Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Skr. 1980/81:7 Regeringens skrivelse

1980/81:7

med redogörelse for verksamheten inom Europarådets ministerkom­mitté under är 1979;

beslutad den 26 juni 1980.

Regeringen överlämnar till riksdagen enligt bifogade utdrag av rege­ringsprotokoll redogörelse for verksamheten inom Europarådets minister­kommitté under år 1979.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

1    Riksdagen 1980181. 1 saml. Nr 7

Skr. 1980/81:7

Utdrag

UTRIKESDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1980-06-26

Närvarande: Statsminister[REDACTED_EFTERNAMN], statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ÅsUng,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson, Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], DaneU.

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelse till riksdagen med redogörelse för verksamheten inom Europarå­dets ministerkommitté under år 1979.

I resolution 319 (1966) om förbindelserna med de nationella parlamenten uppmanar Europarådets rådgivande församling regeringarna att årligen lägga fram en rapport om verksamheten i Europarådets ministerkommitté inför sina parlament. Regeringen har lämnat riksdagen sådana redogörel­ser för åren 1967-1978 (skr. 1968:23, skr. 1%9:27, skr. 1970:39, skr. 1971:119, skr. 1972:107, skr. 1973:161, skr. 1974:131, skr. 1975/76:8, skr. 1975/76:141, skr. 1977/78: 6, skr. 1978/79:17, skr. 1979/80:21). En redogö­relse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1979 har utarbetats inom utrikesdepartementet efter samråd med chefema för justitie-, social-, industri-, budget-, utbildnings-, jordbmks-, arbets­marknads-, bostads- och kommundepartementen. Redogörelsen bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga.

Jag hemställer att regeringen fill riksdagen överlämnar den inom utrikes­departementet upprättade redogörelsen för verksamheten inom Europarå­dets ministerkommitté under år 1979.

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

Skr. 1980/81:7

I. Redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1979

1    Allmänt om ministerkommitténs arbete

I maj 1979 högtidlighöll Europarådet 30-årsdagen av organisationens till­komst. Under året sammanträdde ministerkommittén vid två sessioner och ställföreträdarkommittén höll 15 möten. Östertikaren[REDACTED_EFTERNAMN] Karasek, mångårig medlem av Europarådets parlamentariska församling, valdes till ny generalsekreterare. Arbetet på en ny sexårsplan för ministerkom­mitténs verksamhet 1981-86 inleddes. I generalsekreterarens förslag till denna plan markeras förstärkta insatser för att utjämna den bristande eko­nomiska och sociala balansen mellan medlemsländerna. Sålunda föreslås att ökat intresse ägnas migrationsfrågoma och vidare betonas vikten av att fortsätta det framgångsrika arbetet för mänskliga rättigheter och inom om­rådet för den sociala stadgan. Flera tecken tyder på att Europarådet befin­ner sig i något av en brytningstid. På områden där det europeiska samarbe­tet traditionellt bedrivits inom Europarådets ram gör sig andra internatio­nella organisationer, främst EG, allt starkare gällande. Under året kunde den svenska permanenta representationen i Strasbourg förstärkas.

64:e ministerkommittémötet

Europarådets 64:e ministerkommittémöte ägde rum den 10 maj 1979 un­der ordförandeskap av den holländske utrikesministern van der Klaauw. Den svenska delegationen leddes av utrikesminister Hans[REDACTED_EFTERNAMN] och bestod i övrigt av Sveriges ständiga ombud vid Europarådet ambassadören Bengt Åkerren, kanslirådet Lars-Åke[REDACTED_EFTERNAMN], utrikesdepartementet, samt biträ­dande ombudet vid Europarådet departementssekreteraren Mats[REDACTED_EFTERNAMN]. Huvudämnen vid mötet var utvecklingen av det europeiska samarbetet, ESK samt FN-frågor. Diskussionen om det europeiska samarbetet ägna­des främst åt frågan om relationerna mellan Europarådet och EG. General­sekreteraren Kahn-Ackermann ansåg att dessa utvecklats i positiv riktning under senare år. EG-kommissionens vice ordförande Haferkamp bekräfta­de kommissionens vilja till samarbete med Europarådet och formulerade sentensen "Europa slutar inte vid EG:s gränser". Tyske biträdande utri­kesministern Hamm-Brucher underströk Europarådets roll som politiskt diskussionsforum för alla västeuropeiska länder, särskilt viktig i den aktu­ella situationen inför EG:s utvidgning och tillkomsten av det direktvalda EG-parlamentet. Utrikesminister[REDACTED_EFTERNAMN] berörde i sitt inlägg Sveriges inställ­ning till europeiskt ekonomiskt samarbete och ministerkommitténs roll som forum för politiskt meningsutbyte. 11    Riksdagen 1980181. I saml. Nr 7

Skr. 1980/81:7

4

Som den förste av flera talare tog den portugisiske utrikesministem Frei-tas Cmz upp frågan vad Europarådet kan göra för att främja en nord-syd­dialog i europeiskt perspektiv. Den schweiziske utrikesministern Aubert hänvisade fiU initiativ i såväl den parlamentariska församlingen som vid den europeiska kommunalkonferensen och föreslog att ministerkommittén vid sitt nästa möte skulle på dagordningen föra upp en särskild fråga om den bristande ekonomiska och sociala balansen i Europa. Aubert hävdade att en lösning av dessa problem vore en nödvändig fömtsättning för att säkra demokratien i medlemsländerna. I ett inlägg i denna fråga hänvisade utrikesminister[REDACTED_EFTERNAMN] till det svenska förslaget om en konferens för de euro­peiska migrafionsministrama i Europarådets regi.

