns för den sjuke eller bortavarande maken. Rättshandling som avses i första stycket är bindande för den sjuke eller bortavarande maken även om medlen inte behövdes för familjens under­håll, såvida tredje man varken insåg eller borde ha insett att behovet ej förelåg.

6 kap. 4 §

Make må ej avhända sig eller

En make får inte avhända sig el-

låta inteckna fast egendom, vari     ler  låta  inleckna  fast  egendom, andra maken har giftorätt, utan att     vari  andra  maken  har giftorätt.

' Senaste lydelse

1973:645

-' Senaste lydelse

1978:854

' Senaste lydelse

1970:999

296

Nuvarande lydelse

denne skriftligen med två vittnen samtycker därtill. Är andra maken omyndig eller bortovarande, an-komme på förmyndare eller god man att giva samtycke, varom nyss är sagt. Särskilt samtycke vare ej erforderligt, om den make, som vill företaga åtgärden är förmyndare eller god man för andra maken.

Har make avhänt sig fast egen­dom utan erforderligt samtycke, vare åtgärden ogill, om andra ma­ken eller dennes förmyndare eller gode man väcker klander därå; han instämme dock sin talan inom tre månader, sedan han fick kän­nedom om åtgärden, och senast inom ett år, efter det lagfart bevil­jades.

Vad i denna paragraf är stadgal om fast egendom skall äga motsva­rande tillämpning i avseende å tomträtt; och skall vad i andra styc­ket sägs om lagfart gälla om in­skrivning.

Föreslagen lydelse

utan att denne skriftligen med två vittnen samtycker därtill. Är andra maken omyndig eller bortovaran­de eller har en förvaltare förordna is för honom eller henne, ankommer det pä förmyndaren, god man eller förvaltaren alt lämna sådant sam­tycke. Särskilt samtycke behövs inte, om den make som vill företa åtgärden är förmyndare, god man eller förvahare för den andra ma­ken.

Har en make avhänt sig fast egendom utan erforderligt sam­tycke, är åtgärden ogiltig, om and­ra maken eller dennes förmynda­re, gode man ellerförvaltareväcker klandertalan. Sådan talan skall väckas inom tre månader, sedan andra maken, förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren fick kän­nedom om åtgärden, och senast inom etl år efter det lagfart bevilja­des.

Vad som föreskrivs i denna para­graf om fast egendom gäller i till­lämpliga delar tomträtt, varvid andra styckets föreskrift om lagfart skall gälla inskrivning.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

15 kap. Vistas den, mot vilken talan en­ligt denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man som sägsi ISkap. för­äldrabalken. Detsamma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen eller andra hand­lingar i målet ej kan delges honom eller han underlåter att ställa om­bud för sig och särskilda skäl före­ligger att förordna god man. Gode mannen skall samråda med part för vilken han förordnats i den mån det kan ske.

31 §'

Vistas den, mot vilken talan en­ligt denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man som avses i // kap. för­äldrabalken. Detsamma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen eller andra hand­lingar i målet ej kan delges honom eller han underlåter att ställa om­bud för sig och särskilda skäl före­ligger att förordna god man. Gode mannen skall samråda med part för vilken han förordnats i den mån dét kan ske.

' Senaste lydelse 1978:854

297

Nuvarande lydelse

I fråga om ersättning till god man som avses i första stycket skall gälla vad i 10 kap. 13 § föräldra­balken stadgas angående ersätt­ning ål rättegångsbiträde.

Föreslagen lydelse

I fråga om ersättning lill god man som avses i första stycket skall gälla vad i 20 kap. 2 b § föräldra­balken stadgas angående ersätt­ning åt rättegångsbiträde.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

8. Förslag till

Lag om ändring i ärvdabalken

Härigenom föreskrivs att 12 kap. 9 och 11 §§, 17 kap. 2 §, 18kap. 2§, 19 kap. I och 18 §§, 20 kap. 8 § samt 24 kap. 4 och 5 §§ ärvdabalken skall ha följande lydelse.

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

.9§

Om nyttjanderättshavaren ge­nom vanvård av egendomen eller genom annat otillbörligt förfaran­de uppenbarligen äventyrar äga­rens bästa, får rätten på ansökan ålägga honom att ställa säkerhet för egendomen eller också förord­na, att denna skall ställas under vård och förvaltning av god man som avses i // kap. föräldrabalken.

För skada, som nyttjanderätts­havaren uppsätligen eller av vårdslöshet vållal ägaren, skall er­sättning betalas, då nyttjanderät­len upphör eller egendomen ställs under vård och förvaltning av god man.

12 kap Om nyttjanderättshavaren ge­nom vanvård av egendomen eller genom annat otillbörligt förfaran­de uppenbarligen äventyrar äga­rens bästa, må rätten på ansökan ålägga honom att ställa säkerhet för egendomen eller ock förordna, att denna skall ställas under vård och förvaltning av god man som avses i 75 kap. föräldrabalken.

För skada, som nyttjanderätts­havaren uppsätligen eller av vårdslöshet tillskyndat ägaren, skall ersättning gäldas, då nyttjan­derätlen upphör eller egendomen ställes under vård och förvaltning av god man.

r*§

Skall enligt testamente någon njuta avkomst av egendom i kvar­låtenskapen och egendomen, till betryggande av hans rätt, sättas under särskild värd, skall den, där ej annat följer av testamentet, stäl­las under förvaltning av god man som avses i 18kap. föräldrabalken.

Skall enligt testamente någon njuta avkomst av egendom i kvar­låtenskapen och egendomen, till betryggande av hans rätt, sättas under särskild vård, skall den, där ej annat följer av testamentet, stäl­las under förvaltning av god man som avses i // kap. föräldrabalken.

298

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

17 kap. 2 § Avsäger sig arvinge, genom godkännande av testamente eller eljest, skriftligen hos arvlåtaren sin rätt till arv, är det gällande. Bröstarvinge äger dock utfå sin laglott, med mindre han avstått från denna mot skäligt vederlag eller ock egendom, svarande mot laglotten, tillkommer arving­ens make enligt testamente eller tillfaller hans avkomlingar enligt lag eller enligt testamente med föreskrift om fördelning på sätt om bröstarv är stadgat.

Ej må underårig avsäga sig arv, ej heller omyndigförklarad utan förmyndarens skriftliga samtycke.

Där e/annat framgår av omstän­digheterna, gäller arvsavsägdse ock mot arvingens avkomlingar.

En underårig får inte avsäga sig arv utan förmyndarens skriftliga samtycke.

Om något annat inte framgår av omständigheterna, gäller arvsav­sägdse också mot arvingens av­komlingar.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

18 kap. 2 i

Finns det inte någon som sålunda tar hand om den dödes egendom, skall medlem av hushållet som den döde tillhörde, hyresvärd eller annan som är närmast till del ta hand om egendomen samt tillkalla delägare eller anmäla dödsfallet till socialnämnden. Då anmälan skett eller för­hållandet på annat sätt blir känt, skall socialnämnden, om det behövs, göra vad som enligt första stycket åligger delägare. För kostnaderna med anledning av detta har kommunen rätt till ersättning av boet.

Till dess att egendomen har ta­gits om hand av samtliga dödsbo­delägare eller av den som i annat fall har att förvalla boet, skall egendomen, om den ej står under vård av förmyndare, syssloman el­ler annan, vårdas av delägare som sammanbodde med den avlidne eller annars kan ta hand om egen­domen. Den som har tagit hand om egendomen skall genast under­rätta övriga delägare om dödsfal­let och, om det behövs god man för någon delägare, göra anmälan hos rätten enligt 18 kap. föräldrabal­ken. Vad som har sagts om deläga­re gäller också efterlevande make som inte är delägare.

Till dess atl egendomen har ta­gits om hand av samtliga dödsbo­delägare eller av den som i annat fall har alt förvalta boet, skall egendomen, om den ej står under vård av förmyndare, syssloman el­ler annan, vårdas av delägare som sammanbodde med den avlidne eller annars kan ta hand om egen­domen. Den som har tagit hand om egendomen skall genast under­rätta övriga delägare om dödsfal­let och, om det behövs god man för någon delägare, göra anmälan hos rätten enligt // kap. föräldrabal­ken. Vad som har sagts om deläga­re gäller också efterlevande make som inte är delägare.

' Senaste lydelse 1981:359

299

Nuvarande lydelse

19 ka Då dödsbodelägare begär del, skall rätten förordna, att egendo­men skall avträdas till förvaltning av boutredningsman, saml utse nå­gon att i sådan egenskap handhava förvaltningen. Har någon genom testamente blivit utsedd atl i avse­ende å förvaltningen träda i ar­vingars och universella testa­menlstagares ställe (testamentsex­ekutör), äger jämväl han påkalla beslut som nu är sagt. Sådant be­slut skall ocA'meddelas på begäran av den som erhållit legal eller äger föra talan om fullgörande av ända­målsbestämmelse, där det prövas nödigt för legatets eller ändamåls­bestämmelsens verkställande, el­ler på begäran av borgenär eller den som står i ansvar för betalning av gäld efter den döde, där del måste antagas atl dödsboet är på obestånd eller atl sökandens rätl eljest äventyras. Är dödsbodeläga­re eller den som erhållit legat omyndig eller har enligt 18 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken god man förordnats för honom, skall döds­boet avträdas till förvaltning av boutredningsman, om överför­myndaren begär det och rätten fin­ner skäl därtill.

Skall enligt testamente egendo­men vara undantagen delägarnas förvaltning, men är testamentsexe­kutör ej utsedd eller kan den utsed­de ej utföra uppdraget, skall rät­ten, då ansökan göres av någon vars rätl är beroende av utredning­en eller förhållandet eljest varder kunnigt, meddela beslut som i förs­ta stycket sägs.

Beslut enligt denna paragraf må grundas jämväl å testamente som ej vunnit laga kraft.

Föreslagen lydelse

P-l§

Då dödsbodelägare begär det, skall rätten förordna, atl egendo­men skall avträdas till förvaltning av boutredningsman, samt utse nå­gon att i sådan egenskap handha förvaltningen. Har någon genom testamente blivit utsedd att ifråga 0/77 förvaltningen träda i arvingars och universella testamenlstagares ställe (testamentsexekutör), äger jämväl han påkalla beslut som nu är sagt. Sådant beslut skall också meddelas på begäran av den som erhållit legat eller äger föra talan om fullgörande av ändamålsbe­stämmelse, där det prövas nödigt för legatets eller ändamålsbestäm­melsens verkställande, eller på be­gäran av borgenär eller den som står i ansvar för betalning av gäld efter den döde, där del måste antas att dödsboet är på obestånd eller atl sökandens rätt eljest äventyras. Är dödsbodelägare eller den som erhållit legal omyndig eller har en­ligt // kap. 3, 4 eller 1 § föräldra­balken god man eller förvahare förordnats för honom, skall döds­boet avträdas till förvaltning av boutredningsman, om överför­myndaren begär det och rätten fin­ner skäl därtill.

Skall enligt testamente egendo­men vara undantagen delägarnas förvaltning, men är testamentsexe­kutör ej utsedd eller kan den utsed­de ej utföra uppdraget, skall rät­ten, då ansökan görs av någon vars rätt är beroende av utredningen el­ler förhållandet eljest blir känt, meddela beslut som avses i första stycket.

Beslut enligt denna paragraf /år grundas äve/j/ä testamente som ej vunnit laga kraft.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

300

Nuvarande lydelse

IS Boutredningsman är pliktig att ersätta skada, som han uppsätligen eller av vårdslöshet tillskyndat dödsboet eller någon, vars rätt är beroende av utredningen.

Åro flera utredningsmän ersätt­ningspliktiga, svara de en för alla och alla för en. Ersättningsbelop­pet skall utredningsmännen emel­lan slutligen fördelas efter den större eller mindre skuld som prö­vas ligga envar av dem till last.

Om skyldighet alt hos bank ned­sätta eller inbetala värdehandling­ar och penningmedel, som tillkom­ma omyndig eller den för vilken god man förordnats, stadgas i för­äldrabalken.

Föreslagen lydelse

§

Boutredningsman är pliktig att ersätta skada, som han uppsätligen eller av vårdslöshet vållat dödsbo­et eller någon, vars rätt är beroen­de av utredningen.

År flera utredningsmän ersätt­ningspliktiga, svararde sohdariskt. Ersättningsbeloppet skall utred­ningsmännen emellan slutligen fördelas efter den större eller mindre skuld som prövas ligga en­var av dem till last.

Om skyldighet att hos bank ned­sätta eller inbetala värdehandling­ar och penningmedel, som tillkom­mer omyndig eller den för vilken god man eller förvahare förord­nats, stadgas i föräldrabalken.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

20 kap. Bouppteckning skall inom en månad efter upprättandet jämte bestyrkt avskrift för registrering ingivas till rätten i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i all­mänhet eller, om behörig domstol ej sålunda finnes, till Stockholms tingsrätt, /iro flera bouppteckning­ar, skola de //j/vai-samtidigt; och skall tiden härför räknas från det den sista bouppteckningen upp­rättades.

8§'

Bouppteckning skall inom en månad efter upprättandet jämte bestyrkt avskrift för registrering ges in till rätten i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i all­mänhet eller, om behörig domstol ej sålunda finns, till Stockholms tingsrätt. Finns del flera boupp­teckningar, skall de ges in samti­digt; och skall tiden härför räknas från det den sista bouppteckning­en upprättades.

Bestyrkt avskrift av bouppteckningen skall förvaras hos rätten.

Har omyndig del i boet eller fln-nes delägare, för vilken god man skall förordnas, skall ytterligare en bestyrkt avskrift ingivas för varje överförmyndare som skall ha till­syn över ifrågavarande förmyn­derskap eller godmanskap. Är bo­uppteckningen av vidlyftig beskaf­fenhet, må denna avskrift omfatta endast erforderliga delar.

Har omyndig del i boet eller är någon för vilken förvaltare enligl föräldrabalken har förordnats del­ägare eller finns delägare, för vil­ken god man skall förordnas, skall ytterligare en bestyrkt avskrift ei-in för varje överförmyndare som skall ha tillsyn över ifrågavarande förmynderskap,/o'rva//äfr.fa/7 eller godmanskap. Är bouppteckning-

' Senaste lydelse 1974:1039

301

Nuvarande lydelse

Åro ej erforderiiga ingivna, skola sädana boets bekostnad.

avskrifter lagas på

Föreslagen lydelse

en av vidlyftig beskaffenhet, får denna avskrift omfatta endast er­forderliga delar.

År inte erforderliga avskrifter ingivna, skall sådana tas på boets bekostnad.

Prop. 1987/88: Bilaga 2

124

24 kap. 4 §

Träder efterlevande make, som deltagit i avtalet, i nytt gifte, eller dör delägare och efterlämnar han såsom dödsbodelägare någon, som ej del­tagit i avtalet, skall detta, om uppsägning sker inom fyra månader däref­ter, upphöra att gälla tre månader efter uppsägningen.

Där förmyndare eller god man

Om förmyndare, god man eller

deltagit i avtalet, skall vid förmyn-    /o>va//are deltagit i avtalet, skall

derskapets eller godmanskapets upphörande rätt fill uppsägning som i första stycket Jäi-tillkomma den å vars vägnar avtalet slutits.

vid förmynderskapets, godman­skapets eller förvaltarskapets upp­hörande rätt till uppsägning som avses i första stycket tillkomma den på vars vägnar avtalet slutits.

Har, efter det avtal om samman­levnad i oskiftal bo slutits, väsent­lig ändring inträtt i de förhållan­den som därvid voro avgörande, eller flnnes avtalet av annan sär­skild orsak ej böra bestå, må rätlen på delägares talan förklara, att av­talet skall upphöra att gälla.

Om hävande av avtal, vars fort­satta bestånd medför äventyr för delägare som är omyndig eller för vilken god man är förordnad, är särskilt stadgat.

5

§

Har, efter det avtal om samman­levnad i oskiftat bo slutits, väsent­lig ändring inträtt i de förhållan­den som därvid var avgörande, el­ler befinns avtalet av annan sär­skild orsak ej böra bestå,/år rätten på delägares talan förklara, atl av­talet skall upphöra att gälla.

Om hävande av avtal, vars fort­satta bestånd medför äventyr för delägare som är omyndig eller för vilken god man eller förvaltare år förordnad, är särskilt stadgal.

Denna lag träder i kraft den

302

9. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden

Härigenom föreskrivs att 

II 

§ lagen (1928:281) om allmänna arvsfon­den skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

11§'

Har egendom i dödsbo, vilken förvallats av god man, som i 11 kap kap. 4 § lagen om förmynderskap sägs, efter preskription av rätt att laga arv eller testamente eller ock eljest tillfallit fonden, vare han pliklig fullgöra vad enligt 8 § första stycket åligger god man, som där avses.

Har egendom i dödsbo, vilken förvaltats av god man eller förval­tare enligt föräldrabalken, efter preskription av rätt att ta arv eller testamente eller annars tillfallit fonden, är den gode mannen eller förvaltaren skyldig att fullgöra vad som enligt 8 § första stycket åligger en god man som där avses.

Denna lag träder i kraft den

10. Förslag till

Lag om ändring i jordabalken

Härigenom föreskrivs atl 18 kap. 3 lydelse.

jordabalken skall ha följande

Nuvarande Ivdelse

Bestämmelserna i I och 2

Föreslagen Ivdelse

18 kap. 3 § i äger ej tillämpning, om

I. 

handling på vilken äganderätten grundals är förfalskad eller på rätte ägarens vägnar utfärdad av någon som saknade behörighet därtill eller är ogiltig såsom tillkommen under sådant tvång som avses i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrät­tens område,

2. rätte ägaren, när han utfärda­de den handling pä vilken ägande-rätlen grundats, var i konkurs eller omyndig eller handlade under in­flytande av rubbad själsverksam­het.

2. rätte ägaren, när han utfärda­de den handling på vilken ägande­rätten grundats, var i konkurs eller omyndig eller handlade under in­flytande av rubbad själsverksam­het eller inte hade rätt atl bestäm­ma över faslighet en på grund av att

' Senaste lydelse 1933:318.

303

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

en förvaltare enligt föräldrabalken var förordnad för honom.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

3. förvärvet enligt lag är ogiltigt, enär det icke skett i föreskriven form eller med iakttagande av andra föreskrivna villkor eller med samtycke av någon vars rätt beröres eller med stöd av tillstånd eller annan åtgärd av domstol eller annan myndighet.

Denna lag träder i kraft den

11. Förslag till

Lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988)

Härigenom   föreskrivs   att   4   kap.   12 §   fastighetsbildningslagen (1970:988) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

4 kap. Om god man enligt 18 kap. 4 § föräldrabalken   behöver   förord­nas, skall fastighetsbildningsmyn­digheten anmäla delta hos rätten.

Föreslagen lydelse

12§

Om god man enligt 11 kap. 3 § föräldrabalken behöver förord­nas, skall fastighelsbildningsmyn-dighelen anmäla detta hos rätten.

Denna lag träder i kraft den

12. Förslag till

Lag om ändring lagen (1973:1150) om förvaltning av

samfälligheter.

Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10§

Kallelse och delgivning enligt 9 § ombesörjes av den som skall hålla sammanträdet. Denne skall vidare göra anmälan hos rätten, när god man enligt 18 kap. 4 § för­äldrabalken behöver förordnas.

Kallelse och delgivning enligt 9 § ombesörjs av den som skall hål­la sammanträdet. Denne skall vi­dare göra anmälan hos rätten, när god man enligt // kap. 3 § föräl­drabalken behöver förordnas.

Denna lag träder i kraft den

304

13. Förslag till

Lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 13 §, 10 kap. 7 § och 20 kap. 14 § rätte­gångsbalken skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

4 kap. 13 §'

Domare vare jävig atl handlag-

Domare är jävig att handlägga

ga mål:

mål:

1.

Om han själv är part eller eljest har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada;

2.

om han med part är eller varit gift eller är i rätt upp- eller nedstigan­de släktskap eller svågerlag eller är syskon eller är i det svågerlag, att den ene är eller varit gift med den andres syskon, eller om han på liknande sätt är part närstående;

3.      om han till någon, som har del i saken eller av dess utgång kan

vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhållande, som avses i 2:

4. om han eller någon honom närstående, som avses i 2, är för­myndare eller god man för part el­ler eljest parts ställföreträdare eller är ledamot av styrelsen för bolag, förening eller annat samfund, stif­telse eller annan sådan inrättning, som är part, eller, då kommun eller annan sädan menighet är part, är ledamot av nämnd eller styrelse, som handhar förvaltningen av den angelägenhet målet rör;

4. om han eller någon honom närstående, som avses i 2, är för­myndare, god man eller förvaltare för part eller eljest parts ställföre­trädare eller är ledamot av styrel­sen för bolag, förening eller annat samfund, stiftelse eller annan så­dan inrättning, som är part, eller, då kommun eller annan sådan me­nighet är part, är ledamot av nämnd eller styrelse, som handhar förvaltningen av den angelägenhet målet rör;

5.

om han eller någon honom närstående, som sägs i 2, till någon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhållande, som avses i 4;

6.

om han är parts vederdeloman, dock ej om parten sökt sak med honom för alt göra honom jävig;

7.

om han i annan rätt såsom domare eller befattningshavare fattat beslut, som rör saken, eller hos annan myndighet än domstol eller såsom skiljeman tagit befattning därmed;

8.

om han i saken såsom rättegångsombud fört parts talan eller biträtt part eller vittnat eller varit sakkunnig; eller

' Senaste lydelse 1973:240

20   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

305

Föreslagen lydelse

Nuvarande Ivdelse

9. om eljest särskild omständighet föreligger, som är ägnad att rubba förtroendet lill hans opartiskhet i målet.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

10 kap Tvist på grund av förmyndares eller god mans förvaltning må väckas vid den rätt, där förmyn­derskapel eller godmanskapet är eller senast varit inskrivet, eller ock vid rätlen i den ort, där förvalt­ningen förts.

Har någon eljest haft annans egendom till förvaltning, må tvist på grund av förvaltningen väckas vid rätlen i den ort, där förvalt­ningen förts.

20 kap. Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej råder, eller rättshandling, som han ej själv äger ingå, äe hans ställföreträdare angiva brottet el­ler tala därå. Rör brottet den omyndiges person, äe den som har vårdnaden om honom angiva brottet eller tala därå. Vad i 11 kap. 2 5§§ är stadgat om part och ställföreträdare i tvistemål äe motsvarande tillämpning beträf­fande målsägande, även om han ej för talan.

Om rättegångsombud för måls­ägande gälle vad i 12 kap. är stad­gal.

7§

Tvist på grund av förmyndares, god mans eller förvahares förvalt­ning får väckas vid den rätt där förmynderskapet, godmanskapet eller förvaltarskapet är eller senast varit inskrivet, eller också vid rät­ten i den ort där förvaltningen förts.

Har någon eljest haft annans egendom till förvaltning, får tvist på grund av förvaltningen väckas vid rätten i den ort där förvaltning­en förts.

14§'

Är rnålsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej råder, eller rättshandling, som han ej själv äger ingå, får hans ställföreträdare angiva brottet el­ler tala därå. Samma rätt har en förvaltare enligt föräldrabalken för en målsägandes räkning här brottet rör egendom eller rättshandling som omfattas av förvaltarens upp­drag. Rör brottet den omyndiges person, får den som har vårdna­den om honom angiva brottet eller tala därå. Vad i U kap. 2-5 §§ är stadgal om part och ställföreträda­re i tvistemål //7/ä/w/7ö5 beträffande målsägande, även om han ej för ta­lan.

Om rättegångsombud för måls­ägande gäller vad i 12 kap. är stad­gat.

Denna lag träder i kraft den

' Senaste lydelse 1974:239

306

14. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av

domstolsärenden.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Härigenom föreskrivs att 6§ lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden skall ha följande lydelse.

6§'

Nuvarande lydelse

Underrätt är vid handläggning av ärende domför med en lagfaren domare, om ej annat följer av vad som föreskrives nedan i denna pa­ragraf

Vid annan handläggning än som sägs i 3 eller 4 § skall rätlen hava den sammansättning som anges i tredje stycket,

om ärendet är tvistigl,

om eljest särskild anledning fö­religger därtill, eller

om ärendet angår

1.    

medgivande till äktenskap en­

ligt 2 kap. 2 § giftermålsbalken eller

lill åtgärd beträffande makars

egendom enligt 6 kap. 6 § nämnda

balk eller förordnande angående

sådan egendoms förvaltning i and­

ra fall,

2.

talan mot överförmyndares beslut,

3.

nedsättning av bolags aktie­kapital eller grundfond eller till­stånd till vinstutdelning i bolag eller lill fusion,

4.

förvaltning av stiftelse, eller

5. tillstånd till viss förvaltnings-åtgärd i annat fall än som avses ovan i detta st veke.

Föreslagen lydelse

Underrätt är vid handläggning av ärende domför med en lagfaren domare, om ej annat följer av vad som/o>e5Ä:r/vi nedan i denna para­graf

Vid annan handläggning än som sägs i 3 eller 4 § skall rätten ha den sammansättning som anges i tredje stycket,

om ärendet är tvistigl,

om eljest särskild anledning fö­religger därtill, eller

om ärendet angår

1. medgivande till åtgärd beträf­fande makars egendom enligl 6 kap. 6 § giftermålsbalken eller för­ordnande angående sådan egen­doms förvaltning i andra fall.

2.

anordnande eller upphörande av förvaltarskap enligl 11 kap. 7 el­ler 20 § föräldrabalken.

3.

talan mot överförmyndares beslut.

4.

nedsättning av bolags aktie­kapital eller grundfond eller till­stånd till vinstutdelning i bolag eller till fusion.

5.

förvaltning av stiftelse, eller

6. tillstånd lill viss förvaltnings-åtgärd I annat fall än som avses ovan i detta stycke.

' Senaste lydelse 1984:1032

307

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

I fall som avses i andra stycket skall rätten bestå av en lagfaren domare och nämndemän, när ärendet skall prövas enligl giftermålsbalken eller föräldrabalken, samt eljest av minst tre och högst fyra lagfarna domare. Har nämndemän säte i rätlen äger 15 kap. 29 och 30 §§ giftermålsbalken motsvarande tillämpning.

Regeringen får för andra fall än som avses i andra stycket föreskri­va att ärenden som avser förord­nande eller entledigande av för­myndare eller god man eller in­skrivning av förmynderskap eller godmanskap får handläggas av en tjänsteman som inte är lagfaren.

Regeringen får för andra fall än som avses i andra stycket föreskri­va att ärenden som avser förord­nande eller entledigande av för­myndare, god man eller förvaltare eller inskrivning av förmynder­skap, godmanskap eller förvaltar­skap får handläggas av en tjänste­man som inte är lagfaren.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

15. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1924:322) om vård av omyndigs

värdehandlingar.

Härigenom föreskrivs atl 15 § lagen (1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

15 Vad i den lag stadgas skall äga motsvarande tillämpning i fråga om vård av värdehandlingar, som tillhöraden för vilken god man för­ordnals efter vad i 18kap. 3 eller 4 § föräldrabalken stadgas, så ock i fräga om medel, som för Aa/jj-räk­ning innestå hos bank och ej må uttagas utan överförmyndarens tillstånd.

Föreslagen lydelse

§'

Vad som föreskrivs i denna lag skall tillämpas även i fråga om vård av värdehandlingar som tillhör den för vilken god man enligt 11 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken eller för­valtare enligl samma balk har för­ordnats, liksom i fråga om mede'. som för huvudmannens räkning slår inne hos bank och inte får las ul utan överförmyndarens till­stånd.

' Senaste lydelse 1974:1042

Denna lag träder i kraft den

308

16. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Härigenom föreskrivs att 9 och derätt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

1 sammanhang med förordnan­de om offentlig auktion bestämme rätten ock, där sådant av någon delägare yrkas, ett pris, varunder godset ej må försäljas. Är fråga om försäljning av fastighet, däri omyndig har del, skall sådant pris utsättas, ändå atl yrkande därom ej framställes.

I övrigt varder försäljningsvill­koren bestämda av gode mannen.

12: Åro samtliga delägare vid auk­tionen tillstädes och varda de över­ens om antagande eller förkastan­de av anbud, som å auktionen göres skall vid deras beslut bero; dock att, där fråga arom fastighet, vari omyndig har del. försäljning ej må ske, utan den omyndiges andel varder betald efier det enligt 9 § ut­satta pris.

Varda delägarna ej ense, efter ty nyss är sagt, gälle högsta anbudet såsom antaget, äärdet ej understi­ger pris, som enligt 9 § må vara ut­satt. Är lott i samfälld fastighet sär­skilt inlecknad och uppgår den på sådan lott belöpande andel i den bjudna köpeskillingen icke till be­loppet av den gäld, för vilken lot­ten på grund av inteckning häftar, må ej anbudet antagas, med mind-

2 §§ lagen (1904:48 s. 1) om samägan-

Föreslagen lydelse

9§

1 samband med ett förordnande om offentlig auktion skall rätlen också, om del yrkas av någon del­ägare, bestämma ett pris under vil­ket godset inte får försäV]as. Är del fråga om försäljning av en fastig­het, / vilken en omyndig har del el­ler som till någon del förvaltas även god man eller förvaltare enligt för­äldrabalken, skall ett sådant pris bestämmas, även om det inte yrkas av någon.

I övrigt .yÄ:a//försäljningsvillko­ren bestämmas av gode mannen.

Om samtliga delägare är närva­rande vid auktionen och de är överens om att anta eller förkasta ett anbud som lämnas på auktio­nen, gäller deras beslut. /4räe/frå­ga om en fastighet,/or vilken rätlen utan yrkande enligt 9 § skall be­stämma ett visst lägsta pris, får för­säljning dock inte ske om inte den omyndiges andel eller den andel som förvaltas av god man eller för­vahare enligt föräldrabalken blir betald enligl det bestämda priset.

År delägarna ej ense, gäller högsta anbudet såsom anlaget, om det ej understiger det pris som har beslämts enligt 9 §. Är lott i sam­fälld fastighet särskilt intecknad och uppgår den på sådan lott belö­pande andelen i den bjudna köpe­skillingen icke lill beloppet av den gäld, för vilken lotten på grund av inteckning häftar,/Jranbudet inte antas, om inte ägare av övriga lot-

' Senaste lydelse 1907:83 s. 3

309

Nuvarande lydelse

re ägare av övriga lotter del medgi­va; dock atl vad sålunda föreskrivits icke äger tillämpning, där försälj­ningen avser atl från två eller flera hemmanslotter avsöndra mark, som varit till ständigt ryftare-, sol­dal- eller bätsmanstorp anslagen.

