Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1988/89:106

om tilläggsprotokollet till den europeiska

p

sociala stadgan

1988/89:106

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 16 februari 1989 för den åtgärd som föredra­ganden har hemställt om.

På regeringens vägnar

Kjell-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Maj-Lis[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner tilläggsprotokollet till den europeiska sociala stadgan. Protokollet innehåller i sak fyra nya artiklar. De handlar om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet, arbets­tagares rätt till medbestämmande i vissa frågor samt socialt skydd för äldre.

1    Riksdagen 1988/89. I .saml. Nr 106

Arbetsmarknadsdepartementet

Prop. 1988/89:106

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 16 februari 1989

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om tilläggsprotokollet till den europeiska sociala stadgan

1  Inledning

Den europeiska sociala stadgan är en internationell överenskommelse som utarbetades inom Europarådet under tiden 19531961. Av Europarådets 22 medlemsländer har följande 15 ratificerat samtliga eller flertalet artik­lar i stadgan: Cypern, Danmark, Frankrike, Grekland, Irland, Island, Italien, Malta, Nederländerna, Norge, Spanien, Sverige, Storbritannien, Förbundsrepubliken Tyskland och Österrike.

Sverige ratificerade stadgan år 1962 (prop. 1962: 175, 2 LU 38, rskr. 365). Vissa förpliktelser undantogs dock från ratifikation. Efter regerings­beslut den 17 maj 1979 utsträcktes ratifikationen något. Sverige har där­med godtagit 62 av de 72 förpliktelserna.

Stadgan innehåller i sak 19 artiklar med bestämmelser om arbetsmark­nadspolitik, arbetsvillkor, arbetarskydd, förenings- och förhandlingsrätt, socialförsäkring och andra sociala trygghetsanordningar samt familjepoli­tik. Den innehåller också bestämmelser till skydd för migrerande arbets­kraft. Syftet är att garantera sociala rättigheter samt att höja levnadsstan­darden och öka den sociala välfärden.

1 november månad 1987 färdigställdes tilläggsprotokollet till den euro­peiska sociala stadgan. Tilläggsprotokollet undertecknades den 5 maj 1988 av Cypern, Grekland, Island, Italien, Luxemberg, Spanien, Sverige, Turki­et och Förbundsrepubliken Tyskland.

De nya rättigheter som införs genom tilläggsprotokollet finns uppräkna­de i protokollets del 1 och preciseras närmare i fyra olika artiklar i del 

II. 

Rättigheterna är följande:

1.

Alla arbetstagare har rätt till lika möjligheter och lika behandling i frågor som rör anställning och yrkesutövning utan diskriminering på grund av kön.

2.

Arbetstagare har rätt till information och samråd inom företaget.

3.

Arbetstagare har rätt att delta i avgöranden om och förbättring av arbetsförhållanden och arbetsmiljö i företaget.

4.

Varje äldre människa har rätt till socialt skydd.

Länder, som undertecknat den sociala stadgan och tilläggsprotokollet,    Prop. 1988/89:106 kan ratificera en eller flera av de fyra artiklarna i protokollets del 11.

En promemoria över artiklarna i tilläggsprotokollet har utarbetats inom arbetsmarknadsdepartementet. I promemorian görs en genomgång av de fyra artiklarna i tilläggsprotokollets del 11 mot bakgrund av svenska förhål­landen. Slutsatsen är att det på det hela taget inte torde föreligga hinder för ratifikation. Under artikel 3 punkt 1 c anförs dock att det är något oklart vad förpliktelsen innehåller och att det möjligen kan ifrågasättas om Sverige bör binda sig vid bestämmelsen i fråga.

Promemorian har remissbehandlats. Remissyttranden har avgivits av socialstyrelsen (artikel 4), riksförsäkringsverket (artikel 4), arbetsdomsto­len (artiklarna 13), arbetarskyddsstyrelsen (artikel 3), jämställdhetsom­budsmannen (artikel 1), ILO-kommittén, statens arbetsgivarverk. Svenska arbetsgivareföreningen. Svenska kommunförbundet. Landstingsförbun­det, Landsorganisationen i Sverige, Tjänstemännens centralorganisation. Centralorganisationen SACO/SR, Pensionärernas riksorganisation (artikel 4) och Sveriges pensionärsförbund (artikel 4).

En sammanställning av remissyttrandena har upprättats och finns till­gänglig i ärendet (dnr 2022/88).

Texten till tilläggsprotokollet på engelska och svenska bör fogas som bilaga till regeringsprotokollet i detta ärende.

Jag anhåller att få anmäla frågan om godkännande av tilläggsprotokol­let. I fråga om artikel I har jag samrått med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] och i fråga om artikel 4 med statsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN].

2 Tilläggsprotokollet till den europeiska sociala Stadgan

2.1  Bakgrund

År 1978 beslöt medlemsstaterna i Europarådet att undersöka möjligheten att utöka listorna över sådana rättigheter bl.a. på det ekonomiska och sociala området som borde skyddas av europeiska konventioner. Till följd härav inleddes ett omfattande arbete som syftade till att inkludera nya rättigheter i sådana överenskommelser som den Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt den Europeiska sociala stadgan.

Hösten 1984 förelåg ett preliminärt förslag till tilläggsprotokoll till stad­gan. Vidare förelåg en bilaga som skulle utgöra en integrerad del av stadgan. Såväl den Europeiska fackliga samarbetsorganisationen (EFS) som Samarbetsorganisationen för europeiska arbetsgivareföreningar och industriförbund (UNICE) bereddes tillfälle att yttra sig över de föreslagna texterna. Därefter vidtog förnyad granskning inom Europarådet.

I januari 1987 antog Europarådets parlamentariska församling ett för­slag till ändring i den preliminärt föreslagna texten. Slutligen antogs till-läggsprotokollet den 26 november 1987 av Europarådets ministerkommit­té. Det öppnades för undertecknande den 5 maj 1988.

Endast de medlemsstater i Europarådet som undertecknat eller ratifi-   Prop. 1988/89: 106 cerat stadgan får underteckna respektive ratificera tilläggsprotokollet (arti­kel 10). Genom ratifikationen förbinder sig staten att tillämpa en eller flera av de fyra artiklarna (artikel 5). I motsats till vad som gäller för stadgan är det inte möjligt att ratificera delar av artiklar i tilläggsprotokollet.

Tilläggsprotokollet träder i kraft då det ratificerats av tre stater (artikel 10). Bestämmelserna kan verkställas genom lagstiftning, kollektivavtal eller andra lämpliga åtgärder (artikel 7). Övervakning av tillämpningen sker på samma sätt som gäller för stadgan (artikel 6). Det innebär att de fördragsslutande länderna vartannat år skall avge rapport rörande de artiklar som ratificerats. Rapporterna granskas i två olika kommittéer. Den första kommittén är sammansatt av oberoende experter och den andra av regeringstjänstemän från vart och ett av de fördragsslutande länderna. Resultatet av kommittéernas arbete kan utgöra underiag för rekommendationer från Europarådets ministerkommitté till länder som i något avseende inte uppfyller stadgans krav.

Regeringen beslöt den 21 april 1988 att tilläggsprotokollet skulle under­tecknas av Sverige. Som jag inledningsvis nämnt undertecknades protokol­let av Sverige och åtta andra stater den 5 maj 1988.

2.2 Tilläggsprotokollets huvudsakliga innehåll

Här följer en redogörelse för var och en av de fyra artiklarna i tilläggsproto­kollets del 

II.