Norske utrikesministem FTydenlund framhöll att den föreslagna nord-syddialogen kunde bli ett stöd för den åtempprättade demokratien i södra Europa. Ekonomiskt samarbete mellan nord och syd vore rationellt, sade han, men det vore bättre att i stället för att flytta människor nortut flytta kapitalet söderut.

Under diskussionen om ESK gav flertalet talare uttryck för en vilja att behålla ESK-processen intakt som ett värdefullt bidrag fiU avspännings­strävandena. Likaså framhöUs den roll Europarådet kan spela i förberedel­searbetet inför mötet i Madrid hösten 1980.

Den avgående generalsekreteraren Kahn-Ackermann avtackades för si­na insatser under ämbetsperioden åren 197479.

65:e ministerkonunittémötet

Årets andra ministerkommittémöte ägde rum den 22 november under ordförandeskap av den norske utrikesministern Knut Frydenlund. Den svenska delegationen leddes av utrikesminister Ola[REDACTED_EFTERNAMN] och i denna in­gick ambassadören Bengt Åkertén, chefen för utrikesdepartementets poU­tiska avdelning ambassadören Lennart Eckerberg, kanslirådet Åke[REDACTED_EFTERNAMN], departementssekreteraren Mats[REDACTED_EFTERNAMN], informationssekreteraren Mats Gullers samt biträdande ombudet vid Europarådet, förste ambassadssek­reteraren Sven-Olof[REDACTED_EFTERNAMN].

I enlighet med önskemål, som uttrycktes vid förta mötet, blev huvudäm­net för ministrarnas diskussion den bristande ekonomiska och sociala ba­lansen mellan medlemsländerna. Andra ämnen var ESK samt FN-frågor. I debatten om balansproblemen I Europa underströk utrikesminister[REDACTED_EFTERNAMN] att Europas privilegierade ställning i jämförelse med ländema i tredje värl­den inte får hindra oss från engagemang i egna europeiska problem. Han pekade på migrationen i Europa som ett symptom på ekonomisk obalans och uttryckte en förhoppning att den kommande migrationsministerkon-ferensen skall bidra till att finna lösningar på de problem som uppstår när människor tvingas att emigrera. Han anslöt sig till uppfattningen att fonden för bosättning och regional utveckling (Resettlement Fund) kan bli ett vik-

Skr. 1980/81:7

5

tigt instrument i detta sammanhang men framhöll att inriktningen av fon­dens verksamhet borde ändras så att sysselsättningsskapande projekt prio­riteras.

Ministerkommittén uppdrog åt ställföreträdarkommittén att till nästa möte framlägga förslag rörande Europarådets och särskilt fondens roll i strävandena att främja en balanserad ekonomisk och social utveckling i Europa.

Ministerkommittén antog vid mötet två uttalanden mot tagandet av giss­lan i Teheran och tendensema till en ökad polifisk tertor.

Den tillträdande generalsekreteraren[REDACTED_EFTERNAMN] Karasek hälsades välkom­men och uppläste sin ämbetsförklaring.

Övrig verksamhet

Under år 1979 hölls inom Europarådets ram följande fyra fackminister­konferenser:

Konferens för ministrar, ansvariga för socialförsäkringsfrågor, 6-7 mars, vid vilken socialminister Gabriel[REDACTED_EFTERNAMN] deltog;

konferens för ministrar ansvariga för familjefrägor, 23-25 maj. Svensk deltagare var socialminister Gabriel Romanus;

konferens för utbildningsministrar 10-13 juni med statsrådet Britt Mo­gård som svensk deltagare;

konferens för ministrar, ansvariga för miljövård den 19-21 september. Statssekreterare Per Wramner ledde den svenska delegationen.

Under 1979 skedde byte på generalsekreterarposten. Tysken Georg Kahn-Ackermann lämnade sitt ämbete efter en 5-årsperiod och vid för­samlingens session i maj valdes den östertikiske parlamentsledamoten[REDACTED_EFTERNAMN] Karasek till hans efterträdare för tiden 1979-1984. Hans främste motkandidat, ambassadören Olof Rydbeck, som nominerats av de nordis­ka medlemsländema, förlorade knappt i en andra valomgång mot Karasek.

Europarådets budget för år 1979 uppgick till cirka 174 milj. franska francs. Sveriges bidrag var totalt 7,6 milj. FF, i viUcet belopp bl. a. ingick amortering på den nya Europarådsbyggnaden med 1,1 milj., bidrag till Eu­ropeiska farmakopén med 186.000, bidrag till Europeiska ungdomsfonden med 146.000, samt fortsatt kapitaltäckning och årligt bidrag till Europarå­dets fond för bosättning och regional utveckling med 343 000.

Den svenska permanenta representationen i Strasbourg kunde förstär­kas under året. En andremannatjänst tillfördes representationen och i sep­tember fiUträdde förste ambassadsekreteraren Sven-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] sin be­fattning som biträdande ombud vid Europarådet. Vidare förhyrdes ett resi­dens för den permanente representanten i omedelbar närhet av Europa­rådsbyggnaden.

Skr. 1980/81:7

6

II.    