Föreslagen lydelse

ter medger det. Vad som nu har sagts gäller dock inte. om försälj­ningen avser alt från två eller flera hemmanslotter avsöndra mark, som varit anslagen till ständigt ryt­tare-, soldat- eller båtsmanstorp.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

17. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra

rättshandlingar på förmögenhetsrättens område

Härigenom föreskrivs att 22 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område skall ha följande lydel­se.

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

11

Där fullmaktsgivaren förklaras omyndig eller kommer under an­nans målsmanskap, have rätts­handling, som fullmäktigen före­tager, icke större verkan än den skulle haft, om fullmaktsgivaren själv företagit densamma.

Om fullmaktsgivaren/är en för­vahare enligt föräldrabalken, har en rättshandling som fullmäktigen företar och som omfattas av förval­tarens uppdrag inte större verkan än den skulle ha haft, om full­maktsgivaren själv hade företagit rättshan dl in gen.

Denna lag träder i kraft den

310

18. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev

Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1936:81) om skuldebrev skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17§

Ändå att ny borgenär är i god tro, må gäldenären mot honom göra gällande:

att skuldebrevet är förfalskat, el­ler å gäldenärens vägnar utfärdat av någon som därtill saknade be­hörighet, eller ogiltigt såsom till­kommet under tvång varom sägs i 28 § lagen om avtal, eller såsom ut­färdat av någon som var omyndig eller handlade under inflytande av rubbad själsverksamhet; eller

att skuldebrevet dödats eller be­talning fullgjorts genom fordrings-beloppets nedsättande i allmänt förvar, eller att borgenären i följd av preskripfion eller proklama för­lorat sin talan eller att skuldförhål­landet ändrats genom tvångsack­ord.

Åven om en ny borgenär är i god tro, får gäldenären mot honom göra gällande att skuldebrevet är förfalskat, alt det på gäldenärens vägnar har utfärdals av någon som saknade behörighet till del eller atl det är ogiltigt på grund av att det har kommit till under sådant tvång som anges i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område.

Vidare får gäldenären även mot en godtroende borgenär göra gäl­lande alt skuldebrevet har utfärdats av någon som var omyndig eller handlade under inflytande av rub­bad själsverksamhet eller inte hade rätl att utfärda skuldebrevet på grund av att en förvaltare enligl för­äldrabalken var förordnad för ho­nom.

Slutligen får gäldenären även mot en godtroende borgenär åbero­pa att skuldebrevet Äardödats eller att betalning har fullgjorts genom att fordringsbeloppet har salts ned i allmänt förvar eller att bor­genären på grund av preskription eller proklama har förlorat sin ta­lan eller att skuldförhållandet har ändrats genom tvångsackord.

Denna lag träder i kraft den

311

19, Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända

Bilaga 2

borgenärer

Härigenom föreskrivs att 3 och 6 §§ lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§

När boskillnad har beviljats eller det har dömts till äktenskapsskill­nad, får vardera maken ansöka om kallelse på egna eller andra makens okända borgenärer.

Kallelse på okända borgenärer Kallelse på okända borgenärer får också sökas av förmyndaren, får också sökas av god man eller när någon har förklarats omyndig,     förvaltare enligt föräldrabalken.

6§

En borgenär, som inte är uppta- En borgenär, som inte är uppta­

gen i förteckningen över kända gen i förteckningen över kända

borgenärer och som underlåter att borgenärer och som underlåter att

anmäla sin fordran inom den före- anmäla sin fordran inom den före­

skrivna tiden, förlorar rätten att skrivna tiden, förlorar rätten att

kräva ut fordringen, om han inte kräva ut fordringen, om han inte

visar att gäldenären har känt till visar att gäldenären har känt till

den före anmälningstidens utgång, den före anmälningstidens utgång.

Har kallelsen skett på ansökan av Har kallelsen skett på ansökan av

förmyndare, gäller vad som har god man eller förvahare enligt för-

sagts om gäldenären i stället för- äldrabalken, gäller vad som har

myndaren. Anmälan behövs inte, sagts om gäldenären i stället gode

om borgenären inom anmälnings- mannen eller förvaltaren. Anmälan

tiden åberopar sin fordran i gälde- behövs inte, om borgenären inom

närens konkurs eller i förhandling anmälningstiden åberopar sin

om offentligt ackord.

fordran i gäldenärens konkurs el-

ler i förhandling om offentligt ack­ord. Föriust av rätten att kräva ut en huvudfordran omfattar även fordran på ränta och annan tilläggsförpliktelse samt fordran på grund av borgen.

Denna lag träder i kraft den

312

20. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Härigenom föreskrivs att 16 kap. 8 och 10 §§ och 20 kap. 8§ lagen (1962:381) om allmän försäkring skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

16 kap. Försäkrad som åtnjuter förtids­pension enligt 7 kap. I § första stycket är skyldig att, om hans ar­betsförmåga väsentligt förbättras, utan oskäligt dröjsmål göra anmä­lan härom hos allmän försäkrings­kassa. Motsvarande skall beträf­fande försäkrad, vars rätt till för­tidspension grundats på varaktig arbetslöshet, så ock den som åtnju­ter änkepension eller förmån en­ligl 9 kap. gälla, om förhållandena så ändras att rätten till pensionen eller förmånen därav påverkas. Är den försäkrade omyndig, åvilar anmälningsskyldigheten förmyn­daren.

Underlåtes anmälan som avses i första stycket ulan gilfigt skäl, må pensionen eller förmånen indra­gas för viss tid eller tills vidare.

Föreslagen lydelse

8§'

Försäkrad som åtnjuter förtids­pension enligt 7 kap. 1 § första stycket är skyldig att, om hans ar­betsförmåga väsentligt förbättras, utan oskäligt dröjsmål göra anmä­lan härom hos allmän försäkrings­kassa. Motsvarande skall beträf­fande försäkrad, vars rätt till för­tidspension grundats på varaktig arbetslöshet, så ock den som åtnju­ter änkepension eller förmån en­ligt 9 kap), gälla, om förhållandena så ändras att rätten till pensionen eller förmånen därav påverkas. Är den försäkrade omyndig, åvilar anmälningsskyldigheten förmyn­daren. Om den försäkrade har en god man eller förvahare enligl för­äldrabalken, har denne motsvaran­de skyldighet alt göra anmälan, om del kan anses ingå i uppdraget.

Underlåts anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, får pensionen eller förmånen dras in för viss tid eller tills vidare.

10 i

Har nägon under resa eller eljest blivit borta och kan det antagas att han avlidit, äga hans efterlevande ålnjula familjepension enligt den­na lag. Såsom villkor för utbetal­ning av pension må dock krävas förklaring på heder och samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättelse om den borto­varande. I fråga om omyndig må sådan förklaring infordras från hans förmyndare. Finnes den bor-

Har någon under resa eller eljest blivit borta och kan det antas att han avlidit, har hans efterlevande rätt till familjepension enligt den­na lag. Såsom villkor för utbetal­ning av pension får dock krävas förklaring på heder och samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättelse om den borto­varande. I fråga om omyndig/är sädan förklaring infordras från hans förmyndare. Förklaring kan

' Senaste lydelse 1972:166

313

Nuvarande lydelse

lovarande sedermera vara vid liv, skall pension ej vidare utgå.

Föreslagen lydelse

också infordras av en god man eller förvaltare som har förordnats enligl föräldrabalken. Befinns den borto­varande sedermera vara vid liv, skall pension ej vidare utgå.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

20 ka Den som är försäkrad eller eljest äger rätt till ersättning enligt den­na lag åligger att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av rege­ringen eller, efter regeringens be­stämmande, av riksförsäkrings­verket, lämna de uppgifter, som äro av betydelse för tillämpningen av lagen. Beträffande omyndig åvilar uppgiftsskyldighelen för­myndaren.

p.8§'

Den som är försäkrad eller eljest äger rätt till ersättning enligt den­na lag åligger att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av rege­ringen eller, efter regeringens be­stämmande, av riksförsäkrings­verket, lämna de uppgifter som är av betydelse för tillämpningen av lagen. Beträffande den som är omyndig eller har god man eller förvaltare enligt föräldrabalken har förmyndaren eller, om del kan anses följa av uppdraget, gode man­nen eller förvaltaren skyldighet atl lämna uppgifter.

Denna lag träder i kraft den

21. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrutillägg och

kommunalt bostadstillägg till folkpension

Härigenom föreskrivs att 8§ lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Den som åtnjuter hustrutillägg eller kommunalt bostadstillägg är skyldig att, om hans eller hans makes ekonomiska förhållanden väsentligt förbättrats, utan oskä­ligt dröjsmål göra anmälan härom till den allmänna försäkringskas­sa, inom vars verksamhetsområde han senast blivit mantalsskriven.

8§

Föreslagen lydelse

Den som åtnjuter hustrutillägg eller kommunalt bostadstillägg är skyldig att, om hans eller hans makes ekonomiska förhållanden väsentligt förbättrats, utan oskä­ligt dröjsmål göra anmälan om det­ta fill den allmänna försäkrings­kassa, inom vars verksamhetsom­råde han senast blivit mantalsskri-

' Senaste lydelse 1974:510

314

Nuvarande lydelse

Enahanda skyldighet åligger ho­nom, om han åtnjuter kommunalt bostadstillägg och mantalsskrives \ annan kommun än förut, så ock om han ingår äktenskap eller om hans äktenskap upplöses genom makens död eller annorledes. Är den som åtnjuter tillägget omyndig åvilar anmälningsskyldigheten förmyndaren. Uppbäres förmånen av myndighet eller av annan per­son än den pensionsberättigade el­ler dennes förmyndare, är jämväl sådan myndighet eller person an­mälningsskyldig.

Underlåtes anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, må. där underlåtenheten inverkat på rätten till eller beloppet av hustru­tillägg eller kommunalt bostadsfill-lägg, sådan förmån indragas så­som stadgas il  första stycket.

Föreslagen lydelse

ven. Enahanda skyldighet åligger honom, om han åtnjuter kommu­nalt bostadstillägg och mantals-skrivsi annan kommun än förut, så ock om han ingår äktenskap eller om hans äktenskap upplöses ge­nom makens död eller annorledes. Är den som åtnjuter tillägget omyndig åvilar anmälningsskyl­digheten förmyndaren. Om den som uppbär förmånen har en god man eller förvaltare enligl föräldra­balken. har denne motsvarande skyldighet all göra anmälan, om del kan anses ingå i uppdraget. Uppbärs förmånen av myndighet eller av annan person än den pen­sionsberättigade eller dennes för­myndare, gode man eller förvalta­re, är även sädan myndighet eller person anmälningsskyldig.

Underlåts anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl/är, om underlåtenheten inverkat på rätten till eller beloppet av hustru­tillägg eller kommunalt bostadstill-lägg, sådan förmån dras in enligl 1 § första stycket.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga ,2

Denna lag träder i kraft den

22. Förslag till

Lag om ändring i studiestödslagen (1973:349)

Härigenom föreskrivs att 9 kap. 2 § studiestödslagen (1973:349) skall ha följande lydelse.

9kap. 2§'

Har någon uppburit studiestöd obehörigen eller med för högt belopp och har han insett eller bort inse detta, kan vad för mycket utgått genast återkrävas.

Avbryter någon sina studier skall första stycket tillämpas beträffande uppburet studiestöd som avser tiden efter avbrottet. Beror avbrottet på

' Senaste lydelse 1986:250

315

Föreslagen lydelse

Nuvarande Ivdelse

sjukdom skall studiestöd som den studerande uppburit enligt 3 kap. 15 19 §§, 4 kap. 28 35 §§ eller 7 kap. 17 § och de bestämmelser som anges där ej återkrävas. Detsamma gäller vid sådan ledighet som avses i 3 kap. 31 §, 4 kap. 44 § och 7 kap. 17 a §.

Avser återkrav enligt första eller andra stycket studiehjälp enligt 3 kap. till sådan studerande, som vid utbetalningstillfället var omyndig, åvilar betalningsskyldigheten den som då var den omyndiges för­myndare.

Avser återkrav enligt första eller andra stycket studiehjälp enligt 3 kap. till sådan studerande, som vid utbetalningstillfället var omyndig på grund av ålder, åvilar betal­ningsskyldigheten den som då var den omyndiges förmyndare.

På återbetalningspliktiga studiemedel enligt 3 kap., på studiemedel enligt 4 kap. och på särskilt vuxensiudiestöd enligt 7 kap. som återkrävs enligt första eller andra stycket utgår ränta från den dag när medlen uppburits efter en räntesats som vid varje tidpunkt med två procentenhe­ter överstiger statens utlåningsränta. På andra former av studiestöd som återkrävs enligt denna paragraf utgår ränta enligt samma räntesats från den dag som infaller en månad efter det beslut om återkrav fattats. Om det finns särskilda skäl kan den återbetalningsskyldige befrias helt eller delvis från sin skyldighet att erlägga räntan.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

23. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 12 § och 8 kap. 6 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

5 kap. Har försäkrad blivit borta under resa eller i annat sammanhang och kan det antagas att han har avlidit till följd av arbetsskada, har hans efterlevande rätt till livränta. Som villkor för utbetalning av livränta får dock krävas förklaring på he­der och samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättel­se om den försäkrade. I fråga om omyndig får sådan förklaring krä­vas från hans förmyndare.

Föreslagen lydelse

12§

Har försäkrad blivit borta under resa eller i annat sammanhang och kan det antagas att han har avlidit till följd av arbetsskada, har hans efterlevande rätt till livränta. Som villkor för utbetalning av livränta får dock krävas förklaring på he­der och samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättel­se om den försäkrade. I fråga om omyndig får sådan förklaring krä­vas från hans förmyndare. Förkla­ring kan också infordras av en god

316

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

man ellerförvallare som har förord­nats enligl föräldrabalken. Visar det sig sedermera att den försäkrade är vid liv eller att han har avlidit av annan orsak än arbetsskada, upphör rätten till livränta.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

8 kap Den som har rätt till ersättning från arbetsskadeförsäkringen är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myn­dighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som är av bety­delse för tillämpningen av denna lag. Är den förmånsberättigade omyndig, skall uppgifterna lämnas av förmyndaren.

.6

§

Den som har rätt lill ersättning från arbetsskadeförsäkringen är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myn­dighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som är av bety­delse för tillämpningen av denna lag. Är den förmånsberättigade omyndig eller har god man eller förvaltare enligl föräldrabalken för­ordnats för honom, skall uppgifter lämnas av förmyndaren eller, om del kan anses följa av uppdraget, av gode mannen eller förvaltaren.

Denna lag träder i kraft den

24. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring

Härigenom föreskrivs aft 23 § lagen (1979:84) om delpensionsförsäk­ring skall ha följande lydelse.

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

23 

§

1

Bestämmelserna i 16 kap. 12 §, 17 kap. 1 § och 20 kap. 5,6 och 8 §§ lagen (1962:381) om allmän för­säkring om utbetalning till annan än den pensionsberättigade, sam­manträffande av förmåner, pre­skription, utmätningsförbud och uppgiftsskyldighet beträffande den som är omyndigförklarad till-lämpas även i fråga om delpen­sion.

Bestämmelserna i 16 kap. 12 § 17 kap. I § och 20 kap. 5, 6 och 8 §§ lagen (1962:381) om allmän för­säkring om utbetalning till annan än den pensionsberättigade, sam­manträffande av förmåner, pre­skription, utmätningsförbud och uppgiftsskyldighet beträffande den som har god man ellerförvalla­re enligt föräldrabalken tillämpas även i fråga om delpension.

Denna lag träder i kraft den

' Senaste lydelse 1983:197

317

25. Förslag till

Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

Härigenom föreskrivs att 48 § socialtjänsUagen (1980:(520) skall ha föl­jande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

48 §'

Uppdrag att besluta på socialnärrmdens vägnar får när det gäller föräl­drabalken avse endast uppgifter som anges i följande lagrum

1

kap. 4 § föräldrabalken,

2

kap. 1,4 6, 8 och 9 §§ föräldrabailken, dock inte befogenhet enligt 9 § att besluta att inte påbörja utredning eller att lägga ned en påbörjad utredning,

3

kap. 5, 6 och 8 §§ föräldrabalken,

7 kap. 7, 11 och 14 §§ föräldrabal- 7 kap. 7, 11 och 14 §§ föräldrabal­

ken, dock inte befogenhet enligt ken, dock inte befogenhet enligt

7 § att godkänna avtal som inne- 7 § att godkänna avtal som inne­

fattar åtagande att utge engångs- fattar åtagande att utge engångs­

belopp,

belopp,

// kap. 17 § andra stycket föräldra­balken.

Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får inte heller omfatta befogenhet att meddela beslut i frågor som avses i 25,27 eller 28 § denna lag eller att fullgöra vad som ankommer på nämnden enligt 5 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag eller enligt 9 § lagen (1964:143) om bidragsförskott.

Denna lag träder i kraft den

26. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering

Härigenom föreskrivs aft 4 § lagen (1944:133) om kastrering skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Kastrering må, dåre] nedan an­norlunda stadgas, företagas alle­nast efter tillstånd av socialstyrel­sen. Sådant tillstånd må icke läm-

4 

§

2

Föreslagen lydelse

Kastrering/är, om ej nedan an­norlunda stadgas, företas endast efter tillstånd av socialstyrelsen. Sådant fillstånd/är inte lämnas för

' Senaste lydelse

1981:1244

' Senaste lydelse

1981:1254

318

Föreslagen lydelse

någon, såvida inte tillfälle att yttra sig, där så kan ske, Aar beretts, om han är underårig den som har vårdnaden om honom, om han är gift hans make saml om han är in­tagen på allmän anstalt dennas lä­kare och föreståndare.

På den som har fyllt tjugotre år och är i stånd att lämna giltigt sam­tycke får kastrering enligt I § and­ra stycket/ore/flj utan socialstyrel­sens tillstånd, om den läkare som utför ingreppet samt någon annan läkare i den tjänsteställning rege­ringen föreskriver, i skriftligt utlå­tande, med angivande av gmnden för åtgärden på heder och samvete har förklarat förutsättningarna för den föreligga. Vad nu sagts skall dock ej gälla den som är intagen i kriminalvårdsanstalt, häkte eller hem som avses i lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall eller som är intagen pä sjukhus med stöd av lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall.

Nuvarande lydelse

nas för någon, med mindre tillfälle att yttra sig, där så kan ske, beretts, om han är underårig den som har vårdnaden om honom, om han är omyndigförklarad hans förmynda­re, om han är gift hans make samt om han är intagen å allmän anstalt dennas läkare och föreståndare.

På den som har fyllt tjugotre år och är i stånd att lämna giltigt sam­tycke får kastrering enligt I § and­ra stycket förelagas utan socialsty­relsens tillstånd, om den läkare som utför ingreppet samt någon annan läkare i den tjänsteställning regeringen föreskriver, i skriftligt utlåtande, med angivande av grun­den för åtgärden på heder och samvete har förklarat förutsätt­ningarna för densamma föreligga. Vad nu sagts skall dock ej gälla den som är intagen i kriminalvårds­anstalt, häkte eller hem som avses i lagen (1981:1243) om vård av miss­brukare i vissa fall eller som är in­tagen på sjukhus med stöd av lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall.

Vid prövning som avses i andra stycket skall i tillämpliga delar iaktta­gas vad i första stycket andra punkten stadgas.

Prop. 1987/88:124 

Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

27. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten

psykiatrisk vård i vissa fall

Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18§'

Patienten eller hans make, om

Patienten eller hans make, om     i Senaste lydelse

makarna sammanbodde vid fiden     makarna sammanbodde vid tiden     1982:782

319

Nuvarande lydelse

för intagningen, eller annan, som då stadigvarande sammanbodde med honom, eller hans barn, fa­der, moder, syskon, förmyndare eller gode man får göra ansökan om utskrivning.

Ansökan hos utskrivnings­nämnden orej skriftligen. Om pa­tient som avses i 17 § andra stycket ger till känna att han icke vill vara intagen på sjukhuset, skall han ge­nom överläkarens försorg under­rättas om sin möjlighet att ansöka om utskrivning och tillfälle bere­das honom att upprätta erforderli­ga handlingar.

Utskrivningsnämnden är icke skyldig att pröva ansökan om ut­skrivning förrän en månad förflu­tit från prövningen av fidigare an­sökan.

Föreslagen lydelse

för intagningen, eller annan, som då stadigvarande sammanbodde med honom, eller hans barn, fa­der, moder, syskon, förmyndare, gode man eller förvahare får göra ansökan om utskrivning.

Ansökan hos utskrivnings­nämnden skall göras skriftligen. Om patient som avses i 17 § andra stycket ger till känna att han icke vill vara intagen på sjukhuset, skall han genom överläkarens för­sorg underrättas om sin möjlighet att ansöka om utskrivning och till­fälle beredas honom att upprätta erforderliga handlingar.

Utskrivningsnämnden är icke skyldig att pröva ansökan om ut­skrivning förrän en månad har förflutit från prövningen av tidiga­re ansökan.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

28. Förslag till

Lag om ändring i transplantationslagen (1975:190)

Härigenom föreskrivs att 4 och 5 skall ha följande lydelse.

transplantationslagen (1975:190)

Nuvarande lydelse

Ingrepp som avses i denna lag får företagas på levande person om denne skriftligen samtyckt till ingreppet.

Ingrepp på den som ej fyllt ader­ton år eller som på grund av psy­kisk sjukdom, hämmad förstånds­utveckling eller psykisk abnormi­tet av annat slag saknar förmåga att lämna samtycke enligt första stycket får ske om medicinska skäl påkallar aft biologiskt material för

4

§

Föreslagen lydelse

Ingrepp som avses i denna lag får företas pä en levande person om denne skriftligen samtyckt till ingreppet.

Ingrepp på den som ej fyllt ader­ton år eller som på grund av psy­kisk sjukdom, hämmad förstånds­utveckling eller psykisk abnormi­tet av annat slag saknar förmåga att lämna samtycke enligt första stycket får ske om medicinska skäl påkallar att biologiskt material för

320

Nuvarande lydelse

transplantation /aei-från denne. I fall som nu nämnts fordras social­styrelsens tillstånd till ingreppet. Innan styrelsen avgör tillstånds­frågan skall beträffande den som är underårig hans vårdnadshavare och beträffande den som lider av psykisk abnormitet/ör/wyrtäare el­ler god man beredas tillfälle att yt­tra sig. Tillstånd får lämnas endast om synneriiga skäl föreligger. In­grepp får icke företagas mot giva­rens vilja.

Föreslagen lydelse

transplantation las från denne. I fall som nu nämnts fordras social­styrelsens fillstånd till ingreppet. Innan styrelsen avgör tillständs-frågan skall beträffande den som är underårig hans vårdnadshavare och beträffande den som lider av psykisk abnormitet god man eller förvaltare beredas tillfälle att yttra sig. Tillstånd får lämnas endast om synnerliga skäl föreligger. Ingrepp får icke företas mot givarens vilja.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Vill någon komma i fråga som givare av biologiskt material skall den läkare som enligt 3 § har rätl atl besluta om ingrepp upplysa ho­nom och, i förekommande fall, vårdnadshavare, förmyndare eller god man om ingreppets beskaffen­het och om de risker som är för­knippade med detta. Samtycke som avses i 4 § skall lämnas till lä­karen. Denne skall därvid förvissa sig om atl givaren har förstått inne­börden av upplysningarna.

5

§

Vill någon komma i fråga som givare av biologiskt material skall den läkare som enligl 3 § har rätt atl besluta om ingrepp upplysa ho­nom och, i förekommande fall, vårdnadshavare, förmyndare, god man eller förvahare om ingreppets beskaffenhet och om de risker som är förknippade med detta. Sam­tycke som avses i 4 § skall lämnas lill läkaren. Denne skall därvid förvissa sig om att givaren har förstått innebörden av upplys­ningarna.

Denna lag träder i kraft den

29. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1985:568) om särskilda omsorger om

psykiskt utvecklingsstörda m.fl.

Härigenom föreskrivs aft 6 och 11 §§ lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Särskilda omsorger skall ges den psykiskt utvecklingsstörde en­dast om han begär det. Om han är

Föreslagen lydelse

6§

Särskilda omsorger skall ges den psykiskt utvecklingsstörde en­dast om han begär det. Om han är

21    Riksdagen 1987188. 1 saml. Nr 124

321

Nuvarande lydelse

under 15 år eller, i annat fall, om han uppenbart saknar förmåga att på egen hand ta ställning i frågan, skall de särskilda omsorgerna ges på begäran av vårdnadshavare, förmyndare eller god man.

Föreslagen lydelse

under 15 år eller, i annat fall, om han uppenbart saknar förmåga att på egen hand ta ställning i frågan, skall de särskilda omsorgerna ges på begäran av vårdnadshavare, förmyndare, god man ellerförval­lare enligl föräldrabalken.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

11§

Landstingskommunen skall an­mäla lill överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan antas behöva förmyndare eller god man samt när en omyndighetsför­klaring bör kunna hävas eller etl godmanskap kunna upphöra.

Landstingskommunen skall an­mäla till överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan antas behöva god man eller förval­tare samt när ett godmanskap eller förvaltarskap bör kunna upphöra eller uppdragels omfattning ändras.

Denna lag träder i kraft den

30. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse

Härigenom föreskrivs att 70 § lagen (1955:183) om bankrörelse skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

70 

§

'

Omyndig ägerutan förmyndares tillåtelse förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos bankaktiebolag efter det att han fyllt sexton år. Utan den omyndi­ges samtycke fär bankbolaget ej betala ut sådana medel till förmyn­daren. Har förmyndaren fått över­förmyndarens tillstånd att omhän­dertaga medlen och företett bevis på detta, äerden omyndige ej vi­dare förfoga över medlen. Sådan inskränkning i den omyndiges rätt skall antecknas pä insättningsbe­vis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos bolaget.

Medel   som   förmyndare   eller

En omyndig får utan förmynda­rens tillåtelse förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos bankaktiebolag efter det att han fyllt sexton år. Utan den omyndi­ges samtycke får bankbolaget ej betala ut sådana medel till förmyn­daren. Har förmyndaren fått över­förmyndarens tillstånd att omhän­derta medlen och företett bevis på detta, får den omyndige ej vidare förfoga över medlen. Sådan in­skränkning i den omyndiges rätt skall antecknas på insättningsbe­vis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos bolaget.

Medel   som   förmyndare,  god

' Senaste lydelse 1968:601

322

Nuvarande lydelse

god man förvaltar enligt föräldra­balken//. utom såvitt angår ränta som stått inne kortare tid än ett år, lagas ut ulan överförmyndarens tillstånd endast om förbehåll där­om skett enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk. Överför­myndaren kan när som helst för­ordna, att förbehållet ej skall gälla. Sådant förordnande skall anteck­nas på bevis eller i motbok, som utfärdats om insättningen. Över­förmyndare, förmyndare och god man äga på begäran erhålla bevis om beloppet av de medel, som säi-tasxn eller 5-/äinne, och i förekom­mande fall intyg att meddelat till­stånd icke utnyttjats.

Föreslagen lydelse

man eller förvaltare förvaltar en­ligt föräldrabalken/jr, utom såvitt angår ränta som stått inne kortare tid än ett år, tas ut utan överför­myndarens tillstånd endast 'om förbehåll därom skett enligt 15 kap. 9§ andra stycket nämnda balk. Överförmyndaren kan när som helst förordna, att förbehållet ej skall gälla. Sådant förordnande skall antecknas på bevis eller i motbok, som utfärdats om insätt­ningen. Överförmyndare, förmyn­dare, god man och förvaltare kan på begäran erhålla bevis om belop­pet av de medel som sätts in eller står inne, och i förekommande fall intyg att meddelat tillstånd inte utnyttjats.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

31. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1955:416) om sparbanker

Härigenom föreskrivs aft 35 c § lagen (1955:416) om sparbanker skall ha följande lydelse.

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

35c§'

Omyndig äger utan förmynda­rens tillåtelse förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos sparbank efter det att han fyllt sex­ton år. Utan den omyndiges sam­tycke får sparbanken ej betala ut sådana medel till förmyndaren. Har förmyndaren fått överför­myndarens tillstånd atl omhänder­taga medlen och företett bevis på detta, äerden omyndige ej vidare förfoga över medlen. Sådan in­skränkning i den omyndiges rätt skall antecknas pä insättningsbe-

En omyndig får utan förmynda­rens tillåtelse förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos sparbank efter det att han fyllt sex­ton år. Utan den omyndiges sam­tycke får sparbanken ej betala ut sådana medel till förmyndaren. Har förmyndaren fått överför­myndarens tillstånd att omhänder­ta medlen och företett bevis på det­ta,//r den omyndige ej vidare för­foga över medlen. Sådan in­skränkning i den omyndiges rätt skall antecknas på insättningsbe-

' Senaste lydelse 1968:602

323

Nuvarande lydelse

vis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos sparbanken. Medel, som förmyndare eller god man förvaltar enligt föräldra­balken,//, utom såvitt angår ränta som stått inne kortare tid än ett år, tagas ut utan överförmyndarens tillstånd endast om förbehåll där­om skett enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk. Överför­myndaren kan när som helst för­ordna, att förbehållet ej skall gälla. Sådant förordnande skall anteck­nas på bevis eller i motbok, som utfärdats om insättningen. Över­förmyndare, förmyndare och god man äga på begäran erhålla bevis om beloppet av de medel, som säl­las in eller 5/ä inne, och i förekom­mande fall intyg att meddelat till­stånd icke utnyttjats.

Föreslagen lydelse

vis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos sparbanken. Medel som förmyndare, god man eller förvaltare förvaltar en­ligt föräldrabalken/fr, utom såvitt angår ränta som stått inne kortare tid än ett år, tas ut utan överför­myndarens tillstånd endast om förbehåll därom skett enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk. Överförmyndaren kan när som helst förordna, att förbehållet ej skall gälla. Sådant förordnande skall antecknas på bevis eller i motbok, som utfärdats om insätt­ningen. Överförmyndare, förmyn­dare, god man och förvaltare kan på begäran erhålla bevis om belop­pet av de medel som sätts in eller står inne, och i förekommande fall intyg att meddelat tillstånd inte utnyttjats.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

32. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen

Härigenom föreskrivs att 42d § lagen (1956:216) om jordbrukskasserö­relsen skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

42d §'

Omyndig äger utan förmynda­rens tillåtelse förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos centralkassa efter det att han fyllt sexton år. Utan den omyndiges samtycke får kassan ej betala ut så­dana medel till förmyndaren. Har förmyndaren fatt överförmynda­rens tillstånd att omhändertaga medlen och företett bevis på detta.

En omyndig får utan förmynda­rens tillåtelse förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos centralkassa efter det att han fyllt sexton år. Utan den omyndiges samtycke får kassan ej betala ut så­dana medel till förmyndaren. Har förmyndaren fått överförmynda­rens tillstånd att omhänderta med­len och företett bevis på detta, fär

' Senaste lydelse 1968:602

324

Nuvarande lydelse

ägerden omyndige ej vidare förfo­ga över medlen. Sådan inskränk­ning i den omyndiges rätt skall an­tecknas på insättningsbevis eller i motbok, när beviset eller motbo­ken företes hos kassan.

