Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:91 Regeringens proposition

1980/81:91

med vissa bestämmelser om hemtillverkning av vin;

beslutad den 6 november 1980.

Regeringen föreslär riksdagen alt antaga det förslag somhar upptagits i

bifogade utdrag av regeringsprotokoll.      ,.

.       .

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

KARIN[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag om ätgärder mot de s.k. snabbvinsat-serna. Ett syfte med åigärderna är att stävja alt bl.a. ungdomar, i strid mot de restriktioner som annars gäller på alkoholområdet, genom snabbvinstillverk-ning får tillgång till stora kvantiteter alkohol. Försäljningen av vinsalser rymmer också enskilda vinstintressen som av alkoholpolitiska skäl inte bör få förekomma. Det föreslås ett förbud mot försäljning av sådana vinsatser. Den tillåtna hemtillverkningen av vin inskränks till den traditionella med frukt och bär som råvaror. Dessa ändringar föreslås införda i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m.

De nya bestämmelserna föreslås träda i krafl den 1 maj 1981.

1 Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 91

Prop. 1980/81:91

2

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker,

m.m.

Härigenom föreskrivs i fräga om lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m.

dels att 16 § skall upphöra att gälla,

dels att 10, 14, 24, 31-33, 35 och 37 §§ skall ha nedan angivna lydelse,

dels att rubriken närmast före 18 § skall lyda "Destillationsapparater, aktiverat kol och färdigförpackningar för vintillverkning",

dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 19a§, av nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10 §

För tillverkning av vin inom landel får ej användas extrakt eller koncent­rat av druvmusl eller av annan fruktsaft.

TUlståndsmyndigheten får för visst fall medgiva undantag från besläm­melserna i denna paragraf såvitt avser annan tillverkning än hemtillverk­ning.

Vid hemtUlverkning av vin skall som råvaror användas färska eller torkade frukter, bär, rabarber eller druvor.

Beredningsämnen och sådana sär­skilda tillsatser som år avsedda att ge vinet en viss smak får användas endasl i den mån del inle strider mot föreskrifler meddelade av tillsyns­myndigheten.

14 §

Kärl eller behållare som innehåller malt- eller läskedrycker och utlämnas från tillverkningsstålle skall vara för-

Malt- och läskedrycker får utläm­nas från tillverkningsställe endasl i slutna kärl eller behållare av lyp som har godkänts av tiUståndsmyndighe­ten eller med avseende på rymden blivit godkända enligl lagen (1971:1081) om bestämning av vo­lym och vikt. Utan hinder härav får malt- och läskedrycker ulföras ur landel, föras IiU frihamn, eller, när fråga är om starköl, intagas i export­butik eller läggas upp på tullager som har inrättats för förvaring av provi­ant.

Kärl eller behållare som avses i första styckei skall  vara  försedda med uppgift om dryckestillverkarens

Prop. 1980/81:91

Nuvarande lyddse

Föreslagen lydelse

namn eller om tillverkningsstället eller med dryckestillverkarens inre­gistrerade varumärke. Pä kärl som innehåller maltdryck skall dessulom finnas uppgifi om varuslag (lättöl, öl, starköl) samt på kärl som inne­håller läskedryck uppgift om dryck­ens benämning. Namn och tillverk­ningsställe får angivas med förkort­ning, som tillsländsmyndighelen har godkänt. 'Varuslag fär angivas med särskild beteckning, som godkänts av tillståndsmyndigheten. Kärl eller behållare som innehåller maltdryck får ej förses med uppgift som är ägnad att giva drycken sken av alt fillhöra annat varuslag än det som den är hänföriig lill.

Omförpackning av maltdrycker får göras endast av tillverkare av sådan vara.

Utan hinder av vad i första slyckel sågs får uUämning av läskedrycker i öppet kärl ske från automat som godkänts av lillslåndsmyndighelen eller har blivit vederbörligen juste­rad.

sedda med uppgifi öm dryckestill­verkarens namn eller om lillverk-ningsstället eller med dryckestill­verkarens inregistrerade varumär­ke. På kärl som innehåller malt­drycker skall dessulom finnas upp­gift om varuslag (lättöl, öl, starköl) samt på kärl som innehåller läske­drycker uppgifi om dryckens benäm­ning. Namn och tillverkningsställe får anges med förkortning, som lill­slåndsmyndighelen har godkänl. Varuslag får anges med särskild beteckning, som godkänts av till­ståndsmyndigheten. Kärl eller be­hållare som innehåller maltdrycker får inte förses med uppgift som är ägnad att ge drycken sken av all fillhöra annat varuslag än det som den är hänföriig till.

Omförpackning av maltdrycker får göras endast av den som tillverkar sådana drycker.

Beslämmelserna i första stycket gäller inle för malt- och läskedrycker som utförs ur landet, förs till fri­hamn, eller, när fråga är om starköl, intas i exporlbutik eller läggs upp på tullager som har inrättats för förva­ring av proviant.

16 §

Den som ämnar upptaga tillverk­ning för försäljning av lättöl eller läskedrycker eller överlaga rörelse med sådan tillverkning skall hos lill-

1* Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 91

Prop. 1980/81:91

4

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

synsmyndigheten i förväg anmäla når han ämnar upptaga tillverkningen eller övertaga rörelsen. Sådan anmä­lan skall även göras om tillverkning­en lägges ned eller avbrott göres i den.

