Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1987/88:150

med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89, m. m. (kompletteringsproposition)

Prop. 1987/88:150

Regeringen förelägger riksdagen vad som upptagits i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 21 april 1988 för de åtgärder och de ändamål som framgår av föredragandenas hemställan.

På regeringens vägnar

Kjell-Olof Feldl

Bengt K. A.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Det förslag till statsbudget för budgetåret 1988/89 som lades fram i årets budgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträffade föränd­ringar rörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I samband därmed redovisas en förnyad beräkning av budgelulfallel för innevarande budgetår. Denna ger vid handen att budgetunderskottet för budgetåret 1987/88 blir ca 8,9 miljarder kr. lägre än vad som beräknades i årets budget­proposition. Sålunda förutses nu ell underskott om ca 5,8 miljarder kr.

För budgetåret 1988189 beräknades i budgetpropositionen ett underskott om ca 11,9 miljarder kr. De nya beräkningarna visar ell underskott om ca 6,7 miljarder kr.

I propositionen redovisar regeringen i en reviderad finansplan sin be­dömning av hur den ekonomiska politiken bör utformas. I särskilda bilagor till denna redovisas bl. a. en reviderad nationalbudget för år 1988 och kalkyler för den svenska ekonomin 1989-1991 samt en långtidsbudget för budgetåren 1988/89-1992/93. Vidare föreslås ändrade principer för stöd lill näringslivet (bl. a. en ökad avgiftsbeläggning för vissa statliga garantier).

Propositionen innehåller även förslag om förlängning lill utgången av år 1989 av lagen mol skatteflykt (den s. k. generalklausulen) och vissa andra ändringar i skatldagsfiftningen saml förslag och inrättande av en ny spar­form, ungdomsbosparandet. Vidare föreslås vissa åtgärder för all förslärka skyddet mot främmande undervaltenskränkningar samt vissa arbetsmark­nads-, invandrar- och flyklingpoliliska åtgärder. I propositionen tas också upp vissa anslags- och bidragsfrågor inom socialdepartementets verksam­hetsområde. Slutligen lämnas redogörelser rörande uppföljning och utvär­dering av offentlig verksamhet saml restaureringen av Hornborgasjön. I    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150.

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988

Prop. 1987/88: 150

Närvarande: statsrådet Feldl, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsråden Feldl,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89, m. m. (kompletteringsproposition)

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför: Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1987/88: 100) förelagt riksdagen ett förslag fill statsbudget för budgetåret 1988/89. Pä de punkter där förslaget upptog endast beräknade belopp har regeringens förslag därefter redovisats i särskilda propositioner.

Enligt bestämmelserna i 3 kap. 2 § riksdagsordningen skall regeringen -förutom förslaget lill statsbudget i budgetpropositionen - avge etl särskilt förslag till slutlig reglering av slaisbudgeten för del kommande budgelåret i den s. k. komplelleringspropositionen. Detta förslag bör nu lämnas lill riksdagen. 1 samband därmed bör regeringen redovisa sin bedömning av den ekonomiska politiken i en reviderad finansplan. Likaså bör en revide­rad nationalbudget tillställas riksdagen. I komplelleringspropositionen bör ocksä las med vissa andra frägor som har samband med den ekonomiska politiken och budgetpolitiken m. m. och som bör behandlas av riksdagen under innevarande riksmöte.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] föredrar den reviderade finansplanen samt redogör för statsbudgetens utgifter och beräknade inkomster under nästa budgetär, m.m. Statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Feldl,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G. An­dersson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN] föredrar de ifrågavarande förslagen under social-, finans-', utbildnings-, arbetsmarknads-, civil-, mil­jö- och energi- samt försvarsdepartementens verksamhetsområden. An­förandena redovisas i underprotokollen för resp. departement.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] hemställer atl regeringen i en gemensam proposition förelägger riksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål som de har hemställt om.

Förslagen bör behandlas under innevarande riksmöte.

Regeringen ansluter sig lill föredragandenas överväganden och beslutar atl    Prop. 1987/88:150 genom proposition förelägga riksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål som föredragandena har hemställt om.

Regeringen beslutas vidare att de anföranden som redovisas i underpro­tokollen skall bifogas propositionen enligl följande:

Reviderad finansplan m. m.

Bilaga I

Socialdepartementet

Bilaga 2

Finansdepartementet

Bilaga 3

Utbildningsdepartementet

Bilaga 4

Arbetsmarknadsdepartementet

Bilaga 5

Civildepartementet

Bilaga 6

Miljö- och energidepartementet

Bilaga 7

Försvarsdepartementet

Bilaga 8

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988

Bilaga 1

Reviderad finansplan

Regeringens proposition 1987/88:150

Bilaga 1

Reviderad finansplan

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988 Föredragande: statsrådet Feldl

Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89, m.m. (kompletteringsproposition) såvitt avser reviderad finansplan, m.m.

1 Den tredje vägen

Den ekonomiska politik som bedrivits sedan 1982 har kallals den tredje vägen. Beteckningen anger atl regeringen avvisar de förenklade och ensi­diga recept för efterfrägeslyrning som ofta ställs mol varandra i den all­männa debatten. En politik baserad enbart på åtstramning eller expansion av efterfrågan förmår inle lösa de uppgifter den ekonomiska politiken står inför. Det krävs en tredje väg.

Under senare delen av 1970-lalel och början av 1980-lalel var den svenska ekonomin inne i en djup kris. Konkurrenskraften försvagades, vilkel ledde till försämrad bytesbalans och avstannande ekonomisk lill-växt. Induslriproduklionen sjönk och invesleringarna föll. Även arbets­marknaden försvagades. För en lid kunde problemen på arbetsmarknaden mildras genom växande budgetunderskott och ökande upplåning, dock endast till priset av hög inflation och stigande räntor. Budgetunderskottet skapade en betydande likviditet i ekonomin och lade därmed grunden lill en svällande finansiell sektor. När budgetpolitiken stramades ål 1980-1981, framträdde de underiiggande problemen klart: produktionen sjönk, och mellan 1980 och 1983 fördubblades den öppna arbetslösheten.

I en sådan situation räcker inte de traditionella finans- och penningpolili-ska medlen lill. De förmår inte att ensamma övervinna målkonflikterna. Åtstramning av den inhemska efterfrågan tenderar all öka arbelslösheien, urholka välfärden och vidga de sociala klyftorna. Expansion av den in­hemska efterfrågan kommer i slället till stor del alt läcka ut ur landet i form

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1

av ökad import och samtidigt öka inflationen. Detta riskerar all i föriäng-    Prop. 1987/88: 150

ningen driva fram en så mycket hårdare åtstramningspolilik.

Bilaga 1

Dessa överväganden gjorde atl den tillträdande socialdemokratiska re­geringen hösten 1982 valde all i slället gå en tredje väg. Den har inneburit en kombination av åtgärder för all stimulera ekonomins utbudssida i syfte att öka produktion och sysselsättning samt en stram budgetpolitik i syfte att hålla tillbaka prisstegringarna och minska obalanserna i ekonomin. Den huvuduppgift som måste lösas är all skapa och vidmakthålla en så god konkurrenskraft all efterfrågan på svenska produkter - såväl utomlands som i Sverige - kan ge en total expansion av produktion, sysselsättning och investeringar samtidigt som bytesbalansen förstärks. Syftet med politiken är därmed all göra del möjligt atl både arbeta och spara sig ur krisen.

Som etl första steg i krispolitiken skrevs den svenska kronans värde ned med 16% för atl i ell slag förslärka konkurrenskraften och ge del konkur-rensutsatla näringslivet en lillväxlstimulans.

Fördelningspolitiken lades om i syfte alt fördela krisens och krispoliti­kens bördor efter bärkraft - men också för all möjliggöra en dämpad koslnadsstegring. Därmed lades grunden för en snabb industriell expan­sion och förbättrad bytesbalans.

Regeringen slog också fast, all förutsättningen för alt denna utveckling skulle bli långsiktigt hållbar var all den prisstegring som devalveringen medförde bara blev tillfällig och atl ekonomin därefter växlade in pä en bana som kännetecknas av avsevärt lägre prisstegringar. Samtidigt måste den konkurrensutsatta sektorns lönsamhet stabiliseras på en hög nivå. Detta förutsätter atl lönekostnadsökningen dämpas - vilkel i sin lur kräver en fördelningspolitik som upplevs som rättvis av breda folkgrupper. Eko­nomins funktionssätt måste förbättras, marknaderna fungera smidigare och överflyttningen av resurser från lillbakagäende näringsgrenar lill ex­panderande skyndas på.

Dessa uppgifter har stått i centrum för den tredje vägens politik de senaste åren. En rad ekonomisk-politiska insatser har gjorts på skilda områden.

Budgetpolitiken har blivit avsevärt stramare. De offentliga utgifterna växer nu betydligt långsammare än under 1970-lalet. Statens budgetunder­skott har minskats kraftigt. Den offentliga sektorn som helhet uppvisar ånyo ell positivt finansiellt sparande.

PenningpoUtiken har lagts om. Del tidigare regleringssystemet har er-salts med etl syslem, som innebär all riksbanken kan påverka räntorna på ett smidigare och mer flexibelt sålt, samtidigt som staten får sin upplåning tillgodosedd på marknadsmässiga grunder. Den inflationsdrivande effekt som tidigare kom frän budgetunderskottet och dess finansiering har där­med i hög grad reducerats. Samtidigt har det blivit möjligt för hushållen atl få sina kreditbehov tillgodosedda till rimligare räntor i och med all all deras beroende av den grå kredilmarknaden minskat.

Industripolitiken har förnyats. Den tidigare defensiva subvenlionspoliti-

ken har ersatts av offensiva satsningar på ny teknik, småföretagsutveck­

ling, kommunikationer, forskning och utveckling. Detta skapar förutsätt­

ningar för en jämnare regional fördelning av tillväxten, samtidigt som del

2

påskyndar näringslivels omvandling. Arbetsmarknadspolitiken har paral-    Prop. 1987/88: 150 lelll i allt högre grad inriktats på framålsyftande ätgärder som förmedling.    Bilaga 1 yrkesutbildning och fortbildning, medan de kortsiktiga sysselsättningsska­pande åtgärderna begränsats.

En omläggning av skattesystemet har påbörjats. Inkomslskaltesalserna har sänkts, samtidigt som skallebasen breddats genom avdragsbegräns­ningar. Skattesystemet har förenklats kraftigt, inle minst för den enskilde medborgaren. Etl arbete har inletts som syftar lill en genomgripande reform av skattesystemet, för såväl fysiska som juridiska personers be­skattning.

Ungefär samtidigt som den tredje vägens politik inleddes, vände den internationella konjunkturen uppåt. De sammanlagda resultaten av politik­omläggningen och den förbättrade internationella situationen har varit mycket positiva för den svenska ekonomin:

BNP-tillväxlen har sedan 1982 varit mer än dubbelt så hög som under den föregående sexårsperioden. Mellan 1982 och 1988 beräknas brutto­nationalprodukten öka med drygt 15%.

Särskilt snabbt har den konkurrensutsatta sektorn vuxit. Industripro­duktionen beräknas öka med över 20% mellan 1982 och 1988, medan den föll under åren dessförinnan.

Industrins lönsamhet och soliditet har stabiliserats pä en högre nivä. Industriinvesteringarna, som föll kraftigt fram lill 1982, beräknas öka med 70% mellan 1982 och 1988.

Bytesbalansen har förstärkts. Handelsbalansen uppvisar etl betydande överskoll.