Verksamheten  inom  ministerkommitténs åtta ar­betsområden

1    Mänskliga rättigheter

Arbetet inom denna sektor har som vanligt bedrivits i huvudkommittén för mänskliga rättigheter (Steering Committée for Human rights CDDH) och i tre expertkommittéer. Vidare sammanträdde en särskilt expertkom­mitté med uppgift att samordna uppföljningen av utrikesministrarnas dek­laration den 27 april 1978 om mänskliga rättigheter. Ytteriigare en särskild expertkommitté - den om kvinnans ställning - hade ett första möte under 1979.

Den förstnämnda särskilda expertkommittén föreslog ministerkom­mittén att instruera berörda huvudkommittéer att under 1980 inleda en översyn av de rättigheter som innefattas i de internationella instrumenten inom deras verksamhetsområden för att faststäUa om ändringar eller tillägg bör göras. Därvid skall särskilt beaktas om det finns ekonomiska, kulturel­la eller sociala rättigheter som lämpar sig för att tagas in i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter och därigenom bringas under dess kontrollmaskineri. Man skall överväga metoder att öka anslutningen till exempelvis den europeiska sociala stadgan och den europeiska konventio­nen om migrerande arbetstagares rättsställning. Parlamentariska försam­lingens rekommendation 839 (1978) om en revision av den sociala stadgan skall beaktas under detta arbete. Beträffande ändringar i övervakningssy­stemet - församlingen hade däividlag framfört långtgående förslag - sa­des att man främst borde inrikta sig på att göra det redan existerande ma­skineriet effektivare. Det erinrades om att den särskilda expertkommittén möjligen skulle behöva sammankallas>på nytt i en senare fas av samord­ningsarbetet.

Den särskilda expertkommittén rörande kvinnans ställning inventerade vid detta första möte Europarådets verksamhet för att förbättra kvinnor­nas situation och hade ett åsiktsutbyte om verksamhetens framtida inrikt­ning. Man uppehöll sig också vid Europarådets och dess medlemsstaters bidrag tiU FN:s kvinnokonferens i Köpenhamn ijuli 1980.

Från huvudkommitténs eget arbete kan följande antecknas. Uppfölj­ningen av ovannämnda deklaration intar alltjämt en framträdande plats. Mot bakgmnd av den särskilda expertkommitténs rekommendationer be­slöts dels att man skall utreda i vilken utsträckning den europeiska kon­ventionen om mänskliga rättigheter redan omfattar ekonomiska, sociala el­ler kulturella rättigheter, dels analysera kommissionens och domstolens för de mänskliga rättighetema praxis, dels utreda om medlemsstatemas gmndlagar innehåller sådana rättigheter. En uppmaning från ministerkom­mittén fill huvudkommittéema att vid behandlingen av sina olika projekt särskilt beakta frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män föranledde

Skr. 1980/81:7

7

ett svar. I detta hänvisas till artikel 14 i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter som generellt förbjuder diskriminering bl.a. med hänsyn till kön vid utövandet av de i konventionen och dess protokoll an­givna rättighetema. Vidare framhölls att huvudkommittén generellt tar hänsyn till jämställdhetsfrågor vid det pågående arbetet på att utvidga kon­ventionen med nya rättigheter.

Beträffande det vid flera tidigare tillfällen diskuterade konvenfionsförsla-get om bestraffning av falsk bevisning beslöts att ärendet tills vidare skulle avföras från dagordningen. Det kan tagas upp på nytt, särskilt om kommis­sionen eller domstolen begär det. Detsamma gäller frågan om regler röran­de vittnesplikt i samband med förfaranden inför dessa organ.

I ett yttrande över en vid den elfte justitieministerkonferensen antagen resolution om dödsstraffet anförde huvudkommittén, mot bakgmnd av de senaste årens utveckling i Europarådets medlemsstater, att tiden nu kunde anses vara inne att ändra artikel 2 i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter i syfte att ytterligare begränsa användningen av dödsstraffet eller att helt avskaffa detta straff. Ett annat sätt skulle kunna vara att ministerkommittén riktar en rekommendafion till regeringama.

Den expertkommitté som arbetar med utvidgning av rättighetslistan i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter gjorde avsevärda framsteg, även om den inte lyckades slutföra sitt uppdrag i denna del under 1979, vilket man räknat med. Sålunda utarbetades ett utkast till ett sjätte filläggsprotokoll till nämnda konvention. Utkastet och en förklarande rap­port skall studeras ytterligare av expertkommittén, innan de överlämnas till huvudkommittén. Mandatet för expertkommittén har utvidgats och omfattar nu också frågor om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter som en följd av utrikesministramas deklaration.

Expertkommittén för förbättrande av proceduren enligt den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter avslutade diskussionen om möjlig­hetema att förbättra rättshjälpen åt enskilda i förfaranden inför kommis­sionen och domstolen, särskilt i det förberedande skedet. Man fann att några ändringar inte just nu erfordrades i rättshjälpssystemet i samband med själva förfarandet. Vidare konstaterades att det f. n. inte syntes möj­ligt att få tiU stånd ett enhetligt system för fri rådgivning till dem som tän­ker göra en ansökan till kommissionen. Man fömtsåg möjligheten att åter ta upp dessa frågor vid en senare tidpunkt. Något behov av stödåtgärder i detta sammanhang för mentalt handikappade personer (församlingens re­kommendation 818 (1977) ansågs inte föreligga för närvarande.