Medel som förmyndaren eller god man förvaltar enligt föräldra­balken//, utom såvitt angår ränta som stått inne kortare tid än ett år, tagas ut utan överförmyndarens tillstånd endast om förbehåll där­om skett enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk. Överför­myndaren kan när som helst för­ordna, att förbehållet ej skall gälla. Sådant förordnande skall anteck­nas på bevis eller i motbok, som utfärdats om insättningen. Över­förmyndare, förmyndare och god man äga på begäran erhålla bevis om beloppet av de medel, som sät-lasin eller 5/äinne, och i förekom­mande fall intyg att meddelat till­stånd icke utnyttjats.

Föreslagen lydelse

den omyndige ej vidare förfoga över medlen. Sädan inskränkning i den omyndiges rätt skall anteck­nas på insättningsbevis eller i mot­bok, när beviset eller motboken fö­retes hos kassan.

Medel som förmyndare, god man eller förvaltare förvaltar enligt föräldrabalken får, utom såvitt angår ränta som stått inne kortare tid än ett år, tas ut utan överför­myndarens tillstånd endast om förbehåll därom skett enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk. Överförmyndaren kan när som helst förordna, att förbehållet ej skall gälla. Sådant förordnande skall antecknas på bevis eller i motbok, som utfärdats om insätt­ningen. Överförmyndare, förmyn­dare, god man och förvahare kan på begäran erhålla bevis om belop­pet av de medel, som sätts in eller 5/ärinne, och i förekommande fall intyg att meddelat tillstånd inte ut­nyttjats.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

33. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering

Härigenom föreskrivs att 12 och 23 §§ lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 §1

Den som med skriftlig handling visar att han till följd av uppdrag eller pantsättning eller på grund av villkor i testamente eller gåvobrev har rätt att i stället för den i aktie­boken införde aktieägaren lyfta ut­delning och mottaga emissionsbe-

Den som med skriftlig handling visar att han till följd av uppdrag eller pantsättning eller pä grund av villkor i testamente eller gåvobrev har rätt att i stället för den i aktie­boken införde aktieägaren lyfta ut­delning och motta emissionsbevis.

' Senaste lydelse 1981:814

325

Föreslagen lydelse

och, vid fondemission, brev på ny aktie skall på begäran upptas i en särskild förteckning. Detsamma gäller förmyndare, god man eller förvaltare för aktieägare eller vid konkurs konkursförvaltaren eller vid utmätning, kvarstad eller be­talningssäkring avseende aktier kronofogdemyndigheten.

Nuvarande lydelse

vis och, vid fondemission, brev på ny aktie skall på begäran upplagas i en särskild förteckning. Detsam­ma gäller förmyndare eller god man för aktieägare eller vid kon­kurs konkursförvaltaren eller vid utmätning, kvarstad eller betal­ningssäkring avseende aktier kro­nofogdemyndigheten.

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas sam­ma uppgifter som enligt 8 § andra stycket skall införas i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen'skall även framgå den rätt som tillkommer den som avses i första stycket. Sådan anteckning skäll avföras, när det visas att rätten upphört.

Uppgift ur förteckningen fär ej lämnas ut till annan utan samtycke av den som berörsav förhållanden som antecknats i förteckningen.

Uppgift ur förteckningen får éj lämnas ut till annan utan samtycke av den som beröres av förhållan­den som antecknats i förteckning­en.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

23 

§

'

Visar det sig att den som fått utdel

de rätt därtill, skall aktiebolaget lik

Vad i första stycket sägs gäller ej

1.   

aktiebolaget eller värdepappe

 utdelningen eller handlingen kom

 aktsamhet som efter omständighete

2.     mottagaren var omyndig.

ning eller handling enligt 22 § sakna-väl anses ha fullgjort sin skyldighet, om

rscentralen hade kännedom om att i orätta händer eller åsidosatt den :;rna skäligen bort iakttagas,

2. mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare förordnad att före­träda honom i denna angelägenhet.

Denna lag träder i kraft den

34.    Förslag till

Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 12 och 15 §§ samt 4 kap. 3 § aktiebo­lagslagen (1975:1385) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

3 kap.

I  avstämningsbolag skall den

som med skriftlig handling visar

att han till följd av uppdrag eller

pantsättning eller pä gmnd av vill-

Föreslagen lydelse

12 §

I avstämningsbolag skall den som med skriftlig handling visar att han till följd av uppdrag eller pantsättning eller på gmnd av vill-

' Senaste lydelse

1975:253

- Senaste lydelse

1981:458

326

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas sam­ma uppgifter som enligt 10 § första stycket skall införas i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer den som avses i första stycket. Sådan anteckning skall avföras, när det visas att rätten upphört.

Nuvarande lydelse

kor i testamente eller gåvobrev har rätl att i stället för den i aktieboken införda aktieägaren lyfta utdel­ning och mottaga emissionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie på begäran upplagas i en sär­skild förteckning. Detsamma gäl­ler förmyndare eller god man för aktieägare eller vid konkurs kon­kursförvallaren eller vid utmät­ning, kvarstad eller betalningssäk­ring avseende aktier kronofogde­myndigheten.

Uppgift ur förteckningen får ej lämnas till annan ulan samtycke av den som beröres av förhållan­den som antecknats i förteckning­en.

Föreslagen lydelse

kor i testamente eller gåvobrev har rätt att i stället för den i aktieboken införda aktieägaren lyfta utdel­ning och motta emissionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie på begäran upptas i en sär­skild förteckning. Detsamma gäl­ler förmyndare, god man eller för­vahare för aktieägare eller vid kon­kurs konkursförvallaren eller vid utmätning, kvarstad eller betal­ningssäkring avseende aktier kro­nofogdemyndigheten.

Uppgift ur förteckningen får ej lämnas till annan utan samtycke av den som berörsav förhållanden som antecknats i förteckningen.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

15§

Vad som sägs i denna lag om ak­tieägares rätl att i bolaget företrä­da aktier skall gälla även beträf­fande den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen till eller rätlen till avkomst av aktier, om testamentet innehåller bestämmel­se att han skall äga företräda akti­erna och, beträffande avkomst­rättshavaren, att aktierna till tryg­gande av hans avkomsträtt skall sättas under särskild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- el­ler avkomsträttshavaren skall på anmälan bli införd i aktieboken. Vid införingen skall göras anteck­ning om ägenderättsförvärvet och om den med nyttjande- eller av­komsträtlen förenade rätten att i bolaget företräda aktierna. I fråga om införing av nyttjande- eller av­komsträttshavaren gäller i övrigt

Vad som sägs i denna lag om ak­tieägares rätt att i bolaget företrä­da aktier skall gälla även beträf­fande den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen fill eller rätten till avkomst av aktier, om testamentet innehåller bestämmel­se att han skall ha rätt att företräda aktierna och, beträffande avkomsträttshavaren, att aktierna till tryggande av hans avkomsträtt skall sättas under särskild vård.

Såväl ägaren som nyttjandcT el­ler avkomsträttshavaren skall på anmälan bli införd i aktieboken. Vid införingen skall göras anteck­ning om äganderättsförvärvet och om den med nyttjande- eller av­komsträtlen förenade rätten.att i bolaget företräda aktierna. I fräga om införing av nyttjande- eller av­komsträttshavaren gäller i övrigt

327

Nuvarande lydelse

vad som sägs i denna lag om infö­ring av aktieägare. Dock skall på­skrift om införingen ej ske på ak­liebrevet. När det styrkes att nytt­jande- eller avkomsträtlen upp­hört, skall anteckning därom göras i aktieboken.

När god man på grund av för-ordnandeyä/M/;Ä:/ ISkap. 45 för­äldrabalken förvaltar aktier för blivande aktieägares räkning, skall blivande ägare på anmälan av gode mannen införas såsom ägare i aktieboken med anteck­ning om förvärvet och om förord­nandet.

Föreslagen lydelse

vad som sägs i denna lag om infö­ring av aktieägare. Dock skall på­skrift om införingen ej ske på ak­tiebrevet. När det styrks att nytt­jande- eller avkomsträtlen upp­hört, skall anteckning därom göras i aktieboken.

När en god man på grund av för­ordnande enligl 11 kap. i § 5 föräl­drabalken förvaltar aktier för bli­vande aktieägares räkning, skall blivande ägare på anmälan av gode mannen införas såsom ägare i aktieboken med anteckning om förvärvet och om förordnandet.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

4 kap Aktieägare som har företrädes­rätt att deltaga i emission har rätt att för varje aktie få särskilt emis­sionsbevis (vid nyemission teck­ningsrättsbevis och vid fondemis­sion delbevis). Är bolaget ej av­stämningsbolag, får till aktiebrev hörande kupong användas som emissionsbevis. Användes ej ku­pong som emissionsbevis, skall i beviset anges hur många sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Begagnar aktieägare sin företrä­desrätt att deltaga i emission i bo­lag som ej är avstämningsbolag, skall det aktiebrev på vilket före­trädesrätten grundas förses med påskrift härom, om ej kuponger användes som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie som tillkommer aktieägaren genast i rekommende­rat brev eller på annat betryggande sätt översändas till den som på av­stämningsdagen är införd i aktie­boken eller i förteckning enligt 3

.3§

Aktieägare som har företrädes­rätt att delta i emission har rätt att för varje aktie få särskilt emis­sionsbevis (vid nyemission teck­ningsrättsbevis och vid fondemis­sion delbevis). Är bolaget ej av­stämningsbolag; fär till aktiebrev hörande kupong användas som emissionsbevis. Används ej ku­pong som emissionsbevis, skall i beviset anges hur många sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Begagnar aktieägare sin företrä­desrätt att delta i emission i bolag som ej är avstämningsbolag, skall det aktiebrev pä vilket företrädes­rätten grundas förses med påskrift härom, om ej kuponger används som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie som tillkommer aktieägaren genast i rekommende­rat brev eller på annat betryggande sätt översändas till den som på av­stämningsdagen är införd i aktie­boken eller i förteckning enligt 3

328

Nuvarande lydelse

kap. 12 §. Var han vid mottagandet ej berättigad, skall bolaget likväl anses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock ej, om bolaget el­ler värdepapperscentralen hade kännedom om att handlingen kom i orätta händer eller äsidosatt den aktsamhet som efter omständighe­terna skäligen bort iakllagasoch ej heller om mottagaren var omyn­dig.

Föreslagen lydelse

kap. 12 §. Var han vid mottagandet ej berättigad, skall bolaget likväl anses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock ej, om bolaget el­ler värdepapperscentralen hade kännedom om att handlingen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsamhet som efter omständighe­terna skäligen bort iakttas och ej heller om mottagaren var omyndig eller hade en förvahare enligl för­äldrabalken förordnad all företrä­da honom i denna angelägenhet.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

35. Förslag till

Lag om ändring i aktiefondslagen (1974:931)

Härigenom föreskrivs att 33 § aktiefondslagen (1974:931) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

33 

§

'

I fråga om fondandelsbevis gäl­ler, om annat ej följer av denna lag, i tillämpliga delar vad i lagen (1936:81) om skuldebrev/öreArr/vj om löpande skuldebrev. Härvid är den som innehar fondandelsbevis ställt till viss man eller order och enligt fondbolagets påskrift på be­viset anges vara ägare till fondan­del som beviset avser likställd med den som enligt 13 § andra stycket nämnda lag förmodas äga rätt att göra skuldebrevet gällande. På­skrift på beviset skall göras endast om innehavaren styrker sitt för­värv av fondandel som beviset av­ser.

I fråga om fondandelsbevis gäl­ler, om annat ej följer av denna lag, i tillämpliga delar vad i lagen (1936:81) om skuldebrev/o'rejÄ:r/-ves om löpande skuldebrev. Här­vid är den som innehar fondan­delsbevis ställt till viss man eller order och enligt fondbolagets på­skrift på beviset anges vara ägare fill fondandel som beviset avser likställd med den som enligt 13 § andra stycket nämnda lag förmo­das äga rätt att göra skuldebrevet gällande. Påskrift på beviset skall göras endast om innehavaren styr­ker sitt förvärv av fondandel som beviset avser.

Om utdelningskuponger fill fondandelsbevis finns bestämmelser i 24 och 25 §§ lagen om skuldebrev.

' Senaste lydelse 1975:1392

329

Nuvarande lydelse

Utfärdas fondandelsbevis utan utdelningskuponger och innehål­ler fondbestämmelserna föreskrift att den som i fondbolagets register över innehav av fondandelar är antecknad säsom ägare av fondan­del är behörig att uppbära på an­delen belöpande utdelning, skall betalning av utdelning till denne anses giltig, även om han saknade rätt till utdelningen. Vad nu sagts gäller dock ej, om fondbolaget hade kännedom om att utdelning­en kom i orätta händer eller åsido­satt den aktsamhet som efter om­ständigheterna skäligen bort iakt­tagas eller om mottagaren var omyndig.

Föreslagen lydelse

Utfärdas fondandelsbevis utan utdelningskuponger och innehål­ler fondbestämmelserna föreskrift att den som i fondbolagets register över innehav av fondandelar är antecknad såsom ägare av fondan­del är behörig alt uppbära på an­delen belöpande utdelning, skall betalning av utdelning till denne anses giltig, även om han saknade rätt lill utdelningen. Vad nu sagts gäller dock ej, om fondbolaget hade kännedom om att utdelning­en kom i orätta händer eller åsido­satt den aktsamhet som efter om­ständigheterna skäligen bort iakt­tagas eller om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enligt föräldrabalken förordnad att företräda honom i denna angelä­genhet.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

36. Förslag till

Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)   ,

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 12 och 15 §§ saml 4 kap. 6 § försäk­ringsrörelselagen (1982:713) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

3 kap. I avstämningsbolag skall i en särskild förteckning på begäran las upp den som med skriftlig handling visar att han till följd av uppdrag eller pantsätlning eller på grund av villkor i testamente eller gåvobrev har rätt att i stället för den aktieägare som är införd i ak­tieboken lyfta utdelning och ta emot emissionsbevis och, vid fon­demission, brev på en ny aktie. Detsamma gäller förmyndare eller

Föreslagen lydelse

12 §

I avstämningsbolag skall i en särskild förteckning på begäran tas upp den som med skriftlig handling visar att han till följd av uppdrag eller pantsätlning eller på grund av. villkor i testamente eller gåvobrev har rätt att i stället för den aktieägare som är införd i ak­tieboken lyfta utdelning och ta emot emissionsbevis och, vid fon­demission, brev på en ny aktie. Detsamma gäller förmyndare, god

330

Nuvarande Ivdelse

Föreslagen lydelse

god man för en aktieägare eller vid konkurs konkursförvaltaren eller vid utmätning, kvarstad eller be­talningssäkring avseende aktier kronofogdemyndigheten.

man eller förvahare för en aktieä­gare eller vid konkurs konkursför­valtaren eller vid utmätning, kvar­stad eller betalningssäkring avse­ende aktier kronofogdemyndighe­ten. I förteckningen skall för den som skall tas upp i denna enligt första stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § första stycket skall föras in i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer honom. En sådan förteckning skall avföras, när det visas att rätten har upphört.

Uppgifter ur förteckningen får inte lämnas lill någon annan utan sam­tycke av den som berörs av de förhållanden som har antecknats i förteck­ningen.

15§

Vad som sägs i denna lag om aktieägares rätt att i bolaget företräda aktier skall gälla även för den som genom testamente erhållit nyttjande­rätlen till eller rätten fill avkomst av aktier, om testamentet innehåller en bestämmelse att denne skall få företräda aktierna och, för avkomsträtts­havaren, att akfierna fill tryggande av dennes rätt skall sättas under sär­skild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på anmä­lan bli införd i aktieboken. Vid införandet skall göras en anteckning om äganderättsförvärvet och om den rätt att i bolaget företräda aktierna som är förenad med nyttjande- eller avkomsträtlen. I fråga om införandet av nyttjande- eller avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införandet av aktieägare. Dock skall någon påskrift om införan­det inte ske på aktiebrevet. När det styrkts att nyttjande- eller avkoms-trätterna har upphört, skall en anteckning om detta göras i aktieboken.

När en god man på grund av ett

När en god man på grund av ett

förordnande enligt 18 kap. 45     förordnande enligt // kap. i § 5

föräldrabalken förvaltar aktier för en blivande aktieägares räkning, skall den blivande ägaren på an­mälan av den gode mannen föras in som ägare i aktieboken med an­teckning om förvärvet och om för­ordnandet.

föräldrabalken förvaltar aktier för en blivande aktieägares räkning, skall den blivande ägaren på an­mälan av den gode marinen föras in som ägare i aktieboken med an­teckning om förvärvet pch om för­ordnandet.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 2

4 kap. 6 § De aktieägare som har företrädesrätt atl delta i en emission har rätt att för varje aktie få ett särskilt emissionsbevis (vid nyemission tecknings­rättsbevis och vid fondemission delbevis). Om bolaget inte är etl avstäm­ningsbolag, får de kuponger som hör lill aktiebrevet användas som emis­sionsbevis. Används inte sådana kuponger som emissionsbevis, skall det i beviset anges hur mänga sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

331

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Om en aktieägare använder sin företrädesrätt att delta i en emission i ett bolag som inte är ett avstämningsbolag, skall anteckning härom göras på det aktiebrev på vilket företrädesrätten grundas, om inte kuponger används som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya aktier som till­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller på an­nat betryggande sätt till dem som på avstämningsdagen är införda i aktieboken eller i förteckningen enligt 3 kap. 12 §. Om dessa inte var berättigade att ta emot hand­lingarna skall bolaget ändå anses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värdepapperscentralen kände till att handlingarna skulle komma i orätta händer eller om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som de efter omständigheterna skäligen bort iaktta. Bolaget eller värdepapperscentralen anses inte heller ha fullgjort sin skyldighet, om mottagaren var omyndig.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya aktier som till­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller på an­nat betryggande sätt till dem som på avstämningsdagen är införda i aktieboken eller i förteckningen enligt 3 kap. 12 §. Om dessa inte var berättigade att ta emot hand­lingarna skall bolaget ändå anses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värdepapperscentralen kände fill att handlingarna skulle komma i orätta händer eller om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som de efter omständigheterna skäligen bort iaktta. Bolaget eller värdepapperscentralen anses inte heller ha fullgjort sin skyldighet om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enhgt föräldra­balken förordnad att företräda ho­nom i denna angelägenhet.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Denna lag träder i kraft den

37. Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1956:623)

Härigenom föreskrivs att 47 § taxeringslagen (1956:623)' skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

47 

§

2

Skyldighet att avgiva deklaration eller annan uppgift, varom i denna lag sägs, skall fullgöras

1) för omyndig av förmyndare 1) för omyndig av förmyndare eller god man, som förordnats en-     eller god man som förordnats en-

' Senaste lydelse

av lagens rubrik

1974:773

 Senaste lydelse

1974:997

332

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 2

ligt y

träffande vad förmyndaren eller     träffande vad förmyndaren eller

gode mannen har under sin för-     gode mannen har under sin för­

valtning,

vahning,

2)   för sädan person, för vilken

2) för sådan person, för vilken

god man förordnats enligt 18 kap. god man eller förvahare har för-

3 eller 4% föräldrabalken, av gode ordnats enligt 11 kap. 3, 4 eller 7§

mannen beträffande vad han har föräldrabalken, av gode mannen

under sin förvaltning,                         eller förvaltaren beträffande vad

han har under sin förvaltning,

3)

för avliden person och hans dödsbo av dödsbodelägare eller testa­mentsexekutör, som har att förvalta den dödes egendom, dock att där egendomen avträtts till förvaltning av boutredningsman, denne har att fullgöra deklarations- eller uppgiftsskyldigheten,

4)

för dödsbo, som ej längre består, av den som vid tidpunkten för dödsboets upplösning haft att förvalta boets egendom,

5)

för annan deklarations- eller uppgiftsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud, där ej beträffande staten, landsting, kommun eller annan dylik menighet regeringen annorlunda förordnar,

6)

för aktiefond av det fondbolag, som handhar förvaltningen av fon­den eller, om förvaltningen övergått till förvaringsbank, av denna samt

7)

för annan än här ovan omförmäld juridisk person, som ej längre består, av den som senast haft att förvalta dess angelägenheter.

Denna lag träder i kraft den

333

38. Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

Bilaga 2

Härigenom föreskrivs alt 18 kap. 2§ fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18 kap. 2 § Skyldighet alt lämna deklaration eller annan uppgift, som sägs i denna lag, skall fullgöras

1.

för omyndig av förmyndare

1. för omyndig av förmyndare eller god man, som förordnats en-

eller god man, som förordnats en­ligt 75 kap. 1 § föräldrabalken, be-

ligt // kap. I § föräldrabalken, be­träffande vad förmyndaren eller

träffande vad förmyndaren eller gode mannen har under sin för-

gode mannen har under sin för­valtning

valtning

2.

för sådan person, för vilken

2. för sådan person, för vilken god man förordnals enligl /Skåp.

god man eller förvaltare har för-3 e//é'r4 § föräldrabalken, av gode

ordnats enligt // kap; 3, 4 eller 7§ mannen beträffande vad han har

föräldrabalken, av gode mannen under sin förvaltning

eller förvaltaren beträffande vad

han har under sin förvaltning

3.

fördödsboavdödsbodelägaredlertestamentsexekutor, som haratt förvalta den dödes egendom, dock att där egendomen avträtts till förvalt­ning av boutredningsman, denne har att fullgöra deklarations- eller upp­giftsskyldigheten

4.

för dödsbo, som ej längre består, av den som vid tidpunkten för dödsboets upplösning haft att förvalta boets egendom

5.

för annan deklarations- eller uppgiftsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud samt

6.

för annan än här ovan nämnd juridisk person, som inte längre be­står, av den som senast haft att förvalta dess angelägenheter.

Denna lag träder i kraft den

334

39. Förslag till Lag om ändring

lagen (1976:600) om offentlig anställning

Prop. 1987/88:124 Bilaga 2

Härigenom föreskrivs att 13 kap. 5§ lagen (1976:600) om offentlig anställning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 kap. 5 §

Alt arbetstagare hos staten kan vara skyldig att frånträda utövning av tjänst, om han förklaras omyn­dig eller försattes i konkurs, följer av särskilda bestämmelser i lag el­ler annan författning.

Att arbetstagare hos staten kan vara skyldig atl frånträda utövning av tjänst, om han försätts i kon­kurs, följer av särskilda bestäm­melser i lag eller annan författ­ning.

Denna lag träder i kraft den

40. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker

Härigenom föreskrivs att 63 § lagen (1977:293) om handel med dryc­ker skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Har den som fått tillständ till de­taljhandel med öl eller till serve­ring av alkoholdrycker avlidit eller försatts i konkurs och vill dödsbo-. et e//erkonkursboet fortsätta rörel­sen, skall anmälan göras till till­ständsmyndigheten med uppgift om föreståndare. Anmälan skall ha inkommit senast två månader efter dödsfallet eller första borge­närssammanträdet. Har anmälan ej inkommit inom föreskriven tid, upphör tillståndet alt gälla den dag anmälningstiden utgick.

63 §

Har den som fått tillstånd till de­taljhandel med öl eller till serve­ring av alkoholdrycker avlidit, för­satts i konkurs eller förklarats omyndig och vill dödsboet, kon­kursboet eller förmyndaren fortsät­ta rörelsen, skall anmälan göras till tillständsmyndigheten med upp­gift om föreståndare. Anmälan skall ha inkommit senast två må­nader efter dödsfallet respektive första borgenärssammanträdet el­ler omyndighetsförklaringen. Har anmälan ej inkommit inom före­skriven tid, upphör tillståndet att gälla den dag anmälningstiden ut­gick.

Denna lag träder i kraft den

335

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Lagrådsremissens lagförslag

1      Förslag till

Lag om ändring i föräldrabalken

Härigenom föreskrivs i fråga om föräldrabalken'

dels att 4 kap. 2 §, 10 och 18 kap. skall upphöra att gälla,

dels att nuvarande II kap. 1-17 §§ skall betecknas 10 kap. 2-18 §§,

dels aft 3 kap. 4 §, 4 kap. 5 a §, de nya 10 kap. 2-18 §§, 12 kap. 2-6§§,l3kap. 2-l0§§, I4kap. 1 §,15 kap. 1 §,16 kap. I-I4 §§, 17 kap. 7 §, 19 kap. 17 §, 20 kap. I, 2, 5, 8 och 11 §§ samt mbrikerna till 10-17 kap. skall ha följande lyddse,

dels att det i balken skall införas fem nya paragrafer, 10 kap. 1 §, 15 kap. 20 § och 20 kap. 2 a-c §§ samt ett nytt kapitel, 11 kap., av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3          kap.

4§

Är part i mål som avses i 1 eller

Är part i mäl som avses i 1 eller

2 § underårig, får förmyndaren eller

2 § underårig, får förmyndaren eller

god man, om sådan enligt 18 kap.

god man, om sådan enligt // kap.

skall förordnas, föra talan för ho-

skall förordnas, föra talan för ho­

nom,

nom.

Modern skall höras i målet, om det kan ske.

4            kap.

5a§

Den som inte har fyllt arton år får ej adopteras utan föräldrarnas sam­tycke. Moderns samtycke skall ha liimnats sedan hon har återhämtat sig tillräckligt efter nedkomsten. Vid adoption av någon annans adopfivbarn skall i stället samtycke inhämtas från barnets adoptivföräldrar eller, om en adopfivförälder är gift med nägon av barnets föräldrar, från båda dessa makar.

Samtycke enligt första stycket behövs ej av den som är sinnessjuk, sinnesslö, utan del i vårdnaden eller på okänd ort. Är detta fallet beträffan­de var och en av dem som enligt första stycket skall samtycka till adoptio­nen, skall i stället samtycke inhämtas från barnets förmyndare.

Den som är förklarad omyndig får inte adopteras utan förmynda­rens samtycke.

11 kap. Om förmyndare

10 kap. Om förmyndare

10 kap. I §

Den som är underårig får inte vara förmyndare.

' Balken omtryckt 1983:485.

336

11 kap. 1 §

För barn som står under vårdnad av bägge föräldrarna äro föräldrar­na förmyndare. Dör en av föräld­rarna eller kan nägon av dem enligt 4 § icke vara förmyndare, eller blir någon av dem entledigad från för­mynderskapet, är den andre bar­nels förmyndare.

För barn som står under vårdnad av endast den ene av sina föräldrar är denne ensam förmyndare.

11 kap. 2 §

Ingår underårigt barn äktenskap, skall den som vid äktenskapels in­gående var förmyndare för barnet alltjämt vara barnets förmyndare.

11 kap. 3 §

Finnes ej någon som efter vad i 1 eller 2 § sägs skall vara förmyndare för underårig, skall rätten förordna förmyndare.

För den som är förklarad omyn­dig skall ock förmyndare förord-

10 kap. 2 §

För barn som står under vårdnad av bägge föräldrarna är dessa för­myndare. Dör en av föräldrarna el­ler är någon av dem underårig eller blir någon av dem entledigad från förmynderskapet, är den andre bar­nets förmyndare.

För barn som stär under vårdnad av endast den ene av sina föräldrar är denne ensam förmyndare.

10 kap. 3 §

Ingår underårigt barn äktenskap, skall den som vid äktenskapets in­gående var förmyndare för barnet alltjämt vara barnets förmyndare.

10 kap. 4 §

Har en underårig inte någon för­myndare enligt 1-3 §§, skall rätten förordna förmyndare/ör den under­årige.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

11 kap. 4 §

Den som själv är omyndig må ej vara förmyndare; och upphöre där­för förmyndares befattning, om han varder förklarad omyndig.

Har förmyndare förordnats enligt 3 § första stycket på grund av atl fader eller moder år underårig, gäl­ler förordnandet fill dess fadern el­ler modern har uppnått myndig ål­der.

II 

kap. 5 §

När förmyndare skall förordnas skall därtill utses en rättrådig, erfa­ren och i övrigt lämplig man eller kvinna.

För underåriga syskon bör ge­mensam förmyndare förordnas, så­vida icke särskilda skäl tala där­emot.

10 kap. 5 §

Har förmyndare förordnats enligt 4 § på gmnd av att fadern eller mo­dern år underårig, gäller förordnan­det till dess fadern eller modern har uppnått myndig ålder.

10 kap. 6 §

Till förmyndare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämp­lig man eller kvinna.

För underåriga syskon bör ge­mensam förmyndare förordnas, om inte särskilda skäl talar emot del.

11 kap. 6§

Skall efter föräldrarnas död för­myndare förordnas för underårig, och hava föräldrarna eller en av dem givit tillkänna, vem de önska

10 kap. 7 §

Skall efter föräldrarnas död för­myndare förordnas för en underårig och har föräldrarna eller en av dem gett tillkänna vem de önskar lill för-

337

22   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

till förmyndare/ör den underårige, varde han därtill förordnad, så­framt han ej finnes olämplig.

11 kap. 7 §

För omyndig må, när omständig­heterna sådant påkalla, flera för­myndare förordnas.

Prövas den eller de som pä grund av lag skola vara förmyndare icke lämpligen böra handhava förmyn­derskapet allena, skall medförmyn­dare förordnas.

myndare,   skall  denne förordnas, om han eller hon inte är olämplig.

10 kap. 8 §

När omständigheterna påkallar del, kan flera förmyndare förordnas för samma person.

Kan den eller de som på grund av lag skall vara förmyndare inte lämpligen ha hand om förmynder­skapet allena, skall medförmyndare förordnas.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

11 kap. 8 §

En förmyndare har rätt atl på be­gäran bli entledigad frän förmyn­derskapet. Detta gäller dock ej, om förmynderskapet för en underårig utövas av föräldrarna eller en av dem och särskilda skäl talar mot att förmyndaren entledigas.

Har två särskilt förordnade för­myndare utsetts att gemensamt ut­öva vårdnaden om ett barn och vill någon av förmyndarna att vårdna­den inte längre skall vara gemen­sam, skall rätten på talan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden om barnet åt en av dem efter vad som är bäst för barnet.

10 kap. 9 §

En förmyndare har rätt atl på be­gäran bli enfiedigad frän förmyn­derskapet. Detta gäller dock ej, om förmynderskapet utövas av föräld­rarna eller en av dem och särskilda skäl talar mot att förmyndaren ent­ledigas.

Har två särskilt förordnade för­myndare utsetts att gemensamt ut­öva vårdnaden om ett barn och vill nägon av förmyndarna att vårdna­den inte längre skall vara gemen­sam, skall rätlen på talan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden om barnet åt en av dem efter vad som är bäst för barnet.