19 a §

Förpackningar som innehåller två eller fiera separat förpackade råvaror eller beredningsämnen för hemtill­verkning av vin får inte saluhållas.

24 §'

Tillståndsmyndigheten skall utfår-

Tillståndsmyndigheten skall utfär-

da bevis att tillstånd har meddelats da bevis att tillstånd har meddelats

och att anmälan som avses i 15 eller och alt anmälan som avses i 15 § har

16 § har fullgjorts.

fullgjorts.

Vägrar tillverkare att lämna tillträde för kontroll eller alt tillhandahålla handelsböcker och övriga lill verksamheien hörande handlingar eller att lämna varuprov eller uppgifter om tillverkningen, får tillståndsmyndigheten förelägga vite. Försuttet vite utdömes av myndigheten.

31        §

Den som bryter mot 19 ii dömes

Densom bryter mot 19 e//er 79 a ,?

till böter eller fängelse i högst ett     döms lill böter eller fängelse i högst

år.

ett är.

32        

§

Den som i slrid mol

Den som i slrid mol 14 § andra

1.     14 § första styckei uUämnar stycket omförpackar maltdrycker

mall- eller läskedrycker,

ulan att vara tillverkare, döms lill

2.   14 § tredje stycket omförpackar     böter,

maltdrycker utan att vara tillverka­

re, dömes lill böter.

33        §

Den som ej iakttager i 15 eller 16 §

Den som inte iakttar den i 15 §

föreskriven      anmälningsskyldighet

föreskrivna anmälningsskyldigheten

dömes till böter, högst femhundra

döms lill böter, högst femhundra

kronor.

kronor.

1 Senaste lydelse 1980:240.

Prop. 1980/81:91

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

35 §

Sprit, vin, starköl och öl samt mäsk som har varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall jämle redskap som har använls vid tillverkningen, råämnen som uppen­barligen har varit avsedda för till­verkningen och beredningen saml kärl och emballage, i vilkel varorna har förvarats, förklaras förverkade. Likaså skall förråd av renings- och filtreringsmedel vilka uppenbarligen avsetts för rening eller filtrering av olovligen tillverkad sprit förklaras förverkat.

Destillafionsapparat eller appa-ratdel som varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet av sådan apparat eller apparatdel skall förkla­ras förverkad. Delsamma gäller även utbyte av brott som har sagts nu.

Begår någon brott som avses i 19 § skall hos honom befintliga förråd av aktiverat kol och annat renings- eller filtreringsmedel förklaras förver­kade.

Förordnande om förverkande skall ej meddelas om del är uppen-

bart obilligt.

Sprit, vin, starköl och öl samt mäsk som har varil föremål för brott enligt denna lag eller värdel därav samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkade. Åven redskap, råämnen, kärl och emballage, som använts eller uppenbarligen varU avsedda för tillverkningen, bered­ningen eller förvaringen av varorna skall förklaras förverkade. Likaså skall förråd av renings- och filtre­ringsmedel vilka uppenbarligen av­setts för rening eller fillrering av olovligen tillverkad sprit förklaras förverkade.

En destillationsapparat eller ap-paraidel som varit föremål för brott enligl denna lag eller värdel av apparaten eller apparaidden skall förklaras förverkad. Delsamma gäl­ler utbyte av brott som har sagts nu.

Begår nägon brott som avses i 19 eller 19 a § skall hos honom befintli­ga förråd av aktiverat kol, andra renings- eller filtreringsmedel och förpackningar som avses i 19 a § förklaras förverkade.

Om ett förordnande om förver­kande skulle vara uppenbart obilligt får del helt eller delvis efterges.

37 

§

Den som olovligen har tillverkat sprit skall dömas att betala slraffskali med sjulfiofem kronor per liter, dock minst trehundra kronor.

Den som olovligen har tillverkat vin skall dömas alt betala slraffskali med ljugofem kronor per liter, dock minst etthundra kronor.

Den som olovligen har tillverkat starköl eller öl skall dömas att betala straffskatt med fem kronor per liter, dock minst etthundra kronor.

Prop. 1980/81:91

6

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Beslut om straffskatt skall ej med-

Om ett beslut om slraffskatt skulle

delas om det är uppenbart obilligl.       vara uppenbari obilligl får det heU

eller delvis efterges.

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1981.

Prop. 1980/81:91

1

'

Utdrag

SOCIALDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1980-11-06

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Johans­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri, Elias­son

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med vissa bestämmelser om hemtillverkning av vin

1 Inledning

Hemtillverkning av vin för eget behov är i princip tilläten. I handeln förekommer färdigförpackningar för sådan tillverkning, s. k. snabbvinsal-ser. Hemtillverkning med hjälp av snabbvinsatser har blivit alltmer vanlig. Ett av riksdagen år 1977 antaget förbud att använda extrakt och koncentrat av safter vid vinfillverkning (prop. 1976/77:108, SkU 40, rskr 231) har inle len till att snabbvinsatserna har försvunnit. I stället har extraklen och koncen­traten i förpackningarna bytts ul mot råsaft.

