Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1977/78:154 Regeringens proposition

1977/78:154

om reglering av prisema på jordbruksprodukter, m. m.;

beslutad den 30 mars 1978.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoU.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

ÄNDERS[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

På grundval av förslag som statens jordbruksnämnd har avgett efter föreskrivna överläggningar läggs fram förslag om prisregleringen på jordbruksprodukter för treårsperioden den 1 juU 1978den 30 juni 1981 saml om regleringen av sockernäringen för tiden den 1 juli 1978 den 30 juni 1979.

Dessutom lämnas förslag om ett system för företagshälsovård inom lanlbmket, om ett socialförsäkringsskydd för lantbrukare samt om en utbyggnad av avbylarservicen inom jordbruket. Det särskilda övergångs­bidraget åt jordbrukare föreslås bli avvecklat. Stödet till vallfröodlingen förstärks.

1    Riksdagen 1977/78.1 saml Nr 154

Prop. 1977/78:154

2

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1967: 340) om prisreglering på jordbru­kets område

Härigenom föreskrives i fråga om lagen (1967: 340) om prisreglering på jordbmkets område

dels att 6, 10 och 23 §§ samt rubriken närmast före 1 § skall ha nedan angivna lydelse,

dels att i lagen skaU införas en ny paragraf, 1 a §, av nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse Inledande bestämmelse

Föreslagen lydelse Inledande bestämmelser

la §

Enligt de närmare föreskrifter som beslutas av rege­ringen eller efter regeringens bestämmande av statens jordbruksnämnd får nedan angivna regleringsföreningar i fråga om de varuslag som omfattas av föreningens verksamhetsområde pröva frågor om bidrag eller annat stöd i marknadsreglerande syfte.

Förening

Föreningen för mejeriprodukter, ekonomisk förening Svensk kötthandel, förening u. p. a. Sveriges olfeväxt-intressenter, förening u. p. a. Sveriges potatis­intressenter, ekonomisk förening

Svensk sockerhandel, ekonomisk förening

Svensk spannmålshandel, ekonomisk förening Svensk ägghandel, förening u. p. a.

Varuslag

mfölk och mjölk­produkter

kött och fläsk

oljeväxtfrö och vallfrö

potatis och potatisprodukter

socker

spannmål och fodermedel

ägg, äggprodukter och ffäderfäkött

6 §1

Regeringen äger bemyndiga jordbruksnämnden att ge samman­slutning, som eidigt regeringens el­ler nämndens förordnande hand­har prisreglering på jordbrukets område, rätt att på villkor som nämnden bestämmer ensam föra

Regeringen äger bemyndiga jordbruksnämnden att ge förening som avses i 1 a § eller annan sam­manslutning, som enligt regering­ens eller nämndens förordnande handhar prisreglering på jordbru­kets område, rätt att på villkor

1 Senaste lydelse 1974: 865.

Prop. 1977/78:154

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

in eller ut vara för vilken gäller    som nämnden bestämmer ensam

tiUståndstvång enligt 2 §.

föra in eUer ut vara för vilken gäl-

ler tillståndstvång enligt 2 §.

10 §1

Avgift erlägges vid omsättning

Avgift erlägges av

av

a)

mjölkproducent för mjölk, grädde och ost som han levererar till annan än mejeri eller företagare som handlar med mjölk eller mejeri­produkter,

b)

mejeri för mjölk, grädde, ost och torrmjölk och kondenserad mjölk, som ej levereras tiU aimat mejeri,

c)

annan tillverkare än mejeri för margarinost,

d)   annan företagare som handlar med mjölk eller mejeriprodukter

än mejeri för mjölk, grädde och ost som mjölkproducent levererat,

e)   potatisproducent för potatis som han levererar tiU bränneri eller

stärkelsefabrik,

f) importör av socker och sockertiUverkare för försålt socker,

g) kläckeri för levererade hönkycklingar av tamhöns,

h) fläskproducent  för   tamsvin som han levererar till slakt,

i) äggproducent   för   värphöns som han innehar. Den som odlar potatis på en sammanlagd åkerareal av minst 0,5 hektar erlägger avgift.för potatisen i förhållande till den odlade arealen.

23 

§

2

Avgiftsskyldig skall erlägga rän- Avgiftsskyldig skall erlägga rän­

ta på oguldet avgiftsbelopp avse- ta på oguldet avgiftsbelopp avse­

ende avgift som uppbäres av jord- ende avgift som uppbäres av jord­

bruksnämnden efter sfu pro- bmksnämnden efter en ränte­

cent om året, dock minst tio fot som för år motsvarar det av

kronor. Räntan skaU beräknas riksbanken fastställda vid varje tid

från den dag avgiftsbeloppet en- gällande diskontot med tillägg av

ligt beslut av jordbruksnämnden fyra procentenheter, dock minst

senast bort betalas. Ränta utgår tio kronor. Räntan skall beräknas

till och med den dag då betalning från den dag avgiftsbeloppet en-

sker, dock längst till och med den Ugt beslut av jordbmksnämnden

dag då fordringen överlämnas tUl senast bort betalas. Ränta utgår

indrivning. Uppkommer öretal vid tiU och med den dag då betalning

beräkning av ränta, skaU räntebe- sker, dock längst tiU och med den

loppet jämnas tiU närmast högre dag då fordringen överlämnas tiU

hela krontal,

indrivning. Uppkommer öretal vid

beräkning av ränta, skaU räntebe­loppet jämnas tUl närmast högre hela krontal. Jordbmksnänmden äger avstå från ränta, om dröjsmålet med betal­ningen är obetydligt eUer särskUda skäl annars föranleder tiU det.

Denna lag träder i kraft den 1 juU 1978.

1     Senaste lydelse 1977: 414.

2     Senaste lydelse 1974: 865.

Prop. 1977/78:154

Utdrag

JORDBRUKSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-03-30

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden UUsten,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Asling, Sö­der,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om reglering av priserna på jordbraksprodukter, m. m.

1   Inledning

Riksdagen beslutade våren 1977 om reglering av prisema på jord­bruksprodukter, m. m. för tiden den 1 juli 1977den 30 juni 1978 (prop. 1976/77: 94, JoU 1976/77: 28, rskr 1976/77: 257). För jordbruks­produkter med undantag av sockerbetor och socker innebar beslutet i princip en förlängning av den föregående treåriga prisregleringspe­rioden (prop. 1974: 122, JoU 1974: 29, rskr 1974: 275).

I skrivelser den 26 maj och den 8 december 1977 lade statens jord­bruksnämnd fram förslag om kompensation till jordbmket och viss livs­medelsindustri fr. o. m. den 1 juli 1977 resp. den 1 januari 1978 till följd av kostnadsutvecklingen samt anpassning av jordbrukarnas inkomster till den allmänna Inkomstutvecklingen, m. m. Förslagen framlades efter överläggningar och i samförstånd med Lantbrukarnas förhandlingsdele­gation ooh nämndens konsumentdelegation. Regeringen godtog nämn­dens förslag. Regeringen beslöt att per den 1 jiili 1977 begränsa prishöj­ningen på konsumtionsmjölk genom att anslå ytterligare budgetmedel. Vidare bekostades den del av kompensationen till jordbmket som avsåg utbyggt socialförsäkringsskydd med budgetmedel.

Regeringen framlade tUl riksdagen den 20 oktober 1977 prop. 1977/78: 19 om nya riktiinjer för jordbrukspolitiken, m. m. Samma dag uppdrog regeringen åt statens jordbruksnämnd att efter överläggningar med Lantbrukamas förhandlingsdelegation och jordbruksnämndens konsumentdelegation avge förslag om den närmare utformningen av prisregleringen för jordbmksprodukter, med undantag för sockerbetor

Prop. 1977/78:154

5

och socker, för tiden efter den 30 juni 1978. Regeringen uppdrog samti­digt åt jordbmksnämnden att efter överläggningar med företrädare för sockerbetsodlarna och sockertillverkningen samt konsumentdelegationen avge förslag om den närmare utformningen av prisregleringen för soc­kerbetor och socker för tiden efter den 30 juni 1978.

Regeringens proposition om nya riktiinjer för jordbmkspolitiken, m. m. antogs av riksdagen den 16 december 1977 (JoU 1977/78: 10, rskr 1977/78:103). Genom regleringsbrev den 2 febmari 1978 delgav rege­ringen statens jordbmksnämnd riksdagens beslut, som skulle ligga till grund för förslagen om den närmare utformningen av prisregleringen för jordbmksprodukter.

I skrivelse den 13 mars 1978 har jordbruksnämnden efter avslutade överläggningar lagt fram förslag med anledning av nämnda uppdrag. Nämnden meddelar att förslagen har biträtts av de i överläggnlngama deltagande delegationema resp. företrädarna för sockerbetsodlama och sockertillverkningen. Nämnden har vidare läirmat förslag om fördelning av avgiftsmedel på regleringsområdet samt om ytterligare medel för ut­jämningslagring under investeringsanslaget Lagring av jordbruksproduk­ter.

I skrivelse den 30 mars 1976 har jordbruksnämnden med eget ytt­rande överlämnat ett av vallfrönämnden utarbetat förslag tiU ändrad ut­formning av vallfröstödet. Efter remiss har yttranden över förslaget av­getts av lantbruksstyrelsen, statens centrala frökontroUanstalt, kommers­kollegium, generallullstyrelsen och Lantbmkamas riksförbund (LRF).

Inom ramen för det totalbelopp som tUlerkänts jordbmket och viss livsmedelsindustri har fr. o. m. regleringsåret 1976/77 avsatts 2 mUj. kr. för uppbyggnad av ett system för företagshälsovård inom lantbruket. Fr. o. m. regleringsåret 1977/78 har avsatts 50 milj. kr. för komplette­ring av lantbrukarnas socialförsäkringsskydd genom uppbyggnad av ett särskUt försäkringssystem. Beloppen utgår av budgetmedel. På uppdrag av regeringen har jordbmksnämnden i skrivelse den 20 december 1977 inkommit med förslag rörande principerna för administrationen av före­tagshälsovården och försäkringssystemet.

Efter remiss har yttranden över förslaget avgetts av datamspektionen, socialstyrelsen, riksförsäkringsverket, försäkringsinspektionen, riksrevi­sionsverket (RRV), riksskatteverket, lantbruksstyrelsen, skogsstyrelsen, arbetarskyddsslyrelsen, Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänste­männens centralorganisation (TCO), Centralorganisationen SACO/SR, Svenska lantarbetareförbundet, Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Skogs- och lantarbetsglvareförbundet, LRF, Trädgårdsnäringens riksför­bund, Svenska försäkringsbolags riksförbund och Folksam.

Chefen för jordbmksdepartementet tiUkallade med stöd av regering­ens bemyndigande den 4 november 1976 en särskild utredare med upp-

1 Riksdagsledamoten Bertil[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1977/78:154

6

drag att utreda frågan om utbyggd avbytarservice inom jordbruket (Jo 1976: 11). Utredningen har den 23 febmari 1978 avlämnat betänkandet (Ds Jo 1978: 1) Utbyggd avbytarservice inom jordbruket.

Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av datainspektio­nen, överbefälhavaren, riksförsäkringsverket, skolöverstyrelsen, lant­bruksstyrelsen, statens jordbruksnämnd, statens jordbruksnämnds kon­sumentdelegation, arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), LO, TCO, Cen­tralorganisationen SACO/SR, Svenska lantarbetareförbimdet, SAF, LRF, HushåUningssällskapens förbund och Lantbmkets yrkesnämnd.

På uppdrag av regeringen har lantbruksstyrelsen i skrivelse den 25 ja­nuari 1978 inkommit med förslag tUl avveckling av det särskilda över­gångsbidraget åt jordbrukare. Efter remiss har yttranden över förslaget avgetts av statskontoret, RRV, statens jordbruksnämnd och LRF.

I prop. 1977/78: 100 (bU. 13 s. 47 och s. 52) har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvaktan på särskUd proposition i änmet, till Prisregle­rande åtgärder på jordbrukets område för budgetåret 1978/79 beräkna ett förslagsanslag av 3 666 000 000 kr. och till Särskilt övergångsbidrag åt jordbrukare, m. m. beräkna ett förslagsanslag av 1 400 000 kr. Jag an­håller att nu få ta upp dessa frågor.

För sammanhangets skuU är det lämpligt att länrna en utförlig redo­visning av ärendet. Jag kommer därför i det följande att även ta upp frågor som är av den karaktären att de inte behöver underställas riks­dagen.

2    Prisreglerande åtgärder på jordbrukefs område 2.1 Nuvarande förhållanden

2.1.1 Systemet för inflationsskydd och inkomstfölfsamhet

Enligt rUisdagsbeslut åren 1974 och 1977 (prop. 1974:122, JoU 1974: 29, rskr 1974: 275 och prop. 1976/77: 94, JoU 1976/77: 28, rskr 1976/77: 257) har inflationsskyddet under de båda senaste regleringspe­rioderna, den 1 juU 1974den 30 juni 1977 och den 1 juli 1977den 30 juni 1978, syftat till att ge jordbmket och viss livsmedelsindustri kompensation för prisstegringar på mköpta förnödenheter och för ökade lönekostnader. Vidare har avsetts att följsamhet skaU nås för jordbra­karnas inkomster av eget arbete och eget kapital tUl inkomstutveck­lingen för andra befolkningsgrapper.

Justeringar av mittpriser, prisgränser och införselavgifter tUl följd av prisutvecklingen för inköpta produktionsmedel har skett varje halvår under periodema per den 1 juU och per den 1 januari. Beträffande an­passningen av jordbrukamas inkomster tiU inkomstutveckUngen för and­ra befolkningsgrapper har justeringarna i princip skett en gång om året per den 1 juli.

Prop. 1977/78:154

7

Till grund för kostnadskompensationen till jordbmket har legat ut­vecklingen av prisema på jordbmkets produktionsmedel mätt enligt lantbruksekonomiska samarbetsnämndens produktionsmedelsprisindex (PM-index). Beträffande kostnadema för uppsamling och förädling inom ramen för jordbmksprisregleringen har en korrigering skett med hänsyn till den faktiska kostnadsutvecklingen. Som utgångspunkt för överläggnlngama om denna korrigering har legat kostaadskalkyler som granskats av statens pris- och kartellnämnd (SPK).

Till grund för justeringarna av prisnivån enligt regeln om inkomst-följsamhet har legat löneavtalen inom LO-SAF-området. Därvid har beaktats rationaliseringsvinsten inom jordbruket, vilken upptagits till 4,5 % per år. Vidare har vid första möjliga justeringstillfälle beaktats ändringar av arbetsgivaravgift eller Uknande avgift, i vad gäller den s. k. egenavgiften.

2,7,2 Justeringen av införselavgifter m. m. den 1 juli 1977

Jordbruksnänmden föreslog att jordbraket fr. o. m. den 1 juU 1977 skuUe tillerkännas 679 milj. kr. räknat per helt år. Av beloppet hänförde sig 495 milj. kr. tiU kostnadsutvecklingen inom jordbruket, 125 mUj. kr. till kostnadsutvecklingen för viss uppsamling och förädling och 58 milj, kr. till mkomstföljsamheten för eget arbete och eget kapital.

Jordbmksnämndens förslag Innebar vidare att 50 milj. kr. av totalbe­loppet skulle avsättas för utbyggt socialförsäkringsskydd för jordbru­kare. Detta belopp skaU enligt riksdagens beslut våren 1977 utgå av budgetmedel. Resterande 629 milj. kr, föreslogs bU fördelade på olika varuslag i form av pris- och avgiftshöjrungar enUgt följande tablå.

Prop. 1977/78:154

Höjning av pris

Beräknat belopp

eller avgift.

till jord-

öre/kg (för

bruket och

mjölk öre/1) i

viss livs-

prisreglerings-

medelsindustri,

ledet

milj.kr.

Vete

3

42,81

Råg

3

9,84

Korn

4

6,80

Havre

5

10,80

Matpotatis

4,5

29,61

Potatisstärkelse

20

13,20

Oljeväxter

3 (+7')

8,85

Kokärter

5

0,25

Bruna bönor

35

0,49

Summa vegetabilier

122,65

Konsumtionsmjölk vid mejeri

17

247,18

YtterUgare prishöjning på filprodukter

3

4,47

Konsumtionsmjölk utanför mejeri

17

9,35

Industriskummjölk

4

0,64

Grädde, tjock

19

7,41

Grädde, tunn

20

4,00

Smör

10

4,90

Ost

60

51,00

Summa mjölk och mejeriprodukter

328,95

Nöt-, häst-, kalv- samt fär-

och lammkött

56

84,39

Fläsk

21 (-f ca T)

62,77

Fjäderfä

25

9,98

Ägg

19

19,76

Summa kött, fläsk, fjäderfä och ägg

176,90

Summa animalier

505,85

Totalt

628,50

' Finansieras med medel inom Sveriges oljeväxtintressenter,  Av medel som tillförs Svensk kötthandel.

Utöver totalbeloppet 679 milj, kr, föreslogs alt jordbruket skulle till­föras ett engångsbelopp av 20,9 milj. kr., som utgjordes av avgifter som uttagits vid export av fläsk (utförselavgifter).

Regeringen godkände jordbmksnämndens förslag om ersättning till jordbruket. Regeringen begränsade dock den föreslagna prishöjningen på konsumllonsmjölk genom att utöka subventioneringen med 7 öre per liter. Kostnaderna för denna åtgärd beräknades till ca 100 milj. kr. per år. I övrigt fastställde regeringen av nämnden föreslagna avgiftsänd­ringar för olika produkter och därav föranledda ändringar av mittpriser och prisgränser.

2.1.3 Justeringen av införselavgifter m. m. den 1 januari 1978

Jordbruksnämnden föreslog att jordbruket fr. o. m. den 1 januari 1978 skulle tillerkännas ca 600 milj. kr. räknat för helt år. Äv delta belopp

Prop. 1977/78:154

9

hänförde sig 475 milj. kr, tUl kostnadsutveckUngen inom jordbruket, 62 milj, kr. till kostnadsutvecklingen inom viss uppsamling och förädling samt 63 milj, kr. tiU inkomstföljsamheten för eget arbete och eget kapital. I den sistnämnda summan ingick en slutUg justering av inkomstföljsam-heten grandad på löneutvecklingen inom LO-SAF-området. Dessutom Ingick ett belopp som ersättning för ändrade arbetsgivaravgifter fr. o. m. den 1 januari 1978.

Regeringen godtog jordbmksnämndens förslag till ersättning tiU jord­bruket vad avser såväl totalbelopp som pris- och avgiftshöjningar. För­delningen av totalbeloppet på oUka varuslag i form av pris- och avgifts­höjningar framgår av följande tablå.

Höjning av pris eller avgift, öre/kg (för mjölk öre/1) i prisreglerings­ledet

Beräknat belopp till jord­bruket och viss livs­medelsindustri, milj,kr.

Vete och råg, höjning av förmalningsavgiften

7,75

42,63

Summa vegetabilier

42,6.3

Konsumtionsmjölk vid mejeri

Konsumtionsmjölk utanför mejeri

Yoghurt'

Grädde

Ost

Smör

15 15

18 85 10

218,10

8,25

0,60

10,62

72,25

4,90

Summa mjölk och mejeriprodukter

314,72

Nöt-, häst- och kalvkött

Fläsk

Fjäderfä

77 37 40

116,04

110,59

15,96

Summa kött, fläsk och fjäderfä

242,59

Summa animalier

557,31

Totalt

599,94

' Lokal prisutjämning.

Prop. 1977/78:154

10

2.1.4 Sammanfattning av de under regleringsåren 1974/751977/78 ut­gående kompensationsbeloppen m. m.

Av nedanstående tablå framgår de belopp som utgått inom jordbruks­regleringen fr. o. m. den 1 juli 1974.

Kompensation för

Belopp

Summa

Därav belopp som

kostnadsutveck-

för in-

milj. kr.

har

lingen, m

Ij.kr.

komst-följsam-

utgått i form av budgetmedel

Jord-

Upp-

het (inkl.

bruket

samling

sociala

för ökade

för lågin-

och för-

kostna-

livsme-

komst-

ädling

der och lågin­komst-satsning m,m,), milj. kr.

delssub­ventioner, ca milj. kr.

satsning m,m., milj. kr.

1 juli 1974

464,00

124,00

256,00

844,00

500'

92

1 jan. 1975

203,80

78,00

108,20

390,00

200

1 juH 1975

209,67

197,70

222,63

630,00

240

50

1 jan. 1976

158.46

56,90

141,34

356,70

10»

1 juli 1976

428,42

183,40

96,82

708,64

370

25

Ijan, 1977

495,56

22,70

136,78

655,04

160

1juU 1977

495,30

124,90

58,30

678,50

100

50

1 jan. 1978

475,15

61,70

62,77

599,62

Summa

2 930,36

849,30

1 082,84

4 862,50

2 310»

217

' Utöver delta belopp tillfördes inom det s.k. stimulanspaketet ytterligare ca 730 milj. kr. under år 1974. » Omfördelning av tidigare subventioner på grädde m. m. till k-mjölk. »Inkl. det i not. 1 omnämnda beloppet.

Prop. 1977/78:154

11

Mittpriser, prisgränser och mförselavgifter (normalavgifter) för be­rörda varor uppgår efter den 1 januari 1978 till följande belopp (öre/kg, för mjölk öre/1).

Nedre

Mitt-

Övre

Införsel-

pris-

pris'

pris-

avgift

gräns

gräns

(normal­avgift)

Vete

76

Rörlig

Råg

70

»»

Korn

71

»»

Havre

70

»»

Matpotatis

6/7   14/11

43,5

50,0

56,5

35,5

15/1110/12

49,0

55,5

62,0

38,5

11/1231/1

53,0

59,5

66,0

38,5

1/2   28/2

55,0

61,5

68,0

38,5

i/3    -31/3

57,5

64,0

70,5

41,5

1/4   -5/7

60,5

67,0

73,5

41,5

Potatisstärkelse

192

221

250

152

Oljeväxtfrö

124

137

150

228=

Kokärter

58

Bruna bönor

160

Konsumtionsmjölk

skummjölk

119,8-

-120,3»   75,8»

k-mjölk 0,5 %

fetthalt

75,8»

k-mjölk 3 %

fetthalt

134,3-

-145,3»   80,8*

Grädde, tjock

740

Grädde, tunn

482

Smör

921

946»

1 128

471

Ost

970

1083

1 196

746»

Mjölkpulver, magert

429

500

571

400

Mjölkpulver, fett

612

700

788

430

Vasslepulver

163

Nöt- och hästkött

1046

1202

1358

835

Kalvkött

1 149

1351

1552

835

Får- och lammkött

896

1051

1206

648

Fläsk

624

722

820

377

Broiler

827

900

973

499

Kalkon

1067

1 175

1283

639

Ägg

548

600

652

319

Heläggmassa

638

735

832

481

Heläggpulver

2 688

3 037

3 385

1 829

Äggulepulver

2 680

3 021

3 363

1 677

' För spannmål definitivt inlösenpris. »Fettvaruavgift.

*     Övre prisgränser varierar beroende på förpackningstyp och område.

*  För sådan mjölk som ingår i chokladmjölk och fruktyoghurt, om mjölkens

fetthalt understiger 1 %, 209,50 öre per liter och eljest 203,50 öre per kg.

»S.k. ingångspris.

*     För s.k. mögelost m.m. 1 008 öre per kg.

Prop. 1977/78:154

12

Äv följande tablå framgår de egentiiga livsmedelssubventionernas storlek efter den 1 januari 1978, dvs. den ersättning i öre per kg (för mjölk öre per liter) som av budgetmedel utgår tUl jordbraket som kom­pensation för uteblivna avgiftshöjningar och företagna avgiftssänkningar för berörda varor.

Vara

Subvention i prisregleringsledet

öre/kg (för mjölk öre/1)

Brödsäd

Vete

22

Råg

21

Konsumtionsmjölk resp. skummjölk

122,7 resp. 133,7

(utom chokladmjölk och fruktyoghurt)

Färskost och ostmassa av typ kvarg

250

Smältost och hårdost

262

Mjölkpulver

124

Nöt- och hästkött

363

Kalvkött

378

Fläsk

171,3

Broiler                                                 ca

55

Till dessa subventionsbelopp kommer viss ersättning tiU jordbruket för genom prisstoppet förhindrade prishöjningar för kött, fläsk och ost, vilkas priser annars skulle ha höjts tUl följd av stigande världsmarknads­priser. Denna form av subvention varierar under året. För reglerings­året 1976/77 uppgick den till ca 30 öre per kg för fläsk och ca 25 öre per kg för ost.

2.1.5 Sockerregleringen

Prissättningen för svensk betodling och sockerindustri har fr. o. m. regleringsåret 1967/68 anpassats tiU de förändringar som har ägt mm för sockernäringen inom EG. Fr. o, m. samma år begränsades den svenska sockerbetsarealen tiU 40 000 ha. Äv regionalpoUtiska skäl höjdes denna arealgräns fr. o. m. år 1972 med 1 200 ha.

Enligt beslut av riksdagen år 1974 (prop. 1974: 122, JoU 1974: 29, rskr 1974: 275) och år 1977 (prop. 1976/77: 94, JoU 1976/77: 28, rskr 1976/77: 257) skaU jordbruksnämnden efter överläggningar med Sve­riges betodlares centralförening och Svenska sockerfabriks ÄB årli­gen fastställa sockerbetsarealen med sikte på att sockerbolagets bmkska-pacitel kommer att utnyttjas på ett rationellt sätt. Med hänsyn härtUl bestämdes sockerbetsarealen för 1974 års odling tiU 46 000 ha. Arealen har därefter utvidgats och uppgick under åren 1976 och 1977 tiU ca 53 000 ha. Vid normalskörd innebär sistnämnda areal en produktion som motsvarar ca 88 % av den dåvarande konsumtionen av socker.

Prop.1977/78:154

13

2.2 Statens jordbraksnämnd

Jordbruksnämnden framhåller att nänmden och de i överläggningarna deltagande delegationerna som underlag för suia bedömningar och för­slag i fråga om prisreglerande åtgärder på jordbmkets område efter den 30 juni 1978 har haft ett omfattande ekonomiskt-statistiskt material, vil­ket delvis har sammanstäUts inom lantbruksekonomiska samarbetsnämn­den. Utredningsmaterial har lagts fram angående bl. a. jordbrukarnas in­komslförhållanden, produktions- och produktivitetsutvecldingen inom jordbruket samt utvecklingen av jordbrukets priser. Kompletterande ut­redningar har gjorts inom jordbruksnämnden. SPK har biträtt med vissa utredningar.

2,2.1 Prisregleringens allmänna utformning för jordbruksprodukter utom sockerbetor och socker

2,2.1.1 Ällmänt

Jordbruksnämnden samt Lantbrukamas förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen har enats om att regleringsperioden för jord­bruksprodukter med undantag för sockerbetor och socker bör omfatta tre år, dvs. liden den 1 juli 1978den 30 juni 1981.

Nuvarande principer med mittpriser och prisgränser samt inom pris-gränserna fasta införselavgifter för vissa viktiga varor föreslås gälla även i fortsättningen. Detsamma gäller i allt väsentligt principema för jordbruksnämndens handlande i samband med att prisregleringspriset närmar sig eller passerar en prisgräns. Nämnden avser emellertid att efter ytterligare överläggningar med delegationema inkomma med förslag till vjssa ändringar av prisgränssystemet m.m. Sådana justeringar kommer delvis att bli beroende av de förslag som kan komma att lämnas av pris­regleringskommittén. De normalinförselavgifter och principer för beräk­ning av rörliga avgifter, som nu gäller, föreslås bU överförda till den nya regleringsperioden, i den mån inte annat på särskUda punkter framgår av det följande. Delsamma gäller utgående s. k. interna avgifter.

Enligl jordbruksnämndens förslag bör överiäggningar om ersätt­ningen till jordbrukarna för eget arbete och eget kapital ske en gång om året per den 1 juli. Härvid bör i första hand löneutvecklingen för de stora kollektiven beaktas. Hänsyn bör också kunna tas tUl de oUka för­hållanden som påverkar den ekonomiska och sociala standarden inom jordbruket. Rationaliseringsutvecklingen inom näringen bör beaktas på i princip samma sätt som under nuvarande prisregleringsperiod.

