Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:145

Regeringens proposition

1978/79:145

om åtgärder för tekoindustrin;

beslutad den I mars 1979.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder eller ändamål som framgår av föredragan­denas hemställan.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

HÄDARCARS

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redovisas en övergripande plan för tekoindustrin for budgetåren 1979/80-1981/82. I planen anges vissa nivåer för den löpande produktion av olika tekovaror som behövs av försörjningsberedskapsskäl.

För att säkra lorsörjningsberedskapsviktig produktionskapacitet inom kritiska delbranscher föreslås försörjningsberedskapslån kunna utgå. Försörj­ningsberedskapslånen skall kunna utgå generellt till delbranscher vars produktionskapacitet har nått en från lörsörjningsberedskapssynpunkl krilisk nivå. Då så är motiverat av arbetsmarknads- och regionalpoliliska skäl, bör dock lånen i vissa fall kunna utgå till foretag inom delbranscher som inte har nått en försörjningsberedskapsmässigl kritisk nivå. För försörjnings­beredskapslån föreslås för budgetåret 1979/80 ytteriigare 21,3 milj. kr. ställas till regeringens disposition.

Del tillfälliga slödel till äldre arbetskraft föreslås finnas kvar under planeringsperioden. Stödet föreslås utgå på oförändrad nivå under budgetåret 1979/80.

De indusiripolitiska ålgärderna på lekoområdel föreslås bli förlängda 1. o. m. budgetåret 1981/82 med förstärkta exportfrämjande ålgärder.

1 Riksdagen 1978/79. I saml. Sr 145

Prop. 1978/79:145

:

Utdrag

HANDELSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssam mani riidc 1979-03-01

Närvarande: statsministern Uilstcn. ordförande, och statsråden Sven[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Winier. dcGeer,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Bondestam

Fiiredragandc: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och Huss Proposition om åtgärder för tekoindustrin

Statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och Huss anmäler sina förslag. Anförandena redovisas i underprotokollen för resp. departement. Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] hemställer atl regeringen i en proposition förelägger riksdagen vad han och slalsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och Huss har anlöri tor de ålgärder eller ändamål som de har hemställt om.

Regeringen ansluler sig till föredragandenas överväganden och beslutar all genom proposition förelägga riksdagen vad föredragandena har anfört för de ålgärder eller ändamål som de har hemställt om.

Regeringen beslutar att de anföranden och förslag som redovisas i untlerprotokollen skall bifogas propositionen som bilagorna 1-3.

Prop.1978/79:145

Bilaga 1

Utdrag

HANDELSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid rcgcringssammuniräde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för tekoindustrin

I. 

Inledning

Statliga ålgärder för tekoindustrin började sättas in i större omfattning under de första åren av 1970-talet. Åtgärderna var då i allt väsentligt av arbetsmarknads- och industripolitisk natur. Under 1970-ialet har detta slag av insatser ökat kraftigt.

Efter hand som produkiionen inom branschen gått ned har emellerlid de försörjningsberedskapspolitiska aspekterna alll mer kommit i förgrunden. Den statliga tekopolitiken har därmed kommit att bli beroende av den svenska säkerhetspoliiikens ulformning.

Sveriges säkerhetspolitik syftar lill att bevara landets oberoende. Vårt säkerhetspolitiska mål, som senasi bekräftats av riksdagen i 1977 års tolalförsvarsbeslut, är därför att i alla lägen och i former som vi själva väljer trygga en nationell handlingsfrihet för att inom våra gränser bevara och utveckla vårt samhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varje annat hänseende efter våra egna värderingar samt i samband därmed utåt verka för iniernalionell avspänning och fredlig ulveckling.

För att vi skall kunna fullfölja vår säkerhetspolitiska linje i situationer som innebär hel eller del vis avspärrning av utrikeshandeln, är del av stor betydelse au vår försörjningsberedskap är lillfredsställande. Stor uppmärksamhet måste därför fortlöpande ägnas åt utvecklingen av vårt näringsliv i syfte atl bibehålla etl sådant minimum av produktionskapacitet som är av särskild betydelse för vårt oberoende och för uthålligheten vid avspärrning och krig. För folkförsörjningen i vid mening måste fredstida produktionskapacitet i erforderiig utsträckning bibehållas inom de viktigaste försörjningsområdena. Därutöver måste förberedelser för omställning av industrins produktionsin­riktning göras och beredskapslagring ske av vissa typer av förnödenheter.

Fyra försörjningsområden har sedan länge bedömts vara av särskild betydelse, nämligen områdena livsmedel, energi, beklädnad och sjukvård.

Prop. 1978/79:145

4

Till området beklädnad hör textil och konfektion samt skor och läder.

Regeringen framlade i oktober 1977 förslag till ålgärder lÖr försörjnings­beredskapen på tekoområdet (prop. 1977/78:42). Föredragande departe­mentschefen framhöll i propositionen bl. a. atl del är vä.seniligt atl en långsiktig plan upprättas lÖr hur försörjningsberedskapen skall kunna tillgodoses. Planen börbl. a. innehållaallmänna principerlörhurcn lillriicklig kapacitet på olika delområden av tekobran.schen skall säkras. Riksdagen anslöt sig till regeringens förslag i denna fråga (FöU 1977/78:5, rskr 1977/ 78:81 och NU 1977/78:41, rskr 1977/78:172).

Riksdagen behandlade i december 1978 regeringens förslag om medclsiill-skott tillSlatslöretag ABförati täcka koslnaderna förbi. a. fortsatt drift under viss tid av den statliga lekokoncernens enheter i Norsjö och Sollefteå (prop. 1978/79:43 bil I, NU 1978/79:16, rskr 1978/79:122). I samband härmed uttalade riksdagen att regeringens proposiiion våren 1979 om tekoindustrin bör innehålla en övergripande plan för samhällets insatser på lekoområdet såväl på kort som på lång sikt. Planen bör sylla lill alt nuvarande produktionsvolym i allt väsentligt skall bibehållas. Den bör grundas på lörsörjningspoliliskaoch arbetsmarknadspoliliska bedömningar. I planen bör anges den produktionsnivå resp. produktionskapacitet som krävs för att lörsörjningsberedskapsmälen skall kunna uppfyllas. En samordning är nödvändig för atl strukturförändringar skall kunna genomföras i sociall acceptabla former med hänsynstagande till den regionala balansen. Vidare behövs en effektiv samplanering som omfattar både de ställiga och de privatägda tekolöretagen.

Riksdagen uttalade vidure bl. a. att i avvaktan på att den nämnda planen har behandlats av sialsmakierna inga väsentliga personalnedskärningar bör ske inom den siatliga tekokoncernen.

2. Föredragandens överväganden 2.1 Utvecklingen inom lekoindustrin

Sveriges utrikeshandel med lekoprodukter var ännu lör några decennier sedan av liten omfaiining. Tekoindustrin var i hög grad inriktad på hemmamarknaden och svarade i stor utsträckning för tillförseln lill den svenska marknaden.

En kraftig förändring i del inlernaiionella handelsmönstret på lekoområdet har ägt rum under 1960- och framför allt 1970-ialet. Den intensiva imporlkonkurrens som följt av bl. a. liberaliseringen av den inomeuropeiska handeln och etl ökande utbud av tekovaror från lågprisländer i Fjärran Östern har avsevärt minskat den svenska lekoindustrins marknadsandel i Sverige. Ulvecklingen har leii fram lill en imporiandel på den svenska marknaden på 74 % för textilvaror och 71 % för konfektions- och trikåvaror år 1977. Ökad importandel har under 1970-lalel framför alll avsett färdigvaror i form av

Prop. 1978/79:145

5

kläder. För sin ulveckling har många tekoförclag varil hänvisade lill exportmarknaderna, där en viss expansion har skett ulan ull dock mer än lill någon del ha kunnat uppväga minskningen på hemmumarknuden. Ande-lurnu UV produkiionen som går lill expon har ökat lill 42 % lÖr textilindustrin och 40 % för konfcklionsindustrin inkl. trikåiillverkning år 1977.

Under trycket uv den lilllagunde imporikonkurrensen hur tekoindustrin utsutls för sioru slrukiurellu påfresiningur. Delta hur lagil sig uttryck i bl. a. omfultunde fÖretagsnedläggelser och minskad sysselsäitning, vilket i mänga fall har skapat svåru, lokulu sysselsällningsproblem.

Tekoproduklionen hur successivt minskut under 1970-lulei. Fram lill år 1974 skedde nedgången i målllig takt, varvid en förhållandevis kraftig expansion inom trikåseklorn till viss del uppvägde krympningen inom övriga delaruv lekobranschen. År 1975 inträdde en markant försämring som berörde fiertalel produktområden och som sedan har kommit ull uccenlueras. Sålunda minskade produkiionen inom textilindustrin med 16 % och inom konfektionsinduslrin med inte mindre än 21 % mellun åren 1976 och 1977.

Antulei sysselsatta inom tekoindustrin har minskal från 67 500 år 1970 lill 42 000 år 1977. I genomsnitt minskade sysselsättningen med 6,5 % per år med mindre nedgång inom textilindustrin än inom konfektionsinduslrin, 5 resp. 7,5 %. Nedgångstakien ökude mol slutet av perioden. Mellanåren 1976 och 1977 minskade antalet sysselsatta med närmure 6 000 personer eller 12,5 %, en kraftig nedgång som framför allt kunde hänföras till en sysselsätiningsminskning inom konfektionsinduslrin med nästan 15 96.

Tekoindustrin svarade år 1976 för ca 3,5 % av industrins totala förädlings­värde och för ca 5 % av industrisysselsättningen. Förädlingsvärdet inom tekoindustrin uppgick samma år till ca 3,4 miljarder kronor, varav 1,6 miljarder kronor inom textilindustrin och 1,8 miljarder kronor inom konfek­tionsinduslrin.

Inom tekoindustrin fanns år 1976 ca 950 produktionsenheter, varav ca 650 inom konfektionsinduslrin. 1 slor utsträckning är produkiionen småskalig. Antalet enheter med mindre än 50 anställda var år 1976 ca 750, varav drygt 500 inom konfektionsinduslrin. Endast ca 20 enheter inom vardera textil-och konfektionsindustrin hade mer än 200 anställda.

Branschen är starkt geografiskt koncentrerad. Inom Älvsborgs län åter­finns närmare 40 % av antalel sysselsatta. Tekoindustrin har på många orier såväl inom som utom Älvsborgs län en stor betydelse för sysselsätt­ningen.

Utvecklingen under åren 1978 och 1979

Fortsatt kraftig nedgång har karaktäriserat utvecklingen inom tekoindu­strin under år 1978. Fram t. o. m. iredje kvarialel 1978 minskade produk­tionen med 10 % inom lexlilindusirin och nära 20 % inom konfektionsin-

Prop.1978/79:145

6

dusirin jämföri med motsvarande period 1977. Den forisuiiu nedgången har sålunda vurii avsevärd, särskilt med uinke på alt den hur pågått i sådun omfullning lÖr andra årel i följd. Å undra sidun vur ncdgångsiuklen någoi mindre än under år 1977 sumiidigl som ulvecklingen under de tre lörslu kvariulen år 1978 visude på en successivt nugot minskande tukt i nedgången.

Den forisuilu nedgången sammanhängde framför allt med en synnerligen svag ulveckling uv efterfrågan på lekoprodukier på den svenska murknuden under första halvåret 1978. För exempelvis konfektion minskade tillförseln med inle indrc än 19 % jämföri med första halvåret 1977. Som följd uv dennu ulveckling minskade även importen men eftersom nedgågen för de svensku produkterna var siörre innebar ulvecklingen ull imporlundelen ökade ytterligare till 75 % för texliluror och 73 % för konfekiionsprodukier under perioden fram t. o. m. iredje kvarialel.

Tekoindustrin fortsalie även under år 1978 att hävda sig något bällre på exportmarknaderna än på hemmamarknaden. Därmed kom andelurna av produktionen som går till export ull öka ytterligare. Exporlundelurnu vur under de tre förslå kvartalen 1978 för lexlilindusirin 47 % och lör konfek-lionsindusirin 42 %.

Vissa tecken pekar på en viss återhämtning inom tekoindustrin mol slutet av föregående år. Enligl en enkätundersökning, som genomfördes i oktober 1978 i syfte att bl. a. informera lekobranschrådet om utvecklingen, hade de svenska konfeklionsföreiagen mött en ökad efterfrågan på sina produkier inför vårsäsongen 1979. Omsvängningen innebar både etl förbättrat orderläge och en något ökad lönsamhet.

Även konjunkturinstitutets barometerundersökningar i september och december 1978 pekar på en viss omsvängning inom tekoindustrin. Produk­tionen anges ha ökat under både iredje och Qärde kvartalen och uppgångarna vur i båda fullen siörre un planerat. Sysselsättningsläget inom branschen forlsaite dock alt försämras men i långsammare lakl än lidigare. Den totala orderingången var under fjärde kvartalet större än molsvarande period årel före. Ordertägei fortsatte alt förbättras från september lill december. Planerna för första halvåret i år pekar på fortsatt produktionsuppgång och minskade risker för driftsinskränkningar.

Sysselsättningen har forlsalt alt minska kraftigl även under år 1978. Omkring 4 000 arbeistillfällen beräknas ha försvunnit inom lekoområdel mellanåren 1977 och 1978, en nedgång med 9 %. Nedgången hur forisati atl vura siarkare inom konfektionsinduslrin, 12 %,än inom textilindustrin, 5 %. Tekoindustrin svarade under de tre förslå kvarialen 1978 för omkring en tredjedel av samtliga varsel inom industrin, vilket kan jämföras med att branschen svarar för mindre än 5 % av den samlade induslrisysselsätlningen. Varslen har under förhållandevis lång tid legal myckel högt inom tekoindu­strin men har mol sluiei av år 1978 gått ned till en klart lägre nivå. Det kan också noteras all aniulel lediga platser inom branschen har ökui under loppet

Prop.1978/79:145

7

av år 1978, även om dennu ökning skeil från en mycket låg nivå.

Som en följd uv dennu ulveckling hur urbcislöshclcn inom branschen underdebådu senasle uren Icgul på en myckel hög nivå. Arbeislöshelcn blund medlcmmmurna i beklädnudsurbcturnus erkända arbcislöshclskussu låg under år 1978 på i genomsnill 5,4 % vilket är mer än dubbelt så högt som inom övriga induslrikussor.

Enligt den nämnda enkätundersökningen i oktober 1978 kun unlalet unslällda inom konfektionsinduslrin väntas minsku med cu 10 "6 under år 1979. Minskningen bedöms i sin helhet kunna hänföras lill omstrukture­ringar inom den statliga tekokoncernen och inom delbranschen tung herrkonfeklion. Förkonlekiionsbrunschen i övrigl indikerar undersökningen ungefur oförändrad sysselsäitning år 1979 jämföri med år 1978.

På regeringens uppdrag hur slutens industriverk (SIND) gjorl en bedöm­ning av tekoindustrins frumlida ulveckling. Även enligl SIND:s bedömning kan sysselsällningen inom konfektionsinduslrin, löruisail elt oförändrat slöd, väntus minsku med cu 10 % mellun åren 1978 och 1979. Tillsummuns med en bedömd nedgång med ca 5 % uv sysselsättningen inom textilindu­strin anger SIND en total minskning med ca 8 % för tekoindustrin för år 1979 jämföri med 1978. Utan Ibrlsall äldreslöd bedöms nedgången bli avsevärt större. Jug uvser ull senure återkommu lill SIND:s frumiidsbedömning, som sträcker sig fram l. o. m. år 1981.

2.2 Hittills vidtagna åtgärder

2.2.1 Indusiripolitiska åtgärder

Industripolitiska ålgärder för tekoindustrin inleddes i början av 1970-ialei med ulbildnings- och exporifrämjande åtgärder som tidsbegränsade program (prop. 1970:41, SU 1970:60 och 61, saml Ba U 1970:22, rskr 1970:164, 165 och 188). Under 1970-talel hur ålgärdernu successivt byggts ut och förlängis i oliku omgångar.

Stöd till utbildningsinsatser infördes budgelårel 1970/71 i syfte atl höja kompetensnivån inom tekoindustrin i fråga om bl. a. teknik, ekonomi, administration och planering. Året därpå infördes bidrag lill konsultunder-sökningur rörunde förelagens behov av specialisering, rationalisering och samarbete eller samgående med andru tillverkare (prop. 1971:1 bil 15, NU 1971:13, rskr 1971:120). Hösten 1977 infördes även möjlighet all slödja kollektiva marknadsföringsåtgärder med inriktning på hemmamarknaden (prop. 1977/78:25 bil 11, NU 1977/78:32, rskr 1977/78:108). För slöd lill ulbildning, konsullundersökningar och kollekliv marknadsföring på hemmamarknaden hur t. o. m. budgetåret 1977/78 totalt ca 50 milj. kr. beviljats. För innevurunde budgetår har för dessu ändamål anvisats 16 milj. kr.

De exporifrämjande ålgärderna har under loppet uv 1970-iulei givits ökad

Prop. 1978/79:145

8

omfattning. T. o. m. budgetåret 1977/78 hur för dessu åtgärder beviljats ca 63 milj. kr. För inncvurande budgetår har 16 milj. kr. beviljats.

Fr. o. m. budgetåret 1976/77 förstärktes och kompletterades åtgärderna med elt särskilt ralionaliseringsprogram lör konfektionsinduslrin innefat­tande avskrivningslån för invesieringar i effekiivitetshöjande produktions­utrustning, ökat utvecklingsstöd inom produkiionsteknikområdei genom styrelsen för teknisk ulveckling och, inom ramen för nämnda verksamhei med konsultbidrag, ökade konsultinsatser vid införande av ny produktions­teknik (prop. 1975/76:206, NU 1975/76:70, rskr 1975/76:415).

För avskrivningslån för investeringar har to. m. budgelårel 1977/78 beviljats ca 16 milj. kr. För innevarande budgetår gäller en ram om 20 milj. kr.

För all påverka den strukturella ulvecklingen inom bl. a. tekoindustrin infördes statliga lånegaraniier-slruklurgarantier-fr. o. m. budgelårel 1972/ 73(prop. 1972:46, NU 1972:32, rskr 1972:195). Sådana slrukturgaraniierskull i huvudsak avse samverkans- eller samgåendeprojekt. Mol bakgrund av elt alltmer försämrat läge inom tekoindustrin infördes budgetåret 1977/78 s. k. särskilda struklurgaranlier i syfte att förbättra de finansiella förhållanden för lekoförelag som kan bedömas vara livskraftiga i del längre perspekiivel (prop. 1976/77:105, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305). En förutsällning för garami är atl en konkret plan för företagels utveckling och rationalisering har faslställls. Lån mol särskild slruklurgaranii är ränie- och amorieringsfrili under två år. Garantierna har också lill syfte att stimulera lill lönsamhets-befrämjande strukturella åtgärder från förelagens sida. Företag som genomför vikliga strukturella ålgärder inom del egna företaget eller medverkar i en effekiivitetsbefrämjande omstrukturering som också berör andra företag har sålunda möjlighet atl få lån mot särskild strukturgaranti avskrivna med upp lill 25 %. Ramen för särskilda struklurgaranlier var 150 milj. kr. under budgetåret 1977/78. En särskild ram på 54,5 milj. kr. fastställdes därulöver för att trygga för försörjningsberedskapen nödvändig produktionskapacitet inom bomulisindusirin (prop. 1977/78:42, FöU 1977/ 78:5, rskr 1977/78:81). För innevarande budgetår har garantiramen höjts med ytterligare 60 milj. kr. och för räniebefrielse och avskrivning anvisats 27 resp 25 milj. kr.

Samtliga nu nämnda ålgärder administreras av SIND.