Expertkommittén för information och undervisning diskuterade och ut­arbetade olika förslag som syftar till att förbättra undervisning, forskning och information om mänskliga rättigheter. Man beslöt bl. a. att snarast låta utarbeta en för den stora allmänheten avsedd broschyr om förutsättningar­na och sättet för att framföra klagomål enligt den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter.

Skr. 1980/81:7

8

Ministerkommittén antog den 13 september 1979 en rekommendation (R (79) 16) om främjandet av forskning beträffande mänskliga rättigheter. Medlemsstaternas regeringar uppmanas att vidtaga lämpliga åtgärder i nämnda syfte bl. a. genom att inrätta forskningsstipendier för mänskliga rättigheter och uppmuntra bildandet av centra som tilUiandahåller resurser för studier och forskning beträffande mänskliga rättigheter, särskilt inom universitetet och institutioner för yrkesutbildning.

2   Sociala frågor och arbetsmarknadsfrågor

a) Social trygghet

På förslag av huvudkommittén för social trygghet (Steering Commitlee for Social Security - CDSS) antog ministerkommittén i april 1979 rekom­mendationen R(79)7 angående en snabbare behandling av pensionsärenden som berör flera länder. Rekommendationen har fillkommit mot bakgmn­den av att ansökningar om pension i sådana fall oftast för sitt avgörande kräver upprepad skriftväxling mellan försäkringsorgan i berörda länder in­nan pension kan betalas från något land. Långsamma mtiner eller bristfäl­lig registerföring i ett enstaka land kan således fördröja hela beslutsförfa­randet och skapa stora svårigheter när en person, som har arbetat också i andra länder än hemlandet, ansöker om pension. Rekommendationen an­visar olika åtgärder för att åstadkomma en snabbare handläggning. Bl.a. rekommenderas införande av nationella registrerings- eller identifikations­nummer, under vilka försäkringskartiären fortlöpande registreras indivi­duellt med hjälp av datateknik. Den försäkrade ges ett standardiserat kort, "European Social Security Idenfity Card", där de nummer han får i olika länder successivt förs in. På så sätt kan försäkringsperiodema i olika län­der snabbt tas fram när en person uppnår pensionsåldem eller eljest ett för­säkringsfall inträffar. Vidare rekommenderas att varje land utser förbindel­seorgan som får ett övergripande ansvar för att kontaktema med utländska organ fungerar väl.

Arbetet på en revision av den europeiska socialförsäkringsbalken av år 1964 fortsatte under året och huvudkommittén kunde granska förslag till reviderade bestämmelser för hälften av kapitlen i den nuvarande balken. Återstående kapitel genomgås nu i första hand i en arbetsgmpp, med sikte på att ministerkommittén skall lämnas ett fuUständigt förslag före utgången av 1982.

Huvudkommittén diskuterade vidare initiafiv som kommit dels från par­lamentariska församlingen, dels från andra kommittéer om utarbetande av konventioner eller rekommendationer om socialförsäkring för kulturarbe­tare, idrottsmän m. fl.   .

Kommittén intog ståndpunkten att socialförsäkringsfrågor inte gäma kan särbehandlas för speciella gmpper. De rör ett lands hela befolkning

Skr. 1980/81:7

9

och bör i Europarådsarbetet behandlas inom socialförsäkringsbalkens ram.

Åtskilligt av huvudkommitténs tid gick åt till att förbereda och genomfö­ra den första konferensen för ministrar med ansvar för socialförsäkrings­frågor. Denna konferens hölls i Strasbourg den 6-7 mars 1979. Vid konfe­rensen diskuterades kostnadsutvecklingen inom socialförsäkringen och möjlighetema att finna nya finansieringsmetoder samt socialförsäkringens medverkan i den förebyggande hälsovården. Konferensen fann fördjupade studier nödvändiga och gav huvudkommittén i uppdrag att utreda frågoma vidare. Nästa konferens skall hållas i Spanien sannolikt år 1982.

Huvudkommittén har medverkat i ett samarbete mellan Europarådet och internationella arbetsorganisationen i Geneve, som syftar till att skapa en konvention - öppen för alla stater i Europa - om sjukvård för turister och andra som tillfälligt visats i ett land. Vid två expertmöten i Geneve åren 1978-79 utarbetades text till en konvention i dessa frågor och dess­utom till en modellöverenskommelse i hithörande administrativa frågor, avsedd för länder som har behov av att avtalsvägen reglera de administra­tiva följdfrågorna. Avsikten är att de utarbetade textema skall föreläggas en diplomatisk konferens i oktober 1980 i Geneve för antagande.

b) Social omvårdnad m.m.

På förslag av huvudkommittén för sociala frågor (Steering Committée for Social Affairs - CDAS) antog ministerkommittén i september 1979 re­kommendationen R(79)17 om skydd mot bammisshandei. Den är gmndad på en rapport från CDAS om orsakssammanhang bakom bammisshandei samt förebyggande åtgärder mot denna. I rekommendationen uppmanas Europarådets medlemsländer att vidta de åtgärder som erfordras för att skydda bam mot fysisk och psykisk misshandel. Tyngdpunkten lades vid möjlighetema att spåra fall av bammisshandei samt på de förebyggande åt­gärdema.

