Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:189

Regeringens proposition 1980/81:189

om godkännande av avtal mellan Sveriges regering och Norges rege­ring om ekonomiskt samarbete, särskilt på industri- och energiområ­dena, m.m.;

beslutad den 23 april 1981.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagils i bifogade uldrag av regeringsprotokoll för de åtgärder och det ändamål som framgår av föredragandenas hemställan.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

NILS G.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett mellan Sveriges regering och Norges regering den 25 mars 1981 träffat avtal om ekonomiskt samarbete, särskilt på industri- och energiområdena.

Avtalet innebär att parterna skall främja det ekonomiska samarbetet och de ekonomiska förbindelserna mellan de två länderna, särskilt på industri-och energiområdena. Samarbetsprojekt fömtsätts komma till stånd såväl mellan regeringen och myndigheter i de två länderna som mellan förelag och organisationer. Syftet är bl. a. att bidra till ett effektivi utnyttjande av de båda ländernas resurser i fråga om bl.a. råvaror, energi, teknologi och arbetskraft. Partema förpliktar sig bl. a. att försöka undanröja hinder för företagssamarbete, att underlätta för företag att arbeta i det andra landet samt att främja en harmonisering av lagstiftningen och få till stånd enhetli­gare skatte-, valuta- och kreditregler. För att bidra till ett genomförande av avtalet skall parterna upprätta en blandad kommission. Avtalet gäller i 20

o

ar.

1 anslutning till avtalet har parterna överenskommit att upprätta en fond för svenskt-norskt industriellt samarbete. Fonden skall genom fördelaktiga lån stödja samarbetsprojekt mellan svenska och norska förelag på det industriella området. Den skall ha ett fondkapital på 250 milj. kr. som successivt skall tillskjutas av parterna. Riksdagen föreslås för budgetåret 1981/82 anvisa 37,5 milj. kr. för ändamålei. 1    Riksdagen 1980181. I saml. Nr 189

Prop. 1980/81:189

2

I propositionen lämnas slutligen en redogörelse för tvä andra överens­kommelser som träffats i anslulning till avtalet om ekonomiskl samarbele. Den ena överenskommelsen gäller långsiktiga leveranser av råolja och oljeprodukter från Norge lill Sverige och den andra oplionsräll till långsik­tiga leveranser av elektrisk kraft frän Sverige till Norge.

Prop. 1980/81:189

3

Uldrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde 1981-04-23

Närvarande: statsministern Fälidin, ordförande, och stalsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Krön­mark,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri

Föredragande: statsministern såvitt avser punkterna 1 och 2, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] såvitt avser punkterna 3-7 och statsrådet Petri såvitt avser punk­terna 8-10

Proposition om godkännande av avtal mellan Sveriges regering och Norges regering om ekonomiskt samarbete, särskilt på industri- och energiområ­dena, m. m.

1 Samarbete mellan Sverige och Norge

Senare decenniers ekonomiska framsteg gmndar sig i stor utsträckning på ökat intemationellt samarbele. TuUnedsättningarna mellan industrilän­derna, det utvidgade biståndssamarbetet med utvecklingsländerna, bil­dandet av det europeiska frihandelsområdet EFTA och upprättandet av frihandelsavtalet med den europeiska ekonomiska gemenskapen EG utgör några från svensk synpunkt vikliga inslag i denna utveckling.

Internationaliseringen har inte minst satt sin prägel pä utvecklingen i Norden. Bl. a inom ramen för EFTA har de nordiska ländernas inbördes handel snabbt vuxit i omfattning och relativ betydelse för välståndsutveck­lingen.

Efter hand har även direkt företagssamarbete och annal industriellt samarbete fått ökad betydelse. Företag i de nordiska länderna uppträder gemensamt i syfte alt stärka den gemensamma slagkraften pä en hårdnan­de störte inlernationell marknad. Därigenom underlättas den nödvändiga stmkluromvandlingen. Andra nordiska förelag utvecklar gemensamt nya produkter och bearbetar i samverkan nya marknader. Integrationen bidrar på så sätt till sysselsättning och välstånd.

Det ekonomiska samarbetet i Norden understöds aktivt av de enskilda ländemas regeringar och av de nordiska samarbetsorganen. Flera nya institutioner har inrättats på nordisk nivå. Främst bör Nordiska industri­fonden och Nordiska investeringsbanken nämnas i detta sammanhang, 

ti    Riksdagen 1980181. I saml. Nr 189

Prop. 1980/81:189

4

Utvecklingen underiällas av all Nordens näringsliv och samhällsförhål­landen i sig själv erbjuder goda nalurliga samarbelsmöjligheler. Språkge­menskapen, likartade vanor och värderingar samt en genomgående hög ekonomisk standard gör i mänga fall hela Norden lill hemmamarknad för förelag i dess länder. Den fria nordiska arbetsmarknaden och likartade socialförsäkringsregler m.m. underlättar både del direkta företagssamar­betet och flyttningar över gränserna.

Inte minsl bidrar dessa förhållanden till alt även många mindre företag vågar la etl första steg uianför det egna landets gränser. De kan därmed lättare la tillvara de fördelar som specialisering och tillverkning i längre serier erbjuder.

Samarbelsmöjlighelerna i Norden på del ekonomiska området är där­med inte på något sätt uttömda. De på många sätt unika förutsättningarna för samarbete i Norden erbjuder enligt min uppfattning tvärtom särskilda möjligheler under de närmaste decennierna.

Industrin i Norden kommer framöver atl möia många problem. Kraven kommer i många fall alt bestämmas av den globala omställningen som redan pågår. De var för sig små länderna i Norden - med bl.a. slor andel småföretag - kan då lättare göra sig gällande om de är beredda till ett nära inbördes samarbete.

Samtidigt erbjuder sig nya utvecklingsmöjligheter. Elektronik, dato­rer, robotar och annan avancerad leknik får fortlöpande nya använd­ningsområden. På många sätt öppnar sig nya marknader. Nya naturfyn­digheter kommer atl böija bearbetas. Viktigast av dessa är i nordiskt perspektiv olje- och gasfyndigheterna på norskt och danskt område i Nordsjön.

Det ankommer naturligtvis i första hand pä varje land att genom rege­ring, riksdag och myndigheter staka ut riktlinjer för näringspolitiken. Det är samtidigt min bestämda övertygelse alt framstegsmöjligheterna ökar om företagen i de nordiska länderna är öppna för ett ännu närmare samarbele med näringslivel i grannländerna. Etl sådanl samarbete bidrar också lill att minska den sårbarhet som små länders ekonomi lätt utsätts för med en långtgående ekonomisk integration. Specialisering kan i ett nordiskt per­spektiv förenas med hög försörjningstrygghel.

Med det biandekonomiska system som tillämpas i alla de nordiska ländema ankommer det i första hand på företagen aU inom givna ramar söka sig lämpliga samarbetsformer. Därigenom säkerställer man också decentraliserade beslul. Indirekt kan dock myndigheter och politiska or­gan på ett aktivt sätt bidra till att föra utvecklingen framåt genom att lägga förhållandena tillrätta för samarbete mellan företag när det gäller närings­lagstiftning, skatteregler, förhållandena på kreditmarknaden m. m.

I en del fall krävs också regeringarnas direkta medverkan i enskilda projekt. Så är det t.ex. fallet när det rör sig om särskill omfaltande eller riskfyllda investeringar eller då del är fråga om att disponera tillgängar som är i samhällets ägo eller slår under samhällets speciella kontroll. Som

Prop. 1980/81:189

exempel på sådan regerings- och myndighetsmedverkan i elt konkrel pro­jekl kan nämnas den introduktion av naturgas, som nu pågår i Sydsverige på gmndval av ett regeringsavtal från är 1980 mellan Danmark och Sveri­ge.

Det nordiska ekonomiska samarbetet måste enligt min uppfattning på samma sätt som hittills byggas upp stegvis. Det är en förutsätlning för atl uppnå de bästa möjliga samarbelsformer och för aU åstadkomma en balan­serad utveckling till gagn för alla parter.

Elt balanserat nordiskt samarbele innebär inte alt man i alla samman­hang behöver eftersträva lösningar omfattande samtliga länder. Tvärtom kan man ofta snabbast nä uppställda mål om sådana lösningar kombineras med samarbete två länder emellan när del föreligger förutsättningar för deUa.

Del avlal om långsiktigt ekonomiskt samarbete, särskilt på industri- och energiområdena, som har ingåtts mellan de svenska och norska regeringar­na och som närmare redovisas i det följande bygger bl.a. på de principer som jag här kort har angivit. Sverige och Norge har genom sin näringslivs-stmktur, siu grannförhållande och marknadsutvecklingen i Västeuropa speciella möjligheter att under 1980- och 1990-talen utveckla ett nära industri- och energisamarbete. Det avlal som regeringarna har ingått på grundval av överläggningar direkt mellan ländernas statsministrar utgör en god gmnd för att ulveckla elt sådant samarbete.

Avsikten är att vid fortsatta överläggningar mellan företrädare för de bägge regeringarna inventera ytterligare konkrela samarbelsmöjligheler och närmare kartlägga förutsättningarna att eliminera olika hinder för samarbete. I den mån detta kräver riksdagens medverkan får regeringen ålerkomma med förslag.