II 

kap. 9§

Gör förmyndaren sig skyldig till missbruk eller försummelse vid ut­övandet av sin befattning, eller kommer han på ekonomiskt obe­stånd, och prövas han på grund härav vara olämplig såsom förmyn­dare, eller finnes han av annan or­sak icke längre lämplig atl innehava förmynderskapet, varde han entle­digad.

Ilkap. 10 §

Dör förmyndaren, och finnes ej någon som på grund av lag skall vara förmyndare, skall den som har boel i sin värd utan dröjsmål anmä­la förhällandet lill den rätt, hos vil­ken förmynderskapet är eller skall vara inskrivet.

10 kap. 10 §

En förmyndare skall entledigas från sitt uppdrag, om förmyndaren vid utövandet av uppdraget gör sig skyldig till missbmk eller försum­melse, om förmyndaren kommer pä ekonomiskt obestånd och på grund därav är olämplig att vara förmyn­dare eller om förmyndaren av nå­gon annan orsak inte längre är lämplig att inneha sitt uppdrag.

10 kap. 11 §

Dör förmyndaren och finns det inte någon som på grund av lag skall vara förmyndare, skall den som har boet i sin vård utan dröjs­mål anmäla förhållandet till den tingsrätt hos vilken förmynderska­pet är eller skall vara inskrivet.

338

Ilkap. 11 §

Förmynderskap står under tillsyn av överförmyndaren och rätten.

10 kap. 12 §

Förmynderskap står under fillsyn av överförmyndaren och tingsrät­ten.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

11 kap. 12 §

Fråga om förordnande av för­myndare/ör underårig upptages av den rätt där förmynderskapet är in­skrivet eller, om inskrivning av för­mynderskapet icke ägt rum, av den rätt där inskrivning skall ske.

Då någon som uppnått myndig ålder förklaras omyndig, skall för­myndare förordnas av den rätl där ansökningen om omyndighetsför­klaring gjordes. Erfordras ny för­myndare, skall sådan förordnas av den rätt där förmynderskapet är in­skrivet.

Fråga om entledigande av för­myndare upptages av den rätt där förmynderskapet är inskrivet eller skall inskrivas.

10 kap. 13 §

Fråga om förordnande av för­myndare tas upp av den tingsrätt där förmynderskapet är inskrivet eller, om inskrivning av förmynder­skapet inte har ägt rum, av den tingsrätt där inskrivning skall ske.

Fråga om entledigande av för­myndare tas upp av den tingsrätt där förmynderskapel är eller skall vara inskrivet.

11 kap. 13 §

I ärende om förordnande av för­myndare skall rätten bereda över­förmyndaren tillfälle att lämna för­slag på person som är lämplig för uppdraget.

Ilkap. 14 §

Ingen får förordnas till förmynda­re eller entledigas från sådan be­fattning utan att ha fått tillfälle att yttra sig / ärendet.

II 

kap. 15 §

Kan slutligt beslut ej ges omedel­bart i ärende om förordnande av förmyndare, fär rätten, om omedel­bar vård erfordras om den omyndi­ges angelägenheter, förordna för­myndare för tiden intill dess ären­det avgöres av rätten.

Har i mål om omyndighetsförkla­ring rätlen meddelat beslut enligt 10 kap. 14 § om alt den, vars för­sättande i omyndighet det är fråga om, skall vara omyndig för tiden intill dess målet avgöres, skall rät­ten i där angiven ordning förordna förmyndare för honom för nämnda tid.

10 kap. 14 §

I ärende om förordnande av för­myndare skall rätten bereda över­förmyndaren tillfälle att lämna för­slag på person som är lämplig för uppdraget.

10 kap. 15 §

Ingen får förordnas till förmynda­re eller entledigas från ett sådant uppdrag utan att ha fått tillfälle atl yttra sig.

10 kap. 16 §

Kan slutligt beslut ej ges omedel­bart i ärende om förordnande av förmyndare, får rätten, om den omyndiges angelägenheter kräver omedelbar vård, förordna förmyn­dare för fiden /(// dess ärendet slut-ligl avgörs.

339

Ilkap. 16 §

Uppkommer fråga om förrnynda-res entledigande av orsak söm an­ges i 9 § och kan slutligt beslut ej ges omedelbart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för den omyndiges rätt och bästa, för­ordna om förmyndarens skiljande från utövningen av förmynderska­pet för tiden intill dess ärendet av-göres av rätten.

Innan beslut/(3?/a.y om förmynda­rens skiljande från utövningen av förmynderskapet, skall, om det kan ske utan märklig tidsutdräkt, för­myndaren beredas tillfälle att yttra sig.

Il kap. 17 §

Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare får göras, fömtom av överförmynda­ren och förmyndare, av den omyn­dige själv, om denne har fyllt sex­ton är, samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar. En förmyndare som inte längre är lämplig att utöva vårdnaden om en underårig fär entledigas även på an­sökan av socialnämnden. Frågor som avses i denna paragraf skall rätten också ta upp självmant, när anledning förekommer till det.

I ärende som avses i första styc­ket skall rätten, när det rör omyn­dig som fyllt sexton år, bereda den­ne tillfälle att yttra sig, om det kan ske.

Mot rättens beslut i ärende som avses i första stycket får talan fö­ras, fömtom av den som beslutet särskilt rör, av var och en som har rätt att göra ansökan.

10 kap. 17 §

Uppkommer fråga om att enligt 10 § entlediga en förmyndare och kan slutligt beslut ej ges omedel­bart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för den underårige, besluta att förmyndaren skall skiljas från sitt uppdrag för tiden //// dess ärendet avgörs.

Innan rätten meddelar beslut en­Ugt första stycket, skall förmynda­ren beredas tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål.

10       kap. 18 §

Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare får göras, fömtom av överförmynda­ren och förmyndare, av den under­årige själv, om denne har fyllt sex­ton år, samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar. En förmyndare som inte längre är lämplig att utöva vårdnaden får ent­ledigas även på ansökan av social­nämnden. Frågor som avses i den­na paragraf skall rätten också ta upp självmant, när anledning före­kommer till det.

I ärende som avses i första styc­ket skall rätten, när det rör en underårig som fyllt sexton år, bere­da denne tillfälle att yttra sig, om det kan ske.

Rättens beslut i ärende som av­ses i första stycket får överklagas, fömtom av den som beslutet sär­skilt rör, av var och en som har rätt att göra ansökan.

11       kap. Om god man och förvaltare

Om god man

11 kap. 1 §

Kan en förmyndare på grund av sjukdom eller av annan orsak inte utöva förmynderskapet eller blir förmyndaren enligt 10 kap. 17 § skild från utövningen av det, skall rätlen förordna god man alt i för­myndarens ställe vårda den under­åriges angelägenheter.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

340

Ilkap. 2 §

Prop. 1987/88:124

Har en förmyndare eller förmyn- Bilaga 3 dårens make och den underårige del i oskiftat dödsbo, skall rätten förordna god man att vårda den underåriges rätt i boel vid boulred­ningen liksom vid bodelning och skifte eller ingående av avtal om sammanlevnad i oskiftat bo.

God man skall även förordnas för en underårig eller någon annan på vars vägnar det skall företas en rättshandling vid vilken ställföre­trädaren enligt 13 kap. 2 § inte kan företräda den underårige eller hu­vudmannen. Detsamma gäller, om det uppslår fråga om rättegång mellan å ena sidan den underårige eller huvudmannen och å andra si­dan ställföreträdaren eller dennes make eller någon som ställföreträ­daren företräder.

Om det i annat fall än som avses i första eller andra stycket förekom­mer en angelägenhet där ställföre­trädaren eller ställföreträdarens make kan ha ett intresse som stri­der mot den underåriges eller hu­vudmannens, skall rätten förordna god man för den underårige eller huvudmannen, om ställföreträda­ren begär det eller det annars är lämpligt. .

11 kap. 3 § Rätten skall förordna god man

1.    om det vid ett dödsfall finns en

till namnet känd arvinge som vistas

på okänd eller avlägsen ort och

därför inte kan bevaka sin rätt i

boet och förvalla sin lott i del,

2.

om det vid etl dödsfall inte kan utredas, huruvida den döde har efterlämnat någon arvinge som är arvsberättigad före allmänna arvs­fonden eller före eller tillsammans med någon annan känd arvinge, el­ler också kunskap saknas om såväl namnet som vistelseorten beträf­fande en i övrigt känd arvinge, och det på grund av sådan omständig­het krävs all okänd arvinges rätl bevakas och hans eller hennes lott i boet förvaltas,

3.

om en testamentstagare vistas

341

på okänd eller avlägsen ort eller är    Prop. 1987/88: 124 okänd och hans eller hennes rätt    Bilaga 3 därför behöver bevakas enligt vad som föreskrivs om arvinge,

4.

om det i övrigt krävs att en bortavarandes rätt bevakas eller en bortavarandes egendom förvaltas,

5.

om det enhgt förordnande i testamente eller annan rättshand­ling beror av en framtida händelse, vem egendom skall tillfalla, eller egendom först framdeles skall till­trädas med äganderätt, och det krävs att den blivande ägarens rätt bevakas eller atl egendomen förvaltas för den blivande ägarens räkning, eller

6.

om egendom, enligt vad som särskilt föreskrivs, skall ställas un­der vård och förvaltning av god man .som avses i detta kapitel.

Förordnande enligt första styc­ket sker efter anmälan eller när be­hovet blir känt på annat sätt. Krävs en god man för den som har rätt i ett dödsbo, skall det anmälas hos tingsrätten av den som har boel i sin vård.

Rättshandlingar som en god man har företagit med stöd av ett för­ordnande enligt denna paragraf gäller, även om den egendom som förordnandet avsåg tillfaller någon som den gode mannen inte var för­ordnad att företräda.

11 kap. 4 §

Om någon på grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling, för­svagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egen­dom eller sörja för sin person, skall rätten, om det behövs, förordna god man för honom eller henne. Förordnande får inte meddelas utan samtycke av den för vilken god man skall utses, om inte den enskildes hälsotillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhäm­tas.

11 kap. 5 §

Om en god man, som harföreia­

git en rättshandling för huvudman-

342

nen, har handlat utanför sitt för- Prop. 1987/88: 124 ordnande, är rättshandlingen inte Bilaga 3 bindande för huvudmannen. En rättshandling är inte heller bindan­de för huvudmannen om en god man har företagit den inom ramen för förordnandet men utan sam­tycke av huvudmannen, såvida inte huvudmannens sinnestillstånd har hindrat all hans eller hennes me­ning inhämtas eller huvudmannens mening av annan orsak inte har kunnat inhämtas.

Har den gode mannen inom ra­men för förordnandet ingått en rättshandling som sedvanligen fö­retas för den dagliga hushållning­en, skall huvudmannens samtycke anses föreligga, om han eller hon inte före rättshandlingen har gett uttryck för annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig.

11 kap. 6§

Om en rättshandling som en god man har företagit för huvudman­nens räkning inte bhr bindande för huvudmannen enligt 5 §, är den gode mannen skyldig att ersätta godtroende tredje man skada som denne lider på grund härav. Detta gäller dock inte, om rättshandling­en saknar bindande verkan mot hu­vudmannen till följd av någon sär­skild omständighet, som den gode mannen inte kände till och som tredje man inte med fog kunde för­utsätta att den gode mannen skulle känna till.

Om förvaltare

Ilkap. 7 §

Om det beträffande någon före­

ligger en sådan situation som an­

ges i 4 § och det inte är tillräckligt

att god man förordnas eller alt den

enskilde på något annat mindre in­

gripande sätt får hjälp, får rätten

förordna förvaltare för honom eller

henne. Förvaltaruppdraget skall

anpassas till den enskildes behov i

varje särskilt fall och får begränsas

Itu alt avse viss egendom eller an­

gelägenhet eller egendom översti­

gande ett visst värde. Rätten får

343

överlåta .ål  överförmyndaren  att    Prop. 1987/88: 124 närmare    bestämma    uppdragets    Bilaga 3 omfattning.

11 kap. 8 §

Endast om det finns särskilda skäl får rätten förordna att förval-tctruppdraget skall omfatta

1.    huvudmannens rätl att själv

sluta avtal om tjänst eller annat ar­

bete,

2.

vad huvudmannen genom eget arbete har förvärvat efter det att förvaltare har förordnats, liksom avkastningen av sådan egendom och vad som har trätt i egendomens ställe samt

3.

vad huvudmannen efter det att förvaltare har förordnats erhåller genom gåva eller testamente under villkor att egendomen inte skall om-fallas av förvaltarens rådighet.

11 kap. 9 §

Förvaltaren har inom ramen för förvaltaruppdraget ensam rådighet över huvudmannens egendom och företräder denne i alla angelägen­heter som rör uppdraget.

11 kap. 10 §

Med förvaltarens samtycke får huvudmannen själv företa rätts­handlingar även i en angelägenhet som omfattas av förvaltaruppdra­get. Om verkan av avtal som hu­vudmannen har ingått ulan sam­tycke gäller vad som föreskrivs i 9 kap. 6 och 7 §§för underåriga.

II 

kap. 

II

§

Om en förvaltare som harföreia­git en rättshandling för huvudman­nen har handlat utanför förvaltar­uppdraget, är rättshandlingen inte bindande för huvudmannen. För­valtaren är i sådant fall skyldig att ersätta godtroende tredje man ska­da som denne lider på grund härav.

Gemensamma bestämmelser Ilkap. 12 §    .

7"(7/ god man ellerförvallare skall

utses en rättrådig, erfaren och i öv­

rigt lämphg man eller kvinna. Skall

344

en god man förordnas att bevaka Prop. 1987/88: 124 en underårigs eller bortavarandes Bilaga 3 rätt i dödsbo och har den avlidne gett tillkänna vem den avlidne öns­kar till god man, skall denne för­ordnas, om han eller hon inte är olämplig.

Den som är underårig får inte vara god man eller förvaltare.

11 kap. 13 §

När omständigheterna påkallar det, kan fiera gode män eller för­valtare förordnas för samma per­son.

Är fiera gode män eller förvaha­re ansvariga för skada som de har orsakat tredje man, svarar de soli­dariskt för' ersättningen. Ersätt­ningsbeloppet skall slutligt fördelas mellan de ansvariga efter den grad av vållande som åvilar dem. Om någon saknar tillgångar att betala sin andel med, skall de övrigas an­svarighet för bristen bestämmas på samma sätt.

II 

kap. 14 §

Godmanskap och förvaltarskap slår under tillsyn av överförmynda­ren och tingsrätten.

II 

kap. 15 §

Ansökan omförordnande av god man eller förvaltare får göras av överförmyndaren, förmyndare, den som ansökningen avser, om han el­ler hon har fyllt sexton år, samt hans eller hennes make och när­maste släktingar.

Ansökan om förordnande av för­valtare får också göras av god man som avses 14 §.

Frågor om förordnande av god man eller förvahare skall rätten också ta upp självmant, när anled­ning förekommer till det.

11 kap. 16 §

/ ärende om förordnande av god man eller förvaltare för någon som har fyllt sexton år skall rätten bere­da denne tillfälle alt yttra sig, otn det kan ske.

I ärende om förordnande av god

345

man enligt 4 § eller förvahare skall, Prop. 1987/88: 124 om det inte är obehövligt, rätlen Bilaga 3 också inhämta yttrande från make och närmaste släktingar, överför­myndaren, vårdinrättning, om­sorgsnämnd och socialnämnd. Den som ansökningen avser skall i ett sådant ärende höras muntligen, om det kan ske utan skada för honom eller henne och del inte är uppen­bart att han eller hon inte förstår vad saken gäller. Rätten kan dock underlåta att höra den enskilde muntligen om denne själv har gjort ansökan eller medgivit del ifråga­satta förordnandet eller del annars finns särskilda skäl.

Myndigheter och inrättningar som anges i andra stycket är skyldi­ga att lämna rätten sådana uppgif­ter som kan vara av betydelse i ärendet.

11 kap. 17 §

Innan rätten förordnar förvahare skall den inhämta läkarintyg eller annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. Sådan ut­redning krävs också när domstolen skall förordna god man enligt 4 § utan att den enskilde har samtyckt till det.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan utredning som avses i första stycket.

Ilkap. 18 §

Kan slutligt beslut ej ges omedel­bart i ärende om förordnande av god man ellerförvallare, får rätlen, om den enskildes angelägenheter kräver omedelbar vård eller ett dröjsmål annars skulle medföra up­penbar skada för den enskilde, för­ordna god man eller förvaltare för liden till dess ärendet sludigt av­görs. Förordnande av delta slag av god man som avses i 4 § eller för­valtare kan meddelas även för den som är underårig alt gälla från och med den dag då han eller hon fyller arton år.

Innan beslut enligt första stycket

345

meddelas skall den som ansökning-    Prop. 1987/88:124 en avser ha fått tillfälle att yttra    Bilaga 3 sig, om det kan ske utan större tids­förlust och utan skada för honom eller henne.

Beslut enligt första stycket får när som helst ändras av rätten.

11 kap. 19 §

Om en god man eller förvaltare inte längre behövs, skall rätten be­sluta att godmanskapet eller förval­tarskapet skall upphöra. Har god man förordnats enligt 3 § 15, skall den gode mannen entledigas så snart huvudmannen begär det. När en god man ellerförvallare har slutfört sitt uppdrag, skall han ge­nast anmäla det till rätten.

En god man eller förvaltare har rätt atl på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Skall godman­skapet eller förvaltarskapet fortsät­ta, är han dock skyldig alt kvarstå till dess en ny god man ellerförval­lare har utsetts.

11 kap. 20 §

En god man eller förvaltare skall entledigas, om han eller hon vid ut­övandet av sitt uppdrag gör sig skyldig till missbruk eller försum­melse, om han eller hon kommer på ekonomiskt obestånd och på grund därav är olämplig att vara god man eller förvaltare eller om han eller hon av någon annan orsak inte längre är lämplig att inneha sitt uppdrag.

Uppkommer fråga om att enUgt första stycket entlediga en god man eller förvahare och kan slutligt be­slut inte ges omedelbart, får rätten, om dröjsmål skulle medföra fara för huvudmannen, besluta att den gode mannen eller förvaltaren skall skiljas från sitt uppdrag för tiden lill dess ärendet avgörs.

Ilkap. 21 §

Ansökan om entledigande av en

god man eller förvaltare och om

upphörande av godmanskap eller

förvaltarskap får göras av någon

av dem som avses i 15 § första styc-

347

kel eller av den gode mannen eller    Prop. 1987/88: 124

förvaltaren.

Bilaga 3

Rätten får också självmant ta upp frågor som avses i första styc­ket.

Ilkap. 22 §

Dör en god man eller förvaltare, skall den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandet till den tingsrätt där godmanskapet eller förvaltarskapet är eller skall vara inskrivet.

11 kap. 23 §

Rätten är skyldig att på ansökan av någon av dem som anges i 15 § första stycket eller av den gode mannen eller förvaltaren ompröva ett godmanskaps eller förvaltar­skaps omfattning. Rätten kan ock­så utan ansökan göra en sådan om­prövning.

Innan rätten meddelar beslut en­ligt första stycket, skall den gode mannen eller förvaltaren saml överförmyndaren och huvudman­nen beredas tillfälle att yttra sig.

Kan slutligt beslut inte ges ome­delbart, får rätten, om dröjsmål , skulle medföra fara för huvudman­nen, meddela beslut i frågan för ti­den till dess ärendet avgörs. Ifråga om sådant beslut tillämpas bestäm­melserna i. 18 § andra och tredje styckena.

11 kap. 24 §

Ingen får förordnas till god man eller förvaltare eller entledigas från ett sådant uppdrag utan alt ha fått tillfälle att yttra sig. Är det fråga om beslut enligt 20 § andra stycket, skall den gode mannen eller förval­taren beredas tillfälle atl yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål.

11 kap. 25 §

Frågor omförordnande eller ent­

ledigande av god man enligt 1 eller

2 § tas upp av den tingsrätt där för­

mynderskapet eller motsvarande

ställföreträdarskap är eller skall

vara inskrivet. Är delfråga om för­

mynderskap som inte skall vara in-

348

skrivet, avgörs frågan om behörig    Prop. 1987/88: 124 domstol    med    tillämpning     av    Bilaga 3 12 kap. 1 § andra stycket.

Uppkommer vid utredning av etl dödsbo fråga om förordnande av god man enhgt 3 §, hör ärendet till den tingsrätt varunder boet lyder. Skall god man annars förordnas enligl 3 §, tas ärendet upp av tings­rätten i den ort där den för vilken god man skall förordnas har egen­dom eller där annars behov av god man har yppat sig.

Andra frågor  som  gäller god­manskap enligt 13 §§ tas upp av den tingsrätt där godmanskapet är  > inskrivet.

II 

kap. 26 §

Ansökan om förordnande av god man enligt 4 § eller av förvaltare tas upp av tingsrätten i den ort där den som avses med ansökningen har sitt hemvist eller, om han eller hon inte har hemvist i riket, av Stockholms tingsrätt.

Andra frågor som gäller god­manskap enligt 4 § eller förvaltar­skap las upp av den tingsrätt där godmanskapet eller förvaltarskapet är inskrivet.

11 kap. 27 §

Rättens beslut i frågor som gäller godmanskap eller förvaltarskap får överklagas, förutom av den som beslutet rör, av var och en som har rätt alt göra ansökan i frågan. För­myndare eller annan ställföreträda­re får dock inte överklaga beslut enligt 2 § första och andra stycke-

11 kap. 28 §

Rätten skall genast kungöra be­slut om anordnande eller upphö­rande av förvaltarskap i Post-, och Inrikes Tidningar.

12 kap. Om inskrivning av förmyn-     12 kap. Om inskrivning av förmyn­

darskap

derskap, godmanskap och förval­

tarskap

349

Då någon som uppnått myndig ålder förklarats omyndig, varde förmynderskapet inskrivet vid den rätt, där ansökningen om omyndig­hetsförklaring gjordes.

Finner rätten, där förmynder­skap är inskrivet, med hänsyn lill den omyndiges eller hans föräldrars boningsort eller av annan orsak, att tillsynen över förmynderskapet lämpligen bör överflyttas till annan rätt, äge den rätt, där förmynder­skapet är inskrivet, besluta därom. Undertättelse om beslutet skall ofördröjligen givas den rätt till vil­ken fillsynen sålunda överflyttas, och varde förmynderskapet där in­skrivet.

2

§

Godmanskap och förvaltarskap skall skrivas in vid den tingsrätt där ansökan om anordnande av god­manskapet eller förvaltarskapet gjordes.

§

Finner den tingsrätt där elt för­mynderskap är inskrivet, med hän­syn lill den omyndiges eller hans föräldrars boningsort eller av annan orsak, att tillsynen över förmynder­skapet lämpligen bör flyttas över till en annan tingsrätt, får den tingsrätt där förmynderskapet är inskrivet besluta om det. Underrättelse om beslutet skall utan dröjsmål ges till den tingsrätt du tillsynen flyttas, och förmynderskapet skall skrivas in där.

Första stycket tillämpas även i fråga om godmanskap enligl Ilkap. l3§§. Överflyttning av godmanskap som avses i 11 kap. 1 eller 2 § får dock, om även förmyn­derskapet eller motsvarande ställ­företrädarskap är inskrivet, inte ske annat än i samband med överflytt­ning av detta.

Om den tingsrätt där ett god­manskap enligt 11 kap. 4 § eller ett förvaltarskap är inskrivet får kän­nedom om att huvudmannen har fått sitt hemvist på en ort som hör under en annan tingsrätt, skall den förstnämnda tingsrätten flytta över tillsynen dit. Underrättelse om be­slutet skall utan dröjsmål ges lill den tingsrätt dit tillsynen har flyt­tats, och godmanskapet eller förvaltarskapet skall skrivas in där.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

4

§

När förmynderskap inskrives, skall rätlen, där så erfordras, angi­va, vilken överförmyndare det till­kommer att utöva tillsyn över för­mynderskapet.

I fråga om överflyttning av fillsy­nen över förmynderskap från en överförmyndare till en annan inom samma domsaga, skall vad i 3 § sägs äga motsvarande tillämpning.

När förmynderskap, godman­skap eller förvaltarskap skrivs in, skall tingsrätten, om det behövs, ange vilken överförmyndare som skall utöva tillsynen.

I fråga om överflyttning av fillsy­nen över förmynderskap, godman­skap eller förvaltarskap från en överförmyndare till en annan inom samma domsaga tillämpas 3 §.

350

Rätten tillser, att förmynderskap inskrives och förmyndare varder förordnad, då det skall ske.

5§

Tingsrätten skall se till all för­mynderskap skrivs in och förmyn­dare/öroräwai, då det skall ske.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

6§

Då rätten meddelat beslut om in­skrivning av förmynderskap, skall anteckning därom ske i förmynder­skapsbok, som/öre5 vid rätten.

13 kap.    Allmänna   bestämmelser om förmyndares plikter

Då rätten har meddelat beslut om inskrivning av förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap, skall anteckning därom ske i för­mynderskapsbok som förs hos tingsrätten.

13 kap. Allmänna bestämmelser om förmyndares, god mans och förvaltares plikter

2

§

Uppstår fräga om rättshandling mellan myndlingen och förmynda­ren eller hans make eller någon som han företräder, äge förmyndaren ej den rätt att företräda myndlingen, varom i I § sägs. Hava syskon ge­mensam förmyndare, äge denne dock företräda myndlingarna vid arvskifte dem emellan, såframt de ej hava inbördes stridande intres­sen.

Har förmyndaren slutit avtal, var//7/ han, enligl vad i första styc­ket sägs, saknat behörighet, skall angående skyldigheten att återbära vad jämlikt avtalet må vara uppbu­ret, eller att utgiva ersättning där­för, vad i 9 kap. 7 § första stycket är stadgat äga motsvarande till­lämpning.

Uppstår fråga om rättshandling mellan en myndling och förmynda­ren eller hans make eller någon som han företräder, har förmyndaren inte rätl att företräda myndlingen eldigt I §. Har syskon gemensam förmyndare, får denne dock före­träda myndlingarna viid arvskifte dem emellan, om de inte har inbör­des stridande intressen.

En god man eller förvahare har inte rätt atl företräda sin huvud­man, om det uppslår fråga om rättshandling mellan å ena sidan huvudmannen och å andra sidan den gode mannen eller förvaltaren, dennes make eller någon som den gode mannen eller förvaltaren före­träder.

Har en förmyndare, god nian el­lerförvallare slutit avtal i strid med första eller andra stycket, tillämpas 9 kap. 7 § första stycket ifråga om återbärings- och ersättningsskyl­dighet.

3

§

Upphävd genom lag 1974:1038.

Förmyndare skall med omsorg och nit vårda myndlingens rätt och främja hans bästa. Härvid skall förmyndaren se till atl myndlingens medel i skälig omfattning används till nytta för myndlingen.

351

Förmyndaren skall med omsorg och nit vårda myndlingens rätt och främja hans bästa. Härvid skall förmyndaren se till alt myndlingens medel i skälig omfattning användas till nytta för myndlingen.

Gode män och förvaltare skall omsorgsfullt och noggrant ulföra sina uppdrag. Vid förvaltning av huvudmannens medel skall de se till alt medlen i skälig omfattning används till nytta jör huvudman­nen.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Har myndlingen fyllt sexton år, bör förmyndaren, om det lämpligen kan ske, höra myndlingen rörande hans mening i angelägenheter av vikt. Är myndlingen gift, skall jämväl makens mening inhämtas.

Har en myndling fyllt sexton år, bör förmyndaren, om det lämpligen kan ske, höra myndlingen rörande hans mening i angelägenheter av vikt. Är myndlingen gift, skall även makens mening inhämtas.

Motsvarande skyldighet åvilar gode män och förvaltare gentemot huvudmannen och dennes make. Om betydelsen av huvudmannens samtycke i vissa fall finns bestäm­melser i Jl kap. 5 §.

6§

Förmyndaren skall rörande allt vad till förmynderskapet hörer giva överförmyndaren ävensom rätten de upplysningar som infordras.

Förmyndare, gode män och för­valtare skall rörande allt som hör lill förmynderskapel, godmanska­pet eller förvaltarskapet ge överför myndaren och rätten de upplys­ningar som infordras.

7

§

För den omyndiges egendom skall förmyndaren, såframt rätten prövar skäl därtill vara för handen, lämna pant eller annan säkerhet lill visst av rätten bestämt belopp. Sä­kerheten skall, på sätt rätten be­stämmer, förvaras och förvaltas av överförmyndaren eller i annan lämplig ordning.

För e/7 omyndigs egendom skall förmyndaren, om rätten finner skäl till det, lämna pant eller annan sä­kerhet till visst av rätten bestämt belopp. Motsvarande skyldighet atl ställa säkerhet åvilar gode män och förvaltare. Säkerheten skall, enligl vad rätten bestämmer, förvaras och förvaltas ay överförmyndaren eller i annan lämplig ordning.

8§ Har en omyndig flera förmyndare, skall de, såvitt rör egendomen, ha hand om förmynderskapet gemensamt. Rätlen kan dock förordna att till­gångarna skall för förvaltning fördelas på visst sätt mellan dem eller atl vissa fillgångar skall förvaltas av en förmyndare ensam. Den som ensam råder över vissa tillgångar får också ikläda den omyndige sådana förbindel­ser som faller inom området för dessa tillgångars förvaltning.

Slår   en   underårig   inte   under

Stär   en   underårig   inte   under

vårdnad av någon förälder och har

vårdnad av någon förälder och har

flera förmyndare förordnats, skall

flera förmyndare förordnats, skall

vårdnaden utövas av den bland för-

vårdnaden utövas av den bland för-

352

myndarna som rätten utser därtill. Rätten kan ocksä utse tvä förmyn­dare att gemensamt utöva vårdna­den, om de är gifta med varandra eller bor tillsammans under äkten­skapsliknande förhållanden. Den eller de som har anförtrotts vårdna­den kan, om det är lämpligt, av rät­ten befrias från skyldigheten att delta i handhavandet av den omyn­diges övriga angelägenheter.

myndarna som rätten utser därtill. Rätten kan också utse två förmyn­dare att gemensamt utöva vårdna­den, om de är gifta med varandra eller bor fillsammans under äkten­skapsliknande förhållanden. Den eller de som har anförtrotts vårdna­den kan, om det är lämpligt, av rät­ten befrias från skyldigheten att delta i handhavandet av den omyn­diges övriga angelägenheter. Har den som är förklarad omyndig flera förmyndare, förordnar rätten en av dem att ha den omsorg om mynd­lingens person som anges i 1 §.