Förslaget innebär vidare att jordbmket varje halvår under reglerings-perioden skall få en indexbaserad kompensation för sina kostnadsök­ningar. Beträffande kostnadema för uppsamling och förädling inom ra­men för jordbruksprisregleringen bör kompensationen un"der prisregle-

Prop. 1977/78:154

14

ringsperioden utformas på i huvudsak samma sätt som tidigare, dvs. med hänsyn till den faktiska kostaadsutveckllngen. Vid regleringsperio­dens början den 1 juli 1978 bör mittpriser, prisgränser och införselavgrf-ter uppjusteras med hänsyn till den prisökning på produktionsmedel och den höjning av förädlingskostnader som beräknas ha skett efter den se­naste inflationsregelutlösningen per den 1 januari 1978. Definitiv beräk­ning avseende kostnadsutvecklingen för viss uppsamling och förädling för år 1977 bör också ske.

Jordbmksnänmden föreslår vidare att jordbraket skall få viss kom­pensation för s. k. utbytesexport av jordbraksprodukter. Dessutom före­slås vissa ändringar av huvudsakUgen teknisk art i regleringssystemet.

2.2.1.2 Jordbrukarnas inkomster från eget arbete och eget kapital, m. m. Jordbruksnämnden framhåUer att den tiUsammans med delegationerna har sökt precisera ett system för inkomstföljsamhet. Svårigheter före­ligger emellertid att i nu rådande ekonomiska läge kuima överblicka alla konsekvenser under prisregleringsperioden av på förhand gjorda preciseringar beträffande ett sådant system. Mot denna bakgmnd före­slås att den direkta koppUngen tiU avtalen på LO-SAF-området släpps. Nämnden anser att statistiskt material rörande löneutvecklingen för de stora kollektiven i första hand bör beaktas och att man bör söka bredda jämförelseunderlaget. Även inkomst- och lönsamhetsförhållanden för andra småföretagargrapper bör kunna beaktas, när ett tillföriitiigt sta­tistiskt underlag härför föreUgger. Vid de årliga överläggnlngama om inkomstföljsamheten som föreslås ske per den 1 juli varje år bör möjlig­heter vidare föreligga att ta hänsyn till de olika förhållanden som på­verkar den ekonomiska och sociala standarden inom jordbmket. Rationa-liseringsutveckUngen inom näringen bör beaktas på i princip samma sätt som sker under nuvarande prisregleringsperiod.

Ändringar av arbetsgivaravgift eUer Uknande avgift, i vad gäUer den s, k, egenavgiften, bör enligt jordbruksnämnden liksom f, n, beaktas vid första möjliga justeringstUlfäUe. Även andra ändrade förutsättningar för näringen under regleringsperioden tiU följd av statsmakternas beslut bör kunna tas upp till överläggningar och efter överenskommelse beaktas vid prissättningen.

De låglnkomstsatsningar och andra sociala satsningar som hittiUs gjorts är enligt jordbmksnämnden och delegationema angelägna och bör därför fortsätta efter i huvudsak samma gmnder som hittills och utgå inom ramen för de överenskommelser som kan komma att träffas. Inom ramen för det kompensationsbelopp som kommer att tillföras jordbruket per den 1 juli 1978 bör ett belopp av högst 100 milj. kr. avsättas för fortsatta låglnkomstsatsningar, bl. a. för det socialförsäkringsskydd som avses börja tillämpas från den 1 juli 1978. En närmare precisering av be­loppets storlek och fördelning bör anstå till dess. Fortsatta låginkomst-

Prop. 1977/78:154

15

satsningar under andra och tredje regleringsåret bör ske och närmare preciseras vid de årliga överläggningarna om inkomstföljsamheten.

Med hänsyn tUl dels de kapitalvinster i fastigheter och lånat kapital som har skett inom jordbmket under senare år, dels det ekonomiska läge som Sverige f. n. befinner sig i, föreslår jordbmksnämnden att man den 1 juli 1978 ej genomför de pris justeringar på jordbraksprodukter som en tillämpning av reglerna för inkomstföljsamheten skulle kunna motivera.

Jordbraksnämnden föreslår att resurser bör sättas in för att arbetsåt-gången i jordbraket skall kunna beräknas med större tUlförlitlighet än f. n. är fallet. Material bör vidare tas fram som belyser levnadsstandar­den för jordbrakare och för jämförbara gmpper liksom de prestationer som standarden gmndar sig på. Dessa undersökningar bör utformas så att de även ger underlag för bedömningar av hur subventioner och pris­ändringar påverkar livsmedelskonsumtionen inom olika famUjetyper och inkomstgrupper. Statistiska centralbyråns (SCB) nu pågående hus-håUsbudgetundersökning liksom de fr. o. m. år 1974 av byrån utförda årsvisa undersökningarna om levnadsförhållanden ger nämligen inte un­derlag för här avsedda bedömningar och jämförelser. Medel för erfor­derliga undersökningar om arbetsåtgången och levnadsstandarden bör därför enligt nämnden regelbundet anvisas av statsmakterna.

TUl jordbruksnämndens förslag är fogat ett särskilt yttrande av leda­moten i konsumentdelegationen[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN] som anser att det bör klart framgå av texten i överenskommelsen att kapitalvinster eUer kapi­talförluster i fortsättningen skall tas med vid prisöverläggningarna vid bedömningen av jordbrakamas ekonomiska standard.

2.2.1.3 Kostnadsutvecklingen inom jordbruket

Jordbruksnämnden föreslår att under den kommande prisreglerings­perioden den 1 juli 1978den 30 juni 1981 bör mittpriser, prisgränser och införselavgifter justeras varje halvår per den 1 juli och per den 1 ja­nuari. TIU grund för justeringarna bör läggas utvecklingen av jordbm­kets kostnader för Inköpta produktionsmedel. Justeringsbeloppet bör be­räknas genom att utvecklingen av PM-index under närmast föregående halvårsperiod, oktoberaprU resp. apriloktober, multipliceras med den normerade värdevolymen för jordbrukets kostnader.

Nyssnämnda värdevolym bör omräknas en gång per regleringsår. Vid övriga regeltillämpningar bör den justeras med hänsyn tiU utfallet vid närmast föregående justeringstillfälle. Förfaringssättet överensstämmer med det som hittills har tlUämpats. En genomgång har skett av meto­derna för beräkning av denna värdevolym som till följd härav har reducerats något.

En genomgång har även gjorts av kapitalkostnadsberäkningarna. Jordbruksnämnden föreslår den förändringen att lånefinansierade kapi-talllUgångar värderas till anskaffningsvärde. För tUlgångar som har fi-

Prop. 1977/78:154

16

nansierats med eget kapital bör även fortsättningsvis återanskaffnings-värde användas. Justeringsbeloppet bör för båda värdevolymerna fram­räknas med det PM-index som används i prisregleringen.

För fördelning av avskrivnmgskostnaderna på eget och lånat kapital måste en skuldprocent beräknas. Detta föreslår jordbruksnämnden ske genom att skulderna sätts i relation till summan av fastigheternas taxe­ringsvärde och övriga tillgångars anskaffningsvärde. Skuldprocenten blir då 35.

Enligt jordbruksnämnden bör en ytterligare genomgång av kapitalkost­nadsberäkningarna göras och en förbättring av det statistiska underlaget ske. F. n. föreUgger bl. a. behov av att lägga upp en tUlfredsställande in­vesterings- och finansieringsstatistik. Vidare bör uppmärksammas gräns­dragningen mellan underhåUs- och avskrivningskostnaderna samt meto­den för bortskiljande av bostadens andel av byggnadsunderhållet.

Vikterna i PM-index byts f. n. vart tredje år och index med nya vikter kedjas till index med äldre vikter på basis av uppgifter för närmast före­gående lolvmånadersmedeltal. Detta innebär bl. a. att vid viktbyte re­gistrerar index inte bara prisförändringar ulan också vissa volymeffek­ter. Under löpande prisregleringsperiod bör sådana eventuella effekter inte beaktas.

Det bör enligt jordbruksnämnden vara möjligt att vid de halvårsvisa justeringarna överväga om utveckUngen av PM-index ger en rättvisande bild av den faktiska kostnadsutvecklingen. PM-index registrerar inte för­ändringarna i kostnaderna för den lejda arbetskraften i jordbruket. Mar­kanta avvikelser från faktisk kostnadsutveckling (iiikl. för den lejda ar­betskraften), som leder till inte avsedda effekter, bör liksom tidigare kunna beaktas.

För posten köpfodermedel i PM-index bör liksom tidigare tillämpas ett Iremånadersmedeltal. Posten påverkas av ändringar i införselavgif-lerna på fodermedel inom jordbruksprisregleringen. Inflytande införsel­avgifter, som tillförs jordbruket genom regleringsföreningama, påverkar storleken av beloppet för avgiftsmedel inom fördelningsplanen. Dessa förhållanden kan i vissa fall leda tUl att jordbruket över- eller under-Icompenseras. De belopp som skaU tiUföras jordbmket vid justeringama bör därför, på sätt som hittiUs skett, korrigeras vid ändringar i influtna Införselavgifter på fodermedel. Om avgiftsmedlen från fodermedelsim­porten under ett regleringsår överstiger 68 mUj. kr., bör överskjutande medel utom för fodersäd utöver normerade kvantiteter dras av från beloppet för kostnadskompensation. Understiger beloppet 68 mUj. kr., bör ingen korrigering ske.

2.2.1.4 Kostnader för uppsamling och förädling

Jordbruksnämnden föreslår att kompensation för kostnaderna för uppsamling och förädling inom ramen för jordbmksprisregleringen un­der regleringsperioden utformas på i huvudsak samma sätt som tidigare.

Prop. 1977/78:154

17

Hänsyn bör således tas tUl den faktiska kostnadsutveckUngen, varvid även prisutvecklingen för biprodukter vid slakt bör beaktas. Utgångs­punkt för överläggningarna om denna kompensation bör vara kostnads­kalkyler som granskats av SPK. För övrig livsmedelsindustri, som är föremål för prisstopp och prisövervakning av SPK, har uppställts vissa riktiinjer med bl. a. krav på viss produktivitetsutveckling. Samma rikt­linjer bör också gälla för uppsamling och förädling inom jordbmkspris­regleringen. Härför talar också enUgt nämnden vad som anförts i fråga om effeklivitetsutveckUngen på sistnämnda område i riksdagens beslut om de nya riktlinjema för jordbrakspoUtiken. Det fortsatta utrednings­arbetet på detta område bör inriktas på mätningar av totalproduktivite­ten. I avvaktan på resultat från detta arbete får beräkningar av arbets­produktiviteten Ugga tiU gnmd för bedömningarna. Härvid får hänsyn tas tUl de särskilda fömtsättningar som gäller för ifrågavarande indu­strier. Definitiv kompensation för 1977 års koslnadsökrungar bör beräk­nas enligt hittUls tUlämpade principer.

Ett utvecklingsarbete bör påbörjas beträffande indexserier över kost­nadsutvecklingen inom uppsamling och förädling. Sedan sådana index-serier sammanställts, får prövas en eventuell övergång till ett system för kostnadskompensation, som baseras på Indexmätning och i förväg fast­stäUt produklivitetsavdrag.

2.2,1.5 Fördelningsmetod, VM-klausul, exportproduktion m. m.

Förslag tUl ändringar av mittpriser, prisgränser och införselavgifter samt tUl fördelning av de totala beloppen vid kommande justeringstill-fäUen bör som hittiUs läggas fram av jordbmksnämnden efter överlägg­ningar med Lantbmkamas förhandlingsdelegation och konsumentdelega­tionen för att prövas av regeringen.

Jordbruksnämnden framhåller att enligt nu gällande system för infla­tionsskyddet beräknas det totala kompensationsbeloppet utifrån en vär­devolym som omfattar hela produktionen, även exportproduktionen. I princip fördelas sedan beloppet på olika varor genom att det divideras med hela produktionen för resp. vamslag. Eftersom prishöjningarna inte kan tas ut på exportproduktionen, tUl följd av att prisema på dessa kvantiteter bestäms av förhåUandena på världsmarknaden, iimebär det nuvarande systemet i princip att inflationsskyddet bara omfattar den del av produktionen som säljs inom landet.

Jordbmksnämnden föreslår därför att man inför ett system enligt vUket kompensationsbeloppet beräknas enbart utifrån försäljningen inom landet och fördelningen likaledes sker på grundval av inom landet försålda kvantiteter, Deii del av utbyteshandeln, som nämnden i det följande föreslår att jordbraket skaU få kompensation för, bör här likställas med hemmaförsäljningen.

Enligt jordbmksnämnden kan vissa tekniska problem uppstå när det 

2   Riksdagen 1977/78.1 saml Nr 154

Prop. 1977/78:154

18

gäller att beräkna exportprodtoktionens andel av jordbrakets och föräd­lingsindustrins kostnader och av jordbrukarnas inkomster från eget ar­bete och eget kapital. Nämnden avser att tUl regeltillämpningen per den 1 jtUi 1978 utarbeta förslag tiU teknisk lösning. Nämnden kommer att senare redovisa detta förslag.

De totalbelopp, som skall tUlföras jordbruket i samband med juste­ringarna, bör enligt jordbruksnämndens mening fördelas meUan de olika vamslagen bl. a. med hänsyn tiU önskemål om produktionens utveckling och inriktning samt rationaliseringsutvecklingen i jordbmket. Fördel­ningen på olika vamslag bör så långt möjligt ske på sådant sätt att jord­bmket bedöms erhåUa avsedd inkomstförbättring. Jordbmksnämnden förutsätter att tUlämpningen av prisstoppet sker på sådant sätt att det inte begränsar de inkomstförbättringar för jordbraket som förslaget avser att åstadkomma.

Enligt jordbmksnämnden bör gälla att, om väsentligt ändrade förut­sättningar för utrikeshandeln inträffar under regleringsperioden häri inberäknat mer betydande växelkursändringar, det bör ankomma på nämnden att efter överläggningar med de båda delegationema lägga fram förslag till de åtgärder som kan anses påkallade för att syftet med det nu framlagda förslaget skall uppfyllas.

Vid justeringstillfällena bör hänsyn kunna tas till utvecklingen av världsmarknadspriserna enligt de regler som nu gäller.

Jordbmksnämnden anser att reglerna för hänsynstagande till växel­kursändringar och ändrade världsmarknadspriser bör ses över av nämn­den. Härvid bör även kunna beaktas effekter av ändrade avstånd mellan prisgränsema.

Den nuvarande utfästelsen om prövning av eventuell gottgörelse till jordbruket lill följd av inverkan av EFTA-överenskommelser bör gälla tills vidare. Jordbruksnämnden avser emellertid att under regle­ringsperioden pröva om denna bestämmelse behöver kvarstå. Utfästel­sen bör även lUls vidare gäUa åtgärder inom ramen för ett eventuellt närmare nordiskt ekonomiskt samarbete.

Jordbruksnämnden framhåller att f. n. gäller för den s. k. utbyteshan-. deln alt samtiiga införselavgifter som inflyter vid import av brödspann­mål överförs tiU reglermgsföreningen Svensk sparmmålshandel. Vidare sker i princip en utbyteshandel för oljeväxtfröer. Denna ordning föreslås kvarstå oförändrad under den kommande prisregleringsperioden. För nötkött gäller att införselavgifter vid import från öststaterna överförs tUl regleringsföreningen Svensk kötthandel.

Enligt statsmakternas beslut är en viss utbyleshandel önskvärd. Kost­nadema för därigenom uppkommen utbytesexport bör till viss del avlas­tas jordbruket, Exportkoslnader som faller utanför utbyteshandelns ram bör liksom hittills påverka jordbrukets intäkter och i princip belasta de produktionsgrenar där överskott uppkommer.

Prop. 1977/78:154

19

KompensationsmöjUgheterna för utbyteshandeln på köttvaruområdet bör enligt nämnden utvidgas. Som riktmärke bör härvid gälla att jord­bruket av införselavgiftsmedel bör tiUföras ett belopp av 50 mUj. kr. per år utöver vad som kan inflyta vid import av nötkött från öststaterna. Vid överläggningarna i maj 1978 bör fastställas fördelningen av införsel­avgiftsmedlen för nötkött och fläsk. Dessa medel bör överföras till regleringsföreningen Svensk kötthandel. Härvid föreslås gälla att överfö­ring av införselavgiftsmedel endast får ske i den mån motsvarande ex­port äger mm. Beräkningama av volymerna för unport och export skall avse hela kroppar. Vidare föreslås att överföring endast får ske i den mån införselavgiftsmedel finns tillgängliga sedan samtliga övriga ändamål tUlgodosetts inom och utanför fördelningsplanen med tUIägg av en skäUg reserv för ofömtsedda ändamål.

Mot bakgrund av vad riksdagen uttalat beträffande överskottspro­duktionen av spannmål (JoU 1977/78:10, s. 2526) framlägger jord­braksnämnden nu inte några särskUda förslag beträffande överskotts­produktionens finansiering. Överläggningar bör tas upp när behov före­ligger. Eftersom ett första material för bedömning av spannmålsöver­skottet och därmed regleringens kosmader under året föreligger först under augusti, anser nämnden att sådana överläggningar kan behöva ske under augusti/september.

2,2.1.6 Övriga frågor

Jordbraksnämnden har fått i uppdrag att se över vissa delar av pris­regleringssystemet, bl. a. prisgränser, mittpriser och noteringsunderlag. Nämnden anser att en viss krympning av avståndet mellan prisgränsema för olika animaliska produkter bör ske. Nämnden avser att senare inkom­ma med en närmare precisermg härav. Vissa ytterligare förslag tiU änd­ringar kommer då också att redovisas. VUka dessa justeringar blir kom­mer delvis att bli beroende av de förslag som kan komma att lämnas av prisregleringskommittén.

Regeringen har gett jordbruksnämnden i uppdrag att efter samråd med lantbruksstyrelsen se över prisstödet till jordbruket i norra Sverige. Nämnden kommer sedan detta samråd har ägt rum att inkomma med förslag angående områdesindelningen.

En utvärdering av leveranstillägget för mjölk och stödet till smågris­produktionen pågår f. n. inom jordbmksnämnden. Nämnden avser att senare inkomma med eventueUa ändringsförslag rörande dessa båda stödformer.

Enligt riksdagens beslut skall statsmakternas möjUgheter tiU insyn i konkurrensförhållandena inom livsmedelsindustrins förädlingsled ut­ökas. På jordbruksnämnden skaU ankomma att utöva den del av insynen som faller utanför närmgsfrlhetsombudsmannens ämbetsområde. Nänm­den har inte hunnit utarbeta något förslag i detta avseende utan avser alt senare ta upp frågan.

Prop. 1977/78:154

20

2.2.2 Prisregleringen för olika produkter 2,2.2,1 Vegetabilier utom socker Spannmål m. m.

Vad jordbraksnämnden anför beträffande förfaringssättet för täckan­de av brist i regleringsekonomin tiU följd av låga världsmarknadspriser på spaimmål har redovisats i det föregående. I övrigt föreslår nämnden inga ändringar i spannmålsregleringens utfomming, vUket innebär att systemet med förmalningsavgifter och inlösenpriser kvarstår.

Jordbmksnämnden framhåller att genom ett system med prisorter sker en differentiering av inlösenpriserna meUan olika delar av landet. 1972 års jordbruksutredning förordade en översyn av detta prisortssy-stem, Jordbmksnämnden gav därför Svensk spanmnålshandel, ekono­misk förening, i uppdrag att göra en sådan översyn. Föreningen har med anledning härav utarbetat ett förslag syftande tUl att effektivisera och förbilliga spannmålsflödet från odlarna till de slutiiga förbmkama inom och utom landet.

Svensk sparmmålshandel föreslår för brödsäd en omläggning av syste­met så att odlarna vid inlösen på någon av prisortema skaU garanteras lägst ett s. k. baspris, gemensamt för hela landet. Vid leverans tiU orter med större behov av tillförsel skall leverantören garanteras baspriset plus tillägg, vilket kan variera med ortens kvalifikationer för mottagning och distribution av brödsäd. Omläggningen innebär alt fler odlare erhål­ler det officiellt tillkännagivna priset samt att förändringar i systemet, exempelvis på grand av ändrade fraktkostnader, lättare kan göras.

Sju nya prisorter ingår i det föreslagna systemet. Det gäUer fem orter i Mälarområdet (Norrtälje, Västerås, Köping, Strängnäs och Södertälje) samt Skattkärr vid Vänern och Mörbylånga på Öland vilka på gmnd av de ökade brödsädsöverskotten fått större betydelse för exporten. TiU följd bl. a. av det ökade antalet prisorter kan prisspänningen mellan högst och lägst betalda prisortsgrapp håUas vid oförändrat 1 kr./lOO kg trots de ökade fraktkostnaderna.

I fråga om fodersäd framhålls i Svensk spannmålshandels förslag att balans mellan tUlgång och förbrakning under senare år har uppstått. Denna balans väntas bli bestående under den närmaste framtiden. Ex­portens betydelse för utformningen av prisortssystemet har härigenom minskat väsentligt. Genom de regionala skUlnader som råder beträf­fande tiUgång och efterfrågan på fodersäd skaU stora kvantiteter fraktas från överskottsområdet i Mellansverige tUl foderindustri och animalie­producenter i underskoltsområdet i landets södra delar. Prisortssystemet avses utgöra ett ekonomiskt stöd för dessa transporter.

För fodersäd föreslås att prissättrungen liksom i nuvarande system skall utgå från odlarpriset i överskottsområdet med premiering av belä-

Prop. 1977/78:154

21

genhet och utiastningsresurser. Föreningen anser det dock nödvändigt att för fodersäd även i fortsättningen tUlämpa ett system med avdrag från baspriset på prisorter i överskottsområdet som är sämre belägna ur marknadssynpunkt eller är sämre rastade för utlastning eller mottagning av spannmål.

Med hänsyn till att fraktkostnaderna väsentiigt stigit sedan mitten av 1960-talet, då prisskillnadema i nuvarande system fastlades, föreslås att prisskillnaden mellan över- och underskottsområdena ökas tUl 2 kr. per 100 kg, dvs. ungefär en fördubbling gentemot nuvarande system.

Svensk spannmålshandel framhåller att transportekonomiska och and­ra förhållanden som ligger till grund för de föreslagna prisortssystemen fortlöpande ändras. Vidare kan effekterna av företagna ändringar bli delvis andra än vad som föratsetts. Föreningen anser det därför ange­läget att möjUgheter skapas att genomföra förändringar i prisortssyste­men utan större försening.

Jordbruksnämnden föreslår att Svensk spannmålshandels förslag god­tas och att nämnden bemyndigas att besluta om marknadsmässiga änd­ringar i prisortssystemet.

Oljeväxter m. m.

Jordbruksnämnden anmäler att en översyn av regleringssystemet på fettvamområdet pågår och torde kunna slutföras före regleringsårsskif­tet, översynen syftar bl. a. till att eliminera den i propositionen om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. påtalade effekten av att en juste­ring av rapsmjölpriset indirekt kan påverka priset på vegetabiUskt fett.

Beträffande konkurrensförhåUandet inom matfettsområdet anmäler jordbruksnämnden vidare att överläggningar har ägt rum mellan För­eningen svenska margarintUlverkare och Svenska mejeriemas riksför­ening. Föreningarna har bl.a. överenskommit att värderingen av den smördel som ingår i smörfettsbaserat margarin i utjämningssystemet för mjölkregleringen under en treårsperiod successivt bör anpassas tiU samma värdering som gäller för övrigt smör. Vidare skall vissa special-rabatter vid försäljning av smörfettsbaserat margarin tUl allmänna in­rättningar inte längre administreras av Föreningen för mejeriprodukter. Svenska mejeriernas riksförening har också utfäst sig att, om margarin­tillverkarna vUl ha grädde och/eUer ohärdad smörolja till sin produktion, i mån av tiUgång tiUhandahålla dessa varor på konkurrensneutirala vill­kor. Man har vidare enats om att margarinindustrin mte f. n. yrkar på att någon särskild utredning görs om konkurrensneutraliteten inom matfettsområdet. Föreningama har dock förbehåUit sig rätten att åter­komma till nämnden, om den framtida utvecklingen på området ger an­ledning härtill.

Prop. 1977/78:154

22

Potatis och potatisprodukter

De tekniska regleringsanordningarna för matpotatis är föremål för fortiöpande översyn. Jordbruksnämnden kommer att redovisa resultaten av detta översynsarbete tillsammans med förslagen rörande kompensa­tion tUl jordbraket med hänsyn tUl inträffade kostnadsstegringar m. m. Även underlaget för beräkning av gränsskyddet för potatispulver och -flingor har varit föremål för en utredning, vars resultat likaledes kom­mer att redovisas senare.

Differentierat prisstöd

Jordbruksnämnden framhåUer att ett effektivt genomförande av pris-regleringsåtgärderna bl. a. förutsätter att varuströmmarna går i kända och kontrollerbara kanaler. På animaUeområdet uppnås detta i huvud­sak genom att saluförda kvantiteter passerat genom en förädlingsanlägg­ning. På vegetabUleområdet föreUgger ofta inte denna form av styming. Kontraktsodling ger däremot i viss mån samma effekt. Nämnden anser därför att kontraktsbaserad produktion bör prioriteras, exempelvis genom att denna i första hand blir föremål för stödköp eller betalas med högre pris än annan produktion.

2.2.2.2 Mjölk och mejeriprodukter

Jordbmksnämnden redogör för nuvarande system för reglering av partipriset för konsumtionsmjölk, övre prisgränser som inte får över­skridas finns fastställda för enlitersförpackningar av mjölk med 3 % fetthalt och skummjölk. Eftersom skummjölken har utgått ur sortimen­tet föreslår nämnden att en övre prisgräns för lättmjölk med 0,5 % fetthalt fastställs. Prisnivån bör i anslutning tUl nuvarande prisspänning ligga 3 öre under priset på konsumtionsmjölk med 3 % fetthalt.

Jordbruksnämnden anför vidare att under nuvarande prisstopp har samtliga priser på konsumtionsmjölk varit bundna och endast kunnat justeras efter beslut av SPK. Prisregleringskommittén har undersökt möjligheterna att ersätta nuvarande prisstopp på baslivsmedel med andra former av priskontroll, varvid även prissättningen på konsum­tionsmjölk har diskuterats. Enligt vad nämnden inhämtat torde kom­mittén föreslå att de prisskUlnader för konsumtionsmjölk i olika delar av landet som nu föreligger bör utjämnas i etapper.

Jordbruksnämnden föreslår att partiprisema på konsumtionsmjölk ut­jämnas redan den 1 juli 1978 för att underlätta införandet av ett för hela landet enhetligt konsumentpris på mjölk. Detta bör ske på så sätt att partiprisema sänks i de delar av landet där priset ligger över det som tas ut i det s. k. gmndprisområdet i södra Sverige. De mejerier som sän­ker priset föreslås få kompensation genom utjämningssystemet! Kostna­den härför kan på basis av 1977 års försäljningsvolymer beräknas med-

Prop. 1977/78:154

23

föra en intäktsminskning för mejeriindustrin av ca 24 milj. kr. Denna kostnad kan i den mån subventioner inte ställs till förfogande kompen­seras genom en generell prishöjning av 1,7 öre/liter. Nämnden återkom­mer i frågan i samband med att förslag läggs fram om prissättningen fr. o. m. den 1 juU 1978.

2.2.2.3 Styming av animalieproduktionens utbyggnad

Jordbruksnämnden har sökt fastställa hur ett avgiftssystem för att styra animalieproduktionens utbyggnad lämpligen bör utformas. I första hand har syftet varit att skissera ett system som kan prövas tekniskt och administrativt.

Styrning av fläskproduktionen

Enligt jordbmksnämnden är den grandläggande föratsättningen för att nämnden skaU kunna avgiftsbelägga större företag som producerar slaktsvin att nämnden skaffar sig kännedom om vUka företag som kan komma i fråga för en avgiftsbeläggning. Uppgifter över antalet slaktsvin vid olika företag inhämtas årligen av SCB till lantbraksregistret. Nämn­den föreslår efter samråd med SCB att regeringen genom ändring i kun­görelsen (1968: 111) om uppgifter för lantbraksstatistiken, lantbrakets företagsregister och skördeskadeskyddet ger nämnden tillgång till be­hövliga uppgifter om storproducenter från lantbraksregistret. I sam­manhanget uppger nämnden att lantbmksstyrelsen har förklarat sig beredd att medverka tUl att nänmden får uppgifter om sådana nyetable­ringar och förändrmgar inom besättningsstrakturen, vilka inträffar mel­lan de årliga uppgiftsinsamlingama.

