Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1988/89:17

om upphävande av vissa kyrkoförfattningar, m.m.       pp

1988/89:17

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 13 oktober 1988 för den åtgärd och det ändamål som framgår av föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Margot[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas frågan om en samlad lagstiftning för svenska kyrkan.

Dessutom föreslås att ett antal lagar på det kyrkliga området och vissa bestämmelser i 1686 års kyrkolag upphävs. Förslagen rör - förutom sådana föreskrifter som numera saknar betydelse - bl. a. föreskrifter i ämnen där kyrkomötet med stöd av lagen (1982:942) om svenska kyrkan får meddela egna föreskrifter.

Författningarna och föreskrifterna föreslås upphävda vid utgången av år 1988.

1 Riksdagen 1988189.1 saml. Nr 17

Propositionens lagförslag

Prop. 1988/89:17

1 Förslag till

Lag om ändring i kyrkolagen

Härigenom föreskrivs i fråga om kyrkolagen rfe/5att2kap.3,4och8 §§,llkap.l2 §,19kap.6ochl8 §§,21 kap.,22kap. 1 och 2 §§, 23 kap. 1 § samt 26 kap. 6 och 8 §§ skall upphöra att gälla,

dels att bestämmelserna i 27 kap. 1 § till den del dessa avser skyldighet att underrätta regeringen om uppförandet av kyrkobyggnader skall upphöra att gälla.

Denna-lag träder i kraft den 1 januari 1989.

2 Förslag till

Lag om upphävande av tio lagar på det kyrkliga området

Härigenom föreskrivs följande.

Följande lagar skall upphöra att gälla vid utgången av år 1988, nämligen

1.

lagen (1898:90 s. 1) innefattande ändring i 2 kap. 3 § kyrkolagen,

2.

lagen (1910:29 s. 2) innefattande ändring i 2 kap. 3, 4 och 8 §§ kyrkolagen,

3.

lagen (1925:456) angående anlitande av kyrkofonden för uppförande av prästgårdar inom vissa delar av Härnösands och Luleå stift,

4.

lagen (1927:25) innefattande ändring i gällande stadganden om natt­vardsgång,

5.

lagen (1927:26) innefattande ändring i gällande stadganden om allmänt skriftermål,

6.

lagen (1927:28) innefattande bestämmelser angående högmässoguds­tjänsts förrättande å annan plats än i kyrka,

7.

lagen (1942:118) om anordnande av högmässogudstjänst såsom barn­gudstjänst,

8.

lagen (1968:738) med vissa bestämmelser om godkännande av kyrko­byggnad,

9. lagen (1975:1190) om andra allmänna gudstjänster än högmässa,

10. lagen (1975:1192) om ändring i kyrkolagen.

Civildepartementet

Prop. 1988/89:17

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13 oktober 1988

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringens proposition om upphävande av vissa kyrkoförfattningar, m. m.

1 Inledning

De grundläggande föreskrifterna inom den svenska kyrkorätten finns fortfarande i 1686 års kyrkolag. Under århundradena därefter har ett stort antal bestämmelser tillkommit i annan lagstiftning utan att motsvarande föreskrifter i kyrkolagen har upphävts eller ändrats, Genom ändrade samhällsförhållanden har ett antal föreskrifter i kyrkolagen och anslutande författningar blivit obsoleta.

Den 1 januari 1983 trädde den s. k. kyrkomötesreformen i kraft. De då genomförda ändringarna i punkt 9 övergångsbestämmelserna till regerings­formen innebar dels nya former för beslutande av lag på det kyrkliga området, dels en ändrad fördelning mellan riksdagen, regeringen och kyrkomötet i fråga om kompetensen att meddela föreskrifter i vissa kyrkliga ämnen.

Under våren 1983 tillsattes kyrkoförfattningsutredningen (utredare: hov­rättspresidenten Carl Axel Petri) med uppgift att gå igenom och ställa samman gällande författningar på kyrkans område. Utredningen skulle också undersöka om de författningar som inte borde upphävas kunde föras in i andra författningar eller föras samman i helt nya författningar.

I betänkandet (Ds C 1983:18) Kyrkoförfattningar I presenterade utred­ningen en sammanställning av 362 formellt gällande författningar på det kyrkliga området. Av dessa har redan ett drygt hundratal upphävts eller ersatts med andra författningar (jfr bl. a. prop. 1984/85:63).

I sitt slutbetänkande (SOU 1987:4 och 5) En ny kyrkolag m. m, har kyrkoförfattningsutredningen lagt fram förslag till en ny kyrkolag, som innefattar en samlad lagstiftning för svenska kyrkan. Utredningen har därvid föreslagit att 1686 års kyrkolag samt ytterligare ett antal författningar på det kyrkliga området upphävs. Kyrkoförfattningsutredningens betänkande re­missbehandlades under hösten 1987. De närmare fyrtio inkomna remissva­ren finns i en sammanställning från civildepartementets rättssekretariat (Ds 1988:31).

Svenska kyrkans centralstyrelse har i framställningar den 16 oktober 1986 och den 17 mars 1988 begärt att lagen (1927:25) innefattande ändring i gällande stadganden om nattvardsgång, lagen (1942:118) om anordnande av högmässogudstjänst såsom barngudstjänst och lagen (1975:1190) om andra 

1' Riksdagen 1988/89. I saml. Nr 17

allmänna gudstjänster än högmässa upphävs, liksom vissa föreskrifter i kyrkolagen och ändringsförfattningar till lagen. Utöver de föreskrifter som centralstyrelsen i sina båda skrivelser har begärt upphävda medför bl. a. den nya kyrkohandboken för svenska kyrkan som 1986 och 1987 års kyrkomöten har antagit, att ytterligare några föreskrifter i kyrkolagen bör upphävas (se avsnitt 2.2.1).

Regeringen har den 2 juni 1988 (Reg. Skr. 1988:2) beslutat att inhämta kyrkomötets yttrande över inom civildepartementet upprättade förslag till

1.

lag om ändring i kyrkolagen,

2.

lag om upphävande av tio författningar på det kyrkliga området,

3.

lag om ändring i kyrkolagen,

4.

lag om upphävande av fyra författningar på det kyrkliga området,

5.

lag om landgille och städja för vissa församlingskyrkors fastigheter i Lunds och Göteborgs stift.

Vidare beslutade regeringen att bereda kyrkomötet tillfälle att ta del av vad som hade anförts om en samlad lagstiftning för svenska kyrkan.

Kyrkomötets yttrande (kyrkomötets skrivelse 1988:12 och kyrkolagsut­skottets betänkande 1988:10) bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1 och 2.

Kyrkomötet har i sitt yttrande godtagit lagförslagen och instämt i bedömningen när det gäller en samlad lagstiftning för svenska kyrkan.

Av de till kyrkomötet i Reg. Skr. 1988:2 överlämnade lagförslagen tar jag i det följande upp endast de två första förslagen (avsnitten 2.2.1, 2.2.3 och 2.2.4). Förslagen under p. 3 och 4 ovan, som är avsedda att träda i kraft vid årsskiftet 1989/90, avser jag återkomma med under våren 1989. Lagförslaget under p. 5 ovan har tagits upp i det lagstiftningsärende som regeringen tidigare i dag har behandlat och som avser kompletteringar till reformen av svenska kyrkans organisation pä lokal- och stiftsplanet.

I det följande tar jag också upp frågan om att upphäva 19 kap. 18 § kyrkolagen (avsnitt 2.2.2). 1988 års kyrkomöte har anhållit att regeringen föreslår riksdagen att denna bestämmelse upphävs. Kyrkomötets skrivelse 1988:18 och kyrkolagsutskottets betänkande 1988:13 bör fogas till protokol­let i detta ärende som bilaga 3 och 4.

Prop. 1988/89:17

2 Föredraganden

2.1 En samlad lagstiftning för svenska kyrkan

Min bedömning: Regeringen bör inte nu lägga fram något förslag till en samlad lagstiftning för svenska kyrkan, utan först avvakta att det pågående reformarbetet pä kyrkans område i huvudsak genomförs.