Artikel 1

Denna artikel gäller alla arbetstagares rätt till lika möjligheter och lika behandling i frågor som rör anställning och yrkesutövning. Ingen får lämnas utan det skydd som artikeln syftar till att ge. Skyddet skall gälla inte bara arbetstagare utan även personer som söker arbete. De krav som de fördragsslutande staterna skall uppfylla finns uppräknade i punkt I. I punkterna 2-4 anges situationer när krav på lika behandling inte förelig­ger.

Rätt till lika behandling för män och kvinnor skall föreligga i fråga om anställning och yrkesutövning när det gäller:

tillträde till anställning

skydd inot uppsägning

skydd mot omplacering

yrkesvägledning

yrkesutbildning

vidareutbildning

rehabilitering inom yrkeslivet

lön och andra anställningsvillkor

arbetsförhållanden

karriär- och befordringsmöjligheter

Enligt den förklarande rapport, som upprättats i anslutning till tilläggs­protokollet och dess bilaga, får frågor som rör social trygghet, liksom andra bestämmelser rörande arbetslöshetsersättning, ålderspension och efter­ievandeförmåner uteslutas från tillämpningsområdet för artikel 1.

Prop. 1988/89:106

Artiklarna 2 och 3

De här artiklarna gäller arbetstagares rätt till inflytande över arbetslivets villkor. I motsats till artikel I omfattas inte nödvändigtvis alla arbetstagare av bestämmelsen. Det står uttryckligen i tilläggsprotokollets text att vissa arbetstagare kan lämnas utanför därför att de är anställda i mycket små företag. Det framgår vidare att rätten till medbestämmande utövas anting­en direkt av arbetstagarna eller av deras representanter.

Det fordras inte att den nationella lagstiftningen skall innehålla medbe­stämmanderegler. Det räcker med att vidta eller främja åtgärder som möjliggör ett sådant system. Medbestämmandet skall utövas i enlighet med nationell lagstiftning och praxis. Tillämpningen kan ske genom kol­lektivavtal förutsatt att systemet ger tillräcklig effektivitet. Här finns alltså stort utrymme för arbetsmarknadens parter i ett fördragsslutande land att utforma de rättigheter som avses med artiklarna.

Termerna "företag" och "arbetstagares representanter" definieras i bila­gan till tilläggsprotokollet. Endast arbetsgivare vars verksamhet tillkom­mit för att producera varor eller tjänster i vinstsyfte och med befogenhet att fastställa sin egen marknadspolitik faller inom tillämpningsområdet för dessa artiklar. Orden "arbetstagares representanter" avser personer som betraktas som sådana enligt nationell lagstiftning eller sedvänja.

Religiösa och andra ideella inrättningar får uteslutas vid tillämpning av artiklarna 2 och 3 i den mån det är nödvändigt för att skydda den ideella inriktningen.

Artikel 4

Denna artikel gäller äldre människors rätt till socialt skydd. Uppläggning­en skiljer sig från den i övriga artiklar genom att samtliga punkter innehål­ler förpliktelser.

På samma sätt som gäller för artikel I skall tillämpningen omfatta alla.

Av den förklarande rapporten framgår att uppräkningen av åtgärder inte är fullständig utan skall ses som en vägledning. Även andra lämpliga åtgärder får vidtas för att nå det angivna målet, nämligen att säkerställa äldre människors rätt till socialt skydd antingen direkt eller i samarbete med offentliga eller privata organisationer.

2.3 Föredraganden

Mitt förslag: Sverige bör ratificera tilläggsprotokollet till den euro­peiska sociala stadgan.

ti    Riksdagen 1988/89. 1 saml. Nr 106

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har ingen-    Prop. 1988/89:106 ting att invända mot ratifikation. Tjänstemännens centralorganisation (TCO) anser emellertid inte att Sverige skall binda sig vid något åtagande enligt artikel 3 punkt I c.

Skälen för mitt förslag: Innan jag går in på de olika artiklarna i tilläggs­protokollet vill jag från mer allmänna utgångspunkter nämna följande.

Den europeiska sociala stadgan är ratificerad av nio EG-länder och fyra EFTA-länder. Vid förverkligandet av de diskussioner som nu förs om en social dimension av den planerade inre marknaden inom EG och inom ramen för samarbetet mellan EFTA och EG bör den europeiska sociala stadgan få en framträdande plats. Genom denna finns redan minimistan­darder på ett brett social- och arbetsmarknadspolitiskt falt fastslagna för hela Västeuropa. Redan av den anledningen är det väsentligt att Sverige ratificerar tilläggsöverenskommelsen till stadgan.

Artikel 1

Kraven i artikel 1 punkt I tillgodoses framför allt genom lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet (jämställdhetslagen) vilken förbjuder arbetsgivare att missgynna kvinnor och män på grund av kön. Lagen skyddar både anställda och personer som söker anställning. Det är uttryckligen förbjudet för en arbetsgivare att missgynna någon på grund av kön vid anställning eller befordran eller vid utbildning för be­fordran. Det är också förbjudet att tillämpa sämre anställningsvillkor, leda och fördela arbetet på sådant sätt att någon blir oförmånligt behandlad samt att omplacera, permittera, säga upp eller avskeda någon om åtgärden grundar sig på arbetstagarens kön.

Jämställdhetslagen innehåller även bestämmelser om arbetsgivares skyl­dighet att vidta aktiva åtgärder för att främja jämställdhet i arbetslivet. En arbetsgivare är t. ex. skyldig att se till att arbetsförhållandena lämpar sig för både kvinnor och män. Arbetsgivaren skall också verka för att det blir en jämn fördelning mellan kvinnor och män i skilda typer av arbete och inom olika kategorier av arbetstagare.

En särskild jämställdhetsombudsman och en jämställdhetsnämnd skall se till att jämställdhetslagen efterlevs. Regeringen tillsatte i juni 1988 en särskild utredare för att utvärdera jämställdhetslagen, (dir. 1988:33). Ut­redarens uppgift är att föreslå förändringar som kan göra lagen mer verk­sam och ändamålsenlig. Arbetet i utredningen skall vara slutfört under år 1989.

När det gäller skydd mot uppsägning kan det anmärkas att lagen (1982:80) om anställningsskydd föreskriver att varje uppsägning från en arbetsgivares sida skall vara sakligt grundad. Enbart den omständigheten att en arbetstagare är av ett visst kön kan aldrig vara saklig grund för uppsägning.

Även utanför arbetsrättens område uppfyller Sverige kraven i artikel 1 punkt I. Kvinnor och män i Sverige erbjuds samma utbildning i grundsko­la, gymnasieskola och vuxenutbildning. Även möjligheterna till yrkesväg-

ledning, vidareutbildning och yrkesinriktad rehabilitering är desamma för    Prop. 1988/89: 106 kvinnor som för män.

1 artikel I punkterna 2-/ klargörs att vissa situationer av särbehandling skall kunna förekomma utan att det strider mot punkt I. Enligt punkt 2 får det förekomma särbestämmelser för att skydda eller hjälpa kvinnor t. ex. i samband med graviditet och barnsbörd. Punkt 3 innebär att åtgärder för att avhjälpa brister i jämställdheten inte hindras av bestämmelserna i artikel 

I. 

Enligt punkt 4 är det även i vissa andra fall tillåtet att utesluta vissa yrkesverksamheter från tillämpningsområdet för artikel I. Det är när yrket av någon orsak endast kan anförtros åt personer av det ena könet.

1 regeringens proposition om jämställdhetspolitiken inför 90-talet (prop. 1987/88:105, AU 17, rskr. 364) redovisas en femårig handlingsplan för det fortsatta jämställdhetsarbetet i Sverige. Tonvikten har lagts på kvinnornas roll i ekonomin, jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarkna­den, i utbildningen och i familjen, samt kvinnors inflytande i samhället.