Jordbruksnämnden föreslår följande ordning för en avgiftsbeläggning av företag med slor produktion av slaktsvin.

Med utgångspunkt i lantbruksregistrets uppgifter om slaklsvinspro-ducenter fastställer jordbmksnämnden vUka producenter som skall anses avgiftspliktiga. Dessa producenter bör enUgt nämnden åläggas att läm­na uppgift om antalet stallplatser och förväntad produktion under den period som kan bli aktuell för avgiftsbeläggning och att avge en plan för slaktsvlnsleveransema. På gmndval av dessa uppgifter erhåller pro­ducenten en preliminär debitering. Härvid måste beaktas att de slakt­svin, som slaktas innan avgiftsgränsen uppnås, är fria från avgift. Vid årets slut bör producenten till nämnden inge en deklaration över verk-stäUda leveranser. På basis härav kan faststäUas vUket avgiftsbelopp som slutgiltigt skall erläggas.

Jordbruksnämnden föreslår vidare att kontrollslakterier, offentliga slakthus och större besiktningsbyråer åläggs att tUl nämnden länrna er­forderliga uppgifter beträffande leveranser från företag som är avgifts­pliktiga. Efiersom producenterna kan dela upp sina leveranser på flera

Prop. 1977/78:154

24

slakterier och i vissa faU mte levererar du-ekt utan genom meUanhänder, kan en avgiftsbeläggnmg inte baseras endast på slakteriernas uppgifter. Rapporterna från slakterierna har dock betydelse från kontroUsynpunkt.

Slakterierna bör efter besked från nänmden debitera avgiften i sam­band med avräkning för verkstäUda leveranser. Så länge nuvarande system med pristiUägg tiUämpas, där pristUläggen överstiger avgiften per kg, bör slakteriet göra avdrag från pristUläggen. Möjlighet bör emellertid även tillskapas att kunna debitera producent direkt, t. ex. i de faU slaktsvlnsleveransema sker tiU flera olika ställen. Nämnden föreslår därför en ändring i lagen (1967: 340) om prisreglering på jord­bmkets område. Detta och andra förslag tiU ändringar i lagen redovisas i ett senare avsnitt.

För att syftet med storproduktionsavgifter skall kunna uppnås, måste det enligt jordbraksnämnden finnas en klar defmition av vad som me­nas med ett företag. Nämnden anser att det kan föreligga en påtaglig risk att produktionen delas upp på flera företag i huvudsakligt syfte att undgå avgift. TUl viss ledning kan enligt nämnden tjäna SCB:s föreskrif­ter då det gäller uppgifter tiU lantbraksregistret samt nämndens anvis­ningar beträffande vad som är att anse som självständig brakningsenhet i fråga om leveranstUlägget för mjölk.

Under den tid som har stått tiU buds har jordbmksnämnden mte hunnit penetrera och genomlysa aUa de tekniska problem som en av­giftsbeläggning av storproduktionen kan medföra. Nämnden avser att pröva ett system tekniskt och administrativt efter i huvudsak de gmnder som här skisserats. Avsikten är att börja på en låg avgiftsnivå och med högst två avgiftssteg. Av bl. a. administrativa skäl kan avgifter dock inte tas ut förrän tidigast fr. o. m. den 1 januari 1979.

Styrning av äggproduktionen

Jordbruksnämnden anför att den som reglerings- och styrinstrument för äggproduktionen med stöd av 10 § lagen (1967: 340) om prisregle­ring på jordbrukets område sedan mars 1977 tar ut en kläckrungs-avgift av 1 kr. per hönkyckling, som tas upp vid kläckeriföretagen. En­ligt nämnden är avgiften emellertid f. n. för låg för att utöva någon på­taglig styreffekt. Genom ett restitutlonsförfarande som har lagts på ett mellanled, uppfödarna, befrias producenterna från alt erlägga avgift för upp till 500 kycklingar per år. I praktiken blir härigenom endast ca 1 800 äggproducenter av totalt ca 35 000 belastade med avgift.

När det gäller utformningen av en fortsatt avgiftsbeläggning av ägg-produktionen kan man enligt jordbruksnämnden diskutera flera lös­ningar. Ett ahernativ är att man tUl nuvarande system inför ytterUgare en avgift för de verkligt stora producenterna, om marknadsläget bedöms påfordra detla. Ett annat alternativ är att nuvarande kläckningsavglft

Prop. 1977/78:154

25

slopas och att avgift tas ut endast på storproduktionen. Problemet med att ta ut en storproduktionsavgift är, på samma sätt som beträffande nu­varande kläckningsavglft, att kläckerier och uppfödare såsom leverantö­rer av daggamla kycklingar resp. unghöns inte alltid har kännedom om köparens, dvs. äggproducentens, totala inköp utan endast om det antal de själva har levererat.

Jordbruksnämnden föreslår att uppbörden av en särskild avgift för stora producenter inte bör åläggas kläckerierna utan tas ut på följande sätt. Ett register på stora producenter utformas på grandval av lant-bmksregistrets uppgifter. Producent som kan tänkas bli avgiftspUktig skall tUl nämnden efter anmaning uppge hur han ämnar utnyttja höns-platserna under det kommande året. Dessa uppgifter läggs till grund för avgiftsdebiteringen. Avgiften kan sedan inbetalas till nämnden med för­delning på lämpliga betalningsperioder. Vid årets slut lämnar produ­centen uppgift över inköp av kycklingar. Dessa uppgifter utgör un­derlag för slutlig avstämning. För att lämnade uppgifter skaU kunna kontrolleras, bör kläckeriema åläggas att lämna uppgifter över storpro­ducenters inköp.

Om på föreslaget sätt en avgift skall tas ut direkt av de större företa­gen, finns det anledning överväga att även ta ut nuvarande kläcknings­avglft direkt av producentföretaget. En föratsättning härför är emeUer­tid alt antalet avgiftspUktiga företag starkt begränsas. Om avgiftsplikt inträder först vid inköp av 1 000 kycklingar per år, torde något över 700 besättningar bli avgiftspUktiga.

Då jordbraksnämnden f. n. endast har möjlighet att ta ut kläcknings­avglft från kläckeriema, krävs bemyndigande i lag att ta ut avgiften di­rekt från producenten. Nämnden föreslår därför att lagen (1967: 340) om prisreglering på jordbmkets område kompletteras i nu berört avse­ende. Förslaget till lagändring redovisas i ett följande avsnitt.

Konsumentdelegationen har avgett följande särskilda yttrande an­gående styrning av animalieproduktionens utbyggnad.

I sitt remissyttrande över 1972 års jordbruksutrednings förslag ställde sig konsumentdelegationen synnerUgen tveksam tiU en differentiering av slaktdjursavgiftema. Enligt delegationens mening skulle ett sådant sy­stem kunna få negativa konsekvenser för rationaliseringsutveckUngen. Konsumentdelegationen vidhåUer sin uppfattning men motsätter sig dock inte att föreliggande förslag tUl avgiftsbeläggning prövas.

2.2.3 Sockerregleringen

Jordbmksnämndens förslag tUl sockerreglering för perioden den 1 juli 1978den 30 juni 1979 har biträtts av Sveriges betodlares central­förening, Svenska sockerfabriks AB och konsumentdelegationen. Socker­bolaget har emellertid lämnat ett särskilt yttrande i vUket bolaget fram­håller att förslaget enligt bolagets mening är otillräckUgt. Bolaget anser

Prop. 1977/78:154

26

sig dock inte böra gå emot förslaget. Det särskUda yttrandet återges i det följande i sammandrag efter jordbruksnämndens förslag.

Jordbraksnämnden iframhåller att den nya målsättningen för socker­betsodlingen innebär att arealen skaU avpassas så att ett visst importut­rymme föreligger. Under år 1977 har sockerkonsumtionen minskat, vUket troligtvis inte är av tUlfäUlg natur. Med hänsyn härtiU föreslår nämnden att 1978 års sockerbetsareal bör omfatta högst 52 000 ha. Nämnden kommer att närmare analysera konsumtionens utveckling. Eventuellt erforderlig kvotering av odlingen bör inte drabba de områden som normalt levererar betor till bruken på Öland och Gotland.

Även prissättningen på sockerområdet har anpassats tUl de nya rikt­linjerna. Jordbruksnämnden har analyserat kostnadsutvecklingen för betodlingen samt med bistånd av SPK granskat sockerbolagets ekonomi och förväntade kostnadsutveckUng.

De totala produktionskostnaderna för sockerbetsodlingen kan enligt jordbruksnämnden uppdelas i följande komponenter, nämligen kost­nader för fömödenheter, tjänster m, m., kostnader för lejt arbete samt ersättning för odlarens eget arbete och eget kapital.

Som mått på utvecklingen av kostnaderna för fömödenheter, tjänster m, m. och lejt arbete har använts prisutvecklingen för de kostnadsposter som är hänförliga till sockerbetsodlingen och som ingår i underlaget till PM-index. Ersättningen för odlarens eget arbete och eget kapital har framskrivits med samma procenttal som tUlämpades för att jordbruket i övrigt skulle uppnå inkomstföljsamhet under år 1977. Innan framskriv-ningarna ägt rum har intäkterna från bl. a. olika biprodukter räknats bort. Vid framskrivningen av ersättningen till odlarens eget arbete och eget kapUal har hänsyn tagits till ralionaUseringsvinsten.

Jämförelser meUan det ekonomiska utbytet av sockerbetsodUng och av andra vegetabUier visar att det s. k, täckningsbidraget är större inom betodlingen än inom annan jämförbar vegetabUieproduktion. De stora kostnader som är förknippade med sockerbetsodling motiverar dock en­ligt jordbruksnämnden ett högre täckningsbidrag än för flertalet andra vegetabilier.

Med hänsyn till kostnadsöknmgen föreslår jordbruksnämnden att grundpriset för 1978 års betodling höjs med 1,04 kr./100 kg betor med en sockerhalt av 16 %, vilket motsvarar en prishöjning för socker med 8,19 kr./lOO kg.

Mot bakgrund av den verkställda expertgenomgången av sockerbola­gets ekonomi och beräknade kostnadsökningar föreslås att bolagets an­del av partipriset på socker ökas med 10,88 kr./lOO kg, vilket kalkylmäs­sigt tillför bolaget 32 milj. kr, per år. Tillsammans medför de föreslagna ökningarna av betpriset och bolagets andel av partipriset på socker att det senare stiger med sammanlagt 19,07 kr. till 251,04 kr./100 kg.

Jordbruksnämnden anför att av tidsskäl har såväl arbetet på ett index

Prop. 1977/78:154

27

för betodlingens kostnadsutveckUng som genomgången av sockerbola­gets ekonomi måst få provisorisk prägel. De hittiUs gjorda analyserna bör därför inte läggas till grand för en längre regleringsperiod. Nämn­den avser emellertid att snarast påbörja sådana utredningar rörande bet-odlingens och sockertillverkiungens straktureUa och ekonomiska för­hållanden som kan ge underlag för förslag rörande prisregleringens utformning under en något längre period.

Jordbruksnämnden föreslår att följande regleringsanordningar endast skall gälla för ett regleringsår, nämligen perioden den 1 juli 1978den 30 juni 1979.

1.

Sockerbetsarealen för 1978 års odling bör uppgå till högst 52 000 ha. Eventuellt erforderlig kvotering av odUngen bör inte drabba de om­råden som normalt levererar betor till bruken på Öland och Gotiand.

2.

Priset på sockerbetor med en sockerhalt av 16 % bör uppgå tiU 16,92 kr./lOO kg.

3.

Till odlare inom vissa distrikt Öland, Gotland, Blekinge och Småland som levererar betor till bruken i Mörbylånga eller Roma bör liksom föregående år utgå ett arealbidrag av 400 kr./ha kontrakte­rad areal. Understiger arealen den konlraklerade bör bidraget reduceras i motsvarande grad. Bidraget bör finansieras med medel ur sockerregle­ringsfonden.

4.

Sockerbolagets nettopris för baskvaUteten i sortunentet, strösocker K 5 i säck om 50 kg, bör vara 251,04 kr./lOO kg.

5.

Den nuvarande prisspärmingen i förhåUande tiU baskvaliteten bör gälla för återstoden av sockerbolagets sortiment även under reglerings-året 1978/79.

6.

Gränsskyddet för socker bör utgöras av en införselavgift som tas ut för importerade kvantiteter under perioder då världsmarknadspriset understiger det fastställda nettopartipriset på socker i Sverige. De upp­burna medlen bör liksom hittills tUlföras sockerregleringsfonden. Som världsmarknadspris på färdigt socker bör därvid gäUa Parisbörsens spot-notering för vitsocker. Deima notering bör ökas med 8,10 kr./lOO kg motsvarande dels kostnader för frakt m. m. till svensk hanrn och dels korrigeringar för kvalitetsskillnad mellan den svenska baskvaliteten och den kvalitet Paris-noteringen avser. Som mått på världsmarknadspriset på råsocker bör gälla den nomineUa London-noteringen på råsocker. Båda noteringarna bör omräknas till svensk valuta enligt den säljkurs som gäller noteringsdagen.

Införselavglflen för färdigt socker bör utgöra skillnaden mellan soc­kerbolagets nettopris enligt punkt 4 och världsmarknadspriset på färdigt socker, mätt på nyss angivet sätt.

Införselavgiften för råsocker bör anpassas så att svensk raffineringsin­dustri, som köper in råsocker tiU gällande London-notering och säljer den raffinerade varan till sockerbolagets nettopris enligt punkt 4, erhål-

Prop. 1977/78:154

28

ler en ersättning för raffineringen som inkl. ersättning för säckkostnader och viss utfrakt samt lagringsbidrag uppgår tUl 39,96 kr./lOO kg raffi­nerat socker. Raffineringen bör härvid förutsättas medföra ett svinn på 8%.

Införselavgiften för sirap och sockerlösningar bör liksom hittUls mot­svara avgiften för färdigt socker, varvid hänsyn bör tas till produktens sockerinnehåll. Jordbraksnänmden har för avsikt att fr. o. m. reglerings­året 1978/79 tillämpa samma princip vid avgiftsbeläggningen av socker­kulör.

Införselavgifterna bör i prmcip justeras en gång varje månad samt dessutom vid större variationer i de utländska noteringarna.

7.   Då världsmarknadspriset för färdigt socker överstiger sockerbola­

gets nettopris enligt punkt 4 bör jordbruksnämnden få ta ut en försälj­

ningsavgift på allt socker som säljs inom landet. Därvid kommer det in­

hemska partipriset att höjas med ett belopp som motsvarar försäljnings­

avgiften. De insamlade medlen bör användas för att subventionera soc­

kerimporten.

Under sådana perioder bör ersättningen för sockerbolagets raffine­ringsverksamhet regleras enligt den s. k. garantiregeln. Denna innebär att man halvårsvis i efterhand gör en avräkning som beaktar skiUnaden mellan de genomsnittliga världsmarknadsprisema på färdigt socker en-i ligt Paris-noteringen och råsocker enligt London-noteringen. SkUInaden mellan dessa noteringar bör i princip ge utrymme för raffineringssvinn, raffineringsersällning och lagringsbidrag. Om den utvunna ersättningen för raffineringen avviker från det åsyftade värdet bör avräkning kunna ske mellan sockerbolaget och regleringsfonden,

8.

Om införselavgiftema för melass, betfor o. d. höjs, bör sådan pris­höjning genomföras på den svenska marknaden, som i anslutning till av­giftshöjningen är marknadsmässigt möjlig. Prishöjningen bör avse även pris till betodlare. De ökade intäkter som följer av prishöjningen bör oavkortat tUlföras sockerregleringsfonden.

9.

Sockerregleringsfonden bör liksom hittiUs bekosta dels fraktsub-ventionerlngen till de fyra nordUgaste länen och Kopparbergs län med 1,2 milj. kr. per år, dels fältmätning i erforderlig utsträckning av den svenska sockerbetsarealen. Fonden bör dessutom finansiera arealbidra­get till de odlare som i enlighet med punkt 3 ovan levererar betor tUl bruken på Öland och Gotland samt den ersättning som bör utgå för soc­kerbolagets merkostaader för driften vid dessa bmk. Kostnadema för sistnämnda åtgärder har beräknats tUl 3,03,5 mUj. kr. resp. 4,3 mUj. kr.

Utvecklingen beträffande skörd och världsmarknadspris kan bli sådan alt sockerregleringsfondens intäkter blir otUlräckliga. I sådant fall är det enligt jordbruksnämnden angeläget att kreditmöjUgheter står öppna. På grund härav föreslår nämnden att den rörUga krediten hos riksgäldskon­toret får anlitas även för ifrågavarande ändamål.

Prop. 1977/78:154

29

Föreslagna prisändringar bör i princip gälla fr. o. m. ingången av ett reglermgsår. När det gäller socker har erfarenheten visat att kännedom om prishöjningar resulterar i forcerade iiiköp imder tiden närmast före höjningen och motsvarande stark nedgång i inköpen under tiden när­mast därefter. Jordbruksnänmden bör därför bemyndigas att medge att prisändringarna fördelas i tiden på ett sådant sätt att minsta möjUga stör­ning uppstår på marknaden. Systemet bör utformas så att varken soc­kerbolaget eUer dess kunder kalkylmässigt gör någon vinst eller förlust.

Sockerbolaget anför i ett särskilt yttrande att det anser jordbmks­nämndens förslag OtUlräckligt i vad avser villkoren för sockertiUverk-ningen. Bolaget motsätter sig emeUertid inte förslagen, särskilt som det är fråga om ett provisorium enbart för regleringsåret 1978/79. Bolaget framhåller bl. a. att när den svenska sockemäringens viUkor anknöts till förhållandena inom EG regleringsåret 1967/68 sänktes sockerpriset med inemot 20 öre/kg, vilket innebar en väsentiig sänkning av näringens s. k. kapitalränta. EG:s sockerindustri har sedan den gemensamma jordbmks­politiken infördes undergått en kraftig strukturomvandUng som ökat pro­duktiviteten och därmed minskat behovet av prisökningar. Bolaget anser alt för den svenska sockerindustrin har bl. a. genom bestämmelser i sockeravlalen en fortsatt stmkturrationaUsering inte varit möjlig.

Sockerindustrins ersättiung har vidare enligt bolaget inte anpassats efter den kursrelation som gäller mellan EG och Sverige efter de­valveringarna år 1977, Till detta kommer att jordbruksnämnden i för­slaget om ersättningsökning för reglermgsåret 1978/79 gjort avdrag för produktivitetsökning, som bolaget inte kan räkna med att uppnå, särskilt som man samtidigt har bestämt att betodlingsarealen skall minska. Bolaget förutsätter att dessa för svensk sockerindustris framtid väsentUga frågor kommer att ägnas särskild uppmärksamhet in­för det nya avtal som skall gälla fr, o, m. den 1 juli 1979,

2.2.4 Livsmedelssubventionernas effekter

Jordbruksnämnden har kartlagt och analyserat livsmedelssubventio­nernas effekter för staten, konsumentema och jordbruket. I detta avsnitt redovisas kortfattat jordbraksnämndens utredning. Nämnden betonar att de framräknade resultaten är behäftade med betydande osäkerhet. Nämnden avser att fortsätta utredningsarbetet.

I första hand har studerats hur subventionerna har påverkat konsum­tionen. Olika modeller för sådana studier har beaktats. Om det antas att prisregleringen och handelns öresmarginaler skulle ha varit desamma under subventionsåren även i ett läge utan subventioner har som huvud­alternativ erhålUts följande pris- och konsumtionseffekter till följd av subventionema.

Prop. 1977/78:154

30

Effekter av subventionerna jämfört med ett läge utan subventioner

Effekten pä konsument-      Effekten på konsum­

priset (%)

tionen (%)

Produkt

1973

1974

1975

1976

1973

1974 1975 1976

Fläsk

-3

-14

-15

-15

0

-1-2    -f4    -1-3

Nöt- och kalvkött

-2

-11

-17

-16

-t-l

-1-5    -fS    -f8

Fjäderfä

0

0

0

- 3

0

-4    -6    -5

Bröd och mjöl

0

0

0

0

0

0       0       0

K-mjölk

-9

-32

-42

-45

-1-2

-t-6   4-9 4-10

Ost

-2

-10

-13

-15

4-1

4-3    4-4    4-5

Tunn grädde

-4

-13

-16

0

-1-2

4-6   4-8   4-1

Tjock grädde

-2

- 7

-11

0

-1

-3    -5    -2

Den annorlunda konsumtionsutveckling som skulle ha förelegat i ett läge utan subventioner skulle troligen ha påverkat handelsutbytet. För mejeriprodukter skulle en sänkt konsumtionsnivå ha påverkat produk­tionen vid mejerierna mot en ökad produktion av handelsvarorna smör och mjölkpulver. Den ökade exporten i ett läge utan subventioner skidle ha ökat jordbrukets exportkostnader vUka i sin tur skuUe ha fått negativ inverkan på jordbrakarnas avräkningspriser. Effekten skulle ha blivit minskad produktion, vUket i sin tur skuUe ha påverkat handelsutbytet och avräkningspriserna.

I ett läge utan subventioner har bedömts att produktionen av mjölk skulle ha varit ca 100 mUj. kg lägre tmder år 1976 och av nöt- och kalv­kött ca 4 mUj. kg lägre. För fläsk har inte några effekter på produktio­nen kunnat konstateras. En minskning av produktionen skulle ha med­fört ett minskat bidrag tiU jordbrakamas inkomster av eget arbete och eget kapital.

Den totala nettoeffekten för jordbruket av ökade exportkostnader och minskad produktion i ett läge utan subventioner har beräknats leda till en minskning av jordbrukarnas inkomster av eget arbete och eget kapi­tal under åren 19731976 med 23,125, 186 resp. 195 milj. kr.

Eftersom det i Sverige saknas löpande hushåUsbudgetundersökningar inom livsmedelsområdet har det inte varit möjUgt för jordbraksnämn­den att göra några mer ingående analyser av subventionernas effekter för konsumenterna.

För staten beräknas livsmedelssubventionema under budgetåret 1977/78 innebära utbetahimgar över budgeten med totalt 3 120 mUj. kr., varav för mejeriprodukter 2 010 milj. kr., köttvaror 980 mUj. kr. och ve­getabilier 130 milj. kr. HärtUl kommer ett belopp av ca 60 milj. kr. som beräknad ersättning till jordbraket för genom prisstoppet förhindrade prishöjningar på varor, vUkas priser annars skulle ha höjts tiU följd av stigande världsmarknadspriser. För statens del har subventionerna vi­dare medfört minskade intäkter av införselavgifter och mervärdeskatt.

Livsmedelssubventionernas inverkan på konsumentpriserna enligt jord-

Prop. 1977/78:154

31

braksnämndens beräkningar framgår av följande tablå. Däri redovisas konsumentpriser för de subventionerade produkterna samt beräknade priser utan subventioner i januari 1978 (öre/kg, för mjölk öre/1).

Produkt

Subvention'

Konsumentpris

Uppnådd pris-

sänkning, %

Exkl.

Inkl.

Med

Utan

moms

moms

subv.

subv.»

K-mjölk

123

148

191

339

44

Ost

303

366

2 050

2 416

15

Mjölkpulver

124

150

, 

Nötkött

363

560»

3 140

3 700

15

Kalvkött

378

516»

3 240

3 756

14

Fläsk

171

257»

2 150

2 407

11

Broiler

55

66

1360

1426

5

Matbröd

22

27

680

707

4

' Avser subventioner som ersättning för uteblivna "avtalade" prishöjningar, för prissänkningar inom det s.k, stimulanspaketet samt till följd av prisutveck­lingen på världsmarknaden.

»Öresmarginalerna antas oförändrade.

»Inkl. omräkning till konsumtionssortimentets lägre beninnehåll.

2.2.5 Införselavgiftsmedel m. m.

Jordbruksnämnden redovisar de disponibla inkomstema av införsel­avgifter för regleringsåret 1976/77. Den huvudsakliga medelsdispositio­nen framgår av följande tabell, i vilken även den preliminära dispositio­nen för innevarande regleringsår redovisas.

Införselavgiftsmedlen för regleringsåret 1976/77 utgjorde 404,6 mUj. kr., varav för fodermedel 113,2 milj. kr. Härutöver har influtit införsel­avgifter för brödsäd med 3,0 milj. kr. och för köttvaror med 15,0 milj. kr., vUka avgifter enligt gäUande regler har reserverats eller överförts till Svensk spannmålshandel resp. Svensk költhandel för utbytesexport. Vi­dare har 46,6 milj. kr. influtit av fettvaruavgifter vilka är hänförliga till av statsmakterna beslutad avgiftshöjning och som enligt gällande regler överförts till Sveriges oljeväxtintressenter.

Fördelningsplanen för regleringsåret 1976/77 omfattar enligt riksda­gens beslut 267,2 milj. kr. inkl. 15 milj. kr. för tidigare kompensations-avgifter. Härtill kommer inflytande avgifter från fodermedelsimporten, 113,2 milj. kr., varför det totala beloppet blir 380,4 milj. kr. att tUlföras olika ändamål inom jordbruksprisregleringens ram.

Sådana ändamål utanför fördelningsplanen på jordbruksområdet som under regleringsåret 1975/76 kunnat tiUgodoses av inflytande införselav-giflsmedel har under regleringsåret 1976/77 delvis fått finansieras genom anlitande av rörlig kredit hos rlksgäldskontpret. Kostnaderna för ifrågavarande ändamål uppgick till 28,8 mUj. kr. Äv den rörliga kre­diten på 120 milj. kr. var vid ingången av regleringsåret 1976/77 19,7 mUj. kr. ianspråklagna. Under regleringsåret 1976/77 inflytande odispo-

Prop. 1977/78:154

32

Huvudsaklig medelsdisposition av införselavglftsmedel m.m. regleringsåren 1976/77 och 1977/78

1976/77

1977/78

1 000-tal

1 000-tal

kr.

kr. prel.

Inkomster

Från föregående regleringsår kvarstående in-

förselavgifter exkl. räntor

Under resp. regleringsår influtna införselavgifter,

exkl. fodermedel

291 380

382 700

fodermedel

113 228

120 000

Summa

404 608

502 700

Utgifter

a)     Av medel inom resp. regleringsårs för-

delningsplan

Svensk spannmålshandel

Sveriges potatisintressenter

Sveriges oljeväxtintressenter

Föreningen för mejeriprodukter

Svensk kötthandel

Svensk ägghandel

Upplysningsverksamhet och utvecklingsarbete

Mjölicavkastningskontroll

Svin- och köttdjurskontroll

Stöd till konservärter och andra köksväxter

Fonden för kollektiva åtgärder inom

biodlingen

Jordbruksekonomiska undersökningen

Reserv till jordbruksnämndens förfogande

Summa

b)     Utanför fördelningsplanen

Utbyteshandel, kött och fläsk

Pristillägg för får- och lammkött

Svensk matpotatiskontroll

Sveriges utsädesförening i Svalöv

Sveriges potatisodlares riksförbund

Bidrag till kostnaderna för ackordhästorgani-sationen

Bidrag till fraktkostnader för mjölk och grädde

Prisåterbäring till pälsdjursuppfödare Stöd till vallfröodlingen Fonden för kollektiva åtgärder inom biodlingen

Restitution av införselavgifter på stycknings­detaljer, kött och fläsk Restitution av införselavgifter på ost

Summa

c)  Återbetalning av rörlig kredit

Summa utgiftei Saldo vid utgången av resp. regleringsår

109 778

65 600

19 500

19 500

167 000

167 000

21000

55 500

46 500

7 500

8 500

12 000

13 700

6 500

7 300

2000

2 000

250

250

400

200

35 650

380 428

387 200

10 000

12 252

13 500

700

4 270

1220

1808

1700

1800

475

475

258

300

2 000

3 000

4000

4000

250

250

5 130

1000

824

3000

28 809

43 403

19 725

24 354

428 962

454 957

-24 354

4-47 743

Prop. 1977/78:154

33

nerade medel har använts för att minska utnyttjandet av den rörliga krediten i riksgäldskontoret. Sedan redovisade 19,7 milj. kr. betalats in var skulden helt slutreglerad. Vid regleringsårets slut visade det sig dock att influtna införselavgifter inte förslog tUl att täcka utgifterna utan gav ett lånebehov av 24,3 milj. kr.

Införselavgiftsmedel m. m. för regleringsåret 1977/78

För regleringsåret 1977/78 beräknar jordbmksnämnden de disponibla inkomstema av införselavgifter till 502,7 milj. kr., varav 120 milj. kr. för fodermedel.