Genom bl. a. slyrelsen för teknisk ulveckling kanaliseras statligt slöd lill forsknings- och uivecklingsverksamhel av betydelse för branschen.

Omkring årsskiftet 1977-1978 bildades en stailig tekokoncern beslående av de lidigare förelagen AB Eiser, SweTeco (Texiile Products) AB, Algot[REDACTED_EFTERNAMN] AB, AlgolsNord AB och några mindre förelag (prop. 1977/78:73, NU 1977/78:41, rskr 1977/78:172). Den nya koncernen förulsalies efter en tvåårig omstrukiureringsperiod vara företagsekonomiskt lönsam. För genomförande av samordningen fick Siaisföretag ett medelstillskoit på 190 milj. kr. Utöver detla tillskott skulle slora delar av koncernen -Nya Algois,

Prop. 1978/79:145

9

Eiser och Swcicco -under åren 1978 och 1979 inte erhållu siuliigu lån, luneguruntier eller bidrug uv industri- och sysselsuliningspolitisk nuiur lör tekoindustrin inklusive s. k. äldreslöd. Undanlug härifrån skulle kunnu kommu i frågu endast vid vissu kollektivu projekl, diir en medverkun uv de slutliga företagen vur av iniresse för branschen. Vid äldreslödeis förlängning under första hulvurel 1979 hur dock undanlugel för delar uv den slailigu lekokoncernen tugiis bori (prop. 1978/79:50, AU 1978/79:15, rskr 1978/ 79:111).

År 1977 inrätludes, liksom tidigare skett för skogsindusirin, byggnadsin­dustrin och stålindustrin, etl branschråd för tekoindustrin med anknytning till induslrideparlementei. Inom tekobranschrådel sker samråd mellun berörda samhällsorgan, förelugen och de unsiälldu. Rådets huvudsukligu uppgift är ull följu ulvecklingen inom tekoindustrin med särskild tonvikt på ulvecklingen i ell längre perspektiv och atl unulyseru innebörden av dennu ulveckling för branschen och de anställda.

En särskild delegation med uppgift ull samordna de slutliga åtgärderna för tekoindustrin inrättades genom beslut den I juni 1978. I delegutionen ingår representanter lör överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), SIND, arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), företagen och de unslällda. Delegationens allmänna samordnings- och bevakningsunsvur omfatlar i princip tekoindu­strin i sin helhet utom de delar av del grundtexlilu områdei - texiilfiberin-dusiri, bomulls- och ylleindustri -där särskildu försörjningsberedskupspoli-tisku åtgärder har salts in. För utsatta sektorer som unges av regeringen i särskilda uppdrag skall delegationen kunnu göru konkreta insalser för omstrukturering och effektivisering. Regeringen uppdrog den ISjuni 1978 åt delegationen all undersöka förutsättningarna för och behovel av ålgärder för att omstrukturera och effektivisera tillverkningen av tung herrkonfektion. Uppdraget guvs mol bakgrund av att situationen för denna delbransch allvariigt försämrats med akuta svårigheter för vissa förelag inom delbran­schen.

2.2.2 Arbetsmarknadspoliliska ålgärder

Under den senaste treårsperioden hur tekoindustrin vurii föremål för betydande arbetsmarknadspolitiska insatser uv både ullmän och branschspe-cifik karaklär. De omfuUande ålgärder som under den senusle konjunktur­nedgången har satts in för alt stimulera sysselsättningen inom industrin hur i stor omfattning även kommil tekobrunschen lill del. Efterhund har de arbetsmarknadspoliliska åtgärder som vurii särskili inriktade på tekoindu­strin fåll ökad betydelse.

Under perioden 1975-07-01 - 1976-12-31 utgick slutligt stöd för lugerupp-byggnud. Bidrugei motsvarade 20 "o uv värdel på den lugerökning som registrerades under perioden. Under första halvåret 1977 ersattes lugerupp-byggnadsstödel med elt lagerhållningssiöd som utgick med 8 % uv värdet uv

Prop. 1978/79:145

10

del 

ö

verlager som byggts upp under den tidigure si

ö

dperiodcn och som kvursiod vid hulvursskificl 1977. F

ö

r tekoindustrins del beviljades bidrug enligl dessu b

å

da si

ö

dl

ö

rmer med sunimanlugl n

ä

rniurc 3} milj. kr.

Uibildningsbidrugei l

ö

r permiiicringshoiud personal, den s. k. 25-kronun, hur uv tekoindustrin uinyiljuts i mycket beiydundc omfullning. Under tre

å

rsperioden 1975-1978 hur bidrug om sammunlugl n

ä

rmure 130 milj. kr. beviljuis. Huvuddelen uv detta belopp faller p

å

 budgel

å

rel 1977/78, d

å 

utbildningsbidrag beviljades f

ö

r drygt 7 000 personer vid 280 lekol

ö

reiug och f

ö

r en sammanlagd bidrugssummu uv n

ä

rmare 70 milj. kr. Under andra halv

å

ret 1978 hur ulnyiijandel f

ö

r tekoindustrins del sjunkit uvsev

ä

rl, bl. a. som en f

ö

ljd av att dels. k. 

ä

ldresi

ö

del fr. o. m. den 1 juli 1978 reduccrusom f

ö

retaget samtidigt uppb

ä

r ulbildningsbidrug.

F

ö

r all ge r

å

drum f

ö

r

ö

verv

ä

gunden om Ibrlsull drift av nedl

ä

ggningsho-lude f

ö

reiug kan sl

ö

d ulg

å

 med upp lill 50 % uv l

ö

nesumman f

ö

rde unsl

ä

llda under en sexm

å

nudersperiod. Under de b

å

du senaste 

å

ren hur AMS beviljat sl

ö

d lill forlsall drift av lekof

ö

relug i sex fall. St

ö

d hur i dessa fall frum lill 

å

rsskiftet 1978/79 ulbelulats med cu 13 milj. kr.

Avurbetsmurknudspolitiskask

ä

l har under budget

å

ren 1976/77 och 1977/ 78 tidigarel

ä

ggning uv slutliga och kommunala besi

ä

llningur lill tekoindustrin slimulerals.

I syfte all d

ä

mpa tukten i personulminskningurna i samband med avvecklingen av spinneri- och v

ä

veriverkssamheten vid Rydboholm AB utgick under 1978 ett s

ä

rskilt syssels

ä

ttningsbidrag till delta f

ö

relag p

å

3 milj. kr..

Del tillf

ä

lliga syssels

ä

ttningsbidraget till 

ä

ldre arbetskraft inom tekoindu­strin inf

ö

rdes i maj 1977, och utgick d

å

 med 15 kr. per timme f

ö

r anst

ä

llda

ö

ver 50 

å

r, dock h

ö

gst 10 % av f

ö

retagels totala l

ö

neskostnader inkl. sociala avgifter. F. n. utg

å

r det s. k. 

ä

ldrest

ö

det med 25 kr. per timme och anst

ä

lld 

ö

ver 50 

å

r, i produktionsarbete. Bidragel 

ä

r maximerat til 15 % av de loiala l

ö

nekostnaderna. Fram t. o.m. andra halv

å

ret 1978 har cu 190 milj. kr. utbetalats i bidrag. Bidraget utgick under andru hulv

å

ret 1978 lill ca 650 f

ö

relag med sammanlagt 32 000 ansl

ä

lldu, varav ungef

ä

r 1/3 

ö

ver 50 

å

r. Antalel anst

ä

llda i f

ö

relag som uppbur 

ä

ldresl

ö

d representerar cu 3/4 av hela syssels

ä

ttningen i branschen.

2.2.3 F

ö

rs

ö

ijningsbcrcdskapspoliliska 

å

lg

ä

rder

Inledning

Del f

ö

rsta beslutet om mer omfattunde 

å

lg

ä

rder f

ö

r f

ö

rs

ö

rjningsbered­skapen p

å

 bekl

ä

dnudsomr

å

det togs av riksdagen 

å

r 1972(prop. 1972:127, F

ö

U 1972:25. rskr 1972:325). Viss prelimin

ä

r sl

ä

llning togs d

å

 ocks

å

 lill vilken l

ö

rs

ö

rjningsuth

å

ilighci och l

ö

rs

ö

rjningsstundard som b

ö

r kunna uppr

ä

li-h

å

llas i en krissituuiion.

Prop.1978/79:145

11

Under 1975/76 års riksmöte fuiiude riksdugcn beslul om lörsiärkia insuiscr för lörsörjningsbcredskupen på beklädnudsområdet (prop. 1975/76:57, NU 1975/76:15, rskr 1975/76:107, prop. 1975/76:206, NU 1975/76:70, rskr 1975/ 76:415).

Riksdagen log under år 1977 mer preciserad ställning lill mäl för försörjningsuthållighel och lörsörjningssiundurd på sko- och lekoområdcnu (prop. 1976/77:85, FöU 1976/77:11, rskr 1976/77:238 resp. prop. 1977/78:42, FöU 1977/78:5, rskr 1977/78:81).

I fråga om försöijningsuthållighei gäller all denna t. v. skull besiämmus med utgångspunkt i en avspärrningssiiuution på cu ett år följt uv en efierkrisiid uv ungelur den längd som hursiuderuls i försöken med långsiklsplunering inom del ekonomiska försvaret. Detlu innebären summunlagd försörjningsuthål­lighel UV cu tre år.

Som jag hur nämnt i del föregående bedöms även livsmedels-, energi- och sjukvårdsområdenu hu särskild betydelse. För livsmedelsområdet gäller ull uthålligheten i princip skull vuru oändlig. Drivmedels- och gödselmedelsiillgångarna medför dock ull produklionsulbylei under en kris på sikt kommer alt minska.

När det gäller försörjningen med energi har särskildu mål fusiställls för krigs-, uvspärrnings- och fredskrissiiuulioner. Toiuli molsvurar målen för beredskapen en försörjningsuthållighel på 2-3 år med neddrugen förbruk­ning.

På sjukvårdsområdet har statsmakterna inle lagil ställning till försörjningsuthålligheten.

För övriga försörjningsområden dvs. exkl. livsmedel, energi, beklädnad och sjukvård, gäller en försörjningsuthållighet på ca ett år.

Målen för försörjningsstandarden inom teko- och skoområdena innebär all befolkningens innehav av kläder och skor under en krissituuiion inte skall underskrida en viss nivå, den s. k. krisgarderoben.

Riksdagens beslut belräffande läderskoområdei innebar atl en löpande produktion fastställdes som bör upprätthållas uv försörjningsberedskups-skäl.

För tekoområdet hur riksdagen beslutat om vilken tillförsel som under en treårig kris måste kunnu tillgodoses genom inhemsk produklion och beredskapslagring under förutsättning uv att en viss krisimport kan ske. Dennu har förutsatts uppgå till en viss bestämd kvuntilet som molsvarar 18-28 % av den åriiga importen åren 1974-1976. Del hur vidure antagits ull f/(' kommersiella lagren av lekovuror hos näringslivet skull lill en del kunnu uinyiljus i etl krisläge.

S c k i o r i n r i k i u (.1 c åtgärder

Riksdugen beslöl år 1972 om ett krciliisiöd för viss teko- och skoindusiri (prop. 1972:127, FöU  1972:25, rskr 1972:325). Åtgärden som främsi vur

Prop. 1978/79:145

12

nioiiverud av försörjningsberedskapsskäl syftade lill uti åsiudkommu en krullig ökning uv invesieringsverksumhcien och härigenom öku brunschens konkurrenskraft.

Stödet innebär ull stulen ger föreiug s. k. u v s k r i v n i n g s I å n för upp lill 50 "'] UV invesieringar i maskiner och byggnader. Lånet skrivs av under en 10-15-års|x;riod om löreiagei uppfyller vissa förpliklelser beträffande produktion och produktionskapuciiei. Vidure kan lånegurunlier lämnus lör upp lill 25 % UV den toiula investeringen. Slödet administreras uv ÖEF.

Omfuttningen av del kredilstöd som hur lämnuls frumgår uv följande labell.

Kredilstöd lill tekoindustrin (1000-tal kr.)

Protlukiionssekior

Beviljal 1972-12-

Sl

ö

d

15-

[979-02-15

Under handl

ä

ggning per 1979-02-15

iiv.skriv-iiingsl

å

n

l

å

ne-giiranlier

avskriv­ningsl

å

n

l

å

ne-garanalier

Bomull* Ylle* Trik

å Ö

vrig textil

75 800 14 127 17 557 93 667

27 470

5    759

6     595

 3 825

17 645 1 150 1 275 1060

2 300 100

900

Tolall

201 151

43 649

21 130

3 350

*Spinniiig och v

ä

vning

Sedan år 1972 gäller i frågu om upphandling beslämmelser som innebär att sådana myndigheter som upphandlar teko- och lädervaror (inkl. skor) i vissu full inför större upphandlingar skull sumråda med ÖEF.

Genom beslulav riksdagen hösten l975(prop. I975/76:57,NU 1975/76:15, rskr 1975/76:107) bemyndigades regeringen bestämma om all ÖEF i vissa upphandlingsärenden skall kunna falla beslul om särskilt slöd - s. k. försörjningsberedskapsslöd - som under vissu förulsäUningar skall kunna Ulgå för ull täcka kostnader vid sådun upphandling. Slödel kan ulgå vid Slutlig, kommunal och landsiingskommunal upphandling.

I beslul i januari 1976 föreskrev regeringen all ÖEF, efter samråd med AMS, SIND och annun berörd myndighet, får besluta om att försörjnings­beredskapsslöd kun ulgå i de fall merkostnaden vid inköp från svensk tillverkare uppgår lill högst 100 000 kr. eller högsi 20 % uv inköpssumman. Föreligger skiljukiig mening mellan myndigheternu eller finns ivekun om ell beslul är förenligt med Sveriges internationella åtaganden skall ärendet hänskjuius lill regeringen för uvgörunde.

Rumcn för försörjningsberedskapsslöd hur sedun budgetåret 1975/76 uppgåii lill 10 milj. kr. per budgetår. 1 1979 års budgetproposition föreslår regeringen all ramen lör budgelårel 1979/80 skall höjus lill 12 milj. kr.

Prop. 1978/79:145

13

ÖEF hur sedun ur 1972 byggt upp elt hulTcnkigcr av uiiijormsväv som vid årsskiftet 1978/1979 niotsvurude cu värde uv cu 100 milj. kr.

Med börjun ur 1975 hur hos ÖEF vidare byggts upji ett huffcnlagcr av sjukhusiexiilicr lorden civilu sjukvårdens behov. Bullcrilugrcis värde uppgick vid årsskiftet 1978/1979 lill cu 40 milj. kr

kr.

Företagsinriktade ålgärder

Mot bakgrund av den svenska bomullsindustrins svårigheter alt upprätt­hålla en från försörjningsberedskapssynpunkt tillräcklig produktionska-pacilel i fråga om bomullsgarn ingicks i juni 1977 preliminära avial mellan sluten och bomullsindustrin om ålgärder i syfte utt stödja och omstrukturera branschen. Riksdagen bemyndigade i december samma är regeringen alt träffa slutliga avtal med företagen (prop. 1977/78:42, FöU 1977/78:5, rskr 1977/78:81).

Avtalen innebär atl under perioden I juli 1977-30 juni 1980 en koncen­tration sker av tillverkningen från fem till två föreiug (Kungslors lubriker AB och Gustaf Werner AB). Stödet till bomullslöretugen uigörs lör treårspe­rioden UV lörsörjningsbercdskupslån på ca 45 milj. kr. samt kreditstöd för investeringar i form uv uvskrivningslån på ca 41 milj. kr. och kreditgarantier på cu 9 milj. kr. I struklurgaranlier hur vidure utgått cu 30 milj. kr. och i lån för hållande av bomullsluger 7 milj. kr.

För all trygga försörjningsberedskapen i frågu om textilfiber ocb cordgarn ingicks i murs 1978 etl uvtui mellan ÖEF och Svenska Ruyon AB omfultunde perioden 1978-1984. För all upprälthållu erforderlig produkiionskupucitet, som delvis ligger i mulpåse, sumt vissa lager uv lörsörjningsberedskupsvikiiga insulsvuror, erhåller Svensku Ruyon AB försörjningsberedskupslån på totalt ca 55 milj. kr. För inriklning uv produkiionskupaciieien mot frumslullning uv s. k. modulfiber får löretuget vidure avskrivningslån på ca 67 milj. kr.

2.3 Rapporter och skrivelser från ÖEF, AMS och SIND

2.3.1 SIND:s bedömning av tekoindustrins utveckling

Regeringen uppdrog den 1 juni 1978 åt SIND atl göru en bedömning uv tekoindustrins konkurrenskruft och utveckling. Härvid borde särskilt belysus effeklen av tekoföreiugens imporl eller produktion utomlands. Uppdraget avseende importen guvs mot bukgrund av atl riksdugen beslutui uiiula sig för utt dennu fråga skulle utredas (NU 1977/78:41, rskr 1977/78:172).

SIND redovisade i oktober 1978 en första del av utredningsresullulen, en bedömning av utvecklingen t. o. m.år 1981 uv produklion och sysselsättning inom lekoindustrin med uppdelning på viktigare varuområden och delbran­scher. En andra del. De svenska tekoindustriernas ullundsverksumhei (SIND PM I979:2)överlämnades i januari i år. Efleren viss uppdulering och kontroll'

Prop.1978/79:145

14

uv den lörslu ilelcn av ulredningen, vilkei dock inie hur lörunlcil någon förändring i frumiidsbcclömningurnu överlämnudc SIND även i junuari i år Tckouircdning 1978, Bedömning uv ickoindusiriernus ulveckling (SIND PM 1979:3), som redovisar utredningsresullulen i sin helhet.

Bedömningen av tekoindustrins ulveckling hur gjorts delbrunschvis och huserats på tlcls tidigure gjortlu dcibran.schsiudicr som i ell tlcriul full uppduieruts, dels en enkät lill huvudsukligcn pluggtillverkunde föreiug. Vidure har ledande lillverkurc intervjuats och en cnkäiundersökning rörande hundelns åsikter om den svensku tekoindustrin gcnomlörts. Branschens lönsumhet och finansiellu läge hur undersökts med uinyttjunde uv slalisiisku centrulbyråns maieriul.

Med hänsyn lill tiel s. k. äldreslödeis betydelse för företagen har ullernuiivu prognoser med olörändrui resp. uuin äldreslöd utarbetats.

I summundrug innebär prognosernu löljunde sysselsuliningsuiveckling.

1970-1975       1975-1978       1978-1981

1978-1981

ulan

med   olöriind-

äldreslöd

ral

äldreslöd

Genomsniltlig       lör-iinUring i % per år av

anial svsselsalla

-5,5

-9

-10,5

-5,5

Uiun stöd bedöms nedgången inom tekoindustrin Ibrtsättu i hög takt. Med oförändrat stöd beräknas nedgången kunna begränsas till ungefär den laki som gällde under första hälften av 1970-talel.

SIND räknar med alt nedgångstakien kommer au vuru störst i början uv perioden 1979-1981 med en nedgångsiakl mellan åren 1978 och 1979 på 8 eller 15 % med resp. utan äldreslöd. Därefter förutsätts en viss utplåning ske med minskningar på 4-10 % år 1980 och 3-6 % år 1981.

Ulvecklingen förutses bli olika inom lextilinduslri och konfeklionsindusiri (inkl. irikåindustri).