Huvudkommittén inledde under året en diskussion om en rapport från en gmpp av konsulter som studerat fömtsättningama för en långsiktig so­cialpolitik. Kommittén beslöt vidare att insamla information om hur 1953 års konvention om social och medicinsk hjälp tillämpas i de medlemsstater - däribland Sverige - som ratificerat konventionen. Den är avsedd att ga­rantera medborgare i medlemsländema som befinner sig i en annan stat och som saknar medel för sitt uppehälle rätt till socialhjälp och fillgång till sjukvård. Därefter skall kommittén ta stäUning till om hur man bättre skall kunna sprida information om konventionens tillämpning samt till frågan om eventuella kompletteringar av konventionen. Kommittén avslutade un­der året sitt arbete med en rapport om intemationella adoptioner som utar­betats av en konsult. Rapporten har inte lett till någon resolution eller re­kommendation i frågan.

Skr. 1980/81:7

10

c) Migration

På svenskt förslag beslöt ministerkommittén ijanuari 1979 att genomfö­ra en europeisk migrationsministerkonferens. Den ägde rum i Strasbourg den 6-8 maj 1980 under ordförandeskap av statsrådet Karin[REDACTED_EFTERNAMN].

Ministerkommittén antog i maj 1979 rekommendationen R(79)10 om in­vandrarkvinnor. I denna uppmanas medlemsländema bl. a. att öka möjlig­hetema för invandrarkvinnor att delta i språkundervisning, inklusive alfa­betiseringsundervisning.

I mars 1979 avled Europarådets särskilde representant för flykting- och överbefolkningsfrågor Pierte Schneiter som sedan år 1953 innehaft detta personliga uppdrag och som sedan år 1956 varit ordförande i styrelsen för Europarådets fond för bosättning och regional utveckling (Resettlement Fund). Ministerkommittén beslöt i oktober 1979 att ersätta Särskilde representantens rådgivande kommitté (CAHRS) med en Huvudkommitté för migrationsfrågor (CDMG).

d) Övriga arbetsmarknadsfrågor

Ministerkommittén antog i febmari 1979 en resolution om ungdomars in­träde i arbetslivet. Den innehåller rekommendationer om åtgärder som syf­tar till att underlätta övergången från skola till arbetsliv.

Huvudkommittén för sociala frågor (Steering Committée for Social Af­fairs - CDAS) beslöt vid sitt höstmöte att tillsätta en expertgmpp med uppgift att utarbeta en jämförande studie av lagar och praxis när det gäller rätt till information och rätt till möten på arbetsplatsen. Kommittén beslöt också att inleda ett projekt om sociala åtgärder för att ta hand om flykting­ar. En konsult skall få i uppdrag att göra det inledande arbetet på detta pro­jekt. En under CDAS tillsatt expertgmpp om organisationsrätt påbörjade sitt arbete.

Huvudkommittén för sociala frågor har på hela sitt ansvarsområde med­verkat i uppföljningen av 1978 års deklaration om mänskliga rättigheter.

e) JämstäUdhetsfrågor

Ministerkommittén tillsatte år 1979 en expertkommitté för kvinnomas ställning. Kommittén fick i uppdrag att göra en översyn av Europarådets hittiUsvarande arbete för att främja kvinnomas ställning och lägga fram förslag om nya insatser inom ramen för den medelfristiga planen i syfte att undanröja hindren för reell jämställdhet mellan män och kvinnor. Kom­mittén fick även i uppgift att förbereda Europarådets medverkan vid FN:s kvinnokonferens i Köpenhamn ijuli 1980.

Skr. 1980/81:7

11

3   Utbildning och kultur

Kulturstyrelsen eller rådet för kultursamarbete (Council for Cultural Co-operation-CDCC) som är det samordnande organet för frågor avseen­de utbildning och kultur har under året hållit sina 36:e och 37:e möten.

På skolområdet driver kulturstyrelsen ett projekt avseende problemet hur skolan skall förbereda ungdomar i åldern 14-19 år för arbetslivet. Man har koncentrerat sig på frågor om samlevnadsformer i samhället. Sverige har åtagit sig att ordna ett symposium 1980 på temat "New Forms of Soci­al Educalion". En underkommitté till kulturstyrelsen "Standing Con­ference for University Problems" (CC-PU) sysslar med frågor som rör högre utbildning och forskning. Bl. a. arbetar man fram vissa principer för åtgärder för att underlätta studier i annat land. Man förbereder en euro­peisk studenthandbok och avser också att upprätta ett nätverk av nationel­la informationscentraler. Inom vuxenutbildning och språkundervisning drivs de två projekten Adult Education och Modem Languages. I anslut­ning till det senare projektet ordnade Sverige ett kollokvium i maj 1979 på temat språkundervisning för vuxna invandrare.

Kulturstyrelsen genomför vidare vissa kulturprojekt. En projektgmpp är policy-inriktad och diskuterar frågor om europeisk kulturpolifik. En an­nan grupp består av företrädare för 21 städer som utbyter erfarenheter om kulturpolitik på det lokala planet. Ömsköldsvik och Södertälje är repre­senterade från svensk sida. En projektgrupp studerar främst lokal/när­radio och TV som medel i kulturförmedling. Gruppen besökte svenska närtadio- och lokalradiostationer under 1979.

Arbetet med att upprätta ett datorbaserat informationssystem om peda­gogisk forskning "European Documentafion and Informafion System for Education" (EUDISED) har fortsatt under 1979. En arbetsgrupp har fått i uppdrag att undersöka fömtsättningama för ett samarbete med EG och UNESCO.

Den elfte utbildningsministerkonferensen hölls den 10-13 juni i[REDACTED_EFTERNAMN] på temat utbildning och jämställdhet för kvinnor. Nästa utbildningskonferens skall hållas i Lissabon 1981.

