Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1976/77: 98 Regeringens proposition

1916/11: 98

om stöd till Åreprojektet;

beslutad den 24 februari 1977.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

ÄNDERS[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag beträffande den fortsatta utbygg­naden av det s. k. Areprojektet.

Ett särskilt stöd bör, med hänsyn till Äreprojektets karaktär av för­söksverksamhet, lämnas Are kommun och dess driftbolag Äre Lift-och Kabinbane AB (AKAB) i syfte att möjliggöra en utbyggnad av Areprojektet i enlighet med den målsättning som beslutades av riksda­gen år 1973.

Åre kommun föreslås erhålla särskilt stöd till investeringar i av­loppsreningsverk och vattenledningar. Kommunen ges även möjligheter att genomföra vissa vägbyggnader m. m. i Äre samhälle.

De i propositionen redovisade förslagen omfattar även täckande av underskott för AKAB och rekonstruktion av lånefinansieringen för de hittills av AKAB genomförda investeringarna.

1    Riksdagen 1976177.1 saml nr 98

Prop. 1976/77: 98

Utdrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-02-24

Närvarande: statsministern FäUdin, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Ols­son,[REDACTED_EFTERNAMN], Äsling,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Buren­stam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om stöd till Åreprojektet

1   Inledning

Kommittén för planermg av turistanläggningar och friluftsområden avlämnade i september 1971 delbetänkandet (Ds Jo 1971: 5) Åre ut­vecklingsplan för ett svenskt rekreationsområde. Efter remissbehand­ling av förslagen tillsattes inom konunittén en särskUd arbetsgrupp med representanter för berörda departement, Jämtlands läns landsting, Jär-pens kommunblock och RESO.

Arbetsgruppen avlämnade i oktober 1972 en rapport (Ds Jo 1972: 7) avseende utbyggnad av Åreregionen för turism och rekreation. Riks­dagen anvisade på tiUäggsstat III tiU riksstaten för budgetåret 1972/73

2 milj. kr. som bidrag till projekteringskostnader för Åreprojektet. Rege­

ringen fattade i november 1974 beslut om medel för utbyggnaden av en

första etapp, inrymmande rekreations- och turistanläggningar i Are. Re­

geringen har därefter fattat beslut om lokaliseringslån och särskilda bi­

drag till projektet. Dessutom har riksdagen beslutat om en statlig låne­

garanti.

Åre kommun har i februari 1976 i skrivelse till regeringen hemstäUt om förbättrade finansieringsmöjligheter m. m. för vatten- och avlopps­försörjningen, trafikanläggningar och markförvärv. Åre Lift- och Ka­binbane AB (ÅKAB) har vidare i december 1976 anmält bolagets eko­nomiska situation för regeringen och lämnat förslag till vissa komplet­terande åtgärder i Areprojektet.

Prop. 1976/77: 98

3

2    Bakgrund

2.1 Kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområden

Kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområden skulle enligt sina direktiv bl. a. överväga generella åtgärder avsedda att främja utvecklingen av turism och rörligt frUuftsliv. Den skulle också inventera områden lämpade för utbyggnad av anläggningar för dessa aktiviteter och föreslå andra åtgärder för att utveckla sådana områden. Kommittén skulle därvid särskilt ta hänsyn till de arbetstillfällen som en utbyggnad kan ge upphov tUl.

Kommittén konstaterade en omfattande ökning av den längre fri­tiden, samtidigt som man framhöll att områden och anläggningar där denna kan tillbringas inte tillnärmelsevis möter den ökande efterfrågan. Detta gäller särskilt anläggningar med överkomliga priser. För att möta denna brist framhöU kommittén att rekreationsmöjligheter borde byggas ut i ett antal för turism och friluftsliv särskilt väl lämpade om­råden. Sådana s. k. primära rekreationsområden var ett av flera förslag i syfte att effektivisera de statliga insatserna för turism och friluftsliv.

Kommittén utarbetade därutöver bl. a. en utvecklingsplan för ett sådant stort rekreationsområde, nämligen Åreområdet i västra Jämt­land. Kommittén betonade att erfarenheterna från detta arbete skulle kunna utnyttjas vid utbyggnad av andra större rekreationsområden i landet.

Kommittén föreslog att turistkapaciteten i Åreområdet skulle byggas ut med ca 6 000 nya bäddar, så att sammanlagt omkring 9 000 besökare på vintern och omkring 11 000 besökare på sommaren samtidigt skuUe kunna bo i området. Utbyggnaden föreslogs ske i en centralort, Åre, och fyra mindre områden, nämligen Storlien, Kall, Vålådalen samt By-dalen. Dessa mindre orter borde ges en specialinriktning avpassad efter resp. orts särskilda förhållanden.

För att få fram ett planeringsunderlag för såväl dimensionering som val av typ för olika anläggningar genomförde kommittén tUlsammans med statistiska centralbyrån en omfattande intervjuundersökning av­seende svenskarnas vanor och attityder tUl semester samt deras inställ­ning till anläggningar och service på en rekreationsort i fjällvärlden.

Resultatet av denna undersökning visade att man i första hand efter­frågar prisbUliga anläggningar med många aktiviteter som inte kräver särskilt dyrbara investeringar men som däremot är arealkrävande.

Utredningen lät vidare göra en principstudie över billiga boendefor­mer för turism. Olika grader av koncentration från extrem höghusbe­byggelse till fritt liggande stugor studerades. Resultatet visade att enkla­re lägenheter grupperade i låg radhusbebyggelse ger god ekonomi sam­tidigt som miljömässiga kvaUteter kan tillvaratas.

I utredningens utvecklingsplan för Äreområdet föreslogs också en

2t   Riksdagen 1976/77.1 saml. Nr 98

Prop. 1976/77: 98

4

koncentration av vandringsleder med serviceanläggningar. Enligt pla­nen skulle några basstationer, bl. a. Stomlvån, Blåhammaren och Sy-larna, rustas upp och få större kapacitet. I planen föreslogs en indel­ning av regionens obebyggda områden i närzon, dagturzon och ledzon. Landskapsvården ägnades uppmärksamhet och planen redovisade ock­så ett förslag till naturvårdsåtgärder.

Därtill föreslogs en omfattande utbyggnad av möjligheterna för fri­tidsfisket, liksom en ny vägsträckning mellan Åre och Kall över Åre­skutans östsida. På längre sikt framhölls att även ett antal befintliga vägsträckningar skulle kunna komma i fråga för upprustning.

Kommittén ansåg att en mycket stor satsning på olika typer av akti­viteter är en förutsättning för att projektet skall kunna lyckas. Kom­mittén fäste stor vikt vid att aktivitetema så långt möjligt skulle kunna utnyttjas av alla, oberoende av handikapp eller ekonomiska och sociala förhållanden. Motion och sportaktiviteter fick en framskjuten position. Ett omfattande system av liftar och backar för skidåkning föreslogs. Som tyngdpunkt i detta system föreslogs en stor kabinbana från Åre centrum till Åreskutans topp. Kabinbanan skulle vara i drift såväl vinter som sommar. I Åre planerades stora inomhusutrymmen för olika grenar av motion och idrott, bl. a. en simhall. Åre centrum borde dessutom tUlföras konferenslokaler, restauranger, diskotekutrymmen, informationscentral med naturvisnings- och fiskecentrum. För de övriga utbyggnadsorterna föreslogs mindre centralanläggningar med vissa av de nämnda aktiviteterna.

Av stor vikt bedömdes de lokala kommunikationerna mellan utbygg­nadsorterna vara. En omfattande lokaltrafik med bussar föreslogs.

Beträffande fj ärrtransporterna föreslogs ett ökat utnyttjande av char­tertåg, men också anlitande av charterflyg i stor skala. För att ta emot den ökade civila flygtrafiken bedömdes en utbyggnad av Östersunds flygfält vara nödvändig.

De detaljerade dispositionsplaneförslagen för vart och ett av de före­slagna utbyggnadsområdena omfattade även en översiktlig projektering av VÄ-utbyggnaden.

Investeringskostnaderna för hela projektet beräknades till ca 150 milj. kr. inkl. projekteringskostnader. I stora drag fördelade sig kostna­derna på följande poster.

Prop. 1976/77: 98

5

Milj. kr.

Mark och sanering

11

Boendeanläggningar

56

Restauranger o. d.

5

Inomhusaktiviteter (bl. a. simhall)

22

Utomhusaktiviteter (bl. a. liftar)

21

Vägar, vatten, avlopp m. m.