Kyrkoförfattningsutredningens förslag: Utredningen har föreslagit att de centrala reglerna om svenska kyrkan förs samman i en ny kyrkolag. Lagen föreslås innehålla bestämmelser om medlemskap i svenska kyrkan, svenska kyrkans organisation och personal, kyrklig egendom samt kyrkliga val. Lagförslaget innehåller 571 paragrafer fördelade på 21 kapitel. Utanför lagen

har lämnats begravnings- och folkbokföringsförfattningarna. De grundlag- Prop. 1988/89:1/ gande föreskrifterna om svenska kyrkan som trossamfund och om kyrkomö­tet som en församling av valda ombud för svenska kyrkan som finns intagna i lagen (1982:942) om svenska kyrkan (ändrad senast 1985:868) har av konstitutionella skäl inte tagits med i lagförslaget. Utredningen har föreslagit att den nya kyrkolagen skall träda i kraft den 1 januari 1990.

Remissinstanserna: Utredningens förslag om en samlad kyrkolagstiftning möts positivt av samtliga remissinstanser. Uppfattningarna går däremot något isär när det gäller omfattningen av, innehållet i och formerna för en sådan lagstiftning. Några remissinstanser föreslår en senare tidpunkt för ikraftträdandet.

Kyrkomötet instämmer i min bedömning (KL 1988:10 s. 7, kskr. 12).

Skälen för min bedömning: Kyrkoförfattningsutredningen har i förslaget till en ny kyrkolag i sak utgått från gällande författningar, som huvudsakligen endast bearbetats redaktionellt och språkligt. Utredningen har dock arbetat in de författningsändringar som föreslagits av kyrkomusikerutredningen (Kn 1980:04) i betänkandet (SOU 1985:55) Musiken i svenska kyrkan, 1982 års kyrkokommitté (Kn 1982:05) i slutbetänkandet (SOU 1986:17 och 18) Framtid i samverkan och kyrkobyggnadsutredningen (C 1984:01) i betänkan­det (Ds C 1986:11) Kulturhistorisk tillsyn över den kyrkliga miljön. Sedan utredningen presenterade sitt förslag våren 1987 har betydande ändringar av författningsunderlaget beslutats eller aviserats. Dessa får mer eller mindre påtaglig betydelse för innehållet och dispositionen i en eventuell samlad kyrkolagstiftning. Jag vill här peka på några sådana områden.

Kyrkokommitténs förslag har överarbetats och i stora delar tagits in i de sex nya lagar och ändringar i aderton andra författningar som riksdagen har beslutat om den 8 april 1988 (prop. 1987/88:31 och 67, KU 30, rskr. 181). Detsamma gäller de av kyrkoförfattningsutredningen föreslagna bestämmel­serna om prästämbetet, vilka dock har utvidgats till att avse det kyrkliga ämbetet i vidare bemärkelse. Lagarna träder i kraft den 1 januari respektive den 1 juli 1989. Organisationsreformen på lokal- och stiftsplanet i svenska kyrkan kommer därefter - som kyrkokommittén också föreslagit - att vara genomförd i alla delar den 1 januari 1992.

Kyrkomusikerutredningens förslag har överarbetats av en arbetsgrupp (C 1987: A) inom civildepartementet. Arbetet har resulterat i prop. 1987/88:144 om musiken i svenska kyrkan, som för närvarande behandlas i riksdagen. I propositionen föreslås en ny lag om kyrkomusiken i svenska kyrkan. Lagen avses träda i kraft den 1 januari 1990.

Kyrkobyggnadsutredningens förslag har - med undantag för dess förslag om s. k. övertaliga kyrkor - arbetats in i 4 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m. m. Lagen antogs av riksdagen den 8 juni 1988 (prop. 1987/88:104, KrU 21, rskr. 390). Med anledning av vad som har förutskickats i den proposition som låg till grund för riksdagens nyssnämnda beslut föreslår jag att vissa föreskrifter i 26 och 27 kap. 1686 års kyrkolag samt lagen (1968:738) med vissa bestämmelser om godkännande av kyrkobyggnad upphävs (se avsnitt 2.2.3).

Utöver detta pågår ett kompletterande utredningsarbete i olika frågor på kyrkans område. Inom civildepartementet sker bl. a. en utvärdering av 1982

års kyrkomötesreform. Vidare ser en särskild arbetsgrupp (C 1987:C) över de olika föreskrifterna för de icke-territoriella församlingarna. Jag vill i sammanhanget också nämna att det för närvarande inom civildepartementet pågår ett arbete med att se över reglerna för förvaltningen av vissa äldre domkyrkor, föreskrifterna om den kyrkliga beredskapen samt vissa kyrkliga valfrågor. Under våren 1988 har under finansdepartementet tillsatts en kommitté som skall utreda formerna för överförandet av huvudmannaskapet för folkbokföringen till de lokala skattemyndigheterna och försäkringskas­sorna under år 1991. I det utredningsarbetet kommer att ingå frågor av betydelse för lagstiftningen på det kyrkliga området.

Det omfattande reformarbete som jag kortfattat har beskrivit beräknas vara i allt väsentligt slutfört och genomfört till år 1992.

Under år 1989 påbörjas och genomförs i stora delar en omfattande förändring av organisationen på kyrkans lokal- och stiftsplan. Som några remissinstanser har framhållit finns det flera skäl som talar för att vänta med en samlad lagstiftning för svenska kyrkan. Det är sålunda enligt min mening lämpligt att den nya organisationen får genomföras och verka en tid innan de nyligen beslutade lagarna tas in i en samlad lag för svenska kyrkan. Vidare bör resultatet av pågående utredningsarbete avvaktas, innan förslag läggs fram om en samlad kyrkolagstiftning. Därtill bör det, med hänsyn till vad flera remissinstanser har framhållit, närmare övervägas om det inte går att i en samlad lagstiftning för svenska kyrkan arbeta in sådana föreskrifter som i dag måste ges i lagen (1982:942) om svenska kyrkan. Detta förutsätter att begreppet "lagen om svenska kyrkan" mönstras ut ur övergångsbestämmel­serna till regeringsformen.

Det fortsatta reformarbetet bör vidare ske så, att kyrkan ges tillräcklig tid att överväga vilka föreskrifter som behövs efter ett upphävande av 1686 års kyrkolag och därtill hörande författningar.

Jag lägger därför inte nu fram något förslag till en ny kyrkolag, utan avser att senare komma åter till regeringen i dessa lagstiftningsfrågor.

Prop. 1988/89:17

2.2 Upphävande av äldre författningar m. m. 

2.2.1 Föreskrifter inom kyrkomötets normgivningskompetens

Mitt förslag: På det kyrkliga området upphävs vid utgången av år 1988 flera författningar och ett antal föreskrifter i 1686 års kyrkolag. De gäller sådana ämnen där kyrkomötet har möjlighet att meddela egna föreskrifter.

Kyrkoförfattningsutredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt (slutbetänkandet del 1 s. 35-43 och 210-213). Utredningen har dock föreslagit att 1686 års kyrkolag upphävs i dess helhet.

Remissinstanserna: Utredningens förslag i nu aktuella delar lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser.

Kyrkomötet tillstyrker förslaget (KL 1988:10 s. 7, kskr. 12).

Skälen för mitt förslag: Som framgår av avsnitt 2.1 avser jag inte nu att lägga fram något förslag om att upphäva 1686 års kyrkolag. Jag föreslår i

stället i det följande att skilda föreskrifter i kyrkolagen upphävs i samband     Prop. 1988/89:17 med att andra tillhörande eller närstående författningar upphävs.

Den närmare fördelningen av normgivningskompetensen mellan staten och kyrkan sker genom att riksdagen delegerar normgivningskompetens till kyrkomötet i de ämnen som anges i punkt 10 övergångsbestämmelserna till regeringsformen. Normgivningskompetensen delegeras genom föreskrifter i lagen (1982:942) om svenska kyrkan. Enligt 7 § nämnda lag har kyrkomötet getts möjlighet att genom kyrklig kungörelse meddela föreskrifter i följande ämnen: svenska kyrkans lära, svenska kyrkans böcker, svenska kyrkans sakrament, gudstjänst och övriga handlingar, kollekter, central verksamhet för evangelisation, mission och övrigt utlandsarbete samt diakoni, kyrkomö­tets arbetssätt samt verksamheten hos myndigheter under kyrkomötet. Enligt ett i riksdagen vilande lagförslag ges kyrkomötet från och med den 1 juli 1989 befogenhet att meddela föreskrifter också om det kyrkliga ämbetet (jfr prop. 1987/88:31 avsnitt 4).