Har en omyndig flera förmyndare och kan dessa ej enas i ett ärende som rör den omyndiges egendom och som de skall besluta i, gäller den mening som överförmyndaren biträder. Är det fråga om en åtgärd som kräver överförmyndarens samtycke, kan samtycke ges till åtgärden även om förmyndarna har olika mening. I sådana fall skall överförmyndaren dock bereda medförmyndare tillfälle att yttra sig innan överförmyndaren beslu­tar i saken.

Första och tredje styckena till-lämpas även när någon har flera gode män ellerförvallare.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

9§

Förmyndare vare pliktig att er­sätta skada som han uppsätligen el­ler av vårdslöshet tillskyndat den omyndige.

Åro flera förmyndare ansvariga för skada som de tillskyndat den omyndige, svare de för ersättning­en en för alla och alla för en. Er­sättningsbeloppet varde förmyn­darna emellan slutligen fördelat ef­ter den större eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last. Finnes någon sakna tillgång till gäldande av vad på honom belö­per, skall de övrigas ansvarighet för brislen bestämmas efter enahanda grunder.

Förmyndare, gode män och för­valtare är skyldiga att ersätta skada som de uppsäfiigen eller av vårds­löshet har orsakat den omyndige el­ler huvudmannen.

År flera förmyndare, gode män ellerförvallare ansvariga för skada som de har orsakat den omyndige eller huvudmannen, svarar de soli­dariskt för ersättningen. Ersätt­ningsbeloppet skall slutligt fördelas mellan de ansvariga efter den grad av vållande som åvilar dem. Om någon saknar tillgångar atl betala sin andel med, skall de övrigas an­svarighet för bristen bestämmas på samma sätt.

10

Vill den omyndige, sedan han bli­vit myndig, eller ny förmyndare göra anspråk på ersättning efter vad i 9 § stadgas, skall han, såframt de handlingar, varom i 16 kap. 12 § förmäles, överlämnats till honom efter vad där sägs, inom ett år där-

Vill en omyndig, sedan han blivit myndig, eller en ny förmyndare göra anspråk pä ersättning enligt 9 §, skall han, om de handlingar som anges i 16 kap. 12 § har över­lämnats till honom, inom ett år där­efter väcka talan om anspråket. /

353

23   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

efter väcka talan om anspråket, el­ler vare sin talan förlustig. Vad så­lunda stadgats skall ej äga tillämp­ning, om den avgående förmynda­ren gjort sig skyldig till brottsligt förfarande.

14 kap. Om vård av omyndigs rätt i oskiftat bo

annat fall har han förlorat sin tale­rätt. Vad som nu har sagts gäller inte om den avgående förmyndaren har gjort sig skyldig fill broHsligt förfarande.

Första stycket tillämpas även i fråga om talan mot god man eller förvaltare.

14 kap. Om vård av rätt i oskiftat bo

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

1 §

1 §

Har omyndig del i oskiftat bo, skall förmyndaren, med iakttagan­de av vad nedan stadgas, vårda den omyndiges rätt i boet.

15 kap.  Om förmyndares förvalt­ning av omyndigs egendom

Förmyndaren vare pliktig atl till­se att den omyndiges tillgångar äro anbragla sålunda att erforderlig trygghet finnes för deras bestånd och skälig avkastning erhålles.

Har en omyndig del i oskiftat bo, skall förmyndaren, med iakttagan­de av vad nedan stadgas, vårda den omyndiges rätt i boet. Detsamma gäller ifråga om gode män och för­valtare som har förordnats att för­valta huvudmannens egendom ifall då denne har del i oskiftat bo.

15 kap. Om förvaltning av egendom

En förmyndare, god man eller förvahare är skyldig att se till att den omyndiges eller huvudman­nens tillgångar är placerade så att erforderlig trygghet finns för deras bestånd och skälig avkastning er­hålls.

De föreskrifter som i 2-18 §§ re­glerar förmyndares förvaltning till-lämpas också ifråga om gode män och förvaltare.

Har egendom i dödsbo, vilken har förvaltats av en god man som avses i 11 kap. 3 §, efter preskrip­tion av rätt att ta arv eller testa­mente eller annars tillfalht allmän­na arvsfonden, gäller i fråga om egendomens försäljning lagen (1928:281) om allmänna arvsfon­den.

20

Gode män och förvaltare är be­rättigade att efter uppdragets slut­förande eller, om uppdraget varar längre tid än elt år, årligen erhålla skäligt arvode för uppdraget samt ersättning för de utgifter som vant skäligen påkallade för uppdragets fullgörande.

354

Beslut om arvode och ersättning för utgifter fattas av överförmynda­ren. Denne bestämmer dessutom i vad mån arvode och ersättning för utgifter skall utgå av huvudman­nens medel. Arvode och ersättning som ej skall utgå av huvudmannens medel skall betalas av kommunen.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

16 kap. Om förmyndares redovis­ningsskyldighet

16 kap. Om redovisningsskyldighet

l§

Förmyndaren vare pliktig att över sin förvaltning av den omyndi­ges egendom föra räkenskaper på sådant sätt att därigenom för varje år en noggrann redovisning lämnas för den omyndiges tillgångar och skulder samt för förvaltningens gång.

Förmyndare, gode män och för­vahare är skyldiga att föra räken­skaper över sin förvahning av den omyndiges eller huvudmannens egendom på sådant sätt atl därige­nom för varje år lämnas en nog­grann redovisning för den omyndi­ges eller huvudmannens tillgångar och skulder samt för förvaltningens gång.

2

§

När egendom, som skall stå un­der förmyndarens förvaltning, förs­ta gången tillfaller underårig, skall förmyndaren inom en månad däref­ter till överförmyndaren ingiva för­teckning över egendomen. Varder den som uppnått myndig ålder för­klarad omyndig skall förmyndaren, inom tre månader från del förmyn­derskapet inskrevs, till överförmyn­daren ingiva förteckning över den omyndiges egendom vid tiden för omyndighetsförklaringen.

Har den omyndige efter den lid som avses i första stycket erhållit egendom som skall stå under för-

När egendom, som skall stä un­der förmyndarens förvaltning, förs­ta gängen tillfaller en underårig, skall förmyndaren inom en månad därefter till överförmyndaren ge in en förteckning över egendomen.

Gode män och förvaltare som har förordnats atl förvalta egen­dom skall inom två månader från det att inskrivning ägt rum ge in en förteckning till överförmyndaren över den egendom som omfattas av förordnandet. Denna skyldighet gäller inte, om förvaltningen avser andel i oskiftal dödsbo.

Förteckning som avges av en god man som har förordnats enligt 11 kap. 1 § behöver endast uppta den lösa egendom som den gode mannen har tagit hand om.

Har den omyndige eller huvud­mannen efter den lid som avses i första eller andra stycket erhållit

355

myndarens förvahning, skall för­teckning över denna egendom in­givas till överförmyndaren inom en månad därefter.

Är det andel i oskiftat bo som fillfallil omyndig, skall förteckning, varom ovan stadgas, ingivas först inom en månad efter det bodelning eller skifte skett.

egendom som skall stå under för­valtning av förmyndare, god man eller förvaltare, skall förteckning över denna egendom ges in lill överförmyndaren inom en månad därefter.

Är det andel i oskiftal bo som har tillfallit en omyndig eller huvud­man, skall förteckning ges in först inom en månad efter del bodelning eller skifte har skett.

Har rätten beslutat utvidga om­fattningen av en god mans eller förvahares uppdrag när det gäller annan egendomsförvallning än som avser andel i oskiftat bo, skall den gode mannen eller förvaltaren inom en månad från beslutet lill överförmyndaren ge in en förteck­ning över den egendom som omfat­tas av det utvidgade uppdraget.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

3

§

Å förteckning som avses i 2 § skall förmyndaren teckna försäkran under edlig förpliktelse, att hans uppgifter äro i allo rikfiga och att ej något är med vilja och vetskap ute­lämnat. Rätten äge vid vite föreläg­ga honom att bestyrka detta med ed, såframt yrkande därom fram­ställes av överförmyndaren eller det eljest finnes påkallat. Har an­nan tagit befattning med den omyn­diges egendom, må ock edgång åläggas honom, om skäl äro därtill.

På förteckning som avses i 2 § skall förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren teckna försäkran under edlig förpliktelse att hans uppgifter är lill alla delar riktiga och att inte något är med vilja och vetskap utelämnat. Rätlen får vid vite förelägga honom att bestyrka sin försäkran med ed, om yrkande om detta framställs av överförmyn­daren eller det annars är påkallat. Om det finns skäl till det, kan ed­gång också åläggas annan som har tagit befallning med den omyndi­ges eller huvudmannens egendom.

4

§

Saknar omyndig fillgångar, då förmynderskap för honom inskri­ves, skall förmyndaren göra anmä­lan därom till överförmyndaren inom tre månader från det inskriv­ningen ägde mm.

Vad i 3 § stadgas skall i fillämpli­ga delar gälla anmälan, varom i första stycket sägs.

Saknar en omyndig eller huvud­man tillgångar, då förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap skrivs in, skall förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren göra an­mälan om delta till överförmynda­ren inom två månader från det in­skrivningen ägde mm.

Vad som föreskrivs i 3 § skall i tillämpliga delar gälla en sådan an­mälan som avses i första stycket.

356

Före den I mars varje år avgive förmyndaren till överförmyndaren årsräkning, innefattande redogörel­se för förvaltningen under föregä­ende år eller den del av året, varun­der förmyndaren innehaft sin be­fattning. Då förmyndarens befatt­ning upphör, skall förmyndaren ofördröjligen till överförmyndaren avgiva sluträkning, avseende för­valtningen under det löpande året infill befattningens upphörande.

1 årsräkning och sluträkning sko­la upptagas tillgångar och skulder vid början av den tid räkningen av­ser, en sammanställning av inkoms­ter och utgifter under nämnda tid samt tillgångar och skulder vid samma fids utgång.

5§

Före den I mars varje är skall förmyndaren lill överförmyndaren avge årsräkning, innefattande redo­görelse för förvaltningen under fö­regående år eller den del av året varunder förmyndaren innehaft sin befattning. Då förmyndarens be­fallning upphör, skall förmyndaren ofördröjligen lill överförmyndaren avge slulräkning, avseende förvalt­ningen under det löpande året intill befattningens upphörande.

I årsräkning och sluträkning skall upptas tillgångar och skulder vid början av den fid räkningen avser, en sammanslällning av inkomster och utgifter under nämnda fid samt tillgångar och skulder vid samma fids utgång.

Första och andra styckena gäller i tillämpliga delar även god man och förvaltare.

Har rätten inskränkt omfattning­en av en god mans eller förvaltares uppdrag, gäller reglerna om slut­räkning i fråga om den egendom som inte längre omfattas av upp­draget.

Upphör etl godmanskap enligl 11 kap. I § innan tid för avgivande av årsräkning eller sluträkning röran­de förmynderskapet för den omyn­dige inträffar, får sluträkning rö­rande godmanskapet begränsas lill att avse en redogörelse endast för de åtgärder som har vidtagits av den gode mannen. I övrigt skall för­myndaren avge en redogörelse för förvaltningen av den omyndiges egendom även under den tid som godmanskapet har varat.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

6§

Har förmyndaren till överför­myndaren ingivit anmälan eller an­nan handling, enligt vilken den o-myndige saknar tillgångar eller icke har andra tillgångar än lösören, som ej lämna inkomst, vore förmynda­ren fri från skyldighet att avgiva räkning, intill dess genom föryttring

Har förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren till över­förmyndaren gett in en anmälan el­ler annan handling, enligt vilken den omyndige eller huvudmannen saknar tillgångar eller inte har and­ra fillgångar än lösören som inte lämnar inkomst, är förmyndaren fri

Senaste lydelse 1985:941.

357

av sådana lösören eller eljest till­gångar av annan beskaffenhet till­falla den omyndige.

Överförmyndaren må i annat fall för visst år eller tills vidare befria förmyndare från alt avgiva räkning eller medgiva att sådan upprättas i förenklad form, där del med hän­syn till tillgångarnas ringa värde el­ler beskaffenhet finnes kunna ske utan fara för den omyndige.

från skyldighet att avge räkning, in­till dess genom förytlring av sådana lösören eller annars tillgångar av annan beskaffenhet tillfaller den omyndige eller huvudmannen.

Överförmyndaren får i annat fall för visst år eller tills vidare befria förmyndaren, den gode mannen el­ler förvaltaren från att avge räkning eller medge alt sådan upprättas i förenklad form, om det med hänsyn fill tillgångarnas ringa värde eller beskaffenhet kan ske ulan fara för den omyndige eller huvudmannen.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

I förteckning över omyndigs egendom så ock i årsräkning och sluträkning skola fillgångar och skulder fullständigt angivas med uppgift å de särskilda tillgångarnas värde. Finnes hos den omyndige pantbrev som avser honom tillhörig faslighet eller tomträtt, skall detta särskilt angivas. Äro medel insatta hos bank eller kvarstå medel hos försäkringsbolag, skall uppgift läm­nas om den räkning, vara medlen innestå. I fråga om värdepapper, som ej äro nedsatta hos bank efter vad i 15 kap. stadgas, skall num­mer eller annan beteckning anmär­kas. Finnas tillgängar som stå un­der den omyndiges eller annans sär­skilda förvaltning, skall förmynda-ren jämväl lämna uppgift därom, så ock om dessa tillgångars värde, så­framt det år honom kunnigt. Skola i årsräkning eller sluträkning uppta­gas tillgångar eller skulder, för vil­kas fullständiga angivande erford­ras utföriig uppräkning, må beträf fande dem hänvisning göras till för­ut avgiven förteckning eller årsräk­ning, där del lämpligen kan ske.

Förteckning och räkning skola innehålla fullständig uppgift å för­myndarens och den omyndiges namn och hemvist samt förmynda­rens postadress.

I förteckning över en omyndigs egendom samt i årsräkning och sluträkning skall tillgångar och skulder fullständigt anges med upp­gift om de särskilda tillgångarnas värde. Finns hos den omyndige pantbrev som avser honom tillhörig fastighet eller tomträtt, skall detta särskilt anges. År medel insalta hos bank eller kvarstår medel hos för­säkringsbolag, skall uppgift lämnas om den räkning där medlen in­nestår. I fråga om värdepapper, som ej är nedsatta hos bank enligt bestämmelserna i 15 kap. skall nummer eller annan beteckning an­märkas. Finns det tillgångar som slår under den omyndiges eller an­nans särskilda förvaltning, skall förmyndaren även lämna uppgift därom saml om dessa tillgångars värde, om han känner till det. Skall i årsräkning eller slulräkning upp­tas tillgångar eller skulder, för vil­kas fullständiga angivande erford­ras utförlig uppräkning, får beträf­fande dem hänvisning göras lill för­ut avgiven förteckning eller årsräk­ning, om det lämpligen kan ske.

Förteckning och räkning skall in­nehålla fullständig uppgift om för­myndarens och den omyndiges namn och hemvist samt förmynda­rens postadress.

Första och andra styckena gäller i tillämpliga delar även för god man och förvaltare.

358

8§

Innehåller förteckning över omyndigs egendom uppgift å till­gångar som på gmnd av bodelning, arv, testamente eller gåva tillfallit den omyndige, eller upptager års­räkning eller slulräkning sädana till­gängar, om vilka uppgift förut ej lämnats, skall vid förteckningen el­ler räkningen fogas besannad av­skrift av bodelnings- eller skiftes-handling, testamente eller gåvo­brev, om sådant finnes, så ock av bouppteckning, där den ej förut in­givas till överförmyndaren. Är handling, varom nu sagts av vidlyf­tig beskaffenhet, må avskriften lämnas allenast i erforderliga delar.

Upptager förteckning, årsräk­ning eller sluträkning värdehand­lingar som ej äro nedsatta hos riks­banken eller annan bank efter vad i 15 kap. stadgas, skall vid förteck­ningen eller räkningen fogas intyg av två personer, att värdehand­lingarna finnas i förmyndarens förvar. Innestå medel hos bank, skall genom bevis från banken styr­kas hur mycket som innestår, så ock i vad mån förbehåll gjorts alt medlen må uttagas utan överför­myndarens samtycke.

Innehåller förteckning över omyndigs eller huvudmans egen­dom uppgift om fillgångar som på grund av bodelning, arv, testamen­te eller gåva tillfallit den omyndige eller huvudmannen, eller upptar årsräkning eller sluträkning sådana tillgångar, om vilka uppgift förut ej lämnats, skall vid förteckningen el­ler räkningen fogas besannad av­skrift av bodelnings- eller skiftes­handling, testamente eller gåvo­brev, om sådant finns, samt av bo­uppteckning, otn den ej förut har getts in lill överförmyndaren. Är handling, som nu avses av vidlyftig beskaffenhet,/år avskriften lämnas i erforderliga delar.

Upptar förteckning, årsräkning eller sluträkning värdehandlingar som ej är nedsatta hos riksbanken eller annan bank enhgt bestämmel­serna i 15 kap., skall vid förteck­ningen eller räkningen fogas intyg av två personer, alt värdehand-lingarna//!/ii i förmyndarens, gode mannens eller förvaltarens förvar. Innestår medel hos bank, skall ge­nom bevis från banken styrkas hur mycket som innestår samt i vad män förbehåll gjorts att medlen/år tas ut utan överförmyndarens sam­tycke.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

9§

Möter till följd av förmynderska­pets vidlyftiga beskaffenhet eller av annan orsak hinder atl inom tid, som är för varje särskilt fall be­stämd, avlämna förteckning, års­räkning eller sluträkning, skall inom samma tid anmälan om hind­ret göras till överförmyndaren, och utsatte denne ny tid, inom vilken förmyndaren har att ingiva hand­lingen.

Möter till följd av förmynderska­pets, godmanskapets eller förval­tarskapets vidlyftiga beskaffenhet eller av annan orsak hinder att inom den tid, som är för varje särskilt fall bestämd, avlämna förteckning, års­räkning eller sluträkning, skall inom samma tid anmälan om hind­ret göras lill överförmyndaren. Denne skall i så fall sätta ut en ny tid, inom vilken förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren har atl ge in handlingen.

' Senaste lydelse 1987:790.

359

10 §

Försummar förmyndaren atl i rätt lid avgiva förteckning, årsräk­ning eller sluträkning eller anmälan, varom i 4 § sägs, anmäle överför­myndaren försummelsen hos rät­ten, och äge rätten att genom vite tillhälla förmyndaren att fullgöra sitt åliggande. Innan anmälan göres efter vad nyss är sagt, skall över­förmyndaren, där det lämpligen kan ske, erinra förmyndaren om hans skyldighet.

Försummar förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren att i rätt fid avge förteckning, årsräkning el­ler sluträkning eller anmälan som avses i 4 §, skall överförmyndaren anmäla försummelsen hos rätten, som genom vite kan tillhålla den försumlige att fullgöra sitt åliggan­de. Innan anmälan görs, skall över­förmyndaren, om del lämpligen kan ske, erinra förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren om hans skyldighet.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

11

§

Då förmyndarens befattning upp­hör, vare förmyndaren pliktig att till myndlingen, om han blivit myn­dig, eller, om förmynderskapet övergått å annan, till denne oför­dröjligen utgiva de tillgångar som förmyndaren för myndlingens räk­ning har om händer.

Då förmyndarens befattning upp­hör, är förmyndaren skyldig atl till myndlingen, om denne blivit myn­dig, eller, om förmynderskapet övergått //// någon annan, till denne ofördröjligen utge de fillgångar som förmyndaren har hand om för myndlingens räkning. Motsvarande skyldighet åvilar en god man eller förvaltare när uppdraget upphör, inskränks eller övergår till någon

12 §

Sedan av förmyndaren avgiven sluträkning blivit granskad, skall överförmyndaren lill den som äger mottaga redovisning för förmynda­rens förvaltning överlämna, för­utom slulräkningen, hos överför­myndaren förvarad förteckning över den omyndiges tillgångar och skulder, så ock samtliga de räkning­ar som avgivits under hela den tid omyndighetstillståndet varat. Var förmyndaren, dä hans befattning upphörde, fri frän skyldighet atl av­giva sluträkning, skola de handling­ar, varom ovan sägs, av överför­myndaren tillställas den som äger mottaga redovisning, endast iå-framt denne eller den avgående för­myndaren framställer begäran där­om eller ock överförmyndaren, på sätt i 17 kap. 4 § sägs, å sådan handling gjort anteckning om an­märkning, utan alt anmärkningen föranlett ansökan till rätten.

Hava de handlingar som avses i

Sedan av förmyndaren avgiven sluträkning blivit granskad, skall överförmyndaren till den som skall ta emot redovisning för förmynda­rens förvaltning överlämna, för­utom sluträkningen, hos överför­myndaren förvarad förteckning över den omyndiges fillgångar och skulder, liksom samtliga de räk­ningar som avgivils under hela den fid denne varit omyndig. Var för­myndaren, då hans befattning upp­hörde, fri frän skyldighet att avge sluträkning, skall handlingarna av överförmyndaren tillställas den som skall ta emot redovisning, en­dast om denne eller den avgående förmyndaren framställer begäran därom eller överförmyndaren, en­ligt vad som sägs i 17 kap. 4 §, på sådan handling gjort anteckning om anmärkning, utan att anmärkningen föranlett ansökan lill rätten.

Har de handlingar som avses i

360

första stycket tillställts ny förmyn­dare, åligger det denne att inom två månader därefter lill överförmyn­daren återställa handlingarna. Överförmyndaren skall vid hand­lingarnas överlämnande skriftligen erinra förmyndaren härom. För­summar förmyndaren att återställa handlingarna, skall vad i 10 § stad­gas om påföljd av försummelse, varom där sägs, äga motsvarande tillämpning.

Skall åtgärd, varom i första styc­ket sägs, vidtagas av överförmyn­daren, och varder den avgående förmyndarens förvaltning godkänd av myndlingen eller ny förmyndare, innan handlingarna tillställts ho­nom, vare godkännandet utan ver­kan.

första stycket tillställts en ny för­myndare, åligger det denne att inom tvä månader därefter till över­förmyndaren återställa handlingar­na. Överförmyndaren skall vid handlingarnas överlämnande skrift­ligen erinra förmyndaren härom. Försummar förmyndaren att åter­ställa handlingarna, tillämpas be­stämmelserna i 10 § om påföljd av försummelse som avses där.

Skall åtgärd som avses i första stycket vidtas av överförmyndaren, och blir den avgående förmynda­rens förvaltning godkänd av mynd­lingen eller ny förmyndare, innan handlingarna tillställts honom, är godkännandet utan verkan.

Bestämmelserna i förstatredje styckena om förmyndare och omyndig tillämpas också ifråga om god man, förvahare  och  huvud-

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

13 §

När förmyndarens befattning upphört, skola de rörande förmyn­derskapet förda räkenskaper samt de betalningsbevis och andra hand­lingar, som finnas förvarade till styrkande av särskilda poster i rä­kenskaperna, av förmyndaren hål­las/ör granskning tillgänghga å tid och ort som i händelse av tvist be­stämmas av överförmyndaren. Se­dan tiden för väckande av talan om ersättning mot förmyndaren gått till ända eller, där sådan talan väckts, målet blivit avgjort genom laga kraft ägande dom, skola nämnda rä­kenskaper och handlingar utgivas till den som äger mottaga redovis­ning för förmyndarens förvaltning.

När förmyndarens, gode man­nens eller förvaltarens befattning har upphört, skall de rörande upp­draget förda räkenskaper samt de betalningsbevis och andra hand­lingar, som finns förvarade till styr­kande av särskilda poster i räken­skaperna, av förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren hållas till­gängliga för granskning på den tid och ort som i händelse av tvist be­stäms av överförmyndaren. Sedan tiden för väckande av talan om er­sättning mot förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren gäll till ända eller, om sädan talan väckts, målet blivit avgjort genom laga kraft ägande dom, skall nämnda rä­kenskaper och handlingar utges lill den som skall ta emot redovisning för förmyndarens, gode mannens eller förvaltarens förvaltning.

14

Vad i 5-13 §§ stadgas om för­myndare, skall om förmyndaren är död, äga motsvarande tillämpning å hans dödsbo eller, därest hans

Vad som i 513 §§ föreskrivs om förmyndare, god man och förvalta­re skall, om förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren år död.

361

kvarlåtenskap år avträdd till kon­kurs, konkursförvaltningen.

tillämpas på dennes dödsbo eller, om kvarlåtenskapen år avträdd fill konkurs, konkursförvaltningen.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

17 kap. ningen

1 

§

17 kap. Om fillsyn över förmynda­res förvaltning

Upphävd genom lag 1974:1038.

Om  tillsyn  över förvalt-

Bestämmelserna i 16 §§ om förmyndare och omyndig tillämpas också i fråga om god man, förval­tare och huvudman.

19 kap. Om överförmyndare

19 kap. Om överförmyndare

17

Överförmyndare och överför­myndarnämnd äro skyldiga att föra bok angående de förmynderskap och godmanskap som inskrivits och stå under deras tillsyn. Över ären­den rörande förmynderskap, vilka ej inskrivits, skall särskild förteck­ning föras.

Överförmyndare och överför­myndarnämnd är skyldiga att föra bok angående de förmynderskap, godmanskap och förvaltarskap som har inskrivits och slår under deras tillsyn. Över ärenden rörande de förmynderskap, som ej inskrivits, skall särskild förteckning föras.

20 kap.   Vissa   gemensamma   be-     20 kap.   Vissa   gemensamma   be­

stämmelser om rättegängen

slämmdser om rättegången

I 

§

"

I mäl om faderskap, vårdnad, umgänge, underhåll och omyndig­hetsförklaring eller dess hävande fillämpas 14 kap. 17 och 18 §§ äk­tenskapsbalken.

1 mäl om faderskap, vårdnad, umgänge och underhåll tillämpas 14 kap. 17 och 18 §§ äktenskaps­balken.

2;

Vistas den, mot vilken talan en­ligt denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligt 18 kap. Detsamma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen eller andra handlingar i målet ej kunna delges honom eller han underlåter atl ställa ombud för sig och särskil­da skäl föreligga alt förordna god man. Gode mannen skall samråda med part för vilken han har förord­nats, i den mån del kan ske.

I fråga om ersättning till god man som avses i första stycket gäl­ler vad som föreskrives i 10 kap. 13 § om ersättning åt rättegångs­biträde.

Vistas den, mot vilken talan en­ligl denna balk riktas, på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligl 11 kap. Detsamma gäller, om han vistas på känd ort utom riket men stämningen eller andra handlingar i målet ej kan del­ges honom eller han underlåter att ställa ombud för sig och särskilda skäl föreligger atl förordna god man.

Har ansökan om förvaltare gjorts beträffande någon som up­penbarligen inte förstår vad saken gäller eller skulle lida skada av att få del av ansökningen, skall rätten

Senaste lydelse 1987:790.

362

Rättegångsbalkens   bestämmel-    förordna en god man enligt 11 kap.    Prop. 1987/88: 124 ser om hämtning av part äga mot-     atl företräda honom eller henne i   Bilaga 3 svarande tillämpning på den som i     ärendet och bevaka hans eller hen-annan egenskap än vittne eller sak-     nes rätt.

kunnig skall höras i mål eller åren-

En god man som avses i första

de som avses i denna balk.

eller andra stycket skall samråda

Då fråga är om omyndighets- med den part för vilken han har förklaring, bör iakttagas att förord- förordnats, i den mån det kan ske. nande om skyldighet atl inställa sig personligen ej ges beträffande den som avses med ansökningen, om inställelsen skulle kunna medföra men eller fara för honom.

2a§

Har ansökan gjorts om förvalta­re och föreligger inte fall som avses 12 § andra stycket, skall rätten för­ordna ett biträde alt bevaka den enskildes rätt i ärendet, om det inte är uppenbart atl elt biträde inte be­hövs. Ett rättegångsbiträde skall också förordnas, om den som har förvaltare begär att förvaltarskapet skall upphöra eller ändras och del inte är uppenbart att etl biträde inte behövs.

2b§

Den som har förordnats till god man enhgt 2 § eller rättegångsbi­träde enligt 2 a § har efter rättens prövning rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdra­get har krävt. Kostnaden skall stanna på staten, såvida inte mot­parten till den, för vilken god man eller rättegångsbiträde har förord­nats, skäligen bör åläggas att er­sätta staten kostnaden.

2c §

Rättegångsbalkens bestämmel­ser om hämtning av part tillämpas också på den som i annan egenskap än vittne eller sakkunnig skall hö­ras i mål eller ärende som avses i denna balk.

5§

Bestämmelserna i 3 och 4 §§ om        Bestämmelsema i 3 och 4 §§ om

förmyndare   och    förmynderskap     förmyndare   och   förmynderskap

gälla i tillämpliga delar beträffande     gäller i tillämpliga delar beträffande

god man och godmanskap. Härvid     god man och godmanskap samt för-

363

skola bestämmelserna om omyn­dig, hans make och närmaste/rön-der, då fråga är om godmanskap som avses i 18 kap. 3 eller 4 §, gälla den, för vilken god man förordnats, samt dennes make och närmaste fränder. Då fräga är om godman­skap för omyndig, har i ärende som avses i 3 § även förmyndaren sådan behörighet som anges där.

valtare och förvaltarskap. Härvid skall bestämmelserna om omyndig, dennes make och närmaste anhöri­ga, när det är fråga om godman­skap som avses i // kap. 3 eller 4 §, gälla den för vilken god man har förordnals och dennes make och närmaste släktingar saml i fråga om förvaltarskap den för vilken för­valtare har förordnats och dennes make och närmaste släktingar. År det fräga om godmanskap för en omyndig, har i ärende som avses i 3 § även förmyndaren sädan behö­righet som anges där.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 3

Beslut eller dom, som /' mål om omyndighetsförklaring eller i ären­de om förmynderskap eller god­manskap enligt denna balk medde­las av överförmyndaren eller rät­ten, länder till efterrättelse utan hinder av att talan föres däremot. Vad som nu har sagts gäller ej rät­tens avgörande, varigenom avtal om sammanlevnad i oskiftat bo häves eller förmyndare eller god man dömes till utgivande av försut­tet vite.

Beslut som i ärende om förmyn­derskap, godmanskap eller förval­tarskap enligt denna balk meddelas av överförmyndaren eller räften länder till efterrättelse ulan hinder av att beslutet överklagas. Vad som nu har sagts gäller ej rättens avgö­rande, varigenom avtal om sammanlevnad i oskiftat bo hävs el­ler förmyndare, god man eller för­valtare döms till utgivande av för­suttet vite.

n §

Mot beslut som underrätt har meddelat under rättegången i frägor som  avses  i  6 kap.  20 §,  7 kap.

15       §, 10 kap. 14 §, 11 kap. 75 eller

16 § eller 18 kap. 14 §, skall talan

föras särskilt.