I anslulning till avtalet har regeringen ingått tre överenskommelser (pro­tokoll) om konkrela samarbetsprojekl. Redan dessa överenskommelser om norska oljeleveranser till Sverige, svenska elleveranser till Norge och upprättandet av en svensk-norsk industrifond visar enligt min uppfattning vilka möjligheter ett ökat svenskt-norskt samarbele erbjuder. Aktiva insal­ser från företag och myndigheter på grundval av det föreliggande avtalet bör verksamt kunna bidra till industriell utveckling, ökad konkurrenskraft, sysselsältning och försörjningstrygghet på viktiga områden.

2   Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bereder riksdagen tillfälle atl la del av vad jag har anfört om svenskt-norskt samarbele.

Prop. 1980/81:189

6

3    Bakgrund till överenskommelserna

Det nordiska samarbetet på regeringsnivå formaliserades genom att nordiska ministerrådet inrättades år 1971. Ministerrådet diskuterade redan vid sitt första möte möjligheterna all utvidga det nordiska samarbetet beträffande bl. a. industripolitiken. Rådet beslöt i februari 1972 all utarbeta ett handlingsprogram för samarbete på bl.a. de industri- och energipoli­tiska områdena. En ämbetsmannakommitté för industri- och energipolitik tillsattes. I ministerrådet och ämbetsmannakommittén redovisas och dis­kuteras regelbundet den akluella industri- och energipoliliska situationen i de nordiska länderna liksom aktuella industri- och energipolitiska frågor av gemensamt intresse i och uianför Norden. Ett konkrel nordiskt samarbete främjas genom särskilda gemensaml upprättade organ bl. a. genom nordisk fond för teknologi och industriell utveckling - Nordisk industrifond -, Nordlesl och Nordiska invesleringsbanken.

Nordisk industrifond har till syfte alt slödja etl mera effektivi utnyttjan­de av nordiska resurser för teknologi och industriell utveckling. Fonden stödjer dels tekniska utvecklingsprojekt mellan industrier i två eller flera nordiska länder, dels bransch- eller teknikprojekt som avser att lösa pro­blem av cenlral belydelse i en viss industrisektor. Fonden skall lägga slor vikt vid att stimulera teknologiskt samarbete mellan nordiska industriföre­tag.

Nordtest har enligt sin stadga till uppgift alt samordna aktiviteter inom provnings- och kontrollområdet i Norden.

Nordiska investeringsbankens syfte är att ge lån och ställa garantier på marknadsmässiga villkor och i överensslämmelse med samhällsekonomis­ka hänsyn med sikte på alt genomföra investeringsprojekt och export som ärav nordiskt intresse. Banken har dessutom möjlighet att tillföra nordiska utvecklingsregioner kapital genom alt lämna lån regionallän - till vissa nationella organ.

Hämtöver kan nämnas att statsministrarna år 1975 tog initiativ lill en nordisk råvaru- och resursulredning. Utredningen har lämnat etl anlal rapporter rörande nordiskt samarbete för olika råvaror. På grundval av utredningsarbetet pågår f. n. ett samnordiskt projekt som syftar till att definiera malmförande formationer och strukturer pä Nordkalotten.

Vid sidan av det arbete som pågår i ministerrådet har de nordiska ländernas kontakter på ministernivå om industri- och energifrågor utvid­gats. Sålunda har elt svenskt-norskt samarbete på industri- och energiom­rådena diksuterats fortlöpande under de senaste åren.

En norsk-svensk kommitté avlämnade i mars 1977 en rapport, som behandlade en rad länkbara samarbetsområden. På grundval av kommit­téns rapport enades de svenska industri- och energiministrarna och den norska industriministern om atl ta initiativ till konkreta överiäggningar om ett utvidgat energi- och industrisamarbete mellan de båda länderna.

Prop. 1980/81:189

7

Den 22 maj 1978 ingicks etl principavlal mellan den norska regeringen och AB Volvo. Göleborg, om atl ombilda Volvo lill en svensk-norsk koncern. Principavtalet ersattes av etl slutligt avlal den 8 december 1978, som var beroende av godkännande av AB Volvo:s bolagsstämma och det norska stortinget.

Under hösten 1978 intensifierades som en följd bl.a. av del nämnda Volvo-avtalet förhandlingarna om industri- och energisamarbete mellan den norska och den svenska regeringen. Förhandlingarna ledde fram till ell avtal mellan Norge och Sverige om samarbele på industri- och energiområ­dena.

I januari 1979 beslöt Volvos styrelse atl inställa den bolagsstämma som skulle ha behandlal avtalet mellan den norska regeringen och AB Volvo. 1 brev till den dåvarande svenske statsministern i februari 1979 meddelade den dåvarande norske statsministern att den norska regeringen ansåg att samarbetsavlalet mellan regeringarna fallit i och med att Volvos avlal med den norska regeringen inte genomfördes.

De dåvarande statsministrarna i de båda länderna sammanträffade här­efter i Stockholm den 9 februari 1979 för atl diskulera de fortsatta samar-betsöverläggningarna mellan Norge och Sverige.

I augusti 1979 avlämnade industriministrarna efter initiativ av statsmi­nistrarna en gemensam rapport om norskt-svenskt energi- och industri­samarbete. I rapporten redovisades en inventering av olika norsk-svenska samarbetsmöjligheter, samtidigt som de båda ländernas inställning pä de olika områdena preciserades.

De förhandlingar som därefter förts och som initierats av de bägge ländernas statsministrar har nu lett fram lill att elt avtal träffats den 25 mars 1981 i Oslo mellan Sveriges regering och Norges regering om ekono­miskt samarbete, särskilt på industri- och energiområdena. Samma dag har regeringarna kommit överens om tre protokoll i anslutning lill avlalel; ell om upprättande av en fond för svenskt-norskt industriellt samarbete, ett om långsiktiga leveranser av råolja och oljeprodukler från Norge lill Sveri­ge saml ell om optionsrätt till långsiktiga leveranser av elektrisk krafl från Sverige till Norge. Avtalen och protokollen bör fogas till protokol­let i detta ärende som bilaga AD.

4    Avtalet

Genom avtalet åtar sig Sveriges regering och Norges regering all upp­muntra, främja och underlätta utvecklingen och stärkandet av det ekono­miska samarbetet och de ekonomiska förbindelserna mellan de två län­derna, särskilt på industri- och energiområdena. Parterna lägger stor vikt vid att samarbetsprojekt kan komma till stånd såväl mellan parterna som direkt mellan företag och organisationer i de två länderna (Artikel 

I).

Prop. 1980/81:189

8

Parterna skall vidare söka säkerställa att samarbetet mellan dem i största möjliga grad bidrar till ett effektivi utnyttjande av de två ländernas resurser i fråga om bl.a. råvaror, energi, teknologi och arbelskrafl. Samarbetet skall ske med hänsyn lagen lill försörjningssituationen i de två länderna och till att samarbetet skall vara till ömsesidig fördel (Artikel II). Parterna skall särskill eftersträva atl försöka undanröja hinder för företagssamar­bete och uppmuntra etablering av företag med gemensamt svenskt-norskt ägande samt att underlätta för förelag och organisationer i de tvä länderna att samarbeta och för företag att arbeta i de två länderna (Artikel 111.1). Samarbete på skatteområdet och en smidigare tillämpning av valula- och kreditreglerna är andra målsättningar liksom en harmonisering av lagstift­ningen i den utsträckning detla främjar samarbetet mellan de båda län­derna (Artikel III.2 och 3). Parlerna skall vidare eftersträva all lägga förhållandena tillrätta för export frän företag i etl av länderna lill det andra och för gemensamma exporlansträngningar på tredjelandsmarknader (Ar­tikel III.4). Parterna förklarar sig också eftersträva en utbyggnad av samar­betet rörande investeringar och leknisk forskning och utveckling i de tvä länderna (Artikel III.5).

Samarbetsprojekt som ökar de två ländernas försörjningstrygghel med viktiga råvaror och energi nämns särskilt liksom projekt som kan förbättra den internationella konkurrenskraften för de två ländernas industri (Arti­kel III.6-7). Samarbetet på energiområdet skall bl. a. gälla utveckling och utnyttjande av olika energiformer saml energihushållning (Artikel III.8).

Vidare gäller att parterna skall eftersträva en samordnad offenllig upp­handling där della är ändamålsenligt för bägge parter (Artikel III.9).

För att bidra till elt genomförande av avlalel skall parterna upprätta en blandad kommission. Kommissionen skall beslå av företrädare förde båda ländernas regeringar med möjlighet för representanter för berörda företag, organisationer och myndigheler atl delta i kommissionens möten (Artikel V).

Avtalet, som skall ratificeras, gäller i 20 år med möjlighet till förlängning (Artiklarna VII och VIII).

Enligt min mening har genom avtalet en fast gmnd lagts för att samarbetsprojekt skall kunna komma till stånd såväl direkl mellan regeringarna och myndigheter som mellan företag och organisationer i de båda länderna. Särskilt betydelsefullt i detta hänseende är det atl parterna i avtalet lägger stor vikt vid att olika hinder för företagssamar­bete skall undanröjas liksom att lagstiftningen i de båda länderna har­moniseras på ett sätt som främjar samarbetet. Avtalet kommer enligt min mening att bidra till ett mera effektivt utnyttjande av de två länder­nas resurser. Det bör därigenom kunna medverka till en på sikt mer slagkraftig industri i de båda länderna.