Anial svsselsalla

1978

1981 ulan iildreslöd

i % av 1978

1981 med äldreslöd

i % av 1978

Textilindustri Konfeklionsindusiri (inkl. irikåinduslri)

16 500 21 700

12 800 14 600

78 67

14 900 17 700

90 82

Totall

38 200

27 400

72

32 600

85

SIND bedömer ull den krufligusie minskningen liksom hiuills under 1970-lulei - särskilt uitului under åren 1975-1978 - kommer uti ägu rum inom

Prop.1978/79:145

15

konfcklionsindustrin. Betlöniningur har ulurbciuls avseende den Iraniiidu produktions- och syssclsiitiningsuivecklingcn inom elva dclbrunschoniri°idcn inom konlckiionsindusirin. Endusi någru lu uv dessa sektorer, främsi tillverkningen uv dumslrumpor och slrumpbyxor suml arbets- och skydds-kläder, bedöms hu lörulsättningur ull bellisia en ungelur olörändrud produk­tionsnivå. För ncriulet övrigu områden anges minskningur i v;iricrunde omfullning. Krullig nedgång förutses inom de lyru delbrunschcr, som tillverkar tung herrkonfeklion, långbyxor, sport- och rrilidskonlcklion suml liiu damkonfckiion. Av den bcräknudc syssclsällningsminskningcn inom konlbklionsområdei frum t. o. m. ur 1981 kun mellun hälften och ivå iredjcdclur hunlörus lill nedgången inom dessa delbrunschcr.

SIND:s undersökning uvseende tekoindustrins ullundsverksumhei buserus pu en cnkäi lill de ukluella företagen. Antulei sysselsuliu i Sverige vid företag med lillverkning utomlunds i egnu produktionsenheter eller som lönsömiiud uppgick ur 1978 till drygt 6 000 personer eller cu 25 'u uv sysselsiiitningen inom konfektionsinduslrin (inkl. trikåindustrin). Vid egnu anläggningar utomlands sysscisutie dessu föreiug drygt 4 000 personer. Den införsel som härrör från utlundsiillverkningen har uppskalluls lill cu 12 % uv lotuluuniulet imporierude plugg.

Ulredningen visur ull föreiug med ullundsverksumhei ökal sin undel uv sysselsättningen i Sverige under loppet uv 1970-iulei. En minskning hur visserligen skett sedun år 1976 men inte mer än utt dessu förelag lör perioden 1970-78 som helhet hur hållit uppe sin inhemsku sysselsättning bättre än konfektionsinduslrin i övrigt. Vidure visur utredningen ull lönsamheten för ell urvul uilandsverksummu föreiug inom den i summunhungei största delbranschen har vurii bällre än genomsnittligt lör delbrunschen. Dessu indikationer på en gynnsummurc utveckling för de uilandsverksummu förelugen innebär inle enligl ulredningen ull ell entydigt orsakssummunhung skulle föreligga mellun produktion utomlands och den inhemsku sysselsäll-ningsuivecklingen. Del skulle kunnu vuru så ull dessu föreiug exempelvis genom tillgång till bällre ledningsresurser i förening med bällre kompelens inom vissa funktioner under ullu förhållunden haft lörutsäliningur utt uivecklus mer positivt än brunschgenomsnittet. Å undra sidun kun uilunds-verksumheten länkus hu bidragit lill etl bättre resursutnsttjunde uv för inhemsk och utländsk verksumhel gemensummu funktioner. Enligt utred­ningen skulle etl hypotetiskt aliernaiiv uiun ullundsverksumhei hu inneburit en sämre konkurrenskraft hos dessu föreiug och därmed hos den svenska tekoindustrin som helhet. Konsekvensernu av detlu skulle i en i övrigt olörändrud omvärld hu blivit såväl siörre imporl som mindre export jämfört med nuläuei.

Prop. 1978/79:145

16

2.3.J AMS iiiivdning om ickoindusirins betydelse för sysselsällningen i olika regioner

Regeringen uppdrog den 1 juni 1978 ål AMS ull som ett led i arbelel med en lungsikligplan för tekoindustrin ulrcdu branschens betydelse lÖr sysselsäll­ningen i oliku regioner. 1 uppdraget ingick ull kuriluggu huraniulci sysselsatta inom brunschen fördelar sig på oliku regioner och ull bedömu i vilka orter och regioner en forlsall minskning av sysselsällningen kan väntas ge de största negutivu konsekvensernu.

AMS överlämnade uircdningsresultalci lill regeringen i september 1978. Uiredningsurbetel hur genomförts i sumarbcte med lunsurbetsnämndernu, som inom respektive län vuli ut de kommuner där en fortsuu minskning av sysselsättningen inom tekoindustrin bedöms kunnu få sloru negativa effekter lör arbetsniurknuden. För dessu kommuner har numndernu sanimunsiäli uppgifter rörande den ukluellu :>iluuiionen på urbetsmurknuden.

Av ulredningen frumgår att Älvsborgs län ensumi svarur lör närmure 40 %

Kommuner med mer än 500 sysselsatta inom lekoindustrin år 1976

Kommun

Uiii

Sysselsalla

Sysselsalla

inom

Toiall

Kvinnor

lekoindusli

-in

i % av an-

i % av be-

talet  indu-

folkningen

sirisyssel-

16-64     

å

r

salla

1977

Bor

å

s

P

9 240

4981

58

14

Mark

P

3717

1 754

77

20
[REDACTED_EFTERNAMN]

ö

M

2 191

1 567

8

1

Ulricehamn

P

1992

1 119

61

16

G

ö

ieborg

O

1 748

922

3

1

Halmstad

N

1 454

548

17

3

Tviinemo

P

1086

710

38

15

Falkenberg

N

1037

538

24

5

Ving

å

ker

D

874

411

70

15"

Malung

W

786

390

46

11

Alings

å

s

P

696

387

25

4
[REDACTED_EFTERNAMN]

ö

ping

R

680

511

24

3

M

ö

lndal

0

646

409

13

2

Uddevalla

0

591

443

10

2

Svenljunga

P

575

393

36

9

Landskrona

M

527

411

7

2

Katrineholm

D

526

398

10

3

Ö

stersund

Z

523

284

12

1

Tran

å

s

F

509

287

16

5

Hela rikel

47 986

12 940

5

1

Tio st

ö

rsta i

procenl av

hela rikel

50

Prop. 1978/79:145

17

uv antulei sysselsalla inom tekoindustrin. Förutom Älvsborgs län är unlalet tekosysselsalla siorl även i fiera andra län i södra och västra Sverige samt i Kopparbergs län. Av tabellen framgår kommuner med merän 500 sysselsalla inom tekoindustrin år 1976. Hälften av alla tekosysslesatta återfanns detla år i tio kommuner.

Borås kommun svarade ensamt för ungefär en femtedel av sysselsätt­ningen inom tekoindustrin. Av labellen frumgår också all tekoindustrin i många kommuner svarar för en mycket hög undel uv induslrisysselsätl­ningen och sysselsätter en slor del uvden vuxna befolkningen. Vud gäller den relativa arbetslösheten skiljer sig däremot inle lekoorterna på någol entydigt sätl från övriga landet.

2.3.3 ÖEF:s utredning om olika möjligheter att upprätthålla försörjningsbered­skapen på lekoområdet

Regeringen uppdrog den 1 juni 1978 åt ÖEF atl utreda vilka möjligheter uiöver stöd lill löpande produklion som kan slå lill buds för atl Irygga försörjningsberedskapen inom tekoindusirins olika delområden. Vidare uppdrogs åt ÖEF atl utreda möjligheterna till utbytbarhet mellan olika slag av tekovaror i fråga om användningen och omställningsmöjligheterna i produk­tionen.

ÖEF överiämnade i oktober 1978 utredningsresultatet lill regeringen. ÖEF konstaierar inledningsvis i rapporten alt vissa möjligheler förekommer till utbytbarhet. Allmänt sett kan konslalerasatt utbyibarhelen är större ju högre upp i förädlingskedjan man kommer. Behoven av kläder med viss funktion t. ex. "plagg över midjan" för män kan således lillgodoses med både tröjor, kavajer och jackor. Flexibiliiel finns även i produkiionen genom atl produklionsinriklningen inom vissa gränser kan ändras. ÖEF bedömer dock alt utbytbarheten även högt upp i förädlingsleden är tämligen begränsad.

ÖEF har studerat hur etl antal olika alternativ till löpande produklion skulle kunna tillgodose behoven i en krissituation. De alternativ som undersökts är i första hand malpåsehållning av maskiner och beredskapslagring.

ÖEF bedömer att maskineri malpåse i vissa enskilda fall t. ex. i fråga om vissa trikåmaskiner bör kunna kompensera bortfall av löpande produklion men all möjligheterna härtill i del slora hela är begränsade med hänsyn till svårigheterna atl i etl krisläge ulbilda erforderlig personal. ÖEF framhåller att det i planeringen förutsätts au skiftgången inom lekoinduslrin skall kunna ökas i en krissiiuation. Delta innebär i prakliken att en form av malpåsehållning finns redan nu. Enligt ÖEF är det inie rimligt att räkna med atl anlalel sysselsatta i lekoinduslrin i ell krisläge skall kunna ökas i någon större utsträckning än vad som krävs i samband med ökningen av skiftgången.

ÖEF taräven upp arbelskraftproblemet ur elt annal perspekliv. Den mångåriga nedgången inom tekoindustrin har medfört alt branschen har

2 Riksdagen 1978179. 1 saml. Nr 145

Prop.1978/79:145

18

läll cu lörsunirul rykte. Härigenom hur intresset lÖr ulbildning koniniil utt minsku. Enligt ÖEF kun brisl pu kvalillccrud urbeiskiuri kommu ull uppslå inom en snar fruniiid. Eftersom så lå pcr.soncr vidureulbiklur sig kun vidure en nciklrugning kommu uu ske uv uibiklningsiiiöjlighclcnia. Suniniuniugci lörsiimrus genom dennu utveckling möjlighclcrnu utt i en kris uibildu kvalificerad urbelskrufl. Bl. u. genom ull lekoinduslrin i slor uisiräckning är koncentrerad lill fu orter i luiulci kun vidure möjlighclcrnu utt rckrytcru okvulilkerud urbciskruft vuru bcgrunsudc.

Mot don här rcdovisude bukgrunden kun del enligt ÖEF llnnus skäl lill en omprövning uv de uniugunden som gjoris bctriiriundc ökning uv skift­gången.

Du tici gäller möjlighcicrn;i ull tillgodose bciiovcn genom ök;id be red -sk:i psl ugri ng rumhullcr ÖEF ull detla ulicrnuiiv uv kosinudsskiil bör inrikius på varor lungt ner i lörudlingskctljun. 1 IVugu om konleklionerude plugg innebär bcrcdskupslugring enligl ÖEF niiru nog orimligu kosinuder. Behovet uv invesieringsmedel lör ull genom bcrcdskupslugring tillgodose de loiulu behoven, dvs. utt helt crsullu nuvurunde produkiionskupucitet med luucrhullning. fraintiur uv löliundc tubcll.

Behov av investeringsmedel för alt med beredskapslagring täcka tillförselbehovet av garn, väv, kläder och arbelshandskar under en treårig kris

Varuområde

Kapitalbehov (milj. kr.)

Garn

1 650- 2 050

Våv

4 000- 4 800

Kliider

8 150-10 100

Arbelshandskar

75-     100

ÖEF frumhållerutt hc msöm nud på lundels cu 2 milj. hems>'muskiner främst får ses som en tillgång för ökut behov av ull repureru kläder. Hemsiickning förutsätts ske i lörslu hund uv vuniur.

ÖEF anser att frågan om lugring uv begagnade kläder närmure bör utredus. ÖEF beräknar ull ell luger uv ytter- och överkläder på 10 000 lon skulle medföra en årskostnad på 70-100 milj. kr. Erforderlig omsättning skulle kunnu ske via befinlligu hjälporgunisaiioner. Som en jämlorclse kun nämnas alt del tolulu behovel uv sådana kläder från inhemsk produktion eller beredskupslager under en ireårig krissituation uppgår till ca 60 000 lon. Del bör dock frumhållus ull slilvurdel givetvis är lägre hos begugnude än hos nyu kläder.

Prop.1978/79:145

19

2.3.4 Övriga rapporter samt skrivelser från ÖEF

Ru|5port    om     produkiionskupucileten    vid    årsskiftet 1978-197 9 m.  m.

ÖEF lämnade den 6 fcbruuri 1979 en rupporl uvseende krisbehov och möjlig produklion på lekoområdet.

ÖEF framhåller i rapporten all del i prop. 1977/78:42 rcdovisude behovel av lekovuror hur bcräknuls under löruisutining uv en ireårig krissituation. ÖEF Irumhåller vidure ull lör övriga försörjningsområden förulsätls med undanlug lör livsmedel och energi en försörjningsuthållighel på etl år.

Mol denna bukgrund kun enligt ÖEF del i prop. 1977/78:42 beräknude behovel uv lekovaror avseende bl. a. teknisk textil ifrågusättas. ÖEF har därtör ulförl preliminära beräkningur för dessa varor uvseende en ettårig uthållighet. Enligt beräkningurnu sker en viss minskning uv behoven i fråga om väv och garn. Således minskar behovet under en treårig kris av bomullsgarn med cu 7 000 ton, av kardgarn med cu 3 000 ton och uv egentlig väv med ca 25 milj. m.

ÖEF redovisar i rapporten även produktionskapaciteten för oliku lekovuror den 31 december 1978.

Enligt rupporien har sedun i juni 1978 skett en viss minskning av produkiionskapuciteten i fråga om flerlulei lekovuror. Kapacilelsnedgången är slörsi i frågu om kardgarn med ca 17 %. För övriga tekovaror uppgår minskningen lill storleksordningen 10 %.

ÖEF:s beräkningar avseende behov av och möjlig produklion av lekovaror bör fogus som bilaga l.l till regeringsprotokollei i deila ärende.

Skivelser med förslug lill ålgärder

ÖEF föreslog i skrivelse den 23 sepiember 1977 atl extra stödbeställningar på sammanlagt 102 milj. kr. skulle läggas ut hos tekoindustrin.

I en promemoria den 19 september 1978 föreslog ÖEF atl kvarstående besiällningur på 71 milj. kr. enligt förslaget i sepiember 1977 skulle genomföras samt alt härutöver beställningar skulle läggas ut för 14,5 milj. kr.

Slutligen har ÖEF i skrivelse den 13 februari 1979 bl. a. föreslagit att försörjningsberedskapsslöd skall kunna ulgå vid omsätlning av väv som lagras hos ÖEF. Jag återkommer häriill i del följande.

2.3.5 Pi ognos för produktionskapacitetens utveckling i fråga om kläder under åren 1979-1981

ÖEF har i sin rapport i februari 1979 redovisat dels del behov av lekovaror som bör kunnu tillgodoses i en krissiiuaiion med inom landel befintliga resurser, dels möjlig produklion under samma period med kapacileislägei vid

Prop.1978/79:145

20

årsskiftet 1978-1979.

Vidure hur SIND i Tekoutredning 1978 gjort en prognos uv bl. a. produktionsvolymens utveckling under åren 1979-1981 vid oliku uniugunden om slutliga stödåtgärder. SIND:s prognoser avser främst oliku slag uv kläder.

Produktionsvolymens utveckling under en längre period kun i slorl bedömas moisvuru utvecklingen uv produktionskapaciteten. Mot denna bukgrund kun med ledning av ÖEF:s och SlND:s rapporter en bedömning görus av produklionskapacilctens ulveckling för olika slag av kläder under åren 1979-1981. Denna bedömning redovi.sus i det följande i diugrum dur även behov av produktion under en ireårig krissituation redovisas. Både behov UV produklion och bedömd möjlig produklion har i diagrammen uitrycktssom index för produktionsvolym. Möjlig produklion 1978-12-31 är uttryckt som index = 100. Fukliskt behov av produktion har reluieruis till detla och redovisas i diagrammen som horisontella linjer lör olika aniagunden om krisimpori (18 resp. 28 % uv den årligu importen under åren 1974-1976.) Prognoser för produktionskapuciletens ulveckling framgår uv kurvornu mä och uä i diagrammen. Kurvorna visar den bedömda ulvecklingen vid bibehållet äldreslöd (mä) resp. utan äldrestöd (uä). Den streckude linjen betecknar index lorden fuktiska produktionskapacitetens utveckling från den 1 januari 1977 lill den 31 december 1978.

En sunmiansältning av de oliku slag av kläder som ingår i varugrupperna bör fogas som bilaga 1.2 lill regeringsprotokollei i delta ärende.

2.4 Inkomna framställningar

Den forlsalia nedgången inom lekoindustrin har föranlett bl. a. de anställdas och förelagens organisationer atl lill den tidigare och nuvarande regeringen framföra synpunkter och framlägga förslag lill åtgärder.

Beklädnudsarbetarnas förbund har bl. a. i fieru skrivelser under föregående år krävt atl olika åtgärder skall vidtas. I en framställning den 10 sepiember 1978 kräver förbundel bl. a. en samhällelig planering som innebär all en nivå för beklädnadsprodukiionen fastställs, en omprövning av villkoren och formerna för frihandeln på beklädnadsområdel, eu ökat statligt ägaransvar inom områdei och en lagsliftning avseende beklädnadsdelaljhandelns pris-sätlning men också extra insalser för att finna ny, meningsfull sysselsättning för dem som måste lämna sina arbeten och för all skapa ell mer differentierat näringsliv på orter med ensidig inriklning på beklädnadsindustrin.

Vid flera lillfällen under föregående år har förelrädare för lekoförelagens organisalioner, bl. a. i en skrivelse överlämnad den 29 november 1978, hemsiälli om åtgärder på de sysselsäiinings-, industri- och handelspolitiska områdena för all åsiadkomma en uppbromsning av den pågående utveck­lingen. Som målsättning för tekopolitiken har angetts atl konsumiionen till åtminstone en tredjedel skall täckas med inhemsk produklion. Förslagen har

Prop. 1978/79:145

21

Prognos f

ö

r produklionskapacitcicns ulveckling i fr

å

ga om tyngre konfektion, l

ä

ttare konfektion och underkl

ä

der, strumpor saml slrumpbyxor (Index. Prodiiklionskapacileien 1978-12-31 =100)

Index

A

150

\

TYNGRE KONFEKTION

\ \ \ \

\

100--

28%

50-

10

1977    1978     1979    1980    1981

->>

Tid

Index

L

Ä

TTARE KONFEKTION OCH UNDERKL

Ä

DER

150--

100

18%

28%

50-

10-

1977    1978     1979    1980    1981

-

»

Tid

Prop.1978/79:145

22

Index

150..

STRUMPOR

100

18% = 28%

so-

lo

-I-------- t              >> Tid

1977         1978      1979       1980        1981

Index

150--

STRUMPBYXOR

18% lOOt     28%

nia=ua

50--

Iff-

------------ 1      I---------------------------- 1      I------------------------ 

1977    1978     1979    1980    1981

-*-     

Tid

Prop. 1978/79:145

23

avsett bl. u. förlängning och höjning uv äldresiödel. lörslärkning uv de indusiripolitiska ålgärdernu, däribland de cxporifrämjundc ålgärdernu,ökudc möjligheler till offentlig upphundling inom lundel suml vissu hundclspoli-lisku åtgärder.

Tckodelcguiionen hur i en skrivelse den 25 september 1978 med hiinvis-ning lill den rådunde situulionen inom tekoindustrin pckut på del oroande i au arméns planer på minskade inköp uv beklädnadsvuror ytteriigare försvårar brunschens läge. Delegationen unger som sin uppfattning atl armén under rådunde omständigheter inte borde skura ned sina inköp.

Marks kommun har i skrivelse den 11 januari 1979 pekat på tekoindustrins betydelse för kommunen och även för helu Sjuhärudsbygden. I skrivelsen understryks behovet uv stulligu uigärder som förbäitrur löruisuliningurnu för textil verksumhel. I en skrivelse den 15 februuri 1979 beionur länsstyrelsen i Älvsborgs län lekoindu.sirins betydelse för Sjuhärudsbygden och för helu länet. Även i dennu skrivelse föreslås oliku åtgärder för ull lörbällru tekoindusirins konkurrensmöjlighcier.