Kyrkomötet har med stöd av det givna bemyndigandet beslutat bl. a. kyrklig kungörelse (SKFS 1983:3) om Den svenska evangelieboken (ändrad senast SKFS 1988:5), kyrklig kungörelse (SKFS 1986:2) om antagande av ny psalmbok för svenska kyrkan samt kyrklig kungörelse (SKFS 1986:3) om antagande av ny kyrkohandbok för svenska kyrkan (omtryckt SKFS 1987:2).

Jag vill även erinra om att äldre regeringsförfattningar inom kyrkomötets normgivningsområde viker för nya föreskrifter som har beslutats av kyrko­mötet och dess organ (punkt 3 övergångsbestämmelserna till 1982 års ändringar i punkt 9 övergångsbestämmelserna till regeringsformen). Det är emellertid förutsatt att regeringen fortlöpande - efter framställningar från kyrkomötet - upphäver konkurrerande regeringsförfattningar. Jag avser också att senare efter samråd med svenska kyrkans centralstyrelse föreslå regeringen att i enlighet med förslag av kyrkoförfattningsutredningen upphäva ett stort antal sådana författningar.

Förutom upphävande av 1686 års kyrkolag har kyrkoförfattningsutred­ningen föreslagit att bl. a. följande sex lagar skall upphävas den 1 januari 1990, nämligen

1.

lagen (1927:25) innefattande ändring i gällande stadganden om natt­vardsgång,

2.

lagen (1927:26) innefattande ändring i gällande stadganden om allmänt skriftermål,

3.

lägen (1927:28) innefattande bestämmelser angående högmässoguds­tjänsts förrättande å annan plats än i kyrka,

4.

lagen (1942:118) om anordnande av högmässogudstjänst såsom barn­gudstjänst,

5.

lagen (1975:1190) om andra allmänna gudstjänster än högmässa,

6.

lagen (1976:173) om gemensamt nattvardsfirande mellan svenska kyrkan och andra kristna samfund i landet.

De angivna sex lagarna ligger samtliga inom området för kyrkomötets normgivningskompetens. Lagarna bör därför i mån av behov ersättas av en inomkyrklig reglering. Kyrkomötet har redan beslutat om en ny kyrkohand­bok, som i sin helhet trätt i kraft påskdagen 1988. Några av föreskrifterna och anvisningarna i den nya kyrkohandboken kommer - liksom redan får anses

1 * * Riksdagen 1988/89.1 saml. Nr 17

ha gällt för 1942 års kyrkohandbok - att stå i strid med vissa bestämmelser i 19     Prop. 1988/89:17

och 21-23 kap. kyrkolagen. Möjligheterna för kyrkomötet att meddela

föreskrifter om det kyrkliga ämbetet berör bl. a. vissa bestämmelser i 19 kap.

kyrkolagen. Som anges i prop. 1987/88:31 (avsnitt 4.5) bör föreskrifterna i

lagen (1982:942) om svenska kyrkan om prästämbetet (13-15 §§) upphävas

när av kyrkomötet meddelade föreskrifter om det kyrkliga ämbetet träder i

kraft. Jag avser att efter samråd med svenska kyrkans centralstyrelse

återkomma till regeringen med förslag i dessa frågor vid ett senare tillfälle.

Efter förslag av svenska kyrkans centralstyrelse har 1988 års kyrkomöte beslutat dels en kyrklig kungörelse (SKFS 1988:2) om firande av nattvard, m. m. i vilken regleras bl. a. icke prästvigdas medverkan vid nattvardens utdelande, dels en kyrklig kungörelse (SKFS 1988:3) om platsen för prästvigning, m. m.

Centralstyrelsen har begärt att bl. a. lagen (1927:25) innefattande ändring i gällande stadganden om nattvardsgång och lagen (1975:1192) om ändring i kyrkolagen skall upphävas vid utgången av år 1988. Däremot bör enligt centralstyrelsens mening lagen (1976:173) om gemensamt nattvardsfirande mellan svenska kyrkan och andra kristna samfund i landet upphävas tidigast vid utgången av år 1989. Jag lägger därför inte nu fram något förslag beträffande denna lag.

Eftersom jag, som framgått av avsnitt 2.1, inte avser att föreslå att 1686 års kyrkolag ersätts med en ny samlad kyrkolagstiftning före år 1992, har jag inte något att erinra mot att övriga berörda lagar redan nu upphävs. Det innebär i sin tur att ett antal stadganden i kyrkolagen och tillhörande ändringsförfatt­ningar samtidigt bör upphävas. De föreskrifter som berörs är följande:

-

2 kap. 3 § kyrkolagen om gudstjänster på sön- och högtidsdagar samt veckopredikningar med tillhörande ändringsförfattningar, lagen (1898:90 s. 1) innefattande ändring i 2 kap. 3 § kyrkolagen och lagen (1910:29 s. 2) innefattande ändring i 2 kap. 3, 4 och 8 §§ kyrkolagen,

-

2 kap. 4 § kyrkolagen om ottesång,

-

2 kap. 8 § kyrkolagen om passionspredikningar m. m.,

-

lagen (1975:1191) om ändring i kyrkolagen,

-

11 kap. 12 § kyrkolagen om platsen för nattvardens utdelande,

-

19 kap. 6 § kyrkolagen om villkor för ordination av en präst,

-

21 kap. kyrkolagen om sätt att ordinera en vald biskop,

-

22 kap. 1 och 2 §§ kyrkolagen om plats för prästvigning och om vigningsakten,

-

23 kap. 1 § kyrkolagen om installation av kyrkoherde i en församling.

Över vad jag här föreslagit har kyrkomötet yttrat sig och har därvid tillstyrkt upphävandena.

Jag föreslår alltså att nu berörda lagar och de angivna föreskrifterna i kyrkolagen upphävs vid utgången av år 1988.

2.2.2 19 kap. 18 § kyrkolagen

Prop. 1988/89:17

Mitt förslag: 19 kap. 18 § kyrkolagen upphävs vid utgången av år 1988.

Kyrkomötets förslag överensstämmer med mitt (KL 1988:13, kskr. 18).

Skälen för mitt förslag: 19 kap. 18 § kyrkolagen innehåller föreskrifter om vad en präst skall iaktta om han vill resa bort från sin församling och om tjänstens uppehållande genom en annan präst i sådant fall. Paragrafen innehåller också en bestämmelse om straff vid försummelse i denna del eller vid lång bortovaro från församlingen utan giltigt skäl.

Till behandling vid 1988 års kyrkomöte förelåg en motion (1988:27) om att öppna möjligheter för församlingspräster att i tjänsten delta och medverka vid konfirmand- och ungdomsläger samt annan församlingsverksamhet som förläggs utanför pastoratets gränser samt om möjlighet för domkapitlet att i förekommande fall därvid utse vikarier och vice pastor.

Av kyrkolagsutskottets utredning (se KL 1988:13) framgår att bestämmel­serna i 19 kap. 18 § kyrkolagen avser förhållanden som i dag är till största delen reglerade i annan ordning. Kyrkoförfattningsutredningen har också i sitt slutbetänkande (SOU 1987:4) En ny kyrkolag m. m. gjort bedömningen att paragrafen numera saknar praktisk betydelse (s. 39).

Som utskottet visat har kyrkolagsbestämmelsen dock tagits till intäkt för att präster inte medges rätt att i tjänsten delta i olika typer av församlings­verksamhet utanför pastoratet. Att olika synsätt råder på tillämpligheten av ifrågavarande stadgande är enligt utskottets mening inte tillfredsställande. Utskottet anser inte heller att en gammal bestämmelse i kyrkolagen skall vara ett hinder för berörda parter på arbetsmarknaden att i avtal kunna reglera sådant som är angeläget och nödvändigt för ett väl fungerande församlingsliv. Exempel härpå är det i motionen framförda önskemålet.

Jag delar kyrkolagsutskottets uppfattning och biträder kyrkomötets förs­lag att 19 kap. 18 § kyrkolagen upphävs vid utgången av år 1988. Såsom utskottet påpekat ankommer det sedan på arbetsmarknadens parter att lösa de frågor som aktualiseras av kyrkomötesmotionen i sedvanliga arbetsrättsli­ga former, utan hinder av de begränsningar som synes följa av nuvarande kyrkolag.