Avtalet är av sådan vikt att det bör underställas riksdagen. Jag föror­dar att regeringen föreslår riksdagen alt godkänna avtalet.

Prop. 1980/81:189

9

5    Fond för svenskt-norskt industriellt samarbete

Vid ett svenskt-norskt industri- och energiminislermöle i juni 1980 före­slog jag alt en svensk-norsk fond för industriell utveckling skulle inrättas. På grundval av della förslag har företrädare för industridepartementen och industrin i de båda länderna hösten 1980 diskuterat förutsättningarna för att inrätta en svensk-norsk fond för alt finansiellt stödja och verka för elt utbyggt industriellt samarbele. Sveriges regering och Norges regering har i etl protokoll till samarbetsavtalet överenskommit atl gemensamt bilda en fond för svenskt-norskt industriellt samarbele. Fonden avses få formen av en stiftelse. Protokollet jämte bilagor återfinns som bilaga B.

Enligl protokollet skall fonden, vars styrelse skall ha sill säte i Stock­holm, ha till ändamål att genom lån stödja samarbetsprojekt mellan svens­ka och norska företag som syftar till leknisk eller marknadsmässig utveck­ling av sädana företag på del industriella området (Artikel I och 

II). 

Parterna tillskjuter tillsammans 250 milj. svenska kr eller molsvarande värde i norska kr. Av beloppet tillskjuter Sverige 37,5 milj. svenska kronor per den 1 januari 1982, 1983, 1984 och 1985. Resterande belopp tillskjuts till 50 % av Sverige och till 50 % av Norge vid tidpunkter som parterna senare kommer överens om. Utökning av fondkapitalet skall ske genom avlal och fördelas under hänsynstagande till storleken på de två ländernas ekonomier. Parterna medger att fonden ikläder sig förbindelser i form av lånelöften upp till 250 milj. svenska kr, dock högst 30 milj. svenska kr utöver vad parterna tillskjutit (Artikel III). Fonden skall undantas från beskattning. Delta gäller dock inle inkomst av fastighet (Artikel 

VI).

Protokollet, som skall ratificeras, skall gälla i 20 år med möjlighet till förlängning (Artikel 

IX 

och

X). 

Villkoren för stöd och fondens sladgar anges i bilagor tiU protokollet. Jag återkommer strax till detta.

Jag övergår nu till atl belysa syftet med fonden.

De svensk-norska diskussionerna har givU vid handen atl en väsenllig förbättring av det svensk-norska induslriella samarbetet kan åstadkommas genom stöd till tekniskt och marknadsmässigt utvecklingssamarbete mel­lan svenska och norska företag i sådana projekt som på relativt kort sikl (37 år) kan leda lill gemensam kommersiell exploatering i form av pro­duktion och marknadsföring. Soliditeten hos industriföretagen i de båda ländema är i många fall låg, vUket gör det svårt för dem att göra riskbelo­nade satsningar. En gemensam satsning på riskfyllda projekt samt möjlig­heter lill visst riskavlyft kan öka företagens långsiktiga konkurrenskraft på de internationella marknaderna. Inte minst kan den större hemmamarknad som kan bli följden av ett samarbete ge bättre konkurrensförutsättningar.

En fömtsättning för att de fördelar som potentiellt finns i ell vidgat samarbete på industriområdet skall uppnås inom rimlig tid är alt de gemen­samma satsningarna på relativt kort sikt leder fram till produktion och marknadsföring. Detta betyder att det måste bli fråga om elt gemensaml

Prop. 1980/81:189

10

kommersielll risktagande. Ett samarbele mellan förelag i olika länder innebär alllid nya risker och andra problem än de företagen annars ställs inför. För all öka förelagens vilja all la dessa risker behövs elt stöd främsl utformat som ett riskavlyft och stimulans till samarbele kring konkrela projekl.

Pä del nationella planet finns både i Sverige och i Norge möjligheter för företagen att fä stöd i första hand till tekniskt men ocksä i någon mån lill marknadsmässigt utvecklingsarbete. Syftet med de befintliga stödfor­merna är all minska de slora risker som utvecklingsarbete och marknads­introduktion numera innebär och därigenom öka företagens möjligheler att agera långsiktigt även om soliditeten är låg. 1 de svensk-norska diskussio­nerna har del konstaterats atl inlresse för samarbetsprojekt i första hand finns i fråga om industriell utveckling för de svenska och norska markna­derna och för marknadsföring av svenska och norska produkter i tredje land. Industriella utvecklingsprojekt, där insatserna främst avser kommer­siellt inriktat utvecklingsarbete, har framhållits som särskilt intressanta. En annan väsentlig aspekt, som har tagits upp är riskdelning vid marknadsutvidgning för svensk-norska produkter samt riskdelning i sam­band med en breddning av produktområdet. I de diskussioner som förts har det stått klart att stödet främst bör riktas mot utpräglat kommersiella projekt och inte bör utformas som etl mer eller mindre långsiktigt stöd till tekniskt utvecklingsarbete. I första hand gäller det alt främja tillkomsten av större gemensamma projekt för utveckling av nya produkter, processer och system dvs. industriellt utvecklingsarbete. Vikligl är vidare alt la hänsyn till möjligheterna till marknadsföring i andra länder och även att satsa på projekt som kan förse industrin i de båda länderna med insals­varor och halvfabrikat.

Det är mol denna i korthet angivna bakgmnd som överenskommelsen om att bilda en särskild fond för svenskt-norskt industriellt samarbete skall ses.

Det industripoliliska syftet med den överenskomna fonden är att stimu­lera industriellt utvecklingssamarbete mellan svenska och norska förelag rörande sådana projekt som på relalivi kort sikt kan leda till gemensam kommersiell exploatering i form av produktion och marknadsföring. Fon­den skall således inte stödja forskning, eftersom detta inte leder till det önskade resultatet på kort sikt. För dessa ändamål finns det, som jag lidigare berört, andra nordiska organ. Däremot ger överenskommelsen utrymme för stöd till marknadsinvesteringar och marknadsbearbetningar, även om de industriella utvecklingsprojekten är huvuduppgiften för fon­den. Fonden avses ge stöd till stora projekt med betydande risker.

Jag ser således den svensk-norska industrifonden som en komplettering tUl bl. a. Nordiska investeringsbanken och Nordisk industrifond. Avgräns­ningen mot dessa nordiska organ är klar i och med att fonden avses engagera sig i projekt som är så stora att medverkan från Nordisk industri-

Prop. 1980/81:189

11

fond inte är aktuell och så riskbelonade att Nordiska investeringsbanken inte kan engagera sig.

Jag skall nu redogöra förde stödvillkor som överenskommits. Avsikten är att slöd skall kunna lämnas till projekt med en kostnad på 3 milj. kr eller mer. En medfinansiering från förelagens sida mäsle finnas för all säkerstäl­la företagsengagemang i projekten och för att garantera alt endasi sådana projekt kommer till stånd som av industrin bedöms som industriellt och kommersiellt riktiga. Eftersom syftet med fonden är atl lyfta av risker i samband med utvecklingsprojekt skall stödet i första hand utgöras av lån med villkorlig äterbetalningsskyldighet. Fondens andel av finansieringen av ett projekt skall vara högst 50 % eller, om synnerliga skäl finns, en slörre andel. Ålerbetalningskravet skall knytas till projektets tekniska och kommersiella framgång på del sätt som är lämpligl i det enskilda fallet. Länet kan avskrivas helt eller delvis om projektet misslyckas. Pä länen skall ränta utgå. Räntan och övriga villkor för länet skall bestämmas med hänsyn till projektets risk och väntade ekonomiska ulfall. Räntan skall också sättas med hänsyn till räntan hos motsvarande rinansieringsinslilu-tioner i de båda länderna. I vissa fall kan återbetalningen av ett lån ersättas med royalty eller annan löpande avgifl.

Styrelsen för fonden avses bestä av sex personer och utses av den svenska regeringen och den norska regeringen med tre ledamöler vardera. Fonden avses i slor utsträckning repliera på den svenska fonden för industriellt utvecklingsarbete och den norska industrifonden, som delvis har liknande uppgifter som den svenska industrifonden. Detta innebär all fonden får ett litet behov av personal.

Jag förordar att regeringen föreslär riksdagen att godkänna den angivna överenskommelsen om upprättande av en fond för svenskt-norskt industri­ellt samarbete i vad överenskommelsen avser dels villkor för slöd från fonden, dels inskränkning i skattskyldigheten för fonden, dels ekonomisk förpliktelse för staten. Jag förordar vidare att regeringen föreslår riksdagen att för budgetåret 1981/82 som lillskott lill fonden anvisa 37,5 milj. kr på etl nytt reservationsanslag, benämnt Stöd lill svenskt-norskt industriellt sam­arbete.

6    Författningsförslag

De uppgifter som fonden avses få innefattar myndighetsutövning. Enligt 11 kap. 6 § regeringsformen krävs det stöd av lag om förvaltningsuppgift som innebär myndighetsutövning skall överlämnas lill bolag, förening, samfällighet, stiftelse eller enskild person.