Beslut som tingsrätten har med­delat under rättegången i frågor som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap. 15 §, 10 kap. 76 eller 17 § eller 11 kap. 18 §, 20 § andra stycket el­ler 23 § tredje stycket skall överkla­gas särskilt.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

2.

Den som vid ikraftträdandet är omyndigförklarad enligt äldre bestäm­melser skall tills vidare, dock längst fill utgången av år 1990, anses ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § i dess nya lydelse. Härvid skall förmyndaren anses vara förvaltare med uppdrag alt bevaka huvudmannens rätt, förvalta

huvudmannens egendom och sörja för hans eller hennes person.

3.   Förordnande av god man som har skett enligt äldre bestämmelser

skall anses ha meddelats enligt motsvarande nya bestämmelser i 11 kap.

364

3 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i vallagen (1972: 620)

'' 

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 3 § samt 4 kap. 2 och 

II 

§§ vallagen (1972:620)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap

3§

Vid tillämpning av 2 § beräknas

Vid tillämpning av 2 § beräknas

antalet röstberättigade på grundval     antalet röstberättigade på grundval av stommarna till mantalslängderna     av stommarna lill mantalslängderna för  året.   Vid   beräkningen  anses     för  året.   Vid  beräkningen  anses som   röstberättigad   varje   svensk     som   röstberättigad   varje   svensk medborgare som fyllt eller senare     medborgare som fyllt eller senare under kalenderåret fyller aderton år     under kalenderåret fyller arton år. och som ej på grund av domstols förklaring är eller efter uppnådd myndighetsålder skall förbli omyn­dig.

Lydelse enligt prop. 1987/88:21

4 kap 2§

1 allmän röstlängd tas upp svensk medborgare som den I juni enligt länsskattemyndighetens personband är kyrkobokförd i valdistriktet och som har fyllt eller före den I september det år röstlängden upprättas fyller sjutton år. Om en beslutad ändring i den kommunala indelningen skall träda i kraft vid följande årsskifte, tas i längden upp den som skall vara kyrkobokförd i distriktet enligl den nya indelningen.

Under de förutsättningar som i första stycket anges för svenska medbor­gare tas i röstlängden upp även de utlänningar som enligl länsskallemyn-dighelens personband har varit kyrkobokförda i riket den I november de tre åren närmast före valåret.

Den som den 1 juni enligt läns-skattemyndighetens personband på grund av domstols förklaring är el­ler efter uppnådd myndighetsålder skall förbli omyndig tas dock ej upp i längden.

För den som ej fyllt aderton år den I september del år röstlängden upprättas antecknas den dag då han blir röstberättigad. För utlänningar antecknas all rösträtt ej föreligger vid val till riksdagen.

11

§

Svensk medborgare som ej är bo-

Svensk medborgare som ej är bo­

satt i riket har rösträtt vid val lill

satt i riket har rösträtt vid val till

riksdagen, om han varit kyrkobok-

riksdagen, om han varit kyrkobok-

Lagen omtryckt 1985: 203.

365

förd här någon gång och ey på grwnä     förd här någon gång och har upp-    Prop. 1987/88: 124

av 3 kap. 2 § regeringsformen är     nått arton års ålder senast på val-    Bilaga 3

utesluten från rösträtt.

dagen.

Svensk medborgare skall anses bosatt utom riket, om han enligt läns-, skattemyndighetens personband ej är kyrkobokförd här.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

366

4 Förslag till

Lag om ändring i kommunallagen (1977: 179)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 3 § kommunallagen (1977: 179) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 3§

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige har den som är kyrkobokförd i kommunen och som har uppnätt aderton års ålder senast på val­dagen. Den som ej är svensk med­borgare har rösträtt endast om han har varit kyrkobokförd i riket den 1 november de tre åren närmast före valåret. Varje röstberättigad har en röst.

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige har den som är kyrkobokförd i kommunen och som har uppnått aderton års ålder senast på val­dagen. Den som är omyndigförkla­rad av domstol har dock ej rösträtt. Den som ej är svensk medborgare har rösträtt endast om han har varit kyrkobokförd i riket den 1 novem­ber de tre åren närmast före val­året. Varje röstberättigad har en röst.

Rösträtt vid val av ledamöter och suppleanter i landsting har den som är röstberälfigad vid val av ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige i kommun inom landstingskommunen.

Frägan huruvida rösträtt enligt första och andra styckena föreligger avgöres på grundval av en före valet upprättad röstlängd.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

367

5 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter

Härigenom föreskrivs atl 2 kap. 3 § lagen (1982: 1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

3§

Rösträtt vid val av ledamöter och

Rösträtt vid val av ledamöter och

suppleanter i kyrkofullmäktige har

suppleanter i kyrkofullmäktige har

den som är kyrkobokförd i försam-

den som är kyrkobokförd i försam­

lingen, är medlem av svenska kyr-

lingen, är medlem av svenska kyr­

kan och har uppnått arton års ålder

kan och har uppnått arton års ålder

senast på valdagen. Den som är

senast pä valdagen. Den som inte är

omyndigförklarad av domstol har

svensk medborgare har rösträtt en-

dock inte rösträtt. Den som inte är

dast om han eller hon har varit kyr-

svensk medborgare har rösträtt en-

kobokförd i riket den 1 november

dast om han eller hon har varit kyr-

de tre åren närmast före valåret,

kobokförd i riket den 1 november

Varje röstberättigad har en röst.

de tre åren närmast före valåret.

Varje röstberättigad har en röst.

Den som är kyrkobokförd i en icke-terriloridl församling har inte röst­rätt vid val av ledamöter och suppleanter i kyrkofullmäktige i annan församling.

Frågan humvida rösträtt enligt första och andra styckena föreligger avgörs på grundval av en före valet upprättad röstlängd.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

368

7 Förslag till

Lag om ändring i äktenskapsbalken

Härigenom föreskrivs i fråga om äktenskapsbalken

dels alt 2 kap. 2 § skall upphöra atl gälla,

dels att 3 kap. 2 §, 6 kap. 4 § och 18 kap. I § skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

2§

Den som varken är eller skall vara kyrkobokförd här i landet skall vid hindersprövningen visa upp ett intyg av utländsk myndighet om sin behö­righet atl ingå äktenskapet, om ett sådant intyg kan anskaffas.

Om det fordras tillstånd eller samtycke till äktenskapet, skall be­vis om tillståndet eller samtycket visas upp vid hindersprövningen.

Om det fordras tillstånd till äk­tenskapet, skall bevis om tillståndet visas upp vid hindersprövningen.

6 kap.

4§

Kan den ena maken på grund av sjukdom eller bortavaro inte själv sköta sina angelägenheter och fat­tas del medel för familjens under­håll, får den andra maken i behövlig omfattning lyfta den sjuka eller bortavarande makens inkomst och avkastning av dennes egendom samt kvittera ut banktillgodohavan­den och andra penningmedel. Detta gäller dock ej, om samlevnaden mellan makarna har upphört eller om del finns fullmäktig, förmynda­re eller god man för den sjuka eller bortavarande maken.

Kan den ena maken på gmnd av sjukdom eller bortavaro inte själv sköta sina angelägenheter och fat­tas del medel för familjens under­håll, får den andra maken i behövlig omfattning lyfta den sjuka eller bortavarande makens inkomst och avkastning av. dennes egendom samt kvittera ut banktillgodohavan­den och andra penningmedel. Detta gäller dock ej, om samlevnaden mellan makarna har upphört eller om det finns fullmäktig, förmynda­re, god man eller förvahare för den sjuka eller bortavarande maken.

Rättshandling som avses i första stycket är bindande för den sjuka eller bortavarande maken även om medlen inte behövdes för familjens under­håll, såvida tredje man varken insåg eller borde ha insett att behovet inte förelåg.

18 kap. I §

Om den som talan enligt denna balk riktas mot saknar känt hemvist och del inte heller kan klarläggas var den parten uppehåller sig, skall dennes rätt i saken bevakas av god man enligl 18 kap. föräldrabalken. Detsamma gäller, om den som har känt hemvist utom riket inte kan nås för delgivning eller om denne underlåter alt utse ombud för sig

Om den som talan enligt denna balk riktas mot saknar känt hemvist och del inte heller kan klarläggas var den parlen uppehåller sig, skall dennes rätt i saken bevakas av god man enligl // kap. föräldrabalken. Detsamma gäller, om den som har känt hemvist utom riket inte kan nås för delgivning eller om denne underlåter alt utse ombud för sig

369

24   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

och det finns särskilda skäl atl för­ordna god man.

Gode mannen skall samråda med den som han har förordnals för, om det kan ske, I fråga om ersättning till gode mannen gäller 10 kap. 13 § föräldrabalken.

och del finns särskilda skäl att för­ordna god man.

Gode mannen skall samråda med den som han har förordnats för, om det kan ske. I fråga om ersättning till gode mannen gäller 20 kap. 2 b § föräldrabalken.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

370

8 Förslag till

Lag om ändring i ärvdabalken'

Härigenom föreskrivs att 12 kap. 9 och 

II

§§, 17 kap. 2 §, 18 kap. 2 §, 19 kap. 1 och 18 §§, 20 kap. 8 § samt 24 kap. 4 och 5 §§ ärvdabalken skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 kap. 9§

Om nyttjanderättshavaren ge­nom vanvärd av egendomen eller genom annat otillbörligt förfarande uppenbarligen äventyrar ägarens bästa, må rätten på ansökan ålägga honom att ställa säkerhet för egen­domen eller ock förordna, att denna skall ställas under vård och förvalt­ning av god man som avses i 18 kap. föräldrabalken.

För skada, som nyttjanderätts­havaren uppsätligen eller av vårds­löshet tillskyndat ägaren, skall er­sättning gäldas, då nyttjanderätlen upphör eller egendomen ställes un­der vård och förvaltning av god man.

Om nyttjanderättshavaren ge­nom vanvård av egendomen eller genom annat otillbörligt förfarande uppenbarligen äventyrar ägarens bästa,/år rätten på ansökan ålägga honom att ställa säkerhet för egen­domen eller också förordna, att denna skall ställas under vård och förvaltning av god man som avses i Il kap. föräldrabalken.

För skada, som nyttjanderätts­havaren uppsäfiigen eller av vårds­löshet vållat ägaren, skall ersätt­ning betalas, då nyttjanderätten upphör eller egendomen ställs un­der vård och förvaltning av god

11 §

Skall enligt testamente nägon njuta avkomst av egendom i kvarlå­tenskapen och egendomen, till be­tryggande av hans rätt, sättas under särskild värd, skall den, där ej an­nat följer av testamentet, ställas un­der förvaltning av god man som av­ses i 18 kap. föräldrabalken.

Skall enligt testamente någon njuta avkomst av egendom i kvarlå­tenskapen och egendomen, lill be­tryggande av hans rätt, sällas under särskild vård, skall den, där ej an­nat följer av testamentet, ställas un­der förvaltning av god man som av­ses i // kap. föräldrabalken.

17 kap. 2§ Avsäger sig arvinge, genom godkännande av testamente eller eljest, skriftligen hos arvlåtaren sin rätt till arv, är det gällande. Bröstarvinge äger dock utfå sin laglott, med mindre han avstått från denna mot skäligt vederlag eller ock egendom, svarande mot laglotten, tillkommer arvingens make enligt testamente eller fillfaller hans avkomlingar enligt lag eller testamente med föreskrift om fördelning på sätt om bröstarv är stadgal.

Ej må underårig avsäga sig arv, ej        En underårig får inte avsäga sig heller omyndigförklarad ulan för-     arv. myndarens skriftliga samtycke.

Balken omtryckt 1981:359.

371

Om något annat inte framgär av omständigheterna, gäller arvsavsä­gdse också mot arvinges avkom­lingar.

kap.

2§

Till dess att egendomen har tagils om hand av samtliga dödsbodeläga­re eller av den som i annat fall har att förvalta boet, skall egendomen, om den ej stär under värd av för­myndare, syssloman eller annan, vårdas av delägare som samman­bodde med den avlidne eller annars kan la hand om egendomen. Den som har tagit hand om egendomen skall genast underrätta övriga del­ägare om dödsfallet och, om det be­hövs god man för någon delägare, göra anmälan hos rätten enligt // kap. föräldrabalken. Vad som har sagts om delägare gäller också ef­terlevande make som inte är del­ägare.

Där ej annat framgår av omstän­digheterna, gäller arvsavsägdse ock mot arvinges avkomlingar.

li

Till dess att egendomen har tagits om hand av samtliga dödsbodeläga­re eller av den som i annat fall har att förvalta boel, skall egendomen, om den ej står under värd av för­myndare, syssloman eller annan, värdas av delägare som samman­bodde med den avlidne eller annars kan ta hand om egendomen. Den som har tagit hand om egendomen skall genast underrätta övriga del­ägare om dödsfallet och, om det be­hövs god man för någon delägare, göra anmälan hos rätlen enligl 18 kap. föräldrabalken. Vad som har sagts om delägare gäller också ef­terlevande make som inte är del­ägare.

Finns det inte någon som sålunda tar hand om den dödes egendom, skall medlem av hushållet som den döde tillhörde, hyresvärd eller annan som är närmast till det ta hand om egendomen samt tillkalla delägare eller anmäla dödsfallet till socialnämnden. Dä aninälan skett eller förhållandet på annat sätt blir känt, skall socialnämnden, om det behövs, göra vad som enligt första stycket åligger delägare. För kostnaderna med anledning av detta har kommunen rätt lill ersättning av boel.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

19

Då dödsbodelägare begär del, skall rätten förordna, alt egendo­men skall avträdas till förvaltning av boutredningsman, saml utse nå­gon atl i sådan egenskap handhava förvaltningen. Har någon genom testamente blivit utsett att i avseen­de å förvaltningen träda i arvingars och universella testamenlstagares ställe (testamentsexekutör), äger jämväl han påkalla beslut som nu är sagt. Sådant beslut skall ock med­delas på begäran av den som erhål­lit legat eller äger föra talan om full­görande av ändamålsbestämmelse, där det prövas nödigt för legatets eller ändamålsbestämmelsens verk­ställande, eller på begäran av bor­genär eller den som står i ansvar för

kap.

§

Då dödsbodelägare begär del, skall rätten förordna, alt egendo­men skall avträdas fill förvaltning av boutredningsman, samt utse nå­gon att i sådan egenskap handha förvaltningen. Har någon genom testamente blivit utsedd atl i fråga om förvaltningen träda i arvingars och universella testamenlstagares ställe (testamentsexekutör), äger jämväl han påkalla beslut som nu är sagt. Sådant beslut skall också meddelas på begäran av den som erhållit legal eller äger föra talan om fullgörande av ändamålsbe­stämmelse, där del prövas nödigt för legatets eller ändamålsbestäm­melsens verkställande, eller på be­gäran av borgenär eller den som

372

betalning av gäld efter den döde, där det måste antagas alt dödsboet är på obestånd eller att sökandens rätt eljest äventyras. Är dödsbodel­ägare eller den som erhållit legat omyndig eller har enligt 18 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken god man förordnals för honom, skall döds­boet avträdas lill förvaltning av bo­utredningsman, om överförmynda­ren begär det och rätten finner skäl därtill.

Skall enligt testamente egendo­men vara undantagen delägarnas förvaltning, men är testamentsexe­kutör ej utsedd eller kan den utsed­de ej utföra uppdraget, skall rätten, då ansökan göres av någon vars rätt är beroende av utredningen eller förhållandet eljest varder kunnigt, meddela beslut som i första stycket sägs.

Beslut enligt denna paragraf må grundasjämväl å testamente som ej vunnit laga kraft.

slår i ansvar för betalning av gäld efter den döde, där det måste antas atl dödsboet är på obestånd eller atl sökandens rätt eljest äventyras. Är dödsbodelägare eller den som er­hållit legat omyndig eller har enligl 

II 

kap. 3, 4 eller 7 § föräldrabalken god man ellerförvallare förordnals för honom, skall dödsboet avträdas till förvaltning av boutrednings­man, om överförmyndaren begär del och rätten finner skäl därtill.

Skall enligt testamente egendo­men vara undantagen delägarnas förvaltning, men är testamentsexe­kutör ej utsedd eller kan den utsed­de ej utföra uppdraget, skall rätten, då ansökan görs av nägon vars rätl är beroende av utredningen eller förhållandel eljest blir känt, medde­la beslut som avses i första stycket.

Beslut enligt denna paragraf/år grundas även på testamente som ej vunnit laga kraft.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

18 §

Boutredningsman är plikfig atl ersätta skada, som han uppsätligen eller av vårdslöshet tillskyndat dödsboet eller någon, vars rätt är beroende av utredningen.

Äro flera utredningsmän ersätt-ningsplikliga, svara de en för alla och alla för en. Ersättningsbelop­pet skall utredningsmännen emel­lan slutligen fördelas efter den stör­re eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last.

Om skyldighet att hos bank ned­sätta eller inbetala värdehandlingar och penningmedel, som tillkomma omyndig eller den för vilken god man förordnals, stadgas i föräldra­balken.

Boutredningsman är plikfig alt ersätta skada, som han uppsätligen eller av vårdslöshet vå//fl/ dödsboet eller någon, vars rätt är beroende av utredningen.

Är flera utredningsmän ersätt­ningspliktiga, svarar de solidariskt. Ersättningsbeloppet skall utred­ningsmännen emellan slutligen för­delas efter den större eller mindre skuld som prövas ligga envar av dem till last.

Om skyldighet alt hos bank ned­sätta eller inbetala värdehandlingar och penningmedel, som tillkommer omyndig eller den för vilken god man eller förvaltare förordnats, stadgas i föräldrabalken.

20

kap.

!§

Bouppteckning skall inom en må­nad efter upprättandet jämte be­styrkt avskrift för registrering in­givas till rätten i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i all­mänhet eller, om behörig domstol ej sålunda finnes, till Stockholms

Bouppteckning skall inom en må­nad efter upprättande jämte be­styrkt avskrift för registrering ges in till rätten i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i allmänhet eller, om behörig domstol ej sålun­da/n/ji, till Stockholms tingsrätt.

373

tingsrätt. Åro flera bouppteckning­ar, skola de ingivas samtidigt; och skall liden härför räknas från del den sista bouppteckningen upprät­tades.

Finns det flera bouppteckningar, skall de ges in samfidigt; och skall liden härför räknas från det den sis­ta bouppteckningen upprättades.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Bestyrkt avskrift av bouppteckningen skall förvaras hos rätten.

Har omyndig del i boet eller fin­nes delägare, för vilken god man skall förordnas, skall ytteriigare en bestyrkt avskrift ingivas för varje överförmyndare som skall ha till­syn över ifrågavarande förmynder­skap eller godmanskap. Är boupp­teckningen av vidlyftig beskaffen­het, må denna avskrift omfatta en­dast erforderiiga delar.

Åro ej erforderliga avskrifter in­givna, skola sådana tagas på boets bekostnad.

Har omyndig del i boet eller är någon för vilken förvaltare enligt föräldrabalken har förordnats del­ägare eller finns delägare, för vil­ken god man skall förordnas, skall ytteriigare en bestyrkt avskrift ges in för varje överförmyndare som skall ha tillsyn över ifrågavarande förmynderskap, förvaltarskap eller godmanskap. Är bouppteckningen av vidlyftig beskaffenhet,/år denna avskrift omfatta endast erforderliga delar.

Är inte erforderliga avskrifter in­givna, skall sådana tas på boets be­kostnad.

24 kap.

4§

Träder efterlevande make, som deltagit i avtalet, i nytt gifte, eller dör

delägare och efterlämnar han såsom dödsbodelägare någon, som ej deltagit

i avtalet, skall detta, om uppsägning sker inom fyra månader därefter,

upphöra att gälla tre månader efter uppsägningen.

Där förmyndare eller god man deltagit i avtalet, skall vid förmyn­derskapets eller godmanskapets upphörande rätt till uppsägning som i första stycket Mg.9 tillkomma den å vars vägnar avtalet slutits.

Om förmyndare, god man eller förvaltare deltagit i avtalet, skall vid förmynderskapets, godmanska­pets eller förvaltarskapets upphö­rande rätt till uppsägning som avses i första stycket tillkomma den på vars vägnar avtalet slutits.

5§

Har, efter del avtal' om samman­levnad i oskiftat bo slutits, väsent­lig ändring inträtt i de förhållanden som därvid voro avgörande, eller finnes avtalet av annan särskild or­sak ej böra bestå, må rätten på del­ägares talan förklara, atl avtalet skall upphöra att gälla.

Om hävande av avtal, vars fort­satta bestånd medför äventyr för delägare som är omyndig eller för vilken god man är förordnad, är särskilt stadgat.

Har efter det avtal om samman levnad i oskiftat bo slutits, väsent­lig ändring inträtt i de förhållanden som därvid var avgörande, eller be­finns avtalet av annan särskild or­sak ej böra bestå,/år rätten på del­ägares talan förklara, att avtalet skall upphöra att gälla.

Om hävande av avtal, vars fort­satta bestånd medför äventyr för delägare som är omyndig eller för vilken god man eller förvaltare år förordnad, är särskilt stadgat.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

374

9 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden

Härigenom föreskrivs alt 11 § lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

II 

§

'

Har egendom i dödsbo, vilken förvaltats av god man, som i 11 kap. 4 § lagen om förmynderskap sägs, efter preskription av rätt att taga arv eller testamente eller ock eljest fillfallil fonden, vare han plik­tig fullgöra vad enligt 8 § första stycket åligger god man, som där avses.

Har egendom i dödsbo, vilken förvaltas av god man enligl 11 kap. 3 § föräldrabalken, efter preskrip­tion av rätt att ta arv eller testamen­te eller annars tillfallit fonden, är denne skyldig att fullgöra vad som enligl 8 § första stycket åligger en god man som där avses.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste lydelse 1933:318.

375

10 Förslag till

Lag om ändring i jordabalken

Härigenom föreskrivs atl  18 kap. 3 § jordabalken' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

ISkap. 3§ Bestämmelserna i 1 och 2 §§ äger ej tillämpning, om 1. handling på vilken äganderätten grundats är förfalskad eller pä rätte ägarens vägnar utfärdad av någon som saknade behörighet därtill eller är ogiltig såsom tillkommen under sådant tvång som avses i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område.

2. rätte ägaren, när han utfärdade den handling på vilken äganderät­ten gmndats, var i konkurs eller omyndig eller handlade under infly­tande av mbbad självsverksamhet.

2. rätte ägaren, när han utfärdade den handHng på vilken äganderät­ten grundats, var i konkurs eller omyndig eller handlade under infly­tande av mbbad själsverksamhet eller inte hade rådighet över den fasta egendomen på grund av att en förvaltare enhgt föräldrabalken var förordnad för honom,

3. förvärvet enligt lag är ogiltigt, enär det icke skett i föreskriven form eller med iakttagande av andra föreskrivna villkor eller med samtycke av någon vars räft beröres eller med stöd av fillstånd eller annan åtgärd av domstol eller annan myndighet.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Balken omtryckt 1971:1209.

376

11 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988)

' 

Härigenom   föreskrivs   att   4   kap.    12 §   fastighelsbildningslagen' (1970:988) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

12 §

Om god man enligt 18 kap. 4 §        Om god man enligt 11 kap. 3 §

föräldrabalken behöver förordnas,     föräldrabalken behöver förordnas,

skall  fastighetsbildningsmyndighe-     skall  fastighetsbildningsmyndighe­

ten anmäla delta hos rätlen.

len anmäla delta hos rätlen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1971:1035.

377

12 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1973: 1150) om förvaltning av samfälligheter

Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1973: 1150) om förvaltning av sam­fälligheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

I0§

Kallelse och delgivning enligl 9 §

Kallelse och delgivning enligt 9 §

ombesörjes av den som skall hålla

ombesörjs av den som skall hålla

sammanträdet. Denne skall vidare

sammanträdet. Denne skall vidare

göra anmälan hos rätlen, när god

göra anmälan hos rätten, när god

man enligt 18 kap. 4 § föräldrabal-

man enligt // kap. 3 § föräldrabal­

ken behöver förordnas.

ken behöver förordnas.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

378

13 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs atl 4 kap. 13 §, 10 kap. 7 § och 20 kap. 14 § rättegångsbalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

13 §

Domare vare jävig all handlägga        Domare är jävig att handlägga

mål:

mål:

1.

Om han själv är part eller eljest har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada;

2.

om han med part är eller varit gift eller är i rätt upp- eller nedstigande släktskap eller svågerlag eller är syskon eller är i det svågeriag, att den ene är eller varit gift med den andres syskon, eller om han på liknande sätt är part närstående;

3.

om han till någon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, slår i förhållande, som avses i 2;

4.    om han eller nägon honom

4. om han eller nägon honom

närstående, som avses i 2, är för-

närstående, som avses i 2, är för­

myndare e//er god man för part eller

myndare, god man eller förvahare

eljest parts ställföresträdare eller är

för part eller eljest parts ställföre-

ledamol av styrelsen för bolag, för-

trädare eller är ledamot av styrel-

ening eller annat samfund, stiftelse

sen för bolag, förening eller annat

eller annan sådan inrättning, som är

samfund, stiftelse eller annan sådan

part, eller, då kommun eller annan

inrättning, som är part, eller, då

sådan menighet är part, är ledamot

kommun eller annan sådan menig-

av nämnd eller styrelse, som hand-

hel är part, är ledamot av nämnd

har förvaltningen av den angelägen-

eller styrelse, som handhar förvall-

het målet rör;

ningen av den angelägenhet målet

rör;

5.

om han eller någon honom närstående, som sägs i 2, till någon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhållande, som avses i 4;

6.

om han är parts vederdeloman, dock ej om parten sökt sak med honom för att göra honom jävig;

7.

om han i annan rätt såsom domare eller befattningshavare fattat beslut, som rör saken, eller hos annan myndighet än domstol eller såsom skiljeman tagit befattning därmed;

8.

om han i saken såsom rättegångsombud fört parts talan eller biträtt part eller vittnat eller varit sakkunnig; eller

9.

om eljest särskild omständighet föreligger, som är ägnad alt rubba förtroendet till hans opartiskhet i målet.

10 kap.

7§

Tvist på grund av förmyndares

Tvist pä grund av förmyndares,

eller god mans förvaltning må väc-     god mans eller förvaltares förvalt-

kas vid den rätt, där förmynderska-     ning/år väckas vid den rätt där för-

3 Senaste lydelse 1973:240.

379

pet eller godmanskapet är eller se­nast varit inskrivet, eller ock vid rätten i den ort, där förvaltningen förts.

Har nägon eljest haft annans egendom till förvaltning, må tvist på grund av förvaltningen väckas vid rätlen i den ort, där förvaltning­en förts.

mynderskapet, godmanskapet eller förvaltarskapet år eller senast varit inskrivet, eller också vid rätten i den ort där förvaltningen förts.

Har nägon eljest haft annans egendom lill förvaltning, får tvist pä grund av förvaltningen väckas vid rätten i den ort där förvaltning­en förts.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

20

Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej rå­der, eller rättshandling, som han ej själv äger ingå, äge hans ställföre­trädare angiva brottet eller tala därå. Rör brottet den omyndiges person, äge den som har vårdnaden om honom angiva brottet eller tala därå. Vad i 11 kap. 2- 5 §§ är stad­gat om part och ställföreträdare i tvistemål äge motsvarande tillämp­ning beträffande målsägande, även om han ej för talan.

Om rättegångsombud för måls­ägande gälle vad i 12 kap. är stad­gat.

kap.

4§

Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej rå­der, eller rättshandling, som han ej själv äger ingå, får hans ställföre­trädare angiva brottet eller tala därå. Samma rätt har en förvaltare enligt föräldrabalken för en målsä­gandes räkning när brottet rör egendom eller rättshandling som omfattas av förvaltarens uppdrag. Rör brottet den omyndiges person, får den som har vårdnaden om ho­nom angiva brottet eller tala därå. Vad i 11 kap. 2-5 §§ är stadgal orri part och ställföreträdare i tvistemål tillämpas beträffande målsägande, även om han ej för talan.

Om rättegångsombud för måls­ägande gäller vad i 12 kap. är stad­gal.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

' Senaste lydelse 1974:239.

380

14 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1946: 807) om handläggning av domstolsärenden   ,

Härigenom föreskrivs alt 6 § lagen (1946:807) om handläggning av dom­stolsärenden skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

Lydelse enhgt prop. 1987/88;8

Föreslagen lydelse

6§

Underrätt är vid handläggning av ärende domför med en lagfaren do­mare, om ej annat följer av vad som föreskrives nedan i denna paragraf.

Vid annan handläggning än som sägs i 3 eller 4 § skall rätten hava den sammansättning som anges i tredje stycket.

Undcrtätt är vid handläggning av ärende domför med en lagfaren do­mare, om ej annat följer av vad som föreskrivs nedan i denna paragraf.

Vid annan handläggning än som sägs i 3 eller 4 § skall rätten ha den sammansättning som anges i tredje stycket.

om ärendet är tvistigl,

om eljest särskild anledning föreligger därtill, eller

om ärendet angår

I. tillstånd till äktenskap enligt 2 kap. 2 § äktenskapsbalken.

1. anordnande eller upphörande av förvaltarskap enligt 11 kap. 7 eller 19 § föräldrabalken,

2.

talan mot överförmyndares beslut,

3.

nedsättning av bolags aktiekapital eller gmndfond eller tillstånd till vinstutdelning i bolag eller till fusion,

4.

förvaltning av stiftelse, eller

5.

tillstånd till viss förvallningsätgärd i annat fall än som avses ovan i detta stycke.

I fall som avses i andra stycket skall rätten bestå av en lagfaren domare och nämndemän, när ärendet skall prövas enligl äktenskapsbalken, lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem eller föräldrabalken, och annars av minst tre och högst fyra lagfarna domare. När nämndemän ingår i rätlen, skall 14 kap. 17 § äktenskapsbalken tillämpas.

Regeringen får för andra fall än

Regeringen fär för andra fall än

som avses i andra stycket föreskri-     som avses i andra stycket föreskri-

va alt tjänstemän som inte är lagfar­na får handlägga ärenden som är av enkel beskaffenhet och som avser

1.   förordnande eller entledigande

 av förmyndare, god man eller för­

 valtare,

2.   inskrivning av förmynderskap,

 godmanskap eller förvaltarskap,

3.     avträdande av egendom till

 förvaltning av boutredningsman

 och förordnande eller entledigande

 av boutredningsman,

4.    förordnande av bodelningsför­

 rättare.

va att tjänstemän som inte är lagfar­na får handlägga ärenden som är av enkel beskaffenhet och som avser

1.

förordnande eller entledigande av förmyndare eller god man,

2.

inskrivning av förmynderskap eller godmanskap,

3.     avträdande av egendom lill

förvaltning av boutredningsman

och förordnande eller entledigande

av boutredningsman,

4.    förordnande av bodelningsför­

rättare.