Företrädare för Södra Älvsborgs distrikt av SSU överlämnade den 4 oktober 1978 en skrivelse och namnlistor med kruvombl. u.en bestämd nivå för den svenska tekoproduktionen, mer resurser lill del stulligu lekobolugel och ersättningsindustrier lill Sjuhärudsbygden.

2.5 Övergripande plan för tekoindustrin

2.5./ Allmänl

Jag hur i del föregående redogjort för tekoindustrins ulveckling under 1970-iulei. De slulligu ålgärder som under denna lid har suils in för alt påverka dennu utveckling har främsi vidtagits av urbetsmurknads- och indusiripolilisku skäl. Slruvun hur varit atl nedgångstakien i sysselsättningen inte skull översiigu vud som är sociuli ucceptubeli suml ull brunschen skull ges den struktur och omfullning som medförde bastu överlevnudsmöjlighelerna på sikt. Tekobranschens försämrade läge från mitten uv 1970-tulei hur medfört au de arbeismurknuds- och indusiripolilisku insulsernu ökul kraftigl under senare år.

SIND och AMS handlägger frågorom industri- resp. urbeismurknudspoli-liskt Slöd till tekoindustrin.

Minskningen av tekoindustrins produklion och produktionskapuciiei har medförl all de försörjningsberedskapspolitisku uspekiernu alllmer hur kommil i förgrunden vid överväganden om ålgärder för brunschen.

Plunering uv försönningen med lekovuror i en krissituation har sedun lång lid skett inom ÖEF. Till en början var beredskupsålgärdernu i huvudsak inriklude på beredskapslugring av imporierude lexiilfibrer som ull och bomull och på plunering uv främst grundlexlila Ibretugs verksumhel i elt krig. På grund av den grundtexlilu tillverkningens lillbukugång börjude ÖEF från-

Prop. 1978/79:145

24

sluiei av 1960-lalel all beredskupslagru vissu lunnu irikågarner sami tyngre vävnader.

Beredskapslagring har på lekoområdel endast betraktats som ell komple­ment lill den levande produktionen. Då minskningen uv produktionen forlsalle under början av 1970-lulet aktualiserades vid dennu lid åtgärder för att dämpa nedgången. De ålgärder som vidtagits i detia syfte har hiuills enbart gällt den grundlexlila sektorn saml irikåindustrin. Insatserna som administreras av ÖEF har i huvudsak avsett kredilstöd för invesieringar i maskinutrustning och byggnader. Sedan mitten uv 1970-talel har dock även försörjningsberedskapslån lämnats i några fall.

Den inriktning av försörjningsberedskapen på lekoområdel som beslu­tades av riksdagen hösten 1977 innebar som jag redan har nämnl atl mål angavs för försörjningsulhållighel och försörjningsstandard. I prop. 1977/ 78:42 redovisades vidare den tillförsel av olika lekovaror som i en krissitua­tion bör kunna ske genom produktion eller från beredskapslager, dvs. efter hänsynstagande lill möjlig krisimpori och minskning av näringslivets lager. ÖEF rapporterar regelbundet lill regeringen hur befinllig produktionska­pacitet förhåller sig lill behoven.

Statsmakterna har lidigare inle sett några skäl all uttala på vilken nivå den löpande produktionen eller prodtiktionskapacieteten på tekoområdet behöver upprätthållas.

Från indtistiipolitiska utgångspunkter finns inte anledning all sträva efter detla slag av mål. Eftersom industripolitiken syftur till au bl. a. främja utvecklingen av livskraftiga företag är det snarare etl industripolitiskt mål all stimulera en viss rörlighet från slagnerande sektorer till sektorer med bättre konkurrensförutsättningar.

Tekoindustrin är till slor del koncentrerad till vissa begränsade delar av landet. All av regionalpolitiska skäl upprätthålla sysselsällningen i en hel bransch på en viss nivå strider dock enligt min mening mot grundläggande principer för vår samhällsekonomi. Syftel med de omfattande arbelsmark­nadspolitiska ålgärder som har riktats mol tekoindustrin har i första hand varit all minska takten i branschens omslällning och på så säll förbätlra möjlighelerna att med övriga arbetsmarknadspoliliska insalser underiätla omställningen för den berörda personalen.

Den faktor som enligl min mening kan motivera etl bibehållande av den levande produktionen på en viss nivå är hänsynen lill försöijningsberedska-pen. Det är av central betydelse att produktionskapacitet som är oundgänglig i en krissituation inle spolieras. I det uttalande som riksdagen gjorde i december 1978 beträffande en långsiktig plan på lekoområdel och vilket jag redogjort för i del föregående, hänvisas också lill försörjningsberedskapen som ell moliv för all ange nivåer för produkiionen.

Nivåer för löpande produktion möjliggör även en uppdelning av lekoin­duslrin i delbranscher som är kriiiska från försörjningsberedskapssynpunki och i sådana för vilka deila inle är fallel. Härigenom kan klara gränser dras

Prop.1978/79:145

25

mellan ålgärder som vidlus uv Ibrsöriningsbcredskupsskul och undru åtgärder. Enligl min mening bör dessulom nivåer ge en bällre grund för planeringen inom lekoinduslrin.

Mol bakgrund av vad jag här har anfört förordar jug all nivåer unges för den levande produklion som svarur moi försörjningsbercdskupsbchoven. Nivå­erna bör beräknas med ulgångspunkt i bl. u. den produkiionskupucitet som erfordras vid en krisimport vurs kvuniiiel molsvurur ungefär en Ijärdedel uv den åriiga importen under åren 1974-1976. Med ulgängspunkl härifrån kommer jag i del följande all lämna förslug lill nivåer inom oliku delur av lekosektorn.

Enligt min mening kan en enhetlig nivå inte anges för sumlligu delbrun­schcr. I stället måste nivåerna beräknas för vurje delbrunsch efter en unulys u v de behov som föreligger från försörjningsberedskapssynpunki. Nivåernu kommer i det följande all uttryckas som den produklion som bör kunnu åsiadkommus under en treårig krissiiuation.

Försörjningsberedskupen kan tillgodoses genom ullernuiivu metoder, vilket måste beuktus vid angivundel av nivåer för den levande produkiionen. Sådana metoder är beredskapslagring och åtgärder för ull upprällhållu en produkiionskapacitet i malpåse eller en levande produklion. Vilka meioder som skull väljas beror på del försörjningsberedskupsmässigu värdel uv oliku aliernaiiv saml koslnaderna för dessa. En förändring uv koslnudsrelutionen leder bl. a. lill att omfattningen uv den levunde produktion som bör upprätthållas, förändras. Även produktiviietsförändringur i industrin påverkar detta behov liksom den tekniska ulvecklingen. De nivåer för behövlig produklion som anges blir därmed lill sin karaklär någol vaga. 1 samband med näsia tolalförsvarsbeslut våren 1982 bör målen lör försörj­ningsberedskapen på lekoområdel och även nivåerna för den levande produkiionen bli föremål för omprövning. Om det skulle inträffa påtagliga förändringar av kostnadsrelationerna mellun oliku meioder för atl irygga försörjningsberedskapen bördetta medföra en omprövning uv nivåernu redun dessförinnan.

Nivåerna för den löpande produkiionen utgör en av utgångspunkterna för en övergripande plan för tekoindustrin. Av en sådan plan bör enligt min mening vidare framgå vilka arbeismurknuds- och indusiripolilisku instru­ment som bör komma lill användning samt vilka ålgärder som vid behov bör vidtas för au anpassa produktionskapaciieien lill det försörjningsberedskaps-politiska behovet.

Jag förordar att den övergripande plun lör lekoinduslrin som nu bör övervägas skull uvse de tre budgetåren 1979/80-1981/82. Härigenom kommer ett beslut om nästa planeringsperiod för lekoinduslrin uu kunnu kopplus ihop med nästu loiulförsvursbeslut våren 1982, vilket är ungelugei med hänsyn lill försörjningsberedskupcns ulli siörre roll i den slailigu lekopoliiiken.

Jag vill i dellu sammanhang understryka utt pluneringen för försörjnings-

Prop. 1978/79:145

26

bercdskupen på lekoområdel ulgör en del uv den löpuntlc pluncringsvcrk-sumhei som pä kort och lång sikt bedrivs inom del ekonomiska lörsvarci. En samordnad planering uren nödvändig lörutsäuning (or uu väl undcrb\ggda uvvägningar skull kunnu görus mellun åtgärder för lörsörjningsbercdskupcn på olika områden.

Mol bukgrund UV den bedömning som hur gjorts om Ibrlsull nedgång inom lekoinduslrin om sumhällcts nuvurunde slöd minskus eller avbryts suml ungelägenheten uv uu de oliku samhullspolilisku målen jiu lekoområdel kan uppnås, förordar jug efter samråd med chelernu för urbclsmurknuds- och industridepurtemenien all hundlingsberedskup skull finnus för ull sullu in kruftfullu ålgärder för brunschen under den treårsperiod som pluncn omfuiiur. Planeringsperioden t. o. m. budgelårel 1981/82 bör ses som cli unpassnings-skede lill en struktur och omfullning hos lekoinduslrin som lill inie oväsentlig del bestäms uv de krav som försörjningsberedskapen ställer. De ålgärder som bör vidlas är emellertid uv såväl försörjningsberedskups- som urbeismarknuds- och indusiripolilisk natur. Jug redovisur hur i korthel dessu ålgärder. Jug och chelernu lör urbelsmurknuds- och industridepurtemenien återkommer i dei löljunde härtill.

Del s.k. äldresiödel som uv arbelsmarknadspolitiska skäl infördes den 1 juli 1977 ur till sin kuruklur ell lillfälligi slöd. Av skäl som chefen för urbetsmarknadsdepertementei kommer ull redovisa senure i dag bör emel­lerlid äldresiödel finnas kvar under pluneringsperioden. Slödet bör ulgå på nuvurunde nivå under budgelårel 1979/80. Omfuttningen uv stödet under återstoden av planeringsperioden laruvgörus av ulvecklingen på urbetsmurk­nuden.

Beroende på produktionskupuciieiens ulveckling kun försörjningsbcred-skapspolitiska åtgärder behövu sällas in under pluneringsperioden. Sålunda bör s.k. försörjningsberedskapslån unvändas för ull ersäiiu föreiug lör upprätthållande uv lörsörjningsbercdskupsviktig produkiionsku-puciiei. Lånen bör ulgå för delbranscher som hur nått en nivå som är krilisk från försörjningsberedskapssynpunki och inom delbrunschernu generelli, på ell såduni suil ult snedvridning av konkurrcnslörhållundenu inle uppslår. Lånen bör dock i vissa fall kunna ulgå innan en lörsörjningsberedskupsmäs-sigl krilisk nivå hur nåtts, då så ur motiverut uv urbelsmurknuds- och regionulpoliiiska skäl.

Kredilstöd föreslås kunnu utgå som tidigure for invesieringur i maskiner och byggnuder vid föreiug som är uv särskild beiydelse från försörjningsberedskupssynpunki.

Indusiripolitiska åtgärder for lekoinduslrin i syfte all främja en unpussning lill den struktur som medför den busiu konkurrcnskrufien på sikt inleddes år 1970 med exporilVumjunde åtgärder och uibildningsslöd. Ålgärdernu hur successivt bredduis under l97U-iulci och omfuiiur f. n. även konsulibidrug. särskildu sirukiurguruniicr. ruiionuliscringslun och slöd lill murknudslörings-åigurderpå hemmumurknudcn. Ålgärderna ur lidsbcgrunsudc och löper enligt

Prop.1978/79:145

27

siuismuktcrnus beslut i. o. ni. den 30 juni 1979.

Enligl den övcrgripuntle plun för lekoinduslrin som jug föreslår kun produkiionskupucileten på lekoområdel kommu uti minsku i muiilig tukt varvid inom sloru delur uv brunschen produktionen först mol sluici uv pluneringsperioden kun kommu ull niirmu sig de nivucr som erfordras uv lörsörjningsbcredskupsskul.

Mol bukgrund uv hiltillsvurunde utveckling inom tekoindustrin är del framförulll ungelägel all sloru unslrängningur görs för ull skupu lörutsuti-ningur för Ibrtsull konkurrenskruft inom ulvccklingsburu delur uv brunschen. Det är av många skäl önskvärt all försörjningsberedskapen i så slor uisiräckning som möjligl lillgodoses genom livskraftiga lekoförelag. Häri­genom begränsas behovel av försörjningsberedskapsåtgärder. Chefen för industridepartementet kommer senure denna dag atl förordu alt vid genom­förandet av de indusiripolitiska åtgärderna -med bibehållen huvudinriktning att främja den långsiktiga konkurrenskraften inom tekoindustrin - ökad hänsyn las till au den produktion som uv försörjningsberedskapsskäl bör fortsätta på lång sikt sker i så effektiva former som möjligt.

Jag vill i detla sammanhang framhålla atl vidtagna ekonomisk-politiska ålgärder, som t. ex. devulveringarnu. utträdet ur den s. k. vulutuormen suml bortlugundei uv urbelsgivureuvgiften, hur inneburit en förstärkning uv tekoindusirins konkurrenskruft.

Chefen för industridepuriemeniei kommer senure dennu dug uu förorda ull de indusiripolilisku ålgärdernu för lekoinduslrin förlängs under ire ur fr. o. m. budgelårel 1979/80.

De slulligu ålgärdernu på tekoområdet administreras C. n. i första hund uv ÖEF. AMS och SIND. Vidure har tekodeleguiionen ell ullmänl samordnings-och bevakningsunsvur.

Under planeringsperioden t. o. m. budgelärel 1981/82 ärdel väseniligi ult upprällhållu en väl fungerunde pluneringsverksumhei på lekoområdel så ult effekiivu åtgärder skull kunnu vidlas om och när problem uppslår vad gäller försörjningsberedskapen.

Regeringen bör vid årligu konirollsiuiioner prövu vilku ålgärder som krävs för all tillgodose försörjningsberedskapen.

2.5.2 Behov av löpande produktion inom olika delbranscher

För tekoindustrins olika delbranscher eller produktionsområden tas i del följande, med undanlag för främsi lillverkning av lexiilfibrer, slällning till hur stor levande produktion som bör upprätthållas uv försörjningsbered­skapsskäl.

Jag har härvid i huvudsak utgått från det behov som ungens i prop. 1977/ 78:42. Jag förordar enicllcrlid uu i frugu om behovel av teknisk lexiil de justeringar görs som föreslås uv ÖEF i rupporien den 6 februuri 1979. Deitu innebär alt behovel av dessa lekovuror bör bestämmas med utgångspunkt i

Prop.1978/79:145

28

mål om kortare uthållighet än som gäller för lekovuror i övrigl.

Vid minu överväganden har jag som tidigare nämnts förutsutiuli importen i en ireårig krissituuiion kan uppgå lill en kvantitet som molsvurar ungefär en fjärdedel av den åriiga importen under åren 1974-1976, dvs. samma bas som förutsattes i prop. 1977/78:42.

I samband med diskussionen av försörjningsberedskupslägei på olika varuområden berörs vidare i förekommande fall vilku alternativ till upprätt­hållande av en levande produklion som kun länkas för alt tillgodose försörjningsberedskapen.

Tex 1 i 1 fi bre r

Som jag redan har nämnl finns eu avial mellan ÖEF och Svensku Rayon AB som tryggar försörjningsberedskapen i fråga om viskosfibrer t. o. m. år 1984. Mol bakgrund av den utbyggnad som med hjälp av avskrivningslån sker av företagets produktionskapacitet i fråga om s. k. modalfibrer, som aren förädlad form av viskosfiber, bedömer jag atl del i början av 1980-talet kommer all finnas en tillräckligt stor produktionskapacitet inom landet i fråga om både fibrer av ull- och av boniullsiyp.

Mol bakgrund av all kapaciieien totalt sett är mer än tillräcklig samt all delta förhållande konmier alt gälla fram t. o. ni. år 1984, ser jag inget skäl all förorda en nivå för den löpande produktionen på delta område.

Bomullsgarn

Behovet av tillförsel av bomullsgarn från inhemsk produktion och beredskapslagring under en treårig krissituation har närmare redovisats i prop. 1977/78:42. Med den justering som föranleds av vad jag har anfört i fråga om behovet av teknisk textil uppgår behovel lill ca 22 000 ton.

I det föregående har jag redogjort förde avial som ingicks i juni 1977 mellan slaten och de svenska bomullsföreiagen. Genom dessa avtal kommer produkiionen all på sikt i alll väsentligt koncentreras lill två företag, nämligen Kungsfors fabriker AB och Gustaf Werner AB. Produktionskapaciieien hos dessa företag kan vid årsskiftet 1978/1979 beräknas medge en produktion av ca 24 500 ton under en treårig kris. ÖEF:s tieredskapslager av fina bomulls-trikågarner, som det inte är lillverkningstekniskl lämpligt au i en krissitua­tion framställa inom landet, uppgår lill ca 2 000 ton. Möjliga tillgångar i form av produkiionskapacitet och beredskapslager överstiger således någol det angivna behovel. Med hänsyn till de brisler i försörjningsberedskapen som föreligger i fråga om garn av ändlösa syntetiska och regenererade fibrer bör sirävan enligl min mening vara alt upprätthålla en produktionskapacitet som motsvarar storleksordningen 20 000-22 000 lon.

Avtalen med Kungsforsfabriker AB och Gustaf Werner AB löper ul den 30 juni  1980. Jag räknar med au produktionskapaciieien hos företagen  i

Prop. 1978/79:145

29

huvudsak skull varu olörändrud frum lill dennu lidpunkl. Erfurcnhcternu uv aviulen är enligt min mening godu. Avtalen innehåller bestämmelser om möjlighet lill förlängning uv avtalen med två år. Del bör ankomma på ÖEF ull senare inkomma med förslug till hur försörjningsberedskupen i frugu om bomullsgarn bör tillgodo.ses under den uicrslucnde delen uv pluneringsperio­den, dvs. till utgången uv budgelårel 1981/82.

Hiuills hur bomullsuviulcn med genonisniiiligu kosinuder per år om cu 29 milj. kr. ställt sig billigare än uliernalivct bcrcdskupslugring. Kostnudernu för en beredskapslagring motsvarande helu produktionsbehovet kan beruknus uppgå lill storleksordningen 40-50 milj. kr. per år. Det bör undersökus huruvida en kombination av löpande produklion och beredskapslugring ställer sig billigure än något av de renodlade ulternativen.

Kurd- och k a m g a r n

Enligl SIND:s prognos 1978 bedöms produktionen av kam- och kurdgarn t. o. m. år 1981 upprätthållas på ungefär nuvurude nivå om äldrestödet inte minskus. Om äldresiödel skulle avskuffus i och med ulgången av år 1978 bedöms produktionen minska med omkring 30 "n under summu period.

Tillförselbehovet av kard- och kamgarn från inhemsk produklion samt beredskapslager under en treårig kris kan med ledning av prop. 1977/78:42 saml uppgifterna i ÖEF:s rapport i februari 1979 beräknas uppgå till ca 25 000 ton. Möjlig produktion uppgick årsskiftet 1978/79 till ca 28 500 lon. En viss överkapacitet föreligger således. Med hänsyn till bristernu i fråga om gurn av ändlösa syntetiska och regenererade fibrer bör sirävan vura all upprätthålla en produktionskapacitet motsvarande storleksordningen 25 000-27 000 lon.

Till skillnad från bomullsindustrin uigörs kard- och kumgarnsbrunschen av många mindre företag. Flera av dessa företag hur f. n. ekonomiska svårighe­ter. Ett förelag, Stiglex AB, uppbär för femårsperioden 1977-1981 ett slatligl Slöd uppgående lill högst 2,5 milj. kr./år. Dessulom har två andru företag under år 1978 fåll försörjningsberedskapslån för upprätthållunde av produk­tionskapacitet.