Med hänsyn härtill har inom industridepartementet upprättats förslag till en lag om beslutanderätt för stiftelse som har bildats för atl främja svenskt-norskt industriellt samarbete. Förslaget bör fogas lill protokollet i detta t2   Riksdagen I980I8I. I saml. Nr 189

Prop. 1980/81:189

12

ärende som bilugu E. Förslagel innebär atl regeringen eller myndighel som regeringen bestämmer får överlämna lill sådan stiftelse atl pröva frågor om stöd inom stiftelsens verksamhetsområde. I den föreslagna lagen finns också en bestämmelse om tystnadsplikt beträffande affärs- och driflförhål­landen. Brott mot lystnadsplikten kan medföra ansvar enligt 20 kap. 3 § brottsbalken.

Den föreslagna lagen, som avses träda i kraft den I juli 1981, kan inte anses vara av den vikt att lagrådets yttrande behöver inhämtas.

Enligt överenskommelsen gäller att fonden skall vara befriad från skatt­skyldighet utom såvitt avser inkomst av fastighet. Enligl vad jag erfaril avser chefen för budgetdepartementet all senare framlägga etl förslag i della hänseende.

7    Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen att

1.      godkänna avtalet den 25 mars 1981 mellan Sveriges regering och

Norges regering om ekonomiskt samarbete, särskill på induslri-

och energiområdena,

2.      godkänna protokollet om upprättande av en fond för svenskt-

norskt industriellt samarbete i vad protokollet avser

dels villkor för stöd från fonden

dels inskränkning i skattskyldigheten för fonden

dels ekonomisk förpliktelse för staten,

3.

anta förslaget till lag om beslutanderätt för stiftelse som har bildats för alt främja svenskt-norskt industriellt samarbete,

4.

lill Stöd till svenskt-norskt industriellt samarbete för budgetåret 1981/82 under Qortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsan­slag av 37500000 kr.

8    Långsiktiga leveranser av råolja och oljeprodukter från Norge till Sverige

Protokolllet om långsiktiga leveranser av råolja och oljeprodukter från Norge till Sverige (bilaga C) skall ratificeras och gäller i 20 år med möjlig­het till förlängning. Protokollet innehåller i huvudsak följande bestämmel­ser.

Alla leveranser av råolja och oljeprodukter från norska företag lill Sveri­ge betraktas som leveranser enligt protokollet. Leveranserna skall komma till stånd på affärsmässig gmnd genom avtal mellan företag i de två län­derna. Leveranserna skall omfatta minst 2 milj. ton råolja eller oljepro-

Prop. 1980/81:189

13

dukter år 1983 och minsl 2.5 milj. lon år 1984. Under förutsältning av all företagen uppnår konkrela avlal skall den norska parten säkerställa all råolja och oljeprodukter för leverans av angivna minimimängder slär till förfogande för den svenska marknaden. Efler år 1984 kommer leveranser över denna nivå atl vara avhängiga av bl.a. räoljelillgången för norska företag, utvecklingen av industri och energisamarbetel mellan de två län­derna och marknadsförutsättningarna (Artikel I och 11).

Fördelningen mellan råolja och raffinerade produkter skall ske pä grund­val av avtal mellan företag i de tvä länderna. Norska förelag skall ha möjlighet alt leverera upp till tre Qärdedelar av totalkvantilelen i form av produkter (Artikel III).

Leveranser enligt protokollet skall nyttjas för marknadsföring i Sverige. Parterna skall lägga förhåUandena lill rätta för alt norska företag med tillgång lill råolja kan engagera sig på affärsmässig grund direkl i marknads­föring av råolja och oljeprodukter på den svenska marknaden antingen för sig själva eller genom olika former av samarbele med företag i Sverige (Artikel 

IV).

Priser och andra leveransvillkor för leveranser inom ramen för protokol­let skall fastställas efter avtal mellan företagen. Del fömtsätts all mark­nadspriser läggs till grund för långsiktiga leveranser (Artikel V).

I en särskild skriftväxling har närmare definierats vilka leveranser som skall omfattas av protokollet. Bl. a. framgår all leveranser pä spotmark-nadsviUkor av enstaka laster och inlernleveranser inom internationella oljebolag inle skall betraktas som leveranser enligl prolokollel. Vidare framgår att det svenska åtagandel att lägga förhållandena till rätta för norska företags samarbete med förelag i Sverige skall anses gälla i första hand samarbete med företag som kontrolleras av svenska intressen.

Till denna redogörelse för det huvudsakliga innehållet i protokollet vill jag knyta följande kommentarer.

Det bör först påpekas att vissa långsiktiga leveranser från Norge till Sverige som redan har kontrakterats skall räknas in i det norska leverans-åtagandel enligt protokollet. Detta gäller främst de leveranser av råolja som sker enligt ett år 1978 träffat avlal mellan Norwegian Oil Consortium A/S &font-family:Verdana'>

Prop. 1980/81:189

14

dvs. främsl Ekofisk med vissa angränsande fält. Statfjord och Valhall. Fyndigheter som ännu inle är konstaterat ulvinningsvärda eller kommande oljefynd torde inle komma alt leda till produktion förrän tidigast år 1987.

I dag förfogar ulländska förelag över huvuddelen av den råolja som utvinns på norsk konlinentalsockel. Försl när Statfjordfältet kommer i full produktion vid mitten av 1980-talel vänlas mängden råolja som kontrol­leras av norska slaten eller norskägda företag komma att översliga 10 milj. ton om årel. Oljan utgörs av dels produktionsavgift (royalty) som norska staten tar ut i form av råolja, dels norska förelags andelar av produktionen från de berörda fälten. Avgiftsoljan överläts f. n. till Statoil. Delta förelag har därjämte en andel av 50% i Statfjordfältet och väntas komma atl spela en allt viktigare roll i verksamhelen på norsk konlinentalsockel. Även enskilda norska företag väntas komma att producera vissa kvantiteter råolja under perioden.

Utvecklingen av den norska råoljeproduklionen på någol längre sikl är beroende av ett antal faklorer. De norska statsmakterna har uttalat sig för en måttlig ulvinningsnivå, vilket hittills har antagits innebära en samman­lagd olje- och naturgasproduklion som motsvarar högst 90 milj. lon olja om året. Härav torde högst omkring hälften komma att utgöras av råolja. Den närmare fördelningen mellan olja och gas blir beroende av de beslut om utvinning av olika fyndigheter, som väntas komma atl fattas under de närmaste åren. Den geologiska potentialen för nya fynd bedöms som god, särskilt norr om 62:a breddgraden där provborrningar har börjat försl år 1980. Såvitt kan bedömas kommer Norge under överblickbar framtid all ha en betydande råoljeproduktion i förhållande lill den inhemska oljeförbruk­ningen, som uppgår lill endast ca 8 milj. ton om året och som inle vänlas öka nämnvärt.

Under år 1980 har vissa allmänna riktlinjer fastlagts för avsällning av den olja som norska slaten förfogar över, dvs. avgiflsoljan och Statoils egen produktion. En viktig princip för den norska avsättningspoliliken är att olje- och gastillgängarna skall kunna användas som instrument för atl åstadkomma ett industri- och energisamarbete med andra länder. 1 detla syfte bör all statlig råolja avsättas genom Statoils försorg i samräd med norska olje- och energidepartementet. Enligt riktlinjerna kan Statoil tillde­las särskilda försörjningsuppgifter gentemot länder med vilka Norge sam­arbetar. Med de begränsningar som kan följa härav skall Slaloils mark­nadsföring ske efter affärsmässiga principer. Detla betyder bl. a. all Statoil skall arbeta på marknader, där den norska oljans särskilda egenskaper, bl.a. låg svavelhalt, ger den ett relativt högt värde. Som exempel på sådana marknader anges Norden, övriga Västeuropa och Förenta staterna.

I enlighel med dessa riktlinjer skall Statoil upprätta en effektiv organisa­tion för marknadsföring. Denna kommer alt i stor ulslräckning inriklas på försäljning av raffinerade oljeprodukter. Statoil har i samarbete med Norsk Hydro lagt fram ett förslag om utbyggnad av raffinaderiet i Mongstad från

Prop. 1980/81:189

15

f.n. 4 milj. lon om året fill 10 milj. ton om året till år 1986-1987. Detla projekl innebär all huvuddelen av den råolja som kontrolleras av norska inlressen lorde komma att tas i anspråk för raffinering i Norge. Även i den mån norska företag använder annan råolja vid raffineringen skall de till Sverige levererade produkterna räknas som leveranser enligt protokollet. Den norska leveransgarantin, som ytterst baseras på den råoljeproduklion som kontrolleras av norska slalen, gäller alltså även för sädana fall.

I prolokollel förutsätts alt parterna skall främja engagemang av norska företag på den svenska marknaden. Som nyligen har redovisats för riksda­gen (prop. 1980/81:90 bil. 1 s. 143 och 442) har överläggningar förts mellan Statoil och två svenska förelag, nämligen Svenska Petroleum och Volvo Energi AB, om gemensam marknadsföring av i första hand bensin pä den svenska marknaden. Även andra företag verksamma i Sverige kan komma atl della i ett sådant samarbele.

Enligt min mening ulgör protokollet om långsiktiga oljeleveranser från Norge till Sverige ett viktigt sleg mol atl förbättra den svenska försörj­ningstryggheten på energiområdet såväl i fredslid som vid kriser. De i avtalet angivna kvantiteterna råolja och oljeprodukter utgör minimikvanti­teter, som efter hand kan komma all utökas beroende på bl.a. de norska företagens råoljetillgång. Under perioden väntas den tolala svenska olje­förbrukningen komma atl sjunka och efterfrågan alltmer inriktas på driv­medel och vissa andra lätta oljeprodukter. Leveranserna från Norge kom­mer därigenom att utgöra en växande och kvalitativt allt betydelsefullare del av den svenska oljeimporten.