Budgetunderskottet, som växte okontrollerat under krisåren, har mins­kal från drygt 13% av BNP 1982 fill under 1% i dag. Del offentliga sparandet har vänts från ell underskott lill ell överskott.

Infialionen har gradvis sjunkit, frän över 10% per år lill för närvarande drygt 5 %.

Arbetslösheten, som fördubblades mellan 1980 och 1983, har därefter minskats radikalt. Den öppna arbetslösheten i Sverige beräknas ligga under 2% 1988, vilket är mindre än en femtedel av genomsninel i Västeuropa. Samtidigt har vi västvärldens högsta sysselsättningsgrad. Sysselsättningen, som föll under krisåren, beräknas öka med över 200000 personer mellan 1982 och 1988.

Reallöneutvecklingen har vänt uppåt. Medan reallönen för en genom­snittlig löntagare sjönk med ca 7% mellan 1976 och 1982 och föll med ytterligare etl par procentenheter efter devalveringen 1982, har den efter 1983 stigit med ca 7%.

Den svenska ekonomin har således under de senaste sex åren gradvis återvunnit sin styrka och tagit sig ur den akuta krisen. Medborgarna har sett resultaten i form av förbättrade reallöner, ökad köpkraft och fler arbetslillfällen. Genom all underskotlen minskals och investeringarna ökats slår Sverige i dag i väsentliga avseenden starkare alt möta de hot och problem som utgör nya utmaningar för den ekonomiska politiken.

De nya utmaningarna härrör delvis från den oroliga ekonomiska utveck­

lingen i vår omvärld, men de hänger också samman med den ekonomiska

3

politikens framgångar. Det höga eflerfrågetryckel har minskal arbelslöshe-    Prop. 1987/88: 150 len, men del har också gjort det svårt atl sänka inflationen. Vinstuppgång-    Bilaga 1 en har medfört högre investeringar, men har också bidragit till atl minska förelagens motstånd mot höga lönekostnadsökningar. Inflafionen har vis­serligen dämpats, men inflationstakten i Sverige ligger fortfarande över den i våra främsta konkurrentländer.

Den höga inflationen beror i stor utsträckning på snabba lönekostnads­stegringar. De svenska nominella lönekostnaderna har de senaste åren stigit betydligt snabbare än i konkurrentländerna, bl.a lill följd av del starka eflerfrågetryckel pä arbetsmarknaden, men också som ett resultat av det splittrade sätt på vilket förhandlingarna genomförts.

Etl annat problem i den svenska ekonomin är en stark uppgång av den privata konsumtionen och elt alltför svagt hushållssparande. Konsum­tionsstegringen, framför allt av varaktiga konsumtionsvaror, har medfört atl importen ökat, vilket belastar bytesbalansen. En faktor bakom kon-sumlionsuppgången är den starka kredilexpansionen, vilken har bidragit till att hushållen kunnat låna stora summor till konsumfion. Det har visser­ligen gynnat hushållens materiella standard, men har samtidigt inneburit aU sparandet minskat.

Etl tredje problem är den otillräckliga produktionskapaciteten inom främst industrin. För närvarande råder brist på arbetskraft i flera sektorer och regioner. Samtidigt är den konkurrensutsatta sektorn fortfarande, trots den starka investeringsuppgången, för liten för alt genom ökad export kunna möta den nuvarande starka eflerfrägeökningen. Tillsammans med den alltför höga inflationen medför dessa faktorer all bytesbalansen grad­vis försämras igen.

Under 1988 kommer del ekonomiska lägel, såvitt nu kan bedömas, atl vara gott, men risken finns alt den inlernationella konjunkturen försämras nästa år, om inle obalanserna mellan Förenta staterna. Japan och För­bundsrepubliken Tyskland reduceras. Fortsätter den starka konsumtions-tillväxten och den höga inhemska inflationen finns risk för en yllerligare försvagning av bytesbalansen nästa är. Därmed kan en åtstramning, som slår mot tillväxt och sysselsättning, komma atl tvingas fram.

Atl råda bot på dessa problem - och samtidigt slå vakl om den fulla sysselsättningen är nu den ekonomiska politikens viktigaste uppgift. För alt klara de tre problemen krävs en bättre fungerande lönebildning, en stram politik för att hålla tillbaka konsumtionen och öka sparandet i ekonomin saml insatser för all öka tillväxten och förbättra ekonomins flexibilitet. Det är detta som vägleder utformningen av regeringens ekono­miska politik inför de närmaste åren.

Mot denna bakgrund föresläs därför i del följande åtgärder för atl dämpa konsumlionsuppgången, öka sparandel och begränsa likviditeten i ekono­min. Vidare aviseras finansierade inkomstskaltesänkningar för all möjlig­göra låga nominella lönekoslnadsökningar 1989. Härutöver anges riktlinjer för en långsiktig politik i syfte all förbättra ekonomins funktionssätt.

2 Den internationella utvecklingen

':°p- 

'f" '

°

Bilaga 1

Utsikterna för den internationella ekonomin har förbällrats i förhållande lill den bedömning som redovisades i årets finansplan. I elt par viktiga hänseenden har ulvecklingen varil positiv de senaste månaderna. Dels blev den ekonomiska tillväxten i industriländerna hösten 1987 - särskilt före börsnedgången - betydligt starkare än väntat. Dels har del relativa lugn som återställdes på finansmarknaderna efter händelserna i oktober beställ. Den förlroendekollaps i näringsliv och hushåll som kunde befaras direkt efter börsfallel inträffade inte.

Världsekonomin gick sålunda in i 1988 på en relativt hög aktivitetsnivå och utsikterna för det närmaste året ter sig relativt gynnsamma, även om en viss uppbromsning kan väntas. Del råder emellertid alltjämt betydande osäkerhet om den framtida ulvecklingen. Några nya initiativ har inle tagits i den ekonomiska politiken i de stora länderna för atl påskynda utjämning­en av de externa obalanserna mellan de största ekonomierna. Obalanserna tycks därför kvarstå, ålminslone under 1988. Tröghelen i anpassningen -vilken sannolikt var en viktig faktor bakom oron på finansmarknaderna i höstas - kvarstår därmed som elt problem. Den riskerar att negativt påver­ka tillväxten framöver och kanske utlösa nya finansiella kriser.

Utvecklingen i OECD

Den starka utvecklingen i väridsekonomin andra halvåret i Qol förde upp BNP-tillväxlen i OECD-omrädet 1987 fill 3%. Tidigare preliminära siffror har reviderats upp för nästan samtliga större länder, särskilt Japan och Storbritannien. Orsaken är en snabbare tillväxt av den inhemska efterfrå­gan, såväl privat konsumtion som näringslivets investeringar. En förkla­ring till den starka utvecklingen har i flera länder varil en aktivitetsslödjan-de, expansiv penningpolitik. Vidare har finanspolitiken varit något mindre restriktiv än vad som tidigare förutsetts.

Genom den starka efterfrågeulvecklingen i industriländerna växte världshandeln med drygt 5% i volym 1987; andra halvåret uppskattas expansionen ha uppgått till över 10% i årstakt. OECD-omrädets import ökade snabbare än dess export. Det innebär att omvärlden fick extra draghjälp i sin ekonomiska utveckling från industriländerna.

Den relativt goda tillväxten i OECD-omrädet 1987 ledde till en viss nedgång i arbetslösheten, men med stora skillnader mellan länderna. Störst blev nedgången i Storbritannien, Canada och Förenta staterna. I de övriga europeiska länderna däremot förblev arbetslöshetssiffrorna i stort oförändrade. Sammantaget ligger arbetslösheten alltjämt pä en mycket hög nivå, och uppgick för Västeuropa till i genomsnitt närmare 11 % av arbets­kraften 1987. I är väntas dessutom del senaste årets förbättring på arbets­marknaden i OECD-omrädet vända och arbetslösheten börja öka igen i flera länder. Massarbetslösheten framstår därmed alltjämt som det domi­nerande problemet i Västeuropa.

Den prognos för den internationella ekonomiska ulvecklingen 1988 som

lades fram i finansplanen är alltjämt i huvudsak giltig. Sammanlaget förut- Prop. 1987/88: 150 ses sålunda för flertalet länder en dämpning av expansionen från och med Bilaga 1 innevarande halvår. Del viktigaste undantaget är den japanska ekonomin, för vilken en klar upprevidering av tidigare prognoser gjorts. Totalproduk­tionen väntas nu växa med över 4 % i Japan i är, eller i ungefär samma takt som 1987. Tillväxten bärs upp av en myckel expansiv inhemsk efterfrågan, understödd av en aktiv ekonomisk politik.

För OECD-området sammanlaget väntas en BNP-tillväxl 1988 på 2 3/4%, vilket är en något starkare tillväxt än vad som angavs i finanspla­nen. Delta är främst en följd av atl andra halvåret i fjol blev starkare än tidigare beräknat. Tillväxten under loppet av 1988 är i stort sett oförändrad jämfört med tidigare prognos. Världshandeln förutses växa med drygt 5 % i volym i år.

I Förenta staterna väntas en dämpning av den privata konsumtionen, vilkel bl.a. hänger samman med en viss normalisering av ijolårels mycket låga hushållssparande. Konsumtionsdämpningen kompenseras till en del av en fortsatt mycket expansiv utveckling av exporten och en investerings-uppgång i anslutning till denna industriella expansion. Av en BNP-lillväxt på ca 21/2% 1988 väntas ungefär hälften motsvaras av en, förbättrad exlernbalans realt, dvs. ökad produktion dels för förbrukning utanför landet, dels för atl ersätta tidigare import.

BNP-tillväxlen i Västeuropa kan visserligen i genomsnitt för 1988 väntas översliga 2%, men den underiiggande trenden är betydligt svagare. För mänga västeuropeiska länder är en avmattning av exporten och en starkare import - dvs. spegelbilden av vad som väntas ske i Förenta staterna - elt viktigt inslag i denna fortsatt dämpade utveckling. I den västtyska ekono­min är också den ogynnsamma utvecklingen av näringslivets investeringar något som är nära kopplat till svaga exporlutsikter och osäkerhet beträf­fande D-markens utveckling - en viktig faktor för de fortsall svaga lill-växtutsikterna. Bestående höga realräntor kan förväntas hålla tillbaka investeringarna i elt flertal länder.

De externa obalanserna mellan de tre största länderna väntas förbli bety­dande. Det amerikanska bylesbalansunderskottet väntas sålunda uppgå till . 140 miljarder dollar i år, medan överskotten i Japan och Förbundsrepubli­ken Tyskland beräknas uppgå lill 85 resp. 45 miljarder dollar. Samfidigt riskerar flera västeuropeiska länder atl få en försvagning av bytesbalansen, särskilt om de skulle höja ambitionsnivån vad gäller den egna tillväxten.

Behovet av åtgärder mot obalanserna

Tillräckliga justeringar av den ekonomiska politiken har ännu inle kom­mit till stånd i de tre största ekonomierna för alt de externa obalanserna skall reduceras i önskvärd omfattning. Etl fasthällande vid nuvarande ekonomiska politik i de stora länderna innebär därmed en risk för att förtroendet pä de finansiella marknaderna viker och atl världsekonomin återigen kommer in i en akut kris. Osäkerheten i prognoserna för tillväxt och handel, liksom för räntor och växelkurser, är därför stor.