Det kan dock konstateras att försörjningsberedskapssiiuaiionen f n. är tillfredsställande.

På bomullsspinningsområdet har under 1970-talet sken en omfattande modernisering av produktionsutrustningen genom att övergång i stor utsträckning har skett från ring- lill s. k. rotorspinning. Investeringarna, som möjliggjorts genom avskrivningslån från ÖEF, har medföri en väsentlig produktivitetsökning. Motsvarande invesieringar har hittills endast skett i lilen omfattning inom kard- och kamgurnsspinningsområdena.

Prop. 1978/79:145

30

Gurn UV ändlösu syn let is ku och regcnererudc fibrer

I fredstid används gurn uv ändlösu syntetisku fibrer i stor onifaiining lör bekludnudsänduniul inom friinisi trikåindustrin. Gurn av ändlösu rcgeiiere-rude fibrer används bl.u. lör frumslullning av Ibdcrvuv. Vurken garn uv ändlösu syntetiska eller rcgenererude fibrer lillverkus inom landet. Viss malpåsehållning av maskinutrustning för frumslullning av cordgarn (för tillverkning av bildäck) förekommer emellertid hos Svensku Ruyon AB.

I en krissituation pluneras trikåindustrins behov lillgodoses genom en övergång lill användning uv svcnskspunnu ull- och bomullsgurner. .\vcn om hiinsyn lus till viss krisimpori måste emellertid en beiydunde bcrcdskupslug­ring ske UV ändlösu synietgurner för ult behoven skull kunnu lillgodoses. Härtill bidrar all irikåindustrin i stor utsträckning av maskinieknisku skäl inte kan ställa om från unviindning under normulu fbrhållunden uv fina ändlösu synietgurner lill i en krissituuiion grövre svensktillverkat gurn.

F. n. beredskapslugrur ÖEF ca 2 000 ton gurn uv ändlösa synlelisku fibrer. Årskosinuden för dellu luger uppgår lill ca 3 milj. kr.

Väv (egentlig väv och trikåväv)

S. k. egentlig väv för beklädnudsändamål framställs inom bomulls -och ylleindustrin samt inom fodervävsindustrin. I en krissituation kan bekläd-nadsväv tillverkas i vävstolar som normall används för framställning uv annan slags väv.

Trikåväv stickas eller virkas i maskiner som har mindre omställburhei än vävstolar.

I sin Ulredning har SIND inie gjort någon bedömning uv produktionsut­vecklingen i fråga om egentlig väv men bedömeratt produkiionen uv irikåväv kommer att vara i stort sell oförändrad i. o. m. år 1981.

Försörjningslägel i frågu om väv framgår av följande tabell.

Behov av produktion och beredskapslagring samt möjlig produktion under en treårig kris (kapacitelsläget 1978-12-31, milj. m")

Varuområde

Behov

Möjlig produklion

Egenilig viiv

134

140

Trikävirv

67

90

Toiall

201

230

Del bör frumhållus uu den inhemska produkiionskapuciteten ifråga om irikåväv egentligen medger en produklion uv 270 milj. ni- under tre ur. Enligl ÖEF kun dock endust 90 milj. nr' ses som en tillgång eftersom irikåniuski-nerna för sin produklion ur i hög grud beroende av lunnu imporierude synieigarner.

Prop.1978/79:145

31

Jug kun i Slort slullu mig bukom ÖEF:s bedönming om produkiionskupu-ciielen beirälfunde irikåväv. Jug vill dock sumiidigl Irunihulla beiyilelsen uv ull ÖEF prövar möjligheten all ulnyiiju merän 1/3 uv irikuvuvskupuciioien i en kris. Med hiinsyn lill kupucilens storlek hur iiven mindre iindriiigur uv uniugunilcnu slor betytlclsc lÖr den loiulu betlöniningen. ÖEF bör senure liininu förslug oni liimplig uvviigning mellun u enu sidun utgiirtlcr som syfiur lill utt upprällhållu produklion uv egcnilig viiv och u undru sidun beredskaps­lugring UV lunna synieigurncr i syfie ult bättre kunna ulnyiiju den sloru produkiionskupucileten i frågu om trikåväv eller undru liinkburu ulicrnuiiv. I uvvukian på dennu ulredning bör produkiionskupueiielen i frugu om cgeniliu väv kunnu medge en produklion under en treårig kris av i storleksordningen 130-135 milj.  m.

Tillverkare uv egentlig väv hur i vissu full erhållit uvskrivningslån frun ÖEF för unskuffning uv moderna vuvsiolur. Dellu har i första hund gällt bomullsindustrin. Även irikuvävstillverkure hur erhållit uvskrivningslån då del varit fråga om maskiner som i cu krisluge kun unväntlus för frumsiiillning av bekliidnudsväv.

Enligl min mening är det ungeliigei ull strävan även i Ibrtsiitiningen skull vura Ult stimulera lill produktiviieishöjunde in\esleringur inom vävnudsin-dusirin.

Vävning är en tekniskt komplicerad tillverkningsprocess. Med hänsyn härtill unserjag all en inriktning på malpåseulternaiivei f n. inte är realisliskl, uiöver vad som redan förulsiitls i fråga om skiftgångsökningen i en kris.

Av kostnadsskäl är beredskapslugring uv viiv i stor skulu inle heller en liimplig metod atl klara beredskapen. Som eu exempel kun nämnas all den årliga kostnaden för elt beredskapsluger som skulle liicka helu produktions­behovet lorde uppgå till omkring en halv miljard kr. Del bör undersökas huruvida en konibinulion uv löpande produklion och beredskapslugring Släller sig billigure än något uv de renodlude uliernutiven.

Kläder

Jag har i del föregående behundlut försörjningsberedskapen i fråga om grundtexiilier. På delta område har produkiionskupucileten inom fleru delbrunschcr sjunkit lill en nivå som i stort motsvarar vud som erfordras från försörjningsberedskapssynpunki.

Jag övergår nu till utt behundla försörjningen med olika slag av kläder, d. v. s. produkter som frumställs inom konfektions- och trikåindustrierna.

Jag förordar au en sådun löpunde produklion av kläder bör tryggas som svarar mol behovel av produkiionskapacitet under en ireårig krissiiuation vid en krisimpori uv ungefär en Ijärdedel uv den årligu importen under åren 1974-1976. Storleken UV dennu löpunde produklion frumgår uv löljunde tubeli liksom den produklion som ur möjlig med befintlig produkiionskupucitet vid årsskiftet 1978-1979.

Prop. 1978/79:145

32

Vuruindelningen har uiföris så all uv ÖEF anvundu varugrupper i rapporterna i oktober 1978 och februuri 1979 hur anpussuts till SIND:s brunschbegrepp.

Summanförandei i grupperna tyngre konfektion suml läiture konfektion och underkläder hur vidare gjorts med hänsynsiugande lill atl behoven i en krissiiuation kun tillgodoses inom vissu gränser med fiera oliku slag uv kliider suml möjlighelerna ult i en krissituation ställa om produktionsapparaten.

Sanmian förandet i dessu grupper innebiir ull en jämförelse mellun behov av produktion och möjlig produklion i termer av produktionsvolym blir mer rättvisande än en kvanliialiv jämförelse. I följande lubell redovisas därför för grupperna lyngre konfektion suml lättare konfektion och underkläder även ell index för produktionsvolym.

Rehov av produktion och beredskapslagring samt möjlig produktion under en Ireårig kris.

Varuområde

Behov

Möjlig produklion

Tyn.vre konfektion

(Överroekar, kappor (inkl. skinnkliider), ka­vajer, dräkljackor, jackor, liickjackor. arbels-och skytldskliider, byxor samt kjolar)

-

Kvanliiet (milj. st./par)

404

47,5

-

Index lör produktionsvolym

80-83

100

Läilare konjeklion och underkläder (Kliinniiigar, skjortor, blusar, tröjor, under­kläder)

-

Kvanliiel (milj. st./par)

88-95

103,5

-

Index lör produktionsvolym

80-83

100

Siriimpor (kvanliiel milj. par)

83-85

85,0

5/«»w/)6i'.vo/-(kvantitet milj. par)

70-75

85,0

Som framgår av labellen kan den möjliga produkiionen i samtliga fall beräknas uppgå till eller överstiga det beräknade behovet under treårsperio­den.

Med utgångspunkt i SIND:s prognos för produktionsutvecklingen under perioden 1979-1981 har i del föregående behov av produklion och bered­skapslagring ställts mot den bedömda ulvecklingen av produktionskapaci­teten under denna period.

SIND:s prognoser innebär för stora delar av konfektionsinduslrin alt en förändring i utvecklingen jämfört med den närmast bakomliggande perio­dens snabba nedgång förulsälls inlräffa fr. o. m. i år med ytteriigare minskad nedgångslakt åren 1980 och 1981.

Från förelagens och de anställdas organisationer har framförts all SIND:s prognoser är alltför optimistiska. Vissa förhållanden, bl. a. en stärkt konkur-

Prop. 1978/79:145

33

lenskruft lör svensk ickoinduslri som följd uv gciiomlördu tlclvulveringur, slopudc urbcisgivuruvgiftcr och en diimpning uv inlluiionsiukien liksom elTckicr uv en ullman konjunkuiruppgung, styrker tlock iroviirdigheien i den bedömning som SIND hur gjorl. De oliku tecken pu en viss viindiiing uppåt uiulerden senaslc liden inom tekoindustrin, .som jug liiligure hur retlovi.sui, lulur också i dennu riklning. Dellu slrider inte mot lörestiillningcn om en Ibrtsull krympning uv tekoindustrin pu lång siki. I suniniunhungei kun niininus ull iiven den senaste lungiitlsutrediiingen unger en löriinilring uv ickoindusirins utveckling i positiv riklning under tic niiniiusic uren jiinilort med den tidigure utvecklingen.

Vud som här hur unIÖrls visur enligt min mening ull SIND:s prognoser i siora drag lorde ge en realistisk bild uv pnHiukiionsvolyniens och produk­tionskapuciletens ulveckling t. o. ni. år 1981.

Enligl SIND:s bedömning har storleken av äldresiödel och moisvurundc stödformer stor betydelse för produktionsutvecklingen under uren 1979-1981.

Chefen förurbetsmurknadsdepuricnicniei kommer senure idug ult förorda ull äldreslöd kommer att utgå under perioden t. o. ni. ur 1981. Med hänsyn härtill bedömer jug att produkiionskupueiielen riskerur ult gå ned under en kritisk nivå endasi då det gäller strumpor. Under förui.säiining uv ull ulvecklingen inte blir mer negativ iin \ud SIND hur bedömt lorde produk­tionskapaciteten i övrigl lill en början vuru merän lillriicklig och försi moi sluiei av planeringsperioden riskera ull närmu sig den nivå som erfoulrus från försörjningsberedskapssynpunki.

Risken för en mer negativ utveckling måste dock givetvis beuktus. Jug kommer därför i det följunde an förorda au treåriga prognoser Ibrilöpunde görs beträffunde produktionskupuciieiens ulveckling. En successivt siikrure uppfattning kun då erhållas om ulvecklingen under hela pluneringsperioden, d. v. s. tom. budgetåret 1981/82. Om produkiionskupucileten under pluneringsperioden skulle konmiu uti understiga nödvändiga nivåer måste beredskap finnas föratt vidta åtgärder som motverkar en fortsutt ulveckling i dennu riklning.

Då det gäller tillverkning uv kliider har investeringsstöd hittills endasi utgått till viss trikåiillverkning.

ÖEF diskuterar i sin rupporl i oktober 1978 länkbara ulternutiv till upprätthållande av levande produktion för alt trygga försörjningsberedsku­pen. Som jag redan har nämnl släller sig enligt ÖEF:s rapport bered­skapslagring av så högi förädlade produkter som färdiga kläder mycket dyrbart. Jag anser föregen del att detta alternativ inle nu ulgör en framkomlig viig. Detla gäller åtminstone så länge kostnadsberäkningarnu görs för en lagring i slor skala. Jug vill inte utesluta au mindre försörjningsberedskaps-miissiga fiaskhalsar kan elimineras genom en ekonomiskt motiverad lugring UV behoven på marginalen. Därför bör fortlöpande unulyser uv de konkreta möjligheterna ske.Jug delur ÖEF:s uppfattning atl löruisätiningurnu för en

3 Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 145

Prop. 1978/79:145

34

bcrcdskupslugring uv begugnude kliider bör uiredus niirniare. Jug uierkoninicr lill dennu frågu.

ÖEF bedömer ull m u I påsesiii t n i n g uv niuskinuiruslning for konfckiioncring uv färdiga plugg iir icorcliski möjlig. ÖEF frumhuller dock utt niulpåschullning redun förekommer eftersom muskinernu i en krissituuiion förulsälls kunna utnyiijus i två skift. Enligl ÖEF iir det inte rimligt ull räknu med ult kunna öku uniulet sysselsuiia därulöver.

Enligl min mening lorde inle maskinutrustningen utgöra någon trång .sektor då det gäller ull öka produktionen i en krissituuiion. Dellu är i stället fallel då del gäller lillgången på arbeiskraft och då i första hand den kvulificerude arbetskraften. Skiftgången förutsäits i eu krisliige under en treårsperiod öka från etl lill två skift. Jug unser ull del i pluneringen uv försörjningsberedskupen bör undersökus hur en ökning uv arbetsstyrkan inom konfektionsinduslrin i en krissituuiion kun underlättas och om möjlighet finns att påbörja tvåskiftsdrift i ett lidigare skede. Om så visar sig varu fallel skulle kostnaderna föratt trygga försörjningsberedskupen kunna minska. Eftersom det genomsnittligt tar kortare lid au ulbilda arbetskraft inom konfektionsinduslrin än inom övrig tekoindustri skulle förulsälining­arna för sådana planeringsinsalser kunna vara biisi på detta område.

Tillverkning av vissa övriga lekovuror

Inom vissa delar av verkstadsindustrin behövs skydilshanilskar av läder.

Den inhemska tillverkningen molsvurur mindre än 10 "n av den fredstida komsumtionen. I en krissituation är produktionskapaciteten inom landel olillriicklig för att tillgodose behoven. Efter förslag i prop. 1977/78:42 har vissa beredskapsluger uv skyddshundskar uv läder börjui byggas upp.

Med hänsyn lill atl tillverkare av skinnkläder i en krissiiuation kan slälla om produktionen lill framställning uv skyddshandskur bedömer jag atl försörjningsberedskapen på delta område är tryggad.

Enligt ÖEF:s rapport i oktober 1978 är produktionskapaciteten i fråga om mössor och vantar olillriicklig från försörjningsberedskapssynpunki. ÖEF unser ull en del av bristen bör kunna tillgodoses genom hemsiickning. Jag delar ÖEF:s uppfattning och vill intef n. förorda all någon nivå uppställs för deila slag av lillverkning.

Färgning och beredning

ÖEF framhåller i sin rapport i oktober 1978 all del loiall föreligger överkupuciiei i frågu om färgning och beredning. Jag delar denna uppfattning och förordur all mer preciserade mål lör försönningsberedskapen på delta område inle bör uppsiullus.

.Som jug redun hur nämnt  hur riksdugen i december 1978 uiiulai alt

Prop.1978/79:145

35

regeringens förslag om en långsiktig plun för försörjningsberedskupen pu lekoområdel bör syfta lill att nuvurunde produktionsvolym i ulli viiscniligi skall bibehållus(NU 1978/79:16).

De mål jag i det föregående hur förordat i frågu om den löpunde produkiionen uv kläder innebär ult en begrunsud minskning uv denna skulle kunnu godtas under planeringsperioden. Summuniuget med vud jug har föreslagit beträffande den grundtexlilu tillverkningen suml med hänsyn lill vud cheferna för arbeismurknuds- och industridepurtemenien senure idug kommer all föreslå i frågu om åtgärder för tekoindustrin, bedömer jug atl den årliga minskningen av produktionsvolymen under perioden 1979/80-1981/ 82 skall kunna bli måttlig.

Som jag lidigare har nämnl bör regeringen vid årliga konirollsiaiioner pröva vilka åtgärder som krävs för all tillgodose försörjningsberedskapen.

2.5.3 Försöijningsberedskapspoliiiska åtgärder

Jag har i det föregående förordat vissu ungefärligu nivåer för den produktionskapacitet som av försörjningsberedskapsskäl bör kunnu upprätt­hållas under perioden fram t. o. m. budgetåret 1981/82.

Behovel av särskilda ålgärder för all dessa nivåer inte skall underskridas beror givetvis i hög grad på omfaltningen av övriga statliga insatser för branschen. Av särskilt stor betydelse är i detta sammanhang äldreslödeis storlek. Av skäl som chefen för arbelsmarknadsdepariemeniei senare kommer att utveckla närmare bör äldresiödel finnas kvar under planerings­perioden och ulgå på nuvarande nivå under budgetåret 1979/80. Omfatt­ningen av slödet under återstoden av planeringsperioden får avgöras av Ulvecklingen på arbetsmarknaden.

Med hänsyn härtill och lill mina i del föregående redovisade bedömningar av produktionskapacitetens ulveckling, bedömer jag ull försörjningsbered-skapspoliiiska ålgärder så småningom kan aktualiseras inom i första hand den grundtextila industrin. För delbranscher inom vilka produkiionskapuci­teten understiger vad som erfordras från försörjningsberedskapssynpunki bör enligt min mening föisöijningsbcredskapslån kunna ulgå.

Försörjningsberedskapslån bör vara ränle- och amorteringsfriu och utgå i proportion till den produktionskapacitet som ell företag åtur sig all upprätt­hålla. Lånet bör ulgå forell år i laget och skrivas av vid årets slul om företuget uppfyllt avtalsvillkoren.

Försörjningsberedskapslån bör utgå till delbranscher som ha nått en från försörjningsberedskapssynpunkt kritisk nivå och inom delbranscherna generellt, på ell sådant sätt att snedvridning av konkurrensförhållandena inte uppstår. Del bör ankomma på regeringen alt efter framställning av ÖEF avgöra om en delbransch har nåll en sådan kritisk nivå samt alt fastställa på vilka villkor lån kan utgå. Försörjningsberedskapslån skall även kunna lämnas för produklionskapaciiei i malpåse.

Prop. 1978/79:145

36

Jug anser au dci bör åligga ÖIT uu hundliigga frågor om Ibrsörjningshc-redskupslån.

Regeringen disponerar f. n. 4 650 000 kr. under unslugci V':9 I örsörjnings-bcredskupslun. Regeringen hur i 1979 urs buclgcipro|iosiiion föreslagit ull försörjningsberedskupslån på sumniunlugi 26.2 milj. kr. skall lämnas under budgelårel 1979/80 för uppräiihållundc uv produktionskupaciici i frågu om lexiilfibrer och bomullsgarn. Med hänsyn lill ()nskcmulci uu upprällhållu en handlingsberedskap inför möjligl borifull uv produktionskapacitet som är väsentlig från försörjningsberedskupssynpunki, bör härutöver 21,3 milj. kr. slullus lill regeringens förfogande.

Efter sum råd med chefen för arbeismurknudsdcpurtemeniel förordur jag ull dessu medel i vissu fall skall kunna unviindus du del finns särskildu arbetsmarknads- och regionalpoliliska moliv för au stöd lämnus lill föreiug inom delbranscher där den lörsörjningsbcrcdskupsniässigi kritisku nivån ännu inte har underskridils. De föreiug som skull kunna kommu i frågu för såduni slöd måste dock bedömus hu väsentlig betydelse i en framiidu Ibrsörjningsbcredskupssirukiur. Etl villkor för utt stöd skull kunnu ulgå är vidure atl konkurrensförhållandena inte viiscniligi påverkas.