2.2.3 Föreskrifter om kyrkobyggnader och kyrkliga inventarier

Mitt förslag: Lagen (1968:738) med bestämmelser om godkännande av kyrkobyggnad liksom föreskrifterna i 26 och 27 kap. kyrkolagen om godkännande av staten för att uppföra en kyrka eller anlägga en kyrkotomt eller för att avyttra kyrkliga inventarier upphävs.

Föreskrifterna i 26 kap.  kyrkolagen om förvaring av kyrkliga inventarier upphävs också.

Kyrkomötet tillstyrker förslaget (KL 1988:10 s. 9, kskr. 12). Skälen för mitt förslag: För kyrkobyggnaderna och deras inventarier finns grundläggande föreskrifter i 1686 års kyrkolag. I 26 kap. 6 § kyrkolagen

stadgas bl. a. ett förbud att överlåta lös egendom som tillhör kyrkan. I 8 § samma kapitel finns bestämmelser om förvaring av kyrkans egendom i kyrkokistor. Bestämmelserna i kyrkolagen om kyrkliga inventarier komplet­teras med bestämmelser i förordningen (1942:929) om vården av vissa kyrkliga inventarier (ändrad senast 1976:501). Enligt 27 kap. 1 § kyrkolagen skall bl. a. regeringen underrättas då någon ämnar bygga en kyrka eller ett kapell. I lagen (1968:738) med bestämmelser om godkännande av kyrko­byggnad föreskrivs emellertid att - utan hinder av nämnda lagrum i kyrkolag - ett förslag till uppförande av församlings kyrkobyggnad får godkännas av den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt 28 § 2 mom. kungörelsen (1920:744) med föreskrifter rörande det offentliga byggnadsväsendet (änd­rad senast 1968:739) granskas och godkänns förslag till kyrkobyggnader av riksantikvarien (dvs. riksantikvarieämbetet och statens historiska museer). I samma författning finns också ytterligare föreskrifter i fråga om till-, på- eller ombyggnad samt rivning eller flyttning av bl. a. kyrkobyggnader.

Som jag tidigare har nämnt har riksdagen nyligen antagit lagen (1988:950) om kulturminnen m. m. 1 dess 4 kap. finns bestämmelser om kyrkliga kulturminnen. Enligt förarbetena till lagen (prop. 1987/88:104, s. 59 ff) skall statens tillsyn över kyrkobyggnader och begravningsplatser samt kyrkliga inventarier begränsas till att tillgodose enbart de kulturhistoriska intressena, inbegripet de konstnärliga värdena. Däremot skall liksom hittills domkapit­lets yttrande inhämtas över förslag till en ny kyrka eller kyrkotomt. I propositionen anges att regeringen avser att upphäva bl. a. 1942 års förordning och 1920 års kungörelse. För att helt genomföra de uttalade intentionerna att öka kyrkans frihet också på detta område, krävs emellertid att nämnda bestämmelser i 26 och 27 kap. kyrkolagen samt 1968 års lag upphävs i samband med att lagen om kulturminnen m.m. träder i kraft den 1 januari 1989. Jag föreslår därför att så sker.

Prop. 1988/89:17

2.2.4 Lagen (1925:456) angående anlitande av kyrkofonden för uppförande av prästgårdar inom vissa delar av Härnösands och Luleå stift

Mitt förslag: Möjligheterna till räntefria lån från kyrkofonden för uppförande av prästgårdar i vissa delar av Härnösands och Luleå stift skall upphöra. 1925 års lag i detta ämne skall upphävas.

Kyrkoförfattningsutredningens förslag överensstämmer med mitt (slutbe­tänkandet del 1 s. 121-128).

Remissinstanserna: Utredningens förslag har lämnats utan erinran av remissinstanserna.

Kyrkomötet tillstyrker förslaget (KL 1988:10 s. 8, kskr. 12).

Skälen för mitt förslag: Enligt lagen (1925:456) angående anlitande av kyrkofonden för uppförande av prästgårdar inom vissa delar av Härnösands och Luleå stift (ändrad 1951:576) får regeringen medge att från kyrkofonden lämnas räntefria lån till pastorat för att bygga prästgårdar i Härnösands och Luleå stift. Förutsättningen för att ett dylikt lån skall kunna lämnas är att det saknas en tjänlig prästgård i pastoratet för en kyrkoherde eller komminister som är stationerad på en ort av utpräglad ödesbygdskaraktär. En ytterligare

10

förutsättning är att nybyggnaden av en prästgård med hänsyn till de     Prop. 1988/89:17 ekonomiska förhållandena i pastoratet måste anses medföra en oskäligt stor börda för pastoratet och dess innevånare.

1925 års lag lär i praktiken ha tillämpats endast en gång. Detta skedde år 1967 då ett lån lämnades till ett pastorat i Härnösands stift. Genom ändringar i lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader (ändrad senast 1987:76) har från och med år 1983 kyrkofonden fått en ny och väsentligt utvidgad funktion när det gäller att utjämna kostnaderna mellan församlingar och pastorat. Den nya kyrkofondslagen, som träder i kraft den 1 januari 1989, innebär ingen väsentlig ändring vad gäller möjligheterna att ge pastoraten allmänt och extra utjämningsbidrag. Till detta kommer att genom en ändring (SFS 1987:77) i lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord det tidigare tjänstebostads-systemet för präster reformerats. Pastoraten får numera själva bestämma om en tjänstebostad skall tillhandahållas en präst. Den nya kyrkofondslagen är därtill avsedd att i princip uttömmande reglera användningen av kyrkofon­den. Det anförda utgör enligt min mening tillräckliga skäl för att upphäva 1925 års lag.

I anslutning till upphävandet av 1925 års lag avser jag att, i enlighet med kyrkoförfattningsutredningens förslag, föreslå regeringen att upphäva äm­betsskrivelsen den 10 december 1971 till statskontoret med provisoriska bestämmelser om lån och anslag ur kyrkofonden för uppförande av prästgårdar å vissa orter.

3 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom civildepartementet upprättats förslag till

1.

lag om ändring i kyrkolagen,

2.

lag om upphävande av tio lagar på det kyrkliga området.

4 Hemställan

Jag hemställer att regeringen dels föreslår riksdagen att anta de upprättade lagförslagen

dels bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om en samlad lagstiftning för svenska kyrkan (avsnitt 2.1).

5 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för den åtgärd och det ändamål som föredraganden har hemställt om.

11

Prop. 1988/89:17 Bilaga 1

KYRKOM

Ö

TET                                               KYRKOM

Ö

TETS SKRIVELSE 1988:12

1988-08-23

REGERINGEN

Kyrkolagsutskottets bet

ä

nkande 1988:10 med anledning av

regeringens skrivelse om upph

ä

vande av vissa f

ö

rfattning-

ar p

å

 det kyrkliga omr

ä

det m.m. (RegSkr 1988:2)_ 

./.

Med 

ö

verl

ä

mnande av n

ä

mnda bet

ä

nkande f

å

r jag anm

ä

la att

kyrkom

ö

tet det 23 augusti 1988 bifallit vad utskottet hemst

ä

llt.

G

ö

ran 

Å

strand

/Bengt T

ö

rnell

12

Kyrkolagsutskottets betänkande 1988:10

med anledning ay regeringens skrivelse om upphävande av vissa författningar på det kyrkliga området m. m. (Reg Skr 1988:-2)

Prop. 1988/89:17 Bilaga 2

REGERINGENS SKRIVELSE

Till utskottet har h

ä

nvisats regeringens skrivelse till kyrkom

ö­

tet 1988:2, i vilken regeringen har f

ö

rklarat sig vilja inh

ä

mta kyrkom

ö

tets yttrande 

ö

ver f

ö

ljande lagf

ö

rslag:

1.

Lag om 

ä

ndring i kyrkolagen

2.

Lag om upph

ä

vande av tio f

ö

rfattningar p

å

 det kyrkliga omr

å

det

3.

Lag om 

ä

ndring i kyrkolagen

4.

Lag om upph

ä

vande av fem f

ö

rfattningar p

å

 det kyrkliga omr

å

det

5.