Socialstyrelsens nämnd för alkoholfrågor har i december 1979 föreslagit regeringen att sädana ändringar görs i lagstiftningen att hemlillverkning av vin med snabbvinsatser förhindras. Till grund för framställningen ligger en promemoria upprättad av socialstyrelsens alkoholbyrå. I detta ärende tas frägan upp om lagstiftning mol snabbvinsatserna. Vissa andra ändringar i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m. m. föreslås också.

2 Föredragandens överväganden

2.1 Inledning

Riksdagen har upprepade gånger i slor enighet fastslagit den långsikfiga målsättningen för alkoholpolitiken. Målsättningen innebär bl. a. att den totala alllför höga konsumtionen av alkohol skall begränsas och alt man skall komma till rätta med alkoholmissbruket.

Tillverkningen av och handeln med alkoholdrycker är restriktivt regle­rade. 1 princip får alkoholdrycker inle tillverkas utan särskilt lillslånd och

Prop. 1980/81:91

8

staten har monopol på detaljhandeln med vin. spritdrycker och starköl. Genom bl. a. prissättning och beskattning anses det vara möjligl all påverka omfattningen av konsumtionen. Till skydd för ungdomen är det fastslaget alt den som inte har fyllt 20 år inte fär köpa spritdrycker, vin eller starköl.

"Vid sidan av denna reglerade alkoholhantering förekommer det tillverk­ning för eget behov. Det är i princip tillåtet att tillverka vin för eget behov. Omfallningen av konsumtionen av sädanl vin begränsas inle genom prissättning och beskattning. Tvärtom kan en aktiv prispolitik i fräga om Systembolagets drycker göra, den enskilde mer benägen alt göra eget vin. Det förekommer en belydande hemfillverkning av vin med hjälp av snabbvin­satser. Satserna finns alt köpa i dagligvaruhandeln och ger på kort tid och med relativt enkla medel en dryck som är jämförbar med Systembolagets viner i varje fall vad gäller alkoholhallen. Snabbvinsatser kan utan restriktioner köpas av underåriga, vilket också förekommer i betydande utsträckning. Snabbvinsatserna har tidigare varil föremål för riksdagens uppmärksamhet. År 1977 beslöts en lagändring med förbud mol användan­det av extrakt eller koncentrat av saft vid vinfillverkning (prop. 1976/77:108, SkU 40, rskr 231). Syftet var alt markera att hemtillverkningen främsi skulle avse tillvaratagande av frukt och bär. I annat sammanhang framhöll skatleulskollel i sitt av riksdagen godkända utlåtande (SkU 1977/78:27) att socialstyrelsen och dess nämnd för alkoholfrågor med uppmärksamhet borde följa utvecklingen när det gällde försäljning av beredningar för vinfillverk­ning och föreslå de åtgärder som påkallades.

Förbudet år 1977 mot användandet av extrakt och koncentrat vid vinfillverkning har inle lett lill att snabbvinsatserna har försvunnit. I stället för de förbjudna extraklen och koncentraten ingår numera råsaft i satserna.

Skatteutskottet har under våren 1980 instämt i syftet med motioner, som har innehållit yrkanden om förbud mot snabbvinsatser (SkU 1979/80:44) men avstyrkt motionerna med hänsyn till att regeringen väntades lägga fram förslag om sådant förbud på grundval av nyssnämnda framställan från alkoholnämnden. Mol saluförandet av snabbvinsatser kan enligt utskottet åberopas inte enbarl den alkoholpolitiska målsättningen att begränsa den alltför höga alkoholkonsumfionen utan också statens fiskala inlressen och angelägenheten av att molverka det enskilda vinstintresset inom alkoholom-rädet. Utskottsullåtandet har godkänts av riksdagen.

I enlighet med vad riksdagen har uttalat (SoU 1979/80:31, rskr 184) har regeringen under våren tillsatt ett samordningsorgan för alkoholfrågor (S 1980:06). Däri ingär ledande tjänstemän i berörda departement och cheferna för vissa statliga myndigheier. Samordningsorganet har lill uppgift att lägga fram förslag fill och samordna åtgärder inom alkoholpolitikens område (dir. 1980:47). Frågan om åtgärder mol snabbviner har jag dock funnit skäl alt uppta särskilt i detta ärende. Samordningsorganet har deltagit i ärendets beredning.

Prop. 1980/81:91

9

2.2 Gällande ordning

År 1917 infördes tillslåndstvång för yrkesmässig tillverkning av vin. Något ingrepp i rätten att för eget behov tillverka vin gjordes inle. Skälet härtill var att man ville göra det möjligt att tillvarata ett överskott av frukt och bär. Hemfillverkningen ansågs dessutom vara av förhållandevis lilen omfattning, vinet tog lång tid att fillverka och risken för missbruk var liten. I förarbetena lill den nya lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. (LTD), som trädde i krafl den 1 januari 1978, anfördes i stort samma skäl som tidigare för fortsatt fillåten hemfillverkning (SOU 1974:91 s. 551, prop. 1976/77:108 s. 56 och SkU 40 s. 95).