Jag vill i detta sammanhang framhålla betydelsen uv all produktiviteten inle påverkas negativt av att föreiug inom försörjningsberedskapskrilisku delbrunschererhållersiöd. Hithörunde problem börenligi min mening kunna behundlus i den studie rörunde meioder som bör användas för ull trygga försörjningsberedskupen som dåvurunde chefen för hundelsdepurienieniet omnämnde i prop. 1977/78:42.

För delbrunschcr där produktionskapaciieien redun är, eller under den föreslugnu planeringsperioden bedöms bli krilisk, bör försök göras ull förbältru delbrunschens företagsstruktur. Genom de s. k. särskiltla struktur­garantierna finns redun nu ett instrument som kun utnyttjas för att stimulera omstrukturering av tekoindustrin.

ÖEF kun sedan år 1972 lämna avskrivningslån för invesieringur i maskiner och byggnader vid försörjningsberedskapsvikiigu teko-, sko- och garverifö-reiug. Lånen som är ränte- och umorteringsfriu och kan uppgå lill 50 ''. av investeringskostnaden, skrivs uv under en 10-15-ärs period. Statlig kredit­garanti kan lämnas för 25 "« uv investeringskostnaden.

ÖEF bör efter sum råd med SIND ges möjlighei ull bevilju såduni kredilstöd även i framliden.

2.5.4 Handelspolitiska övcrvägantlen

En UV föruisäiiningurnu för välsiåndsuivccklingen i vårt land är den frihundelsvunligu poliiik som löns uv Sverige under hela efterkrigstiden, llundcl och indu.sirj hur kunnul imponera råvaror ocii insulsvuror uilllriu eller med myckel låg lull. Hemmuniurknadsiridusirin hur koniinucrligi uisuits förökud konkurrens uiilrån. vilket siimulerut till rationuliseringur och

Prop. 1978/79:145

37

en förhöjd produktivitcl. Den succcssivu ncdiruppningen uv hundelshindcr i den indusiriuli.serudc viirldcn - vilken Sverige bidragit lill genom sitt ukiivu deliugundc i en serie världsvidu lullRirhundlingur inom GATT, genom medlcniskupcl i EFTA och genom frihundclsuviulcn med LG - hur möjliggjort en ökud export, som generellt sell hur vurii gynnsam för utvecklingen uv svenskl näringsliv. Föreit litei land som Sverige med stort exportberoende finns det sturku skäl att slå vakt om de liberaliseringur av handeln som uppnåtts och ull värna de internationella reglerna på dellu område. Protekiionism i oliku former måste bekämpas.

De senure årens utdragna lågkonjunktur har bl. a. inneburit att nuiurliga slruklurunpassningur inte har kunnui ske. I stället har strukturella påfrest­ningar varil legio i många induslribrunscher. Detta hur lell lill alt alll fler länder har tillgripit defensiva ålgärder i första hund för alt rädda hotade arbetstillfällen. En risk är atl såduna åtgärder binder arbeie och kapital i föreiug, som på sikt inte är livskruftigu, sumiidigl som de kan försvåru en återhämtning uv ekonomiernu och på sikt försumru föruisättningurna för en fortsatt god lillväxl. En utveckling i denna riktning har varit märkbur i åtskilliga länder.

Jag unser därför att statliga siödålgiirder i största möjligu utsträckning bör ges en sådun inriklning alt de inte bevarar föråldrade strukturer, utan i stället underlättar en anpassning till ändrade förhållanden inom landet liksom i världsekonomin. Delta är inte minsl viktigt mot bakgrund av den förbättring i världsekonomin som nu kan skönjas. Denna underläiiaren strukturanpass­ning och möjliggör atl de som mister sinu anställningar i mindre livskraftiga sektorer av näringslivet kan erbjudas sysselsättning i förelag som pä sikt har de bastu förutsättningarna atl vara konkurrenskraftiga. De förslag som jag har redovisal i det föregående bygger på denna grundsyn.

I det internationella regelsystemet medges i allmänhel avvikelser från gällande förpliklelser i fråga om åtgärder för att skydda ett lands väsentliga säkerhetsiniressen. Sådana accepterade avvikelser återfinns i GATT-avtalet, EFTA-konventionen och i frihandelsavtalet med EG. I vårt avtal med EG undantas således från avtalsförpliklelserna bl. a. sådana åtgärder som hänför sig lill produktion som är oundgänglig för försvarsändamål så länge konkurrensen inte snedvrids för annan produktion. Liknande regler gäller inom EFTA. Stödåtgärder kan således motiveras med försörjningsbered­skapsskäl. Tolkningen av vad som skall avses vara produktion som är oundgänglig för försvarsändamål har dock inle varit entydig. Tveksamhel har ullaluts från många länder om civil produklion kan omfattas.

För svensk del gäller emellertid den särskilda säkerhetspolitiska förutsätl­ningen att landel med egnu resurser måste kunna tillgodose de oundgängli-gasie behoven för befolkningen i en krissituation.

Bedömningen av vad som är oundgängligt för landets försvar måste i varje enskilt fall avgöras av landet självt. Sverige hävdar för egen del att den för överievnad oundgängliga försöriningen med livsmedel, energi, beklädnad

Prop. 1978/79:145

38

och sjukvårdsförnödenheter måste kunna säkras.

Jug vill framhållu ull det är ungelägel ull försvarsurgumentei utnyttjas restriktivt sä ull inte den inlernaiionella disciplinen på områdei under­grävs.

Målel för den statliga lekopolitiken och för den övergripande plan för lekoindusirinsom jag här lägger fram äran i så stor utsträckning som möjligt effektivisera och bevara en livskraftig industri. På detla sätl främjas ocksä försöriningsberedskapen bäst.

Jag övergår nu till au diskutera de handelspoliiiska ålgärderna vid gränsen.

Den frihandelsvänliga poliiik Sverige förl under en lång följd av år har len lill alt de svenska tullarna generellt seil nu ligger på en myckel låg nivå vid en internationell jämförelse. Sverige har aktivt deltagit i de världsvida lullsänk-ningsförhandlingarsom under en följd av år håll ils inom ramen för GATT. På lekoområdet har dock Sverige i dessa förhandlingar iakliagii åierhållsamhei belräffande lekovaror som anseits vara känsliga i Sverige från marknadsstör-ningssynpunki. Till följd av denna politik ligger nu teko-lullarna i Sverige för dessa känsliga varor på nivån 13-17 '), vilket är över den genomsnittliga svenska lullnivån. Sådana tekovaror är vidare undantagna från de generella tullpreferenser som Sverige ger lill förmån för u-länderna. För länder med vilka Sverige har frihandelsavtal gäller dock tullfrihet för dessa varor.

På lekoområdet har man internationellt har erkänt behovet av avsteg från en strikt tillämpad frihandelsprincip gentemot s. k. lågprisländer. En stor del av väridshandeln med textilier regleras av ett mellanslailigi avtal, det s. k. muliifiberavialet (MFA), lill vilket Sverige anslutit sig. Avtalet innefaltar regler för begränsning av handeln med textilvaror av bomull, ull och konstfibrer.

I prop. 1977/78:42 redovisades vissa förändringar i den ditlillsvarande politiken för begränsning av lågprisimporten av konfekiionsvaror. En mer effektiv lillämpning av syslemel med bilaierala avtal inom ramen för MFA ansågs vara nödvändig. Sverige borde söka uppnå överenskommelser med lågprisländer omfattande alla känsliga varor på konfeklionsområdei, s. k. heltäckande avtal. För att uppnå en bättre skyddseffekt måste man också räkna med begränsningsarrangemang med fier lågprisländer än lidigare. De fattigaste länderna drabbas ofta särskilt hårt vilket beaktas när så är möjligt. Vid riksdagsbehandlingen av prop. 1977/78:42 framfördes ingen erinran mol förslagen till handelspolitiska åtgärder.

Sedan hösten 1977 har bilaterala avtal enligl rikllinjerna i prop. 1977/78:42 ingåits med tretton leveraniöriänder. Avialen har för de slörsta av dessa inneburit nedskärningar i förhållande lill lidigare expon. För övriga länder har avtalen i stort sett inneburit begränsning vid lidigare gällande exporinivå eller smärre ökningar.

Det  har  varil  möjligt  all ingå denna  nya typ  av  avtal  genom  all

Prop.1978/79:145

39

förhandlingarna har utgått från de särskildu regler som fuslställdes i sumbund med förlängningen av MFA vid årsskiftet 1977/78. Bl. a. kom mun dur överens om utt förstärku den s. k. nordiska klausulen. Den innebär utt särskild hänsyn skall tas lill länder såsom Sverige, vilku ulgör små marknader, haren hög imporiandel av textilvaror och liten hemmuindustri. De regler som fastställdes i förhandlingarna om en förlängning innebär också atl man på enskilda punkter kan göra avvikelser från MFA om export- och importland kan komma överens härom. Sverige anslöt sig till del förlängda MFA i april 1978.

Gentemot statshandelsländerna upprätthålls begränsningar på tekoom­rådet antingen genom bilaterala s. k. årliga protokoll, som överenskommils inom ramen för nu gällande långsikliga handelsavtal, eller genom på svensk sida fastställda begränsningar. Importen från Taiwan är oförändrat föremål för en ensidig svensk imporireglering.

För vår handel med de utvecklade industriländerna i Västeuropa gäller de regler som finns i EFTA-konventionen och i avtalet med EG. De större förmåner i form av nära nog fullständig liberalisering av handeln med industriprodukter som länderna inom det europeiska frihandelsområdet beviljar varandra, återspeglas också i de striktare regler för undanlag från frihandelsförpliklelserna som gäller denna handel. Ålgärder som slrider mol frihandeln måste som regel i förväg prövas och godtagas av motparten. Reaktionen mol Sverige lorde bli myckel kraftig om vi skulle införa imporlbegränsningar mol våra handelspartner i Västeuropa. Risken för motåtgärder mot vår expon skulle vara myckel stor. Det kan erinras om alt av vår loiala export år 1978 på ca 96 miljarder kr. gick niira 70 ", till EG och EFTA. Även lekoinduslrin aren slor exportör. Exporten år 1978 uppgick till 2,3 miljarder kr., varav 85 "ci gick till EG och EFTA.

Mot bakgrund av vad jag här har anfört finner jag inga skäl atl förorda någon ändring av importpolitiken gentemot de länder med vilka vi ingått frihandelsavtal.

I prop. 1977/78:42 förutsågs att en utvärdering av det effektiviserade begränsningssystem för tekoimporten, som föreslogs i propositionen, måste ske efter viss tid. En sådan utvärdering har utförts av kommerskollegium under år 1978.

Liksom under hösten 1977 har särskilda överväganden måsi göras belräffande grundtextilier. Handelspolitiska restriktioner ter sig här liksom lidigare mindre lämpliga av två skäl: dels kommer fyra femtedelar av importen från EG och EFTA, dels rör det sig om insatsvaror för svensk konfektionsindustri. Andra stödåtgärder har därför vidlagiis på delia område.

Vad beiräffar importen på konfeklionsområdei har under 1978 kunnai konslaieras all den lidigare ständigl ökande importen förbytts i en import­minskning, som varil särskilt markant från lågprisländerna. 1 vilken utsträck­ning denna minskning har berott på del effektiviserade begränsningssys-

Prop. 1978/79:145

40

temet iir svårt utt siuiisliski bcliiggu, eftersom iiven konsumiionen i Sverige vurii vikande. Brun.sch- och fuckorgunisuiioncrnu hur emellertid vurii ense om alt del nyu systemet har varil lill nytta försvensk lekoiiukisiri. Mun torde således kunnu konsiutera utt vi inom rumen för ilei internaiionelli överens-komnu regelsystemet för tcxiilhundcln erhållit viiseniligt lörbiiiiruilc möjlig­heter lill effekiivu begränsningar av niurknudssiörunde lågprisimport. Dennu slutsuts tular ocksä lÖr en fortsättning uv nu tillämpade system.

1 den ullmännu debatten har stundom föreslagits ull mun skulle överge nuvarande begriinsningssysiem inom rumen fördel inlernulionellu lexiiluv-lalet och i stället införa s. k. globulkoniingenter i enlighet med GATT-avialels generella skyddsklausul. Det skulle inneburu ult totalramar för importen från samlliga berörda länder uv olika vuror fusisiälls. Dessu länder skulle sedan få konkurrera om det lillgängliga importuirymmei.

Samtliga tillfrågade instanser, dvs. konmierskollegium sumt bransch- och fackorganisalioner, hur varil ense om ult EG och EFTA bör undantas från begränsningar oavsett begränsningssystem. Då nu gällande biluierulu avtul omfatlar huvuddelen av importen lill Sverige av lekovaror från övriga länder skulle en övergång lill etl globalkoniingenisysteni inte innebära några större förändringar vad gäller omfattningen av den imporl som begränsas. Med hänsyn till de inlernaiionella regler som giiller på områdei skulle vi inle heller kunna nå några väsentliga volymmässiga nedskärningar jämfört med nuvarande syslem. Däremoi finns ett untui nuckdelur med etl globulkontin-genisyslem.

Sålunda riskerar vi all ådra oss internationell kritik för atl ha frångått muliifiberavialet. En uppenbar risk föreligger dessulom för molålgärder. Vidare medföreii globalkoniingentsystem en komplicerad och relativt dyrbur administrativ apparat. Del blir också svårare, eftersom konkurrensen mellan exportörländerna inom globalerna är fri, alt inom ramen för etl globalkon­iingentsystem la surskild hänsyn till länder med liigre utvecklingsgrad. Slulligen bör noteras all den legala grund vi internationelll kun åberopu för ull införa ett globalkoniingenssystem är undantagsreglerna i det internaiionellu GATT-avtalet. Enligl dessa regler skall begränsningssyslemet vara tempo­rärt.

Jag har därför funnil att nuvarande syslem med bilaterala avtal med eu antal lågprisländer bör tillämpas även i fortsättningen. Hittillsvarande avtal har ingåits på ca ett år. Fortsättningsvis bör längre avtalsperioder eftersträvas. EG och EFTA bör fortsatt undantas från reglering. För övriga länder bör gälla skärpt övervakning och ökad förhandlingsberedskap.

Enligt branschens uppfaiining förekommer en icke obelydlig import från begränsningsländerna via iredje land. Del har emellertid visal sig vara vanskligt all få bekräftat om en sådan trafik faktiskt förekommer och vilken omfaiining den i så fall har. Ytterligare undersökningar i deiia syfte pågår f n. I den mån ell dylikt kringgående av begränsningarna påvisas ärdel självfallet angeläget atl molålgärder sätts in. Dessa kan vara av olika slag. Även denna

Prop. 1978/79:145

41

fråga utreds diirför f n. i nära sumråd med brunschen och berördu myndig­heter.

2.5.5 Offentlig upphandling

Den lotula offentliga upphandlingen uppgick under åren 1975-1977 till i genomsnitt 350-400 milj. kr. per år. Härav svarade den statliga upphand­lingen för drygt 200 milj. kr. medan den primär- och landstingskommunala upphandlingen tillsammans uppgick till storleksordningen 150 milj. kr. per år.

En mycket stor del av den offentliga upphandlingen av tekovaror sker inom landet. Av de statliga myndigheternas upphandling avsåg således ca 90 "o inköp från svenska förelag under ovan nämnd lidsperiod. För landstingskommunerna kan andelen svenska köp uppskattas lill ca 80 "n. När del gäller primärkommunerna föreligger inga säkra uppgifter.

Den offentliga upphandlingen svarar endast för en liten del av den svenska tekoindustrins försäljning. Den har likväl stor betydelse för många företag som har en inriklning av produkiionen på sådana tekovaror som den offentliga sektorn efterfrågar.

Sialsmakierna har under senare år vidtagit särskilda åtgärder på detta område. Jag har redan nämnl det samrådsförfarande som sker i ÖEF:s regi och de särskilda medel som ÖEF disponerar i detla sammanhang. Regeringen har vidare i samband med konjunktursvackor vidtagit åtgärder för alt åstadkomma en tidigareläggning av inköp från den offentliga sektorn.

Den tidigareläggning som vid fiera lillfällen förekommii av offenilig upphandling har medfört an myndigheiernas normala upphandling minskar. Med hänsyn härtill anser jag atl slimulans till tidigareläggning av beställ­ningar i fortsättningen bör ske med försiktighel.

Efter förslag i prop. 1975/76:57 beslöt riksdagen under hösten 1975 atl s. k. försörjningsberedskapsslöd under vissa förutsättningar skall kunna utgå vid offenilig upphandling av beklädnadsvaror på den allmänna marknaden. Regeringen utfärdade i anslulning härtill vissa tillämpningsbeslämmelser.

SomjagharnämniideiföregåendeharÖEFiskrivelseden I3februari 1979 bl. a. föreslagil vissa ändringar av bestämmelserna för försörjningsbered­skapsstödets uinyttjande.

En ändring av bestämmelserna enligt ÖEF:s förslag börenligi min mening fh positiva effekter på den offentliga upphandlingen hos lekoinduslrin. Jag föreslår därför atl bestämmelserna för utnyttjande av försörjningsbered­skapsstöd kompletteras på så sätt att försörjningsberedskapsstöd skall kunna utgå vid omsättning av ÖEF:s lager av sjukvårdstexiilier.

Jag vill i deiia sammnahang även nämna au regeringen i 1979 års budgelproposilion (1978/79:100, bil. 14) har föreslagil all de medel för försörjningsberedskapsslöd som ÖEF förfogar över skall höjas från 10 till 12 milj. kr.

4 Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 145

Prop. 1978/79:145

42

2.5.6 Övrigl

Behov UV uiredningur och iirognoser

ÖEF har i sin rupiwrl i okiobcr 1978 bedömt möjligheten ull tillgodose behoven i en krissituuiion genom ult lu i unviindning niuskinuiruslning som under normulu Ibrhållunden befinner sig i malpåse. ÖEF frumhuller bl. a. utt niulpåsehållning redun lÖruLsiiils i planeringen genom utt skiftgången antas kunnu öku i en kris. ÖEF beionur utt .svårigheterna atl i ett sådani läge utbilda arbetskraft begränsar värdet uv ytterligare maskiner i mulpåse liksom möjligheterna utt öka skiftgången.

Aniugunden om möjlig skiftgångsökning i en krissituation och om möjligheterna atl lila lill maskiner i malpåse har uvgörunde betydelse för bedömningen av hur stor levande produktion som bör uppräithållus uv försörjningsberedskapsskäl. Med hiinsyn härtill förordur jag ull ÖEF i samråd med AMS närmure studerur hur arbelskruftsprobleniet inom tekoindustrin skall kunnu lösus i en krissituuiion.

ÖEF föreslår i sin rapport atl en utredning görs om förutsäliningarnu för ull byggu upp ett bcrcdskapslagcr av begagnade kläder som vid behov skulle kunna omsättas via olika hjälporganisationer.

Mot bakgrund uv de stora kosinader som krävs för all irygga försörjnings­beredskapen på tekoområdet är del angelägel all alla länkbara viigar all tillgodose behoven i en krissituation överviigs. ÖEF:s förslag bör genomföras. Utredningen bör ulföras av ÖEF i samråd med SIDA.

ÖEF har i unslagsframsiällningen för budgelårel 1979/80 och i rapporten den 6 februuri 1979 redovisal om produktionskapaciieien i frågu om olika lekovaror under en treårig kris. På basis av denna bedömning och SlND:s prognoserom produktionsvolymens ulveckling har jag i det föregående gjorl vissa antaganden om produktionskapacitetens ulveckling under denna period.

Jag anser all det i fortsättningen är angeläget att det finns både aktuella uppgifter om befinllig produktionskapacitet och prognoser om protluktions-kapaciteiens utveckling. Prognoserna bör i första hand avse det närmaste året men även mer översiktligt behandla utvecklingen under tre år framåt.