Prolokollet är en ramöverenskommelse, som skall ges elt konkrel inne­håll genom avtal mellan företag. Som har framgått har kommersiella avlal redan i viss utsträckning träffats mellan såväl slalliga som enskilda företag i de två länderna. Det är enligl min mening önskvärt, att samarbetet även i fortsättningen får en sådan bred uppläggning. Möjlighet till långsiktiga köp av norsk råolja och norska produkter bör kunna utnyttjas av bl.a. sådana svenska oljeföretag som i dag baserar sin försörjning på leveranser från instabila områden eller på kortsiktiga köp. Ett direkt engagemang av norska företag på oljemarkanden i Sverige är givetvis också välkommet frän svensk försörjningssynpunkt.

Riksdagen bör beredas tillfälle att ta del av vad jag här anfört om protokollet om långsiktiga leveranser av olja och oljeprodukler från Norge till Sverige.

9   Optionsrätt till långsiktiga leveranser av elektrisk kraft från Sve­rige till Norge

Som chefen för induslrideparlementet nyss nämnde har i ell särskill protokoll i anslutning till det mellan Sveriges regering och Norges regering träffade avtalet om ekonomiskt samarbete, särskilt på industri- och ener-

Prop. 1980/81:189

16

iiområdena, träffals en överenskommelse (protokoll) om optionsrätt till långsiktiga leveranser av elektrisk krafl från Sverige lill Norge [bilaga D). Protokollet skall ratificeras.

I samband med de överläggningar som föregick proiokollsöverenskom-melsen uppdrogs åt statens valtenfallsverk och Norges Vassdrags- och Elektrisitelsvesen (NVE) atl redogöra för de villkor som skulle kunna läggas lill grund för ell avlal dem emellan om sådana leveranser. Proto­kollet har utformats på grundval av den redogörelse som vattenfallsverkel och NVE i enlighet härmed har lämnat och innehåller i huvudsak följande bestämmelser.

Optionsrätten skall uto "s om man från norsk sida önskar del. Avtal mellan vattenfallsverkel och NVE förutsätts undertecknat senasl den 31 december 1981, om rälien till leveranser önskas utnyttjad från den I januari 1982 och senast den 30 juni 1982. om rätten önskas utnyttjad från den 1 juli 1982 (Artikel I). De med optionsrätten avsedda leveranserna skall omfatta en energikvantilel av högst 2 TWh Vår med en maximal effekt på 400 MW. Tecknas avlal om en lägre energikvantilel än 2 TWh, skall NVE ha räu alt i eU eller flera steg öka kvanfitelen upp lill 2 TWh (Artikel 

II). 

Leveranstiden skall vara högsl 15 är räknat från den 1 januari eller den 1 juli 1982 (Artikel III). I övrigl gäller för optionsrätten de villkor som angetts i vattenfallsverkels och NVE:s redogörelse som fogats till prolo-kollsöverenskommelsen (Artikel 

IV).

Den av vattenfallsverket och NVE lämnade redogörelsen innehåller härutöver i huvudsak följande.

Leveranspunkter är vid svensk-norska gränsen på 400 kV"" ledningen Hassle-Borgvik och på 200 kV ledningen Nea-Järpen.

Leveranserna skall under varje år fördelas på fyraveckorsperioder på dag, natt och helg enligl samma förhällande som gäller för vattenfallsver­kets totala belastning.

För åren 1982-1986 skall avgifterna för leveranserna molsvara valten­fallsverkets nuvarande högspänningstariff för Mellansverige med elt visst fillägg med hänsyn tUl bl.a. kontraktstidens längd. För åren 1987-1991 skall avgifterna omräknas i förhållande til! verkets år 1987 gällande hög­spänningstariff för Mellansverige och för tiden därefter i förhållande till den vid varje tidpunkt gällande normaltariffen för Mellansverige.

Jag vill för egen del framhålla alt dessa elleveranser ligger väl i linje med den elanvändningspolitik som har förordats i prop. 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitiken. Del är enligt min mening av stort värde för del nordis­ka samarbetet om vi under en period med god tillgång pä förhållandevis billig elektrisk kraft kan bidra till atl tillgodose elbehovet i Norge.

Terawattimmar Megawatt ' Kilovolt

Prop. 1980/81:189

17

De villkor som enligl vattenfallsverkels och NVE:s överenskommelse skall ligga till gmnd för leveranserna innebär enligl min mening en för vattenfallsverkel lillfredsslällande förräntning.

Riksdagen bör beredas tillfälle att la del av vad jag har anfört om långsiktiga leveranser av elektrisk krafl från Sverige till Norge.

10    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag all regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag anfört om

1.

långsiktiga leveranser av råolja och oljeprodukler från Norge till Sverige,

2.

opfionsrätt till långsikliga leveranser av elektrisk kraft från Sve­rige till Norge.

11    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandenas överväganden och be­slutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder och det ändamål som de har hemställt om (avsniu 2, 7 och 10).

Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte.

Prop. 1980/81:189

18

Bilagu A

WTAL

mellan Sveriges regering och Norges regering om ekonomiskt samar-

[)ete, särskilt på industri- och energiområdena

Sveriges regering och Norges regering,

(i) som hänvisar till den nordiska samarbetsöverenskommelsen av den 23 mars 1962,

(ii) som önskar ytteriigare utvidga och bygga ut del nordiska samarbetet,

(iii) som anser atl de nära förbindelserna mellan de två länderna skapar goda fömtsättningar för etl utvidgat ekonomiskl samarbele,

(iv) som önskar medverka till atl stärka det långsiktiga ekonomiska samarbetet mellan de två länderna, särskill på industri- och energiområ­dena,

(v) som konstaterar aU denna målsättning i dagens samhällen kräver medverkan från både myndigheler, företag och organsialioner,

har kommit överens om följande:

Artikel 1

Parterna skall uppmuntra, främja och underiätta utvecklingen och stär­kandet av det ekonomiska samarbetet och de ekonomiska förbindelserna mellan de två länderna, särskilt på industri- och energiområdena.

Parterna lägger vikt vid att samarbetsprojekt kan komma till ständ såväl mellan parterna som direkt mellan företag och organsialioner i de två länderna.

Artikel //

Parterna skall söka säkerställa att samarbetet mellan dem i största möj­liga grad bidrar till ett effektivt utnyttjande av de tvä ländernas resurser ifråga om bl. a. råvaror, energi, kapital, teknologi och arbetskraft.

Samarbetet skall ske med hänsyn tagen till försörjningssituationen i de två länderna och till att samarbetet skall vara till ömsesidig fördel.

Artikel IH

Parterna skall särskilt eftersträva:

(1)   att undanröja hinder för samarbete mellan företag och organisationer

i de två länderna, att uppmuntra till etablering av företag och institutioner

med gemensamt svenskt-norskt ägande samt att underlätta för företag och

organsialioner i de två länderna atl samarbeta och för företag att arbeta i de

två länderna,

(2)   att samarbeta på skatteområdet och tillämpa de valuta- och kredilpo­

litiska reglerna och instmmenten på ett sådant sätt att det inte läggs

onödiga hinder i vägen för konkreta samarbetsprojekt samt därmed bidra

till att lägga förhållandena tillrätta för ett effektivt utnyttjande av de två

ländernas kapitalresurser,

(3)

att harmonisera sin lagstiftning i den utsträckning detta främjar samarbetet mellan de två länderna,

(4)

att lägga förhållandena tillrätta för export från företag i ett av län­derna tiU det andra och för gemensamma exportansträngningar på tredje­landsmarknader.

Prop. 1980/81:189

19

(5)

att bygga ut samarbetet rörande invesleringar och teknisk forskning och utveckling i de tvä länderna,

(6)

atl uppmuntra lill samarbetsprojekl som tryggar de tvä ländernas långsiktiga försörjning med viktiga råvaror och energi,

(7)

atl uppmuntra lill samarbetsprojekl som kan förbättra den internalio­nella konkurrenskraften för de tvä ländernas industri,

(8)

att bygga ut samarbetet pä energiomrädel bl. a. när del gäller utveck­ling och utnyttjande av olika energiformer saml energihushållning,

(9)

all samordna offentlig upphandling där detla är ändamålsenligt för bägge parter.

Artikel 

IV

Vid avgöranden om dispenser och lillslånd som samarbetsprojeklen aktualiserar, skall parlerna ha som mål att lägga förhållandena pä bäsla möjliga sätt tillrätta för genomförande och utveckling av dessa projekt.

Artikel V

(1)

För alt bidra till ett effektivi genomförande av della avlal skall parterna upprätta en blandad kommission.

(2)

Kommissionen skall diskulera principer och former för samarbetet samt eventuella problem som kan uppstå vid genomförandet av detta avtal och samarbetsprojekl som kommit till stånd i enlighet med detta, med sikte på alt nå fram till lösningar som bägge parter kan godta.

(3)

Kommissionen kan vidare diskutera behovet av alt utvidga det myn­dighetsengagemang som beskrivs i detta avlal, samt existerande och nya konkreta samarbetsprojekt mellan parlerna.

(4)

Kommissionen skall bestå av representanter för de två ländernas regeringar. Den kan inbjuda representanter för berörda förelag, organisa­tioner och myndigheter atl delta i sina möten.