25

Utbyggnad av Östersunds flygfält

9

Diverse och oförutsett

2

Totalt

151

För att administrera utbyggnaden av Äreområdet efter de riktlinjer som angavs i utvecklingsplanen föreslogs att ett särskUt uppbyggnads­bolag skulle bildas i vilket berörda kommuner, landstinget och andra in­tressenter skulle ingå. Staten borde genom en styrelseledamot beredas möjlighet att följa arbetet.

En särskild driftorganisation föreslogs för att lösa en rad olika drift­frågor. Ett regionalt driftbolag borde enligt kommittén svara för orga­nisationen av trafiken inom området, utflykter, fiskevård, vandrings­leder och olika samordningsfrågor. I var och en av de föreslagna ut­byggnadsorterna borde dessutom finnas ett lokalt driftbolag med ansvar för driften av aktiviteterna.

Om projektet realiserades enligt de riktlinjer som drogs upp i utveck­lingsplanen skulle det få en avsevärd effekt på regionens sysselsättnings­förhållanden, framhöll kommittén. Med oförändrad säsonglängd skulle antalet sysselsatta öka med 340 helårssysselsatta och 850 delårssyssel-satta. Med en säsongförlängning på ca fyra veckor skulle relationen änd­ras till omkring 600 helårssysselsatta och 600 delårssysselsatta. Projektets förverkligande skulle således innebära ett väsentligt tUlskott av perma­nenta arbetstillfällen i regionen. Under utbyggnaden, som beräknades ta omkring fem år i anspråk, förutsågs dessutom ca 450 helårsarbetande bli sysselsatta i anläggningsarbeten.

Förslaget remissbehandlades. Remissinstanserna anslöt sig tUl kom­mitténs målsättning om allsidigt utbyggda större rekreationsområden där stora befolkningsgrupper kan beredas möjlighet till rekreation för rimliga kostnader. Remissinstanserna biträdde också kommitténs val av Åreregionen som försöksområde. De delar av utredningens förslag som berörde kommunikationsfrågor, marknadsföring, företags- och kommu­nalekonomiska frågor, sysselsättningsfrågor samt vissa fiskefrågor kriti­serades däremot i vissa avseenden.

Prop. 1976/77: 98

6

2.2 Särskild arbetsgrupp angående utbyggnaden av Åreprojektet

För att ytterligare belysa de kritiserade punkterna bildades i mars 1972 en särskild arbetsgrupp inom kommittén med representanter för berörda departement samt Jämtlands läns landsting, Järpens kommun­block och RESO. Arbetsgruppen avlämnade i oktober 1972 en rapport (Ds Jo 1972: 7) Rapport avseende utbyggnad av Åreregionen för turism och rekreation.

Arbetsgruppen konstaterade att en utbyggnad av Åreregionen kräver förbättringar av regionens kommunikationer. Från turistsynpunkt vore nybyggnad av en väg mellan Åre och Fäviken mest angelägen, med tanke på att en sådan skulle komma att öppna ett nytt värdefullt fjäll­område för turisterna. Vidare bedömdes en ombyggnad av vägsträckan StaaTännforsen och nya eller förbättrade lokalvägar inom de olika orterna angelägna. Beträffande fjärrtransporter och lokaltransporter i övrigt fann arbetsgruppen att någon kapacitetsbrist inte behöver be­faras.

Arbetsgruppen genomförde vidare företagsekonomiska och kommu­nalekonomiska analyser av projektet. Den företagsekonomiska utred­ningen visade bl. a. att, i den händelse hela den i utvecklingsplanen föreslagna investeringen genomfördes, vid ca 25 % ökad beläggning för samtliga aktiviteter skulle verksamheterna kunna väntas ge ett ekono­miskt godtagbart resultat utan subventioner. Med en kapitalsubvention på ca 40 % av investeringsbeloppet, vilket i stort sett var vad turist­kommittén förordat, skulle man kunna räkna med att verksamheten redan med befintlig beläggning ginge ihop. Genom att låta vissa uppen­bart olönsamma investeringar utgå eller senareläggas liksom genom en lämplig etappindelning och utbyggnadstakt skulle förlustriskerna kunna begränsas och det ekonomiska utbytet förbättras.

Enligt den av arbetsgruppen genomförda kommunalekonomiska ana­lysen beräknades den primärkommunala utdebiteringen fram till år 1985 komma att stiga avsevärt. Om en utbyggnad av Areprojektet skulle genomföras och folkmängdsutvecklingen skulle bli den i planerna an­tagna och om de investeringar och de driftkostnader som i planerna angetts böra falla på kommunen skulle komma att motsvara de beräk­nade, då framhöll arbetsgruppen skulle däremot ökningen av ut­debiteringen kunna begränsas.

Folkmängden i Järpenblocken nuvarande Åre kommun var den 1 januari 1972 9 420. Utan en utbyggnad beräknades invånaran­talet sjunka med i genomsnitt 185 invånare per år till totalt 6 975 år 1985. Den sammanlagda sysselsättningseffekten av Åreprojektet be­räknades uppgå till ca 680 helårsarbetande sedan projektet helt byggts ut. Äv dessa beräknades 230 arbetstillfällen tillkomma vid de nya an­läggningar som föreslogs i utvecklingsplanen. Den indirekta ökningen av arbetstUlfällena beräknades till 390 helårsarbeten. Om den genom-

Prop. 1976/77: 98

7

snittliga beläggningen skulle kunna ökas med ca två veckor skulle detta dessutom leda tUl en ökning av 60 helårsarbeten vid redan befintliga anläggningar. TUl detta skaU läggas de arbetstillfällen som anläggnings­arbetena ger upphov till och som uppskattades motsvara ca 1 740 års­verken.

Arbetsgruppen konstaterade att en viktig del i Areplanen var mark­nadsföringen. Man framhöll att marknadsföringen borde påbörjas ome­delbart efter ett eventuellt beslut att genomföra någon del av projektet. För de olika orterna gjordes en prioritering av anläggningar och aktiviteter för såväl vinter- söm sommarturism med sikte på att områ­det skulle kunna hävda sig i konkurrensen med andra områden.

Enligt den marknadsbedömning som arbetsgruppen lät utföra skulle en total utbyggnad enligt Åreplanen inte komma att ta i anspråk mer än knappt 1 % av det årliga totala ökade semesterresandet inom landet. Detta innebär att någon risk för att Äreregionen skulle kunna konkur­rera ut andra svenska turistområden inte föreligger, menade arbets­gruppen.

Ett genomförande av utvecklingsplanen skulle sannolikt inte komma att behöva medföra någon inskränkning i renskötseln i de aktuella samebyarna.

Beträffande fisket nedanför renbetesfjällen bedömdes möjligheterna till ytterligare upplåtelser som relativt stora. Arbetsgmppen pekade där­vid särskilt på behovet av att bilda fiskevårdsområden. Dessutom borde berörda myndigheter utreda möjUghetema att bUda sociala naturreser­vat med fisket som huvudmotiv. Möjligheterna tiU utvidgning av jakt och fiske inom renbetesfjällen bedömdes däremot vara små.

Arbetsgmppen konstaterade att de statliga stödåtgärderna till Åre­området hittills varit betydande. Under perioden 19591971 anvisades ca 83 milj. kr. som statsbidrag till beredskapsarbeten, vilket lett till investeringar för totalt ca 102 milj. kr. Det årliga statliga stöd som skulle kunna komma i fråga vid ett genomförande av projektet bedöm­des inte ställa krav på större statUga satsningar än vad som dittills utgått till området. Ett fortsatt stöd tUl området borde kunna målin-riktas på att förverkliga olika delar av den föreslagna Åreplanen.

Arbetsgruppen undersökte, på grundval av de olika delutredningar som gjorts, noga möjligheterna till en etappindelning. Arbetsgmppen fann att det av flera skäl torde vara nödvändigt att genomföra Åre-projektet etappvis. Arbetsmarknadsskäl, marknadsskäl och samhälls­ekonomiska skäl talar för detta, konstaterade arbetsgruppen som fann att en uppdelning i sex stora etapper kan göras. Varje etapp skulle kunna indelas i flera mindre etapper (segment). Principen för den ut­arbetade etappindelningen var att varje etapp och segment skulle vara en oberoende enhet som inte nödvändigtvis krävde en omedelbar fort­sättning.

3t   Riksdagen 1976/77.1 saml Nr 98

Prop. 1976/77: 98

8

I etapp I föreslogs utbyggnad i Are samt dessutom vägar och andra basinvesteringar i regionen. Etapp I föreslogs inrymma bl. a. byggande av en kabinbana tUl Åreskutans topp samt liftar avsedda att göra flackare terrängavsnitt tiUgängliga för i första hand barnfamUjer. An­talet bäddar borde ökas med I 400, framför allt i billiga, bekväma och famUjevänliga boendeformer. Vissa enkla utomhusanläggningar borde byggas ut, i första hand en simbassäng och en isbana. Satsningarna i Åre bedömdes samtidigt kräva följdinyesteringar i bl. a. gator, parke­ringsanläggningar, vatten och avlopp och promenadvägar. I etapp I borde också turistvägen runt Åreskutans östra delar byggas och för­bättringar av vägen till Tännforsen vidtas. Vid Tännforsen föreslogs en besöks- och servicebyggnad bli uppförd. Upprustning av vandringsleder ingick också i etapp I, liksom en upprustning av Sylarnas fjällstation.