Redan år 1962 ratificerade Sverige artikel 4 moment 3 i stadgan och förband sig att erkänna kvinnors och mäns rätt till lika lön för arbete av lika värde.

Det kan vidare nämnas att Sverige ratificerat ILO: s konventioner (nr 100) om lika lön och (nr 111) diskriminering (anställning och yrkesutöv­ning) samt FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor.

Mot denna bakgrund bör artikel I kunna ratificeras av Sverige.

Artikel 2

Artikeln gäller rätt till information och förhandling i frågor som har med företagets verksamhet att göra.

Den svenska lagstiftning som finns på detta område är lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet samt lagen (1987:1245) om styrelsere­presentation för de privatanställda.

Lagen om styrelserepresentation för de anställda är av stor betydelse för att garantera de anställdas möjlighet till information och inflytande i arbetslivet. 1 varje företag som har minst 25 arbetstagare har de anställda rätt till två ledamöter i styrelsen. Ledamöterna utses av de lokala arbetsta­garorganisationer som är bundna av kollektivavtal i förhållande till arbets­givaren. Arbetstagarrepresentanterna skall i princip arbeta under samma villkor som andra ledamöter av styrelsen.

Medbestämmandelagen innehåller grundläggande regler om arbetstagar-inflytande. De anställdas organisationer ges därigenom rätt till förhand­lingar i syfte att reglera förhållandena mellan arbetsgivare och arbetstaga­re. Detta sker främst genom kollektivavtal. Medbestämmandelagen ger också de anställda rätt till information samt rätt till förhandlingar i arbets­lednings- och företagsledningsfrågor.

Enligt 19 § medbestämmandelagen skall arbetsgivare fortlöpande hålla

arbetstagarorganisation i förhållande till vilken han är bunden av kollek­

tivavtal underättad om hur hans verksamhet utvecklas produktionsmäs-

sigt och ekonomiskt.

1

Detta torde räcka för att Sverige skall anses uppfylla pM«/r? la.

Prop. 1988/89: 106

En arbetstagarorganisation har enligt 10 och 12§§ medbestämmandela­gen rätt till förhandling i frågor som rör medlem i organisationen. Därut­över är arbetsgivaren skyldig att på eget initiativ förhandla med arbetsta­garsidan enligt 11 § i lagen som har följande lydelse.

Innan arbetsgivare beslutar om viktigare förändring av sin verksamhet, skall han på eget initiativ förhandla med arbetstagarorganisation i förhål­lande till vilken han är bunden av kollektivavtal. Detsamma skall iakttagas innan arbetsgivare beslutar om viktigare förändring av arbets- eller anställ­ningsförhållandena för arbetstagare som tillhör organisationen.

11 och I2§§ medbestämmandelagen gäller enligt I3§ i lagen även gent­emot en arbetstagarorganisation som inte har träffat kollektivavtal med arbetsgivaren om det gäller en fråga som särskih angår en medlem i den organisationen.

Även kraven i punkl I b kan därigenom antas vara tillgodosedda.

Enligt artikel 2 punkt 2 får mindre företag undantas från vad som skall gälla enligt punkt 

I. 

Antalet anställda i de på så sätt undantagna företagen får fastställas enligt nationell lagstiftning eller sedvänja.

Som påpekats av flera remissinstanser innehåller bilagan till tilläggspro­tokollet en definition av ordet "företag". Denna definition utesluter såväl offentlig förvaltning som offentligt ägda företag, vilka inte bildats i vinst­syfte, från tillämpningsområdet för artikel 2.

Även artikel 2 bör alltså utan svårighet kunna ratificeras av Sverige. De båda undantagen i punkt 2 och i bilagan kommer inte ha någon egentlig betydelse för Sveriges del eftersom medbestämmandelagen gäller för an­ställda även i offentlig verksamhet och i småföretag. Styrelserepresenta­tionslagen gäller dock endast för privatanställda och endast för företag som sysselsätter ett visst antal arbetstagare.

Artikel 3

Artikeln gäller medbestämmande rörande arbetsförhållanden och arbets­miljö.

Den lagstiftning om arbetstagarinflytande som jag redovisat under arti­kel 2 är tillämplig även för sådana frågor som avses i artikel 3.

1 Sverige förekommer sedan lång tid ett samarbete mellan arbetsgivare och arbetstagare i arbetsmiljöfrågor. Punkt 1 tillgodoses framför allt ge­nom bestämmelser om samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare i arbetsmiljölagen (1977:1160) och arbetsmiljöförordningen (1977:1166).

I 6 kap. arbetsmiljölagen föreskrivs att arbetsgivare och arbetstagare

skall bedriva en på lämpligt sätt organiserad skyddsverksamhet. På en

arbetsplats med minst fem anställda skall det utses skyddsombud och på

arbetsplatser med minst 50 anställda en skyddskommitté sammansatt av

företrädare för arbetsgivaren och arbetstagarna. Den som utses till skydds­

ombud skall delta vid planering av förändringar i verksamheten som kan

ha inverkan på arbetstagarnas hälsa. En skyddskommitté skall planera och

övervaka skyddsarbetet på arbetsplatsen.

8

Tillgång till företagshälsovård är viktigt när det gäller arbetstagares Prop. 1988/89: 106 säkerhet och hälsa på arbetsplatsen. Under senare år har den svenska företagshälsovården byggts ut. Företagshälsovård finns numera i alla stora företag. Statlig ersättning utgår på vissa villkor. 1 övrigt regleras systemet huvudsakligen i avtal mellan arbetsmarknadens parter. Om arbetsförhål­landena påkallar det finns det dock i 3 kap. 2 § andra stycket arbetsmiljö­lagen en lagfäst skyldighet för en arbetsgivare att föranstalta om företags­hälsovård för sina anställda.

Vad jag nu redovisat torde räcka för att kraven i artikel 1 punkt 1 a-b skall anses uppfyllda.

Ordalydelsen i punkt 7 c är inte helt entydig. Av den förklarande rappor­ten framgår att texten tillkommit genom ett tillägg till det preliminära förslaget från Europarådets parlamentariska församling. I den remitterade promemorian framförs vissa invändningar mot ratifikation. TCO har i sitt remissvar tagit fasta på dessa invändningar. Betänkligheterna grundar sig på uppfattningen att ett land genom ratifikation av punkt 1 c förbinder sig att vidta åtgärder för att inrätta sociala eller sociokulturella tjänster inom företagen.

Termerna "sociala och sociokulturella tjänster och arrangemang" för­klaras i tilläggsprotokollets bilaga. Vad som åsyftas är sådant som perso­nalvård, motionsanläggningar, amningsrum, bibliotek, ferieläger för barn m.m.

Som framgår av de inledande orden i artikel 3 syftar hela artikeln till att säkerställa rätten för arbetstagare att delta i avgöranden om och förbätt­ringar av arbetsförhållanden och arbetsmiljö. Vad de fördragsslutande parterna skall utfästa sig att göra är att säkerställa ett effektivt utövande av arbetstagares rätt att delta i beslutsfattandet. På så sätt skulle det bli möjligt för arbetstagare eller deras representanter att bidra till inrättandet av sociala eller sociokulturella tjänster och arrangemang.

Enligt den förklarande rapporten täcker uttrycket "att delta i" alla situationer i vilka arbetstagare eller deras representanter på något sätt har att göra med förfarandena för beslutsfattande eller godkännande av vissa åtgärder.

Om avsikten med punkt 1 c hade varit att tillgodose ett behov av sociala och sociokulturella tjänster och arrangemang skulle detta med säkerhet ha utvecklats både i själva konventionstexten med bilaga och i den förklaran­de rapporten. Det skulle ha varit väsentligt för Europarådets medlemslän­der att få veta vilka åtgärder som skulle förväntas i detta hänseende av företag i ett fördragsslutande land. Eftersom artikeltexten har en särskild tonvikt på medbestämmande och närmare kommentarer till de förväntade arrangemangens omfattning saknas, kan man med stor säkerhet fastslå att det inte är något annat än rätt till information och samråd som erfordras.