Del är således önskvärt alt ytterligare åtgärder vidtas i den inhemska

6

ekonomiska politiken i de större ekonomierna för att säkerställa en läng- Prop. 1987/88: 150 siktig utjämning av obalanserna. Här har självfallet Förenta staterna ell Bilaga 1 stort ansvar när det gäller budgetsaneringen och andra åtgärder ägnade atl förbättra sparandel i ekonomin. Samtidigt är del av vikt all överskollslän-, derna bidrar lill anpassningen genom en högre lillväxl av den inhemska efterfrågan. Annars finns en risk att en stramare politik i Förenta staterna dämpar hela världsekonomins tillväxt. Japan har aktiverat finans- och penningpolitiken och medverkar därmed i anpassningen genom en ökad inhemsk eflerfrågelillväxt. En motsvarande handlingsberedskap har emel­lertid ännu inle demonstrerats i de västeuropeiska överskotlsländerna.

En justering av politiken bör göras så atl den önskade utjämningen av obalanserna sker i former som innebär en god ekonomisk lillväxl och därmed en positiv sysselsättningsutveckling. Om däremot den fortsatta anpassningen främst skulle ske via snabba och okontrollerade, växelkurs-justeringar, skulle delta riskera all leda till en internafionell recession, stigande inflation och ell växande protektionistiskt tryck.

Även om riskerna för ell akut bakslag i den inlernaliondla ekonomiska ulvecklingen inle realiseras, är sysselsältningsutsiklerna för framför allt Västeuropa dystra. Den redan myckel höga arbetslösheten hotar nu äter alt stiga. För all undvika en sådan utveckling krävs en högre tillväxt, vilket i sin lur förutsätter all de hinder som finns för delta undanröjs. Förutsäll­ningarna skiljer sig därvid mellan olika länder, men gemensamt är att det oftast krävs en kombination av stabiliseringspoliliska ingrepp och åtgärder för all förbättra ekonomiernas funktionssätt. Av central belydelse är alt en sädan politik - särskilt på del makroekonomiska området - vidtas i samar­bete mellan länderna. Del synes dock för närvarande inle finnas några förutsättningar all uppnå enighet om behovet av samordnade, makroeko­nomiska stimulansåtgärder i Västeuropa.

Utvecklingsländerna

Situationen förblir allvarlig för flertalet skuldsatta utvecklingsländer. För dessa länder sammantagna minskade visserligen skulden i förhållande lill exporten under 1987, men skuldnivån är likväl betydligt över vad den var 1982, del år dä skuldproblemen blev akuta. En tung skuldtjänslbörda kommer att försvåra möjligheterna att åstadkomma en stabil lillväxl och utveckling i många av dessa länder.

Utvecklingsländernas ekonomiska situation understryker sålunda ytter­ligare betydelsen av god tillväxt och finansiell stabilitet i världsekonomin. Det är vidare av stor vikt atl utvecklingsländerna har tillträde lill industri­ländernas marknader. Etl fortsalt betydande netlolillskoll av resurser utifrån är också en viktig förutsällning för ekonomisk återhämtning i utvecklingsländerna, särskilt i de allra fattigaste.

Sverige fortsätter atl aktivt verka för skuldlältnader för de faltiga länder­na i samband med skuldomförhandlingar i Parisklubben. Del är vidare med tillfredsställelse vi kan konstatera all en utvidgning av den s.k. stmkluran-passningsfacilitelen i Internationella valutafondens regi nu praktiskt taget förts i hamn. Sverige har för denna utvidgning gjort en utfästelse om elt

bidrag på sammanlagt 600 milj. kr. till räntesubventioner, atl betalas ut    Prop. 1987/88: 150

med 150 milj. kr. om året under den närmaste fyraårsperioden med början i     Bilaga 1

är.

I diskussionen om de globala ekonomiska problemen har sedan en lid också en grupp av nyindustrialiserade ekonomier i Asien kommit att stå i fokus. Till denna grupp räknas i första hand Taiwan, Syd-Korea, Hong Kong och Singapore. Efter en oavbrutet hög lillväxl under det senaste decenniet har dessa ekonomier nätt en ansenlig ekonomisk styrka, framför allt genom en stark satsning på exportindustrin. En konsekvens av denna utveckling är att några av dem nu har myckel betydande bytesbalansöver-skolt, och Taiwan har byggt upp en myckel stor valutareserv. Detta är till bekymmer i etl läge där de stora externa obalanserna utgör den kanske viktigaste hämskon för en balanserad global tillväxt. Det är mot denna bakgrund av vikt att dessa ekonomier genom en anpassning av handels­och växelkurspolitiken saml den interna efterfrågan ger sitt bidrag lill alt reducera de externa obalanserna i världsekonomin.

3 Den svenska ekonomin 1988

I årets finansplan gjordes bedömningen atl tillväxten i den svenska ekono­min skulle komma atl dämpas något 1988 och framöver, bl.a. till följd av börsfallel i oktober 1987. De fakta som framkommit de senaste månaderna tyder emellerfid på aU de negativa konsekvenserna av börsfallet blir mind­re än befarat.

Den ekonomiska stafisfiken för slutet av 1987 och början av 1988 tyder på en fortsall relafivt stark utveckling av induslriproduklionen, detaljhan­delns omsättning och antalet sysselsatta. Företagens förväntningar, såsom de kommer fill uttryck i bl.a export- och investeringsenkäter i februari 1988 och i konjunkturbarometrar för industrin och byggnadsverksamheten i mars 1988, är också opfimistiska. Även hushällens optimism har ökat påtagligt efter en tillfällig dämpning i slutet av förra året. Till detta kommer att även aktiebörserna tycks börja återhämta sig, se diagram 1. Sammanta­get bedöms nu börsfallet i oktober 1987 bara fä marginella effekter på den svenska ekonomins utveckling 1988.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

Diagram 1. Aktiemarknaden i New York och Stockholm

Ultimo resp vecka. Index 1986-12-30=100

160

160

140-

-140

120

120

100

100

I I I I  I I I I I I I  I  I I I 1 T I I 1 I I t T I I ITTT-I I I I I TVT-I T I | I I I I I I I I I I I 1 |   I  r I I I I

10

20

30

40

50

10

1988

1987

Anm:Tom vecka 15 1988 Källa: Finansdepartementet

Priser och löner

I finansplanen redovisades tvä prognoser för 1988, baserade på tvä olika anlaganden om lönekostnadernas utveckling. Då hade avtalsrörelsen ännu inle börjat. Nu har emellertid löneavtal slutits för 1988 som täcker större delen av den privata sektorn. Dessa innebär i de flesta fall tämligen låga

avtalsmässiga kostnadsökningar 1988. Därtill kommer emellertid löneglid- Prop. 1987/88: 150 ning. I vissa avtal finns dessutom särskilda garanliklausuler, som ger de Bilaga 1 anställda en garanterad löneglidning, vilken tillsammans med de avtals­mässiga löneökningarna ger en ökning på ca 4%. För den statliga sektorn ökar timlönekoslnaderna med drygt 4% 1988. Under loppet av året stiger nivån med ytterligare ett par procentenheter. För den kommunala sektorn beräknas limlönekostnaderna öka med ca 6%.

Mol denna bakgrund baseras prognoserna för den svenska ekonomins utveckling på atl limlönerna i genomsnitt ökar med 6% 1988. Det är högre än lägallernativet i finansplanen, men inte lika högt som högalternativet. Det innebär atl löneökningslakten i Sverige även i år kommer atl ligga högre än i OECD-området, vilket medför att konkurrenskraften för de svenska förelagen kan komma alt försämras.

Med de angivna fömtsättningarna rörande den inlernaliondla ekonomis­ka ulvecklingen och limlönernas ökning förutses en fortsalt stark ökning av inhemsk efterfrågan 1988, en god BNP-tillväxl och en fortsalt nedgång av arbetslösheten. Utvecklingen väntas emellertid också innebära atl un­derskottet i bytesbalansen ökar jämfört med 1987. Den starkare inlernatio­nella tillväxten och del förbättrade bytesförhållandet - bl.a. lill följd av lägre oljepriser - gör dock alt bytesbalansförsämringen inle blir sä stor som tidigare förutspåddes.

Tabell 1    Försörjningsbalans

Miljarder kr., löpande prise 1987

Procentuell volymförändring

1986

1987

1988

BNP

Import

1 009,2

307,3

1,2 5,6

2,8 6.9

2,2 4,9

Tillgång

1316,5

2,2

3,8

2,9

Privat konsumtion Offentlig konsumtion

Stal

Kommuner Bruttoinvesteringar Lagerinvesleringar' Export

525,0 271,7 74,6 197,1 192,3 -6,4 333,9

4,3 1,3 2,6 0,8 -1,0 -0.5 3.2

4,1

0,7

-0.6

1,1

7,5

-0,3

4,8

3,0 1,1 0.8 1.3

3,8 0,3

2.7

Användning

1316,5

2,2

3,8

2,9

Inhemsk efterfrågan

982,6

1,9

3,4

3,0

' Förändring anges i procent av föregående års BNP.

Den privata konsumtionen ökade med drygt 4% både 1986 och 1987, se

tabell 1. Bakom denna utveckling låg såväl förbättrade realinkomsler för

hushållen som goda möjligheter all låna pengar, stigande förmögenheter

och optimistiska framtidsförväntningar. Ökningstakten har emellertid

dämpats något under senare månader, och för 1988 förutses en ökning av

den privala konsumlionen med 3%. Den offentliga konsumtionen har

däremot ökat relativt långsamt under de senaste två åren - med ca I % per

år. En fortsatt måttlig fillväxl förutses 1988, koncentrerad till den kommu­

nala sektorn.

10

Bruttoinvesteringarna beräknas ha ökat med 7.5% 1987, vilkel är den högsta ökningstakten etl enskilt är sedan mitten av 1960-lalel. Investe­ringsenkäter i början av innevarande är lyder pä en fortsatt höjning av investeringsnivån 1988 med 3,8%. Både när det gäller privat konsumtion och bruttoinvesteringar innebär de redovisade bedömningarna en upprevi­dering av prognoserna för 1988, jämfört med finansplanen.

Den starka efterfrågeulvecklingen har medfört såväl en hög BNP-tillväxl som en snabb importökning 1987, en utveckling som förutses fortsälla 1988. BNP beräknas nu öka med 2,2% 1988.

Med denna bedömning skulle 1988 bli del sjätte året i rad med en relativt god konjunktur. Som framgår av diagram 2 bars BNP-tillväxlen de tvä förslå åren, 1983 och 1984, i hög grad upp av kapitalbildning, främst en kraftig ökning av netloexporlen. Därefter har kapitalbildningen utvecklats svagare. Netloexporlen har sedan 1985 varje år givil negativa bidrag lill BNP-tillväxlen och väntas göra det även 1988. Till följd av den starka investeringsuppgängen 1987, vilken förutses fortsätta i år, beräknas dock kapitalbildningen, totalt sett, öka bäde 1987 och 1988. Sett över en längre period har kapitalbildningen därmed, efter den djupa krisen i slutet av

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

Diagram 2. BNP, Konsumtion och kapitalbildning

Index 1970 = 100, fasta priser

140

130

100

1970

1973

1976

1979

1982

1985

1988

Anm: Med kapitalbildning avses summan av netloexport och investeringar. Källor: Statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

Diagram 3. Konsumentprisindex

12-månaders förändringstal. Utfall tom mars 1988 Sverige t o m februari 1988 OECD

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

m

iiiii[[|i i [iiiiiipi|iiii i iiiiii|i i iiiii nj i|ii ii iiiiii i | j iiiiiiiiii|iiiii i i[iii|i[i i ii ii iii|

1980     1981     1982     1983     1984     1985     1986     1987

Anm: De 14 OECD-länderna är sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrenter till Sverige på världsmarknaden.