I och med den av arbetsgruppen avgränsade första etappen skulle antalet bäddar i centrala Åre komma att uppgå till omkring 2 500. Förutsättningar skulle då finnas att i slutet av etappen eventuellt på­börja uppförandet av en centrumbyggnad innehållande bl. a. restau­rang, konferensutrymmen, biograf och ett besökscentrum i Are.

I det första segmentet av etapp I föreslogs kabinbanan och två liftar samt 600 bäddar i semesterlägenheter. I detta segment ingick även vissa utomhusanläggningar, liksom upprustning av vandringsleder och fjällstationen Sylarna. Turistvägen runt Äreskutans östra delar ingick också. Redan i detta tidiga skede av en utbyggnad borde enligt arbets­gruppen en rad tunga investeringar i gator, vatten och avlopp tillkom­ma. Totalkostnaden för hela etapp I beräknades till ca 58 milj. kr., ' varav ca 36 milj. kr. för segment 1.

Av det första segmentets kostnader skuUe staten genom lån och bidrag svara för 23 mUj. kr., varav ca 14 milj. kr. skulle kunna utgå i form av beredskapsmedel enligt gängse regler och praxis. Resterande belopp förutsattes kunna finansieras av kommun, landsting och övriga intres­senter. Fullföljandet av de övriga två segmenten i etapp I beräknades medföra investeringar för ca 23 milj. kr. varav 11 mUj. kr. i form av statliga lån och bidrag.

Genom den föreslagna etappindelningen ansåg arbetsgruppen att de invändningar som på olika sätt kom fram i anslutning till remissbe­handlingen av det ursprungliga förslaget hade kunnat undanröjas.

Enligt arbetsgruppen skulle kostnaderna för semestervistelse i Årere­gionen kunna bli betydligt lägre än på vissa populära utländska turist­orter.

2.3 Riksdagens ställningstaganden 1973 till Åreprojektet och regeringens beslut 1974

I proposition i mars 1973 (prop. 1973: 85, KrU 1973: 20, rskr 1973: 144) förordade dåvarande jordbruksministern vissa riktlinjer i fråga om

Prop. 1976/77:98

9

utbyggnaden för rekreationslivet i Åreregionen. Riksdagen anslöt sig tiU dessa riktlinjer.

Förslagen hade som bakgrund den av arbetsgruppen förordade etapp­indelningen. Riksdagens ställningstagande innebar att staten skulle sti­mulera en utbyggnad av turist- och rekreationsanläggningar som kan utnyttjas av stora befolkningsgmpper. Fömtsättningama för detta an­gavs vara lätt tillgängliga och relativt prisbUliga anläggningar. För att åstadkomma sådana anläggningar krävs medverkan från stat och kom­mun. Den föreslagna utbyggnaden i Åreregionen är av intresse både från rekreationssynpunkt och med hänsyn tUl de möjligheter tiU me­ningsfull sysselsättning, som erbjuds såväl vid utbyggnaden av anlägg­ningarna som vid driften av dem.

Riksdagsbeslutet innebar också att utbyggnaden i Åre skulle ske i etapper. Detta ställningstagande grundades på såväl arbetsmarknads­skäl särskilt behovet av kontinuerlig sysselsättning i området som samhällsekonomiska skäl. DärtUl framhölls att en etappindelning skulle göra det möjligt att avvakta de marknadsmässiga fömtsättningama innan ställning tas tUl fortsatt utbyggnad.

Staten skulle medverka vid finansieringen av den första deletappen genom att statligt stöd för sysselsättningen m. m. i området skulle ges till ifrågavarande projekt. Staten skulle också delta i det fortsatta planerings- och projekteringsarbetet. För detta arbete bildades ett sär­skilt bolag med företrädare för berörda kommuner, Jämtlands läns landsting och vissa andra intressenter, bl. a. RESO. Bolagets aktier tecknades av sammanläggningsdelegerade för Åre kommunblock, Jämt­lands läns landsting och övriga intressenter. Staten blev företrädd i bolagets styrelse.

Regeringen beslöt i november 1974 att den första etappen i det s. k. Åreprojektet skulle genomföras. Beslutet innebar följande.

En kabinbana från Äre centmm till Åreskutans topp.

En stugby med 400 bäddplatser.

Olika aktivitetsanordningar som lek- och bollplaner, motionsslingor och en mindre båthamn.

Leder, rastplatser och fiskeområden.

Ett nytt avloppsreningsverk och ledningar för vatten och avlopp.

Nya vägar och vägförbättringar.

Statens andel genom lokaliseringslån och särskUda bidrag be­räknades tUl 27,4 mUj. kr. Härutöver skulle ett statsgaranterat lån på 6,5 mUj. kr. lämnas. Kommun och landsting beräknades bidra med 5 milj. kr. och andra intressenter med 2,2 mUj. kr. Totalt beräknades projektet kosta 41 mUj. kr.

Prop. 1976/77: 98

]0

3   Utbyggnaden i Åreområdet

3.1 Åreprojektets Planerings AB (ÅPAB)

I enlighet med förslagen i de utredningar som föregick beslutet om Åreprojektet inrättades det planeringsbolag Åreprojektets Planerings AB (ÅPAB) som skulle ha till uppgift att planera för genomföran­det av projektet. ÅPAB tillkom formellt genom att ett äldre av kom­munen ägt bolag Åre Sockens Turistfrämjande AB ändrades till namnet och gavs en ny bolagsordning. Den nya bolagsbUdningen re­gistrerades i september 1973. Bolagsordningen har godkänts av rege­ringen och kan inte ändras utan regeringens tUlstånd. I bolagsordningen anges syftet med bolagets verksamhet vara att bedriva fortsatt plane­rings- och projekteringsarbete beträffande turistanläggningar och fri­luftsområden inom Åre kommun och att utöva annan därmed samman­hängande verksamhet. Bolagets styrelse har sju ledamöter och supplean­ter, varav regeringen utser en ledamot och en suppleant. Övriga ledamö­ter och suppleanter tre representerande Åre kommun, en vardera Jämtlands läns landsting, RESO och den lokala turistnäringen väljs på ordinarie bolagsstämma. Finansieringen av bolagets verksamhet har dels skett genom bidrag från staten och kommunen, dels genom av in­tressenterna insatt aktiekapital.

ÅPAB har under sin verksamhet inledningsvis prövat och utrett frå­gor rörande markanvändningen för rekreationsaktiviteter. Frågor rö­rande markdisposition och fysisk planering har utretts i nära samarbete med kommunen. Planering och projektering av kabinlinbanan, UHådals-anläggningen och Fröåvägen, liksom övriga investeringar i första del­etappen, har varit naturliga uppgifter för bolaget. Bolaget har utarbetat en marknadsföringsplan för Åreregionen. Bolaget har bedömt det ange­läget att snabbt nå fram till en större turistström till området i syfte att investeringarna i projektets anläggningar skall kunna ge ekonomisk avkastning. Bolaget har bedömt det vara en förutsättning att antalet bäddplatser ökar i rask takt.

3,2 Are Lift- och Kabinbane AB (ÄKAB)

Kommunen har bUdat ett driftbolag Åre Lift- och Kabinbane AB (ÅKAB) med uppgift att som huvudman svara för investeringsfasen och sedermera driften av Åreprojektets investeringar. Bolaget bUdades i september 1974 och 1 februari 1975 beslöt kommunen teckna aktier i ÅKAB för sammanlagt 2,5 milj. kr. ÅKAB är ett av kommunen helägt bolag. I dess styrelse har dock kommunen upplåtit platser till andra intressenter i Areprojektet. I ÅKAB;s styrelse omfattande nio leda­möter, varav fem från kommunen representeras landstinget av en ledamot, turistnäringen av två och RESO av en. En av de kommunala

Prop. 1976/77: 98

H

platserna  har  upplåtits  till  staten.   Statens  representation  upphörde fr. o. m. februari månad 1977.

Bolaget har enligt bolagsordningen att "inom Åre kommun uppföra och driva lift- och linbaneanläggningar, ävensom att äga och förvalta fastigheter och lös egendom för turismens utveckling inom kommunen och utöva annan därmed förenlig verksamhet".