381

5.

förordnande av skiftesman vid arvskifte, eller

6.

dödande av handlingar och in­teckningar enligl lagen (1927:85) om dödande av förkommen hand­ling, dock ej i fall som avses i 12 a § nämnda lag.

5.

förordnande av skiftesman vid arvskifte, eller

6.

dödande av handlingar och in­teckningar enligt lagen (1927:85) om dödande av förkommen hand­ling, dock ej i fall som avses i 12 a § nämnda lag.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

382

15 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1924: 322) om vård av omyndigs värdehandlingar

Härigenom föreskrivs att 15 § lagen (1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

15 §

Vad i denna lag stadgas skall äga motsvarande tillämpning i fråga om vård av värdehandlingar, som till­höra den, för vilken god man för­ordnats efter vad i 18 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken stadgas, så ock i fräga om medel, som för hans räk­ning innestå hos bank och ej må uttagas utan överförmyndarens till­stånd.

Vad som föreskrivs i denna lag skall tillämpas även i fråga om vård av värdehandlingar som tillhör den, för vilken god man enhgt 11 kap. 3 eller 4 § föräldrabalken ellerförval­lare enhgt samma balk har förord­nats, liksom i fräga om medel som för huvudmannens räkning står inne hos bank och inte får tas ul ulan överförmyndarens tillstånd.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1976:616.

383

16 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1904: 48 s. 1) om samäganderätt

Härigenom föreskrivs att 9, 12 och 19 §§ lagen (1904:48 s.

I) 

om sam­äganderätt skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

9§

I sammanhang med förordnande om ofi"entlig auktion bestämme rät­ten ock, där sådant av någon del­ägare yrkas, etl pris, varunder god­set ej må försäljas. Är fräga om för­säljning av fastighet, däri omyndig har del, skall sådant pris utsättas, ändå att yrkande därom ej fram­ställes.

I övrigt varde försäljningsvillko­ren bestämda av gode mannen.

I samband med ett förordnande om offentlig auktion skall rätten också, om det yrkas av nägon del­ägare, bestämma etl pris under vil­ket godset inte får försäljas. Är det fråga om försäljning av en fastighet, / vilken en omyndig har del eller som till någon del förvallas av en god man eller förvaltare enligt för­äldrabalken, skall ett sådant pris bestämmas, även om det inte yrkas av någon.

I övrigt skall försäljningsvillko­ren bestämmas av gode mannen.

12 

§

'

Åro samtliga delägare vid auktio­nen tillstädes och varda de överens om antagande eller förkastande av anbud, som å auktionen göres skall vid deras beslut bero; dock att, där fråga är om fastighet, vari omyndig har del, försäljning ej må ske, ulan den omyndiges andel varder betald efter det enligt 9 § utsatta pris.

Varda delägarna ej ense, efter ty nyss är sagt, gälle högsta anbudet såsom antaget, där det ej understi­ger pris, som enligt 9 § må vara utsatt. Är lott i samfälld faslighet särskilt intecknad och uppgår den på sädan lott belöpande andel i den bjudna köpeskillingen icke till be­loppet av den gäld, för vilken lotten på gmnd av inteckning häftar, må ej anbudet antagas, med mindre ägare av övriga lotter det medgiva; dock att vad sålunda föreskrivits

Om samtliga delägare är närva­rande vid auktionen och de är över­ens om all anta eller förkasta etl anbud som lämnas på auktionen, gäller deras beslut. Är det fråga om en fastighet, för vilken rätten utan yrkande enligt 9 § skall bestämma ett visst lägsta pris, får försäljning dock inte ske om inte den omyndi­ges andel eller den andel som förvaltas av god man ellerförvalla­re enligt föräldrabalken bhr betald enligt det bestämda priset.

År delägarna ej ense, gäller högs­ta anbudet såsom antaget, om det ej understiger det pris som har be­stämts enligt 9 §. Är lott i samfälld fastighet särskilt intecknad och uppgär den på sådan lott belöpande andelen i den bjudna köpeskillingen icke till beloppet av den gäld, för vilken lotten pä gmnd av inteckning häftar, får anbudet inte antas, om inte ägare av övriga lotter medger det. Vad som nu har sagts gäller dock inte, om försäljningen avser

Senaste lydelse 1907: 83 s. 3.

384

icke äger tillämpning, där försälj-

att från två eller flera hemmanslot-   Prop. 1987/88: 124

ningen avser att från två eller flera

ter avsöndra mark, som varit anslå-   Bilaga 3

hemmanslotter    avsöndra    mark,

gen till ständigt ryttare-, soldat- d-

som varit till ständigt ryttare-, sol-

ler båtsmanstorp.

dal- eller båtsmanstorp anslagen.

19 §2

Vad i denna lag finnes stadgat äge ej tillämpning å sädan samfällighet, som avses i lagen (1973: 1150) om förvaltning av samfälligheter, eller å sådan allmänning, som avses i lagen (1952:166) om häradsallmänningar eller lagen (1952:167) om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna; ej heller vare i något fall lagens föreskrifter fillämpliga i fräga om bildande av jaktvårdsområde, bestående av allenast en fastighet, eller av fiskevårds­område, omfattande allenast en fastighet eller det till allenast en fasfighet hörande fisket.

Beträffande egendomsförhållanden som rör makar, sambor, delägare i oskiftat dödsbo, bolagsmän, redare som ingått överenskommelse om part­rederi eller deltagare i samma gruvrörelse finns särskilda bestämmelser.

Bestämmelsema i   15 kap.   15 §

Bestämmelserna i   15 kap.   15 §

föräldrabalken skall inte tillämpas i föräldrabalken skall inte tillämpas i

fråga om försäljning enligt denna fråga om försäljning enligt denna

lag av samfälld fast egendom, vari lag av samfälld fast egendom, som

omyndig äger del.

till någon del ägs av omyndig eller

förvaltas av god man ellerförvalla­re enligt föräldrabalken.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

 Senaste lydelse 1987:796.

385

25   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

17 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 3 Lag om ändring i lagen (1915: 218) om avtal och andra

rättshandlingar på förmögenhetsrättens område

Härigenom föreskrivs att 22 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar pä förmögenhetsrättens område skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

i      Föreslagen lydelse

22

§ 

Där fullmaktsgivaren förklaras

Om fullmaktsgivaren får en för­

omyndig eller kommer under an-

valtare enligt föräldrabalken, har

nans målsmanskap, have rätts-

en rättshandling som fullmäktigen

handling, som fullmäktigen företa-

företar och som omfattas avförval-

ger, icke större verkan än den skul-

tårens uppdrag inte större verkan

le haft, om fullmaktsgivaren själv

än den skulle ha haft, om fullmakts­

företagit densamma.

givaren själv hade företagit rätts­

handlingen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

386

18 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1936: 81) om skuldebrev

Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1936:81) om skuldebrev skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17 §

Ändå att ny borgenär är i god tro, må gäldenären mot honom göra gäl­lande:

atl skuldebrevet är förfalskat, el­ler å gäldenärens vägnar utfärdat av nägon som därtill saknade behö­righet, eller ogiltigt 5å5om tillkom­met under tvång varom sägs i 28 § lagen om avtal, eller såsom utfär­dat av någon som var omyndig eller handlade under inflytande av rub­bad själsverksamhet; eller

alt skuldebrevet dödats eller be­talning fullgjorts genom fordrings­beloppets nedsättande i allmänt förvar, eller att borgenären i följd av preskription eller proklama för­lorat sin talan, eller att skuldförhål­landet ändrats genom tvångsack­ord.

Åven om en ny borgenär är i god tro,/år gäldenären mot honom göra gällande att skuldebrevet är förfal­skat, att det på gäldenärens vägnar har utfärdats av någon som sakna­de behörighet //// del eller att det är ogiltigt på grund av all det har kommh till under sådant tvång som anges i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område.

Vidare får gäldenären även mot en godtroende borgenär göra gäl­lande att skuldebrevet har utfär­dats av någon som var omyndig el­ler handlade under inflytande av rubbad själsverksamhet eller inte hade rätt att utfärda skuldebrevet på grund av att en förvaltare enhgt föräldrabalken var förordnad för honom.

Slutligen får gäldenären även mot en godtroende borgenär åbero­pa att skuldebrevet har dödals eller alt betalning har fullgjorts genom att fordringsbeloppet har salts ned i allmänt förvar eller att borgenären på grund av preskription eller pro­klama har förlorat sin talan eller att skuldförhållandet har ändrats ge­nom tvångsackord.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

387

19 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Lag om ändring i lagen (1981: 131) om kallelse på okända borgenärer

Härigenom föreskrivs aft 3 och 6 §§ lagen (1981: 131) om kallelse på okända borgenärer skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§' När ansökan om äktenskapsskillnad eller anmälan enligt 9 kap. I § andra stycket äktenskapsbalken har gjorts, får vardera maken ansöka om kallelse på egna eller andra makens okända borgenärer.

Kallelse på okända borgenärer

Kallelse  på okända borgenärer

får också sökas av förmyndaren,     får också sökas av god man eller när någon har förklarats omyndig.     förvaltare enligt föräldrabalken.

6§

En borgenär, som inte är uppta-

En borgenär, som inte är uppta­

gen i förteckningen över kända bor-

gen i förteckningen över kända bor­

genärer och som underlåter att an-

genärer och som underlåter att an­

mäla sin fordran inom den före-

måla sin fordran inom den före­

skrivna tiden, förlorar rätten att

skrivna tiden, förlorar rätten att

kräva ut fordringen, om han inte

kräva ut fordringen, om han inte

visar att gäldenären har känt till den

visar att gäldenären har känt till den

före anmälningstidens utgång. Har

före anmälningsfidens utgång. Har

kallelsen skett på ansökan av för-

kallelsen skett pä ansökan av god

myndare, gäller vad som har sagts

man eller förvahare enligt föräldra-

om gäldenären i stället förmynda-

balken, gäller vad som har sagts om

ren. Anmälan behövs inte, om bor-

gäldenären i stället gode mannen

genären inom anmälningstiden åbe-

eller förvaltaren. Anmälan behövs

ropar sin fordran i gäldenärens kon-

inte, om borgenären inom anmäl-

kurs eller i förhandling om offent-

ningstiden åberopar sin fordran i

ligt ackord.

gäldenärens konkurs eller i för­

handling om offentligt ackord.

Förlust av rätten att kräva ut en huvudfordran omfattar även fordran på ränta och annan tilläggsförpliktelse samt fordran pä grund av borgen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1987; 810.

388

20 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 16 kap. 8 och 10 §§ och 20 kap. 8 § lagen (1962: 381) om allmän försäkring' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

16 kap. 8§

Försäkrad som åtnjuter förtids­pension enligt 7 kap. 1 § första stycket är skyldig att, om hans ar­betsförmåga väsentligt förbättras, utan oskäligt dröjsmål göra anmä­lan härom hos allmän försäkrings­kassa. Motsvarande skall beträffan­de försäkrad, vars rätt till förtids­pension gmndats på varaktig ar­betslöshet, så ock den som åtnjuter änkepension eller förmån enligt 9 kap. gälla, om förhållandena så ändras att rätten till pensionen eller förmånen därav påverkas. Är den försäkrade omyndig, åvilar anmäl­ningsskyldigheten förmyndaren.

Underlåtes anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, må pensionen eller förmånen indragas för viss lid eller tills vidare.

Försäkrad som åtnjuter förtids­pension enligt 7 kap. 1 § första stycket är skyldig att, om hans ar­betsförmåga väsenfiigt förbättras, utan oskäligt dröjsmål göra anmä­lan härom hos allmän försäkrings­kassa. Motsvarande skall beträffan­de försäkrad, vars rätt till förtids­pension gmndats på varaktig ar­betslöshet, så ock den som åtjnuler änkepension eller förmån enligl 9 kap. gälla, om förhållandena så ändras att rätten till pensionen eller förmånen därav påverkas. Är den försäkrade omyndig, åvilar anmäl­ningsskyldigheten förmyndaren. Om den försäkrade har en god man eller förvaltare enligt föräldrabal­ken, har denne motsvarande skyl­dighet atl göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget.

Underlåts anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, får pensionen eller förmånen dras in för viss tid dlertillsvidare.

10 §

Har någon under resa eller .eljest blivit borta och kan det antagas att han avlidit, äga hans efterlevande åtnjuta familjepension enligt denna lag. Såsom villkor för utbetalning av pension må dock krävas förkla­ring på heder och samvete av efter­levande att denne saknar varje un­dertättelse om den bortovarande. I fråga om omyndig må sädan förkla­ring infordras från hans förmynda­re. Finnes den bortovarande seder­mera vara vid Hv, skall pension ej vidare utgå.

Har någon under resa eller eljest blivit borta och kan det antas att han avlidit, har hans efterlevande rätt till familjepension enligt denna lag. Såsom villkor för utbetalning av pension får dock krävas förkla­ring på heder och samvete av efter­levande att denne saknar varje un­derrättelse om den bortavarande. I fräga om omyndig/år sådan förkla­ring infordras från hans förmynda­re. Förklaring kan också infordras av en god man ellerförvallare som har förordnats enligt föräldrabal-

Lagen omtryckt 1982: 120.

389

ken. Visar det sig sedermera att den bortavarande är vid liv skall pension ej vidare utgå.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

20 kap.

8§

Den som är försäkrad eller eljest äger rätt fill ersättning enligt denna lag åligger att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av rege­ringen eller, efter regeringens be­stämmande, av riksförsäkringsver­ket, lämna de uppgifter, som äro av betydelse för tillämpningen av lagen. Beträffande omyndig åvilar uppgiftsskyldighelen förmyndaren.

Den som är försäkrad eller eljest äger rätt till ersättning enligt denna lag åligger att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av rege­ringen eller, efter regeringens be­stämmande, av riksförsäkringsver­ket, lämna de uppgifter som är av betydelse för tillämpningen av lagen. Beträffande den som är omyndig eher har god man eller förvaltare enligt föräldrabalken har förmyndaren eller, om det kan an­ses följa av uppdraget, gode mannen eller förvaltaren skyldighet att lämna uppgifterna.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

390

21 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962: 392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension

Härigenom föreskrivs att 8 och 11 §§ lagen (1962: 392) om hustmfillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8§'

Den som åtnjuter hustmfillägg el­ler kommunalt bostadstillägg är skyldig att, om hans eller hans ma­kes ekonomiska förhållanden vä­sentligt förbättrats, ulan oskäligt dröjsmål göra anmälan härom till den allmänna försäkringskassa, inom vars verksamhetsområde han senast blivit mantalsskriven. Ena­handa skyldighet åligger honom, om han åtnjuter kommunalt bo­stadstillägg och mantalsskrives i annan kommun än fömt, sä ock om han ingår äktenskap eller om hans äktenskap upplöses genom makens död eller annorledes. Är den som åtnjuter tillägget omyndig åvilar an­mälningsskyldigheten förmynda­ren. Uppbäres förmånen av myn­dighet eller av annan person än den pensionsberättigade eller dennes förmyndare, år jämväl sådan myn­dighet eller person anmälningsskyl­dig.

Den som åtnjuter hustmtillägg el­ler kommunalt bostadstillägg är skyldig att, om hans eller hans ma­kes ekonomiska förhållanden vä­sentligt förbättrats, utan oskäligt dröjsmål göra anmälan om delta till den allmänna försäkringskassa, inom vars verksamhetsområde han senast blivit mantalsskriven. Ena­handa skyldighet åligger honom, om han åtnjuter kommunalt bo­stadstillägg och mantalsskrivs i an­nan kommun än fömt, så ock om han ingår äktenskap eller om hans äktenskap upplöses genom makens död eller annorledes. Är den som åtnjuter tillägget omyndig åvilar an­mälningsskyldigheten förmynda­ren. Om den som uppbär förmånen har en god man eller förvaltare en­ligl föräldrabalken, har denne mot­svarande skyldighet att göra anmä­lan, om del kan anses ingå i upp­draget. Uppbärs förmånen av myn­dighet eller av annan person än den pensionsberättigade eller dennes förmyndare, gode man ellerförval­lare, år även sådan myndighet eller person anmälningsskyldig.

11 §

Ansökan om förmän enligt denna lag skall innehålla nödiga upplys­ningar för bedömande av sökan­dens rätt ävensom en av sökanden och, om han är gift, hans make underskriven förklaring på heder och samvete att de lämnade upplys­ningarna äro med sanningen över­ensstämmande.   För omyndig sö-

Ansökan om förmån enligt denna lag skall innehålla nödiga upplys­ningar för bedömande av sökan­dens rätt saml en av sökanden och, om han är gift, hans make under­skriven förklaring på heder och samvete att de lämnade upplysning­arna är med sanningen överens­stämmande. För sökande som är

' Lagen omtryckt 1976:1014.  Senaste lydelse 1987:207.

391

kände skall förkianngen av.g;Voj av     omyndig eller har god man eller   Prop, 1987/88:124

förmyndaren.

förvaltare    enligt   föräldrabalken   Bilaga 3

skall förklaringen avges av förmyn­daren eller, om det kan anses följa av uppdraget, av gode mannen el­ler förvaltaren.

Denna lag träder i kraft den I januan' 1989.

392

22 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Bilaga 3 Lag om ändring i studiestödslagen (1973:349)

Härigenom föreskrivs att 9 kap. 2 § studiestödslagen' (1973: 349) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9 kap. 2§

Har nägon uppburit studiestöd obehörigen eller med för högt belopp och har han insett eller bort inse detta, kan vad för myckel utgått genast återkrävas.

Avbryter någon sina studier skall första stycket tillämpas beträffande uppburet studiestöd som avser fiden efter avbrottet. Beror avbrottet på sjukdom skall studiestöd som den studerande uppburit enligl 3 kap. 15-19 §§, 4 kap. 2835 §§ eller 7 kap. 17 § och de bestämmelser som anges där ej återkrävas. Detsamma gäller vid sådan ledighet som avses i 3 kap. 31 §, 4 kap. 44 § och 7 kap. 17 a §.

Avser återkrav enligt första eller

Avser återkrav enligt första eller

andra stycket studiehjälp enligt 3

andra stycket studiehjälp enligl 3

kap. till sådan studerande, som vid

kap. till sådan studerande, som vid

utbetalningslillfället   var   omyndig

utbetalningstillfället  var omyndig,

på grund av ålder,  åvilar belal-

åvilar  betalningsskyldigheten  den

ningsskyldigheten den som då var

som dä var den omyndiges förmyn-

den omyndiges förmyndare.

dåre.

På återbetalningspliktiga studiemedel enligt 3 kap., på studiemedel enligt 4 kap. och på särskilt vuxenstudiestöd enligt 7 kap. som återkrävs enligt första eller andra stycket utgår ränta frän den dag när medlen uppburits efter en räntesats som vid varje lidpunkt med tvä procentenheter översti­ger statens utlåningsränta. Pä andra former av studiestöd som återkrävs enligt denna paragraf utgår ränta enligt samma räntesats från den dag som infaller en månad efter det beslut om återkrav fattats. Om det finns särskil­da skäl kan den återbetalningsskyldige befrias helt eller delvis från sin skyldighet att erlägga räntan.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1987:303.

393

23 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 12 § och 8 kap. 6 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring' skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

kap. 12 §

Har försäkrad blivit borta under resa eller i annat sammanhang och kan det antagas att han har avlidit till följd av arbetsskada, här hans efterlevande rätt till livränta. Som villkor för utbetalning av livränta får dock krävas förklaring pä heder och samvete av efterlevande atl denne saknar varje undertättelse om den försäkrade. I fråga om omyndig får sådan förklaring krävas från hans förmyndare.

Har försäkrad blivit borta under resa eller i annat sammanhang och kan del antagas alt han har avlidit till följd av arbetsskada, har hans efterlevande rätt lill livränta. Som villkor för utbetalning av livränta fär dock krävas förklaring på heder och samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättelse om den försäkrade. I fråga om omyndig får sädan förklaring krävas från hans förmyndare. För­klaring kan också infordras av en god man eller förvaltare som har förordnats enligt föräldrabalken.

Visar det sig sedermera att den försäkrade är vid liv eller atl han har avlidit av annan orsak än arbetsskada, upphör rätten till livränta.

8 kap. 6§

Den som har rätt fill ersättning från arbetsskadeförsäkringen är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myn­dighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som är av bety­delse för tillämpningen av denna lag. Är den förmånsberättigade omyndig, skall uppgifterna lämnas av förmyndaren.

Den som har rätt lill ersättning , från arbetsskadeförsäkringen är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myn­dighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som är av bety­delse för tillämpningen av denna lag. Är den förmänsberältigade omyndig eller har god man eller förvaltare enligt föräldrabalken förordnats för honom, skall uppgif­terna lämnas av förmyndaren eller, om det kan anses följa av uppdra­get, av gode mannen eller förvalta-

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Lagen omtryckt 1977:264.

394

24 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979: 84) om delpensionsförsäkring

Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1979: 84) om delpensionsförsäkring skall ha följande lyddse.

Prop. 1987/88: 124 

Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

23 

§

'

Bestämmelserna i 16 kap. 12 §, 17 kap. 1 § och 20 kap. 5, 6 och 8 §§ lagen (1962: 381) om allmän försäk­ring om utbetalning till annan än den pensionsberäftigade, samman­träffande av förmåner, preskrip­tion, utmätningsförbud och upp­giftsskyldighet beträffande den som är omyndigförklarad tillämpas även i fråga om delpension.

Bestämmelserna i 16 kap. 12 §, 17 kap. 1 § och 20 kap. 5,6 och 8 §§ lagen (1962: 381) om allmän försäk­ring om utbetalning till annan än den pensionsberättigade, samman­träffande av förmåner, preskrip­tion, utmälningsförbud och upp­giftsskyldighet beträffande den som har god man eller förvaltare enligt föräldrabalken tillämpas även i frå­ga om delpension.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Senaste lydelse 1983: 197.

395

25 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Bilaga 3 Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

Härigenom föreskrivs att 48 § socialtjänstlagen (1980:620) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

48 §' Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får när det gäller föräld­rabalken avse endast uppgifter som anges i följande lagrum

1

kap. 4 § föräldrabalken,

2

kap. 1, 4-6, 8 och 9 §§ föräldrabalken, dock inte befogenhet enligt 9 § att besluta att inte påbörja utredning eller att lägga ned en påbörjad utred­ning,

3

kap. 5, 6 och 8 §§ föräldrabalken,

7 kap. 7, 11 och 14 §§ föräldra- 7 kap. 7, 11 och 14 §§ föräldra­

balken, dock inte befogenhet enligt balken, dock inte befogenhet enligt

7 § att godkänna avtal som innefat- 7 § att godkänna avtal som innefat­

tar åtagande att utge engångsbe- tar åtagande att utge engångsbe­

lopp,

lopp,

11 kap. 16 § andra stycket föräld­rabalken.

Uppdrag alt besluta på socialnämndens vägnar får inte heller omfatta befogenhet alt meddela beslut i frågor som avses i 25, 27 eller 28 § denna lag eller att fullgöra vad som ankommer på nämnden enligt 5 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag dier enligt 9 § lagen (1964:143) om bidragsförskott.

Denna lag träder i kraft den I janu.iri 1989.

' Senaste lydelse 1981: 1244.

396

26 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Bilaga 3 Lag om ändring i lagen (1944: 133) om kastrering

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1944:133) om kastrering skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4§'

Kastrering må, där ej nedan an-

Kastrering får, om ej nedan an­

norlunda stadgas, företagas alle-

norlunda stadgas,/öreöi e/ias/ef-

nasi efter fillstånd av socialstyrd-

ter fillstånd av socialstyrelsen. Så­

sen. Sådant tillstånd må icke läm-

dant tillstånd/år//i/e lämnas för nä-

nas för någon, med mindre tillfälle

gon, såvida inte fillfälle att yttra

att yttra sig, där så kan ske, beretts,

sig, där sä kan ske, har beretts, om

om han är underårig den som har

han är underårig den som har vård-

vårdnaden om honom, om han är

nåden om honom, om han är gift

omyndigförklarad hans förmynda-

hans make saml om han är intagen

re, om han är gift hans make saml

på allmän anstalt dennas läkare och

om han är intagen å allmän anstalt

föreståndare,

dennas läkare och föreståndare.

På den som har fyllt tjugotre år och är i stånd att lämna giltigt samtycke får kastrering enligt 1 § andra stycket företagas utan socialstyrelsens till­stånd, om den läkare som utför ingreppet samt någon annan läkare i den tjänsteställning regeringen föreskriver, i skriftligt utlåtande, med angivan­de av gmnden för åtgärden pä heder och samvete har förklarat förutsätt­ningarna för densamma föreligga. Vad nu sagts skall dock ej gälla den som är intagen i kriminalvårdsanstalt, häkte eller hem som avses i lagen (1981:1243) om vård av missbmkare i vissa fall eller som är intagen på sjukhus med stöd av lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall.

Vid prövning som avses i andra stycket skall i fillämpliga delar iakttagas vad i första stycket andra punkten stadgas.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

Senaste lydelse 1981:1254.

397

27 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Lag om ändring i lagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall'

Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18 §

.

Patienten eller hans make, om

Patienten eller hans make,' om

makarna sammanbodde vid tiden

makarna sammanbodde vid tiden

för intagningen, eller annan, som då

för intagningen, eller annan, som dä

stadigvarande sammanbodde med

stadigvarande sammanbodde med

honom eller hans barn, fader, mo-

honom, eller hans barn, fader, mo­

der, syskon, förmyndare eller gode

der, syskon, förmyndare, gode man

man får göra ansökan om ulskriv-

eller förvahare får göra ansökan om

ning.

utskrivning.

Ansökan hos utskrivningsnämnden göres skriftligen. Om patient som avses i 17 § andra stycket ger till känna att han icke vill vara intagen på sjukhuset, skall han genom överiäkarens försorg underrättas om sin möj­lighet atl ansöka om utskrivning och fillfälle beredas honom atl upprätta erforderliga handlingar.

Utskrivningsnämnden är icke skyldig att pröva ansökan om utskrivning förrän en månad förflutit från prövningen av tidigare ansökan.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1982:782.

398

28 Förslag till

Lag om ändring i transplantationslagen (1975: 190)

Härigenom föreskrivs att 4 och 5 §§ transplantafionslagen (1975: 190) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4

§

Ingrepp som avses i denna lag får förelagas på levande person om denne skriftligen samtyckt till in­greppet.

Ingrepp på den som ej fyllt ader­ton är eller som på gmnd av psy­kisk sjukdom, hämmad förstånds­utveckling eller psykisk abnormitet av annat slag saknar förmåga alt lämna samtycke enligl första styc­ket får ske om medicinska skäl på­kallar att biologiskt material för transplantation läges från denne. I fall som nu nämnts fordras social­styrelsens tillstånd till ingreppet. Innan styrelsen avgör tillståndsfrå­gan skall beträffande den som är underårig hans vårdnadshavare och beträffande den som lider av psy­kisk abnormitet förmyndare eller god man beredas tillfälle att yttra sig. Tillstånd fär lämnas endast om synnerliga skäl föreligger. Ingrepp får icke företagas mot givarens vil­ja.

Ingrepp som avses i denna lag får företas pä en levande person om denne skriftligen samtyckt till in­greppet.

Ingrepp på den som ej fyllt ader­ton år eller som på gmnd av psy­kisk sjukdom, hämmad förstånds­utveckling eller psykisk abnormitet av annat slag saknar förmåga att lämna samtycke enligt första styc­ket får ske om medicinska skäl på­kallar att biologiskt material för transplantation tas från denne. I fall som nu nämnts fordras socialstyrel­sens tillstånd till ingreppet. Innan styrelsen avgör tillståndsfrågan skall beträffande den som är under­årig hans vårdnadshavare och be­träffande den som lider av psykisk abnormitet god man eller förvaltare beredas tillfälle att yttra sig. Till­stånd får lämnas endast om synner­liga skäl föreligger. Ingrepp får Inte företas mot givarens vilja.

5§

Vill någon komma i fråga som gi­vare av biologiskt material skall den läkare som enligt 3 § har rätt att besluta om ingrepp upplysa honom och, i förekommande fall, vård­nadshavare, förmyndare eller god man om ingreppets beskaffenhet och om de risker som är förknippa­de med detta. Samtycke som avses i 4 § skall lämnas till läkaren. Den­ne skall därvid förvissa sig om att givaren har förstått innebörden av upplysningarna.

Vill någon komma i fräga som gi­vare av biologiskt material skall den läkare som enligt 3 § har rätt att besluta om ingrepp upplysa honom och, i förekommande fall, vård­nadshavare, förmyndare, god man eller förvaltare om ingreppets be­skaffenhet och om de risker som är förknippade med detta. Samtycke som avses i 4 § skall lämnas till lä­karen. Denne skall därvid förvissa sig om alt givaren har förstått inne­börden av upplysningarna.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

399

29 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1985: 568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl.

Härigenom föreskrivs alt 6 och 

II 

§§ lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6§

Särskilda omsorger skall ges den psykiskt utvecklingsstörde endast om han begär det. Om han är under 15 år eller, i annat fall, om han up­penbart saknar förmåga att på egen hand la ställning i frågan, skall de särskilda omsorgerna ges på begä­ran av vårdnadshavare, förmynda­re eUer god man.

Särskilda omsorger skall ges den psykiskt utvecklingsstörde endast om han begär det. Om han är under 15 år eller, i annat fall, om han up­penbart saknar förmåga all på egen hand ta ställning i frägan, skall de särskilda omsorgerna ges på begä­ran av vårdnadshavare, förmynda­re, god man eller förvaltare enligt föräldrabalken.

II 

§

Landstingskommunen skall an­mäla till överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan antas behöva förmyndare eller god man samt när en omyndighetsförklaring bör kunna hävas eller ett godman­skap kunna upphöra.

Landstingskommunen skall an­mäla till överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan antas behöva god man eller förvaltare samt när eft godmanskap eller förvaltarskap bör kunna upphöra eller uppdragets omfattning änd­ras.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

400

30 Förslag till

Lag om ändring i bankrörelselagen (1987: 617)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 23 § bankrörelselagen (1987:617) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 23 § En omyndig får ulan förmyndarens fillstånd förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos en bank efter del han fyllt sexton år. Ulan den omyndiges samtycke får banken inte betala ut sådana medel till förmynda­ren. Har förmyndaren fått överförmyndarens tillstånd att omhänderta medlen och företett bevis på detta, får den omyndige inte vidare förfoga över medlen. Sådan inskränkning i den omyndiges rätt skall antecknas på insättningsbevis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos banken.