All hemlillverkning av vin i princip är tillåten i Sverige följer av 9 § LTD, där det sägs att vin, starköl eller öl ej får tillverkas utan tillstånd om det ej gäller tillverkning i hemmet för eget behov. Med vin försläs enligl 3 § LTD en dryck som är framställd genom jäsning av saft frän druvor, bär, frukt eller rabarber och som innehåller mer än 1,8 viktprocent men högsl 22 volympro­cent alkohol.

Socialstyrelsen, som utövar fillsynen över lagens tillämpning, har i verkställighetsföreskrifter fill 3 § LTD med hänvisning till rättspraxis bl.a. uttalat sig om användningen av socker och honung vid tillverkning av vin i hemmet för egel behov. (SOSFS (S) 1977:99). Den sammanlagda vikten av sockeroch honungfår inte överstiga viktenavsaften. 1 kg färska druvor, bär, frukt eller rabarber skall anses ge 0,8 kg saft. 1 kg russin, torkad frukt eller torkade bär skall anses ge 4 kg saft.

För tillverkning av vin inom landet får enligt 10 § LTD inte användas extrakt eller koncentrat av druvmusl eller av annan fruktsaft. Tillstånds-myndigheten får för visst fall medge undantag från extrakt- och koncentrat-förbudet, såviU avser annan fillverkning än hemfillverkning. Allmänt brukar man med extrakt avse en råvaras lösliga beståndsdelar, som uttagils med hjälp av lösningsmedel. Med koncentrat brukar man avse en råvara ur vilken lösningsmedlet helt eller delvis avlägsnats.

Bestämmelser om ansvar för olovlig vinlillverkning finns i 28 och 34 §§ LTD. Den som olovligen tillverkar vin döms enligt 28 § till böter eller fängelse i högst sex månader. Har flera medverkat lill gärningen äger, enligl 34 §, brottsbalkens regler i 23 kap. 4 och 5 §§ motsvarande tillämpning.

Om extrakt eller koncentrat som är förbjudna vid tillverkning av vin säljs på sådant sätt att det framgår eller inger föreställning om alt varorna är avsedda för vintillverkning, lorde delta kunna beivras som medverkan lill en efterföljande olovlig tillverkning av vin. Exempel på sädanl förfarande erbjuder försäljning av ifrågavarande extrakt eller koncentrat lillsammans med tillbehör för tillverkningen. I enlighel härmed är del förbjudet att sälja snabbvinsatser i vilka extrakt eller koncentrat av saft ingär, något som också har konstaterats i socialstyrelsens verkställighetsföreskrifler.

Prop. 1980/81:91

10

2.3 Snabbvinsatserna

Vid traditionell hemtillverkning av vin används vanhgen färsk frukt och färska bär. Tillverkningsprocessen har, åtminstone lidigare, varil omständlig och det har tagit relafivt lång tid innan vinet ansetts lämpligl alt dricka. Sedan början av 1970-talet har det blivit alltmer vanligt att tillverka vin i hemmen med hjälp av snabbvinsalsei. De snabbvinsatser som såldes t.o.m. år 1977 innehöll vanligen saftkoncentrat, jäst, jäslnärsall, medel för alt avbryta jäsningen, klarningsmedel och bruksanvisning. De råämnen som därutöver krävdes för tillverkningen var socker och vatten. Efler LTD:s ikrafllrädande är 1978 har en övergång skett till snabbvinsatser som i stället för saftkoncentrat innehåller råsaft. Råsaft är en pressaft av bär eller frukt och den är varken extraherad elier koncentrerad.

En snabbvinsförpackning är ett färdigt och i handeln lätt åtkomligt paket för vinlillverkning. Paketet innehåller en utgångsråvara (saft) vars egenska­per (socker- och fruktsyrehall) fabrikanten känner väl. Han lämnar med utgängspunkt från dessa kända egenskaper lillverkningsanvisningar, preci­serar mängden socker som skall tillsällas osv. Kemikalierna tillhandahälls doserade,

Snabbvinsatserna har marknadsförts på ett slagkraftigt sätt. Del har därvid betonats att snabbvinel blir billigt i förhållande till det vin som säljs på Systembolaget. "Vidare har framhållits att det går snabbi och enkelt att tillverka. Snabbvinsatserna har fält en hel del gratisreklam i pressen.

Såvitt känt finns bara en fillverkare av snabbvinsatser i Sverige. Resten av satserna importeras. Del :finns ett tiotal importörer som dominerar marknaden. Satserna säljs i dagligvaruhandeln, främst varuhus, i färghan­deln och i specialbutiker samt genom postorderförelag. Postorderföretag säljer även separat råvaror för snabbtillverkning av vin.

I anslulning till satserna eller de separata råvarorna saluhålls även tillbehör såsom damejeanner, jäsrör, korkar, etiketter m.m. Denna kringhandel kan antas vara av stor betydelse för branschen.

Det är inte känt hur stor den totala hemtillverkningen av vin är. Omfatlningen av den tillverkning som baseras på snabbvinsatser kan endast uppskattas. För att få en ungefärlig bild av omfattningen av försäljningen av snabbvinsatser har socialstyrelsens alkoholbyrå tagit kontakt med några av de större importörerna och försäljarna av sådana satser. Dessa har uppskattat försäljningen av snabbvinsatser i Sverige år 1978 lill mellan 200 000 och 500 000 satser. En snabbvinsats beräknas ge omkring 20 liter vin. Av det angivna anlalel satser kan således lillverkas mellan 4 och 10 milj. liter vin. Försäljningen av snabbvinsatser år 1979 har uppgivits till ungefär densamma som år 1978.