ÅKAB:s investeringar omfattar t. o. m. år 1976 en kabinbana för 80 personer med dal- och bergsstation, maskinutrustning, parkering, en stollinbana, två släpliftar samt markarbeten för skidnedfarter från Åre­skutan. Anläggningarna produktionskostnadsberäknades i januari 1975, mot bakgrund av anbudssummor för ej färdigprojekterade objekt jämte kalkylmässigt framtagna tilläggsbelopp, tUl 42,1 mUj. kr. Kostnaderna har i januari 1976 beräknats tUl 63 mUj. kr. och i november 1976 till 74 mUj. kr. Kostnadsökningarna för objekten främst kabinbanan hänför sig till flera faktorer. Bl. a. blev sprängningsarbetena för banans stöttor, liksom för de bägge ändstationerna, mer omfattande än beräk­nats. Vidare har under byggnadstiden osedvanligt besvärande klimatför­hållanden rått, vilket inneburit avsevärda förseningar och kostnadsök­ningar. En byggtransportbana totalhavererade i december 1975 och en bärlina föll tUl marken i april 1976 på grund av kraftiga stormar.

Kabinbanan har under hösten 1976 tagits i drift. Övriga delar av ÅKAB:s nuvarande investeringsåtaganden stollinbana, släpliftar, parkering m. m. har likaledes tagits i drift.

ÅKAB har i dag en finansieringstäckning för beslutade och i huvud­sak genomförda investeringar omfattande 59 431000 kr. Därav svarar staten för 43 806 000 kr. genom bidrag, lån, lånegaranti och bidrag för beredskapsarbeten. I övrigt har Jämtlands läns landsting länmat låne­garanti för 1 000 000 kr. och Åre kommun tecknat samtliga aktier i bolaget med 2 500 000 kr. Härutöver har främst FoUcsam och Jämt­lands läns sparbank lämnat lån omfattande 12 125 000 kr. Av den be­slutade finansieringen om drygt 59,4 mUj. kr. har t. o. m. januari 1977 ca 58 milj. kr. betalats ut av bolaget.

Av den beslutade finansieringen är ca 28,4 mUj. kr. resultats- och likviditetspåverkande. Härvid har statens bidrag genom lokaliserings­bidrag och avskrivningslån liksom bidrag från anläggningsstödet tUl idrotten och bidrag för beredskapsarbeten icke medräknats.

3.3 Beviljat statligt stöd tUl Areprojektet

Beträffande Areprojektet har följande beslut om statiigt stöd fattats.

a) Regeringen beslöt i februari 1975 bevilja ÅKAB statiigt lokali­seringsstöd till kabinbanan och en mindre serveringsanläggning i an­slutning till bergsstationen med 23 010 000 kr. Äv beloppet utgjorde

Prop. 1976/77: 98

12

11115 000  kr.  lokaliseringsbidrag,  6 135 000  kr.  avskrivningslån och

5 760 000 kr. lokaliseringslån. Investeringskostnaderna beräknades i no­

vember 1974 tUl 27,4 milj. kr.

b)

RUisdagen beslöt i mars 1975 bemyndiga fullmäktige i riksgälds­kontoret att ikläda staten garanti för lån till ÄKAB med högst 7 milj. kr.

c)

Regeringen lämnade i september 1975 bidrag till Åre kommun tUI kostnader för utförande av serviceanläggning i UUådalen med 460 000 kr.

d) Regeringen har fortlöpande lämnat bidrag till ÅPAB för projek­

teringskostnader. Riksdagen beslöt, i samband med dess ställningsta­

gande till en utbyggnad för rekreationslivet i Åreregionen i tilläggsstat

III till riksstaten för budgetåret 1972/73, om ett anslag av 2 000 000 kr.

till bidrag till projekteringskostnader för ÅKAB.

e)    Regeringen lämnade i december 1975 tiU lika delar bidrag och av­

skrivningslån till kostnader för utförande av liftar och stollinbana i Åre

om sammanlagt 3 500 000 kr.

f) Regeringen beslöt, till följd av kostnadsfördyringar avseende kabin­

banan och serveringsanläggningen, i maj 1976 bevilja Areprojektet

ytterligare lokaliseringsstöd med 9 900 000 kr.  Av beloppet utgjorde

6 800 000   kr.   lokaliseringsbidrag,   600 000   kr.   avskrivningslån   och

2 500 000 kr. lokaliseringslån.

g) Regeringen beslöt den 30 december 1974 och den 12 februari 1976

att ge statsbidrag till beredskapsarbeten med 2 685 000 kr. tUl Svenska

turistföreningen för upprustning av Sylstationen. Regeringen fattade vi­

dare i oktober 1976 beslut om bidrag med 1 342 500 kr. tiU 1976/77 års

kostnader för upprustningen.

h) Regeringen lämnade i oktober 1976 bidrag tUl kostnader för an­läggande av en parkeringsplats i UUådalen med 148 000 kr. Regeringen lämnade i oktober 1976 bidrag tiU uppförande av Alpint Centrum i Åre med 840 000 kr.

i) Länsarbetsnämnden i Jämtlands län har för vissa arbeten lämnat bidrag med 396 000 kr.

Statens bidrag till Areprojektet m. m. omfattar, enligt den år 1974 förutsatta finansieringsplanen jämte reviderade kostnadsberäkningar i maj 1975, följande åtaganden.

Bidrag till ÄKAB

lokaliseringsbidrag

17 915 000 kr.

avskrivningslån

8 485 000 kr.

anläggningsstöd till idrotten

1 750 000 kr.

bidrag tUl beredskapsarbeten

396 000 kr.

Summa       28 546 000 kr.

Prop. 1976/77: 98

13

Lån till ÅKAB

lokaliseringslån

8 260 000 kr.

statiig lånegaranti

7 000 000 kr.

Summa       15 260 000 kr.

Bidrag utanför ÅKAB:s ansvarsområde

projekteringskostnader inom ÅPAB

2 000 000 kr.

bidrag till Ullådalsanläggningen

608 000 kr.

bidrag till upprustning av Sylstationen

3 585 000 kr.

Summa    6 193 000 kr.

Staten har således till Åreprojektets finansiering bidragit med ca 50 milj. kr., varav ca 35 milj. kr. utgör bidrag m. m. och 15,3 milj. kr. utgör lån eller garanti för lån.

4    Nu aktuella framställningar m. m. om åtgärder i Åreområdet

4.1 Åre kommuns ekonomi

Åre kommun omfattar 76 kvadratmU och har 9 200 invånare. Av invånarna bor endast 40 % i tätorterna. Kommunen har en befolk­ningsmålsättning på 9 400 personer år 1980.

En avgörande faktor för att nå det uppsatta målet och motverka en befolkningsminskning är Åresatsningen på turism och rekreation. Härvid hoppas också kommunen på att den nu rådande åldersfördel­ningen, vilken föranletts av yngre åldersgruppers utflyttning och f. n. innebär att 20 % av invånarna är pensionärer, till viss del skaU kunna förändras.

Åre kommun är en utpräglad turistkommun. I jämförelse med den traditionella industrin är turistindustrin en arealkrävande näring med en tUl ett flertal mindre orter spridd lokalisering av verksainheten.

Äre kommuns budget omsluter ca 60 mUj. kr. varav kapitalutgifterna utgör ca 16 milj. kr.

Skattekraften motsvarar enligt 1975 års taxering 114:11 kr. per invå­nare eller ca 70 % av rikets medelskattekraft. Detta innebär att kom­munen till följd av skatteutjämningssystemet är en s. k. tillskottskom­mun med 13 kr. per skattekrona. Utdebiteringen tUl den borgerliga kommunen har på gmnd av starkt ökade driftkostnader måst höjas med sammanlagt 2 kr. sedan år 1974 och uppgår för år 1976 till 17:20 kr.

Prop. 1976/77: 98

14

Den sammanlagda kommunalskatten i de olika församlingarna ligger mellan 29:30 och 30 kr. och medeltalet ligger på 29:35 kr., vilket var den högsta utdebiteringen i landet under år 1976.

Äv utdebiteringen åtgår 2:80 kr. tUl kapitalbildning. Trots utdebite­ringshöjningarna har nettolåneskulden samtidigt måst ökas med 9,7 milj. kr. till sammanlagt 37,8 milj. kr., motsvarande 4 120 kr. per per­son. Ca 1:50 kr. av utdebiteringen åtgår till amortering och ungefär lika mycket till räntor.

För år 1976 beräknades i budgeten ytterligare en nettoupplåning med 2,9 milj. kr. Den starkt ökade omsättningen på såväl drift- som kapi­talsidan innebär en stark belastning på kommunens likviditet. Periodvis måste en betydande del av kommunens underställningsfria lånerätt nyttjas för att klara behovet av likvida medel och redan nu blir igång­sättningen av olika byggnadsprojekt helt beroende av om lån kan ordnas före byggstarten eller ej.