Fördelningsplanen för regleringsåret 1977/78 utgör enligt rUtsdagens beslut 267,2 milj. kr. Härtill kommer inflytande avgifter för foder­medelsimporten, varvid fördelningsplanen bUr 387,2 mUj. kr. Ett be­räknat överskott av 115,5 milj. kr. föreUgger sålunda utöver fördel­ningsplanen.

Definitiv fördelningsplan för regleringsåret 1977/78 kan fastställas först efter utgången av detta år, då de verkUga inkomstema av införsel­avgifter för fodermedel är kända.

Medelsbehovet under regleringsåret 1977/78 för sådana ändamål utanför fördelningsplanen som får täckas av införselavgiftsmedel eUer i andra hand av den rörliga krediten i riksgäldskontoret beräknas uppgå till 43,4 milj. kr. Medelsbehovet inkluderar ersättning till Svensk kött­handel för utbytesexport som under tidigare regleringsår redovisats som avdragspost i sammanställningen över införselavgifter. Dessutom har tagits upp ett beräknat belopp av 4 milj. kr., som avser kostnader för restitution av införselavgifter på styckningsdetaljer av kött och fläsk samt på ost.

Icke disponerade införselavgiftsmedel för regleringsåret 1977/78 skall användas för att minska eventuellt utnyttjande av den rörliga krediten, Äv det beräknade överskottet av 115,5 mUj. kr. skall 43,4 mUj. kr. tas i anspråk för ändamål utanför fördelningsplanen och 24,4 milj. kr. till att täcka den vid regleringsårets ingång utestående krediten. Vid ut­gången av regleringsåret 1977/78 beräknas sålunda föreligga icke ian­språklagna avgiftsmedel av ca 47,7 milj. kr.

Införselavgiftsmedel m. m. för regleringsåret 1978/79

Jordbraksnämnden beräknar inkomstema av införselavgifter under regleringsåret 1978/79 tlU ca 507 milj. kr., varav 140 mUj. kr. för foder­medel, räknat efter nuvarande avgiftssatser. Den faktiska avgiftsuppbör­den kan emeUertid komma att avvika väsentligt från detta belopp be­roende bl. a. på fluktuationer i importpriser och ändrade mförselavgif­ter. För finansiering av regleringsekonomin för regleringsåret 1978/79

3    Riksdagen 1977/78.1 saml Nr 154

Prop. 1977/78:154

34

kvarstår dessutom ett beräknat överskott av medel utanför fördelnings­planen av 47,7 milj. kr. från regleringsåret 1977/78.

Med hänsyn till ovissheten om utfaUet av avgiftsuppbörden föreslår jordbruksnämnden att den rörliga krediten hos riksgäldskontoret på 120 milj. kr. får kvarstå även under regleringsåret 1978/79. Krediten bör, i den mån inflytande införselavgifter inte står tiU förfogande, kunna an­vändas för ändamål inom och utom fördelningsplanen samt för socker-regleringen.

Fördelningsplanen för regleringsåret 1978/79 föreslås av jordbruks­nämnden uppta samma belopp som för regleringsåret 1977/78, dvs. 267,2 milj. kr. med tillägg av inflytande avgifter för fodermedelsimpor­ten beräknade till 140 mUj. kr. Beloppet inom fördelningsplanen beräk­nas sålunda tUl 407,2 milj. kr. Med hänsyn till ovissheten om den kom­mande utvecklingen av regleringsekonomin för de olika varaområdena har det inte varit möjligt för nämnden att nu lägga fram en fuUständig plan för fördelningen av det preliminärt beräknade beloppet. Vad avser posten för mjölkavkastningskontroU samt för svin- och köttdjurskontroll ulgår för regleringsåret 1977/78 sammanlagt 21 milj. kr. Detta belopp föreslås höjt till 24 milj. kr. Som ny gemensam rubrik föreslås Djurhäl­sovård, kontroUverksamhet m. m. Bidraget till fonden för koUektiva åt­gärder inom biodlingen som utgår med 250 000 kr. föreslås höjt till 300 000 kr. Jordbraksnämnden avser att återkomma med fuUständigt förslag tiU preliminär fördelning efter överläggningar med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen i samband med för­slag till avgiftsändringar fr. o. m. den 1 juli 1978.

Jordbruksnämnden föreslår att den liksom hittills, efter hörande av de båda delegationerna, bör få jämka delbeloppen mellan de olika regle­ringsföreningarna och besluta om fördelning av det belopp som kan komma att stå tUl nämndens förfogande. Vidare förutsätter nänmden att liksom hittiUs Svensk spannmålshandel får tillföras införselavgifter för viss s. k. utbytesexport av brödsäd sariit att Sveriges oljeväxtintressenter får tillföras de avgiftsmedel som inflyter till följd av höjningar av av­giften för fettvaror som har ägt rum per den 1 juli 1974 och senare.

Jordbruksnämnden har under nu löpande regleringsperiod bemyn­digats att använda införselavgifter som inflyter utanför fördelnings­planen tiU ett antal olika ändamål. Nämnden har förut redovisat de yr­kanden som i detta avseende gäUer för regleringsåret 1977/78. För regle­ringsåret 1978/79 föreslås medel få tas i anspråk för samma ändamål och med belopp enligt följande uppställning (1 000 kr.).

Prop. 1977/78:154

35

Utbyteshandel, kött och fläsk

60 000

Pristillägg för får- och lammkött

14 500

Svensk matpotatiskontroll

5 140

Sveriges utsädesförening, potatisförädling

1 995

Sveriges potatisodlares riksförbund

1 950

Ackordhästorganisationen

475

Bidrag tiU fraktkostnader för mjölk och grädde

300

Prisåterbäring till pälsdjursuppfödare

4 000

Stöd åt odlingen av vallväxtfröer

4 000

Stöd åt biodlingen

300

Restitution av införselavgifter, styckningsdelaljer kött och fläsk   1 000

Restitution av införselavgifter, ost

3 000

Summa

96 660

Under tidigare år har Svensk kötthandel erhållit ersättning för s. k. utbyleshandel för nötkött från öststatema. De belopp som förts över tUl föreningen har tidigare avräknats mot införselavgiftema på slaktvaror innan dessa tillgodoförts fördelningsplanema.

För regleringsåret 1978/79 föreslår jordbmksnämnden att Svensk költ­handel tUlgodoräknas 50 milj. kr. för utbyteshandel samt dessutom ett uppskattat belopp av 10 mUj, kr. för beräknad import av nötkött från öststatema. Dessa utbetalningar bör täckas av införselavgifter.

Kostnaderna för ett pristillägg för får- och lammkött av 530 öre/kg bestrids med 12 milj. kr. från anslaget Prisreglerande åtgärder på jord­brukets område och med resterande belopp från införselavgiftsmedel utanför fördelningsplanen. På gmnd av ökad slaktvolym bör detta be­lopp höjas från 13,5 till 14,5 mUj. kr.

Utöver pristillägget på 530 öre/kg utgår ett extra pristiUägg som bör kunna säsongvarieras. Jordbmksnänmden har för detta ändamål bemyn­digats att för regleringsåret 1977/78 använda ett belopp av 11,5 milj. kr. av de medel jordbruket erhåller som ersättnmg för prisstoppet för kött av andra djurslag. Detta beräknas motsvara ett extra pristillägg av i ge­nomsnitt 230 öre/kg under regleringsåret. Nämnden beräknar kostaa­derna för ifrågavarande tillägg lill oförändrat 11,5 mUj. kr. för regle­ringsåret 1978/79.

Till Svensk matpotatiskontroll (SMAK) har för regleringsåret 1977/78 av medel utanför fördelningsplanen lämnats bidrag med 770 000 kr. för upplysningsverksamhet på matpotatisområdet. För regleringsåret 1978/79 har begärts höjning av detta belopp till 1 065 000 kr. på gmnd av ökade kostnader.

Fr. o. m. regleringsåret 1977/78 har ersättning tiU SMÄK:s arbete med den officiella kvalitetskontrollen utgått med 3,5 milj. kr. av medel utanför fördelningsplanen. För regleringsåret 1978/79 har SMAK begärt höjning av detta belopp tiU 4,5 nulj. kr.

Överläggningar med SMAK har visat att dessa yrkanden med hänsyn tiU möjliga besparings- och rationaUseringsåtgärder bör kunna reduce­ras. Jordbraksnämnden föreslår därför att SMAK av medel utanför för­delningsplanen tillförs erforderliga belopp för upplysningsarbetet och för

Prop. 1977/78:154

36

den officiella kontroUen med högst 965 000 kr. resp. högst 4 175 000 kr. Samtidigt föreslås att jordbraksnämnden medges rätt tiU insyn i SMAK:s ekonomi, I denna fråga har nämnden samrått med lantbmksstyrelsen.

Sveriges utsädesförening, Svalöv, har för reglermgsåret 1977/78 erhål­lit 1 808 000 kr. för finansiering av föreningens potatisförädlingsverk-samhet. För regleringsåret 1978/79 har begärts höjning av detta belopp till 2 466 000 kr. Föreningen har vidare begärt ett tilläggsanslag på 215 430 kr, för budgetåret 1976/77.

Anslagsframställningen syftar tiU att möjliggöra oförändrad omfatt­ning av verksamheten. Kostnaderna har räknats upp för inträffade pris-och lönestegringar samt ökning av sociala kostnader. Potatisförädlings-verksamhetens andel i de gemensamma kostnaderna för adnunistration, byggnadsverksamhet, maskininvesteringar, förbrukningsmateriel, infor­mation m, m. har föreningen upptagit tiU 674 173 kr. mot 323 000 kr. för regleringsåret 1977/78.

Jordbruksnämnden föreslår en uppräkning av anslaget för ökade löne- och driftkostnader med 187 000 kr, och att bidrag tiU utsädesför­eningen för potatisförädlingsverksamhet reglermgsåret 1978/79 får utgå med 1 995 000 kr.

Sveriges potatisodlares riksförbund har för regleringsåret 1977/78 er­håUit ett belopp av 1,8 milj. kr. för förbundets verksamhet med effekti­visering av matpotatisodlingen. För regleringsåret 1978/79 begärs en ök­ning av nämnda belopp tUl 1 950 000 kr. Av tillförda medel förbrukas normalt ca 45 % för instruktörsverksamhet och 55 % för forskningsän­damål på matpotatisområdet. Jordbruksnämnden och delegationerna till­styrker förbundets framställrung.

Jordbmksnämnden ifrågasätter principieUt om forskning av det slag som sker vid utsädesföreningen resp. genom potatisodlarförbimdets för­sorg bör finansieras av införselavgiftsmedel utanför fördelningsplanen och nämnden föreslår därför att frågan om dessa verksamheters finan­siering fr. o. m. regleringsåret 1979/80 blir föremål för särskild pröv­ning.

Jordbmksnämnden har tidigare haft bemyndigande att ta i anspråk avgiftsmedel utanför fördelningsplanen för återbäring till pälsdjursupp­födare av den del av priset för inhemskt foder för minkuppfödning m, m. som är hänförlig till införselavgiftema på fodermedel.

Under perioden 1973/741975/76 har sådan återbäring inte skett med hänsyn tUl de relativt höga intemationeUa prisema. För reglerings­året 1977/78 fick jordbruksnämnden disponera högst 3 mUj. kr. för ändamålet. Med hänsyn tUl bl. a, sjunkande världsmarknadspriser hem­stäUer nämnden om bemyndigande att för regleringsåret 1978/79 av avgiftsmedel utanför fördelningsplanen få disponera högst 4 milj, kr. för ändamålet.

Tdl fonden för kollektiva åtgärder inom biodlingen har under regle-

Prop. 1977/78:154

37

ringsåret 1977/78 förts 500 000 kr,, varav hälften inom och hälften utan­för fördelningsplanen, Lantbmksstyrelsen har föreslagit att fonden un­der regleringsåret 1978/79 bör tUlföras 600 000 kr. Jordbraksnämnden föreslår att halva beloppet, 300 000 kr,, får tas av medel utanför fördel­ningsplanen.

Jordbraksnämndens förslag mnebär för regleringsåret 1978/79 ett be­räknat överskott av införselavgiftsmedel på 50,8 milj. kr.

2.2.6 Lagförslag

2.2.6.1          Bemyndigande för jordbrukets regleringsföreningar att utöva viss

myndighetsfunktion

Jordbruksnämnden framhåller att vissa av de uppgifter som har an­förtrotts regleringsföreningama på jordbrakets område innebär myndig­hetsutövning. Detla gäller t. ex. uppgifter som innefattar att självstän­digt fatta beslut i ärenden om bidrag till lagring och export, om bidrag till viss odling, om fastställande av inlösenpriser samt om rabatter m. m. Enligt 11 kap. 6 § regeringsformen krävs det stöd av lag för att överlämna förvaltaingsuppgift som innefattar myndighetsutövning till bl, a. förening, EnUgt övergångsbestämmelserna tiU regeringsformen äger äldre författning eller föreskrift fortsatt giltighet utan hinder av att den inte har tillkommit i den ordning som skulle ha iakttagits vid till-lämpning av regeringsformen. De uppgifter föreningarna har i dag är alltså alltjämt gällande utan hinder av att de inte har beslutats i lag. Däremot kan inte några nya uppgifter av myndighetsnatur läggas på föreningarna utan stöd av lag. Med hänsyn härtiU föreslår nänmden att under" den inledande bestämmelsen i lagen om prisreglering på jord­brukets område införs en ny paragraf, 1 a §, med ett bemyndigande för regleringsföreningama att inom resp. varuområde pröva frågor om bidrag eller annat stöd i marknadsreglerande syfte. Sådana uppgifter bör beslutas av regeringen eUer, efter regeringens bestämmande, av jord­bruksnämnden. Med anledning av den föreslagna nya paragrafen bör en redaktionell jämkning ske beträffande rubriken närmast före 1 §.

2.2.6.2          Anpassning till räntelagen

Enligt 23 § lagen om prisreglermg på jordbrukets område skall avgiftsskyldig erlägga ränta på oguldet avgiftsbelopp avseende avgift som uppbärs av jordbruksnämnden efter 7 % om året. Nämnden fö­reslår att dessa räntebestämmelser bringas i överensstämmelse med 6 § räntelagen (1975: 635) enligt vilken paragraf dröjsmålsränta för år be­räknas enligt en räntefot som motsvarar det av riksbanken fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tUlägg av fyra procentenheter.

Prop. 1977/78:154

38

2.2.6.3 Avgiftsskyldighet för fläsk- och äggproducent

EnUgt gäUande bestämmelser i lagen om prisreglering på jord­brukets område erlägger innehavare av slakteri eller köttbesiktaings-byrå slaktdjursavgift för kött av bl, a. tamsvin, när köttet blivit godkänt vid köttbesiktning enligt lagen (1959: 99) om köttbesiktning m. m. (7 § a). I 10 § första stycket g lagen om prisreglering på jordbrukets område föreskrivs att avgift erläggs vid omsättning av kläckeri för levererade hönkycklingar av tamhöns. Enligt 22 § utgår avgift som avses i lagen med belopp som regeringen eUer, efter bemyndigande av regeringen, jordbraksnämnden bestämmer.

I det föregående har redovisats jordbruksnämndens förslag tUl styrning av animalieproduktionens utbyggnad. I förslaget redovisas den tekniska utfornmingen av ett system med differentierade avgifter på svin- och äggproduklionen. Förslaget föratsätter att avgift skaU kimna tas ut di­rekt av producent. Därför föreslås att uppräkningen i 10 § första stycket lagen om prisreglering på jordbrakets område kompletteras med dels fläskproducent beträffande tamsvin som han levererar till slakt, dels äggproducenl beträffande värphöns som han innehar.

I förslaget förutsätter jordbmksnämnden att nämnden får bemyndi­gande av regeringen alt bestämma avgiftens belopp liksom vid vUken storlek på besättning avgift bör utgå.

3   Stöd till odlingen av vallväxtfrö 3.1 Nuvarande förhåUanden

Vallfröstödets utformning fastställdes av riksdagen år 1968 (prop, 1968: 85, JoU 1968: 28, rskr 1968: 266). Stödet utgår främst i form av arealbidrag och omfattar f. n. odUngen av rödklöver, alsikeklöver, timo-tej, ängssvingel, hundäxing, vitklöver, rödsvingel, ängsgröe, engelskt raj-gräs och italienskt rajgräs. De stödberättigade fröerna, som hänförs till tulltaxenr 12.03, åtnjuter f. n. inget gränsskydd. För vissa av vallfröerna är tullfriheten bunden i GATT. För samtiiga fröslag hänförliga till tull­taxenr 12.03 har Sverige vidare genom en autonom tullkoncession i EFTA förbundit sig att inte ta ut tull eller motsvarande avgift.

Arealbidragen finansieras med införselavgiftsmedel. Målsättningen med stödet är att möjliggöra en svensk odling motsvarande landets be­hov av vaUfrö. Vid tillfäUiga överskott av vissa fröslag kan export- och lagringsstöd ulgå. Statens jordbruksnämnd är huvudman för stödet. Inom Sveriges oljeväxtintressenter, förening u. p. a., finns en särskild nämnd, vallfrönämnden, som ansvarar för detaljutformningen av stödåt­gärderna. VaUfrönämnden tillförs f. n. ett belopp av 4 milj. kr. per regleringsår av införselavglftsmedel utom fördelningsplanen. Huvudde­len av stödet utbetalas i form av arealbidrag och är knutet till kon-

Prop. 1977/78:154

39

traktsodlingar. Stödet lämnas i princip endast för odling av rikssort och skörden skall kunna godkännas för statsplombering.

De bärgade arealerna ökade under början av 1970-talet för att år 1973 uppgå tUl ca 12 000 ha, vilket motsvarade den beräknade totala be­hovsnivån. Därefter sjönk emeUertid de skördade arealerna till ca 8 000 ha år 1976, Den konlraklerade arealen år 1978 uppgår tUl ca 11 400 ha.

Importen av vaUfrö har minskat i takt med ökningen av den odlade arealen inom landet samtidigt som exporten ökat något. De senaste åren har importen uppgått tiU drygt 2 000 ton per år medan exporten har le­gat mellan 500 och 1 000 ton per år. Importen har till övervägande del bestått av grönytefröer, framför allt ängsgröe och rödsvingel.

3.2 Vallfrönämnden

Vallfrönämnden har gjort en översyn av vallfröstödets utformning och föreslår ökat stöd för den inhemska odlingen. Nämnden framhåller bl. a. att vallfröstödet har visat sig vara ett tillfredsstäUande instmment för alt utöka fröodlingen mot självförsörjning. De konlraklerade vall-fröarealerna ökade från ca 5 800 ha år 1969, då det nuvarande stödet infördes, till ca 11 000 ha år 1974. OdUngen har därmed alltmer an­passats till det inhemska behovet. Underskott har förekommit främst i fråga om grönyteväxtema rödsvingel, ängsgröe och engelskt rajgräs. Vid tUlfälliga överskott av medelsen rödklöver och timotej har export-och lagringsstöd utgått. För att i fortsättningen kunna upprätthålla en önskvärd fröodling inom landet och för att höja effektiviteten i odlingen krävs emellertid enligt nämnden ändringar av stödets utformning.

Kontraktsodling är enUgt vallfrönämnden en förutsättning för en ef­fektiv reglering av marknaden. Möjligheten att genom arealbidraget styra produktionen är dock begränsad. Hur arealbidraget påverkar mark­nadsbilden beror på om fröslagen kan importeras eller om de är ex­klusiva för svensk odling. När import är möjlig bestäms prisnivån av Importpriserna. Skall en inhemsk behovsproduktion vidmakthållas måste arealbidraget enligt vallfrönämndens mening kompensera odlaren i så­dan utsträckning att hans produkt blir biUigare för handeln än import­varan. Överskott eUer subventionering utomlands av frösorter som är aktuella för den svenska odlingen kan försvåra regleringsåtgärderna. Detta gäller f. n. speciellt för grönytefröerna. Inom EG utgår stöd i form av pristillägg på levererat frö. Dessa pristillägg förtar avsevärt ef­fekten av de svenska arealbidragen.

Ett bibehållande av nuvarande stödsystem kräver därför en ökad in­sats av prisregleringsmedel för att man skall kunna upprätthålla en önskvärd fröodling inom landet. Nämnden framhåller vidare att arealbi­draget minskar skillnaden i lönsamhet mellan hög- och lågavkastande odlingar, vilket främjar en extensiv odling på olämpliga jordar.

Prop. 1977/78:154

40

För att motverka de negativa effekter som arealbidraget och det inom EG införda pristillägget medför föreslår vallfrönämnden att stödet tUI vallfröodlingen ges en ny utformning. Målsättningen med stödet bör lik­som hittills vara att främja en fröodUng som motsvarar det inhemska behovet. Detta bör inte utgöra hinder för en exportproduktion av vissa fröslag då så motiveras av marknadsläget. Nämnden föreslår vidare att arealbidrag och pristUlägg bör utgöra det normala odlingsstödet. Areal­bidraget bör få ersättas eUer kompletteras med pristUlägg i den mån nämnden så finner lämpligt. Härigenom bibehålls fördelen av en för­handsgaranti för en viss ekonomisk avkastning som arealbidraget inne­bär för odlarna samtidigt som odling på mindre lämpliga jordar kan be­gränsas. För att förhmdra att prisbildningen på den svenska marknaden utsätts för konkurrens från en subventionerad export till Sverige och för att minska intresset för reproduktion av svenska rikssorter utomlands föreslår nämnden att införselavgifter bör kunna tas ut vid import av vallfrö. Vid utförsel av frö bör införselavgift svarande mot av resp. före­tag importerad kvantitet restitueras. I de fall införselavgift inte kan tas ut på grund av att Sverige har bundit gäUande tullfrihet i GATT bör möjligheten att häva sådana bmdningar undersökas. I den mån bindning­arna inte kan hävas måste prisstödet byggas ut i motsvarande grad.

3.3 Statens jordbruksnämnd

Siatens jordbruksnämnd delar i stort sett vaUfrönämndens åsikter. Så­lunda anser jordbruksnämnden att arealbidraget i vissa lägen bör få er­sättas med pristillägg för framvunnen skörd. Jordbruksnämnden finner även förslaget att belägga import av vallfrö med införselavgift motiverat av den förändrade marknadssituation som uppstått sedan EG infört prisstöd åt vaUfröodlingen. Man påpekar dock alt införselavgifter inte kan införas utan komplikationer på grund av gäUande GATT-bind-nlngar. En GATT-bindning kan brytas genom omförhandlingar. Vid så­dana förhandlingar får man enligt nämnden räkna med att länder som exporterar vallfrö tUl Sverige kommer att kräva kompensation i form av sänkt gränsskydd i Sverige för andra varor.

3.4      Remissyttrandena

Vallfrönämndens förslag om ett ökat stöd tiU vaUfröodlingen tiUstyrks eller lämnas utan erinringar av lantbmksstyrelsen, LRF och samtliga övriga remissinstanser. I fråga om den närmare utformningen av stödet anförs dock erinringar och synpunkter från flera av instanserna.

Förslaget atl arealbidraget skall kunna ersättas av eller kompletteras med pristillägg tillstyrks eller lämnas ulan erinran av samtliga instanser. Kommerskollegium förutsätter dock att de regler som gäller i GATT och EFTA beträffande exportsubventioner iakttas.

Prop. 1977/78:154

41

Förslaget att införa importavgifter samt att undersöka möjUgheten att häva de GATT-bindningar som föreligger för vissa fröer har kommente­rats av flera remissinstanser.

Kommerskollegium konstaterar att tullfriheten för vitklöver, ängsgröe och rödsvingel är bunden i GATT och att således omförhandlingar måste ske om införselavgifter införs för dessa fröer. Vidare framhåller kollegiet att Sverige i EFTA genom en autonom tuUkoncession förbun-dU sig att inte ta ut tull eUer fiskal avgift som innehåller slddselement för någon vara under tuUtaxenr 12.03. Ett upphävande av den svenska koncessionen torde få ske genom ett nytt rådsbeslut och övriga EFTA-länder kan då komma att ompröva sina koncessioner. Omförhandlingar i GATT och EFTA bör enligt kollegiets mening inte ske utan synnerli­gen starka skäl. Från allmän handelspolitisk synpunkt och med tanke på att importen varit relativt konstant under senare år förordar därför kol­legiet alt frågan om införande av införselavgifter får anstå tUls vidare. Lantbruksstyrelsen anser att det är önskvärt att införselavgifter kan tas ut för att möta subventionerad export, men med hänsyn tiU bl. a. de svå­righeter som kan förväntas uppstå vid omförhandling av GATT-bind-nlngen finner styrelsen förslaget tveksamt och anser därför att denna del av vallfrönänmdens förslag bör anstå. Statens centrala frökontroUanstalt framhåUer att det är angeläget att självförsörjningen av vallfrö för jord­brukets behov bibehålls för att undvika att den inhemska vallodlingen blir baserad på frö av utländska sorter med lågt odlingsvärde. Frökon-trollanstalten anser därför att importavgifter bör införas vid behov för arter som inte omfattas av GÄTT-avtalet. Generaltullstyrelsen har från administrativ synpunkt intet att invända mot att införselavgifter införs för specifika fröslag.

4    Avveckling av det särskilda övergångsbidraget 4.1 Nuvarande förhållanden

I sitt yttrande över 1972 års jordbmksutrednings betänkande (SOU 1977: 17) Översyn av jordbrakspoUtiken har lantbmksstyrelsen bl. a. ta­git upp frågan om det särskilda övergångsbidraget tiU lantbrukare. Sty­relsen anser att stödet är alltför administrativt betungande i förhåUande till den ekonomiska betydelse det har för jordbrakarna. Styrelsen före­slår därför att det avvecklas. I enlighet med vad som anfördes i proposi­tionen om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. har lantbmks­styrelsen fått i uppdrag att utreda kostnaderna och formen för en av-veckUng av det särskilda övergångsbidraget åt jordbrukare. Styrelsen inkom den 20 februari 1978 med sina förslag.

Enligt kungörelsen (1967: 422) om särskUt övergångsbidrag och av­gångsvederlag åt jordbrakare lämnas särskilt övergångsbidrag tUl alla

Prop. 1977/78:154

42

jordbrakare som har fått arealtillägg eUer övergångsbidrag för kalender­året 1966 eller fått leveranstUlägg för mjölk regleringsåret 1966/67. Vi­dare krävs att bmkningsenhetens åkerareal uppgår tiU minst 2,0 ha och att brukaren har varit mantalsskriven på fastigheten och brakat den tm­der större delen av året. Stödets syfte är att under en övergångsperiod ersätta det tidigare småbruksstödet.

Särskilt övergångsbidrag utgår inte tUl den som under året före det år, för vilket bidrag sökes, fyllt 65 år eller åtnjutit hel förtidspension enligt lagen om allmän försäkring.

Övergångsbidrag utgår inle heller tiU den som är född efter år 1912, såvida han icke på grand av nedsatt arbetsförmåga är svårplacerad på arbetsmarknaden eller av annan omständighet av social natur är i sär­skilt behov av sådant bidrag. Den första kategorin bidragstagare, dvs. födda senast år 1912, bortfaUer fr. o; m. bidragsåret 1978.

Fr, o, m, budgetåret 1978 återstår således endast brukare som är fy­siskt eller socialt handikappade och födda år 1913 eller senare. Denna grupp omfattade under bidragsåret 1976 ca 1 650 brukare. Ett visst bortfall sker varje år huvudsakligen på grund av dödsfall eller att hel förtidspension erhålls, men till följd av spridningen till även relativt låga åldrar inom gruppen skuUe bidragen vid fortsatt stöd inte upphöra förr­än om ca 30 år.

Ar 1976 uppgick bidragen i genomsnitt till 600 kr, per bidragstagare.

4.2 Lantbruksstyrelsen

Lantbruksstyrelsen har inte funnit det möjligt att ersätta övergångsbi­draget med annan stödform. Med hänsyn till den betydelse bidraget torde ha för bidragstagarna trots dess blygsamma storlek anser sig styrelsen inle heller kunna föreslå att stödet bara upphör från viss tidpunkt. Styrel­sen föreslår därför alt stödet avvecklas på så sätt att de personer, som beviljas särskilt övergångsbidrag för år 1977 och är i sådan ålder att de vid oförändrade förhållanden kan bedömas erhåUa sådant stöd även under kommande år, beviljas en engångsersättning. Engångsersättningen skall beräknas som summan av det antal övergångsbidrag bidragstaga-ren kan antas erhåUa i framtiden fr. o. m. bidragsåret 1978, dock längst t. o. m, bidragsåret 1987. Framtida bidrag skall diskonteras lill hösten 1978 efler 8 % ränta.