Dä praktiskt tagel alla de snabbvinsatser som säljs i Sverige importeras har uppgifter om importen av satser införskaffats frän tullen. En skattning baserad på dessa uppgifler tyder på all den totala importen år 1979 av

Prop. 1980/81:91

11

snabbvinsatser var ca 500 000 satser. Som tidigare sagls kan av dessa satser fillverkas omkring 10 milj. liter vin. Som en jämförelse kan nämnas all Systembolagets hela försäljning av vin är 1979 var omkring 78 milj. liter.

I maj 1974 och november 1976 gjorde statistiska centralbyrån på uppdrag av riksskatteverket intervjuundersökningar som huvudsakligen gällde hem­bränning. En fräga i dessa undersökningar gällde dock hemlillverkat vin och löd: "Har Ni under de senaste 12 månaderna druckit hemgjort vin." I undersökningen från är 1974 besvarades den frågan med ja av 37 % och är 1976 av 41 %. Här innefattas emellertid även vin som tillverkals med den traditionella metoden där frukt och bär ulgör ulgångsråvaror. Samordnings­organet för alkoholfrågor har gett socialstyrelsen i uppdrag att genomföra en liknande undersökning under hösten 1980.

2.4 Bestämmelser i Finland om hemtillverkning av vin

I Finland trädde nya beslämmelser om hemtillverkning av vin i krafl den 1 juni 1979. Beslämmelserna syftade Ull att fä bort snabbvinsatserna och därigenom få en ätergäng lill tillverkningsämnen med låg förädlingsgrad.

Enligt de finska reglerna och deras förarbeten får hemtillverkning av vin ske av färska eller torkade frukter, bär, rabarber och druvor. Dessulom får jäst, kemikalier och socker användas. Däremot är del inle lillålet alt använda saft, saftkoncenlrat eller saftexlrakt. Enligt en särskild föreskrift får inte aromgivande kemikalier användas (3 § alkohollagen).

Införsel, tillverkning, utbjudande och saluförande av ofillålna lillverk-ningsämnen som sker i avsikl alt de skall användas för olovlig framställning av vin, t.ex. saft och saftkoncenlrat, är förbjuden. Förbjuden är också försäljning av färdigförpackningar som innehåller ämnen som inle får användas vid tillverkningen. Färdigförpackningar som innehåller uteslutan­de ämnen som får användas vid tillverkningen är dock tillåtna (91 § alkohollagen).

Det är straffbart att förleda fill olovlig framställning av alkoholdryck genom att göra reklam för eller genom att eljesl för allmänhelen förevisa eller skylta med otillåtna tillverkningsämnen eller produkler. Del är även belagt med straff alt göra reklam för, sälja eller sprida tryckalster som uppmanar till, ger handledning i eller förleder lill olovlig framställning av alkoholdryck (91 a § alkohollagen).

Enligt uppgifi har de finska reglerna medfört, inte all man blivit av med färdigförpackningar, men all dessa i allmänhel innehåller endasl kemikalier. Några företag har marknadsfört förpackningar, som ulom kemikalierna innehåller torkad frukt. Sädana förpackningar är dyrare och klumpigare än de tidigare och användningen av dem är besvärligare. De har enligl uppgift inle hafl någon slörre försäljningsframgång.

Prop. 1980/81:91

12

2.5 Förslag till ändringar

Traditionell hemlillverkning med frukt och bär som råvaror är förhällan-devis omständlig. Den kräver ell vissl mått av intresse och sakkunskap. Den kan inte förutses få slor omfattning och är närmast av hobbykaraklär. Den bör vara tillåten även i fortsättningen.

För hemlillverkning med hjälp av snabbvinsatser är dessa synpunkter inte alls giltiga. Tvärtom finns del viktiga alkoholpolitiska skäl som lalar mot all en sädan tillverkning skall vara tillåten. Genom all satserna är lättillgängliga och enkla att hanlera har snabbvinel kommil att svara för en beaktansvärd del av den lolala vinkonsurntionen. Tillverkningen ligger hell ulanför alkoholmonopolet och de styrmedel som det ger för alt begränsa alkohol­konsumtionen. Försäljningen av snabbvinsatser inrymmer vidare enskilda vinstintressen, som enligt den gällande alkoholpolitiken inte bör få förekomma. Även fiskala inlressen talar mot snabbvinsatserna.

Jag vill för egen del vidare nämna faran för att ungdomar med hjälp av snabbvinsatser gör egel vin och den risk för missbruk det medför när ungdomar får lillgäng lill en betydande mängd alkohol. Jag vill slutligen peka på att prishöjningar på systembolagets alkoholdrycker lorde öka benägen­heten att själv framslälla alkohol, vilket minskar den alkoholpolitiska verkan av prisinstrumentet. Enligt min mening bör nu införas regler som syftar lill alt få bort snabbvinsatserna ur handeln.