För Åreprojektet har kommunen skapat ett särskilt helkommunalt bolag med 2,5 milj. kr. i aktier. Bolaget ÄKAB har en investe­ringsomslutning i dag om ca 70 milj. kr., varav knappt 30 mUj. kr. utgör lånefinansierat kapital.

4.2 Framställningar från Åre kommun

4.2.1 Vatten- och avloppsanläggningar

Åre kommun anmäler att ett väl utbyggt vatten- och avloppssystem krävs för att uppfylla gällande lagstiftning samt den fysiska riksplanens intentioner. De totala kostnaderna för dessa anläggningar beräknas till 90100 milj. kr. Endast en mindre del, ca 22 mUj. kr., är f. n. investe­rade.

För att klara av vatten- och avloppsförsörjningen i samband med Åreprojektets genomförande krävs investeringar på ca 4550 milj. kr. i 1975 års priser. Dessa belopp finns redovisade i en översiktlig utred­ning för Åreområdet benämnd Områdesplan Åre Duved Husa Fröå.

För att möjliggöra genomförandet av Åreprojektets första deletapp krävs investeringar i vatten- och avloppsanläggnmgar i form av ett nytt reningsverk, huvudledningar, ombyggnad av vattenverk m. m. Kost­naderna har beräknats till 19 milj. kr. i aktuellt prisläge.

För att förbättra underlaget för kabinbanan och andra i deletappen ingående aktivitetsanläggningar krävs snabbast möjliga utökning av bäddkapaciteten inom området. Konkreta planer finns f. n. på anlägg­ningar för turistiskt boende inom Åre samhälle på ca 800 bäddar. Här­vid avses den s. k. Resobyn med ca 400 bäddar och ytterligare en bo­endeanläggning i omedelbar anslutning till denna.

Prop. 1976/77: 98

15

För förverkligandet av dessa utbyggnadsplaner samt andra bygg­nadsprojekt, exempelvis permanentbostäder, lokaler för kommersiell och allmän service m. m. måste erforderlig kapacitet på vatten- och avloppssidan skapas.

Kommunstyrelsen i Åre kommun har hos länsstyrelsen i Jämtlands län hemställt om att under byggnadstiden för Resobyn få utnyttja nuva­rande vatten- och avloppsanläggning. Länsstyrelsen har angett att någon nämnvärd ökning av bebyggelsen i Åre inte kan ske utan att erforderiig kapacitet på vatten- och avloppssidan samtidigt byggs upp. Det befint­liga avloppsreningsverket i Äre samhälle är dels kapacitetsmässigt över­belastat, dels konstruerat för en mycket begränsad reningseffekt. Därav följer att det principieUt råder förbud mot att utan tUlstånd eller dispens enligt miljöskyddslagen ansluta ytterligare bebyggelse tUl reningsverket.

Kommunen står beredd att sätta i gång anläggningsarbetena för ett nytt reningsverk, men har till följd av bristande finansieringsmöjlighe­ter inte kimnat påbörja arbetena. Kommunen erinrar om att regeringens principbeslut i november 1974 angående Åreprojektets första deletapp medger 50 % i statsbidrag tUl kostnaderna för vatten- och avloppsan­läggningar. Åre kommun ser det dock som nödvändigt att erhålla ett till 75 % förhöjt statsbidrag för de vatten- och avloppsinvesteringar som är förorsakade av Äreprojektets första deletapp.

Åre kommun redovisar som gmnd för ett förhöjt statsbidrag att kommunens vatten- och avloppstaxor efter kommunsammanläggningen den 1 januari 1974 har höjts väsentligt och fr. o. m. år 1976 uppgår till 7 500 kr. per anläggning plus 1 000 kr. per bädd för stugbyar och hoteU. Brukningsavgifterna uppgår tUl ca 600 kr. per år för ett enskilt fritids­hus samt till ca 150 kr. per bädd och år i stugbyar resp. hotell.

Kommunens vatten- och avloppstaxor har sedan januari 1974 höjts vad beträffar arJäggningsavgifter med ca 375 % och för brukningsav­gif ter med ca 140 %.

4.2.2 Trafikanläggningar m. m. i Åre samhälle

I Åre utvecklingsplan för ett svenskt rekreationsområde analysera­des hur resandet tiU, från och inom området kunde förväntas ske.

Investeringsförslagen omfattade investeringar som särskilt främjade den kollektiva trafiken, men även de bUbuma turisternas behov av parkeringsmöjligheter. En ändrad trafikföring i Åre centrum ansågs erforderlig för att klara den ökade belastningen. Åre centrum borde bli helt bilfritt vissa tider av året.

I rapporten Ds Jo 1972: 7 avseende utbyggnad av Åreregionen för turism och rekreation bedömdes volymen av de trafikinvesteringar som i första hand borde komma i fråga i den förstå deletappen. I rapporten

Prop. 1976/77: 98

16

föreslogs investeringar i lokala vägar, vägbelysning, parkeringsdäck och andra parkeringsanläggningar samt gångvägar.

Kostnaderna beräknades i 1971 års priser till ca 1,83 mUj. kr. Inves­teringarna omfattades av regeringens principbeslut år 1974 och kostnads­ramen beräknades i januari 1974 tUl 2,3 milj. kr. Kommunen erinrar om att i beslutet förutsattes att staten skulle lämna bidrag med 40 % av investeringskostnaderna.

Kommunen framhåller nu att en etappvis utbyggnad bör ske på så­dant sätt att den eftersträvade totallösningen av trafikfrågorna ej för­svåras och att första etappen skall möjliggöra genomförandet av Åre­projektets första deletapp. Vidare skall det kollektiva resandet priori­teras.

Åreprojektets första deletapp omfattar trafikalstrande aktivitetsan­läggningar såväl norr om väg E 75 genom kabinbanans utförande, som söder om vägen genom planerade sommaraktiviteter vid Åre strand. Utvecklingen av bostadsbyggandet för turismen kommer att ske mellan "gamla" och "nya" väg E 75, väster om Åre samhälle.

Det har mot denna bakgrund ansetts särskilt angeläget att prioritera vägar, parkeringsplatser och gångvägar som betjänar kabinbanan, Åre strand, turistboendebebyggelsen väster om Åre samhälle, den kollektiva trafiken samt Åre centrum.

4.2.3 Markförvärv för turistiskt boende

Åre kommun utreder f. n. frågan om lämplig organisation för mark­förvärv och exploateringsverksamhet för turistbebyggelsen.

För att säkerställa ett tillräckligt samhäUeligt markinnehav krävs markförvärv motsvarande 10 års exploatering. Kommunen räknar med en utbyggnadstakt av 400 bäddar per år under 10 år.

Åre kommuns behov av mark skulle enligt dessa förutsättningar kräva ett kapital på ca 10 milj. kr. Kapitalet måste, med hänsyn till kommunens lånebelastning, lånas på tUlräckligt förmånliga villkor. Så­dana bedöms av kommunen böra innebära 5 års ränte- och amorte­ringsfrihet. Efter 5 år beräknas lånen kunna vara räntebärande. Kom­munen beräknar att en löptid inledningsvis bör fastställas tiU 10 år. Efter 5 år borde, i samband med en eventuell utvärdering av projektet, frågan om löptid och amorteringar kunna prövas.

4.3 ÅKAB:s finansieringssituation och framtida driftekonomi

4.3.1 Situationen beträffande beslutade investeringar

ÅKAB har under november 1976 redovisat ett betydande finansiellt underskott för de hittiUs beslutade objekten. Totalkostnaderna beräknas

Prop. 1916fil: 98

17

tiU 73 979 000 kr. i aktuellt prisläge, varav endast 59 431000 kr. har finansieringstäckning. Byggnadsarbetena är ännu ej helt avslutade, var­för den slutliga produktionskostnaden är kalkylerad. Hämtöver före­ligger ytterligare krav mot bolaget i form av stridiga, icke reglerade fakturor från en entreprenör. Kapitalunderskottet vilket i den nu gjorda kalkylen utgör 14 548 000 kr. har baserats på en kapitalbe-hovsplan beräknad från kontraktsbelopp och prognostiserade merkost­nader till följd av mervärdeskatt, index och bl. a. kompletterande säker­hetsanordningar. Visst hänsynstagande har skett till stridiga fakturor. Investeringarna av beslutade objekt i ÅKAB:s regi är i ett slutskede, varför successiv slutfakturering från entreprenörer och leverantörer är aktuell. Bolaget uppger att företaget om inte finansieringstäckning inom kort sker av i huvudsak hela det redovisade underskottet måste gå i likvidation. Brist på likvida medel kan uppstå inom en mycket nära framtid. T. o. m. februari 1977 har bolaget utbetalt belopp motsvarande beslutad finansiering. Under mars månad 1977 beräknas ytterligare 3,7 milj. kr. behöva utbetalas.