Källor: OECD, Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet samt finansdeparte­mentet.

1970-talet och början av 1980-lalel, återhämtat sig och ökat i samma takt som BNP. För att kompensera för den svaga utvecklingen under 1970-lalel skulle emellertid krävas en ännu snabbare kapitalbildning. Svensk industri är fortfarande för liten för atl etl överskott i bytesbalansen skall kunna bibehållas vid del övergripande målet full sysselsälining.

Konsumenlpriserna har, liksom limlönerna, ökat mer i Sverige än i omväriden under senare år, se diagram 3. Del starka eflerfrågetryckel i den svenska ekonomin och bristen på arbetskraft har bidragit lill denna utveckling. En timlöneökning på 6% 1988 beräknas leda lill en uppgång av konsumentpriserna med drygt 5% under loppet av 1988. Årsgenomsnittet för konsumentprisindex 1988 beräknas också ligga drygt 5% över genom­snillet förär 1987.

Bytesbalansen

Bytesbalansen visade ett underskott på ca 5 miljarder kr. 1987 och prognoserna lyder på all underskottet ökar till knappt 11 miljarder kr. 1988, se tabell 2. Den främsta orsaken lill bytesbalansens försvagning 1987 och 1988 är atl efterfrågan ökar mer i Sverige än på våra exportmarknader. Den starka ökningen av inhemsk efterfrågan drar med sig en stor import också under 1988. Marknadstillväxten för de svenska exportföretagen

12

Tabell 2   Bytesbalans

Prop. 1987/88: 150

Miljarder kr., löpande priser

Bilaga 1

1985

1986

1987

1988

Export av varor Import av varor Korrigeringspost

260,5 244,7 -1,3

265,1

232,5 -1,7

281,4

257,4 -1,6

300,1

276,7 -1,7

Handelsbalans

14,5

30,9

22,3

21,7

Tjänslebalans Transfereringsnetto

4,7 -30,4

3,3 -27,4

-1,7 -25,8

-4,0

-28.5

Bytesbalans

-11,2

6,9

-5,2

-10,8

beräknas däremot vara svag, bl.a. till följd av att tillväxten och importen i Danmark och Norge, vilka är viktiga moltagariänder för svensk export, utvecklas svagt. Samtidigt sätter produktionskapaciteten en gräns för ex­portökningen.

Treårskalkylerna, vilka redovisas i det följande, visar atl snabba löne-koslnadsslegringar riskerar all försämra konkurrenskraften. Trots en hög­re löneökningslakt i Sverige än i omväriden de senaste åren är konkurtcns-kraften i svenskt näringsliv för närvarande god. Delta beror dock i hög grad på faktorer av tillfällig karaktär. Delvis kan del förklaras av atl de stora förändringarna i valutakurserna, med en nedvärdering av den ameri­kanska dollarn och en uppvärdering av D-mark och yen, har gynnat svensk exportindustri på flera viktiga marknader. Om en omläggning av den amerikanska ekonomiska politiken gör atl exporten till Förenta staterna växer långsammare i framfiden, skärps emellertid kraven på bättre konkur­renskraft genom pris- och koslnadsanpassning.

Konkurrenskraften har dock i andra avseenden än priser och kostnader utvecklats förmånligt de senaste åren. En betydande omstmkturering av svenskt näringsliv har skett och de svenska företagen har varil framgångs­rika när det gäller atl utveckla och marknadsföra nya produkter. Mark­nadsandelarna för de svenska företagen pä exportmarknaden tycks ha varit i stort sett oförändrade 1987. Under 1988 förväntas emellertid ande­larna minska med nästan I %. Delta är dock i huvudsak en effekt av arbets­marknadskonflikten vintern 1988.

Trots försvagningen mellan 1986 och 1988 uppvisar handelsbalansen fortfarande elt överskoll pä över 20 miljarder kr. 1988. Tjänste- och trans­fereringsbalansen uppvisar däremot ell underskoll på över 30 miljarder kr. 1988. Tjänslebalansen har under de senaste åren försämrats kraftigt, myc­ket fill följd av atl svenskar i allt större utsträckning reser och semestrar utomlands. Del bör emellertid noteras, att en omläggning av Ijänslehan-ddsslatistiken 1987 kan ha medfört ell brott i slalislikserierna, vilkel överdriver försämringen mellan 1986 och 1987. Vad gäller transfererings-nettot, består del till största delen av ränteutgifter på uUandsskulden och u-landsbislånd. Båda dessa poster förutses öka 1988.

13

Tabells    Finansiellt sparande

Piop. 1987/88: 150

Miljarder kr., löpande priser

Bilaga 1

1986

1987

19

Hushåll

1.8

-11,5

-18,1

Företag

11,8

-16,6

-21.2

Offentlig sektor

-6,7

22.9

28,5

Summa_______________________ 69_____ -52_____ -10,8

Anm: Exklusive engängsskaUen på livförsäkringsbolagens förmögenheter 1987.

Sparandet

Den offentliga sektorns finansiella sparande förbättrades frän ell under­skon på 7 miljarder kr. 1986 lill elt överskoll pä 39 miljarder kr. 1987. En minskning lill 29 miljarder kr. 1988 förutses, främst till följd av att engångs­skatten pä livförsäkringsbolagens förmögenheler bortfaller. Exklusive engångsskatten (drygt 16 miljarder kr. 1987) uppvisar emellertid den of­fentliga sektorn ell förbättrat finansiellt sparande 1988, se tabell 3. Denna förbättring kan helt hänföras lill det minskade underskottet i statsbudge­ten.

Förstärkningen av det offentliga sparandel mellan 1986 och 1988 motver­kas emellertid av en ännu större försvagning av den privala sektorns sparande, vilkel resulterar i en försämring av bytesbalansen. Hushållens sparkvol minskade med 2 procentenheter 1987 och en viss fortsall nedgång förutses även 1988. Hushållens finansiella sparande beräknas därmed minska med 20 miljarder kr. mellan 1986 och 1988.

Ännu större är nedgången i förelagens finansiella sparande. Del beräk­nas minska med 33 miljarder kr. mellan 1986 och 1988, framför allt som en följd av omfattande investeringar. Sett i ett något längre perspektiv kan konstaleras, att bruttosparandet, vilkel utgör ett mått på vinsterna i nä­ringslivel, steg mycket kraftigt åren 1982-85 och därefter har stabiliserat sig på den högre nivån. Även bruttoinvesteringarna ökade åren 1982-85, men inte lika mycket som brullosparandet. Investeringsuppgängen har emellertid därefter fortsatt, sä alt brulloinvesleringarna blivit betydligt större än förelagens bmttosparande 1987 och 1988. Del är delta som gör atl förelagens finansiella sparande nu minskar igen.

Sysselsättningen

Efterfrågan på arbetskraft har ökat markant det senaste året i såväl industrin och byggnadsverksamheten som tjänstesektorerna. Sysselsätt­ningen ökade med 36 000 personer 1987 och arbetslösheten reducerades fill 1,9%.

Även under 1988 förutses en hög efterfrågan på arbetskraft. Antalet

sysselsatta beräknas öka med över 50000 personer och arbetslösheten

bedöms fortsätta alt minska något. Den starka ulvecklingen på arbets­

marknaden kan under året medföra problem i form av överhettning med

svårigheter för många företag, liksom för delar av den offentliga sektorn,

au rekrytera arbetskraft.

14

4 Sveriges ekonomi under de närmaste åren

Prop. 1987/88:150

. , rr    o    ,   ,,   ,

Bilaga 1

4.1 Treårskalkylerna

"

Som underlag för den ekonomiska politiken pä medellång och lång sikt görs i finansdepartementet långtidsutredningar och Ireårskalkyler. De se­nare kan ses som årliga rullande uppföljningar av långtidsutredningarna och deras syfte är atl ge elt underiag för utformningen av slabiliseringspoli-liken under de närmaste åren.

1 årets Ireårskalkyler (bilaga 1.2) analyseras den svenska ekonomins utveckling under perioden 1989-1991. Delta sker med hjälp av några scena­rier baserade pä olika förutsättningar avseende ulvecklingen både i Sverige och internationellt. Exempelvis studeras vilken lyp av anpassning som krävs vad gäller priser och kostnader för att under de närmaste åren närma sig de önskade ekonomisk-politiska målen. Treårskalkylerna är således i den meningen kravkalkyler, inle prognoser för den mest sannolika ulveck­lingen.

Problemen

Del ekonomiska lägel i Sverige är idag i de flesta avseenden gott. Likväl inger bytesbalansens utveckling saml pris- och kosinadsslegringen bekym­mer.

Efter de båda devalveringarna i början av 1980-lalel har industriföreta­gens arbetskraftskostnader per producerad enhet ökat mer än i konkur­rentländerna inom OECD. Ändå var, vid ingången av 1988, de relativa arbetskraftskostnaderna per producerad enhet inom tillverkningsindustrin fortfarande ca 8% lägre än vid början av 1982. Om den snabba kostnads-stegringen fortsätter, kommer emellertid denna kvarstående effekt av de­valveringen 1982 alt försvinna. Då kommer del inle längre atl vara möjligt all ha en fortsatt god lillväxl i ekonomin och alt upprätthålla den höga sysselsättningen. Mot denna bakgrund preciseras i treårskalkylerna den löne- och prisstegringstakl som är förenlig med god lillväxl och låg arbets­löshet samtidigt som bytesbalansen förbättras.

De senaste årens bytesbalansunderskoll förefaller emellertid inle i första hand all ha uppställ till följd av ett alltför högt kostnadsläge med åtföljande efterfrågeborlfall. Kosinadsslegringen har på flera delmarknader delvis kompenserats av fallande dollarkurs. I slället uppger en stor del av indu­strin bristande kapacitet som främsta hinder för ökad produktion. Under­skollen i bytesbalansen är i huvudsak orsakade av en stark stegring av den privala konsumlionen, framför allt av varaktiga konsumtionsvaror, saml av omfattande investeringar i näringslivel.

En fortsatt gynnsam utveckling för den svenska ekonomin förulsälter att

exportens och investeringarnas andel av den totala resursanvändningen i

ekonomin ökar. De högre investeringarna är mol denna bakgrund positiva.

Problemet är den privata konsumlionen, som under de båda senaste åren

ökat i en takt som väsentligt överstiger den som är förenlig med fortsatt

samhällsekonomisk balans. En central fråga i treårskalkylerna är därför

hur stort utrymmet för konsumtion - privat såväl som offentlig - kan

15

länkas vara under de kommande tre åren.

Samtidigt som den privata konsumlionen ökat och hushållssparandel Prop. 1987/88: 150 sjunkil har sparandel i den offentliga sektorn förbättrats. Delta beror Bilaga 1 emellertid delvis på all skatlelryckel, mätt som skatters och avgifters andel av BNP, har ökat under senare år. Riksdagen har uttalat som sin uppfattning all skattetrycket inle bör stiga yllerligare. Regeringens upp­fattning är alt skattetrycket gradvis bör sänkas, när det stalsfinansidla läget och stabiliseringspolitiken så tillåter. Delta innebär all del inle längre är möjligt atl kompensera ell försämrat hushållssparande med en uppgång i del offentliga sparandel, som åstadkoms med ell höjt skatteuttag. I treårs­kalkylerna preciseras mol denna bakgrund en finansiell utveckling i den offentliga sektorn som är förenlig både med gjorda åtaganden rörande offentlig service och offentliga transfereringar och med all samhällsekono­min rör sig mot balans.