Jag förordar därför alt del i LTD införs ell förbud mol saluhållandel av färdigförpackningar för vintillverkning. Med färdigförpackningar avser jag inte bara förpackningar som innehåller alla ingredienser som behövs för vintillverkningen ulan också sådana som innehåller jäst och kemikalier doserade i förhållande lill varandra och lill en viss ulgångsrävara. Förbudet bör införas i en ny paragraf, 19 a §.

Enbart ett sådanl förbud är emellertid inte tillräckligl. Även reglerna för själva hemfillverkningen bör ändras.

Den nuvarande 10 § LTD avser all vintillverkning inom landel. Del i paragrafen föreskrivna extrakt- och koncentralförbudel infördes med tanke pä hemfillverkningen. Någol behov av ett sådant förbud för annan vintillverkning finns inte med hänsyn till all sådan tillverkning alltid förutsätter särskill tillständ. Jag föreslår att lagrummet omformas så att det tar sikte endasl på hemtillverkningen och att däri föreskrivs alt färska eller torkade frukter, bär, rabarber eller druvor skall användas som råvaror. Dessa råvaror har låg förädlingsgrad, vilket också medför all tillverkningen blir omständlig och kräver ell vissl mått av sakkunskap. Det blir därigenom inte tillätet att som utgångsråvaror använda saft, saftexlrakt eller saftkon­cenlrat.

För att druvorna, bären, fruklen eller rabarbern skall vara de huvudsakliga utgångsrävarorna bör som hittills socker och honung få tillsättas endast i begränsad omfattning. Nägon särskild lagregel som begränsar användandet

Prop. 1980/81:91

13

av socker och honung behöver inte införas. Hur myckel socker eller honung som får användas för att slutprodukten enligt 3 § LTD skall anses vara vin följer av den mångåriga praxis vartill socialstyrelsen hänvisat i sina föreskrifler till 3 §.

Förbudei enligt 10 § LTD att nyttja saft samt extrakt och koncentrat därav fär till följd att även försäljningen och marknadsföringen av dessa produkter för vintillverkning kan angripas. Delsamma gäller l.ex. en försäljning av kemikalier för vinlillverkning som åtföljs av lillverkningsanvisningar vilka utgår från saft som råvara. Försäljningen kan nämligen som jag tidigare nämnt utgöra medverkan till olovlig tillverkning av vin (34 § LTD). Vidare har marknadsdomstolen i några fall som kommil under dess prövning enligt marknadsföringslagen (1975:1418) bedöml en marknadsföring som otillbör­lig och förbjudit den, när den inbjudit till eller skapat risk för lagbrott av konsumenten. För egen del vill jag understryka vikten av alt marknadsdom­stolen får tillfälle att pröva förfaranden inom förevarande område som kan strida mot marknadsföringslagen.

Sedan snabbvinsatserna blivit vanliga i handeln har hemtillverkarna vant sig vid kemikalier som förhöjer vinets kvalilel men även kan påskynda fiUverkningen. Med hänsyn till att kemikalierna förekommer i handeln för andra ändamål och eftersom del vore mindre följdriktigt att tillåta traditionell hemtillverkning av vin men förbjuda medel som förbättrar vinets kvalitet, anser jag det inte lämpligt att nu i lagen generellt förbjuda användandet av kemikalier eller andra beredningsämnen. Å andra sidan är jag medveten om alt hanteringen med snabbvinsatser inrymmer betydande ekonomiska intressen hos dem som tillverkar och marknadsförsatserna. Det är därför risk för alt man marknadsför kemikalier eller finner nya produkler för vintillverkning som gör att hemlillverkningen kommer att fortgå enligl metoder som molsvarar den med de nuvarande snabbvinsförpackningarna. För att få en återgång till den mera traditioneUa tillverkningen anser jag det därför motiverat att bemyndiga tillsynsmyndigheten, socialstyrelsen, alt, om behov skulle visa sig föreligga, utfärda närmare föreskrifler som förhindrar att påskyndande beredningsämnen används vid hemfillverkning av vin. Jag tänker här bl. a. på kemikalier som avbryter jäsningen eller påskyndar klarningsprocessen. Det bör framgå av 10 § all ell beredningsämne inte får användas i strid mot sådana föreskrifler. Med slöd av marknadsföringslagen torde man kunna hindra reklamålgärder för beredningsämnen som tillsyns­myndigheten funnit skäl att förbjuda vid hemlillverkning. I den finska alkohollagen har man infört ell förbud mol att använda särskilda tillsatser-essenser o. dyl. - som är avsedda att ge vinet en viss smak. Jag anser inte alt det är oundgängligt alt införa ett motsvarande förbud i Sverige. Möjlighelen bör emellertid hällas öppen alt göra del om del skulle visa sig påkallat för alt skärpa åtgärderna mol snabbvinsfillverkningen. Jag förordar därför att socialstyrelsen ges befogenhel att ulfärda föreskrifter även i fråga om sådana tillsatser.

Prop. 1980/81:91

14

På det sätt som jag nu har föreslagil bör man kunna stoppa saluhållandel av snabbvinsatser och molverka den hemlillverkning som inle ulgår från egen eller köpt frukt som råvara.