4.3.2 Bedömningar av AKAB:s framtida driftekonomi

Intentionerna bokom Åreprojektet, som de utformades av kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområden och sedermera av den särskUda arbetsgmppen, var att genom genereUa åtgärder främja utvecklingen av turism och friluftsliv. Bl. a. skulle skapas aktiviteter i överkomliga prisklasser rekreationsanläggningar, boendemöjligheter, transporter m. m. Det konstaterades att efterfrågan är stor på prisbU­liga anläggningar med många aktiviteter som inte kräver dyrbara in­vesteringar, men som däremot är arealkrävande. De av arbetsgruppen företagna företagsekonomiska och kommunalekonomiska analyserna visade bl. a. att verksamheten väntas ge ett ekonomiskt godtagbart re­sultat utan subventioner om investeringarna i Åre genomförs och om en beläggning som med 25 % överstiger dagens kan nås. Med en kapi­talsubvention på ca 40 % av investeringsbeloppet kunde man räkna med att verksamheten skulle gå ihop redan med oförändrad beläggning. Etappindelning av projektet, jämte de överväganden om lönsamheten för projektet i driftsituationen som bUdade underlag för finansierings­kalkylerna i arbetsgmppens rapport, förutsatte en kapitalsubvention av motsvarande storleksordning. Regeringens senare stäUningstagande led­de tUl en kalkylerad kapitalsubvention med 18,3 mUj. kr. (ca 45 % av en investering omfattande ca 41 milj. kr.) för hela det beslutade Arepro­jektet. Enligt den intUl år 1976 beslutade kapitalfinansieringen till 59,4 milj. kr. utgör 28,4 milj. kr. (eUer 48 %) lånefinansiering beräknad för i stort sett samma omfattning investeringar med samma drift- och rän­tabilitetsförutsättningar. Ändelen lånat kapital för ÄKAB:s investeringar

Prop. 1976/77: 98

18

i första hand i kabinbanan har utifrån de fortlöpande reviderade finan­sieringskalkylerna således för i stort sett samma objekt ökat från ca 12,5 milj. kr. till 28,4 milj. kr. ÅKAB har fortlöpande bedömt resultat­utvecklingen med utgångspunkt i de av den särskilda arbetsgruppen re­dovisade antagandena om aktivitetemas beläggning. AKAB har nyligen redovisat bedömningar av resultatutvecklingen som ger vid handen att de hittills beslutade investeringarna kan bära lån omfattande ca 12 milj. kr. AKAB har därvid förutsatt att den ännu icke finansierade delen av de pågående projekten således de kostnader som överskjuter 59,4 milj. kr. inte skall ge företaget ytterligare kapitalkostnader. Bolagets kapitalbehov täcks f. n. huvudsakligen av byggnadskrediliv för anlägg­ningarna jämte de utbetalda statiiga stöden. Härutöver har Folksam och Jämtlands läns sparbank lätrmat långfristiga lån med sammanlagt ca 12,1 milj. kr. Som säkerhet för byggnadskreditivet har lämnats dels en stat­lig garanti av riksgäldskontoret om 7 milj. kr. och dels en garanti av Jämtlands läns landsting om 1 milj. kr. Statiigt lokaliseringsstöd i form av lån utgör 8 260 000 kr.

4.4 Kompletterande investeringar

Bolaget har i sina bedömningar av den framtida resultatutvecklingen gjort den bedömningen att kompletterande investeringar är nödvändiga för att dels förbättra resultatet, dels nå målen för Areprojektet. ÅKAB hävdar att de tillkommande investeringarna dels en serveringsbygg­nad vid kabinbanans bergsstation, dels ett parkeringsdäck vid dess dal­station var för sig utgör integrerade och nödvändiga delar av en funk-tionsmässig helhet. De investeringar som hittills beslutats kommer inte att fungera tUlfredsställande i driftskedet, om inte serveringsbyggnad och parkeringsdäck uppförs. De två tiUkommande objekten omfattades inte av beslutet om den första deletappen av etapp I år 1974, men väl av etapp I i den särskilda arbetsgruppens etappindelning.

4.4.1 Serveringsbyggnad vid kabinbanans bergsstation

ÅKAB anser att en serveringsbyggnad på Åreskutan, i anslutning till kabinbanans bergsstation, erfordras av olika skäl:

Kabinbanans ekonomiska utfall skulle förbättras.

Möjligheten för äldre, rörelsehindrade och handikappade att kom­ma i kontakt med högfjället var en viktig faktor då beslutet om kabinbanan fattades. Besök på högfjället skulle då inte enbart ut­göras av en tur- och returresa med kabinbana. Utförandet av kabin­banan och en planerad handikappvänlig permanentad promenadväg

Prop. 1976/77: 98

19

i bergsstationens närhet skulle ge t. ex. rullstolsbundna möjlighet till närkontakt med högfjäUet. Serveringsbyggnaden skulle då utgöra replipunkten i en avslutad vandring.

För högfjällets besökare bedöms serveringsbyggnaden som en nöd­vändighet. Byggnaden skuUe bU en tillflyktsort vid hastigt väderom­slag. Vandrings- och skidåkningsområdet på högfjäUet behöver vida­re en matservering av tillräcklig storlek. Serveringsbyggnaden kostnadsberäknas i aktuellt prisläge till 7 milj.

kr.

4.4.2 Parkeringsdäck vid kabinbanans dalstation

Kabinbanans dalstation ligger vid väg E 75. Byggnadsnämnden i Äre kommun, statens vägverk och polismyndigheterna ställer krav på par­keringsdäckets tillkomst för att en acceptabel trafikmiljö skall uppnås. Parkeringsdäcket ingick också i fömtsättningama för bygglov för ka­binbanan. ÅKAB bedömer att behovet av parkeringsplatser uppgår tUl 350. Den nuvarande parkeringsplatsen som avses ersättas av parke­ringsdäcket har kapacitet för 143 bilar.

I aktuellt prisläge har kostnaderna beräknats till 7,4 milj. kr.

4.5 Vissa projekt inom första deletappen

Äre kommun, ÅPAB och ÅKAB har utöver de redovisade frå­gorna rörande Åreprojektets investeringar i vatten- och avloppsanlägg­ ningar, vägar och markförvärv, de av ÅKAB i huvudsak beslutade och genomförda investeringarna och behovet av kompletterande investe­ringar tagit upp de övriga investeringar som omfattas av första del­etappen. Intressenterna i Åre har hemstäUt om statens medverkan till finansieringsbeslut före utgången av år 1978 beträffande dessa investe­ringar.

I prop. 1973: 85 angav föredragande departementschefen att en ut­byggnad av Åreprojektet borde ske i etapper. Det betonades särskilt att varje etapp borde vara en oberoende enhet, som gör det möjligt att av­vakta de marknadsmässiga förutsättningarna innan stäUning tas till fort­satt utbyggnad. Intressenterna fäster uppmärksamheten på att den första deletappen omfattar projekt som enligt 1974 års regeringsbeslut ansetts utgöra en sammantagen enhet. Det är därför angeläget att etappen får slutföras så snart som möjligt. I det följande redovisas de återstående projekt i första deletappen som åsyftats.

4.5.1 Lågenhetshotell/stugby i Äre I första deletappen ingår byggande av lägenhetshotell/stugby med ca

Prop. 1976/77: 98

20

400 bäddar. Enligt finansieringsförutsättningarna skall full finansiering ske genom lokaliseringsstöd och kompletterande statsbidrag. Objektet är sedan en tid projekterat, men har inte kunnat aktualiseras tUl följd av att stadsplan för markområdet ännu inte fastställts. ÅKAB beräknar under fömtsättning att ställning tas till finansieringsfrågan att byggstart kan ske under våren 1977, sedan stadsplanefrågan lösts. ÄKAB bedömer att lägenhetshotellet/stugbyn, med bolaget som huvudman och full finansiering från statens sida av investeringen, verksamt skulle bidra tUl att förbättra bolagets resultat i driftskedet. Objektet kostnads­beräknas i aktuellt prisläge tUl ca 12 mUj. kr.

Kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområden redovisade beräkningar enligt vilka lönsamhet för utländska turistområ­den, jämförbara med ett föreslaget utbyggt Åre, kan nås vid en kapa­citet omfattande 5 000 bäddar.