En gynnsam utveckling

Utgångspunkten för scenariot med en förhållandevis gynnsam utveck­ling för den svenska ekonomin under perioden 1989-1991 är atl arbetslös­heten skall vara oförändrat låg samtidigt som bytesbalansens saldo skall förbättras.

I den inlernationella bild som lagts lill grund för analysen av den svenska ekonomin har tillväxten i industriländerna efter en viss dämpning 1989 förutsatts öka något under perioden. Världshandeln beräknas då öka med i genomsnitt 4,5% per år för hela treårsperioden. Nägon mer påtaglig upp­gång i världsinflationen förutses inte. Detta sammanhänger i huvudsak med all den ekonomiska politiken i OECD-området förutsätts vara fortsalt stram och arbetslösheten hög.

Om tillväxten i den svenska ekonomin skall kunna upprätthållas och det skall vara möjligt atl värna den fulla syssdsällningen samtidigt som bytes­balansen förbättras, krävs en stark konkurrenskraft. På kort sikt kan lönekostnaderna stiga pä vinstnivåns bekostnad, men enligl kalkylerna krävs en fortsatt god vinstnivå under kommande år för alt generera de nödvändiga investeringarna. Inte heller är del möjligt atl räkna med all nya dollar- och oljeprisfall skall kompensera för en snabb koslnadsstegring. Därav följer alt priser och löner måste öka något långsammare än i omvärl­den.

Konkurrenskraften kan även förbättras pä andra sätt än via låga nomi­nella löneökningar, l.ex. genom utveckling av nya, bättre produkter. Själv­fallet bör en sådan utveckling eftersträvas. Tecken finns också på atl konkurrenskraften i denna senare mening har förbättrats under senare är. Även sedan hänsyn tagits lill detta krävs emellertid all löneökningslaklen dämpas.

I treårskalkylerna fömlsälts all de nominella lönerna ökar med 3% per

är under 1989-1991. Löneökningar av denna storlek innebär alt de svenska

relativpriserna kan sänkas marginellt under 1990 och 1991. Därmed kom­

mer svenska producenler mol slulet av treårsperioden all kunna öka sina

marknadsandelar på exportmarknaderna. Över perioden sker en förbätt­

ring av bytesbalansens saldo från -13 miljarder kr 1989 fill -8 miljarder kr.

16

1991. Utgångsläget är sådant att det kan vara svårt att åstadkomma ett positivt saldo under perioden, samtidigt som den inhemska efterfrågan och i synnerhet investeringarna utvecklas starkt. Med en utveckling enligt de skisserade banorna bör emellertid saldol bli positivt efter ytterligare elt par år.

Beräkningarna utgår vidare från att det är nödvändigt att hålla tillbaka de offentliga utgifternas ökningslakt. För atl del totala skattetrycket inle skall öka krävs att utgiftsökningstakten är låg. I det rådande ekonomiska läget -med tendenser till överhettning på arbetsmarknaden - finns det dessutom stabiliseringspoliliska skäl alt hålla nere ökningslakten för den offentliga konsumtionen och transfereringarna. Detta är ocksä nödvändigt om inves­teringarna skall kunna öka ulan atl bytesbalansen försvagas yUeriigare.

I treärskalkylernas gynnsamma scenario ökar den offentliga konsumtio­nen med 0,8% per år realt. Den volymökningstakten innebär att gjorda offentliga åtaganden kan infrias. Pä samma vis har den offentliga sektorns inkomster skrivits fram under antagandet all existerande principer för skalle- och avgiftssystemet bibehålls. Med dessa antaganden kommer såväl det offentliga finansiella sparandel som skattetrycket, alt ligga kvar vid en i stort sett oförändrad nivå.

När det gäller den privala konsumtionen talar del mesta för all den inle kommer alt öka i den takt som varil fallet under senare år. Dels medför anpassningen nedåt av lönernas ökningstakt atl hushållens disponibla in­komster kommer att öka långsammare. Dels är det inte sannolikt atl hushällen i längden kommer alt vilja öka sin skuldsäUning. 1 de redovisade beräkningarna har antagils alt den privata konsumtionen under 1989 ökar med 1,5%. Under de därpå följande åren beräknas ökningstakten till I % per är.

Konsumtionsdämpningen skapar utrymme för en uppgång i investering: arna. Särskilt är del invesleringarna i den konkurrensutsatta sektorn som

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

Tabell 4   Försörjningsbalans enligt treärskalkylernas gynnsamma alternativ 1989-1991

Procentuell

volymförändring

1989

1990

1991

BNP

1,7

1,8

2,1

Import

3,4

3,4

2,9

Tillgång

2,1

2,2

2,3

Privat konsumtion

1,5

1,0

1,0

Offentlig konsumtion

0,8

0,8

0,8

Stat

0,2

0,2

0.2

Kommuner

1.0

1,0

1.0

Bruttoinvesteringar

2,3

2,9

3,4

Lagerinvesteringar'

0,5

0,2

-0.2

Export

2,7

4,1

5.1

Användning

2,1

2,2

2,3

Inhemsk efterfrågan

1,9

1,5

1,3

Förändring i procent av föregående års BNP

17

2    Riksdagen 1987/88. I .saml. Nr 150. Bilaga 1

Tabell 5    Finansiellt sparande enligt treärskalkylernas gynnsamma alternativ 1989-1991

Miljarder kr., löpande priser

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

1989

1990

1991

Hushåll Företag Offentlig sektor

Summa (bytesbalans)

21

-20

-16

17

-18

-20

26

25

28

-8

-13

-13

skjuter fart när netloexporlen ökar. 1 industrin ökar invesleringarna i genomsnitt med 3,7% per är. Den önskvärda vridningen av resursanvänd­ningen frän konsumtion lill kapitalbildning kommer därmed lill stånd.

Sammanlaget medför delta atl tillväxten i ekonomin under de komman­de tre åren i genomsnitt kommer alt bli strax under 2% och stiga under periodens lopp. Uppgången beror i allt väsentligt på en förbättrad netloex­port, men även på uppgången i investeringarna. Tillväxten medför alt sysselsättningen ökar med 80000 personer. Detta innebär i sin tur atl det finns förutsättningar för en fortsatt låg arbetslöshet, 1,7 %, trots ett växan­de arbelskraflsulbud.

Slutsatsen blir all det är möjligt all upprätthålla tillväxt och sysselsätt­ning i ekonomin under de kommande tre åren och att samtidigt förbättra bytesbalansen och sparandel. För delta krävs emellertid väsentligt lägre nominella löneökningar än under senare år.

Risken för en sämre utveckling

Om inte löneökningarna anpassas nedåt, ulan följer det mönster som varit rådande, blir utvecklingen betydligt sämre. Vid löneökningar på 6-7% per år försämras industrins konkurrenskraft, vilket, allt annat lika, på sikt medför fallande marknadsandelar och en vikande export. Bytesba­lansens saldo blir något sämre, -10 miljarder kr 1991, än i alternafivet med lägre löneökningar. Atl saidoförsämringen inte blir större, beror pä att den inhemska ekonomiska akliviteten - och därmed importen - kraffigl däm­pas. Sålunda minskar invesleringarna i näringslivel, vilkel bromsar den på längre sikt nödvändiga utbyggnaden av den konkurrensutsatta sektorn. Tillväxten i ekonomin faller lill 0,9% för år 1991. Vid denna låga lillväxl förmår inle ekonomin ge arbete ål alla som söker sig ul på arbetsmarkna­den. Därmed ökar arbetslösheten så atl den i slutet av perioden uppgår till drygt 3 %. Arbetslösheten nära nog fördubblas på bara tre år.

En expansiv politik kan i en sådan situation inle bota problemen. Om läget i den svenska ekonomin, lill följd av en alltför snabb pris- och löneökningslakl, försämras kraftigt, skulle en expansiv ekonomisk politik bara föra oss tillbaka lill den situation som rådde under senare delen av 1970-lalel, med stigande budget- och bytesbalansunderskoll. 1 detta läge tvingas en åtstramning av finanspolitiken fram, vilkel innebär alt det blir lillväxl- och syssdsätlningsmålen som får vika.

Kraven pä en anpassning av pris- och lönestegringen skärps ytterligare

om den inlernaliondla ulvecklingen blir väsenfiigt sämre. Utgångspunkten Prop. 1987/88: 150 är här svårigheterna all komma tillrälla med budgelunderskotlel i Förenta Bilaga I staterna, vilkel kan medföra en förlroendekris för dollarn, med fallande dollarkurs och elt högre ränteläge. 1 treårskalkylerna presenteras ett så­dant scenario. Där anlas också all en slram politik bedrivs i Västeuropa för att undvika bytesbalansunderskoll. Della resulterar i en stagnerande världshandel.

Konsekvenserna för den svenska ekonomin blir dä allvarliga, även om pris- och lönekostnadsulvecklingen anpassar sig till den i omvärlden. Den ekonomiska tillväxten faller lill 1,4% per år samlidigl som arbetslösheten ökar till 2,9% och bytesbalansens saldo blir -20 miljarder kr. 1991.

Om inle koslnadsulvecklingen i Sverige i detta sämre internationella scenario anpassas nedåt, ulan ligger kvar på en fortsall hög nivå, blir konsekvenserna ännu allvarligare. Kombinationen av en lägre världsmark-nadslillväxl och alllför höga lönekoslnadsökningar leder till en drastisk nedgång i tillväxt och sysselsättning. Den rådande osäkerheten i värids­ekonomin och risken för en väsentligt sämre inlernaliondl utveckling understryker därmed kraftigt behovet av all åsladkomma en anpassning av pris- och löneökningslaklen lill den som råder i de viktigaste konkurrent­länderna.

4.2 Långtidsbudgeten

Vid sidan av treårskalkylerna har också gjorts en långtidsbudget (bilaga 1.3) för all belysa den finansiella utvecklingen i första hand i slalen, men även i andra delar av den offentliga sektorn. Av långtidsbudgeten framgår de stalsfinansidla konsekvenserna på fem års sikl av fattade beslul och redan gjorda åtaganden. I långtidsbudgeten görs alltså inte några bedöm­ningar av vilka budgetpoliliska förändringar som bör genomföras vare sig på utgiftssidan eller av skalle- och avgiftsreglerna: den är en ren kon­sekvenskalkyl som visar effekterna av redan fattade beslut under vissa förutsättningar.

Beräkningarna baseras pä tvä olika alternativ för den ekonomiska ut­vecklingen, lågaliernalivel och högallernalivel, vilka anknyter lill treårs­kalkylerna. Lågalternativel innebär all lönestegringen dämpas till 3% per år efter 1988. I högallernalivel ligger limlöneökningen inledningsvis kvar på 6%, för all därefter långsamt sjunka ned till 4,5% slulärei 1993. I lågaliernalivel sjunker inflationen gradvis ned lill 2%. i högallernalivel ligger den kvar på mer än dubbelt sä hög nivå.

Alternativet med en lägre pris- och lönestegring ger en fortsatl förbätt­

ring av budgetsaldol. dock efter en viss, inledande försämring under bud­

getåret 1989/90. Denna försämring är lill största delen en engängseffekl till

följd av en omläggning av redovisningsprinciperna för slalsskuldväxlar.

Omläggningen minskar temporärt ränteutgifterna och förbättrar därmed

även budgetsaldol 1988/89. Denna förbättring vänds dock i en temporär

försämring igen budgetåret 1989/90, dä omläggningen är genomförd. Del

underliggande budgetsaldol förändras inte någotdera året.