I arbetsdomstolens remissyttrande framhålls att de tjänster och arrange­

mang som åsyftas torde ligga inom det område som i medbestämmandela­

gen beskrivs som "förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare".

Lagen torde således enligt arbetsdomstolen ge såväl förhandlingsrätt

som möjlighet att sluta kollektivavtal rörande sådant som nämns i punkt

le.

9

Jag har samma uppfattning som arbetsdomstolen. På grund härav och    Prop. 1988/89:106 mot bakgrund av vad som redovisats ovan anser jag inte att innehållet i punkt 1 c reser hinder för en ratifikation från svensk sida.

Genom punkt 1 d ges arbetstagare och deras representanter rätt till information och samråd såvitt avser övervakning av att hälso- och säker­hetsföreskrifter efterlevs. Av den förklarande rapporten framgår att arbets­tagarna och deras representanter inte skall ersätta de organ som bär ansvar för övervakningen utan snarare säkerställa att övervakningen blir så effek­tiv som möjligt.

Tillsynen över efterlevnaden av arbetsmiljölagen utövas enligt lagens 7 kap. 1 § av arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen. På samma sätt som frågorna under punkt I c ligger här berörda angelägenheter inom ramen för det område som i medbestämmandelagen beskrivs som "förhål­landet mellan arbetsgivare och arbetstagare".

Inte heller punkt I d torde således vålla problem vid en ratifikation från Sveriges sida.

Artikel 3 punkt 2 upptar endast möjligheter till undantag. Jag ber här att få hänvisa till vad jag anfört rörande undantagen under artikel 2.

Artikel 3 bör enligt min bedömning kunna ratificeras av Sverige.

Artikel 4

Samhällets ansvar för det sociala skyddet regleras i Sverige i första hand i socialtjänstlagen (1980:620, SoL). Enligt lagens första paragraf (portalpa-ragraO skall socialtjänsten medverka i en samhällsutveckling som syftar till jämlikhet i levnadsvillkor och social och ekonomisk trygghet för män­niskorna. Verksamheten skall syfta till att öka den enskildes möjligheter att ta del av samhällets gemenskap, förebygga uppkomsten av sociala svårigheter och begränsa eller avhjälpa enskildas och gruppers behov av stöd och hjälp. Socialtjänsten skall inriktas på att "frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser" och ha sin utgångspunkt i rätten för den enskilde att själv bestämma över sin situation. Detta åvilar varje kommun som har "det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver" (3§SoL). Insatserna för den enskilde skall utformas och genomföras tillsammans med honom och vid behov i samverkan med andra samhällsorgan och med organisationer och andra föreningar (9 § SoL). Socialnämnden fullgör kommunens uppgifter inom socialtjänsten.

Detta sociala skydd omfattar givetvis även äldre människors behov av sådant. För äldre finns emellertid dessutom särskilda föreskrifter om kom­munens ansvar i 19, 20 och 20a§§ SoL. Dessa bestämmelser har följande lydelse:

Omsorger om äldre människor

19 § Socialnämnden skall verka för att äldre människor får möjlighet att

leva och bo självständigt och att ha en aktiv och meningsfull tillvaro i

gemenskap med andra.

10

20 §   Socialnämnden skall verka för att äldre människor får goda bostä-   Prop. 1988/89:106 der och ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service.

För äldre människor med behov av särskilt stöd skall kommunen inrätta bostäder med gemensam service (servicehus).

Övergången från ett yrkesverksamt liv skall underlättas genom informa­tion och annat stöd.

20 a § Kommunen skall planera sina insatser för äldre. I planeringen skall kommunen samverka med landstingskommunen samt andra sam­hällsorgan och organisationer.

Den övergripande tanken i och syftet med artikel 4 torde kunna anses vara tillgodosedda genom dessa och övriga töreskrifter i socialtjänstlagen. Genom statsbidrag till social hemhjälp och färdtjänst främjar staten vidare kommunernas möjligheter att uppfylla sina skyldigheter enligt social­tjänstlagen.

Till lämpliga resurser i punkt 1 a torde kunna räknas folkpensions- och tilläggspensionsförmånerna i lagen (1962:381) om allmän försäkring och lagen (1969:205) om pensionstillskott samt förmåner enligt lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpen­sion.

Medel beviljas dessutom årligen de större pensionärsorganisationerna genom vilka äldre människor kan spela en aktiv roll i bl. a. det offentliga livet.

Till punkt I b vill jag anföra att tillhandahållande av information om tjänster och hjälpmedel för äldre ibland kan stöta på svårigheter, t. ex. i förhållande till äldre invandrare. Hithörande problem har behandlats av riksdagen, som påpekat att det i första hand ankommer på socialstyrelsen att uppmärksamma kommunerna på de särskilda krav som ställs (1988/89 SoU: 6).

Såvitt gäller boendet, punkt 2 a, är den allmänna politiska målsättningen att genom olika insatser göra det möjligt för de äldre att bo kvar i den egna bostaden så länge som möjligt och att erbjuda ett varierat utbud av servicebostäder som förenar en god och trygg service och vård med en bra boendemiljö, allt enligt 20 § SoL och målen i den av riksdagen antagna propositionen 1984/85: 142 om förbättrade boendeförhållanden för gamla, handikappade och långvarigt sjuka. I linje med detta har hemtjänsten och hemsjukvården fått en allt större betydelse. Under senare år har även behovet av stöd till vård av närstående i hemmet uppmärksammats. Förslag härom har nyligen antagits av riksdagen.

Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) är det en landstingskommu­nal uppgift att ge alla som är bosatta inom landstingskommunen en god hälso- och sjukvård. Detta ansvar omfattar även äldre människors behov {punkt 2 b).

Punkt 3. Vad gäller kommunernas servicehus och ålderdomshem och landstingens institutioner pågår utvecklingsarbete för att öka de äldres inflytande.

Mot bakgrund av riksdagens beslut nyligen (prop. 1987/88:176, 1988/89

11

SoU: 6, rskr. 82) om äldreomsorgen inför 90-talet torde generellt kunna   Prop. 1988/89:106 sägas att Sverige inte kommer att få svårigheter med tillämpningen av artikel 4.

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att godkänna tilläggsprotokollet till den europeiska soci­ala stadgan.

4 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för den åtgärd som föredraganden har hemställt om.

12

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

Översättning

Additional Protocol to the European Social Charter

Preamble

The member States of the Council of Euro­pé signatory hereto,

Resolved to take new measures to extend the protection of the social and economic rights guaranteed by the European Social Charter, opened for signature in Turin on 18 october 1961 (hereinafter referred to a "the Charter"),

Have agreed as follows:

Tilläggsprotokoll till den europeiska sociala stadgan

Inledning

De medlemsstater i Europarådet som undertecknat detta protokoll,

som är beslutna att vidta nya åtgärder för att utvidga skyddet för de sociala och ekono­miska rättigheter som säkerställs genom Eu­ropeiska sociala stadgan, vilken öppnades för undertecknande i Turin den 18 oktober 1961 (nedan kallad "stadgan"),

har kommit överens om följande:

Parti

The Parties accept as the aim of their poli­cy to be pursued by all appropriate means, both national and intemational in character, the attainment of conditions in which the following rights and principles may be effec-tively realised:

1.   All workers have the right to equal op-

portunities and equal treatment in matters of

employment and occupation without discri-

mination on the grounds of sex.

2.

Workers have the right to be informed and to be consulted within the undertaking.