Inom Åre samhäUe finns i dag ca 1 600 bäddar i hoteU, stugbyar och lägenhetshotell sammantaget. F. n. planeras ett tUlskott av ca 800 bäd­dar.

I diskussionerna om uppförandet av lägenhetshotellet/stugbyn har förutsatts en speciell inriktning i samverkan mellan Landsorganisationen i Sverige, Tjänstemännens centralorganisation, Lantbrukarnas riksför­bund och RESO. En sådan samverkan har bedömts kunna medföra så­väl goda rekreationsmöjligheter för breda samhällsgrupper som ge ga­rantier för en högt och över en längre säsong belagd stugbyverksamhet.

4.5.2 Rekreations- och fritidsaktiviteter m. m.

Regeringens principbeslut i november 1974 omfattade även motions­slingor, elljusspår, bamliftar m. m. Åre strand avsågs bli utbyggt med lek- och bollplaner, banor för tennis och minigolf, båthamn och mo­tionshall. Vidare omfattades nyanläggning och upprustning av vand­ringsleder, liksom leder för ridning, cykling, kanoting och snöskoter, samt fiskevårdande åtgärder m. m. i deletappen. För dessa objekt förut­sattes i huvudsak fuU statlig finansiering kunna ske genom bidrag eller bidrag i kombination med beredskapsarbeten. För en väg mellan Björnänge och Fäviken, vilken bedömdes behöva tUlkomma främst för att knyta samman olika rekreationsområden inom Åreregionen, fömt­sättes visst statligt stöd utgå.

Åre kommun har i särskild skrivelse beräknat kostnaderna för dessa aktiviteter, exkl. vägen mellan Bjömänge och Fäviken, tUl drygt 5,5 milj. kr. Därav fömtsätts 5,2 milj. kr. vara statsfinansierat. Vägen mel­lan Bjömänge och Fäviken kostnadsberäknas i 1975 års penningvärde tUl 4,6 mUj. kr., varav Åre kommun hemställer om statsbidrag med 4,2 milj. kr.

Prop. 1976/77: 98

21

5    Föredraganden

Åre har sedan länge väl utvecklade traditioner som rekreationsområ­de med betydelse för i första hand den inhemska vinterturismen. Kom­mitténs för planering av turistanläggningar och friluftsområden val av Äreområdet som särskilt studieobjekt för turism och rekreation är mot denna bakgrund naturligt. Kommittén avsåg med sina förslag att med­verka till att Äreregionen byggdes ut till landets första stora utbyggda område för det fjärrinriktade rekreationslivet. En sådan utbyggnad borde, menade kommittén, genomföras på ett sådant sätt att man med den nådde vissa bestämda sociala syften. Målsättningen var att skapa ett allsidigt stort rekreationsområde, där stora befolkningsgmpper till rimliga kostnader kunde beredas möjlighet tUl rekreation.

Mot bakgrund av turistkommitténs förslag, Uksom de förslag som redovisades av den särskilda arbetsgrupp som senare utvecklade vissa av kommitténs förslag, indelades utbyggnaden i Åre i etapper och del­etapper. Den vägledande principen för denna indelning var att varje etapp och deletapp skulle utgöra av varandra oberoende enheter som inte nödvändigtvis krävde en omedelbar fortsatt utbyggnad.

Riksdagen har tidigare anslutit sig till målsättningarna för Årepro­jektet och har också för sin del förordat en etappindelning av utbygg­naden (prop. 1973: 85, KrU 1973: 20, rskr 1973: 144). Riksdagen an­visade samtidigt särskilda medel för planering och projektering. Prin­cipbeslut om utbyggnaden fattades i november 1974 av den dåvarande regeringen. Staten har därefter bidragit till ett i principbeslutet när­mare avgränsat Åreprojekt med lån, bidrag, lokaUseringsstöd och bidrag till beredskapsarbeten. Bl. a. beslöt riksdagen år 1975 om en statlig låne­garanti (prop. 1975: 1 bU. 11 s. 142, KrU 1975: 2, rskr 1975: 27).

I avsnitt 2.3 har jag redovisat omfattningen av Åreprojektet. Projek­tet omfattar i huvudsak av varandra beroende investeringar, dels i form av kommunala serviceåtgärder, basfunktioner för turismen, dels i form av rekreations- och friluftsanläggningar. När beslutet om Åreprojektets förverkligande fattades bedömdes det angeläget att områdets attraktivi­tet för turister så snabbt som möjligt höjdes och att fömtsättningar ska­pades för att området skulle kunna ta emot en ökad turistström. Av detta skäl beslöts att den i projektet ingående kabinbanan tidigt skulle komma till stånd och att en stugby med stor kapacitet borde uppföras för att såväl öka som bredda turistunderlaget i området.

Äreprojektets Planerings AB (ÅPAB) ett särskUt bolag med repre­sentanter för staten, kommunen, landstinget, RESO och den lokala tu­ristnäringen i styrelsen har sedan år 1973 utarbetat förslag till pro­jektets genomförande. Ett helkommunalt bolag, Äre Lift- och Kabin­bane AB (AKAB), svarar för genomförande och drift av väsentiiga delar av projektet. Areprojektet inleddes med uppförandet av en 80-personers kabinbana upp mot Äreskutans topp.

Prop. 1976/77: 98

22

Enligt principbeslutet från år 1974 omfattar Areprojektet utöver kabinbanan liftar, stugby samt kompletterande anläggningar för olika idrotts- och friluftsaktiviteter. Vidare omfattas projektet av anläggningar i Ullådalen samt vissa investeringar för vatten- och avloppsrening, vägar och trafikreglerande åtgärder samt bl. a. markförvärv. Arbetet med ka­binbanan är i huvudsak slutfört och banan har tagits i drift. Vidare har uppförts liftar utmed Äreskutan m. m., serviceanläggning och parke­ringsplatser i Ullådalen samt upprustning av vissa vandringsleder. Svenska turistföreningen har med statliga bidrag rustat upp turiststatio­nen i Sylarna.

Är 1974 beräknades kostnaderna för projektet till totalt 41 milj. kr. Investeringar om ca 70 milj. kr. har hittills gjorts. Härtill har utgått statligt stöd om ca 52 milj. kr. Därtill kommer lokaliseringslån och en statlig lånegaranti. Trots att de totala investeringarna nu avsevärt över­stiger de år 1974 beräknade kostnaderna har väsentUga delar inte kom­mit till utförande. Uppenbarligen var de kalkyler varpå 1974 års prin­cipbeslut gmndades inte tillräckUgt underbyggda.

Enligt min uppfattning är det likväl angeläget att de i Åreprojektet förutsatta investeringarna kan komma till stånd. För detta talar även den enighet som rått kring Areprojektet. Denna enighet har kimnat no­teras såväl i remissarbetet som vid riksdagsbehandlingen. Jag förordar därför att Areprojektet nu fullföljs i stort sett i den omfattning som be­slutades i november 1974. Det är därvid angeläget att Åre konomun, ÅPAB och ÄKAB ges rimUga fömtsättningar att vid projektets fullföl­jande nå de angivna målsättningarna. En förutsättning härför är sam­tidigt att omfattningen av investeringarna avgränsas för att ge ett rimligt underlag för bedömning av bl. a. finansieringsfrågorna.

Som jag har redovisat i det föregående är Äre kommuns utdebitering till kommunalskatt en av landets högsta. Skattekraften i kommunen är väsentligt lägre än medelskattekraften i landet. Stor areal och liten folk­mängd har medfört ett stort upplåningsbehov för att möjliggöra investe­ringar i främst kommunal basservice. Äre kommun har därför en om­fattande nettoupplåiung, med åtföljande höga kapitaltjänstkostnader som belastar kommunens driftbudget. Äreprojektets förutsättningar är beroende av kommunens möjligheter att ge service som kan möta en ökad turism i Åreområdet.

Åre kommun har redovisat ett investeringsprogram för vatten- och avloppsrening inom kommunen till en beräknad totalkostnad av 80 å 100 milj. kr. Härav har hittills 22 milj. kr. investerats. Kommunen bedömer att ca 19 milj. kr. kan relateras tUl investeringar som ryms inom pro­jektet i dess nu aktuella omfattning och den turistökning som väntas bli följden av projektets genomförande. Jag kan för egen del i huvudsak godta denna bedömning och vUl understryka att ett utbyggt reningsverk jämte  anslutningar tiU närliggande  områden,  främst  Ullådalen  och

Prop. 1976/77: 98

23

Duved, är en förutsättning för ett ökat turistboende i området. En ut­byggnad av reningsverk och ledningar får därtill en avgörande betydelse för den inom området redan etablerade turistnäringen. Det vore enligt min mening oriktigt att t. ex. företa ytterligare utbyggnader av turist­bostäder utan att garantier föreligger för att vatten- och avloppsfrågor­na är tiUfredsstäUande lösta.