Lag om landgille och st

ä

dja f

ö

r vissa f

ö

rsamlings­kyrkors fastigheter i Lunds och G

ö

teborgs stift

Regeringen har dessutom i skrivelsen redovisat sk

ä

len f

ö

r att inte nu l

ä

gga fram n

å

got f

ö

rslag till en samlad lagstiftning f

ö

r svenska kyrkan.

Betr

ä

ffande inneh

å

llet i regeringens skrivelse h

ä

nvisar utskottet till de olika avsnitten i den f

ö

ljande framst

ä

llningen.

L

ä

ron

ä

mnden har yttrat sig 

ö

ver regeringens skrivelse. Yttrandet 1988:2 fogas som bilaga 1 till bet

ä

nkandet.

De f

ö

r yttrande 

ö

verl

ä

mnade lagf

ö

rslagen har f

ö

ljande lydelse.

13

1  Förslag till

Prop. 1988/89:17

Lag om ändring i kyrkolagen

' 

Härigenom föreskrivs i fråga om kyrkolagen

dels alt 2 kap. 3. 4 och 8 S§, 11 kap. 12 §. 19 kap. 6 §. 21 kap.. 22 kap. 1 och 2 §§. 23 kap. I § samt 26 kap. 6 och 8 §§ skall upphöra att gälla,

dels att bestämmelserna i 27 kap. 1 § till den del dessa avser skyldighet att underrätta regeringen om uppförandet av kyrkobyggnader skall upphö­ra att gälla.

Denna lag träder i kraft den I januari 1989.

14

2 Förslag till

Prop. 1988/89:17

Lag om upphävande av tio författningar på det kyrkliga

'' 

området

Härigenom föreskrivs följande.

Följande författningar skall upphöra att gälla vid utgången av år 1988, nämligen

1.

lagen (1898:90 s. 1) innefattande ändring i 2 kap. 3 § kyrkolagen,

2.

lagen (1910:29 s. 2) innefattande ändring i 2 kap. 3, 4 och 8 §§ kyrko­lagen,

3.

lagen (1925:456) angående anlitande av kyrkofonden för uppförande av prästgårdar inom vissa delar av Härnösands och Luleå stift,

4.

lagen (1927:25) innefattande ändring i gällande stadganden om natt­vardsgång,

5.

lagen (1927:26) innefattande ändring i gällande stadganden om allmänt skriftermål.

6.

lagen (1927:28) innefattande bestämmelser angående högmässoguds­tjänsts förrättande å annan plats än i kyrka,

7.

lagen (1942:118) om anordnande av högmässogudstjänst såsom barn­gudstjänst,

8.

lagen (1968:738) med vissa bestämmelser om godkännande av kyrko­byggnad,

9.  lagen (1975:1190) om andra allmänna gudstjänster än högmässa,

10. lagen (1975:1192) om ändring i kyrkolagen.

15

3 Förslag till

Prop. 1988/89:17

Lag om ändring i kyrkolagen

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 13 § och 14 kap. 1 § kyrkolagen skall upphöra att gälla vid utgången av år 1989.

16

4 Förslag till

Prop. 1988/89:17

Lag om upphävande av fem författningar på det kyrkliga

Bilaga 2

området

Härigenom föreskrivs följande.

Följande författningar skall upphöra att gälla vid utgången av år 1989, nämligen

1.

förordningen den 4 november 1772 angående Sabbatens firande samt vissa helgdagars flyttning eller indragning,

2.

förordningen (1872:55 s. 2) angående ändring i gällande stadganden rörande gudstjänst vid häradsting.

3.

lagen (1910:29 s. 2) innefattande ändring i 2 kap. 13 § kyrkolagen,

4.

lagen (1952:48) angående tiden för firande av Marie bebådelsedag, midsommardagen och allhelgonadagen,

5.

lagen (1976:173) om gemensamt nattvardsfirande mellan svenska kyr­kan och andra kristna samfund i landet.

17

5 Förslag till

Prop. 1988/89:17

Lag om landgille och städja för vissa församlingskyrkors

' 

fastigheter i Lunds och Göteborgs stift

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Denna lag innehåller bestämmelser om avgifter för sådana försam­lingskyrkors fastigheter i Lunds och Göteborgs stift som skall brukas under en prästgård eller annat visst hemman och för vilka landgillet och städjan vid ett åbobyle inte har fastställts av kammarkollegiet efter skatt­läggning.

2

§ Egendomsnämnden prövar frågor om storleken av den avgift som skall betalas till församiingsk>rkan.

3      §    Egendomsnämndens beslut får överklagas hos kammarkollegiet.

Kammarkollegiets beslut får inte överklagas.

1.     Denna lag träder i kraft den 1 juli 1989.

2.  Genom lagen upphävs Kungl. Maj:ts brev den 8 februari 1867 och

kammarkollegiets kungörelse (1867:9 s. 7) angående landgille och städja

för vissa kyrkolägenheter i Skåne, Halland och Blekinge.

18

Prop. 1988/89:17 Bilaga 2 

UTSKOTTET

Utskottet behandlar de olika delarna i regeringens skrivelse avsnittsvis, i samma ordning som de tagits upp i skrivelsen

1       En samlad lagstiftning f

ö

r svenska kyrkan

I regeringens skrivelse l

ä

mnas en redog

ö

relse f

ö

r de olika sk

ä

l som finns f

ö

r att inte nu l

ä

gga fram n

å

got f

ö

rslag till samlad lagstiftning f

ö

r svenska kyrkan. H

ä

r n

ä

mns bl.a.

betydande 

ä

ndringar av det f

ö

rfattningsunderlag kyrkof

ö

r­fattningsutredningen har haft att utg

å

 fr

å

n

kompletterande utredningsarbete som p

å

g

å

r inom kyrkans omr

å

de

behovet av att n

ä

rmare

ö

verv

ä

ga f

ö

rh

å

llandet mellan en ny kyrkolag och lagen om svenska kyrkan.

Utskottet konstaterar f

ö

ljande.

Det ankommer inte p

å

utskottet eller kyrkom

ö

tet att pr

ö

va sk

ä

len f

ö

r att regeringen i ett visst l

ä

ge inte l

ä

gger fram ett lagf

ö

rslag. Med h

ä

nsyn till den klara och 

ö

vertygande redog

ö

rel­sen i regeringens skrivelse vill utskottet 

ä

nd

å

 uttala att det 

ä

r utskottets egen bed

ö

mning att fr

å

gan om en ny kyrkolag b

ö

r avvakta inledningsskedet i den f

ö

rest

å

ende, genomgripande reformen p

å

 lokal- och stiftsplanet i svenska kyrkan.

2 Upph

ä

vande av 

ä

ldre f

ö

rfattningar inom omr

å

det f

ö

r kyrko­

m

ö

tets normgivningskompetens

I regeringens skrivelse f

ö

rtecknas ett antal f

ö

rfattningar, samt vissa f

ö

reskrifter i 1686 

å

rs kyrkolag, som nu b

ö

r upph

ä

vas. I skrivelsen anf

ö

rs flera olika sk

ä

l. Vissa av f

ö

reskrifterna 

ö

verensst

ä

nuner inte med den av kyrkom

ö

tet antagna kyrkohandboken. Betr

ä

ffande andra har Svenska kyrkans centralstyrelse gjort framst

ä

llning d

ä

rf

ö

r att de hindrar f

ö

rslag som centralstyrelsen l

ä

gger fram f

ö

r kyrkom

ö

tet. Ytterligare andra kan redan nu upph

ä

vas som en f

ö

ljd av kyrkof

ö

rfattningsutredningens f

ö

rslag.

Utskottet tillstyrker de f

ö

reslagna upph

ä

vandena, som 

å

terfinns i lagf

ö

rslagen 1 och 2.

3       1867 

å

rs kung

ö

relse ang

å

ende landgille och st

ä

dja

I regeringens skrivelse redog

ö

rs f

ö

r den historiska bakgrunden till brukningsr

ä

tten till lokalkyrkornas jordar mot landgille och st

ä

dja. Regeringens f

ö

rslag i denna del 

ä

r att egendomsn

ä

mnden, i st

ä

llet f

ö

r som nu f

ö

rsamlingen, skall pr

ö

va storleken av dessa nyttjandeavgifter. Den sakliga bakgrunden, 

ä

r att f

ö

rsamlingen, fr

å

n och med ikrafttr

ä

dandet av den nya lagen om f

ö

rvaltningen av kyrklig jord, inte l

ä

ngre skall f

ö

rvalta jorden p

å

 f

ö

rsam­lingskyrkas fastigheter. I avv

ä

gningen mellan att l

å

ta best

ä

mman­der

ä

tten i fr

å

ga om landgillena 

ö

verg

å

 antingen till pastoraten eller till egendomsn

ä

mnden, har regeringen f

ö

reslagit det senare.