Kostnaden vid avvecklingen på detta sätt beräknar styrelsen tUl ca 4 milj. kr.

Utbetalning av övergångsbidragen för år 1977 sker den 30 september 1978. Styrelsen föreslår att engångsersättning därefter utan ansöknings­förfarande lämnas i form av en extra utbetalning under budgetåret 1978/79 tUl dem som erhållit bidrag för år 1977 och har sådan ålder att bidrag skuUe ha kunnat lämnas konmiande år.

Prop. 1977/78:154

43

4.3 Remissyttrandena

Statskontoret, statens jordbruksnämnd och LRF tiUstyrker lantbruks-styrelsens förslag i dess helhet. Statskontoret förutsätter att de bidrags­tagare som behöver ekonomiskt stöd i fortsättningen kan få detta inom ramen för socialvården. LRF framhåUer att avvecklingen inte bör upp­fattas som att stödbehovet har bortfaUit och att detta bör beaktas vid beviljande av andra sociala och arbetsmarknadsmässiga bidrag,

RRV ifrågasätter om det är erforderUgt med en engångsersättning tiU stödtagama vid en avveckling. Om behovet av sådan ersättning anses föreligga finner verket att denna bör beräknas på annat sätt än vad lantbruksstyrelsen har föreslagit.

5    Företagshälsovården ocb försäkringssystemet för lantbrukare 5.1. Nuvarande förhållanden

Inom ramen för de belopp som tillerkänts jordbruket och viss livsme­delsindustri som kompensation till följd av kostnadsutvecklingen samt anpassning av jordbrukarnas inkomster till den aUmänna inkomstut­vecklingen har avsatts vissa belopp för sociala satsningar. För regle­ringsåret 1977/78 uppgår ifrågavarande belopp tiU sammanlagt 217 milj. kr., vilket har tUldelats jordbraket som bidrag av budgetmedel (prop. 1976/77: 94, JoU 1976/77: 28, rskr 1976/77: 257). För uppbygg­nad av företagshälsovård inom lantbruket har fr, o. m. regleringsåret 1976/77 avsatts 2 milj. kr. per år. Regleringsåret 1977/78 avsattes 50 milj, kr, för uppbyggnad av ett försäkringssystem för lantbrukama. För­säkringssystemet avses börja tiUämpas den 1 juli 1978,

5.2 Statens jordbruksnämnd

Jordbmksnämnden framhåller att de genom statsmaktemas beslut fördelade beloppen tUl bl. a. utbyggnad av företagshälsovård och försäk­ringssystem inom lantbruket är att betrakta som jordbrakets egna medel att användas till angivna syften. Genom att medlen utgår som budget­anslag har staten emellertid som bidragsgivare visst intresse av att kunna kontrollera att företagshälsovården resp. socialförsäkringsskyddet utfor­mas enligt vad som har föratsätts vid bidragens beviljande. I det följande återges jordbruksnämndens redovisning av hur lantbraket har tänkt sig utformningen av företagshälsovården och socialförsäkringsskyddet samt jordbmksnämndens förslag tUl administration av ifrågavarande verk­samheter.

Lantbrukets företagshälsovård. LRF, Skogs- och lantarbetsglvareför­bundet, Skogs- och lantbmkstjänstemannaförbundet samt Svenska lant­arbetareförbundet överenskom år 1976 att etablera samarbete om före-

Prop. 1977/78:154

44

tagshälsovård inom lantbraket. Samarbetet sker genom ett för ändamå­let bildat bolag, Lantbrukshälsan AB.

Huvudsyftet med skapandet av Lantbrakshälsan AB är att bygga upp en företagshälsovård Uknande den som förekommer inom näringslivet i övrigt. Målet är att genom arbetsplatsanpassad verksamhet förebygga ohälsa till följd av arbetet. Detta skall nås genom bl. a. ratinmässiga häl­sokontroller, individuella hälsoundersökningar och medicinska konsulta­tioner samt genom tekniska insatser beträffande enskUda arbetsplatser. Företagare och anställda inom lantbraket och familjemedlemmar som är verksamma i företaget skaU få tillgång tUl företagshälsovården. Den som anlitar företagshälsovården skaU betala avgift enligt taxa. Avsikten är att företag inom det egentliga jordbmket skall betala enligt en taxa och företag med inriktning på skogs- eller trädgårdsbrak m. m. enligt en an­nan, högre taxa.

Lantbrakshälsan AB avser att under resten av 1970-talet skaffa så­dana erfarenheter att en utbyggnad på bred front av lantbmkets före­tagshälsovård kan ske. Avsikten är att få till stånd en utbyggnad inom ca fem områden med en anslutnmg av ca 10 000 personer omkring år 1980.

Jordbruksnämnden anser att som villkor för det statiiga bidraget tiU jordbrukets förelagshälsovård bör gäUa att taxan för anslutning tiU före­tagshälsovården fastställs av nämnden efter förslag av Lantbrakshälsan AB och efter samråd med i fråga om sådan taxesättning sakkunnig stat­lig myndighet, t. ex. riksförsäkringsverket eller arbetarskyddsstyrelsen. Nämnden bör få utse en revisor att granska Lantbrukshälsan AB:s rä­kenskaper och förvaltning.

Lantbrukarnas socialförsäkringsskydd. Enligt planerna skall lantbm­karnas socialförsäkringsskydd omfatta ett kompletterande skydd utöver vad som tillförsäkras alla i Sverige bosatta personer enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkrmg och enligt lagen (1976: 380) om ar-belsskadeförsäkring. Försäkringstagare inom lantbrukarnas socialförsäk­ringsskydd skall vara egna företagare inom jordbraket och sådana fa­miljemedlemmar tUl företagare som är verksamma inom jordbraksföre-laget. Dessa grupper avses genom socialförsäkringsskyddet få ett försäk­ringsskydd som motsvarar det som anställda i allmänhet åtnjuter på grund av kollektivavtal. Några särskilda åtgärder från försäkringstagar­nas sida för att få vara med i lantbrukarnas socialförsäkringsskydd be­hövs inte. Först när ett skadefall inträffar, skall den enskilde försäk­ringstagaren ge sig tillkänna. Försäkringsskyddet avser således samtiiga i Sverige bosatta personer som uppfyUer kraven på att vara företagare inom jordbruket eller familjemedlem tUl sådan företagare. Vissa kvalifi­kationer skall vara uppfyllda med avseende på främst företagets brat­tointäkt och lantbrakarens egen nettoinkomst från jordbruket. Socialför­säkringsskyddet avses omfatta tre delar, arbetsskadeförsäkring, grappliv-

Prop. 1977/78:154

45

försäkring och gruppsjukförsäkring. Den enskUde behöver inte erlägga några premier, utan premiema betalas kollektivt av sådana statsmedel som tillkommer jordbruket i jordbraksuppgörelsema.

Socialförsäkringsskyddet avses administrativt bU utformat så att LRF tecknar avtal med en grupp av försäkringsbolag som sedan efter sedvan­lig skadereglering betalar ut försäkringsersättning.

Jordbraksnämnden anser att även i detta fall bör staten i egenskap av bidragsgivare kunna utöva viss tUlsyn över att medlen används tiU det ändamål för vilket de tiUskjutits. LRF bör kunna teckna avtal med för­säkringsgivare om kollektiv försäkring för alla lantbrakare som fyUer de angivna kvalifikationerna. Beträffande vem som är att anse som försäk­ringsgivare hänvisar nämnden tiU definitionen i 2 § lagen (1927:77) om försäkringsavtal. Nämnden erinrar om att försäkringsinspektionen enligt sin instruktion (1965: 709) har tUl uppgift att utöva tillsyn över försäkringsväsendet.

Avtalet mellan LRF och försäkringsgivama bör enligt jordbruks­nämnden utformas så att varje försäkringstagare får individuell rätt gentemot försäkringsgivaren. Som viUkor bör i övrigt gälla att försäk­ringsvillkoren godkänns av siatens jordbruksnämnd efter förslag från LRF och efter samråd med i försäkringsfrågor sakkunnig statlig myn­dighet, t. ex. försäkringsinspektionen.

Jordbraksnämnden framhåller vidare att som viUkor bör gälla att om enskUd försäkringstagare är missnöjd över försäkringsgivarens beslut i fråga om omfattningen av försäkringsskyddet eller i fråga om skadereg­lering, skall han kunna vända sig tUl en särskUd skaderegleringsnämnd.

5.3 Remissyttrandena

Flertalet remissinstanser tUlstyrker i huvudsak den föreslagna inrikt­ningen och administrationen av lantbrukets företagshälsovård.

Några remissinstaner framför avvikande synpunkter på den inriktning av verksamheten som lantbruket har tänkt sig. Socialstyrelsen pekar på risken för att paraUeUa resurser byggs upp jämsides med den offentUga hälso- och sjukvården. I takt med att den offentliga öppna vården byggs ut kommer behovet av kompletterande verksamhet att minska. Styrelsen hänvisar även till det utrednmgsarbete som f. n. pågår inom utredningen om företagshälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten och som har att la upp centrala frågor rörande företagshälsovårdens fram­tida StäUning och uppgifter. Styrelsen anser att verksamheten bör in­skränkas tUl tekniska insatser för enskUda arbetsplatser, dvs. närmast en bevakning av arbetarskyddsaspekter inom jordbraket. RRV finner också att den hälsovårdande verksamheten inom jordbraket bör ges en sådan inriktning att uppgifter inte övertas från den aUmänna sjukvården.

Lantbruksstyrelsen framhåller att det är angeläget att Lantbrakshälsan

Prop. 1977/78:154

46

AB i sin verksamhet utnyttjar möjligheter tUl samarbete med bl. a. lant-braksnämndema som har att beakta frågor rörande arbetsmUjön. SAF anser att det är angeläget att lantbrukets företagshälsovård utformas i enlighet med det system som enligt arbetsmUjöavtalet gäller för SAF LOPTK-området.

Riksförsäkringsverket erinrar om den ersättning som f. n. kan utgå från den allmänna försäkringen lill företagshälsovård. EnUgt lagen om allmän försäkring kan överenskommelse om gottgörelse träffas med arbetsgivare som anordnar vård för sina anställda. Enligt de nu gäl­lande ersättningsbestämmelsema begränsas ersättningen tUl att i prin­cip avse endast sjukvård. Riksförsäkringsverket och socialstyrelsen har framlagt förslag om att möjligheterna tUl ersättning för förebyggande medicinsk vård skaU förstärkas. Även socialstyrelsen och RRV erinrar om detta förslag.

Förslaget att jordbruksnämnden skall vara tillsynsmyndighet och fast­ställa taxan för företagshälsovården lämnas i stort sett utan erinran av remissinstanserna.

LRF påpekar att inte aUtför vittgående slutsatser kan dras av en jäm­förelse mellan principema för taxesättning inom företagshälsovården och avbytarverksamheten. Riksförsäkringsverket och arbetarskyddssty­relsen avstyrker förslaget att samråd skaU ske med endera av dessa myn­digheter vid fastställande av taxan för företagshälsovården. Inte heUer RRV förordar några formella krav på samråd med annan myndighet, t. ex. verket självt, i samband med att taxa fastställs.

Förslaget till administration av lantbrukarnas socialförsäkringsskydd tillstyrks av remissinstanserna. Riksskatteverket framhåUer dock att en lagreglering på skatterättens område är nödvändig för att försäkrings­systemet lämpligen skall kunna genomföras.

Enligt riksskatteverket talar det föreslagna systemet för att det skat­temässigt förutsätter s. k. tyst kvitming mellan förmånen att staten er­lägger premien och den enskildes principieUa avdragsrätt. I fråga om grupplivförsäkringsdelen synes enligt riksskatteverket gäUande skattereg­ler kunna tiUämpas sedan avdragsrätt för premie för gmpplivförsäk-ring införts vid beräkning av inkomst av jordbruksfastighet. Den tysta kvittningen måste dock enligt riksskatteverket även i detta faU regleras i kommunalskattelagen. Vad däremot gäller grappsjukförsäkrings- ocb den avtalade arbetsskadeförsäkringsdelen föreligger samma principieUa problem som vad gäUer LO-SAF-kollektivets s. k. AGS- och TFY-för-säkringar, Riksskatteverket anser att statsmakternas ställningstagande i detta lagstiftningsärende bör avvaktas innan försäkringssystemet inom lantbruket byggs upp.

Försäkringsinspektionen framhåller att de i lagen om försäkringsrö­relse intagna soliditets- och skälighetskraven liksom lagens bestämmelser i övrigt om tillsyn kommer att avse även denna del av försäkringsbolags

Prop. 1977/78:154

47

rörelse. Från kontroUsynpunkt är det enligt inspektionen av vikt att jordbrukarförsäkringarna kommer att utgöra egna premiekoUektiv, vU­kas ekonomi skall hållas skUd från resp. försäkringsbolags övriga verk­samhet. Inspektionen föratsätter att i enlighet med förslaget samråd sker med inspektionen före nämndens slutiiga ställningstagande tiU försäk-ringsvUlkoren.

RRV anser att företagsformen i princip inte skall vara avgörande för om viss person skall omfattas av försäkringsskyddet. Verket fömtsätter vidare att för deltidslantbmkare skaU samordnmg av utgående förmåner ske med annan kompletterande försäkring av koUektivt slag.

LRF framhåUer att det kan bli nödvändigt med förändringar i kvalifi­kationsgränserna eller i förmånernas omfattning för socialförsäkrings­skyddet.

Svenska försäkringsbolags riksförbund framhåUer att motsvarande försäkringssystem för arbetstagare redan är etablerade och har visat sig väl fylla angivna syften. Liknande synpunkter anförs av Folksam som framhåller att det föreslagna kompletterande försäkringssystemet för lantbrukarna är en angelägen trygghetsfråga som får en tillfredsstäl­lande lösning.

Datainspektionen har tagit upp administrationen av företagshälsovår­den och försäkringssystemet mot bakgrund av ett eventueUt behov av centralt personregister i datalagens mening. Datainspektionen förklarar sig beredd att meddela föreskrifter för sådant register vid ansökan om tillstånd.

6   Utbyggd avbytarservice inom jordbruket 6.1 Nuvarande förhållanden

Den nuvarande avbytarverksamheten tillkom efter beslut av riksdagen år 1975 (prop. 1975: 55, JoU 1975: 11, rskr 1975: 166). Beslutet innebar alt en riksomfattande avbytarvörksanohet skulle byggas upp med LRF som huvudman och med lantbraksslyrelsen som tUlsynsmyndighet. Verksamheten sköts av Lantbrakets Avbytartjänst AB (Avbytartjäns-ten), som är helägt av LRF. Verksamheten har organiserats i 22 regio­ner, vUka täcker hela landet och i normalfallet omfattar ett län. Ärbets-ledarfunktionen sköts för bolagets räkning av mejeriföreningar, hus­djursföreningar eller hushållningssällskap samt i ett fall av lantbraks-nämnd.

Rådgivande organ är lantbrakets avbylarnämnd med företrädare för LRF, lantbmksstyrelsen, AMS och Svenska lantarbetareförbundet. I varje region finns i regel ett s. k. avbytarråd,

Lanlbruksstyrelsen fastställer grundavgifter och avgiftsregler efter förslag av LRF och efter hörande av avbytamämnden. Vidare granskar

Prop. 1977/78:154

48

och godkänner styrelsen verksamhetsplaner och årsredogörelser.

Verksamheten är öppen för aUa lantbmkare med djur. Den avser i första hand att ge djurägarna möjUghet tiU regelbunden ledighet en två dagar i månaden. MeUan Avbytartjänsten och de djurägare som viU delta i den regelbundna ledigheten tecknas ett abonnemangsavtal. De abonnerade dagama utgör basen för verksamheten. I mån av tiUgång på avbytare kan avbytartjänster erbjudas även för dagar utöver de abonne­rade samt vid sjukdom och militärinkallelse.

Verksamheten har sedan tUlkomsten byggts ut i den takt det gått att rekrytera avbytare. Den 1 januari 1978 fanns 560 ordinarie avbytare och 485 s. k. reservavbytare som bl. a. arbetar vid ordinarie avbytares sjukdom. Ca hälften av avbytarna har rekryterats och utbUdats vid AMS-kurser.

Djurägare med produktion av mjölk eller smågrisar får avgiften redu­cerad med hänsyn till besättningens storlek. Sålunda erlägger djurägare med en besättning som omfattar 114 s. k. koenheter 25 % av fuU av­gift. Full avgift tas ut vid besättoingar med mer än 45 koenheter. Avgif­tens storlek beror vidare bl. a. på om djurägaren abonnerar och på vec­kodagen. Full avgift är f. n. för abonnerade vardagar utom lördagar 260 kr. samt för lördagar och söndagar 340 kr.

Kostnaderna för adnunistration, avbytamas spilltid och resor samt för avgiftsreduceringen täcks av medel som vid överläggningarna om prisema på jordbrukets produkter avsatts för låginkomstsatsningar. För verksamhetsåret 1978 beräknas medelsbehovet till 36 mUj. kr.

6.2 Utredningen om utbyggd avbytarservice inom jordbmket

Utredningens uppdrag har varit alt lämna förslag tiU lösningar av av­bytarproblemen vid lantbrakamas sjukdom, mUitärtjänstgöring och se­mester.

På gmndval av olika undersökningar om behovet av avbytare inom animalieproduktionen bedömer utredningen att ca 22 000 företag har behov av planlagd ledighet. Denna uppdelas i dels regelbunden kortare ledighet på entre dagar per månad, dels sammanhängande ledighet ca femtio dagar entvå gånger per år. 17 000 företag beräknas ha behov av avbytare vid sjukdom och ca 1 500 djurägare beräknas behöva avbytare vid militärinkaUelse.

Utredningen räknar med att i genomsnitt 30 dagar per år och företag kommer att efterfrågas för planlagd ledighet. Antalet sjukdagar med sjukavbylare per animalieproducent uppskattas tiU tio dagar. För att tillgodose nänmda avbytarbehov behövs erUigt utredningen en personal­styrka på ca 5 300 avbytare, varav ca 3 500 heltidsanstäUda och återsto­den deltidsanstäUda. För att klara den ojämna efterfrågan på avbytare vid främst sjukdom föreslår utredningen att de fast anstäUda avbytarna

Prop. 1977/78:154

49

kompletteras med s. k. reservavbytare.

Utredningen har av olika orsaker räknat med att en uppbyggnadspe­riod på ca tio år behövs, TiUgången på utbUdade avbytare bedöms främst bestämma takten i utbyggnaden. Med en tioårig uppbyggnadspe­riod av verksamheten uppskattas rekryteringsbehovet tUl ca 600 avby­tare år 1979, ca 1 000 år 1985 och ca 1 600 år 1989. När verksamheten är fullt utbyggd behöver ca 1100 avbytare rekryteras årligen.

Utredningen föreslår att huvuddelen av rekryteringsbehovet vid fuUt utbyggd verksamhet tiUgodoses genom den reguljära utbUdningen. Denna utbUdning är f. n. inte dimensionerad med hänsyn tUl behovet av avbytare. F. n, fiims i landet ca 1900 platser för gmndläggande yrkesut­bildning inom jordbmket. För att bli avbytare erfordras därutöver prak­tik och vidareutbUdnmg, I första hand kommer därvid i fråga en 20-vec-kors kurs i anlmalieproduktion. Sammanlagt omfattar denna kurs 160 elevplatser per år. Mot bakgrund av den begränsade kapaciteten inom den reguljära utbUdningen framstår det enligt utredningen som klart att denna måste utökas avsevärt för att på sikt tillgodose rekryteruigsbeho-vet av avbytare. Målet bör enligt utredningen vara att resursema dimen­sioneras så att avbytarverksamheten inom tio år kan nå en omfattning som motsvarar efterfrågan på avbytare.

Under uppbyggnadsskedet föreslås den reguljära utbildningen kom­pletterad med arbetsmarknadsutbildning, F. n. finns inom denna en sex­veckors avbytarkurs. Kraven för tiUträde är minst ett års erfarenhet av djurskötsel samt genomgången gmndläggande lantbruksutbUdning eUer motsvarande kunskaper förvärvade genom mångårig yrkesverksamhet. För budgetåret 1977/78 har planerats ett tjugotal sådana kurser med 10 15 deltagare i varje.

Utredningen anser att arbetsmarknadsutbildningen under uppbygg­nadsskedet bör anpassas så att uppställda mål för verksamhetens utveck­ling kan nås. På gmnd av att avbytaryrket nyligen har förklarats som brislyrke bedöms möjlighetema att rekrytera avbytare ha ökat. För att ytterligare öka rekryteringsunderlaget föreslås att, vid sidan av sexvec-korskursen, en 24-veckors kurs inrättas för personer med kortare yrkes­erfarenhet inom djurskötsel och med ringa teoretisk utbUdning. Utred­ningen anser vidare att olika sätt bör prövas för kursemas genomfö­rande, bl, a. deltidsstudier och kurser förlagda inom pendlingsavstånd från bostadsorten.

Undersökningar som utredningen gjort av lantbmkarnas sjukförsä-kringsförhållanden m, m, visar att endast hälften av lantbmkama har noll karensdagar. En tredjedel har tre karensdagar. Resten av lantbm­kama har 33 eUer 93 dagars karenslid eller står utanför sjukpenning­försäkringen, exempelvis genom att ha begärt undantagande från ATP. Det senare gäUer ca 15 000 lantbmkare. Undersökningama visar vidare att lantbmkare med anlmalieproduktion i genomsnitt är sjuka 14 dagar 

4   Riksdagen 1977/78.1 saml Nr 154

Prop. 1977/78:154

50

per år med sjukpenning. Till detta kommer sjukdagar utan sjukpenning på grund av karenstider. Det för svenska folket genomsnittliga antalet sjukdagar är ca 23. Sjukdagarna har visat sig öka med stigande ålder. Eftersom lantbrakarkårens genomsnittsålder är högre än genomsruttet för totalbefolkningen borde lantbrakarna enligt utredningen snarare ha fler än färre sjukdagar per år än befolkningens genomsnitt. Utredningen an­ser att svårigheterna att skaffa ersättare sannolikt är en starkt begrän­sande faktor vad gäller djurägarnas möjligheter att sjukskriva sig.

Utgångspunkten för utredningens förslag angående viUkoren för att anlita avbytare vid sjukdom och föräldraledighet är att lantbrukama skall tillförsäkras en ekonomisk grundtrygghet vid sjukdom, som är lik­värdig med den andra samhällsgmpper åtnjuter. Det fömtsätter enligt utredningen att avbytare kan anlitas till en kostnad som motsvarar den inkomst som den sjuke skulle ha erhållit av det arbete som avbytaren ut­för i hans ställe.

Utredningen föreslår att djurägare i mån av tiUgång på avbytare får rätt att anlita avbytare från första sjukdagen till en kostnad som motsva­rar sjukpenningen. Det föratsätts då att vederbörande har noll eller tre karensdagar och har en sjukpenninggrundande inkomst på 4 500 kr. el­ler mer. Vidare skall det aktuella sjukdomsfallet ha anmälts till försäk­ringskassan. I de fall lantbrukare som har 33 eller 93 dagars karenstid anlitar avbytare under karenstiden föreslås att nuvarande regler för av­giftsuttag tillämpas även i fortsättningen. Samma föreslås gälla dem som står utanför sjukpennuigförsäkringen. Avgiftema bör i de senare fallen dock alltid vara minst lika stora som den sjukpenning som vederbörande hade varit berättigad till om han omfattats av sjukpenningförsäkringen.

I de fall lantbrukare från arbelsskadeförsäkrlngen uppbär egenpen-slon eller egenlivränta som är beroende av vederbörandes ålder och/eller tidigare arbetsinkomst bör avgiften baseras på såväl den sjukpenning-grundande inkomsten som ersättningen i fråga.

Möjligheterna atl tillhandahålla avbytare bedöms som förut nämnts vara begränsade under uppbyggnadsskedet. Utredningen drar mot den bakgrunden upp vissa riktlinjer för inriktningen m. m. av verksamheten under detta skede. Sålunda bör avbylarservicen i första hand inrUctas på de lantbrukare med anlmalieproduktion som är helt beroende av in­komsten från jordbruket. Utredningen utformar reglerna för avgiftsut­tag och prioritering med utgångspunkt från dessa lantbrukares förhål­landen. Bl. a. föreslås att avgiften vid sjukdom alltid skall utgöras av hela sjukpenningen. Det innebär att även den del av sjukpenningen som i många fall kan härledas från inkomst av tjänst ingår i avgiften.

Utredningen finner det vidare mest angeläget att sörja för en akut hjälp under den första delen av varje sjukdomstillfälle. De som drabbas av en längre tids sjukdom får därigenom tid att lösa ersättarfrågan på annat sätl. Enligt utredningen torde därför möjligheten att erhålla avby-

Prop. 1911/18:154

51

lare vid sjukdom behöva begränsas tUl ett visst antal dagar vid varje sjuklillfälle. För främst arbetsmoment i samband med sådd och skörd föreslås även lantbrukare utan anlmalieproduktion få anlita avbytare tiU en kostnad som motsvarar sjukpenningen. I de faU ledighet med föräl­drapenning behövs för vård av sjukt bam, vid sjukdom hos barnets ordi­narie vårdare eUer vid annat bams födelse i familjen föreslås avbytare få anlitas till en kostnad som motsvarar föräldrapenningen.

Den administrativa samordningen med sjukförsäkringssystemet före­slås ske på så sätt att sjukpennmg utbetalas enligt gängse mtiner från försäkringskassan till den sjukskrivne. Utifrån uppgift om sjukpenning­ens storlek m. m. debiterar Avbytartjänsten sedan lantbmkaren de ut­förda tjänstema.

I de faU avbytare anlitas tUl följd av inkallelse tiU mUitär repetitions-utbildning föreslår utredningen att avgiften skall motsvara den ersätt­ning som lantbrukaren erhåUer för de dagar avbytare anlitas.

Om målet för verksamheten att kunna tUlgodose efterfrågan på avby­tare skall kunna nås, anser utredningen att den plaiUagda ledigheten måste vara basen i organisationen. Abonnemangsförfarandet bör enligt utredningen göras så flexibelt att en relativt stor del av efterfrågan på avbytare vid sjukdom och militärinkallelse kan klaras av inom ramen för den ordinarie verksamhetens resurser. Abonnemangsförfarandet för den planlagda ledigheten bör därför utformas så att djurägama får möj­lighet alt abonnera på högst 50 dagar per år. De djurägare som abonne­rar på fler än 25 dagar per år måste dock vara beredda att avstå tio da­gar per år för de fall avbytare behövs vid sjukdom eller andra hastigt uppkomna behov av avbytare. De abonnerande djurägama bör ha rätt att schemalägga de abonnerade dagama så att en sammanhängande le­dighelsperiod om sju-tolv dagar erhåUs en gång per år. Övriga anima­lieproducenter föreslås i mån av tillgång på avbjare få en ledighetspe­riod per år om högst tolv dagar. Utredningen anser att reglema bör omprövas av huvudmannen så snart tillräckliga erfarenheter vimnits av det föreslagna systemet.

De ca 50 sambeten som fmns i landet har hittills fått ett visst ekono­miskt stöd från Avbytartjänsten. Utredningen anser att denna bidrags­givning bör fortsätta.

Utredningen anser inte att det finns anledning att göra några väsent­liga förändringar i de prioriteringsregler som tillämpats i den nuvarande verksamheten. När de abonnerande lantbmkamas flexibla dagar tas i an­språk bör dock alltid abonnerande djurägare inom kretsen prioriteras före icke abonnerande. Det bör ankomma på huvudmannen efter hö­rande av avbytamämnden att fastställa prioriteringsreglerna.

Utredningen finner att den nuvarande organisationen av verksamhe­ten fungerat väl. Det anses vidare angeläget att de medel som avsätts för avbytarverksamhel vid sjukdom och mUitärtjänstgöring används på så

Prop. 1977/78:154

52

effektivt sätt som möjligt. Enligt utredningen sker detta bäst genom att all avbytarverksamhet samordnas. Det bör därför ankomma på LRF att även svara för huvudmannaskap och ledning av avbytarverksamheten vid sjukdom och mUitärtjänstgöring. Utredningen anför vidare att det efter hand som verksamheten utvidgas kan fiimas anledning att se över den regionala organisationen.