Del är väsentligt alt statsmakterna klart fastslår att vinlillverkning med utgångspunkt från snabbvinsatser eller köpl saft inle längre är tillåten. Mol dem som genom marknadsföring av skilda produkler försöker locka enskilda att tillverka vin enligt metoder som inle är tillåtna, torde fill följd av den nu föreslagna regleringen ingripanden kunna ske med åberopande av mark­nadsföringslagen. Tillståndsmyndigheten bör emellertid noggrant följa utvecklingen på området. Om tillverkningsreglerna i lagen inle skulle leda lill den åsyftade återgången fill en traditionell hemtillverkning har tillsynsmyn­digheten, socialstyrelsen, möjlighel att med stöd av 10 § ulfärda mera detaljerade föreskrifter om viJka beredningsämnen som får användas vid hemtillverkning av vin.

2.6 Förbud mot tillverkningsainvisningar i reklam

I Finland är det förbjudet all med fillverkningsanvisningar i reklam förleda lill olovlig tillverkning av alkoholdrycker (91 a § alkohollagen). Alkoholby­rån har i sin promemoria anfört alt ett sådanl förbud i Sverige förutsätter ändring av tryckfrihetsförordningen, varvid byrån hänvisat lill SOU 1974:91 s. 450-451.

Del kan nämnas alt man i tidigare alkoholpoliliska sammanhang berörl frägan om att ändra förordningen sä att från tryckfriheten uttryckligen undantogs tryckta skrifter eller åtminstone reklam som innehåller anvisning­ar om burman tillverkar alkohol (se KU 1973:23 och prop. 1974:139 s. 14,15 och 24; jfr även massmedieulredningens belänkande SOU 1975:49 s. 174 f och s. 339 samt dir. 1977:71 om ny ytlrandefrihelslag).

Ingripande mot tryckt skrift endasl därför att den innehåller informalion om exempelvis meioder för tillverkning av vin eller spritdrycker kan inle göras enligt tryckfrihetsförordningen. Däremol lorde man belräffande rena marknadsföringsåtgärder kunna ingripa enligt marknadsföringslagen (1975:1418) mol den som i sin marknadsföring i tryckt skrift uppmanar till olovlig alkohollillverkning. En viklig förutsällning är dock att skriften har ett kommersiellt syfte dvs. att dei: är fråga om en ren reklamåtgärd. Det nu angivna förhållandel mellan marknadsföringslagen och tryckfrihetsförord­ningen belyses närmare i högsta domstolens avgöranden NJA 1975 s. 589 och 1977 s. 751.

Av vad jag förut har sagl 1'ramgär all marknadsföringslagen lorde ge möjligheter lill ingripanden mot reklamåtgärder som främjar en olaglig vinlillverkning. Det oaktat vill jag för egen del inle utesluta alt man bör överväga ett generellt förbud mot reklam för produkler som används vid alkohollillverkning. Med hänsyn till frågans Iryckfrihelsrällsliga aspekter

Prop. 1980/81:91

15

anser jag del emellertid inle lämpligl att nu komma med nägol förslag ulan anser att erfarenheterna av de nu föreslagna åtgärderna bör avvaktas.

2.7 Ikraftträdande

De nu föreslagna reglerna bör träda i kraft en kortare tid efter del att de antagits av riksdagen. Jag föreslär alt reglerna Iräder i krafl den 1 maj 1981. Jag är medveten om att försäljarna av vinsatser med hänsyn till den nuvarande hanteringens omfattning kan få vissa avvecklingsproblem. Med hänsyn till att det sedan lång tid varslats om åigärder mol snabbvinsatserna anser jag emellerfid en längre avvecklingslid omotiverad.

De föreslagna ändringarna kan inle anses vara av den vikl från allmän eller enskild synpunkl alt lagrådels yttrande krävs.

3 Upprättat lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom socialdepartementet upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m. m

4 Specialmotivering

Förslaget IiU lag om ändring i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker.

10 §

Den hittills gällande lydelsen av 10 § avser all vinlillverkning. Förslaget berör endast hemtillverkning av vin. Något behov av det hittills gällande förbudet alt använda extrakt och koncentrat av saft har inte ansetts finnas för den yrkesmässiga vintillverkningen.

Paragrafen kommer alltså i den föreslagna utformningen endasl att beröra hemtillverkning av vin för eget behov. Tillsammans med 19 a § avses det få till följd att användningen av färdigförpackningar för vintillverkning (s. k. snabbvinsatser) kommer att upphöra och en återgång ske lill den traditio­nella hemfillverkningen av vin.

Av lagrummet framgär att färska eller torkade frukter, bär, rabarber eller druvor skall användas som ulgångsråvaror vid hemtillverkning av vin. Russin får alltså användas. En djupfryst vara får i detta sammanhang likställas med en färsk. Vid tillverkningen får inle som ulgångsråvaror användas saft, saftexlrakt eller saftkoncenlrat. Saft utgör en mellanprodukl i den egna fiUverkningen men köpt saft får inte användas för hemtillverkning av vin. Socker och honung förutsätls som hitlills få användas endast i begränsad utsträckning. Hur mycket socker som får tillsällas för alt slutprodukten enligt

Prop.  1980/81:91

16

3 § LTD skall anses vara vin följer av den mångåriga praxis,  vartill socialstyrelsen hänvisat i sina föreskrifler lill 3 §.