(5)

Kommissionen skall sammanträda efter överenskommelse mellan parterna, dock minst en gång om året. Sammanträdena hålls omväxlande i Sverige och Norge.

(6)

Kommissionen fastställer själv sin arbetsordning.

Artikel 

VI

Genomförandel av detta avtal och samarbetsprojekl som kommit lill stånd i enlighet med detta, skall ske inom ramen för parternas internatio­nella förpliktelser.

Artikel VII

Detta avtal skall ratificeras. Ratifikationsinstrumenten skall utväxlas i Stockholm. Avtalet träder i kraft den dag ratifikationsinstrumenten utväx­las.

Ariikel VIII

Detta avtal skall gälla i 20 år frän dagen för ikraftträdandet. Om avtalet inte sägs upp av någondera parten senast 3 år före utgången av 20-ärsperio­den, skall det fortsätta atl gälla. Efter utgången av 20-årsperioden kan avtalet sägas upp av endera parten med 3 års varsel.

Uppsägning enligt denna artikel skall ske på diplomatisk väg och skriftli­gen.

X X X X X

Prop. 1980/81:189

20

Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud under­tecknat delta avlal och förseU det med sina sigill.

X X X X X

Delta avlal är upprättat i två exemplar pä svenska och norska språken. Båda texterna har lika vitsord.

Oslo den 25 mars 1981

För Sveriges regering

För Norges regering

Thorbjörn Fälidin

Gro Hariem Bmndtland

Prop. 1980/81:189

21

Bilaga B PROTOKOLL om upprättande av en fond för svenskt-norskt industriellt samarbete

Sveriges regering och Norges regering som vill stärka industri- och energisamarbetel mellan de två länderna önskar som ett led i detta samar­bete ingå avtal om upprättande av en fond för svenskt-norskt industriellt samarbete. De två ländernas regeringar har kommit överens om följande protokoll till avtalet den 25 mars 1981 om ekonomiskt samarbete, särskilt på industri- och energiområdena.

Artikel I

En fond bildas som fär namnet Fonden för svenskt-norskt industriellt samarbete. Fonden skall vara en stiftelse. Stiftelsens styrelse skall ha sitt säte i Stockholm.

Artikel 

II

Fonden skall ha till ändamål att genom lån stödja samarbetsprojekt mellan svenska och norska företag som syftar till leknisk eller marknads­mässig utveckling av sådana företag på det industriella området.

Artikel III

Parterna tillskjuter tillsammans 250 miljoner svenska kronor eller mol­värdet därav i norska kronor. Av beloppet tillskjuter Sverige 37,5 miljoner svenska kronor årligen per den 1 januari 1982, 1983, 1984 och 1985. Resterande belopp tillskjuts till 50 procent av Sverige och till 50 proceni av Norge vid tidpunkter som parterna senare överenskommer. Utökning av fondkapitalet skall ske genom avtal och fördelas under hänsynslagande till storieken på de två ländernas ekonomier.

Parterna medger att stiftelsen ikläder sig förbindelser i form av lånelöf­ten upp lill 250 miljoner svenska kronor, dock högst 30 miljoner svenska kronor utöver vad parterna tillskjutit.

Upplöses stiftelsen fördelas tillgångarna mellan parterna i samma pro­portion som tillskotten.

Artikel 

IV

För lån skall gälla de villkor som anges i bilaga I.

Artikel V

Till gmnd för fondens verksamhet skall upprällas stadgar av det innehåll som anges i bilaga 2.

Artikel 

VI

Fonden skall undantas från beskattning. Detta gäller dock icke inkomst av fastighet.

Artikel VII

Om förutsättningarna för detta protokoll i väsenllig grad skulle ändras på grund av oförutsedda omständigheter, kan vardera parten kräva överlägg­ningar. Överläggningar kan också krävas om genomförandet av detta pro­tokoll leder till resultat som står i uppenbar strid mot syftet med protokol­let.

Prop. 1980/81:189

22

Artikel VIII

Genomförandel av delta protokoll skall anses som etl samarbetsprojekl enligl avtalet den 25 mars 1981 om ekonomiskt samarbele, särskill på industri- och energiområdena.

Artikel

IX

Detta protokoll skall ratificeras. Ratifikationsinstrumenten skall utväx­las i Stockholm. Prolokollel Iräder i kraft den dag ratifikationsinstrumen­ten utväxlas.

Artikel

X

Detta protokoll skall gälla i 20 år från dagen för ikraftträdandet. Om protokollet icke sägs upp av någondera parten senast 3 år före utgången av 20-årsperioden, skall del fortsätta atl gälla. Efter utgången av 20-årsperio­den kan prolokollet sägas upp av endera parten med 3 års varsel.

Uppsägning enligt denna ariikel skall ske på diplomatisk väg och skriftli­gen.

X X X X X

Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud under­tecknat detta protokoll och försett del med sina sigill.

X X X X X

Detta protokoll är upprättat i två exemplar på det svenska och det norska språket. Båda texterna har lika vitsord.

Oslo den 25 mars 1981

För Sveriges regering

För Norges regering

Thorbjörn Fälidin

Gro Hariem Bmndtland

Prop. 1980/81:189

23

Bilaga I VILLKOR FÖR LÅN GENOM FONDEN FÖR SVENSKT-NORSKT INDUSTRIELLT SAMARBETE

1.    För atl främja industriellt ulvecklingssamarbele mellan svenska och

norska förelag lämnas stöd genom fonden.

Stödet lämnas i form av län för finansiering av större projekt som syflar till tekniskt eller marknadsmässigt utvecklingsarbete.

2.

Lån får lämnas för projekl som innefattar eU ur kommersiell eller teknisk synvinkel högt risktagande och som pä relalivi kort sikt bedöms kunna ge företagsekonomisk lönsamhet.

3.

Lån får lämnas för projekl med gemensaml svenskt-norskt industriellt intresse och som initieras av svenska och norska företag i samarbete. Lån kan delas upp på förelagen.

4.

Län får inle lämnas om projektet är sädant atl finansieringen bedöms lämpligen kunna ske pä den allmänna kreditmarknaden under normala marknadsmässiga villkor.

Storleken på lån

5.    Lån får lämnas för högsl 50 procent av kostnaden för del utvecklings­

projekt som länel avser. Hänsyn skall då tas till om annat svenskl eller

norskt statligt stöd har lämnats för samma ändamål. Om synnerliga skäl

finns, får ett lån lämnas för en störte del av kostnaden. Lån lill ett projekt

får dock inte översliga 50 miljoner svenska kronor. Ett lån får inle lämnas

med större belopp än som behövs för att syftet med slödel skall näs.

Projekt vars totalkostnad understiger 3 miljoner svenska kronor skall ej stödjas. Projekl som avser utvinning av olja och gas skall ej stödjas.

Låne- och återbetalningsvillkor

6.

Lånets löplid, ränta och äterbetalningsvillkor skall bestämmas med hänsyn till projektets risk och förväntade ekonomiska ulfall.

7.

Lån kan lämnas i svenska eller norska kronor. Svenska företag bör i första hand få län i svenska kronor och norska företag i norska kronor.

8.

På etl lån utgår ränta från dagen för utbetalningen. Anstånd med räntebetalningen får lämnas, varvid upplupen ränta läggs till lånebeloppet. Räntan besläms med hänsyn till den valula vari lånet lämnas och lill räntan hos motsvarande finansieringsinstitutioner i länderna.

9.

Om det bedöms lämpligt, får återbetalningen av elt lån hell eller delvis ersättas med royalty eller annan löpande avgift till dess lånet återbetalts jämte ränta.

10.

Elt lån skall i övrigt förenas med de villkor och föreskrifter som behövs med hänsyn till syftet med stödet. Särskild säkerhel behöver dock inte släUas.

11.

Återbelalningsskyldighelen kan hell eller delvis efterges, om lånta­garen visar att förutsättningar uppenbarligen saknas atl utnyttja projektets resullal lönsamt.

Uppsägning av lån

12.   Ett lån kan sägas upp till omedelbar betalning, om

1. låntagaren genom en oriktig eller vilseledande uppgift har föranlett alt lånet har beviljats.

Prop. 1980/81:189

24

2.  låntagaren inte fullgör sina förpliktelser enligt de villkor eller före­

skrifter som gäller för lånet eller

3. sådana förhåUanden har inträffat atl låntagaren med hänsyn till

syfiet med lånet uppenbarligen inte längre bör få inneha lånet.

13- En ansökan om lån skall vara skriftlig och ges in till fonden genom den svenska Fonden för industriellt utvecklingsarbete respektive del norska Industrifondel. En ansökan skall innehålla uppgift om

1.

de företag, som ansökningen avser, deras verksamhet och ekono­miska ställning,

2.

ändamålet med lånet och de skäl i övrigt som åberopas för ansök­ningen och

3.

svenskt eller norskt statligt stöd i annan form har sökts eller bevil­jats för de projekt, som ansökningen avser. Sökanden skall i övrigt förebringa den ulredning som stiftelsen finner behövlig.

14. Stiftelsen skall följa verksamheten hos dem som har erhållit lån och därvid utöva tillsyn av att lånevillkoren iakttas.