Lantbruksstyrelsen föreslås även fortsättningsvis vara tUlsynsmyndig­het med uppgift atl granska och godkänna verksamhetsplaner och årsre­dogörelser. Utredningen anser vidare att de rådgivande organen bör fin­nas kvar i nuvarande form och med oförändrade uppgifter. Skolöversty­relsen föreslås adjungerad till avbytamämnden när utbildningsfrågor be­handlas.

Taxan för anlitande av avbylarverksamhetens tjänster föreslås även fortsättningsvis fastställas av lantbraksslyrelsen efter förslag från Avby­tartjänsten och efler hörande av lantbrukets avbytamämnd. Utred­ningen förutsätter att härvid beaktas eventueUa överenskommelser vid överläggningarna om priserna på jordbrukets produkter rörande exem­pelvis nivån på taxan.

Behovet av medelstlUskott, dvs. totala kostnader med avdrag för lant-brukaravgifler, beräknar utredningen uppgå till 56 mUj. kr. år 1979, 153 milj. kr. år 1984 och 258 mUj. kr. år 1989. Äv detta medelsbehov avser ca 6 mUj. kr. år 1979, 30 mUj. kr. år 1984 och 60 milj. kr. år 1989 netto­kostnaden för avbytarservice vid sjukdom och nailitärinkaUelse.

Enligl uiredningens mening är det av olika anledningar särskUt ange­läget för samhäUet att göra det möjligt för animalieproducentema inom jordbraket alt kunna sjukskriva sig och vårda sin hälsa på samma sätt som övriga samhällsgrupper kan. Vidare anses inle lönsamheten inom animaUeproduklionen generellt sett vara sådan att täckning erhålls för de merkostnader som i de allra flesta fall uppstår vid brakarens sjuk­dom. Vid 1977 års jordbrakspolitlska beslut underströks att avbytar­verksamheten, som en del av den sociala standarden inom jordbruket, måste ägnas slor uppmärksamhet i framtiden. Utredningen tUlmäter detta ståndpunktslagande stor betydelse för möjlighetema att realisera förslagen bl. a. rörande avbytare vid sjukdom. De animalieproducerande lantbmkama måste få praktiska och ekonomiska möjligheter att anlita avbytare. SkiUnaden mellan lantbmkaravgiften och den totala kostnaden för avbytaren bör enligt utredningens mening täckas med särskilda medel. Medelsbehovet för den del av verksamheten som rör avbytare vid sjukdom och militär repetitionsutbildning föreslås behandlat i sär­skUd ordning vid överläggnlngama om priserna på jordbrakets produk­ter.

Medelsbehovel för den planlagda ledigheten föreslås liksom hittUls fi­nansieras med medel som avdelas i samband med överläggningarna om prisema på jordbrukels produkter.

Prop. 1977/78:154

53

Innan utredningens förslag kan genomföras erfordras viss tid för in­formation, planering och utarbetande av vissa administrativa rutiner. Utredningen föreslår därför att de föreslagna reglema för ett utbyggt avbytarsystem skaU träda i kraft den 1 januari 1979.

6.3 Remissyttrandena

Uiredningens förslag tUl vidareutveckling av avbytarsystemel tUl­styrks eller lämnas utan erinran av remissinstansema.

Statens jordbruksnämnd och LO finner avbytarsystemel angeläget om mjölkproduktionen skall kunna upprätthåUas i önskvärd omfattning. LRF anser att förslaget är väl utformat för att tiUgodose det mest ange­lägna behovet av avbytare vid sjukdom, mUitärinkallelse och semester.

LRF framhåUer vidare att det är vanskligt att fastställa det framtida behovet av avbytare. Förbundet konstaterar att behovet kan visa sig bli större än vad utredningen har bedömt. Om så blir faUet är det angeläget att tiUräckliga resurser ställs tUl förfogande. Liknande synpunkter an­förs av Hushållningssällskapens förbund. Svenska lantarbetareförbundet är tveksamt tiU den takt i utbyggnaden som utredningen har föreslagit om kravet på god kvalitet på avbytama skall tUlgodoses. Förbundet an­ser att verksamhetens kvalitet torde vinna åtskUIigt på en lugnare ut­byggnadstakt än vad utredningen har skisserat.

Flera remissinstanser har underslmkit vikten av att den reguljära ut­bildningen byggs ut tiU att även omfatta avbytare. AMS delar utredning­ens förslag att avbytamtbUdningen på sikt bör inordnas i gymnasiesko­lan. I avvaktan härpå anser styrelsen att utbildningen Uksom hittUls bör ske inom arbetsmarknadsutbUdningen. Styrelsen framhåller i samband härmed det ökade behovet av praktikplatser. Skolöverstyrelsen framhål­ler att förslaget främst torde medföra att kurserna i anlmalieproduktion och drifllednlng behöver byggas ut. Problemet är att skolornas resurser f. n. är intensivt utnyttjade inte bara när det gäller resurser för färdig-helsulbildning utan även i fråga om undervisningslokaler. Även en mer måttlig utbyggnad än den som utrednmgen räknar med kommer därför enligt styrelsen att släUa stora krav på utbyggnad och förstärkning av skolomas undervisningsresurser. Vissa remissinstanser har lämnat syn­punkter på utformningen av kursema inom arbetsmarknadsutbild­ningen.

Datainspektionen anför att den registrering av uppgifter som behövs för avbytarverksamheten inte förefaller att medföra andra risker för in­trång i den personliga integriteten än sådana som kan förebyggas med föreskrifter för registreringen. Inspektionen framhåUer vidare att sär­skilda föreskrifter bör övervägas för den kontroll som avses kunna äga ram av lantbrakamas uppgifter i samband med att avbytare anlitas vid sjukdom.

Prop. 1977/78:154

54

Svenska lantarbetareförbundet framhåller att stor uppmärksamhet måste ägnas arbetsmiljön på de enskUda gårdarna innan de ansluts tUl avbytarsystemel. Särskilt gäller detta arbetarskyddsfrågor.

Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran utred­ningens förslag till finansiering av verksamheten. Enligt lantbruksstyrel­sen kommer takten i utbyggnaden i mycket hög grad att styras av den taxenivå som kommer atl tillämpas. Denna nivå är i sin tur starkt be­roende av de medel som tillförs verksamheten i samband med överlägg­nlngama om prisema på jordbrakets produkter. Styrelsen finner det vik­tigt att finansieringen behandlas i samband med nämnda överläggningar eftersom policyfrågor som berör verksamheten därigenom kan diskuteras regelbundet. Mot bakgrand härav och med hänsyn tUl eventuella rekry­teringsproblem anser styrelsen att takten i utbyggnaden inte bör låsas genom beslut i riksdagen.

Konsumentdelegationen och LO tillstyrker att medel för avbytarverk­samheten även i fortsättningen anvisas inom ramen för de belopp som enligt överenskommelser skall tillföras jordbraket. Det bör emellertid i första hand ankomma på jordbrakets företrädare att väga angelägenhe­ten av utökad avbytarservice mot andra sociala satsningar och prlsför-bältrlngar.

Konsumentdelegationen framhåUer att om utredningen med "i sär­skild ordning" menar att medelslUlskotten för avbytare vid sjukdom och mUitärtjänstgöring skall komma utöver de belopp som eljest skulle till­föras jordbruket bör dessa ändamål inte vara en angelägenhet för konsu­menterna utan bekostas i annan ordning. LO, som finner dessa medel vara av relativt begränsad storleksordning under åtskilliga år framåt, anser alt finansieringen av medel för nämnda ändamål bör tas inom den ram som vid överläggningarna om priserna på jordbrukets produkter till­erkänns jordbruket,

LRF anför att förslaget rörande planlagd ledighet ställer stora an­språk på medel även om den föreslagna ambitionsnivån inte kan beteck­nas som hög vid en jämförelse med löntagamas förhållanden. Förbundet fömtsätter att de belopp som kommer att tas i anspråk för nänmda än­damål kan avsättas utan alt det inkräktar på en skälig lönsamhet för en rationell anlmalieproduktion.

Enligt LRF:s uppfattning bör det vara samhällets uppgift att svara för de extra kostnader som drabbar animalieproducentema vid sjukdom och mUitärinkallelse, Förbundet anser därför att särskilda budgetmedel bör anvisas för dessa ändamål. Om det av praktiska skäl skulle visa sig fördelaktigt att precisera detla medelsbehov i anslutning till att behovet för annan avbytarverksamhel fastställs vill man inte motsätta sig detla. Oavsett finansieringssystem bör jordbrakets näringsutövare ha möjlighet att påverka utformningen av olika taxeregler.

Prop. 1977/78:154

55

7   Föredraganden

7.1 Prisreglering av jordbruksprodukter utom sockerbetor ocb socker

Riksdagen fastställde år 1977 nya riktimjer för jordbrakspoUtiken, m, m. (prop. 1977/78:19, JoU 1977/78: 10, rskr 1977/78: l03). Enligt dessa skall den framtida jordbrukspolitiken i vårt land främja ett ratio­nellt utnyttjande av landets naturliga resurser för jordbruksproduktion. Det innebär att den bmkningsvärda åkerjorden skall utnyttjas för detta ändamål. Härigenom kan vi trygga en god livsmedelsberedskap och bi­dra till livsmedelsförsörjningen i övriga delar av världen. Ett huvudsyfte med jordbrukspolitiken skall vara att tillförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruket i alla delar av landet en ekonomisk och social standard som är likvärdig med den som jämförbara grupper uppnår. Vidare skall jordbrukspolitiken ha till mål att tillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång till livsmedel av hög kvaUtet tiU rimliga priser. De statliga insatserna för jordbmkets rationalisering skall främja en fortsatt rationalisering av jordbruket genom uppbyggandet och vidmakthållan­det av rationella familjeföretag. De ekologiska och miljömässiga aspek­terna skaU beaktas. Jordbrukspolitiken skall vidare ges en sådan inrikt­ning att jordbruket och därtill knutna verksamheter kan medverka i en aktiv regionalpolitik.

Enligt de nya riktlinjerna skall prisregleringen på jordbrukets produk­ter vara utformad efter i huvudsak oförändrade principer. En ökad in­syn i och kontroll av vissa förädlingsleds koslnadsförhåUanden m. m. förutsätts komma lUl stånd. Statens ansvar för finansieringen av spann­målsöverskotten understryks. Grunderna för jordbmkets inflationsskydd bibehålls. Prisstödet liU jordbruket i norra Sverige byggs ut och skall även omfatta getskölsel och smågrisproduktion. För att begränsa de större animalieproduktionsföretagens utbyggnad skall differentierade slaktdjursavgifter tas ut inom slaktsvuisproduktionen. Motsvarande av­gifter skall tas ut även inom äggproduktionen.

Siatens jordbmksnämnd överlänmade i skrivelse den 13 mars 1978 till regeringen förslag beträffande den närmare utformningen av prisregle­ringen för jordbruksprodukter för tiden efler den 30 juni 1978, Försla­get, som utarbetats på uppdrag av regeringen, har utformats efter över­läggningar med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och nämndens konsumentdelegation. Förslaget har biträtts av de båda delegationema. Nämndens förslag innebär att regleringsperioden för jordbmksproduk­ter utom sockerbetor och socker skall omfatta tre år, dvs. tiden den 1 juli 1978den 30 juni 1981. Nuvarande principer med mittpriser och prisgränser samt inom prisgränsema fasta införselavgifter för vissa vik­tiga varor föreslås gälla även i fortsättningen. Vidare skall liksom hittiUs ingå ett indexbaserat inflationsskydd som tiUämpas per den 1 juli och den 1 januari varje år.

Prop. 1977/78:154

56

Enligt förslaget bör överläggningar om ersättningen tUl jordbrukarna för eget arbete och eget kapital ske en gång om året per den 1 juli. Nu­varande metod för att ge jordbrukarna inkomstföljsamhet med övriga grupper, som innebär en direkt koppling tUl löneavtalen på LO-SÄF-området, föreslås modifierad. I första hand bör löneutvecklingen för de slora kollektiven beaktas. När ett tUlförlitligt statistiskt underlag härför föreligger bör enligt förslaget även inkomst- och lönsamhetsförhåUan-dena för andra småföretagargrapper kunna beaktas. Hänsyn bör också kunna tas till de olika förhållanden som påverkar den ekonomiska och sociala standarden inom jordbruket, RationaliseringsutveckUngen inom näringen bör beaktas på i princip samma sätt som under nuvarande prisregleringsperiod.

Jordbruksnämndens förslag innebär alt de prisjusteringar på jord­bruksprodukter som en tiUämpning av reglema för inkomstföljsamheten skulle kunna föranleda per den 1 juli 1978 inte genomförs. Inom ramen för det kompensalionsbelopp som kommer att tillföras jordbmket per den 1 juli 1978 vid tUlämpningen av inflationsskyddet bör enUgt försla­get högst 100 milj. kr. avsättas för fortsatta låginkomstsatsningar bl. a. för det socialförsäkrmgsskydd som avses börja tillämpas från den 1 juli 1978. Fortsatta låginkomstsatsningar under andra och tredje reglerings-året bör ske och närmare preciseras vid de årliga överläggningarna om inkomstfölj samheten.

Nämnden föreslår vidare alt medel regelbundet anvisas av statsmak­terna för undersökningar av arbetsåtgången i jordbmket, av levnads­standarden för jordbrukare och jämförbara grupper liksom de prestatio­ner som standarden grundar sig på. Dessa undersökningar bör utformas så att de även ger underlag för bedömningar av hur subventioner och prisändringar påverkar livsmedelskonsumtionen inom olika familjetyper och inkomstgrupper.

Förslaget innebär vidare att jordbruket varje halvår under reglerings­perioden skall få en indexbaserad kompensation för sina kostnadsök­ningar. Kostnadsvolymen har reducerats något i samband med en över­syn av beräkningsmetodiken. Lånefuiansierade tillgångar föreslås värde­rade till anskaffningsvärde och inle som f. n. till återanskaffningsvärde. Härigenom reduceras avskrivningskostnaderna något. En ytterligare ge­nomgång av kapitalkostnadsberäkningarna planeras bli genomförd.

Nämnden föreslår att kompensation för kostnadsökningar inom upp­samling och förädling under regleringsperioden bör ske på i huvudsak samma sätt som tidigare, dvs. med hänsyn till den faktiska kostnads­utvecklingen. Enligt nämnden bör samma riktlinjer som gäller för andra livsmedelsindustrier vUka är föremål för prisstopp och prisövervakning också gälla för uppsamling och förädling inom jordbruksprisregleringen. Enligt dessa riktlinjer uppställs krav på viss produktivitetsutveckling. Det fortsatta utredningsarbetet på detla område bör enligt nämnden

Prop. 1977/78:154

57

inriktas på mätningar av totalproduktiviteten, I avvaktan på resultat av detta arbete får beräkningar av arbetsproduktiviteten ligga till grund för bedömningarna. Hänsyn bör tas tiU de särskUda föratsättningar som gäller för ifrågavarande industrier. Vidare bör man enligt nämnden efter det indexserier över kostnadsutveckUngen sammanstäUts pröva en eventuell övergång tUl ett system för kostnadskompensation, som base­ras på indexmätning och i förväg fastställt produktivitetsavdrag.

Nu gäUande system för inflationsskydd innebär att kompensationsbe­loppet beräknas utifrån en värdevolym som omfattar hela produktionen, även exportdelen. Beloppet fördelas även på hela produktionen. Pris­höjningar kan dock inte tas ut på exportproduktionen. Enligt jordbruks­nämndens förslag bör i fortsättningen kompensationsbeloppet i infla­tionsskyddet beräknas enbart utifrån försäljningen inom landet. Lika­ledes bör fördelningen av beloppet ske på grundval av inom landet för­sålda kvantheter. Den del av ulbyteshandeln som är kompensations-berättigad likställs här med henunaförsäljningen. Nämnden avser att till regeltillämpningen per den 1 juli 1978 redovisa hur detla principförslag närmare bör utformas.

Förslaget innebär vidare att den s. k. VM-klausulen m. m. bör bibe­hållas, dvs. hänsyn bör tas till utvecklingen av världsmarknadspriserna m. m. enligt samma regler som f. n. gäller, Jordbmksnänmden avser att se över dessa regler i vissa hänseenden.

Jordbruksnämnden föreslår att kompensationsmöjligheterna för ulby­teshandeln på köttvaraområdet utvidgas. Som rUclmärke bör härvid gälla att jordbruket av införselavgiftsmedel bör tillföras ett belopp av 50 milj. kr. per år utöver vad som kan inflyta vid import av nötkött från öststaterna. Vid överläggningarna i maj 1978 bör faststäUas fördel­ningen av införselavgiftsmedlen för nötkött och fläsk. Dessa medel bör överföras till regleringsföreningen Svensk kötthandel. Överföring av medel får dock endast ske i den mån motsvarande export ägt rum och under föratsättning att införselavgiftsmedel finns tillgängliga under pris­regleringsperioden sedan samtliga övriga ändamål tillgodosetts inom och utanför fördelningsplanen med tiUägg av en skälig reserv för ofömt­sedda ändamål,

Jordbruksnänmden framhåller alt överläggningar om spannmåls­överskottets finansiering bör tas upp först när spannmålsöverskottets storlek kan bedömas, dvs. under augusti/september.

För egen del vill jag framhålla att jordbraksnämndens förslag i fråga om prisregleringen för jordbruksprodukter utom sockerbetor och soc­ker under prisregleringsperioden 1978/791980/81 har utformats på grundval av de allmänna riktluijer för jordbrukspolitiken som riksdagen faststäUt år 1977.

Jag kan biträda vad nämnden föreslagit. I anslutnmg härtUl vUl jag anföra följande.

Prop. 1977/78:154

58

Jag vill erinra om att de nyssnämnda riktlinjema innebär att inkomst-målet särskUt skall beaktas vid prissättningen av jordbriiksprodukterna. I propositionen om nya riktlinjer för jordbmkspolitiken anförde jag vi­dare att det är nödvändigt att också i fortsättningen göra särskUda lågin-komslsatsnuigar för att inkomslmålet skall uppnås för så stora gmpper jordbrukare som möjligt. Jag ansåg dock att det inte då fanns anledning att precisera inkomstmålet genom att ange vUka grupper som bör jämfö­ras och hur jämförelsen bör tiUgå.

I fråga om inkomstföljsamheten föreslår jordbruksnämnden att en breddning sker av jämförelseunderlaget. Som jag framhöll i nyssnämnda proposition är det angeläget att systemet för inkomstföljsamhet anpassas med utgångspunkt i inkomslmålsättnmgen för jordbrakama. Jag under­strök vidare att erfarenheterna visat att det är lämpligt och praktiskt att vid jordbraksprisöverläggningama anknyta till löneutvecklingen för ett slort kollektiv. Det bör erinras om att del hittUls har skett en automatisk anknytning till löneavtalen på LO-SAF-området. Jag framhöll att man genom den samordning som numera sker vid löneförhandlingama med det tillämpade systemet får en praktiskt hanterlig metodik för att uppnå inkomstföljsamhet och att ett system med obundna överläggningar i rea­liteten skulle innebära ettåriga prisregleringsperioder, vilket från olika synpunkter får anses mindre önskvärt.

Jordbmksnämndens förslag till syslem för inkomstföljsamhet innebär all statistiskt material rörande löneutvecklingen för de stora kollektiven i första hand bör beaktas. Hänsyn bör också kunna tas till de olika för­hållanden som påverkar den ekonomiska och sociala standarden inom jordbruket. Ralionaliseringsutvecklingen inom näringen bör beaktas på i princip samma sätt som hittiUs. Likaså bör ändringar av arbetsgivarav­gift eller liknande avgift, vad gäller den s. k. egenavgiften, beaktas vid första möjliga justeringstUlfäUe. Som nämnden föreslår bör även andra ändrade förutsättningar för näringen under regleringsperioden till följd av slatsmaktemas beslut kunna tas upp tUl överläggningar och efter överenskommelse beaktas vid prissättningen.

Jordbmksnämndens förslag beträffande tiUämpningen av inflations­skyddet och systemet för inkomstföljsamhet per den 1 juli 1978 innebär bl. a. att det inom ramen för det kompensationsbelopp, som kommer atl tillföras jordbruket per den 1 juli 1978, bör avsättas ett belopp om högst 100 milj. kr. för fortsatta låglnkomstsalsnmgar, bl. a. för det socialför­säkringsskydd som avses börja tUlämpas den 1 juli 1978. Jag vill fram­hålla att detla förslag väl överensstämmer med vad som uttalats av riksdagen beträffande angelägenheten av att åigärder vidtas för att för­bättra jordbrakarnas sociala standard. Frågan om hur avsättningen av detta belopp tekniskt sett skall gå tUl får tas upp i samband med de prisöverläggningar som kommer att ske inför den nya prisreglerings-perioden.

Prop. 1977/78:154

59

Jag delar jordbruksnämndens uppfattning att det är angeläget att un­dersökningar fortlöpande sker bl. a. av arbetsåtgången inom jordbraket och levnadsstandarden för olika grapper jämte de prestationer som stan­darden grandar sig på. Det kan därvid bl. a. vara av intresse att beakta atl en avsevärd del av åkerarealen brakas på arrende. Resultat av dessa undersökningar bör ingå i det material som läggs till grand för de be­dömningar som inför varje regleringsperiod bör göras om huruvida in-komslroålsätlningen uppnåtts.

Nämndens förslag rörande ett eventuellt system för indexmätning av kostnaderna inom uppsamling och förädling bör syfta till att finna en smidig teknik för att mäta den faktiska kostnadsutvecklingen.

Jordbmksnämnden bör vid kommande justeringstillfällen under den förestående prisregleringsperioden efler överläggningar med Lantbru­karnas förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen till rege­ringen inkomma med förslag till fördelning av de totala beloppen på olika produkter samt lUl de ändringar av mittpriser, prisgränser och in­förselavgifter som krävs för att jordbraket skall tillföras avsedda intäkts­ökningar. Det ankommer därefter på regeringen alt besluta härom.

De övriga förslag rörande prisregleringens utformning under perioden 1978/791980/81 som nämnden lagt fram föranleder ingen erinran från min sida. Däri Inräknar jag även nämndens förslag angående prisgräns­systemet.

Jag övergår nu till atl behandla jordbruksnämndens förslag för olika varuområden. I fråga om förslagen tUl avgifter fordras inte beslut av riksdagen i det enskUda fallet. Redovisiungen är emellertid nödvändig för bedömningen av prisregleringsförslaget i dess helhet.

Vad gäUer spannmål föreslår jordbruksnämnden inga ändringar i reg­leringens utformning, vilket innebär att systemet med förmalningsav-glfter och inlösenpriser kvarstår oförändrat. Nämnden anför att en dif­ferentiering av inlösenpriserna sker mellan olika delar av landet genom ett syslem med prisorter. I sitt belänkande förordade 1972 års jord­bruksutredning en översyn av detta prisorlssystem. Svensk spannmåls­handel har på uppdrag av nämnden gjort en sådan översyn. Föreningen anger att dess förslag syftar till att effektivisera och förbUUga spann­målsflödet från odlarna till de slutliga förbrukarna inom och utom lan­det. Jag finner alt förslaget bör godtas. Det ankommer på regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, jordbruksnämnden att besluta om marknadsmässigt betingade anpassningar av prisortssystemet för brödsäd och fodersäd.

Jordbruksnämnden anmäler att en översyn pågår av vissa frågor inom fettvaruregleringen, vilken beräknas kunna slutföras före regleringsårs-sklflet. Nämnden anmäler vidare alt överläggningar har ägt rum mellan Förenmgen svenska margarmtiUverkare och Svenska mejeriernas rUis-förening, varvid vissa överenskommelser träffats. Därvid har margarin-

Prop. 1977/78:154

60

industrin framhållit att den f. n. inte yrkar på någon särskild utredning om konkurrensneutraliteten inom fettvamområdet. Jag tolkar det så att konkurrensförhållandena inom matfettsområdet således nu inte ger an­lednmg till någon kritik.

När det gäller utformningen av prisregleringen för vegetabilier anför nämnden att kontraktsbaserad produktion bör prioriteras, t. ex. genom att denna i första hand blir föremål för stödköp eUer ges ett högre pris. Härigenom skuUe varuströmmarna enligt nänmden i högre grad än tidigare kunna styras tUl kontrollerbara kanaler och prisregleringsåtgär­derna underiätlas. Jag har intet att erinra mot detta förslag.

I fråga om mjölkprisregleringen föreslår jordbruksnämnden att en övre prisgräns för lällmjölk med 0,5 % fetthalt fastställs. Samtidigt bör övre prisgränsen för skummjölk slopas. Vidare föreslår nämnden att parliprisel på konsumtionsmjölk, vilket f. n. varierar meUan olika delar av landet, utjämnas den 1 juli 1978 för att underlätta införandet av ett för hela landet enhetligt konsumentpris på mjölk. En etappvis övergång lill en sådan enhetlig prissättning på mjölk kommer enligt vad nämnden inhämtat troligen att föreslås av prisregleringskommiltén. Nämnden föreslår atl mejerier som sänker partipriset skall få kompensation genom utjämningssystemet och anför att den kommer att ta upp frågan hur delta skall finansieras när förslag om prissättningen fr. o. m. den 1 juli 1978 föreligger.

Jag biträder förslaget om införande av en övre prisgräns för lätt­mjölk. Även förslaget alt införa ett enhetligt partipris på mjölk kan jag tillstyrka. Det sistnämnda förslaget innebär alt det genomsnittliga parti­priset för hela landet inte höjs.

Jordbruksnämnden har haft i uppdrag atl utforma ett system för styr­ning av animalieproduktionens utbyggnad genom avgiftsbeläggning. Nämnden anför alt den i första hand sökt skissera ett system som kan prövas tekniskt och administrativt. Beträffande styrningen av fläskpro­duktionen hemställer nämnden om bemyndigande att börja ta ut avgif­ter tidigast den 1 januari 1979, varvid avsikten anges vara att börja på en låg avgiftsnivå och med högst två avgiflssteg. I fråga om äggproduk-lionens styrning lämnar nämnden ett förslag angående avgiftssystemets utformning men anger inte när det bör införas.

Förslagen förutsätter att nämnden skall kunna identifiera de företag som skall avgiftsbeläggas. Del är enligl nämnden nödvändigt att den ges befogenhet alt ta del av lanlbruksregislrets uppgifter om de större före­tagens produktion av slaktsvin resp, innehav av höns.

Debiteringen av avgiften föreslås i fråga om fläskproduktionen ske under medverkan av slakterierna. Äggproducenterna bör betala in avgif­ten direkt till jordbruksnämnden.

Möjlighet bör även tillskapas för jordbruksnämnden att debitera fläskproducent direkt, t, ex. i de fall leveranserna sker tUl flera olika ställen. För alt nämnden skall kunna debitera fläsk- och äggproducen-

Prop. 1977/78:154

61

ter avgifter måste lagen (1967: 340) om prisreglering på jordbrukets område ändras. Uppräkningen i 10 § första stycket måste sålunda kom­pletteras så att skyldighet att erlägga avgift åläggs dels fläskproducent för tamsvin som han levererar tUl slakt, dels äggproducent för värp­höns som han innehar. Jag återkommer i det följande tiU förslaget om ändring i lagen om prisreglering på jordbrukets område.

För att lämnade uppgifter skaU kunna kontroUeras föreslår jordbmks­nämnden alt kontroUslakterier, offentiiga slakthus och större besikt­ningsbyråer åläggs att tiU nämnden lämna erforderliga uppgifter beträf­fande leveranser som är avgiftspliktiga. Kläckerier bör Ukaledes åläggas att till nämnden lämna uppgifter om storproducenters inköp.

Jag vUl erinra om att 1977 års riksdag beslutat om riktUnjer för styr­ning av animalieproduktionens utbyggnad. Syftet med en sådan styming skall bl, a, vara att begränsa utbyggnaden av större företag och ge ut­rymme för en ökad anlmalieproduktion vid utvecklingsbara företag. En­ligl riksdagsbeslutet skall de större producenterna stå för en större andel av exportkostnaden när pristryckande överskott föreUgger inom fläsk-och äggproduktionen. När överskott uppstår på fläsk och slaktdjursav­gift behöver las ut skall därför avgiften eller motsvarande avräkning från prisstödet differentieras efter besättningamas storlek. Inom äggpro­duktionen skall vid liknande tillfällen en avgift kunna tas ut vid större besättningar.