3.

Workers have the right to take part in the determination and improvement of the working conditions and working environ­ment in the undertaking.

4.

Every elderly person has the right to social protection.

Del 1

De fördragsslutande parterna erkänner att målet för den politik som de skall fullfölja med alla lämpliga medel, såväl nationellt som internationellt, skall vara att uppnå så­dana förhållanden att följande rättsgrund­satser och principer kan förverkligas:

1.   Alla arbetstagare har rätt till lika möjlig­

heter och lika behandling i frågor som rör

anställning och yrkesutövning utan diskrimi­

nering på grund av kön.

2.

Arbetstagare har rätt till information och samråd inom företaget.

3.

Arbetstagare har rätt att delta i avgöran­den om och förbättring av arbetsförhållanden och arbetsmiljö i företaget.

4.

Varje äldre människa har rätt till socialt skydd.

Part

II

The Parties undertake, as provided for in Part III, to consider themselves bound by the obligations laid down in the following artic-les:

Artide 1

Right to equal opportunities and equal treat­ment in matters of employment and occupa­tion without discrimination on the grounds of sex

Del

II

De fördragsslutande parterna utfäster sig att på det sätt som föreskrivs i del 111 anse sig bundna av förpliktelserna i följande artiklar:

Artikel 1

Rätt till lika möjligheter och lika behandUng i frågor som rör anställning och yrkesutövning utan diskriminering på grund av kön.

13

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

1.   With a view to ensuring the effective

exercise of the right to equal opportunities

and equal treatment in matters of employ­

ment and occupation without discrimination

on the grounds of sex, the Parties undertake

to recognise that right and to take appropri­

ate measures to ensure or promote its appli-

cation in the following fields:

   access to employment, protection aga­

inst dismissal and occupational resettlement;

   vocational guidance, training, retrai-

ning and rehabilitation;

terms of employment and working con­ditions including remuneration;

career development including promo­tion.

2.

Provisions concerning the protection of women, particularly as regards pregnancy, confinement and the post-natal period, shall not be deemed to be discrimination as refer­red to in paragraph I of this Artide.

3.

Paragraph I of this Artide shall not prevent the adoption of specific measures ai-med at removing de facto inequalities.

4.

Occupational activities which, by rea­son of their nature or the context in which they are carried out, can be entrusted only to persons of a particular sex may be exduded from the scope of this Artide or some of its provisions.

1.   

1 syfte att säkerställa ett effektivt ut­

övande av rätten till lika möjligheter och lika

behandling i frågor som rör anställning och

yrkesutövning utan diskriminering på grund

av kön, utfäster sig de fördragsslutande par­

terna att erkänna denna rätt och att vidta

lämpliga åtgärder för att tillförsäkra och

främja tillämpningen av denna på följande

områden:

tillträde till anställning, skydd mot upp­sägning och omplacering;

yrkesvägledning, yrkesutbildning, vida­reutbildning och rehabilitering;

anställningsvillkor och arbetsförhållan­den, inbegripet lön;

karriärutveckling inbegripet befordran.

2.

Bestämmelser rörande skydd för kvin­nor, särskilt vad avser havandeskap, barns­börd och perioden efter en förlossning, skall inte betraktas som diskriminering i enlighet med vad som anges i punkt I i denna artikel.

3.

Punkt 1 i denna artikel skall inte utgöra hinder för vidtagande av speciella åtgärder syftande till att avhjälpa faktiska brister vad avser jämställdhet.

4.

Yrkesverksamheter, som på grund av sin art eller de sammanhang i vilka de utövas kan anförtros endast åt personer av ettdera könet, får uteslutas från tillämpningsområdet för denna artikel eller vissa av dess bestäm­melser.

Artide 2

Right to information and consultation

I. 

With a view to ensuring the effective exercise of the right of workers to be infor­med and consulted within the undertaking, the Parties undertake to adopt or encourage measures enabling workers or their represen­tatives, in accordance with national legisla-tion and practice:

a. to be informed regularly or at the app­ropriate ti me and in a comprehensible way about the economic and financial situation of the undertaking employing them, on the understanding that the disclosure of certain

Artikel 2

Rätt till information och samråd

I. 

I syfte att säkerställa ett effektivt ut­övande av arbetstagares rätt till information och samråd inom företaget utfäster sig de fördragsslutande parterna att anta eller främ­ja åtgärder som möjliggör för arbetstagare eller deras representanter att i enlighet med nationell lagstiftning och sedvänja:

a. bli informerade, regelbundet eller vid lämplig tidpunkt samt på lättfattligt sätt, om det ekonomiska och finansiella läget i det företag där de är anställda, under förutsätt­ning att viss information, som skulle kunna

14

Prop.1988/89:106 Bilaga 1

information which could be prejudical to the undertaking may be refused or subject to con-fidentiality; and

b. to be consulted in good time on propo-sed decisions which could substantially affect the interests of workers, particularly on those decisions which could have an important im-pact on the employment situation in the undertaking.

2. The Parties may exclude from the field of application of paragraph 1 of this Artide, those undertakings employing less than a cer­tain number of workers to be determined by national legislation or practice.

vara till skada för företaget, får undanhållas eller behandlas konfidentiellt; och

b. få samråda i god tid om föreslagna be­slut som avsevärt skulle kunna inverka på arbetstagarnas intressen och särskilt om be­slut som skulle kunna få betydande följder för anställningssituationen i företaget.

2. De fördragsslutande parterna kan från tillämpningsområdet för punkt I i denna arti­kel undanta sådana företag som har färre an­ställda än ett visst antal, som skall fastställas enligt nationell lagstiftning eller sedvänja.

Artide 3

Right to take part in the determination and improvement of the working conditions and working environment

1.   

With a view to ensuring the effective

exercise of the right of workers to take part in

the determination and improvement of the

working conditions and working environ­

ment in the undertaking, the Parties underta­

ke to adopt or encourage measures enabling

workers or their representatives, in accordan­

ce with national legislation and practice, to

contribute:

a.   to the determination and the improve­

ment of the working conditions, work organi­

sation and working environment;

b.   to the protection of health and safety

within the undertaking;

c.   to the organisation of social and socio-

cultural services and facilities within the

undertaking;

d.   to the supervision of the observance of

regulations on these matters.

2.   The Parties may exclude from the field

of application of paragraph 1 of this Artide,

those undertakings employing less than a cer­

tain number of workers to be determined by

national legislation or practice.

Artikel 3

Rätt att delta i avgöranden om och förbättring

av arbetsJÖrhållanden och arbetsmiljö

1.   I syfte att säkerställa ett effektivt ut­

övande av arbetstagares rätt att delta i avgö­

randen om och förbättring av arbetsförhål­

landena och arbetsmiljön inom företaget ut­

fäster sig de fördragsslutande parterna att

anta eller främja åtgärder som möjliggör för

arbetstagare eller deras representanter att i

enlighet med nationell lagstiftning och sed­

vänja bidra till:

a.   avgöranden om och förbättring av ar­

betsförhållanden, arbetsorganisation och ar­

betsmiljö,

b.   skydd av hälsa och säkerhet inom före­

taget,

c.   inrättande av sociala och sociokulturel­

la tjänster och arrangemang inom företagen,

d.   övervaka att föreskrifter om dessa frå­

gor iakttas.

2.   De fördragsslutande parterna kan från

tillämpningsområdet för punkt I i denna arti­

kel undanta sådana företag som har färre an­

ställda än ett visst antal, som skall fastställas

enligt nationell lagstiftning eller sedvänja.