19

Tabell 6    Långtidsbudgeten för perioden 1988/89-1992/93

Miljarder kr., löpande priser

a. Lågalternativet

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

1988/89      1989/90      1990/91      1991/92      1992/93

345,8

Inkomster Utgifter exkl stalsskuldräntor Statsskuldräntor Budgetsaldo

351,4

366,0

382,4        396,9

299,5

315,0

325,5

336.6       343.6

53,0

59,0

59,0

59,0

58.0

-6,7

-22,6        -18.5        -13,2        -4.7

b. Höglternativet

1988/89     1990/91      1991/92      1992/93      1992/93

345,8

Inkomster Utgifter exkl. statsskuldräntor Stalsskuldräntor Budgetsaldo

371,3

384,8

399,0

299,5

327,2

351.2

373,4

53,0

59,0

62,0

65,0

-6.7

-14,9        -28,4        -39,4

415.2

393,0 70,0

-47,8

1 lågaliernalivel vänds denna temporära försämring lill det bättre fr.o.m. budgelåret 1990/91 och mot slutet av perioden blir budgetunder­skottet mindre än dagens. Såväl statsulgiflernas som statsinkomsternas andel av BNP blir lägre än i dag. Såväl inkomstökningen som utgiftsök­ningen uppgår i genomsnitt lill 3,5% per år under perioden, allt mätt i löpande priser.

I högallernalivel blir resultatet i stället en successiv ökning av budgetun­derskottet. Såväl inkomster som utgifter ökar snabbare än i lågaliernalivel. Inkomsterna ökar i löpande priser med i genomsnitt 4,7% per år, medan utgifterna ökar med hela 7,0% per år i genomsnitt under perioden. Utgif­ternas andel av BNP börjar därmed öka igen, efter de senaste årens nedgång.

Skillnaden mellan alternativen beror i huvudsak på att i alternativet med hög inflation, så blir den ekonomiska tillväxten lägre och räntenivån högre. Detta innebär att kostnaderna för slatsskuldräntorna stiger under perio­den. När budgetunderskotten väl börjat stiga, ökar ränteutgifterna ännu mer. Vidare blir kostnaderna för sysselsättningsskapande åtgärder ocksä markant högre i detta alternativ till följd av den sämre ekonomiska ulveck­lingen och den högre arbetslöshet den skulle föra med sig. Dessutom innebär den högre pris- och löneslegringstaklen alt kostnaderna för trans­fereringarna, säsom folkpensioner, stiger snabbare. Detsamma gäller den statliga konsumtionen, såsom t.ex. försvaret.

Den enskilda utgiftspost som ökar mest under den närmaste femårspe­rioden är bostadssubventionerna. Detta gäller båda alternativen. Förkla­ringen är ökat bostadsbyggande i kombination med ett generöst subven­tionssystem, som innebär att slalen i stor utsträckning får bära räntekost­naderna. De reala räntesubventionerna till bostadsbyggande ökar med i genomsnitt hela 11 % om året under perioden. Detta skall jämföras med de totala statsutgifternas reala ökning, som uppgär lill 1,4 % om året i lågalier­nalivel.

20

Den allmänna ekonomiska ulvecklingen, inklusive infiationens och till-    Prop. 1987/88: 150 växtens ulveckling, har en avgörande belydelse för slalsfinanserna.  I    Bilaga 1 realilelen är emellertid den allmänekonomiska ulvecklingen ännu mer betydelsefull än vad som framgår av långtidsbudgeten och de skillnader mellan hög- och lägallernaliven som där framkommer.

Långtidsbudgeten är nämligen en mekanisk konsekvensberäkning, som inle tar hänsyn lill samspelet mellan budgeten och samhällsekonomin i stort. Långlidsbudgelkalkylen är statisk och partiell i så måtto atl den görs med fasta antaganden för hela perioden. Resultatet för ell år påverkar således inle fömlsällningarna för resten av perioden. En svag ekonomisk tillväxt ger alltså en rad följdeffekter på samhällsekonomin, vilka ej beak­tas i långlidsbudgetberäkningarna, men som ändå torde ha betydande effekter på budgeten. Saidoförsämringen i högallernalivel skulle, lill följd av minskade inkomster och stigande utgifter, därför i praktiken sannolikt bli ännu större än vad beräkningarna ulvisar.

Elt problem, också i lågalternativet, är atl socialförsäkringssektorns finansiella sparande försvagas. Det förbättrade finansiella sparandel för slalen i lägallernativet motverkas av ell försvagat finansiellt sparande i främst AP-fonden. Under perioden ökar ATP-ulgifterna snabbare än in­komsterna frän avgifter och fondavkaslning. För all de offentliga finanser­na totalt sett skall kunna visa etl stabilt överskott måste således socialför­säkringssektorns och statens finanser förstärkas. Atl förslärka AP-fondens inkomster genom höjda ATP-avgifter skulle dock försvåra lönebildningen och driva upp kostnaderna i näringslivel, om det inle balanseras av mot­svarande reduceringar av andra arbetsgivaravgifter. Det är därför väsent­ligt all se över koslnadsulvecklingen i socialförsäkringssystemet och all driva vidare elt aktivt budgetarbete.

Lägallernativet i långtidsbudgeten uppvisar i stort sett, efter den iniliala försämring som kommer de båda närmaste åren, den förbättring av den offentliga sekloi;ns finansiella sparande som förutsattes i den senaste lång­tidsutredningens balansallernaliv. Man bör dock hälla i minnet atl lång-tidsbudgelmelodiken bygger på all enbart redan fattade beslut kon-sekvensberäknas. Alla eventuella utgiftsökningar på statsbudgeten och i socialförsäkringsseklorn utöver dem som beaktas i långtidsbudgeten måste därför, om inte ulvecklingen skall bli sämre än i långtidsbudgeten, finansi­eras genom motsvarande minskning av andra utgifter.

De strama riktlinjer för statens utgiftspolitik som tillämpats under senare år måste därför gälla även fortsättningsvis. Skulle de frängås, och om inflationen ligger fortsatt högt, kan slalsfinanserna komma all snabbi för­sämras igen.

21

5 Den ekonomiska politikens inriktning

Prop. 1987/88:150

5.1 Finanspolitiken

Bilagal

Syftet med den tredje vägens politik är alt åstadkomma en ekonomisk tillväxt som säkerställer full sysselsättning och bevarar välfärden samfidigt som inflationen hålls tillbaka och underskotten i ekonomin elimineras. Under de gångna åren har vi inle bara lyckats bevara välfärden, utan på väsentliga områden också utvecklat den. Vi har nu nätt i det närmaste full sysselsättning, även om det fortfarande finns problem i delar av landet. Däremot har del visat sig vara betydligt svårare att sänka inflationen ned till den önskade nivån. Det starka eflerfrågetryckel på arbetsmarknaden bidrar till atl lönekostnadsstegringen är snabbare än i konkurrentländerna. Den privata konsumtionen har ökat starkt, vilket drivit upp importen. Hushållssparandel är för lågt och den konkurrensutsatta delen av närings­livet är fortfarande för liten. Tillsammans medför dessa faktorer alt bytes­balansen försämras igen.

De kalkyler över den möjliga ekonomiska ulvecklingen de närmaste åren som redovisas i denna reviderade finansplan innebär all svensk ekonomi kommer alt kunna växa i förhållandevis god takt, med hög sysselsättning och stigande realinkomsler utan att den samhällsekonomiska balansen äventyras men bara under fömtsättning alt konsumtionsökningen be­gränsas och lönekostnadernas stegring dämpas påtagligt jämfört med före­gående är. Om konsumtionen och lönekostnaderna skulle forlsälla atl växa lika snabbi som tidigare, skulle Sverige på nytt få oroande stora underskott gentemot utlandet. Den ekonomiska politiken skulle ställas inför del svåra valet mdlan ökad arbetslöshet och växande underskott med vidhängande skuldsättning gentemot utlandet. På längre sikt kommer inte ens det valet atl finnas; vid fortsatta stora underskott kommer en åtstramning och försämrad sysselsättning att tvingas fram.

För återstoden av 1988 lyder prognoserna pä att den inhemska efterfrå­gan kommer alt fortsätta att öka i snabb takt. Del gäller såväl konsumtion som investeringar. Det drar med sig en relativt hög BNP-tillväxl med ökad brist pä arbetskraft och risk för uppdrivna lönekostnader. Delar av arbets­marknaden är klart överhettade. Eflerfrägeökningen drar också med sig en snabb löneglidning, stigande import och försämrad bytesbalans.

1 delta läge framstår tre uppgifter som centrala för den ekonomiska politiken. Överhettningen måste motverkas genom en dämpning av efter­frågan. Lönebildningen måste påverkas i syfte att åstadkomma en kost­nadsutveckling som är förenlig med låg inflation och yttre balans. Ekono­mins funktionssätt måste förbättras, så att fillväxl och kapaciletsutvidgan-de investeringar stimuleras.

De stabiliseringspoliliska ingreppen bör utformas sä alt arbetslösheten hålls på en fortsalt låg nivå. Den svenska regeringen accepterar icke en inflationsbekämpning som använder ökad arbetslöshet som medel för atl pressa tillbaka pris- och koslnadsslegringarna. Uppgiften är att minska inflationen utan alt öka arbetslösheten.

Mot denna bakgrund bör en rad åtgärder vidtas i syfte all dämpa den

privata konsumtionsuppgången, öka sparandet och underlätta avtalsrörd-

22

sen 1989.

Den inhemska efterfrågan bör dämpas genom en slram finanspolitik.

Prop. 1987/88: 150

Tobaksskatten bör höjas med 5 öre per cigarrett. En motsvarande höjning    Bilaga 1 bör också ske för vissa andra tobaksvaror. Skallehöjningen bör genomfö­ras den 6 juni 1988. Den medför alt priset pä cigarretter stiger med ca 10%. De ökade statsinkomsterna kan beräknas till ca 500 milj. kr.

Vidare bör förelagens möjligheter atl göra avdrag för mervärdeskatt för representationskostnader minskas. Del föreligger för närvarande vissa skillnader mellan inkomstskatten och mervärdeskallen vad gäller repre­sentation. Den i inkomstskatten mer begränsade avdragsrätten bygger på uppfattningen atl representationen i vissa fall har karaktär av privala levnadsomkostnader. Något egentligt skäl till nu föreliggande skillnader finns inle. Utredningen om indirekta skatter skall pröva mervärdeskattens bas och omfattning. I avvaktan på resultatet av denna utredning bör avdragsreglerna skärpas, så atl mervärdeskatten följer inkomslskaltereg-lerna. Det som inle berättigar till avdrag från inkomstskatten bör inte heller berättiga till avdrag för moms.

Regeringen har tidigare föreslagit en höjning av studiemedlen. Senare i dag kommer regeringen också att föreslå riksdagen atl 125 milj. kr. per år under de kommande fyra budgetåren anvisas för ätgärder mol främmande undervaltenskränkningar. Därutöver anvisas 200 milj. kr. för etl nytt min­röjningsfartyg. Behovet av en stram finanspolitik nödvändiggör att dessa kostnader till fullo finansieras. Jag vill i della sammanhang erinra om alt det finns en bred enighet i riksdagen om del lämpliga i en höjning av oljeskallen.

En höjning av oljeskatten är motiverad även av energipoliliska skäl. Låga oljepriser och låg dollarkurs motverkar strävandena atl spara energi och ersätta olja med andra energislag. En lämpligt avvägd skattehöjning bör kunna få en viss dämpande inverkan på efterfrågan av olja och även medverka lill atl relativpriserna mellan olika energislag förändras till fördel för de energianvändare som satsat pä inhemska bränslen.