19

Prop. 1988/89:17 Bilaga 2

Utskottet  tillstyrker det genom  skrivelsen  framlagda  lagförslaget

(p.   5).

4       R

ä

ntefria l

å

n f

ö

r uppf

ö

rande av vissa pr

ä

stg

å

rdar

I regeringens skrivelse f

ö

resl

å

s att den s

ä

rskilda m

ö

jligheten till r

ä

ntefria l

å

n ur kyrkofonden enligt lagen (1925:456) ang

å

ende anlitande av kyrkofonden f

ö

r uppf

ö

rande av pr

ä

stg

å

rdar inom vissa delar av H

ä

rn

ö

sands och Lule

å

stift skall upph

ö

ra och att lagen d

ä

rf

ö

r upph

ä

ves. Lagen, som l

ä

r ha till

ä

mpats en g

å

ng sedan 1925, saknar tydligen betydelse, s

ä

rskilt med h

ä

nsyn till kyrkofondsreformen och f

ö

r

ä

ndringarna i tj

ä

nstebostadssystemet.

Utskottet tillstyrker det framlagda lagf

ö

rslaget, som 

å

ter­finns i p.2.

5       F

ö

reskrifter om de allm

ä

nna helgdagarna

I dag finns ett antal f

ö

rfattningsregler om helgdagar - kyrkliga s

å

v

ä

l som borgerliga helgdagar.Kyrkof

ö

rfattningsutredningen har f

ö

reslagit en lag om allm

ä

nna helgdagar. Enligt den f

ö

reslagna lagen skall med helgdagar avses s

ö

ndagar, l

å

ngfredagen, annandag p

å

sk, Kristi Himmelsf

ä

rdsdag, annandag pingst, midsommardagen och alla helgons dag samt, i den m

å

n de inte infaller p

å

 s

ö

ndagar, ny

å

rsdagen, trettondag jul, f

ö

rsta maj, juldagen och annandag jul. I Kyrkof

ö

rfattningsutredningens f

ö

rslag 

å

terfinns inte de som s.k. kyrkliga helgdagar betecknade kyndelsm

ä

ssodagen, Marie beb

å

delsedag, p

å

skdagen, pingstdagen och mickelsm

ä

ssodagen. De infaller i och f

ö

r sig p

å

s

ö

ndagar, varf

ö

r den nya regleringen inte inneb

ä

r n

å

gon 

ä

ndring i sak.

I regeringens skrivelse anm

ä

ls att regeringen har f

ö

r avsikt att l

ä

gga fram f

ö

rslag till riksdagen om en lag om allm

ä

nna helgdagar i 

ö

verensst

ä

mmelse med kyrkof

ö

rfattningsutredningens f

ö

rslag. F

ö

r att ge kyrkom

ö

tet tillf

ä

lle att f

ö

rbereda och besluta egna f

ö

reskrifter i 

ä

mnet b

ö

r de f

ö

rfattningar som reglerar de kyrkliga helgdagarna upph

ä

vas.

Utskottet konstaterar att det principiellt sett viktiga sambandet mellan kyrkans helgdagar och det borgerliga samh

ä

llets nu uppl

ö

ses i formellt avseende. I praktiken uppst

å

r det inte nu n

å

gon saklig f

ö

r

ä

ndring, utan sambandet best

å

r. De kyrkliga ben

ä

mningarna kommer att best

å

ä

ven i den nya borgerliga regleringen. Kyrkof

ö

rfattningsutredningen kommenterar detta p

å

 f

ö

ljande s

ä

tt:

"Enligt v

å

r mening b

ö

r begreppet helgdag, 

ä

ven om det ocks

å

har en kyrklig ineb

ö

rd, kunna anv

ä

ndas i en borgerlig reglering. Helgdagsbegreppet 

ä

r v

ä

l f

ö

rankrat i det allm

ä

nna medvetandet i dess betydelse av vilodag. Att ers

ä

tta det med ett annat begrepp torde endast skapa f

ö

rvirring. Ett bibeh

å

llande av begreppet helgdag i lagen och andra f

ö

rfattningar inneb

ä

r dessutom att f

ö

ljd

ä

ndringar inte beh

ö

ver g

ö

ras i de borgerliga f

ö

rfattningar som i dag anknyter till detta begrepp.

I lagens inledning b

ö

r f

ö

reskrivas att lagen endast behandlar vad som 

ä

r helgdag i lag eller f

ö

rordning. Till

ä

mpningsomr

å

det f

å

r h

ä

rigenom en uttrycklig begr

ä

nsning till 

ä

mnen inom riksdagens eller regeringens normgivningskompetens. Vilka dagar som skall

20

Prop. 1988/89:17

Bilaga 2

anses som helgdagar i rent kyrkligt h

ä

nseende best

ä

ms av kyrkom

ö

tet genom kyrklig kung

ö

relse." (SOU 1987:4, s. 115)

Rent teoretiskt skulle emellertid sambandet omedelbart kunna brytas med stora konsekvenser f

ö

r kyrkans verksamhet, om det borgerliga samh

ä

llets villkor f

ö

r

ä

ndrades s

å

 att t.ex. s

ö

ndagar inte l

ä

ngre vore allm

ä

nna helgdagar. Utskottet vill uttala f

ö

rhoppningen att det nuvarande sambandet i fr

å

ga om best

ä

mningen av helgdagarna skall best

å

, 

ä

ven om lagstiftningens r

ä

ckvidd begr

ä

nsas. Utskottet f

ö

ruts

ä

tter att svenska kyrkans centralsty­relse uppm

ä

rksamt f

ö

ljer fr

å

gans utveckling, s

å

 att det nuvarande sambandet s

å

 l

å

ngt m

ö

jligt bevaras.

Utskottet tillstyrker det framlagda lagf

ö

rslaget, som 

å

terfinns i p.4.

6       F

ö

reskrifter om r

ä

tteg

å

ngsgudstj

ä

nst

I dag finns det ett flertal f

ö

rfattningsbest

ä

mmelser om r

ä

tte­g

å

ngsgudstj

ä

nster - den grundl

ä

ggande i 2 kap. 13 

§

 kyrkolagen.

I regeringens skrivelse h

ä

nvisas till kyrkof

ö

rfattningsutred­ningen

ä

ven i denna del. M

ö

jligheten att h

å

lla r

ä

tteg

å

ngsguds­tj

ä

nst skall finnas kvar, men det beh

ö

vs enligt regeringens uppfattning inte regler i lag om en skyldighet f

ö

r svenska kyrkan att h

å

lla r

ä

tteg

å

ngsgudstj

ä

nst. Det 

ä

r, enligt f

ö

redragande statsr

å

det, tillfyllest att kyrkom

ö

tet meddelar egna f

ö

reskrifter om s

å

dana gudstj

ä

nster.

Utskottet g

ö

r f

ö

ljande kommentar.

R

ä

tteg

å

ngsgudstj

ä

nsten 

ä

r en traditionsrik och levande guds­tj

ä

nstform som kan ge uttryck 

å

t sambandet mellan kristen tro och r

ä

ttvisa eller mellan r

ä

ttsv

å

rd och den r

ä

ttf

ä

rdigg

ö

relse som finns i den kristna k

ä

rleken. Utskottet ser med tillfreds­st

ä

llelse att regeringen i denna del fr

ä

mst betonar att m

ö

j­ligheten att h

å

lla r

ä

tteg

å

ngsgudstj

ä

nst skall finnas kvar. Det s

ä

kraste s

ä

ttet att sl

å

 vakt om denna m

ö

jlighet vore, enligt utskottet, att bibeh

å

lla n

å

got av den reglering som finns i dag.

Utskottet vill emellertid inte mots

ä

tta sig en avreglering som 

ä

r en konsekvens av kyrkof

ö

rfattningsutredningens principer. Fr

å

gan b

ö

r ist

ä

llet regleras i en kyrklig kung

ö

relse i enlighet med vad regeringen antagit.