Prop. 1980/81:189

25

Bilugu 2

STADGAR FÖR FONDEN FÖR SVENSKT-NORSKT INDUSTRIELLT SAMARBETE

Inledande bestämmelser

1

§ Stiftelsen Fonden för svenskt-norskt industriellt samarbete består av medel som tillskjuts av svenska staten och norska staten eller på annat sätt tillförs stiftelsen samt av medel som uppkommer i stiftelsens verksamhel.

2

§ Stiftelsen har bildats i enlighel med protokollet den 25 mars 1981 om upprättande av en fond för svenskt-norskt industriellt samarbete.

Ändamål

3 § Sfiftelsen har till ändamål att stödja tekniskt eller marknadsmässigt

utvecklingssamarbete som på relativt kort sikt kan leda lill kommersiell

exploatering i form av produktion och marknadsföring.

Stiftelsens organisation

4

§   Stiftelsen leds av en styrelse och en verkställande direktör.

5

§ Styrelsen består av sex ledamöter och sex suppleanter. Verksläl­lande direktören är inte ledamot av styrelsen. Ledamöterna och supplean­terna utses för en tid av högst 3 år av den svenska respektive den norska regeringen med tre vardera. Ordförande respektive vice ordförande utses bland ledamöterna av svenska respektive norska regeringen växelvis för en tid av högst 1 år.

6

§   Styrelsen har sitt säte i Stockholm.

7

§ Verkställande direktören, som skall vara norsk medborgare, ulgör stiftelsens kansli. Dämtöver skall stiftelsen bl. a. för beredning av ären­den anlita Fonden för industriellt utvecklingsarbete och Industrifon­del. Stiftelsen skall ta till vara möjligheterna till samarbete med de två nämnda organen. Ansökan om stöd lämnas till nämnda organ i respek­tive land.

8

§   Stiftelsen får anlita utomstående för särskilda uppdrag.

Firmatecknare

9 § Stiftelsens firma tecknas, fömtom av styrelsen och verkställande

direktören, av den eller de som styrelsen utser.

Ärendenas handläggning

10       §   Styrelsen avgör frågor om:

1. planering av stiftelsens verksamhet

2.

beviljande av lån

3.

räntevillkor, återbetalning samt i vilken valuta lån skall lämnas

4.

anställning av verkställande direktör efter förslag av de norska styrel­seledamöterna

5.   andra frågor som verkställande direktören hänskjuter till slyrelsen.

Beslul om anställning av verkställande direktör skall underställas svens­

ka och norska regeringen för godkännande.

Prop. 1980/81:189

26

11

§   Övriga ärenden avgörs av verkslällande direktören.

12

§ Styrelsen sammanträder efter kallelse av ordföranden eller verkstäl­lande direktören. Styrelsen skall sammankallas när minst två ledamöler begär det.

13

§ Styrelsen är beslutför då ordföranden eller vice ordföranden och ytterligare minsl tre ledamöler är närvarande. Som styrelsens beslut gäller den mening som minst fyra ledamöler enar sig om.

14

§ Vid styrelsens sammanträden skall föras proloekoll. Av detla skall framgå vilka som varit närvarande och de beslul som har fattats. Har skiljaktig mening förekommit, skall denna antecknas i prolokollel.

Protokollet skall justeras av ordföranden och ylterligare en ledamot. En av jusleringsmännen skall vara styrelseledamot utsedd av den svenska regeringen och en av den norska regeringen.

Förvaltning, räkenskaper och revision

15 § Stiftelsens likvida medel skall i den mån de ej utnyttjas för stöd

enligt 3 § eller behövs för alt bestrida löpande utgifter vara placerade pä

räntebärande räkning hos riksgäldskonloret eller i Sveriges Investerings­

bank AB när det gäller tillgodohavande i svenska kronor och hos Norges

Bank när det gäller tillgodohavande i norska kronor.

16   §    Stiftelsens räkenskaper skall föras i enlighel med svensk lag.

Stiftelsens räkenskapsår skall omfatta tiden den 1 januari-31 december.

17

§ Styrelsen skall årligen före den 15 mars till regeringarna avge årsre­dovisning beslående av resultaträkning, balansräkning och förvaltningsbe­rättelse.

18

§ Styrelsens förvaltning och stiftelsens räkenskaper skall åriigen granskas av två revisorer. För revisorerna skall finnas personliga sup­pleanter. Revisorerna och suppleanterna utses av den svenska och den norska regeringen en var för en lid av högsl tre år.

Revisorerna skaU senast den 1 maj varje år överlämna revisionsberät­telse till regeringarna. Berättelsen skall innehålla uttalande ifråga om an­svarsfrihet för styrelsen.

Övriga bestämmelser

19

§ Stiftelsen kan senast den 1 september varje år till regeringarna ge in framställning om tillförsel av fondmedel till verksamheten.

20

§ Fondens styrelse skall förelägga regeringarna förslag till komplette­rande rikllinjer för ränte- och ålerbetalningsvillkor.

21

§ Ersättning till styrelseledamöterna och deras suppleanter fastställs av regeringarna.

22

§ Ledamot eUer suppleant i styrelsen får inte delta i behandlingen av ärende vars utgång kan medföra nytta eller skada för honom eller honom närstående företag eller när eljest särskilda omständigheter föreligger som kan rubba förtroendet för hans opartiskhet i ärendet.

Prop. 1980/81:189

27

23

§ Om tystnadsplikt för den som hos stiftelsen har tagit befattning med fråga inom stiftelsens verksamhetsområde finns bestämmelser i en särskild lag om beslutanderätt för stiftelse som har bildats för alt främja svenskt-norskt industriellt samarbele.

24

§   Ändring av stiftelsens stadgar fastställs av regeringarna.

25

§ Skulle stiftelsen upphöra med sin verksamhet, skall dess överskju­tande tillgångar tillföras svenska respektive norska slalen. Innan della kan ske skall fondens förpliktelser mot eller fordringar på låntagare slutligt regleras eller överföras på annan finansieringsinstitution.

26

§ Stiftelsen skall vara undantagen från tillsyn enligl lagen (1929:116) om tillsyn över stiftelser.

Prop. 1980/81:189

28

Bilaga C.

PROTOKOLL

om

långsiktiga leveranser av råolja och oljeprodukter från Norge till

Sverige

Sveriges regering och Norges regering, som vill stärka industri- och energisamarbetel mellan de två länderna önskar som ett led i detta samar­bete ingå ett avlal om långsiktiga leveranser av råolja och oljeprodukler frän Norge lill Sverige. De tvä ländernas regeringar har kommit överens om följande protokoll till avtalet den 25 mars 1981 om ekonomiskl samar­bele, särskill på industri- och energiområdena.

Artikel I

De leveranser som omfattas av detla protokoll skall komma till stånd på affärsmässig grund genom avtal mellan företag i de två länderna. Alla leveranser av råolja och oljeprodukler från norska förelag betraktas som leveranser enligl delta protokoll.

Artikel 

II

Leveranserna enligl artikel I skall omfatta minst 2 milj. ton råolja eller oljeprodukter år 1983 och minst 2,5 milj. ton år 1984.

Under fömtsättning av att företagen uppnår konkreta avlal skall den norska parten säkerställa atl råolja och oljeprodukter för leveranser av angivna minimimängder står till förfogande för den svenska marknaden.

Efter år 1984 kommer leveranser härutöver att vara avhängiga av bl. a. råoljetillgången för norska företag, utvecklingen av industri- och energi­samarbetet mellan de två länderna och marknadsförutsättningarna. Sådana leveranser blir beroende på avlal mellan förelag i de två länderna.

Artikel III

Vid leveranser enligt artikel 

II 

skall man från norsk sida ha möjlighet att leverera upp till 3/4 som oljeprodukter. Inom denna ram skall fördelningen mellan råolja och oljeprodukter ske pä grundval av avlal mellan förelag i de två länderna.

Artikel 

IV

De leveranser som omfattas av detta protokoll skall nyttjas för mark­nadsföring i Sverige.

Parterna skall lägga förhållandena till rätta för att norska företag med tillgång på råolja kan engagera sig på affärsmässig gmnd direkt i marknads­föring av råolja och oljeprodukter på den svenska marknaden antingen för sig själva eller genom olika former av samarbete med företag i Sverige.

Artikel V

För råolja och oljeprodukter som levereras inom ramen för detla proto­koll skall priser och andra leveransvillkor fastställas efter avtal mellan företag i de två länderna. Parterna fömtsätter att marknadspriser läggs till grund för långsiktiga leveranser.

Prop. 1980/81:189

29

Artikel

VI

Om fömtsättningarna för detta protokoll i väsentlig grad skulle ändras på grund av ofömtsedda omständigheter, kan endera parten kräva överlägg­ningar. Överiäggningar kan ocksä krävas om genomförandel av delta pro­tokoll leder till resultat som står i uppenbar strid mot syftel med prolokol­let.

Artikel VH

Genomförandet av detta protokoll skall anses som ett samarbetsprojekt enligt avtalet den 25 mars 1981 om ekonomiskt samarbele, särskilt på industri- och energiområdena.

Artikel VHI

Detta protokoll skall ratificeras. Ratifikationsinstrumenten skall utväx­las i Stockholm. Protokollet träder i kraft den dag ratifikationsinstrumen­ten utväxlas.

Artikel

IX

Delta protokoll skall gälla i 20 år från dagen för ikraftträdandet. Om protokollet icke sägs upp av någondera parten senast 3 år före utgången av 20-årsperioden, skall det fortsätta atl gälla. Efter utgången av 20-årsperio­den kan prolokollet sägas upp av endera parten med 3 års varsel.