Bedömningen av befintlig produktionskapacitet bör liksom hittills utföras av ÖEF, medan prognoserna bör ulföras av SIND i samråd med ÖEF. Rapporter bör lämnas den I mars och den 1 september varje år. Del ankommer på regeringen alt ge anvisningar för deiia.

För anliiande av konsulihjälp i samband med de uiredningsuppdrag som jag här har lagit upp avser jag i annat sammanhang föreslå regeringen att ÖEF medges alt överskrida driftanslagei Överstyrelsen för ekonomiskt försvar.

Prop. 1978/79:145

43

Samordning   uv   de   slulligu   utgiirdernu   för   lekoindu­slrin

Som jug redun hur niimni handliiggs frågor om statliga uigärder för tekoindustrin f n. vid tre myndigheter, niimligen ÖEF, AMS och SIND. Vidure har den i juni 1978 tillsaltu ickodclegaiionen elt ullmiint sumordnings-och bevukningsansvar.

Pluneringsperioden t. o. m. budgetåret 1981/82 bör som jag tidigure har nämnt .ses som ett unpu.ssningsskcde lill en mer lörsörjningsberedskupsin-riktud struktur och omfullning hos lekoinduslrin. Under denna period kommer ökade krav utt ställas på en samordning uv de stulligu in.sulsernu för brunschen.

Enligl min mening kommer de successivt växunde insuisernu av försörj-ningsbercd.skupspolilisk natur inom etl ökunde untal områden inom tekoin­dustrin ull öku behovel uv sumordning och suniurbeie mellun ÖEF, SIND och AMS. Jag unser att samordningsbehovet bör kunnu lillgodoses inom lekodelegutionens rum.

Delegationen bör även kunna ha en allmänt utredande och planerande funktion när det gäller bl. a. den framtida avvägningen mellan försörjnings­beredskapspolitiska, industripolitiska och arbetsmarknadspoliliska åtgärder. Samordningsansvaret i samband med planering kan också ta sig uttryck i att delegationen årligen yttrar sig över myndigheiernas anslagsframställningar. Delegationen bör i huvudsak repliera på myndigheiernas utredningsresurser men liksom hittills även ha vissa egna resurser för utredningsverksamhet. Delegationen bör liksom nu ha en nära anknytning till regeringskansliet.

Det bör ankomma på regeringen all besluta i dessa frågor.

3. Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen

1.  bereder riksdagen lillfälle att avge yttrande över vad jag hur unfört om en

övergripunde plan för tekoindustrin

2.  föreslår riksdagen att godkänna de åtgärder för försörjningsberedskapen

på lekoområdet som jag har förordat.

Prop.1978/79:145

44

4. Anslagsfrågor för budgetåret 1979/80

KAPITALBUDGETEN

V. FONDEN FÖR LÄNEUNDERSTÖD

9. Försörjningsberedskapslån. Regeringen har i prop. l978/79:IOO(bil. 14 s. 147) föreslagit riksdagenuti underdcnnu rubrik för budgelårel 1979/80 anvisa cu invcsieringsanslug uv 64 100 000 kr. Med hänvisning lill vad jag har anfört i tiet föregående behöver ytterligure 21 300 000 kr. tillföras anslaget. Med anledning härav hemställer jag all regeringen föreslår riksdugen

an till Försöijningsbercilskapslån för budgelårel 1979/80 utöver i

prop 1978/79 bil. 14 föreslugct invcsteringsunslag unvisu ytter-

liuure 21 300 000 kr.

Prop. 1978/79:145

45

Bilaga l.l

Beräknat behov och möjlig produktion av tekovaror under en treårig kris enligt ÖEF:s rapport i februari 1979 (kapacitetsläget 1978-12-31)

Garn (ton)

Typ av garn

Bcriiknat produklionsbehov   Beriiknad möjlig produktion

vid krisimpori

18%

28%

28 400

21 100

25 800

1 800

850

2 600

28 600

18 600

24 600

17 500

15 300

_

200

-

-

Kardgarnsiyp Kamgarnstyp Bomullslyp Ändlöst

syntetiskt

regenereral

Kommentarer

a)

Uiöver ovansiäende produktion finns kapacitet för sisal-, jute-, lin-, papper- och glasgarner som läcker erforderiiga behov vid lägsta importalter-naiivel.

b) Maskinkapaciteten för kardgarnsspinning utnytljas f n. till ca 75 % i I skift och 25 % i I/IO skift. Maskinkapaciteten för kamgarnsspinning utnyttjas i ca 0,75 skift.

Maskinkapaciteten för bomullsspinning ring utnytljas i 0,7 skift roior utnytljas i 2 skift

c)  Beräkningarna för möjlig produklion har gjorts mol bakgrund av följande

anlaganden om skiftgång:

Typ av garn

Är 1

Ar 2

Ar 3

Kardgarn

11/2

2

3

Kamgarn

1

11/2

2

Bomullsgarn

ring                                      1               11/2         2

rötor

2

3

4

d)  Någon flexibilitet mellan de olika garntyperna vad gäller maskinutrust­

ningen finns inte. För varje garniyp är maskinerna begränsade till i slort sett

tre slag av garner, grova, medelfina och fina garner.

5 Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 145

Prop. 1978/79:145

46

Väv (milj. m)

Typ av viiv

Beriiknal produklionsbehov   Beräknad möjlig produklion

vid krisimpori

18 ""

28 "..

Egentlig väv

168

120

140

Trikåväv

75

63

270

Kommentarer

a) Uiöver ovunstående produklion finns kapaciiei för teknisk väv t. ex. maskinfill, viror, silduk, siktduk, armeringsväv, cordväv m. m. som väl läcker behovel vid liigslu importalternativet.

b)Maskinkapaciteien för egentlig väv utnytljas f n. så gott som hell ill/2 skift.

Maskinkapaciteten för trikåväv utnyttjas f n. så gott som hell i I skift.

c) Beräkningarna för möjlig produklion har gjorts mot bakgrund av följunde untaganden om skiftgång:

Typ av väv

Ar 1

Är 2

.4r 3

Egentlig väv

11/2

2

3

Trikåväv

I

11/2

2

d)    Flexibiliteten i utrustningen för egentlig väv är nästan total medan

utrustningen för irikåväv knappast har någon fiexibilitet.

e)   Av möjlig produktion av trikåväv avser 180 milj. m väv som frumställs

av garn som inte allt eller i myckel begränsad omfattning kan framstiillas

inom landel.

O I egentlig väv ingår gasväv. Normal neiloimpori härav uppgår lill ca 15 milj. m .

Prop.1978/79:145

47

Kläder (milj. st/par)

Typ av plagg

Ber

ä

knat

produklionsbe-

Ber

ä

knad

m

ö

jlig produk-

hov vid k

risini|)ort

lion

18 %

28 %

Om      alla

varsel

verkst

ä

lls

Ö

verrock, kappa

1,2

1,0

2,1

1,4

Kavaj, dr

ä

kljacka

3,1

1,2

5,6

-

Jacka, t

ä

ckjacka

8,8

8,1

6,7

5,9

Tr

ö

ja

13,1

11,2

10,8

-

Byxa, kjol

22,1

18,4

21,3

20,6

Kliinning

6,4

11,4

10,2

10,0

Arbets-  och  skydds-

Plugg

11,4

11,4

11,8

-

Skjona, blus

14,0

9.6

16,5

16,3

Natlplagg

72.8

61,1

66,0

63,5

Underplagg

M

ö

ssa, vantar

22,1

20,9

13,0

-

Strumpor

88,5

82,8

85,0

-

Slrumpbyxor

75,2

75,2

85,0

-

Arbelshandskar

14,8

13,0

1,8

-

Kommentar

a)

Utöver ovanslående produktion finns maskinkapaciiei för special­sömnad av t. ex. läll, heminredning, bilklädslar, läderarliklar, segel m. m. Denna kapacitet kommer till en större del all erfordras för all läcka försvarsmaktens särskilda behov och till en mindre del för alt täcka civila behov.

b)

Konfektionsmaskinkapaciteten utnyttjas f n. i 0,75 skift. Strumpma-skinkapacileien uinylljas f n. för grövre strumpor i 1,5 skift, för ankel- och knästrumpor i 2 skift för för strumpbyxor i 3 skift.

c)

Beräkningar för möjlig produklion har gjorts mol bakgrund av följande anlaganden om skiftgång

Typ av plagg

Ar 1

Ar 2

Ar 3

Konfektion

1

1,5

2

Grövre strumpor

1,5

2

3

Ankelsockor

2

2,5

3

Slrumpbyxor

3

3

3

Prop. 1978/79:145

48 Bilaga 1:2

Anv

ä

nd indelning av kl

ä

der i varugrupper och delbranscher

H

ä

r anv

ä

nd indelning i varugrupper/delbran­scher

MolsvaraiKle indelning Varugrupper enligl 

Ö

EF

DelbransL-her enligt SIND

Tyngre konlcklion

Liiuure konfektion och underkliider

Strumpor Slrumpbyxor

Ö

verrockar, kappor Kavajer, tir

ä

kljackor Jackor, t

ä

ckjackor Skydds- och arbetskl

ä­

der

Byxor och kjolar Kl

ä

nningar Skjortor, blusar Tr

ö

jor Underkl

ä

der

Strumpor Strumpbyxor

Tung herrkonfeklion

Tung damkonfcktion

Skydds- och arbelskliider

Jackor

Byxor och kjolar

Lätt damkonleklion

Skjortor

Barnkl

ä

der

Ö

verkliider av trik

å

Sport- och friiidskl

ä

der

exkl. jackor

BH, korsetter, natt kl

ä

der

Underkl

ä

der av irik

å

Ö

vriga strumpor

Slrumpbyxor

Prop.1978/79:145

49

Bilaga 2

Utdrag ARBETSMARKNADSDEPARTEMENTET    PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om åtgärder för tekoindustrin

Chefen för handelsdepartementet har tidigare denna dag redogjort för ulvecklingen inom lekoinduslrin och för de olika ålgärder av försörjnings­beredskaps-, industri- och arbetsmarknadspolilisk natur som under senare år salts in för alt motverka den snabba utslagningen av förelag. Av denna redovisning framgår atl minsl del lillfälliga sysselsättningsbidraget till äldre arbeiskraft inom lekoinduslrin, del s. k. äldresiödel, har haft stor betydelse för sysselsällningen inom branschen.

Bidragel har under andra halvåret 1978 utnyttjats av ca 650 förelag som tillsammans representerar omkring 3/4 av den totala sysselsällningen inom branschen. Såväl branschorganisationerna som de fackliga ordanisalionerna har vitsordat äldrestödets betydelse och i olika sammanhang begärt förläng­ning av stödet. När det gällder del fortsatta utnyttjande av äldresiödel vill jag anföra följande.

Syftel med äldresiödel är kortsiktigt och angavs när förslaget förelades riksdagen (prop. 1976/77:105, bil. 2) vara alt hålla tillbaka utslagningen av tekoföretag med slor andel äldre arbetskraft i etl konjunkturiäge med mycket fa alternativa sysselsällningsmöjligheler förden berörda personalen. Behovet av bidragsformen förstärktes av branschens slarka regionala koncentration och den slora andelen sysselsalla kvinnor. Behovel av äldrestödet bestäms således inle enbart av utvecklingen inom lekoindustrin, utan kanske i lika hög grad av möjlighelerna att bereda ny sysselsäiining för den berörda personalen inom andra delar av arbetsmarknaden.

Den svenska ekonomin är nu pä väg in i en mera expansivt skede. Den sysselsätlningsminskningsom varil uimärkande försvensk industri under de tre senaste åren förväntas under loppet av är 1979 vändas i en uppgång. Även inom tekoindustrin finns nu tecken som tyder på en mindre starkl negativ sysselsättningsutveckling. Medan anlalel personer som berördes av varsel om driftsinskränkning var myckel högl under hösten är 1978, har antalel

Prop. 1978/79:145

50

personer som har berörts av nya varsel sedan november förra året legal på en klart lägre nivå än den som har varil vanlig under den lid som äldresiödel har ulgåll. Anlalel lediga platser inom branschen har ökal någol och del har även rapporterats svårigheter att tillsätta de anmälda platserna inom vissa områden. Som chefen för handelsdepartementet tidigare redovisal har orderingången förbättrats, och även produkiionen väntas öka under första halvåret i år. Samlidigl slår del emellerlid klart atl de positiva tecken som nu kan urskiljas för tekoindustrins del i slor utsträckning sammanhänger just med äldresiödel. Resultalen från den utredning Slatens industriverk gjort om tekoindusirins utveckling tyder på att en snabb avveckling av bidragsformen skulle kunna medföra mycket slora sysselsältningsmässiga konsekvenser för fiertalel delbranscher. Del slora, och i vissa fall ensidiga, beroendei av lekoindustrin i vissa regioner som har redovisats i arbetsmarknadsstyrelsens kartläggning av lekoindustrins betydelse försysselsäitningengörockså atl en snabb avveckling av stödformen skulle kunna medföra allvarliga sysselsäil-ningsslörningar på de berörda orterna. Jag vill också undersiryka alt arbelslöshelen inom beklädnadsarbetarnas arbetslöshetskassa fortfarande är mycket hög och att arbetslöshetsperioderna för dem som drabbats av driftsinskränkningar inom lekoinduslrin är längre än den genomsnittliga arbetslöshelsiiden för övriga indusiribranscher. Enligl min bedömning skulle därför, trots den allmänl förbätlrade konjunktursituationen, en reducering av äldresiödel inom den närmaste framtiden kunna medföra en återigen ökande ulslagning av lekoförelag med risk för långvarig arbelslöshei förden berörda personalen.

Jag anser mot denna bakgrund att det lillfälliga sysselsättningsbidraget till äldre arbetskraft inom tekoindustrin bör finnas kvar under hela den föreslagna planeringsperioden 1979/80-1981/82. Stödet bör därvid föriängas på nuvarande nivå under ytteriigare etl år. Del innebär all bidraget under hela budgetåret 1979/80 bör ulgå med 25 kr. per timme och anställd över 50 år. Liksom f n. bör bidraget maximeras till 15 % av företagets loiala lönekost­nader. När del gäller ålerstoden av planeringsperioden är jag f n. inte beredd atl la ställning lill med vilket belopp stödet skall ulgå. En rikllinje bör vara alt den framtida avvecklingen av stödformen skall ske irappsiegsvis och inledas först när silualionen på arbelsmarknaden medger au deila kan ske ulan alt allvarliga sysselsättningsproblem uppslår. En förlängning av äldresiödel i enlighel med vad jag här har förordat bör ge förelagen möjligheter lill en mer långsiktig planering än vad den tidigare ordningen med halvårsvisa förläng­ningar av stödformen medger.

Jag beräknar atl koslnaderna för en förlängning av äldrestödet under budgetåret 1979/80 enligt vad jag här förordat kommer atl uppgå lill ca 250 milj. kr., vilket bör föranleda en molsvarande uppräkning av anslagel Sysselsätiningsskapande åtgärder för budgetperioden.

Äldresiödel utgår f. n. endasi under förutsättning att förelaget inle varslar personal om uppsägning eller permittering. Denna regel har utformats mol

Prop. 1978/79:145

51

bakgrund uv atl bidragsformen vid tillkomsten avsågs vara av tillfällig natur. Självfallet bör till elt stöd av denna typ knytas villkor rörande sysselsätt­ningen. Del kan dock inte uleslulas atl sysselsällningsvillkorel - om stödformen förlängs under fiera år-i vissa fall kan komma i motsalsställning till målet atl skapa långsiktigt livskraftiga förelag. För atl inte det tillfälliga sysselsältningsslödet skall omöjliggöra sådana rationaliseringar som är önskvärda från industri- och försörjningsberedskapspoliliska utgångspunk­ter, kan dispens från varselvillkoret redan i dag ges. En förutsättning för dispens är all personalminskningen är en direkt följd av rationalisering som vidtas med hjälp av medel som disponeras av Statens industriverk eller Överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Om äldresiödel nu, enligt vad jag här har förordat, förlängs ytterligare, kan det bli nödvändigt atl vidga dessa dispensmöjligheler. Jag föreslår därför alt dispens från varselvillkoret även skall kunna lämnas i de fall en personalminskning bedöms vara nödvändig föratt irygga förelagels forlsalia exisiens även om den inte vidtas som en följd av statsunderstödda rationaliseringsålgärder. I likhel med vad som gäller f. n. bör avsteg från varselvillkoret medges endasi om deila lillslyrks av berörda centrala arbetstagarorganisationer. Dessulom är del rimligt alt bidraget i sädana fall utgår med ett lägre belopp än när sysselsällningsvillkorel uppfylls helt. För sådana förelag som ges dispens från varselvillkoret bör därför den högsta tillåtna bidragssumman reduceras med 5 % av de totala lönekostna­derna. Del innebär alt sådana förelag kan fk bidrag upp till 10 % av lönekostnaderna under budgelårel 1979/80.

Del förslag lill övergripande plan för lekoinduslrin som chefen för handelsdepartemenlel efter samråd med chefen för industridepartementet och mig i dag har redovisat baseras på alt fortsalt kraftfulla ålgärder av försörjningsberedskaps-, arbeismarknads-och indusiripolilisk natur sätts in. De försörjningsberedskapspoliliska åtgärderna föreslås därvid utgå generellt inom de delbranscher där produktionskapaciteten nått en för försörjningsbe­redskapen krilisk nivå. Även om dessa slödålgärder på sikt kommer atl fa en ökande betydelse för sysselsättningen inom lekoindustrin kan det under planeringsperioden komma att uppstå behov av särskilda insatser för alt Irygga sysselsällningen vid företag med särskilt stor arbetsmarknads- eller regionalpolilisk betydelse. I en situation där samhället i syfte alt trygga försörjningsberedskapen på lekoområdel sätter in stödåtgärder som medverkar lill att upprätthälla sysselsättningen är det önskvärt atl dessa åtgärder också tillgodoser angelägna regionalpoliliska behov. Chefen före handelsdepartemenlel har därför efter samråd med mig förordat atl försöri-ningsberedskapslån i vissa fall skall kunna användas för all ge slöd ål företag i orter där delta av arbeismarknads- och regionalpolitiska skäl är särskilt angeläget inom de delbranscher där den försörjningsberedskapsmässigl kriiiska produktionsnivån ännu inle har underskridits. De förelag som skall kunna komma i fråga för sådani slöd mäsle dock bedömas ha väsenllig beiydelse i en framlida försörjningsberedskap. Delta innebär all särskilda

Prop. 1978/79:145

52

resurser siälls lill förfogande för atl förslärka insalserna i de sysselsällnings-mässigi mesl utsatta områdena och därigenom rädda regionalpolitiskt särskilt vikliga företag in i den framtida försörjningsberedskapen.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslår riksdagen att

1.  godkänna de av mig förordade rikllinjerna för fortsatt använd­

ning av tillfälligt sysselsättningsbidrag till äldre arbetskraft

inom tekoindustrin

2.  till Sysselsätiningsskapande åtgärder för budgetåret 1979/80

imder tolfte huvudtiteln utöver i prop. 1978/79:100 bil. 15

föreslaget reservationsanslag anvisa ytteriigare 250 000 000

kr.

Prop. 1978/79:145

53

Bilaga 3

Uldrug

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Föredragande: statsrådet Huss

Anmälan till proposition om åtgärder för tekoindustrin

1 Inledning

I prop. 1978/79:100 (bil. 17 s. 64) har regeringen föreslagil riksdagen att, i avvaktan på särskild proposiiion i ämnei, för budgelårel 1979/80 beräkna

1.

lill Kostnader för räntebefrielse vid särskilda struktuigaraniicr fÖr textil-och konféktionsindustrieina elt förslagsanslag av 27 milj. kr. och

2.

lill Kostnader för avskrivning av lån mol särskilda struktuigaraniicr för textil- och konfektionsindustrierna etl reservationsanslag av 25 milj. kr.