Totalt bör skatten på eldningsolja och andra oljor höjas med 75 kr. per m', vilket motsvarar en inläktsökning på drygt 600 milj. kr. Höjningen bör träda i kraft den Ijuli 1988.

Många stora förelag innehar för närvarande mycket omfattande likvida medel. Dessa har under senare lid i hög grad använts lill uppköp av andra förelag. Myckel talar också för alt likviditeten medverkat lill den kraftiga kredilexpansionen och är en faktor som kan driva upp lönekostnadssteg­ringarna. Likviditeten är framför allt koncentrerad till de största företagen.

Mol denna bakgrund bör en indragning av en del av likviditeten i de större förelagen genomföras. Icke-finansidla företag bör sälta av 15% av sina likvida medel, efter avdrag för etl fribelopp på 50 miljoner kr., på ett särskilt konto i riksbanken. Inbetalningarna bör ske i augusti 1988 och januari 1989 och medlen bör slå inne till juli 1990. Sammantaget beräknas ca 10 miljarder kr. dras in på detta vis.

Vid sidan av dessa finanspolitiska åtgärder bör yllerligare insatser göras i syfte att stimulera sparandel och begränsa den privata konsumtionsök­ningen. Till della återkommer jag i det följande.

Regeringen anser alt lägre skattesatser bör införas på arbete och sparan-

23

de. Frågan om en genomgripande reform av inkomslskallesyslemel utreds Prop. 1987/88: 150 f.n. i en pariamentariskl sammansatt kommitté. En skallereform baserad Bilaga 1 på detta utredningsarbete kan dock tidigast inledas är 1990. Redan för 1989 bör dock en viss sänkning av inkomstskatten äga rum. Detta bör ske genom att grundbeloppet sänks med 3-4 procentenheter för i första hand de heltidsarbetande. Kravel pä en stram finanspolitik gör atl dessa skatte­sänkningar mäste finansieras. Regeringen avser att återkomma till riksda­gen dels med förslag om den närmare utformningen av 1989 ärs skatteska­la, dels med förslag om höjd indirekt beskattning.

5.2 Penningpolitiken

Penningpolitiken har under längre lid utformats mot bakgrund av en kraftig privat konsumlionsökning och tendenser till överhettning i vissa sektorer. De ekonomiska utsikterna för 1988 ändrar inle förutsättningarna för pen­ningpolitikens inriktning.

Den tendens till fallande internationella räntor som rådde under slutet av 1987 och början av innevarande är bröts i mars i och med att räntorna i Förenta staterna började stiga, beroende på starkare tillväxt än väntat. Marginalerna mellan de svenska penningmarknadsränlorna och motsva­rande räntor utomlands har vidgats något. Valutaflödena har trots detta i stort sett varil i balans under första kvartalet. Den länga räntan har sjunkil nägot sedan årsskiftet, främst som en reaktion på den internationella ränteutvecklingen.

Stimulans av sparandet

Försvagningen av bytesbalansen gör alt penningpolitiken i högre grad måste beakta den externa balansen. Även utvecklingen på den inhemska kredilmarknaden nödvändiggör en relativt hög ränta. Ullåningsexpan-sionen lill hushållen visade ännu i början av året inte några tecken på uppbromsning. Bankerna och finansbolagen upprätthåller fortfarande en hög utlåningstakt, och bosladsinstilutens utlåning har varil mer dämpad.

Den överenskommelse om vissa lägsta amorleringsvillkor som funnits mellan riksbanken och kreditinstituten har i mars i år upphört all gälla sedan den sagts upp av en avtalspart. Antalet brott mol överenskommel­sen hade då blivit myckel slort. Detta är betänkligt, inle minsl av sociala skäl; åtskilliga hushåll råkar i dag illa ut genom all la pä sig för stora län. Del är en viktig uppgift all verka för all krediiprövning, rådgivning, mark­nadsföring, upplysning och skatteregler tillsammans verkar så atl en alllför stor skuldsättning kan undvikas.

I detta syfte bör tillsättas en särskild utredning med uppgift all föreslå åtgärder i syfte att begränsa hushållens skuldsättning och all undvika de sociala skadeverkningar som skuldsättning i vissa fall medför. Utredning­en bör samråda med bl. a. inkomstskalteutredningen, spardelegationen och konsumentverket och skall lägga fram sina förslag före utgången av oktober 1988.

24

Redan tidigare har riksdagen i syfte att stimulera hushållssparandet Prop. 1987/88: 150 beslutat atl de som börjar spara i allemanssparandel under liden I april-30 Bilaga I december 1988 erhåller en extra bonus. Vidare har möjligheten öppnats att inom ramen för allemanssparandel bedriva s. k. ideellt sparande. Regering­en har också uppdragit åt spardelegationen all kartlägga sparandet i Sveri­ge och all föreslå ätgärder som kan leda lill ell ökat hushällssparande. Uppdraget skall redovisas före årets slut.

Regeringen föreslår nu nya åtgärder för alt stimulera hushållssparandet. Sparvillkoren för ungdomar förbättras genom införandet av en ny spar­form, ett s. k. ungdomsbosparande. Genom ungdomsbosparandet främjas ungdomars sparande för uppbyggnad av en ekonomisk buffert och för finansiering av bosladsförvärv och bosättning. Vidare föreslås all en extra insättning pä 5 000 kr. i allemanssparandel skall vara möjlig under liden fr.o.m. december 1988 t.o.m februari 1989. Samtidigt höjs gränsen för totalt tillåtna nettoinsätlningar i allemanssparandel frän 60000 kr. till 75000 kr.

Regeringen föreskriver nu vidare krav på viss minsta kontantinsats eller motsvarande vid kreditköp. Kravel på kontantinsats sätts lill 50% för bilar och 40% för övriga varor. Denna åtgärd är avsedd atl dämpa expansionen av konsumtionskrediler och därmed även motverka de sociala skadeverk­ningar som inte minsl kontokorlskrediler visat sig ge upphov till.

Strukturåtgärder för de finansiella marknaderna

Regeringen har tidigare, för att dämpa aktiviten på penningmarknaden, föreslagit all omsältningsskallen på aktier utvidgas till all omfalla värde­papper som omsätts på penningmarknaden. Den likvidilelsindragning som nu föreslås för de större förelagen torde också innebära atl akliviteten på de finansiella marknaderna dämpas.

Regeringen har nyligen föreslagit all ell krav införs på auktorisation för finansbolag. Auklorisationen skall ersätta nuvarande registrering; elt krav på minst 5 milj. kr. i aktiekapital kommer atl ställas för auktorisation. Dessutom har föreslagits all finansieringsverksamhel riktad mot hushåll endast får bedrivas av auktoriserade inslilut.

Vidare har regeringen uppdragit ål en särskild utredare alt kartlägga pris- och kostnadsutvecklingen inom banksystemet. I uppdraget ingår ocksä att belysa graden av konkurrens efter avregleringen av kredilmark­naden.

I delta sammanhang bör också nämnas det förslag som regeringen nyli­gen lagt fram om att inrätta en femte fondstyrelse inom AP-fonden med räll atl placera medel på aktiemarknaden.

På såväl aklie- och oplionsmarknaderna som penningmarknaden har

utvecklingen sedan börsfallel i oktober 1987 präglats av större stabilitet

saml lägre omsättning än dessförinnan. En översyn av gällande regelverk

på optionsmarknaden har skett och bankinspektionen har sett till alt ruti­

ner och kontroller skärpts hos aktörerna på marknaden. Ytterligare åtgär­

der kommer att aktualiseras i anledning av optionsulredningens nyligen

framlagda förslag och de väntade förslagen från värdepappersmarknads-

25

kommittén samt kreditmarknadskommittén.

Finansieringen av statens lånebehov

Förutsällningarna för statens upplåning har förändrats radikalt under de senaste åren. Sedan placeringspliklen för försäkringsbolagen och AP-fon­den avskaffades i november 1986 sker all upplåning på marknadsmässiga villkor. Vidare har statens uppläningsbehov minskal kraftigt, frän 53 mil­jarder kr. 1985 till en nelloamorlering på 11 miljarder kr. 1987. Ulan engångsskatten pä livförsäkringsbolag m.fl. skulle statens lånebehov i fjol ha uppgått lill 5 miljarder kr.

Under 1988 förutses statens upplåningsbehov vara fortsall litet, ca 4 miljarder kr. Normen atl slalen inle skall låna i utlandet ligger fast.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

Tabell 7   Finansiering av statens lånebehov 1986-1988

Miljarder kr.

1986

1987

12 10 15

12

-17 -6

32

Statens kassamässiga saldo' ./. valutaförluster pä

statens utlandslån ./. engångsskatt -I- riksgäldskontorets

kreditgivning

Statens lånebehov

Finansiering:

1. Riksbanken

därav: nettoinsättningar på olika inves­teringskonton kassakravsmedel övrigt

2.     Inhemsk marknad

därav: allemanssparande

premie- och spar­obligationer övrigt

3. Utlandet

Summa finansiering

35

3

0

-3

0

16

0

0

1

3

32

-11

4

28

-8

1

-5

1 -3 10

-3

11-16

1!

4 17 0

0

0-5

-5-0

-11

' Saldot anges här enligt kassamässiga principer, vilket innebär att det för 1988 är nägot lägre än det budgetunderskott som riksrevisionsverket redovisar och som redovisas på annat håll i budgetförslaget. Skillnaden beror bl. a. på ändrade regler för statens förskottering av kommunernas kostnader för kommunala bostadstillägg. Minustecken anger överskott.

5.3 Lönebildningen

1 finansplanen i januari förekom två olika kalkyler för den ekonomiska utvecklingen under 1988, baserade på två olika ulfall av årets avtalsrörel­se. De båda alternativen utgick från timlöneökningar på 4 resp. 7 %. Såvitt nu kan bedömas, kommer limlöneökningen i år alt bli ca 6%.

Det förhällandet att lönekoslnadsslegringslakten under en följd av är legal över vad som är förenligt med en långsiktigt hållbar samhällsekono­misk balans torde främst kunna förklaras av två omständigheter; dels del starka eflerfrågetryckel på arbetsmarknaden, dels det förhärskande löne-förhandlingssystemel och den '"löne-löne-spiral" som drivs av krav på kompensation för andras lönepåslag.

26

Den privata sektorn

Prop. 1987/88: 150

Inom den privala sektorn har 1988 års avtalsrörelse präglats av avsaknad av centrala överenskommelser. Parterna har gäll ifrån den modell för lönebildning som med enstaka undanlag varit förhärskande under lång tid och som inneburit att uppgörelser har träffats mellan arbetsgivareförening­en SAF, landsorganisationen LO och privaltjänslemannakarlellen PTK om gemensamma och övergripande frågor.

I stället har förhandlingar förts direkt mellan de olika förbunden på arbetsgivar- resp. arbetstagarsidan. Del innebär all innan dessa förhand­lingar är helt slutförda skall över 100 överenskommelser ha träffats. Inom flertalet branscher har avlal nu tecknats. Inom vissa branscher har över­läggningarna ännu inle lett till överenskommelser. Sedan de förbundvisa förhandlingarna slutförts vidtar överläggningar pä lokal nivä. Ännu har endast ell mindre antal lokala uppgörelser träffats.