I Äre samhälle bedömer kommunen att även andra åtgärder är nöd­vändiga för att möta den väntade utvecklingen. Jag delar kommunens uppfattning alt vissa omedelbara åtgärder för att förbättra trafiksitua­tionen i Åre samhälle är nödvändiga, främst för att avlasta väg E 75. Jag har i denna fråga samrått med chefen för kommunikationsdeparte­mentet. Investeringarna omfattar vägar, parkeringsplatser och gångvägar samt belysning och kommunen beräknar kostnaderna tUl ca 2,3 milj. kr.

Det normala bör vara att kommunen, med bidrag från staten inom ramen för gällande statsbidragsbestämmelser, genomför erforderliga bas­investeringar. Ett sådant stöd är emellertid enligt Åre kommun inte till­räckligt på grund av investeringarnas omfattning. Med tanke på de myc­ket speciella förhållanden som gäUer beträffande Are bör enligt min mening elt särskilt statligt stöd i detta fall kunna utgå. Det avgörande skälet för en sådan särbehandling är den karaktär av försöksverksamhet av osedvanligt stor omfattning som Areprojektet har. Jag förordar där­för att Åre kommun för investeringar i vatten- och avloppsanläggningar samt för trafiksanerande åtgärder får ett statligt stöd om sammanlagt högst 17 milj. kr. Stödet bör utgå i form av ett lån tiU kommunen. Lånet bör efterges i den takt medlen tas i anspråk för de nyss nämnda ändamålen. Det bör ankomma på regeringen eller den myndighet rege­ringen bestämmer att meddela föreskrifter för lånet.

Det av mig förordade stödet bör göra det möjligt för kommunen att genomföra de investeringar som är direkt avhängiga försöksverksam­heten i Åreprojektet.

Åre kommun har vidare redovisat de finansieringsproblem som är förknippade med förvärv av mark för Äreprojektets genomförande. Jag vill i detta sammanhang, efter samråd med chefen för bostadsdeparte­mentet, peka på de möjligheter som kan finnas att få lån från låne­fonden för kommunala markförvärv. Lånemöjligheterna är dock bero­ende av tillgången på medel i fonden och av de prioriteringsregler som tillämpas om efterfrågan på medel överstiger tillgången.

Jag övergår nu till att ta upp de frågor som rör ÅKAB.

För kabinbanan jämte liftar m. m. som utförs av ÅKAB har den år 1974 upprättade finansieringsplanen vid två tUlfällen omprövats till följd av kostnadsökningar. Bidragsunderlaget för beräkning av lokali­seringslån till ÅKAB:s investeringar har därvid successivt ökat. Den år 1974 beräknade kostnaden för kabinbanan och liftarna uppgick till ca 25 milj. kr. I febmari 1975 beräknades kostnaderna tUl ca 42 milj. kr.

Prop. 1976/77: 98

24

och i maj 1976 till ca 63 milj. kr. Beslut om utökat lokaliseringsstöd fattades vid dessa tillfällen. Under november 1976 har AKAB till rege­ringen redovisat en beräknad slutlig investeringskostnad för kabinbanan och liftarna om totalt ca 74 mUj. kr. Enligt bolaget saknas ekonomisk täckning för vissa delar av detta belopp.

Hittills har staten lämnat direkta bidrag och avskrivningslån med 28,4 milj. kr. tUl ÄKAB. Hämtöver har lokaUseringslån lämnats med 8 260 000 kr. samt en statiig lånegaranti i riksgäldskontoret för 7 milj. kr. Dessutom har Jämtlands läns landsting lämnat en motsvarande låne­garanti för 1 milj. kr. Privata finansiärer har förmedlat lån om samman­lagt 12 125 000 kr. Dessutom har det helkommunala bolaget ÅKAB ett eget aktiekapital av 2,5 milj. kr.Tillsammans utgör detta en finansierings­täckning om 59 431 000 kr. Det av ÅKAB redovisade finansieringsbe­hovet omfattar nu 73 979 000 kr., varför 14 548 000 kr. återstår att täcka.

Jag vill i detta sammanhang anföra följande. Den successivt ökade kostnaden för investeringarna har även ökat ÅKAB:s upplåning. I 1974 års finansieringsplan beräknades de av AKAB nu i huvudsak ge­nomförda investeringarna medföra en belåning av knappt 10 milj. kr. I dag har företaget en upplåning om drygt 28 milj. kr. Enligt ÅKAB kan företaget inte bära kostnaderna för denna upplåning. Sveriges turistråd har yttrat sig bl. a. över ÅKÄB:s driftekonomiska situation. Turistrådet konstaterar att driftkalkylen för företaget, med dess nu­varande omfattning av verksamheten och ekonomiska åtaganden, tyd­ligt visar på behovet av en finansiell rekonstmktion. Turistrådet delar ÅKABts uppfattning att bolaget under den närmaste framtiden kan bära kapitalkostnader för lån om sammanlagt högst 12 milj. kr.

Jag förordar att ÄKAB intill dess bolaget är inne i ett skede av full verksamhet och kan förväntas uppnå en större stabilitet i viss utsträck­ning avlastas kapitalkostnader. Vissa lån i bolaget bör därför ombildas. Jag förordar vidare att bolaget ges stöd för den ytterligare kostnad om ca 14,5 milj. kr. som uppstått för kabinbanan. För dessa ändamål bör bo­laget ges ett särskilt lån om 30 mUj. kr.

Lånet bör förmedlas ränte- och amorteringsfritt under en tid av fem år. Därefter skall ränta och amortering betalas. Det bör ankomma på regeringen att meddela närmare föreskrifter och viUkor för lånet som är påkallade med hänsyn till Äreprojektets framtida ekonomiska utveckling. Det bör ankomma på regeringen att pröva eftergift av statens fordran.

De av mig nu förordade åtgärderna lån om 17 mUj. kr. till kom­munala serviceinvesteringar i vatten, avlopp, vägar m. m. samt lån om 30 milj. kr. till finansieringen av ÄKAB:s underskott och saneringen av bolagets lånevillkor bör på ett verksamt sätt kunna underlätta den fortsatta utbyggnaden i Äre med bibehållen målsättning för pro-

Prop. 1976/77: 98

25

jektet. För ändamålet bör på tilläggsbudget III till statsbudgeten för innevarande budgetår anvisas ett investeringsanslag av 47 milj. kr.

Enligt turistrådets bedömning har Åreprojektet, om det förverkligas i huvudsak enligt de urspmngliga intentionerna, marknadsmässiga möj­ligheter att utvecklas framgångsrikt. Turistrådet påpekar dock att ÄKAB, om tillfredsställande stabihtet skaU kunna uppnås för bolaget, bör ges förbättrade intäktsmöjligheter. Enligt min mening bör i sådant syfte bl. a. förutsättningarna för uppförande av stugbyanläggningen med hjälp av för turistnäringen befintiiga stödformer snarast undersökas.

Även de övriga objekten inom Areprojektet bör bli föremål för kom­pletterande utredning. Den kompletterande utredningen bör avse inves­terings- och driftkostnader jämte en noggrannare finansieringsanalys för objekten samt deras samband med övriga investeringar i Äre. Den fortsatta utredningen bör genomföras i sådan takt att statsmakter­na redan i höst kan fatta beslut i frågan.

Slutligen viU jag för riksdagens kännedom anmäla att jag avser före­slå att regeringen ger beredningen för samordning av statens insatser för turism och rekreation i uppdrag att följa den fortsatta utvecklingen av Areprojektet. Beredningen bör vidta särskilda åtgärder för att en noggrann utvärdering av erfarenheterna från Åreprojektets genomfö-ande skall kunna ske. Vidare bör tUls vidare staten låta sig representeras i såväl ÅPAB som AKAB, för att också denna väg nära kunna följa arbetet med Areprojektet. Vid överläggningar med Äre kommun avser jag att ta upp frågan om styrelsernas sammansättning, varvid särskilt frågan om företagsekonomisk sakkunskap kommer att uppmärksammas.

6    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regering­en föreslår riksdagen att

1.

godkänna de riktUnjer för Äreprojektets fortsatta utbyggnad som jag har förordat,

2.

godkänna vad jag har förordat om statligt ekonomiskt stöd till projektet,

3.

tiU Lån till Areprojektet under fonden för låneunderstöd på tilläggsbudget III till statsbudgeten för budgetåret 1976/77 an­visa ett investeringsanslag av 47 000 000 kr.,

4.

bemyndiga regeringen att efterge statens fordran för lån i an­ledning av Areprojektet.

Prop. 1976/77: 98

26

7    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och be­slutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1977 770177