Utskottet tillstyrker d

ä

rf

ö

r det framlagda f

ö

rslaget (p.4).

7       Kyrkliga kulturminnen

I regeringens skrivelse f

ö

resl

å

s, som en konsekvens av huvudsak­ligen den nya kulturminneslagen, att best

ä

mmelser om godk

ä

nnande av kyrkobyggnad m.m. skall upph

ä

vas.

Utskottet tillstyrker det framlagda f

ö

rslaget, som 

å

terfinns i p. 1 och 2.

HEMST

Ä

LLAN

Under 

å

beropande av vad s

å

lunda anf

ö

rts f

å

r utskottet hemst

ä

lla

21

Prop. 1988/89:17 Bilaga 2

att  kyrkom

ö

tet med anledning av regeringens skrivelse 1988:2 hos regeringen anm

ä

ler att kyrkom

ö

tet tillstyrker de framlagda lagf

ö

rslagen.

Stockholm den 19 augusti 1988 P

å

 kyrkolagsutskottets v

ä

gnar

Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Sture[REDACTED_EFTERNAMN]

N

ä

rvarande: Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN], ordf., Lars Svensson*, Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], Karl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Solveig Fridh, Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], Thomas S

ö

derberg, Solveig[REDACTED_EFTERNAMN], Sune[REDACTED_EFTERNAMN], Yngve Engstr

ö

m*, Karin[REDACTED_EFTERNAMN], Ingemar Bj

ö

rck, Carl Gustaf von Ehrenheim, Per Wihlborg och Ege Eghammer

* ej n

ä

rvarande vid slutjusteringen.

22

Prop. 1988/89:17 Bilaga 3

KYRKOM

Ö

TET

KYRKOM

Ö

TETS SKRIVELSE 1988:18 1988-08-24

REGERINGEN

./.

Kyrkolagsutskottets bet

ä

nkande 1988:13 med anledning av motion

offl 

ö

kade m

ö

jligheter f

ö

r f

ö

rsamlingspr

ä

st att som tj

ä

nst r

ä

kna

verksamhet utanf

ö

r eget pastorat________________ 

Med 

ö

verl

ä

mnande av n

ä

mnda bet

ä

nkande f

å

r jag anm

ä

la att kyrkom

ö

tet den 24 augusti 1988 bifallit vad utskottet hemst

ä

llt.

G

ö

ran 

Å

strand

é

[J~'ihi

;ng

/Bengli T

ö

rnell

23

Kyrkolagsutskottets

 f -''

betänkande 1988:13

med anledning av motion om ökade möjligheter för församlingspräst att som tjänst räkna verksamhet utanför eget pastorat.

Till utskottet har h

ä

nvisats motion 1988:27 av Eric[REDACTED_EFTERNAMN] i vilken hemst

ä

lls att kyrkom

ö

tet hos regeringen anh

å

ller om s

å

dan

ä

ndring i best

ä

mmelser och f

ö

rfattningar, att f

ö

rsamlingspr

ä

st medges r

ä

tt att i tj

ä

nsten deltaga och medverka vid konfirmand-och ungdomsl

ä

ger samt annan f

ö

rsamlingsverksamhet, som f

ö

rl

ä

ggs utanf

ö

r pastoratets gr

ä

nser och att domkapitlet i f

ö

rekommande fall f

å

r utse vikarier och vice pastor.

Betr

ä

ffande den n

ä

rmare motiveringen h

ä

nvisas till motionen.

R

Ä

TTSL

Ä

GET

Den i motionen angivna best

ä

mmelsen i kyrkolagen 19 kap 18 

§ 

reglerar

å

tg

ä

rder vid pr

ä

sts bortresa. Kyrkof

ö

rfattningsutred­ningen har i sitt slutbet

ä

nkande "En ny kyrkolag mm.", SOU 1987:4, sid 39 anf

ö

rt f

ö

ljande om detta stadgande:  "Enligt vad vi inh

ä

mtat saknar paragrafen numera praktisk betydelse. Regleringen av olika 

å

tg

ä

rder i samband med en pr

ä

sts tj

ä

nstledighet 

ä

r numera ersatt av kollektivavtalsbest

ä

mmelser om pr

ä

sts tj

ä

nstg

ö

ringsskyldighet (tj

ä

nstef

ö

rteckningsavtal f

ö

r kyrkliga tj

ä

nster, TFK)." TFK 

ä

r numera ersatt av avtal f

ö

r kyrkliga tj

ä

nster (AKT). Enligt AKT 9 kap 27 

§

 har pr

ä

st vid tj

ä

nsteresa och f

ö

rr

ä

ttning r

ä

tt till ers

ä

ttning enligt s

ä

rskilda best

ä

mmelser. Dessa best

ä

mmelser finns i sin tur intagna i allm

ä

nna reseavtalet (ARA) med anslutande best

ä

mmelser.

Den av motion

ä

ren aktualiserade fr

å

gest

ä

llningen har ocks

å

 varit f

ö

rem

å

l f

ö

r regeringens st

ä

llningstagande. Regeringen vidtog inte n

å

gon 

å

tg

ä

rd med anledning av en f

ö

rsamlings framst

ä

llning om avtalsreglering av r

ä

tten f

ö

r pr

ä

st till ers

ä

ttning vid del­tagande i l

ä

gerverksamhet utanf

ö

r pastoratet, regeringsbeslut 1986-10-09, i 

ä

rende KY 779/86. Motiveringen h

ä

rf

ö

r framg

å

r av ett i 

ä

rendet avgivet yttrande av statens arbetsgivarverk enligt f

ö

ljande:

"Fr

å

gan om s

ä

rskild ers

ä

ttning till pr

ä

st som deltar i konfir­mandl

ä

ger har inte behandlats mellan parterna p

å

 det statligt reglerade avtalsomr

å

det p

å

 annat s

ä

tt 

ä

n att den i f

ö

rbig

å

ende har n

ä

mnts i samband med diskussioner mellan SAV och SACO/SR om huruvida en pr

ä

st har r

ä

tt till traktamente under ett konfirmand­l

ä

ger. SAV konstaterade d

å

 att det inte f

ö

rel

å

g n

å

gon skyldighet f

ö

r en pr

ä

st att delta i konfirmandl

ä

ger utanf

ö

r f

ö

rsamlingen och att fr

å

gan s

å

ledes l

å

g utanf

ö

r det omr

å

de som kunde bli f

ö

rem

å

l f

ö

r avtalsreglering. N

å

gon f

ö

r

ä

ndring i detta f

ö

rh

å

llande har inte skett.

I avvaktan p

å

 att regeringen tar st

ä

llning till om arbetsskyl-digheten f

ö

r pr

ä

st skall utvidgas till att omfatta skyldighet av ovan angivet slag f

ö

resl

å

r SAV att regeringen l

ä

mnar Huddinge

24

Prop. 1988/89:17 Bilaga 4 f

ö

rsamlings framst

ä

llning utan 

å

tg

ä

rd."

Enligt vad utskottet inh

ä

mtat grundar sig detta st

ä

llningstagande p

å

 den best

ä

mmelsen i 19 kap 18 

§

 kyrkolagen.

FRAGANS 

TIDIGARE BEHANDLING

Fr

å

gan har behandlats vid ett flertal tillf

ä

llen vid tidigare kyrkom

ö

ten, senast 1985.

I sitt bet

ä

nkande KL1985:9 behandlade utskottet fr

å

gan om r

ä

tt f

ö

r pr

ä

st att f

ö

reta tj

ä

nsteresa till kontraktssamlint,-r och i bet

ä

nkandet KL1985:18 behandlades bl a f

ö

rordnande av vice pastor i vissa fall samt r

ä

tt f

ö

r f

ö

rsamlingspr

ä

st att i tj

ä

nsten fullg

ö

ra uppdrag utanf

ö

r f

ö

rsamlingen. I det f

ö

rsta fallet bif

ö

ll kyrkom

ö

tet utskottets hemst

ä

llan om att hos regeringen beg

ä

ra att en f

ö

rsam­lingspr

ä

st samt pastorats- och kontraktsadjunkt f

å

r 

å

tnjuta er­s

ä

ttning f

ö

r tj

ä

nsteresa h

ö

gst fyra g

å

nger per 

å

r f

ö

r resor till kontraktskonvent i det kontrakt vederb

ö

rande tj

ä

nstg

ö

r, kskr 1985:4. I det senare fallet gick kyrkom

ö

tet delvis emot utskottets hem­st

ä

llan och anh

ö

ll hos regeringen om 

ä

ndring i g

ä

llande best

ä

m­melser s

å

 att f

ö

rsamlingspr

ä

st i 

ö

kad omfattning f

å

r i tj

ä

nsten vistas utanf

ö

r f

ö

rsamlingen, kskr 1985:22. I b

ä

gge fallen har regeringen beslutat att inte vidta n

å

gra 

å

tg

ä

rder i anledning av kyrkom

ö

tets framst

ä

llningar.