Differentieringen skall enligt riksdagsbeslutet göras trappstegsformad. Avgiftema kommer därigenom fömtom att påverka prodiUrtionens ut­byggnad även alt medföra en inkomstomfördelning från större produ­center lill familjejordbrukare. Detta ligger helt i Imje med strävan att nå en ökad utjämning av inkomstema mellan olika jordbrakarkategorier.

Jag kan i huvudsak godta den skiss till ett avgiftssystem för stymmg av animalieproduktionens utbyggnad som jordbmksnämnden redovisat. Nämnden bör bedriva arbetet så att avgift om möjligt kan börja tas ut den 1 januari 1979. Nänmden anför att den i fråga om fläskproduktio­nens styrning avser att börja på en låg avgiftsnivå. Jag vUl i detta sam­manhang understryka vad som uttalas i riksdagsbeslutet, nämligen att differentieringen skall utformas så att den blir ett effektivt instrument för att begränsa de större förelagens utbyggnad. Det finns här anledning påminna om att jordbruksutredningen framhöll att de ekonomiska stor­leksfördelarna med nuvarande produktionsteknik uppnås vid en besätt­ningsstorlek av 10 000 höns resp, 5001 000 slaktsvin per omgång, dvs. en årsproduktion av 1 5002 500 slaktsvin.

Jordbruksnämnden har anmält att en utvärdering av leveranstiUägget för mjölk och stödet till smågrisproduktionen f. n. pågår inom nämnden och att dess avsikt är att senare inkomma med eventueUa ändringsför­slag rörande dessa båda stödformer. Förslaget kan komma att innebära avveckling av smågrisstödet. Det bör få ankonmia på regeringen att be­sluta i dessa frågor.

Prop. 1977/78:154

62

7.2 Sockerregleringen

De av riksdagen år 1977 beslutade nya riktUnjerna för jordbrukspoli­tiken, m. m. innebär i fråga om sockerbetsarealen att denna skall avpas­sas så att den vid normalskörd ger ett importutrynune motsvarande 1015 % av vår totala sockerkonsumlion. Importutrymmet fastställdes främst med hänsyn tUl u-ländemas behov av export.

För prissättningen av sockerbetor och socker innebär de nya riktiin­jerna bl. a. att den direkta anpassningen tUl förändringar för sockemä-ringen inom EG skall upphöra. FörhåUandena i EG bör dock analyseras vid bestämningen av de svenska priserna. Betprisets nivå skall i högre grad än tidigare avvägas med beaktande av kostnadsutvecklingen inom den inhemska odlingen och prisema på övriga vegetabiUer.

Jordbruksnämndens förslag till prisreglering för sockerbetor och soc­ker för tiden den 1 juli 1978den 30 juni 1979 har biträtts av Sveriges betodlares centralförening, Svenska sockerfabriks AB och konsumentde­legationen. Sockerbolaget har avgett ett särskilt yttrande.

Jordbruksnämnden framhåUer att sockerkonsumtionen tmder år 1977 har minskat, vilket enligt nämndens bedönming inte är av tUlfällig na­tur. Med hänsyn härtUI föreslår nämnden att sockerbetsarealen för 1978 års odling bör uppgå till högst 52 000 ha. Eventuellt erforderUg kvote­ring av odlingen bör enligt nämnden inte få drabba de områden som normalt levererar betor tUl bruken på Öland och Gotiand.

Jordbruksnämnden har analyserat kostnadsutvecklingen för betod­lingen och med biträde av expertis från statens pris- och karteUnämnd granskat sockerbolagets ekonomi och förväntade kostaadsutveckling. Nämnden framhåUer att genomgången av kostnadema av tidsskäl har måst få en provisorisk prägel. Nämnden avser emellertid att påbörja så­dana utredningar rörande betodlingens och sockertUlverkningens struk­turella och ekonomiska förhållanden som kan ge underlag för ett för­slag lill prisreglering för en något längre regleringsperiod.

Jordbmksnämnden föreslår att priset på betor höjs med hänsyn tiU kostnadsutvecklingen för de inköpta produktionsmedel m. m. som ut­nyttjas inom odlingen samt den höjning av ersättningen för eget arbete och eget kapital som tUlämpades under år 1977 för att jordbraket i öv­rigt skulle uppnå inkomstföljsamhet. TiU odlare inom vissa distrikt som levererar betor till bruken på Öland och Gotland föreslås ulgå ett areal­bidrag av 400 kr./ha efter i stort sett samma grunder som f. n.

Mot bakgrunden av den verkställda expertgenomgången av sockerbo­lagets ekonomi och beräknade kostnadsökningar föreslår nämnden att bolagets andel av partipriset på socker ökas.

Nämnden begär att få genomföra prishöjningarna på sådant sätt att minsta möjliga störning uppstår på marknaden.

Gränsskyddet föreslås liksom hittills utgöras av införselavgifter som

Prop. 1977/78:154

63

tas ut på såväl råsocker som på färdigt socker och sockerprodukter. Om världsmarknadspriset på färdigt socker är högre än det inhemska priset föreslås att nämnden i likhet med nu gäUande regler får ta ut en försälj­ningsavgift. De därigenom influtna medlen bör användas för att i så­dana lägen subventionera import av socker.

Sockerregleringsfondens intäkter utgörs av införselavgifter allemativt försäljningsavgifter. Från fonden bestrids kostnader för fraktrabattering till de fyra nordligaste länen och Kopparbergs län med 1,2 milj. kr. samt för fältmälning av sockerbetsarealen. Från fonden fmansieras även kost­naderna för arealbidrag tUl odlare som levererar tiU braken på Öland och Gotiand med 33,5 milj. kr. samt ersättning för sockerbolagets merkostnader för driften vid dessa bruk med 4,3 mUj. kr. Jordbraks­nämnden föreslår att den rörliga kredit som nämnden äger disponera hos riksgäldskontoret även får anlitas för ifrågavarande ändamål om sockerregleringsfondens intäkter blir otUlräckliga.

Jag biträder jordbraksnämndens förslag till sockerregleruig för regle-ringsåret 1978/79.

Jag viU framhålla att 1977 års beslut om riktiinjer för jordbrakspoUti­ken innebär alt sockerbetsodUngen skall avpassas så att den vid normal­skörd ger ett importutrymme motsvarande 1015 % av vår totala soc­kerkonsumtion. Hänsyn har därvid främst tagits tiU u-ländernas behov av export. I konsekvens härmed finner jag det angeläget alt importen så långt möjligt avser socker med ursprang i sådana länder. Jag vill också nämna alt sockerbetsarealen under senare år utökats från ca 46 000 ha år 1974 till ca 53 000 ha år 1977. Därmed har självförsörjningsgraden höjts till ungefär den nivå som tUl följd av 1977 års beslut bör bibehål­las. Jag vill betona alt det angivna importutrynunet bör ses som ett riktr märke för de genomsnittliga förhållandena under en följd av år.

Jordbruksnämndens förslag innebär att priset på sockerbetor med en sockerhalt av 16 % höjs med 1,04 kr./lOO kg till 16,92 kr./lOO kg. Detta motsvarar en prishöjning av partipriset på socker med 8,19 kr./lOO kg. Förslaget innebär vidare att sockerbolagets andel av partipriset på soc­ker ökas med 10,88 kr./lOO kg. Sammanlagt höjs partipriset på strösoc­ker med 19,07 kr./lOO kg tUl 251,04 kr./lOO kg. Prishöjningarna mnebär alt betodlingen kalkylmässigt tillförs ca 24 milj. kr. och sockertillverk­ningen ca 32 mUj. kr.

I prop. 1977/78: 108 om godkännande av 1977 års internalionella sockeravtal har regeringen föreslagit riksdagen att godkänna 1977 års internationella sockeravtal. Åtaganden inom avtalet kan eventuellt med­föra vissa smärre ändringar i sockerregleringen. Det ankommer på rege­ringen eller, efter regeringens bemyndigande, jordbruksnämnden att vidla sådana justermgar.

Den rörliga kredit på 120 mUj. kr. som stått tlU regeringens förfo­gande för bl. a. ändamål inom sockerregleringen under regleringsåret

Prop. 1977/78:154

64

1977/78 bör få användas för samma ändamål även under regleringsåret 1978/79. Jag återkonuner i det följande till denna fråga.

7.3 Införselavgiftsmedel m. m.

Användningen av införselavgiftsmedel m. m. under reglermgsåret 1976/77 framgår av den föregående redogörelsen, liksom också beräk­ningen av införselavgiftsmedel m. m. som inflyter under regleringsåret 1977/78. Jag har inte någon erinran mot vad som redovisats i detta sam­manhang. Av de medel som under tidigare regleringsår stäUts tiU förfo­gande genom en rörUg kredit i riksgäldskontoret på 120 mUj. kr. återbe­talades under regleringsåret 1976/77 återstoden av den utestående kre­diten, 19,7 milj. kr., med införselavgiftsmedel. Vid regleringsårets slut förelåg dock ett underskott i regleringsekonomin av 24,4 milj. kr. varför den rörliga krediten ånyo fick tas i anspråk för att täcka underskottet. För regleringsåret 1977/78 räknar nämnden med ett överskott på inför­selavgiftsmedel av 115,5 milj. kr. Sedan 43,4 milj. kr. därav tagits i an­språk för ändamål utanför fördelningsplanen och 24,4 mUj. kr. för att täcka den utestående krediten beräknas sålunda föreligga icke ianspråk-tagna avgiftsmedel av 47,7 mUj. kr, vid utgången av regleringsåret 1977/78, Fr. o. m. reglermgsåret 1977/78 inkluderas vid redovisningen av influtna införselavgiftsmedel det belopp som sedan, utanför fördel­ningsplanen, tiUförs regleringsföreningen Svensk kötthandel för viss s, k. utbytesexport av kött och fläsk.

Jordbruksnämnden beräknar att det under regleringsåret 1978/79 in­flyter 507 milj. kr. i form av införselavgiftsmedel, varav 140 mUj. kr. för fodermedel, Hämtöver kvarstår det beräknade överskottet från regle­ringsåret 1977/78 av 47,7 milj, kr. Med hänsyn till bl. a, variationema i importpriserna kan emeUertid den faktiska avgiftsuppbörden komma att avvika väsentligt från den beräknade.

Jordbruksnämnden föreslår att fördelningsplanen för regleringsåret 1978/79 bör omfatta 267,2 mUj. kr. jämte inflytande fodermedelsavgLf-ter som beräknas tiU 140 milj. kr. eller totalt 407,2 mUj. kr. Jag biträder nämndens förslag. Med hänsyn tiU den ovisshet som råder i fråga om utvecklingen av regleringsekonomin för de olika varaområdena har nämnden inte ansett det möjligt att nu lägga fram någon fördelningsplan för det preliminärt beräknade beloppet. Posterna för mjölkavkastnings­kontroU samt för svin- och köttdjurskontroll föreslås dock bli höjda med sammanlagt 3 mUj. kr. tlU 24 mUj. kr. samtidigt som postema förs sam­man till en post med mbriken Djurhälsovård, kontroUverksamhet m. m. Bidraget till fonden för kollektiva åtgärder inom biodUngen som nu ut­går med 250 000 kr. föreslås höjt tUl 300 000 kr. Jag har intet att erima mot dessa förslag. Nämnden bör återkomma med fuUständigt förslag tiU prelunlnär fördelning i maj 1978 i samband med förslag tUl justering av

Prop. 1977/78:154

65

införselavgifler m, m, fr, o, m, den 1 juU 1978, Nämnden bör liksom ti­digare, efter hörande av Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och kon­sumentdelegationen, få jämka fördelningen av delbeloppen mellan de olika regleringsföreningarna och även besluta om fördelningen av det belopp som kan komma att slå lill nämndens förfogande.

Jag har heller inte något att erinra mot att Svensk spannmålshandel liksom hittills tillförs införselavgifler för viss utbyteshandel med bröd­säd. Vidare bör som hittills Sveriges oljeväxtintressenter tillföras de avgiftsmedel som inflyter till följd av de höjningar av avgifter för fett­varor som har ägt rum fr, o, m, den 1 juli 1974 eller som kan komma atl ske senare,

Medelsbehovel under regleringsårel 1978/79 för de ändamål utanför fördelningsplanen som jag anger 1 det följande bör i första hand läckas av införselavgiftsmedel.

Jag har i det föregående föreslagit en utvidgning av kompensations-möjligheterna för viss s, k. utbyteshandel för kött och fläsk i enlighet med jordbruksnämndens förslag. De Införselavgiftsmedel som här­igenom inflyter bör tillföras Svensk költhandel och redovisas utanför fördelningsplanen. För regleringsåret 1978/79 beräknas beloppet tlU ca 60 milj. kr.

De totala kostnaderna för pristillägg för får- och lammkött av 530 öre/kg beräknar jordbruksnämnden lUl 26,5 mUj. kr. för regleringsåret 1978/79. Jag föreslår att, liksom för regleringsåret 1977/78, 12 milj. kr. får utgå från anslaget Prisreglerande åigärder på jordbrukets område för detta ändamål. Resterande kostnader, som har beräknats lill 14,5 milj. kr., bör finansieras med Införselavglftsmedel utanför fördelnings-planen. Härutöver kan nämnas alt regeringen har bemyndigat nämnden all, inom ramen för de medel som jordbruket erhåller som ersättning för prisstoppet på kött av andra djurslag, utbetala ell extra pristillägg av 11,5 milj. kr. motsvarande i genomsnitt 230 öre/kg.

För att öka avkastningen inom potatisodlingen och förbättra potati­sens kvalitet har sedan ett antal år lämnats vissa bidrag av avgiftsmedel. Till Svensk matpotatiskontroll (SMAK) har för regleringsåret 1977/78 bidrag lämnats med 770 000 kr. för upplysningsverksamhet på matpota­tisområdet. För regleringsåret 1978/79 har jordbruksnämnden föreslagit en höjning av anslaget till högst 965 000 kr. Ersättning till SMAK för kontrollkostnader i samband med kvalitetsmärkning av matpolatis utgår fr. o. m. regleringsåret 1977/78 av medel utanför fördelningsplanen. Jordbmksnämnden föreslår atl ersättningen tUl SMAK för nämnda kontroll höjs från 3,5 milj. kr. tUl högst 4 175 000 kr. för regleringsårel 1978/79. Jag har intet alt invända mot dessa förslag.

Till Sveriges utsädesförening har för regleringsårel 1977/78 lämnats bidrag med 1 808 000 kr. för finansiering av föreningens potatisföräd­lingsverksamhet. För regleringsårel 1978/79 föreslår jordbruksnämnden 5    Riksdagen 1977/78. 1 saml Nr 154

Prop. 1977/78:154

66

höjnmg av bidraget tUl 1 995 000 kr. Jag tUlstyrker förslaget. Det är en­ligt min mening angeläget att potatlsförädlingsverksamheten kan upp­rätthållas på ungefär nuvarande nivå i avvaktan på de beslul 1 finansie­ringsfrågan som kan komma att fattas i anledning av de förslag som framlagts av 1975 års växtförädlingsutredning i betänkandet (SOU 1978: 23) Växtförädling.

Bidraget till Sveriges potatisodlares riksförbund för effektivisering av matpotatisodlingen bör enligt nämnden höjas från 1,8 milj. kr. till 1 50 000 kr. Jag godtar även denna höjning.

Under regleringsåren 1976/77 och 1977/78 fick jordbruksnämnden ta i anspråk högst 2 resp. 3 milj. kr. för återbäring till pälsdfursuppfödare av den del av priset på inhemskt foder för pälsdjursuppfödning som är hänförlig lill införselavgifterna på fodermedel. Nämnden föreslår, mot bakgrund av bl. a. gäUande låga världsmarknadspriser på fodermedel, att högst 4 milj. kr. får tas i anspråk för regleringsårel 1978/79. Jag har intet att invända häremot.

Stiftelsen för ackordhästorganisationens bevarande bör för reglerings-året 1978/79 liksom under regleringsåret 1977/78 tillföras 475 000 kr.

Bidraget för att begränsa fraktkostnaderna för mjölk och grädde till vissa områden i de nordligaste länen bör under regleringsårel 1978/79 få utgå med 300 000 kr.

Liksom under innevarande regleringsår bör hela kostnaden av 4 milj. kr. för stöd åt odUngen av vallväxtfrö ulgå av medel utanför fördel­ningsplanen.

Till fonden för kollektiva åtgärder inom biodlingen har under regle­ringsåret 1977/78 förts 500 000 kr. varav hälften inom och hälften utom fördelningsplanen. Jordbruksnämnden föreslår att fonden bör tiUföras 600 000 kr. under reglermgsåret 1978/79. Jag tUlstyrker detta förslag un­der föratsättning att halva beloppet anslås inom fördelnuigsplanen.

Med hänsyn till ovissheten om den faktiska avgiftsuppbörden föreslår nämnden att den rörliga krediten på 120 mUj. kr. får kvarstå även under regleringsåret 1978/79 och atl denna får användas för ändamål inom och utom fördelningsplanen samt för sockerregleringen.

Jag biträder förslaget att krediten får kvarstå under regleringsåret 1978/79. Det bör ankomma på regeringen att närmare föreskriva hur krediten får utnyttjas.

Nämnden föreslår också att ytterligare medel anvisas för utjämnings­lagring. Jag återkommer senare lUl denna fråga under anslaget Lagring av jordbmksprodukter.

7.4 Stöd till vallfröodlingen

Riksdagen beslutade år 1968 (prop.  1968: 85, JoU 1968: 28, rskr 1968: 266) om stöd tUl den inhemska vallfröodlingen. Beslutet innebar

Prop. 1977/78:154

67

all införselavglftsmedel tas i anspråk för ett slöd som i huvudsak utgår i form av arealbidrag till konlraklerade odlingar. Slöd kan även utgå för att underlätta avsättningen av överskott av inhemskt frö. Inom Sveriges oljeväxtintressenter, förening u. p. a. har tillsalls en särskild nämnd, VaUfrönämnden, att ansvara för detaljutformningen av stödet.

Vallfrönämnden har i en särskild översyn av vallfröstödet föreslagit vissa ändringar samt ytterligare stödåtgärder för att odlingen skall kunna läcka det inhemska behovet. Nämnden pekar på vissa icke önsk­värda effekter av nuvarande stödform med arealbidrag samt de risker som importen av subventionerat frö medför.

Vallfrönämndens förslag innebär att stödet liksom tidigare i huvudsak skall syfta tUl att främja en fröodling som motsvarar det inhemska be­hovet. Nämnden föreslår att införselavgift skall kunna tas ut för att möta subventionerad export tUl Sverige av vaUfrö. I de fall sådan avgift inte kan tas ut på grund av att GATT-bindningar föreligger bör möjlig­heten alt upphäva dessa undersökas. Nämnden föreslår också att areal­bidraget får ersättas eller kompletteras med pristillägg i den mån nämn­den så finner lämpligt.

Med anledning av förslaget vill jag anföra följande.

Det nuvarande stödet med arealbidrag i kombination med export- och lagruigsstöd har medfört en tUlfredsstäUande ökning av fröodlingen inom landet. Den nuvarande stödformen med arealbidrag har haft den fördelen att odlarna garanterats en viss ekonomisk avkastning oavsett skördens storlek. Samtidigt har dock bidraget enligt vallfrönämnden lett till att vissa mindre lämpliga jordar används i odlingen.

I likhet med vallfrönämnden och remissinstanserna anser jag att syftet med stödet till vallfröodlmgen liksom hittiUs bör vara att främja en odling som motsvarar det inhemska behovet. Stödet bör vidare utformas på ett sådant sätt att odling av frö med hög kvalitet stunuleras. Nuva­rande slöd med arealbidrag bör därför i vissa faU få ersättas eller kom­pletteras med ett pristillägg. Dock bör stödet alltjämt till övervägande del utgå som arealbidrag med tanke på att denna stödform ger odlama en nödvändig garanti för en viss ekonomisk ersättning oavsett skördens storlek. Vid avvägningen meUan arealbidrag och pristUlägg bör också regionala aspekter beaktas så att odlingen får önskvärd spridning.

Jag är medveten om att stödet inte kan utformas på ett sådant sätt att över- eUer underskott kan undvikas. Stöd bör därför liksom hittUls kunna utgå för alt underlätta avsättaingen av överskott från den inhem­ska produktionen. De stödformer jag nänmt bör vara tUlräckliga för att nå de angivna syftena. Nämndens förslag att mföra importavgifter bedöms av flera remissinstanser kunna medföra komplikationer och för­utsätter att förhandlingar tas upp i GATT och EFTA. Frågan om ett in­förande av sådana avgifter bör därför tills vidare anstå.

Det föreslagna stödet med en kombination av arealbidrag och pristiU-lägg bör kunna utformas på ett sådant sätt att ett tUlräckligt skydd mot

Prop. 1977/78:154

68

impori av subventionerat vaUfrö erhålls., Det bör ankomma på jord­bruksnämnden alt i egenskap av huvudman för vallfröstödet Inkomma med förslag om den närmare utformningen av slödel till vallfröodlingen och kostnaderna, för detla.

7.5 Avveckling av det särskilda övergångsbidraget

Särskilt övergångsbidrag kan fr. o. m. år 1978 endasl utgå till jordbru­kare som är fysiskt eUer socialt handikappade och födda år 1913 eUer senare. Denna grupp av bidragstagare omfattade under bidragsåret 1976 ca 1 650 brukare. Bidraget uppgick samma år till i genomsnitt 600 kr. per bidragstagare.

I propositionen om nya riktiinjer för jordbrukspolitiken, m. m. an­förde jag att jag delade lanlbmksslyrelsens och RRV:s uppfattning atl omslällnlngsslödel till jordbruket har liten ekonomisk betydelse för jord­brukarna men kräver en omfattande administration. Jag förutskickade också atl lantbruksstyrelsen skulle få i uppdrag atl utreda kostnaderna och formen för en avveckling av det särskUda övergångsbidraget. Riks­dagen lämnade uttalandet utan erinran. Lantbruksstyrelsen har därefter kommit in med ett förslag om avveckling av stödet. Förslaget har re­missbehandlats.

Jag delar lanlbruksslyrelsens och remissinstansernas uppfattning atl stödet i fråga bör avvecklas. I likhet med styrelsen och remissinstan­serna anser jag all avvecklingen bör ske genom atl en engångsersättning lämnas. Den bör beräknas på del sätt som lanlbruksstyrelsen har före­slagit. Jag uppskattar kostnaden liU 4 milj. kr. Jag återkommer till denna fråga under anslaget Särskilt övergångsbidrag åt jordbrukare, m. m.

7.6 Företagshälsovård ocb socialförsäkringsskydd inom lantbruket

Inom ramen för de belopp som jordbmket har tillerkänts som kom­pensation till följd av kostnadsutvecklingen och anpassningen av jord­brukarnas inkomster till den allmänna inkomstutvecklingen har avsatts vissa belopp för sociala åtgärder. Fr. o. m. den 1 juli 1976 har avsatts 2 milj. kr. per år för företagshälsovård inom lantbraket. Fr. o. m. den 1 juli 1977 har 50 milj. kr. avsatts för ell försäkringssystem för lantbm­kare. Beloppen har utgått av budgetmedel.

Inom lantbrukets företagshälsovård samarbetar LRF med Skogs- och lantarbetsglvareförbundet. Skogs- och lantbrukstjänstemannaförbundet saml Svenska lantarbetareförbundet. Samarbetet sker genom ett för än­damålet bildat bolag, Lantbrukshälsan AB. Huvudsyftet med bUdandet av bolaget är att bygga upp en förelagshälsovård liknande den som före­kommer inom andra delar av näringslivet. Genom arbetsplatsanpassad verksamhet skall ohälsa till följd av arbetet förebyggas. Avsikten är att

Prop. 1977/78:154

69

samtliga verksamma inom ett företag skaU få tillgång till företagshälso­vården mot avgift enligt särskild taxa.

Jordbmksnämnden framhåller alt staten i egenskap av bidragsgivare bör ha viss kontroll över utformningen och administrationen av före­tagshälsovården. Nämnden bör efter förslag av Lantbrakshälsan AB och efter samråd med i taxesättning sakkunnig myndighet fastställa taxan.

Lantbrukarnas socialförsäkringsskydd avses utgöra ett komplette­rande skydd tUl vad som utgår enligt lagen (1962: 381) om allmän för­säkring och lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring. Företagare inom lantbruket och familjemedlemmar verksamma inom lantbruks­företaget avses få ett försäkringsskydd som motsvarar det som anställda i allmänhet åtnjuter genom kollektivavtal. Skyddet avses träda i kraft den 1 juU 1978.

Jordbmksnämnden anser att som vUlkor för det statiiga bidraget tiU socialförsäkringsskyddet bör gälla all försäkringsviUkoren godkänns av nämnden efler förslag från LRF och efter samråd med i försäkringsfrå­gor sakkunnig statiig myndighet.

Remissinstansema har i huvudsak inte haft något att erinra mot in­riktningen och administrationen av ifrågavarande verksamheter. Vad gäller företagshälsovården har bl. a. socialstyrelsen framfört vissa syn­punkter på inriktningen av verksamheten. I fråga om socialförsäkrings­skyddet har riksskatteverket framhållit alt en skatterättslig reglering bör ske innan verksamheten träder i kraft.

I propositionen om nya riktimjer för jordbmkspolitiken, m. m. under­slröks det värdefulla med de åtgärder som har vidtagits inom ramen för särskilda låginkomstsatsningar för att förbättra jordbrukarnas sociala standard. Jordbmksnämnden och de båda delegationema anser likaså alt låginkomstsatsningar och andra sociala satsningar är angelägna och därför bör fortsätta efter i huvudsak samma grunder som hittills och inom ramen för de överenskommelser som kan komma att träffas.

Vad gäller företagshälsovården inom lantbruket kan jag i huvudsak ansluta mig till förslaget om inriktning och administration av denna verksamhet. Härigenom kan såväl företagare som anställda inom nä­ringen få tillgång till en service som allmänt förekommer inom andra delar av näringslivet. Genom att ett belopp i samband med prisöverlägg­ningarna avsätts för detta ändamål kommer jordbrukarna att kollektivt svara för en del av kostnaderna för verksamheten. Jag finner det natur­ ligt att Inriktningen sker mot en arbetsplatsanpassad verksamhet, främst genom förebyggande åigärder. Samarbete bör ske med den allmänna hälso- och sjukvården.

Taxan för anslutning till företagshälsovården bÖr fastställas av jord­bruksnämnden efter förslag av Lantbrakshälsan AB och efter samråd med RRV. Nämnden bör också granska Lanlbrukshälsan ÄB:s räken­skaper och förvaltning.

6    Riksdagen 1977/78.1 saml Nr 154

Prop. 1977/78:154

70

Jag kan också ansluta mig tUl vad som föreslagits i fråga om social­försäkringsskyddet för lantbrukarna. Jordbraksnämnden bör således ef­ter samråd med försäkringsinspektionen godkänna försäkringsvillkoren.

Med anledning av vad riksskatteverket framfört i sitt remissyttrande vill jag nämna att de skatterättsliga frågorna för motsvarande försäk­ringar inom LO-SAF-området f. n. bereds inom budgetdepartementet. Det är naturligt att de skatterättsliga frågoma för socialförsäkringsskyd­det på lantbrukets område får behandlas på samma sätt som motsva­rande försäkringar på LO-SAF-området. Det finns därför enligt min mening inte anledning att avvakta ett slutiigt stäUningstagande tiU de skatterättsliga frågoma innan genomförandet av lantbmkamas försäk­ringssystem påbörjas.

7.7 Avbytarverksamheten

I 1977 års beslut om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken uttalades alt ett huvudsyfte med jordbrukspolitiken bör vara alt tillförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruket i aUa delar av landet en ekonomisk och social standard, som är likvärdig med den som jämförbara grapper upp­når, I propositionen anförde jag vidare att jag fann det speciellt värde­fullt att det inom ramen för särskUda låginkomstsatsningar kunnat vid­tas åtgärder för att förbättra jordbrakarnas sociala standard, bl. a. i form av avbytarverksamhet, och att det var nödvändigt att ägna denna del av den sociala standarden stor uppmärksamhet i framliden. Om inle så sker skulle det bli svårt att åstadkomma en önskvärd rekrytering till näringen, vilket i sin tur kunde leda till minskad effektivitet.