Uppsägning enligt denna artikel skall ske på diplomatisk väg och skrift­ligen.

Artikel

X

Giltigheten av avtal som har ingåtts mellan företag påverkas icke om detta protokoll upphör att gälla.

xxxxx

Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud under­tecknat detta protokoll och förseU det med sina sigill.

xxxxx

Detta protokoll är upprättat i två exemplar på det svenska och del norska språket. Båda texterna har lika vitsord.

Oslo den 25 mars 1981

För Sveriges regering

För Norges regering

Thorbjörn Fälidin

Gro Hariem Bmndtland

Prop. 1980/81:189

30

Bilagu D.

PROTOKOLL

om

optionsrätt till långsiktiga leveranser av elektrisk kraft från Sverige

till Norge

Sveriges regering och Norges regering, som vill stärka industri- och energisamarbele mellan de två länderna, önskar som etl led i detta samar­bete ingå ett avtal om optionsrätt till långsiktiga leveranser av elektrisk kraft från Sverige till Norge.

Statens vattenfallsverk (Vallenfall) och Norges Vassdrags- og Elektrisi­telsvesen (NVE) har på uppdrag diskuterat villkoren för eventuella leve­ranser av elektrisk kraft från Sverige lill Norge fr. o. m. den I januari 1982. Vattenfall och NVE har därefter lämnat en gemensam skriftlig redogörelse för de villkor som skulle kunna läggas till grund för sådana leveranser. Av redogörelsen framgår bl.a. atl de angivna villkoren blir tillämpliga endast om ett leveransavtal träffas senast den 31 december 1981 eller, om begyn­nelsetidpunkten för leveranser sätts till den I juli 1982, senast den 30 juni 1982. Det fömtsätts alt leveransavtalet skall avse 15 år men - efter uppsägning - kunna bringas att upphöra efler 10 år.

De två ländernas regeringar har mot denna bakgrund kommit överens om följande protokoll tUl avlalel den 25 mars 1981 om ekonomiskt samar­bele, särskilt på industri- och energiområdena.

Ariikel I

Optionsrätten skall omfatta leveranser av elektrisk krafl i enlighel med vad som anges i delta protokoll och utövas om man från norsk sida önskar det.

Avtal mellan Vattenfall och NVE förulsätts undertecknat senast den 31 december 1981, om rätten till leveranser önskas utnyttjad frän den 1 januari 1982 och senast den 30 juni 1982, om denna rätl önskas utnyttjad frän den Ijuli 1982.

Artikel

II

De med optionsrätten avsedda leveranserna skall omfatta en energi­kvantitet av högsl 2 TWh/år med en maximal effekt på 400 MW. Tecknas avtal enligl artikel I om en lägre energikvantitet än 2 TWh, skall NVE ha rätt att i ett eller flera steg öka kvantiteten upp till 2 TWh. Denna rätt all träffa avtal om ökade leveranser får utövas med tre års varsel.

Artikel III

Leveranstiden skall vara högst 15 år räknat från den I januari eller den I juli 1982.

Ariikel

IV

1 övrigt gäller för optionsrätten de villkor som angivits i bilagda redogö­relse.

Prop. 1980/81:189

31

Ariikel V

Om förutsällningarna för delta protokoll i väsenllig grad skulle ändras pä grund av oförutsedda omständigheter, kan endera parten kräva överlägg­ningar. Överläggningar kan också krävas om genomförandel av detta pro­tokoll leder till resultat som står i uppenbar strid mol syftet med prolokol­let.

Artikel VI

Genomförandel av detta protokoll skall anses som elt samarbetsprojekl enligt avtalet den 25 mars 1981 om ekonomiskt samarbele, särskilt på industri- och energiområdena.

Artikel VII

Detta protokoll skall ratificeras. Ratifikationsinstrumenten skall utväx­las i Stockholm. Protokollet Iräder i krafl den dag ratifikationsinstrumen­ten utväxlas.

Ariikel VIH

Detta protokoll upphör om avtal enligt Artikel I inte träffas inom lid som där anges och, om sådant avlal har träffats, när delta upphör.

Ariikel 

IX

Giltigheten av avtal som har ingåtts mellan Vallenfall och NVE uianför ramen för detta protokoll påverkas inte om detta protokoll upphör alt gälla.

xxxxx

Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud under­tecknat detta protokoll och försett det med sina sigill.

Detta protokoll är upprättat i två exemplar pä svenska och norska språken. Båda texter har lika vitsord.

Oslo den 25 mars 1981

För Sveriges regering

För Norges regering

Thorbjörn Fälidin

Gro Harlem Bmndtland

Prop. 1980/81:189

32

Redogörelse för villkor för eventuella kraftleveranser från Statens vattenfallsverk till Norges Vassdrags- og Elektrisitelsvesen.

Regeringarna i Sverige och Norge har i samband med överläggningar rörande energifrågor diskuterat eventuella kraftleveranser från Sverige till Norge. Del har uppdragUs ål statens valtenfallsverk (Vattenfall) och Norges Vassdrags- og Elektrisitelsvesen (NVE) all klargöra på vilka vill­kor etl avlal dem emellan om elleveranser från Sverige lill Norge skulle kunna träffas. Vattenfall och NVE har funnU all följande villkor skulle kunna läggas lill grund för ell sådanl leveransavtal.

1.    Leveranserna skall avse en energikvantilel av högst 2 TWh/år med en

maximal effekt på 400 MW.

Tecknas avlal enligl 8 om en lägre energikvantilel än 2 TWh skall NVE äga räu atl i ett eller flera sleg öka kvantiteten upp till 2 TWh. Denna rätl alt iräffa avlal om ökade leveranser fär utövas med tre års varsel.

2.

Leveranstiden skall vara högst 15 är räknal frän den 1 januari eller den Ijuli 1982.

3.

Leveranspunkler är vid svensk-norska gränsen på 400 KV ledningen Hasle-Borgvik och på 200 KV ledningen Nea-Järpen.

4.

Leveranserna skall under varje år fördelas på fyraveckorsperioder pä dag, nau och helg enligl samma förhållande som gäller för Vattenfalls lotala belastning.

5.

Avgifterna beräknas kalenderårsvis. För åren 1982-1986 skall avgif­terna vara:

1. Fast årligt belopp 400000 sv. kronor.

2.

Pris för abonnerad effekt 120 sv. kronor/KW

3.

Energipris

Hassle-Borgvik

Nea-Järpen maj-augusti        11,2 sv. öre/KWh        10,6 sv. öre/KWh övrig lid un­der året                 12,3 sv. öre/KWh

11,7 sv. öre/KWh

4.    Tilläggsavgifter enligt Vattenfalls officiella högspänningstariff N 1 för

Mellansverige.

Anm. För år 1982 kan årsmedelspriset uppskattas lill ca 16,3 sv. öre/KWh i Hassle-Borgvik och ca 15.6 sv, öre i Nea-Järpen inklusive indextillägg baserat på konsu­mentprisindex och energipristillägg för ökat oljepris och ökad kärnbränslekostnad.

6.

För åren 1987- 1991 skall avgifterna omräknas i förhållande till Vat­tenfalls är 1987 gällande högspänningstariff N1 för Mellansverige och för tiden därefter i förhållande lill den vid varje tidpunkt gällande normallarif-fen Block I Mellansverige.

7.

Elt avlal om leveranser enligt I -6 vars begynnelsetidpunkl för leve­ranser är den 1 januari 1982 skall upphöra den 31 december 1991, om det av endera parten sägs upp före utgången av år 1986. Sker inle sådan uppsäg­ning, skall avtalet fortsätla all gälla även efler utgången av år 1991, varvid uppsägning kan ske med ett års varsel. Oavsett om uppsägning sker eller inte under den föriängda avtalstiden skall dock avtalet gälla längst till utgången av år 1996.

Ett avtal om leveranser enligt 1-6 vars begynnelsetidpunkl för leveran­ser är den I juli 1982 skall upphöra den 30 juni 1992, om det av endera parten sägs upp före den I juli 1987. Sker inte sådan uppsägning, skall avtalet fortsätla alt gälla även efter den 30 juni 1992, varvid uppsägning kan ske med eU ärs varsel. Oavsett om uppsägning sker eller inle under

Prop. 1980/81:189

33

den förlängda avtalstiden skall dock avtalet gälla längst till utgången av juni 1997.

8. För att de villkor som har angivils under 1-7 skall kunna tillämpas måste avtal mellan Vattenfall och NVE träffas senast den 31 december 1981 eller, om begynnelsetidpunkten för leveranser sätts till den I juli 1982, senast den 30 juni 1982.

Stockholm den 23 mars 1981

NVE

Vattenfall

Sigmund[REDACTED_EFTERNAMN]

J.[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1980/81:189

34

Bilagu E.

Förslag till

Lag om beslutanderätt för stiftelse som har bildats för att främja

svenskt-norskt industriellt samarbete

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får över­lämna tiU stiftelse, som har bildats föv att främja svenskV-novskt industrieUt samarbete, att pröva frågor om stöd inom stiftelsens verksamhetsområde.

2

§ Den som hos en stiftelse som avses i 1 § har tagit befattning med frågor som anges i paragrafen får inte obehörigen röja vad han därvid har fått veta om affärs- eller driftförhåUanden.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1981.

Noretedts Tryckeri, Stockholm 1981