Med anledning av det intemafionella bamaåret genomfördes en konfe­rens på temat "Från födelsen till åttaårsåldern: barnen i Europa på 1980-talet". Härvid diskuterades bams uppväxtvillkor i ett bredare socialt och utbildningspolitiskt perspekfiv. I Eskilstuna hölls i augusti 1979 ett semina­rium om barn och kultur. Förslag om en framtida bamkulturpolitik på na­tionell och europeisk nivå framlades av deltagare från 16 medlemsländer.

4   Ungdomsfrågor

Europeiska ungdomsfonden har under året erhållit cirka 5 milj. franska francs i anslag. Sverige bidrar liksom tidigare år tUlsammans med vissa

Skr. 1980/81:7

12

andra medlemsländer med ett frivilligt bidrag. Det europeiska ungdoms­centret har under året artangerat ett antal kurser om aktuella ungdomsfrå­gor. Antalet ungdomar som deltog i centrets olika aktiviteter under 1979 är fler än under något tidigare år och andelen kvinnliga deltagare har ökat.

5   Hälsovård

Europeiska hälsovårdskommittén (European Public Health Committée - CDSP) slutbehandlade under året rekommendafioner och rapporter om "Pafientens aktiva medverkan i vården" och "Vårdlagets roll vid vården av den döende" samt rapporter om "Problem som möter missbmkare och langare av narkotika vid resor i och utanför Europa", "Behandling av nar­kotikamissbrukare" och "Vad kan förväntas av hälsovårdsupplysnings-program". Kommittén tillstyrkte också med vissa ändringar en rekom­mendation från Europarådets rådgivande församling angående cancerkon­troll.

Till ämnen för 1980 och 1981 års forskningsprogram valdes "Biträdes­personal inom tandvården - arbetsuppgifter och utbildning" samt på svenskt förslag "Inortodoxa metoder för diagnos och behandling av sjuk­dom". Kommittén föreslog att expertkommittéer tillsätts för 1980 och 1981 med följande nya uppgifter: "Förebyggande av narkofikamissbruk", "Begränsning av sjukhuskostnader", "Barnhälsovården", "Vidareutbild­ning av sjuksköterskor" och "Utvärdering av screeningmetoder".

Kommittén tillstyrkte vidare ett förslag till resolution angående "artifici­ell insemination" med vissa ändringar utöver dem som redan föreslagits av huvudkommittén för juridiskt samarbete (European Committée on Legal Co-operation - CDCJ). Slutligen påbörjade kommittén diskussionema om det till år 1981 planerade hälsovårdsministermötet i Spanien. På svenskt initiativ inleddes under året arbetet på att till Europarådet överföra sekre­tariatfunktionerna för den s. k. Pompidou-gmppen för bekämpande av nar­kotikamissbruk.

6   Miljöfrågor och regionala planeringsfrågor

a) Miljöfrågor

En konvention rörande skyddet av vUda växter och djur i Europa och deras naturliga biotoper öppnades för undertecknande vid miljöminister­konferensen i Bern 19-21 september 1979. Sjutton medlemsländer, där­ibland Sverige, samt Finland som observatör och EG undertecknade kon­ventionen. Återstående länder, Cypern, Island, Liechtenstein och Malta, väntas ansluta sig under 1980. Konvenfionen är föremål för ratifikation. Avsikten med konventionen är att förbättra skyddet och vården av den vil-

Skr. 1980/81:7

13

da faunan och floran, med särskild tonvikt lagd på utrotningshotade, sår­bara och sällsynta arter. Som appendix till konventionen har fogats för­teckningar på växt- och djurarter, som skall åtnjuta skydd.

I resolutionema (79)9 och (79)10, som antagits av ministerkommittén, har närmare fastlagts reglerna för det europeiska nätverket av biogenetiska reservat vilket syftar till att bevara representafiva naturtyper och land­skap. Våtmarker och hedar hör till de naturtyper, som i första omgången skall inrymmas i nätverket.

Arbetet inom Europeiska naturvårds- och naturtesurskommittén (Euro­pean Committée for the Conservation of Nature and Natural Resources -CDSN) har koncentrerats till frågor om natur- och landskapsvård samt mark för friluftsliv. Speciella studier om olika djur- och växtgmpper pågår och publiceras efter hand som de färdigstäUs. De avser däggdjur, fåglar, grod- och kräldjur, fiskar och vissa evertebratgmpper samt kärlväxter.

Information och naturvårdsundervisning ägnas stor uppmärksamhet av "Information Centre for Nature Conservation".

Den tredje europeiska miljöministerkonferensen hölls som tidigare nämnts i Bern den 12-21 september 1979. Tema för konferensen var "the Compatibility of Agricullure and Forestry with the Conservation of the Environment". Två resolutioner med anknytning härtill antogs, i vilka närmare utvecklades förhållandena mellan jordbmk, skogsbmk och natur­vård samt behovet av vidgad information och undervisning härom.

b) Regional planering, byggnadsvård och stadsplanering

Under år 1979 har huvudkommittén för regional planering och bygg­nadsvård (Steering Committée for Regional Planning and the Architectural Heritage - CDAT) fortsatt arbetet på de inom kommittén drivna projek­ten. Rapport om situationen för byggnadsvården i Europa - en uppfölj­ning av byggnadsvårdsåret 1975 - har överlämnats till ministerkommittén. Diskussionen om målinriktning för nästa sexärsperiod har varit intensiv. Ett av resultaten blir sannolikt att det disparata ansvarsområdet avseende regional planering, stadsplanering och byggnadsvård kommer att uppdelas på två huvudkommittéer.