Medel som en förmyndare eller god man förvaltar enligt föräldra­balken får tas ut utan överförmyn­darens tillstånd endast om det har gjorts förbehåll enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk eller ut­taget avser ränta som stått inne kor­tare tid än ett år. Överförmyndaren kan när som helst förordna, att ett förbehåll inte skall gälla. Sådant förordnande skall antecknas på be­vis eller i motbok, som har utfär­dats om insättningen. Banken är skyldig att på begäran av överför­myndare, förmyndare eller god man utfärda bevis om beloppet av de medel som sätts in eller som står inne, samt i förekommande fall in­tyga atl meddelat tillstånd inte ut-nyttjals.

Medel som en förmyndare, god man eller förvaltare förvaltar enligl föräldrabalken får las ul utan över­förmyndarens fillstånd endast om det har gjorts förbehåll enligt 15 kap. 9 § andra stycket nämnda balk eller uttaget avser ränta som stått inne kortare tid än ett år. Överför­myndare kan när som helst förord­na, att elt förbehåll inte skall gälla. Sådant förordnande skall antecknas på bevis eller i motbok, som har utfärdats om insättningen. Banken är skyldig att på begäran av över­förmyndare, förmyndare, god man eller förvaltare utfärda bevis om beloppet av de medel som sätts in eller som står inne, samt i förekom­mande fall intyga atl meddelat till­stånd inte utnyttjats.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

26   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 124

401

31 Förslag till

Prop- 1987/88:124

Bilaga 3 Lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987: 618)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 13 och 16 §§ bankaktiebolagslagen (1987:618) skall ha följande lyddse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

13

§

I avstämningsbolag skall i en sär-

I avstämningsbolag skall i en sär­

skild förteckning på begäran las

skild förteckning pä begäran tas

upp den som med skriftlig handling

upp den som med skriftlig handling

visar atl han, fill följd av uppdrag

visar aft han, fill följd av uppdrag

eller pantsättning eller på gmnd av

eller pantsättning eller på grund av

villkor i testamente eller gåvobrev,

villkor i testamente eller gåvobrev,

har rätt att i stället för den aktieäga-

har rätt att i stället för den aktieäga­

re som är införd i aktieboken lyfta

re som är införd i aktieboken lyfta

utdelning och ta emot emissionsbe-

utdelning och ta emot emissionsbe­

vis och, vid fondemission, brev på

vis och, vid fondemission, brev på

en ny aktie. Detsamma gäller för-

en ny aktie. Detsamma gäller för­

myndare eller god man för en aktie-

myndare, god man eller förvaltare

ägare eller vid konkurs konkurs-

för en aktieägare eller vid konkurs

förvaltaren eller vid utmätning,

konkursförvaltaren eller vid utmät-

kvarstad eller betalningssäkring av-

ning, kvarstad eller betalningssäk-

seende aktier kronofogdemyndig-

ring avseende akfier kronofogde-

heten.

myndigheten.

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § skall föras in i akfieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer honom. En sådan anteckning skall avföras, när det visas att rätten har upphört.

Uppgifter ur förteckningen får inte lämnas fill nägon annan utan sam­tycke av den som berörs av förhållanden som har antecknats i förteckning­en.

16 §

Vad som sägs i denna lag om aktieägares rätt att i bankaktiebolaget företräda aktier skall gälla även för den som genom testamente erhållit nyttjanderätten till eller rätten till avkomst av akfier, om testamentet innehåller en bestämmelse att denne skall få företräda aktierna och, för avkomsträttshavaren, alt aktierna till tryggande av dennes rätt skall sättas under särskild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller Sivkomsträttshavaren skall på anmälan bli införd i aktieboken. Vid införandel skall göras en anteckning om ägan­derättsförvärvet och om den rätt att i bolaget företräda aktierna som är förenad med nyttjande- eller avkomsträtlen. I fråga om införandet av nyttjande- dier avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införandet av akfieägaren. Dock skall någon påskrift om införandet inte ske pä aktiebrevet. När det styrkts att nyttjande- eller avkomsträtlen har upphört, skall en anteckning om detta göras i aktieboken.

När en god man, pä gmnd av När en god man, på gmnd av

ett förordnande enligt 18 kap. 4 § ett förordnande enligt // kap. 3 §

första   stycket   5   föräldrabalken,     första   stycket   5   föräldrabalken,

4Q2

förvaltar  aktier  för  en   blivande

förvallar  aktier  för  en   blivande   Prop. 1987/88: 124

aktieägares räkning, skall den bli-

aktieägares räkning, skall den bli-   Bilaga 3

vande ägaren pä anmälan av den

vande ägaren på anmälan av den

gode mannen föras in som ägare i

gode mannen föras in som ägare i

aktieboken   med   anteckning   om

aktieboken   med   anteckning   om

förvärvet och om förordnandet.

förvärvet och om förordnandet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

403

32 Förslag till

Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)'

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 12 och 15 §§ samt 4 kap. 3 § aktiebo­lagslagen (1975:1385) skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap. 12 §

I avstämningsbolag skall den som med skriftlig handling visar att han till följd av uppdrag eller pantsätl­ning eller på grund av villkor i testa­mente eller gåvobrev har rätt atl i stället för den i aktieboken införda aktieägaren lyfta utdelning och mottaga emissionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie på begäran upptagas i en särskild för­teckning. Detsamma gäller förmyn­dare eller god man för aktieägare eller vid konkurs konkursförvalta­ren eller vid utmätning, kvarstad el­ler betalningssäkring avseende ak­fier kronofogdemyndigheten.

I avstämningsbolag skall den som med skriftlig handling visar att han fill följd av uppdrag eller pantsätl­ning eller pä grund av villkor i testa­mente eller gåvobrev har rätt alt i stället för den i akfieboken införda aktieägaren lyfta utdelning och motta emissionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie på begäran upptas i en särskild för­teckning. Detsamma gäller förmyn­dare, god man eller förvahare för akfieägare eller vid konkurs kon­kursförvaltaren eller vid utmätning, kvarstad eller betalningssäkring av­seende aktier kronofogdemyndig­heten.

I förteckningen skall för den som avses i första stycket antecknas samma uppgifter som enligl 10 § första stycket skall införas i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer den som avses i första stycket. Sådan anteckning skall avföras, när det visas atl rätten upphört.

Uppgift ur förteckningen fär ej lämnas till annan utan samtycke av den som beröres av förhållanden som antecknats i förteckningen.

Uppgift ur förteckningen får ej lämnas till annan utan samtycke av den som berörs av förhållanden som antecknats i förteckningen.

15 §

Vad som sägs i denna lag om ak­tieägares rätt att i bolaget företräda aktier skall gälla även beträffande den som genom testamente erhållit nyttjanderätten lill eller rätten lill avkomst av aktier, om testamentet innehåller bestämmelse att han skall äga företräda aktierna och, beträffande avkomsträttshavaren, att aktierna till tryggande av hans avkomsträtt skall sältas under sär­skild vård.

Vad som sägs i denna lag om ak­tieägares rätt att i bolaget företräda aktier skall gälla även beträffande den som genom testamente erhållit nyttjanderätlen lill eller rätlen till avkomst av aktier, om testamentet innehåller bestämmelse att han skall ha rätt att företräda aktierna och, beträffande avkomsträttshava­ren, att aktierna till tryggande av hans avkomsträtt skall sättas under särskild värd.

Lagen omtryckt 1982:739.

404

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på an­mälan bli införd i akfieboken. Vid införingen skall göras anteckning om äganderättsförvärvel och om den med nyttjande- eller avkomst­rätlen förenade rätten att i bolaget företräda aktierna. I fråga om infö­ring av nyttjande- eller avkomst­rättshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införing av ak­fieägare. Dock skall påskrift om in­föringen ej ske på aktiebrevet. När del styrkes att nyttjande- eller av­komsträtlen upphört, skall anteck­ning därom göras i aktieboken.

När god man på gmnd av förord-nande jämlikt 18 kap. 4 § 5 föräldra­balken förvaltar aktier för blivande aktieägares räkning, skall blivande ägare på anmälan av gode mannen införas såsom ägare i aktieboken med anteckning om förvärvet och om förordnandet.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på an­mälan bli införd i akfieboken. Vid införingen skall göras anteckning om äganderättsförvärvel och om den med nyttjande- eller avkomst­rätlen förenade rätlen atl i bolaget företräda aktierna. I fråga om infö­ring av nyttjande- eller avkomst­rättshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införing av ak­tieägare. Dock skall påskrift om in­föringen ej ske på akliebrevet. När det styrks alt nyttjande- eller av­komsträtlen upphört, skall anteck­ning därom göras i aktieboken.

När en god man på grund av för­ordnande enligt 11 kap. i § 5 för­äldrabalken förvaltar aktier för bli­vande aktieägares räkning, skall blivande ägare pä anmälan av gode mannen införas såsom ägare i aktie­boken med anteckning om förvär­vet och om förordnandet.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

4 kap.

3§

Aktieägare som har företrädes­rätt att deltaga i emission har rätl att för varje aktie få särskilt emis­sionsbevis (vid nyemission teck­ningsrättsbevis och vid fondemis­sion delbevis). Är bolaget ej av­stämningsbolag, fär till aktiebrev hörande kupong användas som emissionbevis. Användes ej kupong som emissionbevis, skall i beviset anges hur många sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Begagnar aktieägare sin företrä­desrätt att deltaga i emission i bo­lag som ej är avstämningsbolag, skall det aktiebrev pä vilket företrä­desrätten gmndas förses med på­skrift härom, om ej kuponger an­vändes som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie som fillkommer aktieägaren genast i rekommende­rat brev eller på annat betryggande sätt översändas fill den som på av­stämningsdagen är införd i aktiebo­ken eller i förteckning enligt 3 kap. 12 §. Var han vid mottagandet ej

Aktieägare som har företrädes­rätt att delta i emission har rätl alt för varje aktie få särskilt emissions­bevis (vid nyemission tecknings­rättsbevis och vid fondemission delbevis). Är bolaget ej avstäm­ningsbolag, får lill aktiebrev höran­de kupong användas som emis­sionsbevis. Används ej kupong som emissionsbevis, skall i beviset an­ges hur många sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Begagnar aktieägare sin företrä­desrätt att delta i emission i bolag som ej är avstämningsbolag, skall det akfiebrev på vilket företrädes­rätten gmndas förses med påskrift härom, om ej kuponger används som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevis och, vid fondemission, brev på ny aktie som fillkommer aktieägaren genast i rekommende­rat brev eller pä annat betryggande sätt översändas fill den som på av­stämningsdagen är införd i aktiebo­ken eller i förteckning enligt 3 kap. 12 §. Var han vid mottagandet ej

405

berättigad, skall bolaget likväl an­ses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock ej, om bolaget eller vär­depapperscentralen hade känne­dom om att handlingen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsam­het som efter omständigheterna skäligen bort iakttagas och ej heller om mottagaren var omyndig.

berättigad, skall bolaget likväl an­ses ha fullgjort sin skyldighet. Detta gäller dock ej, om bolaget eller vär­depapperscentralen hade känne­dom om att handlingen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsam­het som efter omständigheterna skäligen bort iakttas och ej heller om mottagaren var omyndig eller hade en förvahare enligt föräldra­balken förordnad att företräda ho­nom i denna angelägenhet.

Prop. 1987/88:124 Bilaga 3

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

406

33 Förslag till

Lag om ändring i aktiefondslagen (1974:931)

Härigenom föreskrivs att 33 § akliefondslagen (1974:931) skall ha följan­de lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

33 

§

'

I fräga om fondandelsbevis gäl­ler, om annat ej följer av denna lag, i tillämpliga delar vad i lagen (1936:81) om skuldebrev/öreiM-ves om löpande skuldebrev. Härvid är den som innehar fondandels­bevis ställt lill viss man eller order och enligt fondbolagets påskrift på beviset anges vara ägare fill fondan­del som beviset avser likställd med den som enligt 13 § andra stycket nämnda lag förmodas äga rätl att göra skuldebrevet gällande. På­skrift på beviset skall göras endast om innehavaren styrker sitt förvärv av fondandel som beviset avser.

I fråga om fondandelsbevis gäl­ler, om annat ej följer av denna lag, i tillämpliga delar vad i lagen (1936:81) om skuldebrev/öreäA:r(V5 om löpande skuldebrev. Härvid är den som innehar fondandelsbevis ställt till viss man eller order och enligt fondbolagets påskrift på bevi­set anges vara ägare till fondandel som beviset avser likställd med den som enligt 13 § andra stycket nämnda lag förmodas äga rätt alt göra skuldebrevet gällande. På­skrift på beviset skall göras endast om innehavaren styrker sitt förvärv av fondandel som beviset avser.

Om utdelningskuponger till fondandelsbevis finns bestämmelser i 24 och 25 §§ lagen om skuldebrev.

Utfärdas fondandelsbevis utan utdelningskuponger och innehåller fondbestämmelserna föreskrift att den som i fondbolagels register över innehav av fondandelar är an­tecknad säsom ägare av fondandel är behörig atl uppbära på andelen belöpande utdelning, skall betal­ning av utdelning till denne anses giltig, även om han saknade rätt till utdelningen. Vad nu sagts gäller dock ej, om fondbolaget hade kän­nedom om att utdelningen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsamhet som efter omständighe­terna skäligen bort iakttagas eller om mottagaren var omyndig.

Utfärdas fondandelsbevis utan utdelningskuponger och innehåller fondbestämmelserna föreskrift att den som i fondbolagels register över innehav avifondandelar är an­tecknad säsom ägare av fondandel är behörig att uppbära på andelen belöpande utdelning; skall betal­ning av utdelning till denne anses giltig, även om han saknade rätt till utdelningen. Vad nu sagts gäller dock ej, om fondbolaget hade kän­nedom om atl utdelningen kom i orätta händer eller åsidosatt den aktsamhet som efter omständighe­terna skäligen bort iakttagas eller om mottagaren var omyndig eller hade en förvaltare enligl föräldra­balken förordnad att företräda ho­nom i denna angelägenhet.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

' Senaste lydelse 1975: 1392.

407

34 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Bilaga 3 Lag om ändring i försäknngsrörelselagen (1982:713)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 12 och 15 §§ samt 4 kap. 6 § försäkrings­rörelselagen (1982:713) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

12

§

I avstämningsbolag skall i en sär-

I avstämningsbolag skall i en sär­

skild förteckning på begäran las

skild förteckning pä begäran tas

upp den som med skriftlig handling

upp den som med skriftlig handling

visar atl han till följd av uppdrag

visar atl han.till följd av uppdrag

eller pantsätlning eller pä gmnd av

eller pantsättning eller pä grund av

villkor i testamente eller gåvobrev

villkor i testamente eller gåvobrev

har rätt att i stället för den aktieäga-

har rätt att i stället för den aktieäga­

re som är införd i aktieboken lyfta

re som är införd i aktieboken lyfta

utdelning och ta emot emissionsbe-

utdelning och ta emot emissionsbe­

vis och, vid fondemission, brev på

vis och, vid fondemission, brev på

en ny aktie. Detsamma gäller för-

en ny aktie. Detsamma gäller för­

myndare e//er god man för en aktie-

myndare, god man eller förvaltare

ägare eller vid konkurs konkurs-

för en aktieägare eller vid konkurs

förvaltaren eller vid utmätning,

konkursförvaltaren eller vid utmät-

kvarstad eller betalningssäkring av-

ning, kvarstad eller betalningssäk-

seende aktier kronofogdemyndig-

ring avseende aktier kronofogde-

helen.

myndigheten.

I förteckningen skall för den som skall tas upp i denna enligt första stycket antecknas samma uppgifter som enligt 10 § första stycket skäll föras in i aktieboken om aktieägare. Av förteckningen skall även framgå den rätt som tillkommer honom. En sädan förteckning skall avföras, när det visas att rätlen har upphört.

Uppgifter ur förteckningen får inte lämnas lill någon annan ulan sam­tycke av den som berörs av de förhållanden som har antecknats i förteck­ningen.

15 §

Vad som sägs i denna lag om aktieägares rätt att i bolaget företräda aktier skall gälla även för den som genom testamente erhållit nyttjanderät­ten till eller rätlen till avkomst av aktier, om testamentet innehåller en bestämmelse att denne skall få företräda akfierna och, för avkomsträtts­havaren, att aktierna till tryggande av dennes rätt skall sättas under sär­skild vård.

Såväl ägaren som nyttjande- eller avkomsträttshavaren skall på anmälan bli införd i aktieboken. Vid införandel skall göras en anteckning om ägan­derättsförvärvel och om den rätt atl i bolaget företräda aktierna som är förenad med nyttjande- eller avkomsträtlen. I fråga om införandel av nyttjande- eller avkomsträttshavaren gäller i övrigt vad som sägs i denna lag om införandet av akfieägare. Dock skall någon påskrift om införandet inte ske på akliebrevet. När det styrkts atl nyttjande- eller avkomsträtter-na har upphört, skall en anteckning om detta göras i aktieboken.

När en god man på grund av ett När en god man pä grund av

förordnande enligt/Ä kap. 4 § 5 för-     ett förordnande enligt 11 kap. 3 §

4Qg

äldrabalken förvaltar aktier för en    första   stycket   5   föräldrabalken    Prop. 1987/88: 124

blivande aktieägares räkning, skall den blivande ägaren på anmälan av den gode mannen föras in som äga­re i akfieboken med anteckning om förvärvet och om förordnandet.

förvaltar akfier för en blivande ak­tieägares räkning, skall den blivan­de ägaren på anmälan av den gode mannen föras in som ägare i aktie­boken med anteckning om förvär­vet och om förordnandet.

Bilaga 3

4 kap. 6§

De aktieägare som har företrädesrätt att delta i en emission har rätt att för varje aktie få ett särskilt emissionsbevis (vid nyemission tecknings­rättsbevis och vid fondemission delbevis). Om bolaget inte är elt avstäm­ningsbolag, får de kuponger som hör fill aktiebrevet användas som emis­sionsbevis. Används inte sådana kuponger som emissionsbevis, skall det i beviset anges hur många sådana bevis som skall lämnas för varje ny aktie.

Om en aktieägare använder sin företrädesrätt att delta i en emission i ett bolag som inte är elt avstämningsbolag, skall anteckning härom göras på det akfiebrev på vilket företrädesrätten grundas, om inte kuponger an­vänds som emissionsbevis.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya aktier som till­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller på annat betryggande sätt till dem som på avstämningsdagen är införda i aktieboken eller i förteckningen en­ligt 3 kap. 12 §. Om dessa inte var berättigade att ta emot handlingar­na skall bolaget ändå anses ha full­gjort sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värde­papperscentralen kände till atl handlingarna skulle komma i orätta händer eller om nägon av dem har åsidosatt den aktsamhet som de ef­ter omständigheterna skäligen bort iaktta. Bolaget eller värdepappers­centralen anses inte heller ha full­gjort sin skyldighet om mottagaren var omyndig.

I avstämningsbolag skall emis­sionsbevisen och, vid fondemis­sion, breven på nya akfier som fill­kommer aktieägare genast sändas i rekommenderat brev eller på annat betryggande sätt lill dem som på avstämningsdagen är införda i aktieboken eller i förteckningen en­ligt 3 kap. 12 §. Om dessa inte var berättigade att ta emot handlingar­na skall bolaget ändå anses ha full­gjort sin skyldighet. Detta gäller dock inte om bolaget eller värde­papperscentralen kände till att handlingarna skulle komma i orätta händer eller om någon av dem har åsidosatt den aktsamhet som de ef­ter omständigheterna skäligen bort iaktta. Bolaget eller värdepappers­cenlralen anses inte heller ha full­gjort sin skyldighet om mottagaren var omyndig eller hade en förvaha­re enligl föräldrabalken förordnad atl företräda honom t denna ange­lägenhet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

409

35 Förslag till

Prop. 1987/88:124

Bilaga 3 Lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623)

Härigenom föreskrivs att 47 § taxeringslagen (1956:623)' skall ha följan­de lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

47 

§

2

Skyldighet att avgiva deklaration eller annan uppgift, varom i denna lag sägs, skall fullgöras

1)

för omyndig av förmyndare el-

1) för omyndig av förmyndare el­ler god man, som förordnats enligt

ler god man, som förordnats enligt 18 kap. 1 § föräldrabalken, beträf

11 kap. 1 § föräldrabalken, beträf­fande vad förmyndaren eller gode

fande vad förmyndaren eller gode mannen har under sin förvaltning,

mannen har under sin förvaltning,

2)

för sädan person, för vilken

2) för sådan person, för vilken god man förordnats enligt 18 kap. 3

god man ellerförvallare har förord-eller 4 § föräldrabalken, av gode

näts enligt 11 kap. 3, 4 eller 7 § mannen beträffande vad han har

föräldrabalken, av gode mannen el-under sin förvaltning,

ler förvaltaren beträffande vad han

har under sin förvaltning,

3)

för avliden person och hans dödsbo av dödsbodelägare eller testa­mentsexekutör, som har att förvalta den dödes egendom, dock att där egendomen avträtts till förvaltning av boutredningsman, dentie har att fullgöra deklarations- eller uppgiftsskyldigheten,

4)

för dödsbo, som ej längre består, av den som vid tidpunkten för dödsboets upplösning haft alt förvalta boets egendom,

5)

för annan deklarations- eller uppgiftsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud, där ej beträffande staten, landsting, kommun eller annan dylik menighet regeringen annorlunda förordnar,

6)

för aktiefond av det fondbolag, som handhar förvaltningen av fonden eller, om förvaltningen övergått till förvaringsbank, av denna samt

7)

för annan än här ovan omförmäld juridisk person, som ej längre består, av den som senast haft att förvalta dess angelägenheter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

' Lagen omtryckt 1971:399. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974-773

-Senaste lydelse 1974:997.

410

36 Förslag till

Prop. 1987/88: 124

Bilaga 3 Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979: 1152)

Härigenom föreskrivs att 18 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979: 1152) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18 kap. 2§ Skyldighet att lämna deklaration eller annan uppgift, som sägs i denna lag, skall fullgöras

1.  för omyndig av förmyndare el-

1. för omyndig av förmyndare el­

ler god man, som förordnats enligt

ler god man, som förordnats enligt

18 kap. 1 § föräldrabalken, beträf-

11 kap. 1 § föräldrabalken, beträf­

fande vad förmyndaren eller gode

fande vad förmyndaren eller gode

mannen har under sin förvaltning

mannen har under sin förvaltning

2.  för sådan person, för vilken

2. för sådan person, för vilken

god man förordnats enligt 18 kap. 3

god man eller förvahare har förord-

eller 4 § föräldrabalken, av gode

näts enligt // kap. 3, 4 eller 7 §

mannen beträffande vad han har

föräldrabalken, av gode mannen el-

under sin förvaltning

ler förvaltaren beträffande vad han

har under sin förvaltning

3.

för dödsbo av dödsbodelägare eller testamentsexekutör, som har atl förvalta den dödes egendom, dock att där egendomen avträlts till förvalt­ning av boutredningsman, denne har alt fullgöra deklarations- eller upp­giftsskyldighelen

4.

för dödsbo, som ej längre beslår, av den som vid tidpunkten för dödsboets upplösning haft att förvalta boets egendom

5.

för annan deklarations- eller uppgiftsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, förvaltare eller ombud samt

6.

för annan än här ovan nämnd juridisk person, som inte längre består, av den som senast haft att förvalta dess angelägenheter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

411

37 Förslag till

Prop- 1987/88:124

Bilaga 3 Lag om ändring i lagen (1976: 600) om offentlig anställning

Härigenom föreskrivs atl 13 kap. 5 § lagen (1976:600) om offentlig anställning' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 kap.

5§

Att arbetstagare hos staten kan

Att arbetstagare hos staten kan

vara skyldig att frånträda utövning     vara skyldig att frånträda utövning av tjänst, om han förklaras omyn-     av tjänst, om han försätts i kon-dig eller försattes i konkurs, följer     kurs, följer av särskilda bestämmel-av särskilda bestämmelser i lag el-     ser i lag eller annan författning, ler annan författning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

Lagen omtryckt 1986:430.

412

38 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977: 293) om handel med drycker

Härigenom föreskrivs att 63 § lagen (1977: 293) om handel med drycker skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

63 §

Har den som fått tillstånd lill de­taljhandel med öl eller till servering av alkoholdrycker avlidit försalts i konkurs eller förklarats omyndig och vill dödsboet, konkursboet el­ler förmyndaren fortsätta rörelsen, skall anmälan göras till tillstånds­myndigheten med uppgift om före­ståndare. Anmälan skall ha inkom­mit senast två månader efter döds­fallet respektive första borgenärs­sammanträdet eller omyndighels-förklaringen. Har anmälan ej in­kommit inom föreskriven tid, upp­hör tillståndet att gälla den dag an-mälningsfiden utgick.

Har den som fåll tillstånd till de­taljhandel med öl eller till servering av alkoholdrycker avlidit eller för­satts i konkurs och vill dödsboet eUer konkursboet fortsätta rörel­sen, skall anmälan göras till till­ståndsmyndigheten med uppgift om föreståndare. Anmälan skall ha in­kommit, senast tvä månader efter dödsfallet eller första borgenärs­sammanträdet. Har anmälan ej in­kommit inom föreskriven fid, upp­hör tillståndet att gälla den dag an­mälningstiden utgick.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

413

39 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1984: 989) om socialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1984:989) om socialförsäkringsvä­sendet under krig och krigsfara skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 124 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5

§

Den som uppbär en förmån, som .adminisleras av riksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna, är skyldig alt utan dröjsmål till försäkringskassan anmäla förhållanden som påverkar rätten till eller storle­ken av förmånen.

Om förmånslagaren är omyndig, åligger anmälningsskyldigheten för­myndaren. I fråga om den som är underårig är också vårdnadshava­ren anmälningsskyldig. Sker utbe­talning eljest till nägon annan än förmånslagaren, åligger motsvaran­de skyldighet även den till vilken förmånen betalas ut.

Om förmånslagaren är under­årig, åligger anmälningsskyldighe­ten förmyndaren och vårdnads­havaren. Om den som uppbär för­månen har en god man ellerförval­lare enligl föräldrabalken, har den­ne motsvarande skyldighet att göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget. Sker utbetalning eljest fill någon annan än förmånslagaren, åligger motsvarande skyldighet även den till vilken förmånen beta­las ut.

414

Innehåll

Sid.

Propositionens huvudsakliga innehåll   ..................... 

1

Propositionens lagförslag ...................................... 

3

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 september 1987

129

1

Inledning ........................................................ 

129

2

Allmän motivering.............................................. 

130

2.1

Allmänna utgångspunkter ............................... 

130

2.2

Rösträft   ................................................... 

134

2.3

Godmansinstitulet   ...................................... 

135

2.3.1

Tillämpningsområdet................................ 

135

2.3.2

Förutsättningar för atl förordna god man i vissa fall ....

137

2.3.3

Uppgifterna för en god man vid sjukdom o.d. 

139

2.3.4

Gode mannens behörighet och förhållandet fill tredje man

140

2.4                                                                  Förvaltarskap      

144

2.4.1

Allmänna fömtsättningar för ett förvaltarförordnande ..

144

2.4.2

Förvaltarskapets omfattning m. m.............. 

145

2.4.3

Förvaltarens behörighet och förhållandet fill tredje man

147

2.5                                                                  Processuella frågor m. m 

149

2.5.1

Handläggningsformen ............................. 

149

2.5.2

Initiativrätten i ärenden om godmanskap och förvaltar­skap         

150

2.5.3

Utredningen i ärenden om förordnande av god man eller förvaltare         

151

2.5.4

Interimistiska förordnanden...................... 

152

2.6

Följdändringar i annan lagstiftning  .................. 

153

2.7

Ikraftträdande m.m....................................... 

154

2.8

Kostnader och resursbehov  ........................... 

155

3

Upprättade lagförslag ........................................ 

155

4

Specialmotivering   ........................................... 

157

4.1    Föräldrabalken  ........................................ 

157

4.3

Vallagen (1972:620)  ................................... 

201

4.4

Kommunallagen (1977:179)  .......................... 

202

4.5

Lagen (1982: 1052) om församlingar och kyrkliga samfällighe­ter        

202

4.7

Äktenskapsbalken   ..................................... 

202

4.8

Ärvdabalken   ............................................. 

204

4.9

Lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden ..... 

. 

206

4.10

Jordabalken ............................................... 

207

4.11

Fastighetsbildningslagen (1970:988)   ............. 

207

4.12

Lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter 

207

4.13

Rättegångsbalken  ...................................... 

207

4.14

Lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden   ....

209

4.15

Lagen (1924: 322) om vård av omyndigs värdehandlingar ....

210

4.16

Lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt.......... 

211

4.17

Lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på för­mögenhetsrättens område ................................................................ 

212

4.18

Lagen (1936: 81) om skuldebrev..................... 

212

4.19

Lagen (1981: 131) om kallelse pä okända borgenärer 

213

4.20

Lagen (1962: 381) om allmän försäkring .......... 

213

4.21

Lagen (1962: 392) om hustmtillägg och kommunalt bostads­tillägg till folkpension     

................................................................ 

214

4.22

Studiestödslagen (1973: 349) ....................... 

215

4.23

Lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring.... 

215                               415

4.7

Lagen (1979: 84) om delpensionsförsäkring ...... 

216    Prop. 1987/88: 124

4.8

Sodaltjänsllagen (1980:620)........................... 

216    Bilaga 3

4.9

Lagen (1944: 133) om kastrering   ................. 

217

4.10

Lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall          

217

4.11

Transplantationslagen (1975: 190)   ............... 

218

4.12

Lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utveck­lingsstörda m.fl  

218

4.13

Bankrördsdagen (1987:617)   ........................ 

219

4.14

Bankaktiebolagslagen (1987:618)   ................. 

219

4.15

Aktiebolagslagen (1975:1385)........................ 

220

4.16

Aktiefondslagen (1974:931)........................... 

222

4.17

Försäkringsrörelselagen (1982:713)   .............. 

222

4.18

Taxeringslagen (1956:623)   .....    ................ 

224

4.19

Fastighetstaxeringslagen (1979: 1152) ............ 

224

4.20

Lagen (1976: 600) om offenfiig anställning ....... 

225

4.21

Lagen (1977: 293) om handel med drycker........ 

225

4.22

Lagen (1984:989) om socialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara       

225

5

Hemställan   .................................................... 

226

6

Beslut............................................................. 

227

Utdrag ur lagrådets protokoll den 3 december 1987   . 

228

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 febmari 1988

247

Bilaga I        Sammanfattning av förmynderskapsutredningens belän­

kande ................................................. 

256

Bilaga2        Utredningens lagförslag I, 3-5 och 7-40'. 

259

Bilaga 3        Lagrådsremissens lagförslag 1, 3-5 och 7-39  

336

' Utredningens lagförslag 2 och 6 har fog.ats vid prop. 1987/88: 32 som bilaga 2.  Lagrådsremissens lagförslag 2 och 6 har fogats vid prop. 1987/88:32 som bilaga 4.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988                              416