Artide 4

Right of elderly persons to social protection With a view to ensuring the effective exer-

Artikel 4

De äldres rätt till socialt skydd I syfte att säkerställa ett effektivt utövande

15

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

cise of the right of elderly persons to social protection, the Parties undertake to adopt or encourage, either directly or in co-operation with public or private organisations, appro­priate measures designed in particular:

1.   to enable elderly persons to remain full

members of society for as long as possible, by

means of:

a.   adequate resources enabling them to

lead a decent life and play an active part in

public, social and cultural life;

b.   provision ofinformation about services

and facilities available for elderly persons

and their opportunities to make use of them;

2.   to enable elderly persons to choose their

life-style freely and to lead independent lives

in their familiar surroundings for as long as

they wish and are abie, by means of:

a.   provision of housing suited to their

needs and their state of health or of adequate

support for adapting their housing;

b.   the health care and the services necessi-

tated by their state;

3.   to guarantee elderiy persons living in

institutions appropriate support, while res-

pecting their privacy, and participation in

decisions concerning living conditions in the

institution.

Part III

Artide 5 Undertakings

1. Each of the Parties undertakes:

a.   to consider Part 1 of this Protocol as a

dedaration of the aims which it will pursue

by all appropriate means, as stated in the

introductory paragraph of that Part;

b.   to consider itself bound by one or more

artides of Part 11 of this Protocol.

2.   The artide or artides selected in accor­

dance with sub-paragraph b of paragraph 1 of

this Artide, shall be notified to the Secretary

General of the Council of Europé at the time

av äldre människors rätt till socialt skydd utfäster sig de fördragsslutande parterna att anta eller främja, antingen direkt eller i sam­arbete med offentliga eller privata organisa­tioner, lämpliga åtgärder avsedda särskilt att:

1.   möjliggöra för de äldre att så länge som

möjligt förbli fullvärdiga medlemmar av

samhället genom:

a.   lämpliga resurser som gör det möjligt

för dem att föra ett värdigt liv och att spela en

aktiv roll i det offentliga, det sociala och det

kulturella livet;

b.   tillhandahållande av information om

tjänster och arrangemang som de äldre har

tillgång till samt om deras möjligheter att

utnyttja dem;

2.   möjliggöra för de äldre att fritt välja

livsstil och att föra ett oberoende liv i den

omgivning som de är förtrogna med så länge

som de önskar och kan, genom:

a.   tillhandahållande av bostäder som är

lämpliga för deras behov och deras hälsotill­

stånd eller av lämpligt stöd för anpassning av

bostad,

b.   hälsovård och tjänster som deras till­

stånd kräver;

3.   tillförsäkra äldre som bor på institutio­

ner lämpligt stöd, med hänsyn tagen till deras

privatliv, samt delaktighet i beslut rörande

levnadsförhållandena på institutionen.

Del III

Artikel 5 Utföstelser

1.   Varje fördragsslutande part utfäster sig

att:

a.   betrakta del 1 av detta protokoll som en

förklaring av de syften som den fördragsslu­

tande parten i enlighet med bestämmelserna i

det inledande stycket till nämnda del skall

söka uppnå med alla lämpliga medel;

b.   anse sig bunden av en eller flera artiklar

i del 11 av detta protokoll;

2.   Europarådets generalsekreterare skall

notifieras om den artikel eller de artiklar som

utvalts i enlighet med punkt I (b) i denna

artikel samtidigt som den berörda fördrags-

16

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

when the instrument of ratification, accep-tance or approval of the Contracting State concerned is deposited.

3. Any Party may, at a låter date, declare by notification to the Secretary General that it considers itself bound by any artides of Part 11 of this Protocol which it has not alrea-dy accepted under the terms of paragraph 1 of this Artide. Such undertakings subse-quently given shall be deemed to be an in­tegral part of the ratification, acceptance or approval, and shall have the same effect as from the thirthieth day after the date of the notification.

slutande staten deponerar sitt ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument.

3. Varje fördragsslutande part får vid en senare tidpunkt, genom notifikation till gene­ralsekreteraren, förklara att den anser sig bunden av andra artiklar i del

II 

i detta proto­koll som den inte redan godtagit i enlighet med punkt 1 i denna artikel. Sådana senare gjorda utfästelser skall anses utgöra en inte­grerad del av ratifikationen, godtagandet el­ler godkännandet och skall ha samma verkan från och med den trettionde dagen efter da­gen för notifikationen.

Part 

IV

Artide 6

Supervision of compUance with the underta­kings given

The Parties shall submit reports on the application of those provisions of Part II of this Protocol which they have accepted in the reports submitted by virtue of Artide 21 of the Charter.

Del 

IV

Artikel 6

Övervakning av att gjorda utfästelser uppfylls

Parterna skall rapportera om tillämpning­en av de bestämmelser i del 

II 

i detta proto­koll som de har godtagit i de rapporter vilka inges enligt artikel 21 i stadgan.

Part V

Artide 7

Implementation of the undertakings given

1.   The relevant provisions of Artides 1 to

4 of Part 

II 

of this Protocol may be imple-

mented by:

a. laws or regulations;

b.   agreements between employers or em-

ployers' organisations and workers' organisa­

tions;

c. a combination of those two methods; or

d. other appropriate means.

2.   Compliance with the undertakings de-

riving from Artides 2 and 3 of Part 

II 

of this

Protocol shall be regarded as effective if the

provisions are applied, in accordance with

paragraph 1 of this Artide, to the great majo-

rity of the workers concerned.

Del V

Artikel 7

Verkställighet av gjorda utföstelser

1.   De relevanta bestämmelserna av artik­

larna 1 till 4 i del II i detta protokoll kan

verkställas genom:

a. lagar och andra författningar;

b.   avtal mellan arbetsgivare eller arbetsgi­

varorganisationer och arbetstagarorganisa­

tioner;

c.   en kombination av dessa båda metoder;

eller

d. andra lämpliga åtgärder.

2.   De utfästelser som härleder sig från ar­

tiklarna 2 och 3 i del II i detta protokoll skall

betraktas som uppfyllda om bestämmelserna,

i enlighet med punkt 1 i denna artikel, tilläm­

pas på det stora flertalet av de arbetstagare

som berörs.

17

Artide 8

Relations between the Charter and this Proto­col

1.   The provisions of this Protocol shall not

prejudice the provisions of the Charter.

2.   Artides 22 to 32 and Artide 36 of the

Charter shall apply, mutatis mutandis, to this

Protocol.

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

Artikd 8

Förhållandet mellan stadgan och detta proto-

koU

1.

Bestämmelserna i detta protokoll skall inte inverka på bestämmelserna i stadgan.

2.

Artiklarna 22 till 32 samt artikel 36 i stadgan skall äga motsvarande tillämpning på detta protokoll.

Artide 9

Territorial application

1.

This Protocol shall apply to the metro-politan territory of each Party. Any State may, at the time of signature or when deposi-ting its instrument of ratification, acceptance or approval, specify by dedaration addressed to the Secretary General of the Council of Europé, the territory which shall be conside-red to be its metropolitan territory for this purpose.

2.

Any Contracting State may, at the time of ratification, acceptance or approval of this Protocol or at any time thereafter, declare by notification addressed to the Secretary Gene­ral of the Council of Europé that the Protocol shall extend in whole or in part to a non-metropolitan territory or territories specified in the said dedation for whose intemational relations it is responsible or for which it assu-mes intemational responsibility. It shall spe­cify in the dedaration the artide or artides of Part 

II 

of this Protocol which it accepts as binding in respect of the territories named in the dedation.

3.

This Protocol shall enter into force in respect of the territory or territories named in the aforesaid dedaration as from the thirtieth day after the date on which the Secretary General shall have notification of such deda­ration.

4.