Förarbetena för kampanjen om "Urban Renaissance" har utgjort en vä­sentlig del av kommitténs arbete liksom förberedelsema för ett symposium som hölls i Fulda, Västtyskland, i juni i år om hantverkets betydelse för byggnadsvården.

Den femte europeiska planministerkonferensen äger mm i London un­der oktober 1980. Vid konferensen introduceras den av kommittén förbe­redda kampanjen om stadsfömyelse. Vidare skall behandlas erfarenheter­na av det hittillsvarande samarbetet vad gäller regional planering liksom inriktningen av den framtida verksamheten. Frågan om en europeisk kon­vention avseende regional planering kommer också att diskuteras.

Skr. 1980/81:7

14

7   Regionala och konmiunala frågor

Huvudkommittén för regionala och kommunala frågor (Steering Com­mittée for Regional and Municipal Matters - CDRM) höll sitt fjärde ple­narmöte den 14- 15 maj 1979. Mötet ägnades bl. a. åt uppföljning av de frå­gor som behandlades vid kommunministerkonferensen hösten 1978 i Stockholm. Vid det femte plenarmötet den 2830 november var huvudäm­net förberedelser för kommunministerkonferensen i Madrid i maj 1980 där invandramas politiska rättigheter och deltagande i kommunal verksamhet samt samarbete mellan regering, regionala organ och kommuner behand­lats. Det femte plenarmötet ägnades vidare åt uppföljning av 1979 års ar­betsprogram och förberedelser av verksamheten under 1980.

Av de projekt som pågår inom kommittén kan nämnas studier av decen­tralisering, medborgarinflytande på det lokala planet, modema tekniker för kommunal administration inkl. rationell användning av datorer, kom­munal ekonomi och glesbygdsfrågor.

Under 1979 har samarbetet vidgats mellan huvudkommittén (CDRM) och kommunalkonferensen (Conference of Local and Regional Aulhorities - CLRAE) som representerar de kommunalt förtroendevalda i medlems­ländema.

8   Rättsfrågor

a) Konventioner, resolutioner och rekommendationer

Den europeiska konventionen om skydd av slaktdjur öppnades för un­dertecknande den 10 maj 1979. Sverige har undertecknat konventionen. Konventionen anger minimiregler för behandling av slaktdjur vid transport fill och vistelse i slakthus samt vid själva slakten.

Den 10 maj 1979 öppnades för undertecknande ett filläggsprotokoll till 1968 års europeiska konvention om skydd av djur vid intemationell be­fordran. Sverige har ratificerat protokollet. Protokollet gör det möjligt för EG att ansluta sig till konventionen.

Den europeiska konventionen om erkännande och verkställighet av vårdnadsavgöranden och om återställande av bam till vårdnadshavaren antogs i november 1979. Konventionen öppnades för undertecknande vid tolfte justitieministermötet i Luxemburg i maj 1980. Sverige har inte under­tecknat konventionen. Konventionen syftar främst till att lösa de problem som uppkommer då en förälder som ej har vårdnaden om ett bam tar med sig detta ur riket. I detta syfte föreskriver konventionen ett vidgat erkän­nande av vårdnadsavgöranden och drar upp riktlinjema för ett intematio­nellt maskineri för att återföra barnet tili rätt vårdnadshavare. Konventio­nen ger dock myndighetema i det land där barnet uppehåller sig vissa möj­ligheter att beakta utvecklingen sedan det tidigare vårdnadsavgörandet

Skr. 1980/81:7

15

träffades och att vägra verkställighet när det skulle strida mot barnets in­tressen.

I rekommendation R(79)6 rekommenderas medlemsstaternas regeringar att vid efterforskning av saknade personer följa vissa angivna riktlinjer. Rekommendafionens huvudsyfte är att främja inrättandet av nationella or­gan som är ansvariga för och samordnar efterforskningar.

I rekommendation R(79)12 avseende tillämpning av 1972 års europeiska konvention om överförande av lagföring i brottmål rekommenderas med­lemsstaternas regeringar dels att ratificera 1972 års konvention, dels att vid dess tillämpning tolka den i vissa angivna hänseenden på ett sätt som be­främjar ett snabbt förfarande.

I rekommendafion R(79)13 avseende tillämpning av 1970 års europeiska konvention om brottmålsdoms internationella rättsverkningar rekommen­deras medlemsstatemas regeringar dels att ratificera 1970 års konvention, dels att träffa bilaterala eller multilaterala överenskommelser om inbördes rättshjälp beträffande åtgärder, som är nödvändiga för att underlätta kon­ventionens tUlämpning, samt att vidta åtgärder för att tillförsäkra den döm­de möjlighet att yttra sig före ett beslut om verkställighet av straff som in­nebär frihetsberövande.

b) Kommittéarbetet

Europeiska huvudkommittén för juridiskt samarbete (European Com­mittée on Legal Co-operation - CDCJ) höU under 1979 två möten. Kom­mitténs 31:a möte ägde mm den 2-6juU och det 32:a mötet den 26-29 no­vember.