Av andra styckei följer ell bemyndigande för socialstyrelsen att ge föreskrifler om i vilken mån kemikalier och andra sådana beredningsämnen fär användas vid hemlillverkning av vin. Ämnen som förkortar tillverknings­proceduren kan förbjudas .av socialstyrelsen. Sådana ämnen kan vara kemikalier som bl. a. avbryterjäsningen eller påskyndar klarningsprocessen. Delsamma gäller essenser och dylika tillsatser, avsedda att ge vinet en annan smak än som följer av de använda råvarorna och jäsningsproceduren. Bestämmelserna har kommenterats i den allmänna motiveringen.

14 §

Här föreslås vissa ändringar i LTD, vilka inte har direki samband med hemtillverkningen av vin. Eiet hittillsvarande första styckei i 14 § LTD innehåller beslämmelser om godkännande av kärl och behållare för malt- och läskedrycker. Syftet med beslämmelserna har varit all förhindra alt skatt utgår med felaktigt belopp. De kan emeUertid inte anses nödvändiga och kan därför ulgå ur lagstiftningen.

Undantaget för export i det hittillsvarande första slyckel har flyttats lill ell nylt sista stycke.

16 §

Den hittillsvarande 16 § LTD föreskriver om anmälan till socialstyrelsen för den som ämnar tillverka lättöl eller läskedrycker för försäljning. Enligl 24 § skall socialstyrelsen utfärda bevis om att anmälan fullgjorts. Underlåten anmälan straffbeläggs i 33 §. Denna anmälningsskyldighet har ingen väsentlig alkoholpolitisk betydelse. Någon tillsyn av denna tillverkning sker i praktiken inte från socialstyrelsen. Dessulom föreligger enligl lagen (1977:306) om dryckesskatt en skyldighet att göra anmälan lill riksskatte­verket i fråga om skalteplikliga drycker. Bestämmelserna i LTD föreslås därför upphävda.

19 a §

Genom denna paragraf blir det förbjudet att i samma förpackning saluhålla flera separal förpackade ämnen för vintillverkning. Saluhållandet straffbeläggs i 31 §. Den som J samma förpackning säljer flera tillverknings­ämnen, exempelvis saft jämle kemikalier, kan alltså straffas. Redan den som i en förpackning saluhåller flera separat förpackade kemikalier för vintill­verkning gör sig skyldig lill en straffbar gärning. Del är inle nägon förutsättning att förpackningen innehåller saft eller någon annan vara som är otillåten enligt 10 § för att förpackningen skall vara förbjuden all saluföra. Utgångspunkten vid tillämpningen av förevarande lagrum är alt i handeln

Prop. 1980/81:91

17

skall förekomma endasl försäljning separal av de varor som får användas vid hemtillverkning av vin.

24 § Ändringen är en följd av att 16 § har upphävts.

31-33 §§

Ändringarna är en följd av att 19 a § tillkommit, 14 § ändrats resp. all 16 § upphävts.

35 §

Enligt första styckets hittillsvarande lydelse synes inle redskap, kärl och emballage kunna förklaras förverkade annat än dä de verkligen kommit lill användning vid olovlig tillverkning. Föremål som uppenbarligen avsetts komma lill användning har således inle ansetts kunna förklaras förverkade. Paragrafens lydelse har nu ändrats så detla blir möjligl, vilket ansetts särskilt viktigt vid verksamhet i s. k. illegala spritfabriker.

I andra stycket görs endast språkliga ändringar.

Tredje stycket innehåller en följdändring till 19 a §.

Fjärde styckei har ändrats för att möjliggöra delvis förverkande. I den före år 1978 gällande tillverkningslagen (1961:180) fanns denna möjlighel som alltså nu åter införs.

37 

§

Genom ändringen i sisla stycket öppnas möjlighelen att delvis ådöma straffskatt.

5 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen all antaga förslagel lill lag om ändring i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m. m.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslular all genom proposition föreslå riksdagen att antaga del förslag som föredragan­den lagt fram.

Prop. 1980/81:91

18

Innehåll

Regeringens proposition   .............................................. 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll   .......................... 

...... 

1

Förslag till lag om ändring i lagen (1977:292) om tillverkning av

drycker, m.m.................................................................... 

...... 

2

Uldrag av protokoll vid regeringssammanträde 1980-11-06      

7

1

Inledning   ................................................................ 

7

2

Föredragandens överväganden   ..................... 

.............. 

7

2.1

Inledning   ....................................................... 

7

2.2

Gällande ordning   ........................................... 

...... 

9

2.3

Snabbvinsatserna............................................ 

10

2.4

Bestämmelser i Finland om hemlillverkning av vin   ....

11

2.5

Förslag till ändringar   ...................................... 

.... 

12

2.6

Förbud mol lillverkningsanvisningar i reklam .... 

14

2.7

Ikraftlrädande  ................................................. 

15

3

Upprättat lagförslag ................................................. 

.... 

15

4

Specialmotivering  .................................................... 

.... 

15

5

Hemställan................................................................ 

.... 

17

6

Beslut  ...................................................................... 

.... 

17