UTSKOTTET

Utskottet kan med h

ä

nvisning till vad ovan redogjorts f

ö

r, kon­statera att r

ä

ttsl

ä

get synes n

å

got oklart.

Kyrkof

ö

rfattningsutredningen anser att kyrkolagen 19 kap 18 

§ 

numera saknar praktisk betydelse. Om detta antagande 

ä

r riktigt, och best

ä

mmelsen s

å

lunda m

å

ste betraktas som obsolet, medf

ö

r detta att det inte finns n

å

got lagligt hinder f

ö

r pr

ä

st att i tj

ä

nsten deltaga i olika aktiviteter utanf

ö

r pastoratets gr

ä

nser. Detta kan ocks

å

 uttryckas p

å

 s

å

dant s

ä

tt att pr

ä

st har denna r

ä

tt under f

ö

ruts

ä

ttning att han blir beordrad d

ä

rtill i tj

ä

nsten. D

ä

rmed

ä

r det ocks

å

 en s

å

dan fr

å

ga som kan och, enligt utskottets uppfattning, b

ö

r l

ö

sas i f

ö

rhandlingar mellan de avtalsslutande parterna i sedvanlig arbetsr

ä

ttslig ordning.

Tidigare omn

ä

mnt regeringsbeslut kan emellertid enligt utskottets mening inte tolkas p

å

 annat s

ä

tt

ä

n att kyrkolagen 19 kap 18 

§ 

fortfarande 

ä

ger sin giltighet. Under s

å

dana f

ö

rh

å

llanden kan pr

ä

st inte medges r

ä

tt att i tj

ä

nsten deltaga i olika typer av f

ö

rsamlingsverksamhet utanf

ö

r pastoratet. Utskottet 

ä

r dock med­vetet om att man av praktiska sk

ä

l i olika sammanhang inf

ö

rt best

ä

mmelser som med en strikt tolkning av kyrkolagen, inte st

å

r i 

ö

verensst

ä

mmelse med denna. Exempel h

ä

rp

å

ä

r inneb

ö

rden i be­greppet "

å

kning i tj

ä

nsten" enligt specialbest

ä

mmelserna i ARA.

Utskottet kan s

å

lunda konstatera att det finns olika syns

ä

tt p

å 

till

ä

mpligheten av nu aktuellt stadgande i kyrkolagen. Detta 

ä

r enligt utskottets mening inte tillfredsst

ä

llande. Utskottet anser inte heller att en gammal best

ä

mmelse i kyrkolagen skall vara ett

25

Prop. 1988/89:17

Bilaga 4

hinder f

ö

r ber

ö

rda parter p

å

 arbetsmarknaden att i avtal kunna reglera s

å

dant som 

ä

r angel

ä

get och n

ö

dv

ä

ndigt f

ö

r ett v

ä

l fungerande f

ö

rsamlingsliv. Exempel h

ä

rp

å

ä

r det i motionen framf

ö

rda 

ö

nskem

å

let om r

ä

tten  f

ö

r en f

ö

rsamlingspr

ä

st att i tj

ä

nsten f

å 

deltaga och medverka i olika typer av f

ö

rsamlingsverksamhet utanf

ö

r pastoratets gr

ä

nser.

Mot nu angivna bakgrund finner s

å

lunda utskottet att det finns starka sk

ä

l som talar f

ö

r att f

å

 best

ä

mmelsen upph

ä

vd. Detta kommer i och f

ö

r sig att ske i och med tillkomsten av den av kyrkof

ö

rfatt­ningsutredningen f

ö

reslagna nya kyrkolagen. Emellertid 

ä

r dess ikrafttr

ä

dande intt f

ö

reslagen f

ö

rr

ä

n den 1 januari 1990 och, enligt vad utskottet erfarit, talar mycket f

ö

r att ikrafttr

ä

dandet kommer att framflyttas ytterligare n

å

got eller n

å

gra 

å

r.

Utskottet har funnit de 

ö

nskem

å

l som framf

ö

rs i motionen s

å

angel

ä

gna att det inte finns sk

ä

l att avvakta reformens genomf

ö

rande

i dess helhet. Av denna anledning f

ö

resl

å

r utskottet att initiativ

till denna begr

ä

nsade lag

ä

ndring tas redan nu.

D

ä

rest f

ö

rslag om upph

ä

vande av nu aktuell best

ä

mmelse l

ä

ggs redan

vid detta kyrkom

ö

te torde det vara m

ö

jligt att f

å

 det genomf

ö

rt

redan den 1 januari 1989. H

ä

refter har sedan arbetsmarknadens parter

m

ö

jlighet att l

ö

sa fr

å

gan i sedvanliga arbetsr

ä

ttliga former,

utan hinder av de begr

ä

nsningar om pr

ä

sts skyldighet att tj

ä

nstg

ö

ra

utanf

ö

r pastoratets gr

ä

nser som synes f

ö

lja av nuvarande kyrkolag.

HEMST

Ä

LLAN

Med h

ä

nvisning till vad s

å

lunda anf

ö

rts hemst

ä

ller utskottet

att  kyrkom

ö

tet med anledning av motion 1988:27 hos regeringen

hemst

ä

ller om f

ö

rslag till riksdagen om upph

ä

vande av 19 kap 18 

§

 kyrkolagen i enlighet med bilagda lagf

ö

rslag.

Stockholm den 21 augusti 1988 P

å

 kyrkolagsutskottets v

ä

gnar

Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Patrik Tibbling

N

ä

rvarande: Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN], ordf., Rune[REDACTED_EFTERNAMN], Karl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Solveig Fridh, Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], Thomas S

ö

derberg, Torsten Gustafsson*, Sune[REDACTED_EFTERNAMN], Berith

Ö

hrnberg, Ingemar Bj

ö

rck, Carl Gustaf von Ehrenheim, Per Wihlborg, Urban Gibson, Thure[REDACTED_EFTERNAMN] och Solveig[REDACTED_EFTERNAMN].

*ej n

ä

rvarande vid slutjusteringen

26

Prop. 1988/89:17 Bilaga 4

F

ö

rslag till

Lag om 

ä

ndring i kyrkolagen

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs att 19 kap 18 

§

 kyrkolagen skall upph

ö

ra att g

ä

lla vid utg

å

ngen av 

ä

r 1988.

27

Innehåll

p-p 

''''''''

Propositionens huvudsakliga innehåll...................... 

I

Propositionens lagförslag..................................... 

2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13 oktober 1988

1

Inledning..................................................... 

...... 

3

2

Föredraganden............................................. 

...... 

4

2.1

En samlad lagstiftning för svenska kyrkan.... 

...... 

4

2.2

Upphävande av äldre författningar och föreskrifter 

6

2.2.1

Föreskrifter inom kyrkomötets normgivningsområ­de 

6

2.2.2

19 kap. 18 § kyrkolagen ................... 

9

2.2.3

Föreskrifter om kyrkobyggnader och kyrkliga in­ventarier     

9

2.2.4

Lagen (1925:456) angående anlitande av kyrkofon­den för uppförande av prästgårdar inom vissa delar

av Härnösands och Luleå stift ........... 

.... 

10

3

Upprättade lagförslag..................................... 

.... 

11

4

Hemställan................................................... 

.... 

11

5

Beslut ........................................................ 

11

Bilaga 1 Kyrkomötets skrivelse 1988:12.................. 

12

Bilaga 2 Kyrkolagsutskottets betänkande 1988:10.... 

.... 

13

Bilaga 3 Kyrkomötets skrivelse 1988:18.................. 

.... 

23

Bilaga 4 Kyrkolagsutskottets betänkande 1988:13.... 

24

gotab   Stockholm 1988 15856

28