I syfte att uppnå ökad rättslikhet mellan Europarådets medlemsländer pågår utredningsarbete på en rad områden inom olika kommittéer under CDCJ. Bland de ämnen som har utretts under 1979 bör främst nämnas dis­kretionär prövning inom förvaltningsmyndigheter, immunitet och privile­gier, automatisk databehandling av rättslig information, skydd för den en­skilde vid automatisk databehandling, vårdnad om bam, följdverkningar i bevishänseende av nya metoder att återge handlingars innehåll, konsu­mentskydd, kostnader i rättegång, mentalsjukas civilrättsliga ställning, pa­tientskydd och ersättning för skada till följd av medicinsk behandling, äganderättsförbehåll och bidragsförskott.

Huvudkommittén har under året föreslagit ministerkommittén bland an­nat att anta utkast tiU en konvenfion om erkännande och verkställighet av vårdnadsavgöranden och om återställande av bam till vårdnadshavaren samt att anta utkast fill rekommendationer om undervisning, forskning och utbildning som rör förhållandet mellan datatekniken och lagen samt om förvaltningsmyndighets diskretionära prövning.

Europeiska kommittén för brottsfrågor (European Committe on Crime Problems - CDPC) höU under år 1979 siU 28:e möte. Vid mötet, som ägde

Skr. 1980/81:7

16

mm 1923 mars, antogs bl.a. fyra rekommendationer som rörde frågor om intemationellt samarbete i fråga om lagföring av för brott dömd person. Syftet med rekommendationerna var att underlätta för de medlemsländer som ännu inte tillträtt 1972 års lagföringskonvention, 1970 års brottmåls-konvenfion, 1964 års övervakningskonvention och 1%4 års trafikbrotts­konvention att ratificera dessa. CDPC antog också en slutlig rapport om avkriminalisering som överlämnades till ministerkommittén. Vidare beslöt CDPC att föreslå ministerkommittén att tillsätta en ny kommitté angående utländska medborgare som är intagna i kriminalvårdsanstalt.

Bland de frågor som under 1979 behandlades av kommittéer under CDPC märks, utöver de ämnen som ovan har nämnts, straffprocessuella frihetsprövanden, ekonomiska brott, tertordåd, intemationellt samarbete i fråga om brott mot konst, våldet i dagens samhälle, samarbete mellan all­mänheten och polisen för att förebygga och upptäcka brott samt registre­ring och rehabilitering av dömda.

c) Övrig verksamhet

På inbjudan av Förbundsrepubliken Tysklands regering hölls ett infor-meUt justitieministermöte i Aachen den 28 och 29 augusti 1979. Vid mötet diskuterades de problem som föråldrade lagar medför samt försvarsadvo­katens rättsliga ställning.

Under tiden den 7-9 maj 1979 hölls i Wien ett symposium om automatisk databehandling av rättslig information, varvid man främst behandlade frå­gan om skydd för köpama av datatjänster.

Det nionde kollokviet om europeisk lag hölls i Madrid den 2-4 oktober 1979. Kollokviet ägnades stafiiga och lokala myndigheters ansvar för ska­da som har vållats av anställda eller av myndighetemas organ.

Massmediekommittén (Committée of Experts on the Mäss Media -CAHMM) har vid sina möten främst diskuterat de underställda expert-gmppernas rapporter rörande bl. a. det fria informationsutbytet, pressens och radio/TV:s roll i ett demokratiskt samhälle samt olika elektroniska media. Man har också diskuterat europeiska och nordiska satellitprojekt och arbetet på massmedieområdet inom andra intemationella organisatio­ner, särskilt UNESCO.

III.    Europarådets fond för bosättning och regional ut­veckling

Fonden för bosättning och regional utveckling (Resettlement Fund) bil­dades år 1956 som ett instmment i flyktingpolitiken men används numera huvudsakligen för att stödja sysselsättnings- och bostadsbyggnadsprojekt i sådana regioner som har drabbats eller hotar att drabbas av stora befolk-

Skr. 1980/81:7

17

ningsomflyttningar. I den diskussion som förts det senaste året om Euro­parådets bidrag till en balanserad ekonomisk och social utveckling i med­lemsländema har frågor om fondens inriktning och verksamhetsformer in­tagit en framträdande plats. I fonden deltar arton av Europarådets med­lemsstater samt Vafikanstaten. Sverige anslöt sig till fonden i juli 1977. Fonden verkar enligt statuter som gavs av ministerkommittén år 1956 och dess Verksamhet leds av en styrelse med representanter för anslutna med­lemsländer. Fonden har en självständig juridisk status.

Fondkapitalet uppgick vid utgången av år 1979 till nära 17 milj. US dol­lar och vid samma tidpunkt fanns reserver och vinstmedel på drygt 35 milj. dollar vilka successivt skapats av överskott från låneverksamheten. Sedan sin tillkomst och fram till slutet av år 1979 hade fonden främst genom upp­låning på den internationella kapitalmarknaden kunnat finansiera lån för projekt i medlemsstaterna om totalt cirka 930 milj. dollar. Av dessa har drygt 124 milj. dollar återbetalats. Italien har under åren varit den ojämför­ligt största lånemottagaren och erhållit inemot 50 % av beviljade medel följt av Turkiet som mottagit knappt 20 %. Under de senaste åren har fon­dens verksamhet expanderat starkt och ny utlåningen under 1979 uppgick sålunda till 283 milj. dollar. Trots denna expansion väntade vid årsskiftet 1979/80 projekt för ca 580 milj, dollar på finansiering och flera har tillkom­mit sedan dess. En begränsad del av låneverksamheten omfattar s. k. so­ciala lån, vilka lämnas med en procents ränta för projekt i ekonomiskt sva­ga medlemsländer.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1980