Any Party may declare at a låter date by notification addressed to the Secretary Gene­ral of the Council of Europé, that, in respect of one or more of the territories to which this Protocol has been extended in accordance with paragraph 2 of this Artide, it accepts as binding any artides which it has not already

Artikd 9

Territoriell tillämpning

1.   Detta protokoll skall tillämpas på varje

fördragsslutande parts moderland. Varje stat

kan, vid undertecknandet eller vid depone-

ringen av sitt ratifikations-, godtagande- eller

godkännandeinstmment, genom en till Euro­

parådets generalsekreterare riktad förklaring

ange vilket territorium som för det angivna

ändamålet skall betraktas som moderlandet.

2.

Varje fördragsslutande part kan vid ra­tifikationen, godtagandet eller godkännandet av detta protokoll eller vid vilken som helst senare tidpunkt i en till Europarådets gene­ralsekreterare ställd notifikation förklara att detta protokoll helt eller delvis skall tillämpas även på det eller de i förklaringen angivna, utanför moderlandet belägna, territorier för vilkas internationella förbindelser parten är ansvarig eller för vilka parten påtar sig an­svar. I förklaringen skall anges vilken eller vilka artiklar i del 11 i detta protokoll som den godtar som bindande för de angivna ter­ritoriema.

3.

Protokollet skall även tillämpas på det eller de territorier som anges i den ovan nämnda förklaringen från och med trettionde dagen efter den dag då generalsekreteraren mottagit notifikation om en sådan förklaring.

4.

Varje fördragsslutande part kan vid en senare tidpunkt genom en notifikation ställd till Europarådets generalsekreterare förklara att den, vad avser ett eller flera av de territo­rier som detta protokoll enligt moment 2 i denna artikel även skall tillämpas på, som bindande godtar artiklar som den inte redan

18

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

accepted in respect of that territory or territo­ries. Such undertakings subsequently given shall be deemed to be an integral part of the original dedaration in respect of the territory concerned, and shall have the same effect as from the thirtieth day after the date on which the Secretary General shall have notification of such dedaration.

godtagit vad avser detta eller dessa territori­er. Sådana senare gjorda utfästelser skall an­ses utgöra en integrerad del av den ursprung­liga förklaringen rörande territoriet i fråga och skall ha samma verkan från och med trettionde dagen efter den dag då generalsek­reteraren mottog notifikation om en sådan förklaring.

Artide 10

Signature. ratification, acceptance, approval

and entry into force

1.

This Protocol shall be open for signatu­re by member States of the Council of Europé who are signatories to the Charter. It is subject to ratification, acceptance or app­roval. No member State of the Council of Europé shall ratify, accept or approve this Protocol except at the same time as or after ratification of the Charter. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary General of the Council of Europé.

2.

This Protocol shall enter into force on the thirtieth day after the date of deposit of the third instrument of ratification, accep­tance or approval.

3.

In respect of any signatory State ratify-ing subsequently, this Protocol shall come into force as from the thirtieth day after the date of deposit of its instrument of ratifica­tion, acceptance or approval.

Artikd 10

Undertecknande,   ratijikation,   godtagande,

godkännande och ikraftträdande

1.

Detta protokoll skall stå öppet för undertecknande av de medlemsstater i Euro­parådet som undertecknat stadgan. Det skall ratificeras, godtas eller godkännas. Ingen stat som är medlem av Europarådet skall ratifice­ra, godta eller godkänna detta protokoll om så ej sker samtidigt med eller efter ratifika­tion av stadgan. Ratifikations-, godtagande-dier godkännandeinstrument skall depone­ras hos Europarådets generalsekreterare.

2.

Protokollet träder i kraft trettionde da­gen efter dagen för deponeringen av det tred­je ratifikations-, godtagande- eller godkän­nandeinstrumentet.

3.

För varje signatärstat som senare ratifi­cerar träder protokollet i kraft trettionde da­gen efter den dag då den deponerar sitt ratifi­kations-, godtagande- eller godkännandein­strument.

Artide 11 Denundatlon

1.   Any Party may denounce this Protocol

only at the end of a period of five years from

the date on which the Protocol entered into

force for it, or at the end of any successive

period of two years, and, in each case, after

giving six months' notice to the Secretary

General of the Council of Europé. Such de-

nunciation shall not affect the validity of the

Protocol in respect of the other Parties provi­

ded that at all times there are not less than

three such Parties.

2. Any Party may, in accordance with the

ArUkd 11 Uppsägning

1.

En fördragsslutande part får säga upp detta protokoll endast vid utgången av en period om fem år från den dag då protokollet trädde i kraft för ifrågavarande part eller vid utgången av varje därpå följande tvåårsperi­od och, i båda fallen, efter sex månaders upp­sägning genon meddelande till Europarådets generalsekreterare. Uppsägningen skall inte inverka på protokollets giltighet i förhållande till övriga parter, förutsatt att antalet sådana parter alltid uppgår till minst tre.

2.

Varje fördragsslutande part får, i enlig-

19

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

provisions set out in the preceding para­graph, denounce any artide of Part II of this Protocol accepted by it, provided that the number of artides by which this Party is bound shall never be less than one.

3.

Any Party may denounce this Protocol or any of the artides of Part 

II

of the Proto­col, under the conditions specified in para­graph 1 of this Artide, in respect of any terri­tory to which the Protocol is applicable by virtue of a dedaration made in accordance with paragraphs 2 and 4 of Artide 9.

4.

Any Party bound by the Charter and this Protocol, which denounces the Charter in accordance with the provisions of parag­raph I of Artide 37 thereof, will be conside-red to have denounced the Protocol likewise.

het med bestämmelserna i föregående punkt, säga upp varje artikel i del 

II 

i detta protokoll som den godtagit, fömtsätt att antalet artik­lar, av vilka parten är bunden aldrig understi­ger en.

3.

Varje fördragsslutande part får, på de villkor som anges i punkt 1 i denna artikel, säga upp detta protokoll eller en artikel i del 

II 

i detta protokoll vad avser ett territorium som protokollet är tillämpligt på med stöd av en i enlighet med punkterna 2 och 4 i artikel 9 avgiven förklaring.

4.

Varje fördragsslutande part som är bun­den av stadgan och detta protokoll och som säger upp stadgan enligt punkt 1 i artikel 37 i denna skall anses ha sagt upp även protokol­let.

Artide 12 Notifications

The Secretary General of the Council of Europé shall notify the member States of the Council and the Director General of the In­ternational Labour Office of:

a. any signature;

b.   the deposit of any instrument of ratifi­

cation, acceptance or approval;

c.   any date of entry into force of this Pro­

tocol in accordance with Artides 9 and 10;

d.   any other act, notification or communi­

cation relating to this Protocol.

Artikel 12 Notiftkationer

Europarådets generalsekreterare skall noti-fiera rådets medlemsstater samt Internatio­nella arbetsbyråns generaldirektör om

a. undertecknande;

b.   deponering av ratifikations-, godtagan­

de- eller godkännandeinstmment;

c.   dag för detta protokolls ikraftträdande i

enlighet med artiklarna 9 och 10;

d.   varje handling, notifikation eller med­

delande rörande detta protokoll.

Artide 13 Appendix

The Appendix to this Protocol shall form an integral part of it.

Artikel 13 Bilaga

Bilagan till detta protokoll skall utgöra en integrerad del av detta.

Appendix to the Protocol

Scope of the Protocol in terms of persons pro-tected

I. The persons covered by Artides 1 to 4 include foreigners only insofar as they are nationals of other Parties lawfully resident or working regularly within the territory of the Party concerned subject to the understanding that these artides are to be interpreted in the

Bilaga till protokollet

Protokollets räctvid vad avser skyddade perso­ner

I. De personer som omfattas av artiklarna I till 4 inbegriper utlänningar endast i den utsträckning som dessa är andra parters med­borgare, vilka är lagligt bosatta eller regel­bundet arbetar inom den berörda partens ter­ritorium, med förbehåll för att dessa artiklar

20

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

lightofthe provisions of Artides 18 and 19 of the Charter.