Efter atl ha erinrat om att regeringen hösten 1976 tillsatt en särskild utredning med uppgift att lägga fram förslag till utbyggnad av avbylar­servicen i jordbruket framhöll jag att den långsiktiga målsättningen bör vara att alla lantbrukare skall kunna erbjudas ersättare såväl vid sjuk­dom som vid regelbunden ledighet och semester.

Riksdagen anslöt sig till vad som i denna del anförts i propositionen.

Den nuvarande avbytarverksamheten tiUkom år 1975. LRF är huvud­man för verksamheten. Lantbraksslyrelsen är tillsynsmyndighet. Verk­samheten sköts av Lantbrukets Avbytartjänst AB (Avbytartjänsten) som är helägt av LRF. Rådgivande organ är Lantbrukets avbylarnämnd med företrädare för LRF, lanlbruksstyrelsen, AMS och Svenska lanlarbeta-reförbundet.

Verksamheten är öppen för alla lantbrukare med djur. Den avser i första hand att ge djurägama möjlighet till regelbunden ledighet entvå dagar i månaden. Djurägare med produktion av mjölk eller smågrisar får avgiften reducerad med hänsyn lUl besättningens storlek. Kostna­derna för administration, avbytamas splUtld och resor samt för avgifts-reduceringen täcks av medel som vid överläggningarna om priserna på jordbrukets produkter avsatts för låglnkomstsatsningar.

Prop. 1977/78:154

71

Utredningen om utbyggd avbytarservice inom jordbruket har i febra­ari 1978 lämnat sitt betänkande, vUket därefter har remissbehandlats. Uiredningens förslag innebär att avbytarverksamheten, som år 1977 an­litades av ca 5 400 djurägare och sysselsatte ca 500 ordinarie avbytare, under en tioårsperiod byggs ut så att den vid periodens slut kan tiUgO' dose efterfrågan på avbytare för såväl planlagd ledighet som vid länt' brukares sjukdom och mUitärinkaUelse. Det totala behovet av avbytare beräknas till ca 5 300, varav ca 3 500 heltidsanställda och återstoden deltidsanställda. Rekryteringsbehovet beräknas stiga från ca 600 år 1979 till ca 1 600 år 1989. När verksamheten är fullt utbyggd behöver ca 1 100 avbytare rekryteras årligen.

Utredningen föreslår att djurägare vid sjukdom skaU kunna anUta av­bytare tUl en kostnad som i regel motsvarar sjukpenningen. Skillnaden mellan den faktiska kostnaden och sjukpenningen täcks genom Avbytar­tjänsten. Med hänsyn tiU att möjligheterna alt tUlhandahåUa avbytare kommer att vara begränsade under uppbyggnadsskedet föreslås att de angelägnaste arbetsuppgifterna inom djurskötseln prioriteras. Enligt ut­redningen är det mest angeläget att först sörja för en akut hjälp under den första delen av varje sjukdomstillfälle. Även lantbmkare utan anl­malieproduktion föreslås i vissa fall kunna erhåUa avbytarhjälp till ned­satt taxa. Vid inkallelse till militär repetitionsutbildning föreslås avgif­ten motsvara dagpenningen och eventuellt näringsbidrag.

Remissinstanserna tillstyrker eller länmar utan erinran förslagen tUI utbyggnad av avbytarverksamheten. I fråga om finansieringen redovisas dock delade meningar.

Enligt min mening bör en utbyggnad av avbylarservicen inom jord­bruket i första hand syfta tiU att göra det möjligt för familjelantbm-karna att liksom andra yrkesverksamma kunna ta ut regelbunden ledig­het och semester. AUa anställda har av samhäUet genom lagstifming tUl-försäkrats noggrant angivna rättigheter i dessa avseenden. Det är rimligt att samhället medverkar tlU att lösa denna viktiga sociala fråga även för lantbmkama. Ett särskilt motiv härför är att djuren kräver daglig tUlsyn, vilket innebär att ersättare måste träda in i stället för den som är ledig.

Genom en utbyggd avbytarservice kan också frågan om ersättare vid sjukdom få en lösning. Inte enbart från den enskildes utan även från all­män synpunkt är det angeläget att ersättarfrågan får en tiUfredsställande lösning i dessa situationer. Konsekvenserna kan i flera hänseenden bli allvarliga om någon trots sjukdom tvingas arbeta med djurskötsel. Som utredningen har föreslagit bör avbylarservicen också kunna utnyttjas vid inkallelser till militär repetitionsutbildning. Ett fungerande avbytarsy­stem skulle också kunna medverka tlU att minska behovet av anstånd vid sådana inkallelser, vilket skulle vara av värde för försvarsmakten.

Det förslag som utredningen lagt fram är i första hand att betrakta

Prop. 1977/78:154

72

som ett principförslag. Det är inte lämpligt att nu i detalj besluta om hur och i vilken takt utbyggnaden av avbylarservicen skaU ske. Enligt min mening bör del dock vara möjligt att inom den angivna tidsperio­den nå målet all alla lantbrukare som så önskar skaU kunna erbjudas avbytare vid sjukdom, regelbunden ledighet, semester och militär repeti-tionsutblldnlng. Takten i utbyggnaden får dock i praktiken anpassas tUl de medel som årligen kan ställas tlU förfogande för att begränsa kostna­derna för den enskilde och till möjligheterna att rekrytera avbytare.

Jag vill i detta sammanhang också påpeka att en utbyggd avbytarser­vice Innebär en mte obetydlig ökning av antalet sysselsättningstillfällen i glesbygderna såväl för personer som önskar heltidssysselsättning som för sådana som föredrar deltidsarbete. Avbytaryrket är efter vederbörlig ut­bildning lämpligt också för ungdomar.

I likhet med utredningen och remissinstansema finner jag det angelä­get atl den reguljära jordbmksulbUdningen byggs ut i sådan omfattning atl den i framtiden kan tiUgodose behovet av avbytare. Denna fråga bör ägnas slor uppmärksamhet av berörda myndigheter och organisationer. Under uppbyggnadstiden bör liksom hittills komplettering ske med kur­ser för avbytare inom ramen för arbetsmarknadsutbUdningen, Jag finner det också värdefullt alt som utrednmgen föreslagit olika sätt prövas för dessa kursers genomförande.

Utredningen har lämnat förslag till villkor och priorileringsregler m. m, för anlitande av avbytare vid planerad ledighet, sjukdom och mi­litärtjänstgöring. Vidare har de administrativa frågorna behandlats in­gående. I likhet med remissmslansema har jag inga pruicipieUa erin­ringar mot förslagen. Dessa torde emellertid på vissa punkter föranleda ytterligare utredningar från huvudmannens sida. Jag tänker då bl. a. på de konirollfrågor som datainspekiionen påtalat.

I likhet med utredningen och remissinstanserna anser jag att den nu­varande organisationen av verksamheten har fungerat väl. Jag delar därför uppfattningen att LRF även fortsättningsvis bör vara huvudman för verksamheten.

I detta sammanhang viU jag framhålla att den planlagda ledigheten grundad på abonnemang bör vara basen i organisationen. Härutöver kan emellertid behövas ett icke oväsentiigt antal reservavbytare framför allt för all klara behovet av avbytare vid sjukdom och mUitär repeli­tionsutbildning. Vad gäller verksamhetens organisation bör del vidare ankomma på huvudmannen att svara för en ändamålsenlig uppbyggnad av denna. Som utrednmgen har angett kan därvid organisationen av den regionala arbetsledningen behöva ses över när verksamheten utvidgas.

Lanlbruksstyrelsen bör liksom hittiUs vara tUlsynsmyndighet med uppgift alt fastställa grundavgifter och avgiftsregler efter förslag från huvudmannen och efter hörande av avbytamämnden. Härvid bör beak­tas eventuella överenskommelser vid överläggningarna om prisema på

Prop. 1977/78:154

73

jordbrukets produkter rörande exempelvis nivån på taxan. Styrelsen bör vidare granska och godkänna verksamhetsplaner och årsredogörelser. Även de rådgivande organen bör finnas kvar i nuvarande form och med oförändrade uppgifter. Jag finner det också lämpligt att skolöverstyrel­sen adjungeras tUl avbytamämnden när utbildningsfrågor behandlas.

Jag delar utredningens och remissin&margin-right:0cm;margin-bottom: 0cm;margin-left:1.0pt;margin-bottom:.0001pt'>

7.8 Förslag till ändring av lagen (1967: 340) om prisreglering på jord­bmkets område

Jag har i del föregående redovisat jordbruksnämndens förslag till ett avgiftssystem för styrning av animalieproduktionens utbyggnad. Försla­get innefattar en teknisk lösning av hur differentieringen av slaktdjurs-avgifter skall ske och hur avgifterna inom äggproduklionen skall tas ul. Nämnden förordar att avgift i vissa fall skall kunna tas ut direkt av pro­ducent och föreslår därför all uppräkningen i 10 § jfersta stycket lagen om prisreglering på jordbrukets område kompletteras så att skyldighet alt erlägga avgift åläggs dels fläskproducent för tamsvin som han levere­rar till slakt, dels äggproducent för värphöns som han innehar. Jag till­styrker ifrågavarande förslag till ändring i 10 § lagen om prisreglering på jordbrukels område. Därjämte bör en mindre redaktionell ändring göras i paragrafen.

I delta sammanhang vUl jag i fråga om lagen om prisreglering på jordbrukets område även la upp vissa andra ändringsförslag som har ak­tualiserats av jordbruksnämnden. Nämnden framhåller att vissa av de uppgifter som har anförtrotts regleringsföreningarna på jordbrukets om­råde innebär myndighetsutövning. Enligt 11 kap. 6 § regeringsformen

Prop. 1977/78:154

74

krävs det stöd av lag för att överlämna förvaltningsuppgift som Innefat­tar myndighetsutövning tiU bl. a. förening. De bemyndiganden tUl myn­dighetsutövning som föreningarna har i dag är enligt övergångsbestäm­melserna till regeringsformen aUtjämt gällande utan hinder av att de inte har beslutats i lag. Däremot kan inte några nya uppgifter av myn­dighetsnatur läggas på föreningama. Mot bakgrund härav förordar jag i likhet med nämnden att i inledningen till lagen om prisreglering på jord­brukets område införs en ny paragraf, 1 a §, med ett bemyndigande för regleringsföreningarna att enligt de närmare föreskrifter som beslutas av regeringen eller, efter regeringens bestämmande, jordbruksnämnden pröva frågor om bidrag eller annat stöd i marknadsreglerande syfte i fråga om de varuslag som omfattas av resp. förenings verksamhetsom­råde. Införandet av den nya paragrafen kräver en justering av rubriken närmast före 1 §.

Som en konsekvens av alt regleringsföreningarna efter införandet av 1 a § kommer alt uttryckligen nämnas i lagen bör 6 § i lagen ändras i redaktionellt avseende och kompletteras med en hänvisning till förening som avses 1 1 a §.

Vidare ansluter jag mig lill jordbruksnämndens förslag om att ränte­bestämmelserna i 23 § lagen om prisreglering på jordbrukets område bör i fråga om tillämplig räntefot för dröjsmålsränta bringas i överensstäm­melse med 6 § räntelagen (1975: 635).

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom jordbruksdepartemen­tet upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1967: 340) om pris­reglering på jordbrukets område.

8   HemstäUan

Med hänvisning tUl vad jag nu har anfört hem&margin-right:1.0pt;margin-bottom:0cm; margin-left:40.0pt;margin-bottom:.0001pt'> 2.      godkänna de av mig förordade grtmderna för reglering av pri­

ser m. m, på vissa jordbmksprodukter för tiden den 1 juli

1978den 30 juni 1981,

3,

godkänna de av mig förordade grundema för reglering av soc­kernäringen för tiden den 1 juli 1978den 30 juni 1979,

4,

godkänna vad jag har förordat i fråga om användningen av avgiftsmedel, som inflyter under regleringsåret 1978/79 eller har influtit under tidigare regleringsår.

Prop. 1977/78:154

75

5,

medge att den rörliga kredit på högst 120 mUj. kr. som år 1973 ställdes tiU siatens jordbruksnämnds förfogande i riksgäldskon­toret för ändamål utanför fördelnuigsplanen för införselav­glftsmedel får imder regleringsåret 1978/79 användas av rege­ringen eller, efter regeringens bestämmande, statens jordbraks­nämnd, för ändamål inom jordbruksprisregleringen och regle­ringen av sockemäringen,

6,

godkänna de av mig förordade grunderna för ändrat stöd till vallfröodlingen,

7,

godkänna vad jag har förordat om avveckling av det särskilda övergångsbidraget åt jordbrukare,

8,

godkänna de av mig förordade grunderna för förelagshälso­vården och socialförsäkringsskyddet för lantbrukarna,

9,

godkänna de av mig förordade grundema för utbyggd avbytar­verksamhet inom jordbruket.

Ärendet bör behandlas under mnevarande riksmöte.

9    Anslagsfrågor för budgetåret 1978/79 DRIFTBUDGETEN

TIONDE HUVUDTITELN C. Jordbruksprisreglering C 3. Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område

1976/77 Utgift 3 126 589 260 1977/78 Anslag 3 608 000 000 1978/79 Förslag 3 666 000 000

Under anslaget anvisas medel för oUka prisreglerande åtgärder. Från anslaget bestrids främst kostnaderna för livsmedelssubventionema och prisstoppet i form av ersättning till jordbraket för uteblivna pris- och avgiftshöjningar samt för subventionering av viss livsmedelsimport. Vi­dare utgår medel lill låginkomslsatsning, avbytarverksamhet och andra sociala satsningar inom jordbruket samt medel som ersättning för inför­selavgiftsmedel utanför fördelningsplanen. Från anslaget bestrids även kostnaderna för prisutjämningen.

Prop. 1977/78:154

76

1977/78

Beräknad ändring 1978/79

Statens jordbruks­nämnd

Föredra­ganden

Anslag

Prisuljämning

166 000 000

+ 14 000 000

+ 14 000 000

Ersättning till följd äv prisstopp m.m.

3 156 000 000

+ 44 000 000

+44 000 000

Låginkomslsatsning m.m. inom jordbruket

217 000 000

__ 

Ersättning för införsel­avgiftsmedel utanför för­delningsplanen

67 000 000

Diverse kostnader

670 000

Summa (avrundad)

3 608 000 000

+ 58 000 000

+ 58 000 000

Statens jordbruksnämnd

Prisutjämning i anledning av vissa åigärder inom EFTA och EG ut­går för vissa jordbruksråvaror till livsmedelsindustrin. Prisuljämnings-förfarandet administreras av riksskatteverket och jordbruksnämnden. Från poslen prisuljämning bekostas också kompensationen för den kosl-nadsfördyring som lullskyddet för fettvaror medför för livsmedelsin­dustrin och den tekniska industrin. För budgetåret 1977/78 beräknas kostnaderna komma alt uppgå till ca 160 milj. kr. mot tidigare beräk­nade och anvisade 166 milj. kr.

För budgetåret 1978/79 räknar nämnden med ett medelsbehov för prisutjämningen av 180 milj. kr.

Från posten Ersättning till fölfd av prisstopp m. m. bestrids kostna­derna för ersättning tUl jordbruket dels till följd av uteblivna införsel-och förmalningsavglflshöjnlngar samt föreskrivna avgiftssänkningar på grund av livsmedelssubvenlionering och prisstopp, dels ersättning till jordbruket för genom prisstoppet förhindrade prishöjningar på kött, fläsk och ost, vilkas priser annars skulle ha höjts tUl följd av stigande världsmarknadspriser. Ersättningen beräknas på inom landet marknads­förda kvantiteter av inhemsk vara.

Jordbruksnämnden beräknar, under föratsättning av att nuvarande tendens blir beslående i fråga om konsumlionsutvecklingen, kostnaden för livsmedelssubventionema för mejeri- och köttvaror tlH 2 992 milj. kr. för budgetåret 1977/78. Beloppet inrymmer också kostnader för broilerstödet.

Kostnaderna för subventioneringen av mjöl och matbröd beräknas av nämnden till 120 milj. ler. för budgetåret 1977/78.

Kostnaderna för ersättning till jordbruket till följd av genom prisslop­pet förhindrade prishöjningar på varor, vars priser annars skulle ha höjts till följd av stigande världsmarknadspriser, är svåra alt beräkna.

Prop. 1977/78:154

77

Jordbruksnämnden beräknar i sin anslagsframställning emellertid dessa kostnader tiU 80 mUj. kr. för budgetåret 1977/78.

Sammanlagt beräknar jordbmksnämnden sålunda kostnaderna för er­sättningen tUl följd av subventionering och prisstopp till ca 3 200 milj- kr. för budgetåret 1977/78.

För budgetåret 1978/79 beräknar jordbraksnämnden, under förutsätt­ning av bl. a. fortsatt subventionering och prisstopp, medelsbehovet till 3 200 milj. kr.

Till poslen för låginkomslsatsning m. m. inom jordbruket anslogs budgetåret 1977/78 217 milj. kr. Enligt regeringens beslut får därav högst 167 mUj. kr. användas till atl bestrida kostnaderna för leverans­tillägg till mjölkproducenter, stöd till smågrisproduktion samt avbytar­verksamhel resp. företagshälsovård inom lantbruket medan 50 mUj. kr. får tas i anspråk för uppbyggnad av ett försäkringssystem för lantbru­kare. Beloppet 167 mUj. kr. fördelas med 115 mUj. kr. för leverans­tUlägg för mjölk, 25 milj. kr. för slöd åt smågrisproduktionen, 25 milj. kr. för avbytarverksamheten inom jordbruket samt 2 milj. kr. för upp­byggnad av ett system för företagshälsovård inom lantbruket.

Besparingar på och överskridanden av de för leveranstUlägg för mjölk och smågrisstöd beräknade beloppen får tillföras resp. avgå från beloppet för avbytarverksamhet inom jordbruket.

Nämnden föreslår alt 217 mUj. kr. får disponeras för låginkomstsats-ning m. m. för budgetåret 1978/79 och upptar därför reservationsvis en post på nämnda belopp för detla ändamål.

Poslen för ersättning för införselavgiftsmedel utanför fördelningspla­nen på 67 milj. kr. fördelar sig med 55 milj. kr. på kostnader för sänk­ning av parliprisel på konsumllonsmjölk och med 12 milj. kr. för pristillägg för får- och lammkött. Motsvarande kostnader har före regleringsåret 1974/75 bekostats med införselavglftsmedel som influtit utöver den s. k. fördelningsplanen. Under förutsättning av oförändrad finansieringsform även under budgetåret 1978/79 upptar jordbruks­nämnden därför reservationsvis en post på 67 milj. kr.

Posten till diverse kostnader som under senare år till väsentlig del åt­gått till SCB:s kostnader för skördeskadeskyddet och för den årliga undersökningen av fodersädsskörden, bör enligt nämnden få dispone­ras för olika projekt och undersökningar. Som exempel anger nämnden, förutom den årliga undersökningen av fodersädsskörden, provunder­sökning beträffande hushållens utgifter för livsmedel och inventering av förbrukningen av handelsgödsel. Nämnden upptar ett oförändrat belopp av 670 000 kr. för budgetåret 1978/79.

Föredraganden

Med hänvisning lUl sammanställningen och tUl vad jag tidigare har anfört hemställer jag att regeruigen föreslår riksdagen

Prop. 1977/78:154

78

atl till Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område för bud­getåret 1978/79 anvisa ett förslagsanslag av 3 666 000 000 kr.

C 6. Särskilt övergångsbidrag åt jordbrukare, m. m.

1976/77 Utgift

2 443 709

1977/78 Anslag

2 000 000

1978/79 Förslag

5 400 000

Anslaget används för utbetalningar dels enligt kungörelsen (1967: 422) om särskilt övergångsbidrag och avgångsvederlag åt jord­brukare (ändrad 1977: 353), dels med anledning av besvärsärenden i fråga om arealtillägg och övergångsbidrag enUgt tidigare bestämmelser, dels enligt rennäringskungörelsen (1971:438, ändrad senast 1975: 138) för särskUt avgångsvederlag åt renägare. Enligt beslut av riksdagen (prop. 1977/78: 19, JoU 1977/78: 10, rskr 1977/78: 103) skaU avgångsve­derlag ål jordbrukare inle utgå efler den 30 juni 1978.

Lantbru kss ty relsen

Antalet beviljade ansökningar om särskilt övergångsbidrag åt jordbra­kare för år 1975 uppgick till ca 4 000. Bidrag på ca 2,4 milj. kr. betala­des ut hösten 1976. Styrelsen uppskattar medelsbehovet till ca 1,3 milj. kr.

Kostnaderna för avvecklingen av det särskUda övergångsbidraget be­räknas till ca 4 milj. kr. Avvecklingen bör ske budgetåret 1978/79.

I fråga om avgångsvederlag åt jordbrukare uppgick utgifterna under år 1976 till 42 140 kr. Styrelsen beräknar medelsbehovet tiU ca 50 000 kr.

För särskilt avgångsvederlag åt renägare uppgick utgifterna under år 1976 till 18 000 kr. Styrelsen beräknar medelsbehovet till ca 50 000 kr.

Föredraganden

Med hänvisning till vad jag tidigare har anfört hemställer jag att rege­ringen föreslår riksdagen

att tUl Särskilt övergångsbidrag åt jordbrukare, m. m. för budget­året 1978/79 anvisa ett förslagsanslag av 5 400 000 kr.

KAPITALBUDGETEN

YII. Fonden för förlag till statsverket

VII: 2. Lagring av jordbruksprodukter

Enligt beslut av riksdagen (prop. 1976/77: 94, JoU 1976/77: 28, rskr 1976/77: 257) ställde regeringen den 9 juni 1977 det för budgetåret 1970/71 anvisade investeringsanslagel Lagring av jordbruksprodukter av

Prop. 1977/78:154

79

90 milj. kr. till statens jordbruksnämnds förfogande under budgetåret 1977/78. Därutöver anvisade riksdagen ytterligare 50 milj. kr. tiU lag­ring av jordbruksprodukter. De anvisade medlen, 140 milj. kr., an­vänds främst för erforderlig säsongmässig lagring av smör och köttva­ror. Medlen ställs till lagerhallarnas förfogande som rörelsemedel mot ränta som motsvarar gällande diskonto med tillägg av 1/2 %.

Statens jordbruksnämnd

Jordbmksnämnden anför atl de anvisade medlen vid ingången av reg­leringsåret 1977/78 i sin helhet utiånades. Samtidigt förelåg ett lånebe­hov på ytterligare ca 40 milj, kr. Den främsta orsaken lUl det höga låne­behovet var en stor lageruppbyggnad av fläsk som bl. a. skett för att möta den säsongmässigt höga konsumtionen under fjärde kvartalet.

Jordbruksnämnden räknar med oförändrad lagringsvolym även i fort­sättningen samtidigt som varuvärdet ökar, vilket gör att efterfrågan på rörelseraedel stiger vid oförändrad lagervolym. Nänmden föreslår därför en höjning av medelsanvisningen med 35 milj. kr. tiU 175 milj. kr.

Föredraganden

För lagring av jordbruksprodukter anvisades budgetåret 1970/71 90 milj. kr. och för budgetåret 1977/78 ytterligare 50 milj. kr. För budget­året 1977/78 får jordbmksnämnden därmed förfoga över högst 140 milj. kr. för denna lagring. Mot bakgrund av det behov av medel som förelig­ger föreslår jag alt ytterUgare 35 milj. kr. anvisas för ändamålet för nästa budgetår.

Det bör övervägas att för tiden därefter ställa erforderliga medel föc ifrågavarande säsongmässiga lagring tiU förfogande genom en rörlig kre­dit i riksgäldskontoret. Det bör ankomma på jordbruksnämnden alt pröva denna fråga och att därefter Inkomma med förslag tUl regeringen.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen alt

1.

medge att de för budgetåren 1970/71 och 1977/78 anvisade medlen till investeringsanslaget Lagring av jordbruksprodukter under budgetåret 1978/79 får användas för det med anslaget avsedda ändamålet,

2.

till Lagring av jordbruksprodukter för budgetåret 1978/79 an­visa ett investeringsanslag av 35 000 000 kr.

10   Beslut

Regeringen ansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som före­draganden har lagt fram.

Prop. 1977/78:154

80

Innebal!

Propositionen   .................................................... 

.... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll ........................ 

.... 

1

Förslag till Lag om ändring i lagen (1967: 340) om prisreglering på

jordbrukets område    ........................................... 

.... 

2

1

Inledning    ..................................................... 

.... 

4

2

Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område  ..... 

6

2.1 Nuvarande förhållanden   .............................. 

6

2.1.1

Systemet för inflationsskydd och inkomstföljsamhet

6

2.1.2

Justeringen av införselavgifter m. m, den 1 juli 1977

7

2.1.3

Justeringen av införselavgifler m.m. den 1 januari 1978            

8

2.1.4

Sammanfattning av de under regleringsåren 1974/75

1977/78 utgående kompensationsbeloppen m. m. ..

10

2.1.5......................................................... Sockerregleringen         

12

2.2 Statens jordbruksnämnd   ............................. 

13

2.2.1................................................... Prisregleringens allmänna utformning för jordbruks­

produkter utom sockerbetor och socker .... 

13

2.2.1.1

AUmänt    ................................... 

.. 

13

2.2.1.2

Jordbrukarnas inkomster från eget arbete och eget kapital, m. m       

14

2.2.1.3

Kostnadsutvecklingen inom jordbruket   ....

15

2.2.1.4

Kostnader för uppsamling och förädling ....

16

2.2.1.5

Fördelningsmelod,    VM-klausul,    exporlpro-duklion m. m       

17

2.2.1.6

Övriga frågor   ............................. 

.. 

19

2.2.2......................................................... Prisregleringen för olika produkter       

20

2.2.2.1

VegetabUier utom socker  .............. 

.. 

20

2.2.2.2

Mjölk och mejeriprodukter  ............. 

22

2.2.2.3

Styrning av animalieproduktionens utbyggnad

23

2.2.3

Sockerregleringen      ............................ 

.. 

25

2.2.4

Livsmedelssubventionernas effekter   ........ 

29

2.2.5

Införselavgiftsmedel m. m........................ 

31

2.2.6

Lagförslag............................................. 

37

2.2.6.1

Bemyndigande för jordbrukels regleringsför­eningar att utöva viss myndighetsfunktion ..

37

2.2.6.2

Anpassning tUl räntelagen.............. 

.. 

37

2.2.6.3

Avgiftsskyldighet för fläsk- och äggproducent

38

3 Slöd till odlingen av vallväxlfrö............................ 

.. 

38

3.1

Nuvarande förhåUanden   ............................. 

38

3.2

Vallfrönämnden ........................................... 

39

3.3

Statens jordbruksnämnd   ............................. 

40

3.4

Remissyttrandena   ...................................... 

40

4 Avveckling av det särskilda övergångsbidragel........ 

.. 

41

4.1

Nuvarande förhållanden   .............................. 

41

4.2

Lantbruksstyrelsen....................................... 

42

4.3

Remissytlrandena   ...................................... 

43

5................................................................... Företagshälsovården och försäkringssystemet för lantbrukare ..

................................................... 

43

5.1 Nuvarande förhållanden   ............................. 

43

Prop. 1977/78:154

81

5.2

Siatens jordbraksnämnd   ............................. 

. 

43

5.3

Remissyttrandena   ..................................... 

. 

45

6  Utbyggd avbytarservice inom jordbruket .............. 

47

6.1

Nuvarande förhållanden   .............................. 

47

6.2

Utredningen om utbyggd avbytarservice inom jordbruket ..

48

6.3

Remissytlrandena    ..................................... 

. 

53

7  Föredraganden   .............................................. 

55

7.1

Prisreglering av jordbruksprodukter utom sockerbetor och socker       

55

7.2

Sockerregleringen   ..................................... 

. 

62

7.3

Införselavgiftsmedel  m. m............................. 

. 

64

7.4

Stöd till vallfröodlingen   ............................... 

66

7.5

Avveckling av det särskUda övergångsbidraget.. 

68

7.6

Företagshälsovård  och  socialförsäkringsskydd  inom  lant­bruket       

68

7.7

Avbytarverksamheten    ............................... 

70

7.8

Förslag till ändring av lagen (1967: 340) om prisreglering

på jordbrukets område ................................. 

. 

73

8

Hemställan     ................................................. 

. 

74

9

Anslagsfrågor för budgetåret 1978/79  ................. 

75

10 Beslut ........................................................... 

. 

79

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM l

»

78 780252