Jag anhåller nu all fä la upp dessa frågor.

Chefen för handelsdepartemenlel har lidigare denna dag redogjort för utvecklingen inom tekoindustrin och för de indusiripolitiska åtgärder som under 1970-talet har salts in föran främja en omslällning och anpassning lill den struktur inom branschen som medför den bästa konkurrenskraften på sikt. Åtgärderna består av exporifrämjande ålgärder, uibildningsslöd, bidrag lill konsullundersökningar i omställningsfrämjande syfte, slöd lill kollektiva marknadsföringsåtgärder på hemmamarknaden, statliga lånegarantier-s. k. särskilda struklurgaranlier-sami lån till rationaliseringsinvesleringar inom konfekiionsiillverkning.

Dessa ålgärder administreras av slalens indusiriverk (SIND) och löper inom ramen för lidsbegränsade program, som är grundade på principen alt Slöd skall ulgå endast under en omsiällningsskede, varefter branschen förulsälls kunna leva vidare av egen kraft. Nu gällande program för tekoindustrin löper ut den 30 juni 1979 (prop. 1976/77:105, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305).

För samråd mellan berörda samhällsorgan, företagen och de anställda i fråga om branschens ulveckling inräilades i juni 1977 etl branschråd för tekoindustrin. Vidare inrättades i juni  1978 en särskild delegation med

Prop. 1978/79:145

54

uppgift all samordna de statliga ålgärdernu for tekoindustrin (tekodeleguiio­nen).

Som chefen för hundelsdepurlemeniei lidigare denna dag har redogjort för hur en kruftig produktions- och sysselsättningsnedgång utmärkt utveck­lingen inom lekoinduslrin under senare år. Enligl de framtidsbedömningar som SIND har uiarbeiut förutses lillbakagången inom branschen fortsätta.

Utvecklingen inom lekoinduslrin har alltmer aktualiserat de försörjnings-beredskapspoliiiska aspekterna. Del förslag till övergripande plan för lekoin­dustrin för en treårsperiod som chefen för handelsdepartementet eflersamråd med chefen för arbelsmarknadsdepariemeniei och mig i dag redovisar baseras dels på att vissa nivåer bör anges för den levande produklion som svarar mol försörjningsberedskapsbehoven, dels på fortsatt kraftfulla åtgärder av försörjningsberedskaps-, arbeismarknads- eller industripolitisk natur.

2 Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin

SIND har i sin anslagsframställning för budgetåret 1979/80 föreslagit fortsatt verksamhet med indusiripolitiska åtgärder. I huvudsak innebär förslagen förlängning under en femårsperiod med lill en början kraftigl höjda ramar. För fiera av åtgärderna föreslår SIND dock en successiv nedtrapp­ning.

För egen del vill jug i fråga om fortsatta indusiripolitiska åtgärder för lekoinduslrin anföra följande.

Till grund för den plan för tekoindustrin som chefen för handelsdeparte­menlel lägger fram ligger bedömningen alt produktionen inom stora delar av tekoindustrin kommer att vara mer än lillräcklig för an upprätthålla försörjningsberedskapen under en treårsperiod även utan försörjningsbered-skapspoliliska åtgärder. Produktionskapaciteten kan emellertid successivt komma all närma sig de från försörjningsberedskapssynpunki kritiska nivåerna inom flera områden.

Mot denna bakgrund är del enligl min mening angelägel all slora anslrängningar görs för all skapa förulsäUningar för förtsatl konkurrenskraft inom utvecklingsbara delar av tekoindustrin. Del är önskvärt att försörj­ningsberedskapen i så stor utsträckning som möjligt lillgodoses genom livskraftiga förelag. Därigenom kan behovet av särskilda försörjningsbered-skapsåigärder bli deslo mindre.

Samlidigl är det även ett industripolitiskt intresse alt ta till vara den utvecklingspotential och de möjligheter lill fortsatt livskraft som trois branschens tillbakagång finns inom många förelag. Jag vill här peka på alt svensk tekoindustri har lyckats hävda sig relativt sell bättre på exportmark-nuderna än på hcmmamurknuden. Delta tyder på all svenska lekoprodukier i många fall är konkurrenskraftiga i ell internationellt perspekliv, sannolikt främsi när del är fråga om produkier präglade av design och kvaliiei på hög

Prop. 1978/79:145

55

niv

å

.

Mol denna bakgrund förordar jug all nu löpande indusiripolilisku ålgärder förlängs under en ireårsperiod räknui fr.o.m. budgetåret 1979/80. Jug kommer i det följande att även lägga fram förslag om en kraftig förstärkning av de exportfrämjande ålgärderna.

De indusiripolitiska åtgärder för tekoindustrin som SIND udministrerur har som huvudinriktning atl främja en omslällning lill en struktur som ger branschen konkurrenskraft i ett längre tidsperspektiv. Som regel innebär detla att programmen vänder sig lill de mer livskraftiga delarna av branschen. Under den treåriga planeringsperiod som chefen för handelsdepartementet lidigare denna dag har förordal bör en anpassning ske inom branschen lill en struktur och omfattning som lill inte oväsentlig del betingas av försörjnings-beredskupsbehoven. Efter samråd med chefen för handelsdepurtementei förordar jag all vid genomförandet av de industripolitiska åtgärderna - med bibehållen huvudinriktning att främja den långsiktiga konkurrenskraften inom lekoinduslrin - ökad hänsyn las lill all den produklion som av försörjningsberedskapsskäl bör fortsätta på lång sikt sker i så effektiva former som möjligt. Därmed kan SIND;s kompetens i fråga om tekoindusirins strukturproblem och omstrukiureringsproblematik i allmänhel utnytljas under den aktuella perioden.

1 den rortsalla anpassningen till en struktur för tekoindustrin som så effektivt som möjligt kan tillgodose viktiga försörjningsberedskaps- och arbelsmarknadspolitiska mål kommer behovel av samråd och samordning beträffande SlND:s insatser att öka. Redan i dag sker en sådan samordning mellan SIND, överstyrelsen för ekonomiskt försvar och arbetsmarknadssty­relsen. Enligt min mening bör detla samordningsbehov kunna tillgodoses inom ramen för lekodelegalionen, i vilken förutom nämnda myndigheter även förelagen och de anställda är representerade.

3 Vissa anslagsfrågor

Jag tar nu upp frågorna om medelsanvisning m. m. för indusiripolitiska åtgärder för tekoindustrin under budgetåret 1979/80.

B 7. Branschfrämjande åtgärder

I budgeiproposilionen I979(prop. 1978/79:100 bil. 17 s. 60) har regeringen föreslagit riksdagen att under denna anslagsrubrik nästa budgetår anvisa ett reservationsanslag av 45 985 000 kr.

SIND:s anslagsframslällning vad avser lekoindustrin har redovisats i budgetpropositionen 1979 (prop. 1978/79:100 bil. 17 s. 54-55). SIND föreslår att ramen för exportfrämjande ålgärder höjs med 6 milj. kr. lill 22 milj. kr. budgetåret 1979/80.

Prop.1978/79:145

56

Den svensku lekoinduslrin hur för sin livskraft blivii alllmer beroende av cxporiverksumhel. Detta hur lugil sig ullryck även i etl ökul intresse för exportukiiviteter. Sålundu har under såväl föregående som innevarande budgetår efterfrågan från branschens sida pä exportinsatser från SI ND:s sida varil siörre än vad lillgungligu rumur för exporifrämjande ålgärder har medgett. Det är enligt min mening angeläget att lekobranschens intresse för exporiunsirängningur i siörre utsträckning kan tas lill vara och även Slimuleras från samhällets sida. Mot bl. a. denna bakgrund beräknar jag en kraftig höjning av ramen för export främjande åtgärder med 8 milj. kr. till 24 milj. kr. budgelårel 1979/80. Jag förordar vidare alt åtgärderna får fortsätta på dennu nivå under budgetåren 1980/81 och 1981/82.

Ramen för konsulibidrug, uibildningsslöd och marknadsföringsstöd på hemmamarknaden föreslås av SIND höjd med 4 milj. kr. lill 20 milj. kr. näsia budgetår. Jag beräk nar för budgelårel 1979/80 oförändrai 16 milj. kr. för dessa ändamål och förordar all en nedtrappning därefter sker till 13 och 9 milj. kr. under budgetåren 1980/81 resp. 1981/82.

Totalt för s. k. bransch främjande åtgärder för tekoindustrin - exportfräm­jande ålgärder, konsulibidrug, marknadsföringsstöd på hemmamarknaden och uibildningsslöd - beräknar jag således för nästa budgetår en ökad satsning med 8 milj. kr. till sammanlagt 40 milj. kr.

Med hänvisning till vad jag nyss har anfört i fråga om ålgärder för tekoindustrin bör anslaget Branschfrämjande ålgärder för budgetåret 1979/80 räknas upp med 8 milj. kr. uiöver vad som har föreslagils i budgetproposi­tionen 1979. Anslagel bör ulliså föras upp med totalt 53 985 000 kr.

B 10. Kostnader  för  räntebefrielse  vid  särskilda strukturgarantier för textil- och konfektionsindustrierna

1977/78    Utgift

563 942

1978/79   Anslag

27 000 000

1979/80   Förslag

22 000 000

Från anslagel, som disponeras av SIND, bestrids kosinader för räntebe­frielse vid särskilda struklurgaranlier som berör förelag inom tekoindustrin. Garantierna och räntebefrielse i samband härmed beviljas i enlighet med riktlinjer som antagits av riksdagen (prop. 1976/77:105 bil. 1, NU 1976/77:41, rskr 1976/77:305, prop. 1977/78:42 bil. 3, FöU 1977/78:5, rskr 1977/78:81 och prop. 1977/78:100 bil. 17, NU 1977/78:41, rskr 1977/78:172).

Ramen för statens åtaganden för lån mot särskild slruklurgaranii fast­ställdes ursprungligen till 150milj. kr. för budgetåret 1977/78. Medanledning av regeringens förslag om åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoom­rådet beslutade riksdagen hösten 1977 (rskr 1977/78:81) alt höja ramen med 54,5 milj. kr. till 204,5 milj. kr. för viss omstrukturering av bomullsindustrin (prop. 1977/78:42). Vid utgången av budgelårel 1977/78 var 131,2 milj. kr. av

Prop. 1978/79:145

57

rumen ulnylljud.

För budgelårel 1978/79 hur riksdugen beslutui höju rumcn med 60 milj. kr. lill 264,5 milj. kr. Som följd uv ull vissu lörutsiiltningur för garuniier pu 25 milj. kr. i sumbund med bomullsindusirins omstrukturering inte hur uppfyllts uppgår den sam manlugdu garant iram som SIND kun disponera lill 239,5 milj. kr under budgetåret 1978/79.

Lån mol särskild sirukturgurunii skull vura runicfrill i två år. Detlu innebur atl industriverket ersätter kreditgivaren för upplupen och debiterad ränta. Utgiften, dvs. ulbeiulningarnu, lill följd uv tecknude garantier uppgick for budgetåret 1977/78 till 0,6 milj. kr. För budgetåret 1978/79 beräknas utgiften till 25 milj. kr.

Statens industriverk

Sökta garaniibelopp översieg hösten 1977 då tillgänglig garantirum. Senure hur det visal sig att flera av de sökande förelagen inte uppfyller förutsuli-ningarna för alt erhålla garanti. Etl fortsatt hårt importiryck förutses med avsättnings- och lönsamhetsproblem som följd. För all hindra utt föreiug slås ul i oacceptabel lakl föreslår SIND att systemet med särskilda struklurgar­anlier liksom övrigu tekoåtgärder förlängs under en femårsperiod t. o. m. budgetåret 1983/84 med en successiv avtrappning och att garantiramen höjs successivt med 190 milj. kr. till 400 milj. kr. exkl. den särskildu rumen för bomullsindustrin. För budgetåret 1979/80 föreslår verkel utt garuntirumen höjs med 90 milj. kr. SIND föreslår vidare atl den generella räniebefrielsen, som nu är tvåårig, dras ned lill ettårig befrielse under budgetåret 1979/80 och all räntebefrielse fr. o. m. budgetåret 1980/81 behovsprövas.

Industriverket hur uppskattat det kussumiissiga behovel uv medel för räniebefrielse under budgelårel 1979/80 lill 25 milj. kr.

Föredraganden

Ramen för särskilda strukturgarantier uppgår under innevarande budgetår till 264,5 milj. kr., varav en delram på 25 milj. kr., avsedd för omstrukturering av bomullsindustrin, inle kommer atl kunna utnyttjas för ändumålet, eftersom förutsättningurna för garanti inte har uppfyllts. Vid ulgången av budgelårel 1977/78 var 131,2 milj. kr. av ramen ulnylljud, vilket innebär att SIND disponerar 108,3 milj. kr., nämnda delram för bomullsindustrin inte inräknad, för nya beslul under budgetåret 1978/79. Av dessa hade den 31 januari i år 13 milj. kr. uinyitjals. Inneliggande ansökningar om särskild Slruklurgaranii uppgick vid samma tidpunkt lill närmare 32 milj. kr.

Med hänsyn lill att som nämnts 25 milj. kr. av den särskilda rumen för bomullsindustrin inte kommer alt kunnu utnytljas för ändumålet och lill un utnyttjandet även i övrigt varit lägre än de ramar som stulits lill förfogunde förordur jag att garantiramen sätts lill 239,5 milj. kr. under budgelårel 1979/

Prop. 1978/79:145

58

80. Regeringen bör ullisu inhumiu riksdugens bemyndigande ull inom en ram UV 239,5 milj. kr. inkl. redun löpande uiuganden, ikliidu stulen ekonomiska förpliktelser i sumbund med siirskildu sirukiurguruniier för lekoinduslrin.

Jug förordar vidure i enlighel med SlND:s förslug all den generella riinlcbefrielscn minskus till ell är för garuniier som beviljus under budgelårel 1979/80. Vid fortsuu guruntigivning fr. o. m. budgelärel 1980/81 bör ränte-

befriel.se

utgå efter behovsprövning. För budgetåret 1979/80 förordar jag atl 22 milj. kr. anvisas på detla unslag.

Bil. Kostnader för avskrivning av lån mot särskilda struklurgaranlier för textil- och konfektionsindustrierna

T. o. m. budgetåret 1978/79 hur för avskrivning uv lån mot särskilda struklurgaranlier anvisats 35 milj. kr. Av dessa hade den 31 januari 1979 7,1 milj. kr. uinyiljuts i form av preliminära beslut.

Statens industriverk föreslår bl. a. ull garantibeslut efter budgetåret 1979/ 80 inte förknippas med avskrivning och un resterande del, 2 750 000 kr., av enligl budgeipropositionen 1978 (prop. 1977/78:100 bil. 17 s. 69) tolall beräknade medel för avskrivning av lån mol särskild slruklurgaranii på 37 750 000 kr. anvisas för budgelårel 1979/80.

Med hänsyn lill all en slor del av rumen kan beräknas vara outnyttjad även vid ulgången av innevarande budgetår bedömer jag alt medel inte behöver unvisus på detla reservationsanslag för budgetåret 1979/80. I enlighel med SIND:s förslag bör avskrivning av lån mol särskild slruklurgaranii upphöra för garantier som beviljas fr. o. m. budgelärel 1980/81.

Lån till rationaliseringsinvesteringar inom konfektionsindustrin

För budgetåren 1976/77-1978/79 har sammanlagt 60 milj. kr. anvisats för lån till ralionaliseringsinvesieringar inom konfekiionsindustrin som del i etl treårigt branschprogram. Diirav hade den 31 januari 1979 28,9 milj. kr. uinyitjals i form av beslut om lån. Vid samma tidpunkt förelåg låneansök­ningar lill etl belopp av drygt 6 milj. kr.

Slatens industriverk hemställer alt raiionaliseringslån, ulan ytterligare medelsunvisning, får beviljas även efter budgelårel 1978/79 och så länge anvisade medel inie har uinyiijais.

Jag förordar att regeringen inhämtar riksdagens godkännande av att vid ulgången av budgelärel 1978/79 inte utnylljade medel disponeras för beslul om lån även efter budgetårets utgång, dock längst l. o. m. budgetåret 1981/ 82.

Prop.1978/79:145

59

4 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag ull regeringen föreslår riksdagen ull

1.  godkänna ull induslripoliliska ålgärder för lekoinduslrin vidlus i enlighel

med vud jag hur unfört under budgciåren 1979/80, 1980/81 och 1981/82,

2.  godkänna vad jag har förordat om disposition uv tillgängliga medel pä

anslaget Lån till ralionuliseringsinvesteringur inom konfektionsinduslrin vid

utgången av budgelärel 1978/79,

3.   bemyndiga regeringen atl under budgetåret 1979/80 ikläda staten

förpliktelse i form av särskilda struklurgaranlier för tekoindustrin, som

inberäknat löpande garantier innebär åtaganden om högst 239 500 000 kr.,

4.

lill Kostnaderför räniebefrielse vid särskilda struklurgaranlier för textil- och konjéktionsindustrierna för budgetåret 1979/80 under fjortonde huvudtiteln anvisa etl förslagsanslag av 22 000 000 kr.,

5.

till Branschfrämjande åtgärtler för budgetåret 1979/80 under fjortonde huvudtiteln anvisa elt med 8 000 000 kr. höjt reservationsanslag av 53 985 000 kr.

Prop.1978/79:145

60

Innehåll

Proposition ....................................................... 

I

Propositionens huvudsukligu innehåll....................... 

..... 

1

Bilaga I ............................................................ 

..... 

3

1.

Inledning..................................................... 

3

2.

Föredragandens överviigande........................... 

..... 

4

2.1

Utvecklingen inom tekoindustrin................ 

4

2.2

Hittills vidtagna åtgärder.......................... 

..... 

7

2.2.1

Indusiripolitiska ålgärder.................. 

..... 

7

2.2.2

Arbelsmarknadspolitiska åtgärder...... 

..... 

9

2.2.3

Försörjningsberedskapspolitiska åtgärder     

10

2.3  Rapporter och skrivelser från ÖEF, AMS och SIND ....

13

2.3.1

SlND:s bedömning av tekoindusirins ulveckling

13

2.3.2

AMS ulredning om tekoindusirins betydelse för sysselsättningen i olika regioner  

16

2.3.3

ÖEF:s Ulredning om olika möjligheler ult uppräll­hållu försörjningsberedskapen på lekoområdet..

17

2.3.4

Övriga rapporter saml skrivelser från ÖEF     

19

2.3.5

Prognos för produktionskapacitetens utveckling i fråga om kläder under åren 1979-1981                                                   

.... 

19

2.4

Inkomna framställningar........................... 

.... 

20

2.5

Övergripande plan för tekoindustrin............ 

.... 

23

2.5.1

Allmänt........................................ 

.... 

23

2.5.2

Behov av löpande produktion inom olika delbran­scher      

27

2.5.3

Försörjningsberedskapspoliliska åtgärder      

35

2.5.4

Handelspolitiska överväganden......... 

.... 

36

2.5.5

Offentlig upphandling...................... 

.... 

41

2.5.6

Övrigl.......................................... 

42

3.

Hemställan................................................... 

43

4.

Anslagsfrågor för budgelårel 1979/80................. 

... 

44

Bilaga 2............................................................ 

... 

49

Bilaga 3............................................................ 

53

1.

Inledning..................................................... 

... 

53

2.

Indusiripolitiska ålgärder för tekoindustrin........... 

... 

54

3.

Vissa anslagsfrågor........................................ 

... 

55

4.

Hemställan................................................... 

... 

59

COTMi (>\(OK SUKkholin   1979