This interpretation would not prejudice the extension of similar facilities to other per­sons by any of the Parties.

2. Each Party will grant to refugees as defi-ned in the Convention relating to the Status of Refugees, signed at Geneva on 28 July 1951 and in the Protocol of 31 January 1967, and lawfully staying in its territory, treat­ment as favourable as possible and in any case not less favourable than under the obli­gations accepted by the Party under the said instruments and under any other existing in­temational instmments applicable to those refugees.

3. Each Party will grant to stateless per­sons as defined in the Convention on the Status of Stateless Persons done at New York on 28 September 1954 and lawfully staying in its territory, treatment as favourable as pos­sible and in any case not less favourable than under the obligations accepted by the Party under the said instrument and under any other existing intemational instruments app­licable to those stateless persons.

Artide 1

It is understood that social security mat­ters, as well as other provisions relating to unemployment benefit, old age benefit and survivor's benefit, may be exduded from the scope of this Artide.

Artide 1, paragraph 4

This provision is not to be interpreted as requiring the Parties to embody in laws or regulations a list of occupations which, by reason of their nature or the context in which they are carried out, may be reserved to per­sons of a particular sex.

Artide 2 and 3

I. 

For the purpose of the application of these artides, the term "workers' representa-

skall tolkas i ljuset av bestämmelserna i artik­larna 18 och 19 i stadgan.

Denna tolkning utesluter inte att någon av de fördragsslutande parterna ger även andra personer motsvarande förmåner.

2.

Varje fördragsslutande part tillerkänner dem som är flyktingar enligt konventionen angående flyktingars rättsliga ställning, un­dertecknad i Geneve den 28 juli 1951, och protokollet om flyktingars rättsliga ställning den 31 januari 1967 och som lagligen uppe­håller sig inom dess territorium en behand­ling som är så förmånlig som möjligt och som under alla förhållanden inte är mindre för­månlig än den som parten åtagit sig enligt nämnda överenskommelser och andra giltiga internationella överenskommelser som är tillämpliga på dessa flyktingar;

3.

Varje fördragsslutande part tillerkänner dem som är slatslösa personer enligt konven­tionen angående statslösa personers rättsliga ställning, upprättad i New York den 28 sep­tember 1954, och som lagligen uppehåller sig inom dess territorium en behandling som är så förmånlig som möjligt och som under alla förhållanden inte är mindre förmånlig än den som parten åtagit sig enligt nämnda överens­kommelse och andra giltiga internationella överenskommelser som är tillämpliga på des­sa statslösa personer;

Artikel 1

Frågor som rör social trygghet, liksom and­ra bestämmelser rörande arbetslöshetsersätt­ning, ålderspension och efterievandeför­måner får uteslutas från tillämpningsområ­det för denna artikel.

Artikel 1, moment 4

Denna bestämmelse skall inte tolkas så att det krävs av de fördragsslutande parterna att de i lagar eller andra författningar tar in en förteckning över arbeten som till följd av sin natur eller de sammanhang i vilka de utförs får reserveras för personer av ettdera könet.

Artiklarna 2 och 3

I. 

Vid tillämpning av dessa artiklar skall termen "arbetstagares representanter" avse

21

Prop. 1988/89: 106 Bilaga 1

tives" means persons who are recognised as such under national legislation or practice.

2.

The term "national legislation and practice" embraces as the case may be, in addition to laws and regulations, collective agreements, other agreements between em­ployers and workers' representatives, cus­toms as well as relevant case law.

3.

For the purpose of the application of these artides, the term "undertaking" is understood as referring to a set of tangible and intangible components, with or without legal personality, formed to produce goods or provide service for financial gain and with power to determine its own märket policy.

4.

It is understood that religious commu-nities and their institutions may be exduded from the application of these artides, even if these institutions are "undertakings" within the meaning of paragraph 3. Establishments pursuing activities which are inspired by cer­tain ideals or guided by certain moral con-cepts, ideals and concepts which are protec-ted by national legislation, may be exduded from the application of these artides to such an extent as is necessary to protect the orien-tation of the undertaking.

5.

It is understood that where in a State the rights set out in Artides 2 and 3 are exercised in the various establishments of the undertaking, the Party concerned is to be considered as fulfilling the obligations de-riving from these provisions.

Artide 3

This provision affects neither the powers and obligations of States as regards the adop­tion of health and safety regulations for work-places, nor the powers and responsibilities of the bodies in charge of monitoring their app­lication.

The terms "social and socio-cultural servi­ces and facilties" are understood as referring to the social and/or cultural facilities for wor­kers provided by some undertakings such as welfare assistance, sports fields, rooms for nursing mothers, libraries, children's holiday camps, etc.

personer som betraktas som sådana enligt na­tionell lagstiftning eller sedvänja.

2.

Termen "nationell lagstiftning och sed­vänja" omfattar i förekommande fall, utöver lagar och andra författningar, kollektivavtal, andra avtal mellan arbetsgivare och arbetsta­gares representanter, seder och bruk samt re­levant rättspraxis.

3.

Vid tillämpning av dessa artiklar skall termen "företag" anses avse en verksamhet bestående av konkreta och abstrakta delar, vare sig den är en juridisk person eller ej, som bildats i syfte att producera varor eller erbju­da tjänster i vinstsyfte och med befogenhet att fastställa sin egen marknadspolitik.

4.

Religiösa samfund och deras institutio­ner får uteslutas vid tillämpning av dessa ar­tiklar, även om dessa institutioner är "före­tag" enligt innebörden i punkt 3. Inrättningar som bedriver verksamhet som kännetecknas av vissa ideal eller moralbegrepp, som är skyddade av nationell lagstiftning, får uteslu­tas vid tillämpning av dessa artiklar i den utsträckning som det är nödvändigt för att skydda företagets inriktning.

5. När de rättigheter som återfinns i artik­larna 2 och 3 utövas i en stat av ett företags olika inrättningar, skall den berörda för­dragsslutande parten anses uppfylla de skyl­digheter som uppkommer genom dessa be­stämmelser.

Artikel 3

Denna bestämmelse rör varken staternas befogenheter och skyldigheter vad avser häl­so- och säkerhetsföreskrifter för arbetsplatser eller de befogenheter och skyldigheter som tillkommer de organ som ansvarar för över­vakning av tillämpningen av dessa.

Med termerna "sociala och sociokulturella tjänster och arrangemang" åsyftas de sociala och/eller kulturella arrangemang som en del företag tillhandahåller för sina arbetstagare, exempelvis personalvård, motionsanlägg­ningar, amningsmm, bibliotek, ferieläger för barn m. m.

22

Prop. 1988/89:106 Bilaga 1

Artide 4. paragraph 1

For the purpose of the application of this paragraph, the term "for as long as possible" refers to the elderly person's physical, physo-logical and intellectual capacities.

Artide 7

It is understood that workers exduded in accordance with paragraph 2 of Artide 2 and paragraph 2 of Artide 3 are not taken into account in establishing the number of wor­kers concerned.

Artikel 4. punkt 1     '

Vid tillämpning av denna punkt avser ter­men "så länge som möjligt" de äldres fysiska, psykiska och intellektuella kapacitet.

Artikel 7

Arbetstagare som i enlighet med punkt 2 i artikel 2 och punkt 2 i artikel 3 är uteslutna skall inte beröras vid fastställande av antalet berörda arbetstagare.

NorsledtsTryckeri, Stockholm 1989

23