Bilden av avtalsrörelsen inom den privala sektorn blir därmed splittrad och än sä länge ofullständig. Innehållet i de avlal som träffats på förbunds­nivå skiljer sig i flera avseenden mellan olika branscher och avtalsområ­den. De generella lönepåslag som avtalats är - med några undantag - av begränsad omfattning. På flera stora avtalsområden understiger de 2%. Till delta kommer emellertid dels lokala potter, dels förbättringar av all­männa anställningsvillkor. Vissa avtal innehäller ocksä bestämmelser som garanterar medlemsgrupperna ytterligare löneökningar. De sammanlagda avtalsmässiga kostnaderna uppgår dock för stora avlalsområden lill mind­re än 4%.

Ulöver dessa kostnader kommer emellertid en viss löneglidning. Atl begränsa denna är en förutsättning för all lönekoslnadsökningarna inom dessa områden skall kunna bli lägre än under de senaste åren. Avlalen saknar emellerfid den typ av avräkningskonstruktioner som ingick i de centrala överenskommelserna för åren 1986-1987. Del innebär all ansvaret för en kontrollerad lönekoslnadsulveckling nu vilar på de lokala avtalspar­terna. Därvid har arbetsgivarparten etl särskilt ansvar. På förbundsnivå har arbetsgivarorganisationerna hävdat all avtalens konstruktion kommer att medföra atl löneglidningen hålls tillbaka under 1988. Den lokala löne­bildningen kommer atl visa om denna förutsägelse förverkligas.

Inom några branscher som saknar utländsk konkurrens, framför allt inom den privala tjänstesektorn, ligger de förbundsvisa överenskommel­serna pä en betydligt högre nivå. Även om del relativa löneläget inom dessa avlalsområden är lågt och löneglidningen traditionellt har varit liten, kan redan nu konstateras att sädana löneökningar för hela arbetsmarkna­den inte skulle vara förenliga med samhällsekonomisk balans. Om sådana nivåer skulle etableras för hela arbetsmarknaden, skulle Sverige ledas in pä en väg mot stigande arbetslöshet och ökade underskott i bytesbalansen.

Visserligen begränsas kostnadsökningarna under år 1988 nägot av alt vissa löneökningar i dessa avtal läggs ul sent under avtalsåret. Men della skapar etl s.k. överhäng in i 1989, vilkel erfarenhetsmässigt försvårar möjligheterna alt för nästa år träffa avtal på en nivå som är förenlig med

bevarad internationell konkurrenskraft.

27

Alt sådana avlal kunnat träffas utan omfattande konflikter lyder på alt Prop. 1987/88: 150 arbetsgivarparten anser all kostnadsläge och vinstnivå inom de berörda Bilaga 1 branscherna medger betydande löneökningar. Regeringen utgår från atl man inle försöker vältra över kostnaderna för de träffade avlalen på konsumenterna genom prisökningar. Skulle sä ske, är del en bekräftelse på alt del lönebildningssystem som tillämpats i år inle förmår generera sådana lönekoslnadsökningar som är förenliga med samhällsekonomisk balans.

Den offentliga sektorn

Inom del statliga området har parterna träffat en preliminär central överenskommelse för 1988. Den berör sammanlagt ca 550000 arbetstagare och innebär en löneniväökning om sammanlagt 6,6%. Genom all vissa löneökningar, framför allt de som fördelas lokalt, läggs ul senare under avtalsåret begränsas kostnaderna för 1988 lill ca 4,3%. Samtidigt skapas emellertid ett kostnadsöverhäng till 1989 om 2,3 %.

Av de sammanlagda löneniväökningarna avser 3,5% generella påslag, medan 0,3% är beräknat för bl. a. förbättringar av vissa allmänna anställ­ningsvillkor. Resterande 2,8% har avsatts för lokala förhandlingar. Detta utrymme skall främst användas för all förbättra personalförsörjningsläget inom slalen.

Med slöd av riksdagens beslut lämnade regeringen i november 1987 ett förhandlingsuppdrag lill statens arbetsgivarverk. Uppdraget innebar atl 1988 års förhandlingar skulle föras med utgångspunkt i att medelsberäk­ningarna med hänsyn till avtalet för del statligt reglerade området skulle ske inom en ram av 4% per år. Ramen avsäg de totala nivåförändringarna till följd av löner och andra anställningsvillkor som avtalas i 1988 års. avtalsrörelse.

Regeringen redovisade samtidigt alt särskilda åtgärder kan bli nödvändi­ga om del visar sig alt löneutvecklingen under den gångna avtalsperioden medfört förvärrade personalförsörjningsproblem inom vissa delar av stats­förvaltningen. Riksdagen har bemyndigat regeringen att besluta om medel för sådana särskilda åtgärder.

I uppdraget till arbetsgivarverket angavs atl de riktlinjer som riksdagen lagl fast för personalpolitiken skulle vara utgångspunkt för i vilken ut­sträckning sädana särskilda åtgärder skulle kunna påverka medelsberäk­ningarna. Regeringen avser atl återkomma med besked om vilken kompen­sationsnivå som kommer att utgä fill myndigheterna när ett slulgilfigl avlal har träffats.

Inom del kommunala området har avtal träffals mellan kommun- och

landslingsförbunden samt kommunalarbetareförbundet. Avtalet, som om­

fattar ca 500000 kommunalt och landslingskommunall anställda, är två­

årigt. Avtalet präglas av särskilda insatser för anställda inom vård och

omsorg. De sammanlagda lönenivåökningarna beräknas till 9,7% för 1988

och 3 % för 1989. Genom att vissa löneökningar läggs ut den I juli beräknas

lönekoslnadsökningarna uppgå lill 6,1 % för 1988 och 5,1 % för 1989. Häri

ingår ersättningar för obekväm arbetstid, viss arbetstidsförkortning för

schemabunden vårdpersonal, m. m.

28

Inför 1989 års avtalsrörelse

Prop. 1987/88: 150

En slutlig utvärdering av 1988 års avtalsrörelse och dess effekter på

°

lönebildning och lönenivå kan ännu inle göras. Likväl är del uppenbart alt den totala lönekostnadsstegringen i är överskrider vad som är samhålls-ekonomiskt försvarbart på längre sikl, liksom att det skapats överhäng, som kommer all försvåra avtalsrörelsen 1989.

Lönebildningen är ell avgörande problem i den svenska ekonomin. Full sysselsättning innebär med nödvändighet all inflytandet över pris- och koslnadsbildningen i hög grad kommer alt utövas av parterna pä arbets­marknaden. I dagslägel betyder det ansvaret konkret atl kostnadsökning­arna från 1988 års avlal i den utststräckning de inle täcks av ökad produktivitet - måste tas av företagens vinstmarginaler. Men konsekven­serna är likväl sädana atl det måste ifrågasättas huruvida lönebildningssys-temel förmår åsladkomma en löneutveckling som är förenlig med långsik­tig samhällsekonomisk balans.

På statens område är erfarenheterna i etl väsentligt avseende goda av utgiftsramen för lönekostnadsökningar, nämligen genom den ökade själv­ständighet för parternas förhandlingar som den givit. Ansvarsfördelningen mellan regeringen och de förhandlande parterna har blivit tydligare. Även 1989 bör därför en utgiftsram gälla för lönerna i den statliga sektorn. Denna bör utformas som en ram för Nivåhöjningar. Regeringen kommer senare i år atl ange ramens storlek.

En orsak lill de snabba lönestegringarna i den privala sektorn de senaste åren torde vara det goda vinst- och likvidilelsläget i de stora företagen. Den indragning av likviditet som nu föresläs torde därför dämpa kostnads-stegringarna.

Vidare bör de för nästa år aviserade sänkningarna av inkomslskaltesals­erna möjliggöra reallöneökningar efter skatt även vid mycket låga nomi­nella lönepåslag. En sådan skattesänkning måste emellertid baseras pä ett grundläggande samförstånd mellan parterna pä arbetsmarknaden om alt skattesänkningen skall resultera i lägre nominella lönehöjningar.

5.4 Fördelningspolitiken

Strävan efter en rättvis fördelning, såväl av den ekonomiska tillväxten som av krisbekämpningens bördor, är etl centralt inslag i den tredje vägens politik. En fördelning som ses som rättvis av den stora folkmajoriteten är både etl mål för denna ekonomisk-politiska strategi och elt nödvändigt medel i densamma.

Den väsentligaste enskilda insatsen för ökad rättvisa är alt hävda den fulla sysselsättningen. Arbete ål alla ger en jämnare inkomstfördelning och förbättrar jämställdheten mellan kvinnor och män. Full sysselsättning ger också en högre produktionsnivå och därmed elt större materiellt välstånd atl fördela.

Pä denna punkt har den ekonomiska politiken varil framgångsrik. De

arbetslösa var 31 000 färre 1987 än de var 1982. De sysselsatta blev samti­

digt 164000 fler. Därmed harfler människor kunnat försörja sig genom eget

29

arbete, medan färre drabbats av arbetslöshet. Detta är en viktig framgång i    Prop. 1987/88: 150

strävan efter en rättvis fördelning.

Bilaga 1

Också en låg inflation är nödvändig om en rättvis fördelning skall kunna åstadkommas. Inflationen omfördelar välståndet i stor skala och på elt godtyckligt och svårgenomskådligt sätt. Ofta är del småsparare och lågin­komsttagare som drabbas hårdast.

Även på denna punkt har den ekonomiska politiken nätt betydande framgångar, om än inte lika stora som när det gäller sysselsättningen. Inflationstakten har halverats sedan början av 1980-lalel, vilkel verksamt bidragit till atl minska orättvisorna i samhället.

För alt fördelningen av lillväxlen skall kunna upplevas som rimlig och rällvis av folkflertalet, måste ocksä del egna arbetet ge resultat. Även på delta område har ulvecklingen varil positiv under senare år. Medan real­lönen för en genomsnittlig löntagare sjönk kraftigt mellan 1976 och 1983, har reallönerna därefter återhämtat sig påtagligt och en stor dd av stan­dardförsämringen kunnat alertas. Särskilt snabb har reallönestegringen varit de senaste två åren. Delta har medfört all fler människor i dag har förutsättningar atl kunna leva ett gott liv på sin egen lön.

Det är dessa tre områden - sysselsättningen, inflationen och reallönerna - som utgör grunden för en rättvis fördelning. I en situation med hög arbetslöshet, snabb inflation och sjunkande reallöner blir det utomordent­ligt svårt alt fördela inkomster och förmögenheler på elt rimligt och rättvist sätt. Därför är det också särskilt lillfredsslållande, inte minsl ur fördel­ningspolitisk synvinkel, all den tredje vägens politik inneburit sjunkande arbetslöshet, lägre inflation och stigande reallöner.

Därutöver har del också, trots det kärva budgetlägel, varit möjligt alt vidta en rad andra åtgärder i direkt fördelningspolitiskt syfte.

De fyra vallöftena från 1982 om alt trygga centrala inslag i det sociala välfärdssystemet har infriats. Karensdagarna har försvunnit ur sjukförsäk­ringen. Ersättningen till de arbetslösa har höjts. Slödel lill barnomsorgen har förbättrats. Värdesäkringen av pensionerna har återinförts.

Landets pensionärer bidrog på ett påtagligt sätt fill saneringen av Sveri­ges ekonomi genom all 1984 avslå från kompensation för en del av den prishöjning som devalveringen medförde. Regeringen gav dä löftet att den uteblivna kompensationen skulle ålerslällas när de ekonomiska resurserna pä nytt fanns. I enlighet med det löftet återställdes i flol 40% av den utlovade summan till pensionärerna genom en höjning av basbeloppet. Regeringen har föreslagit atl de resterande 60% skäll återställas genom en extra höjning av basbeloppet med 600 kr. den I januari 1989. Det betyder att utöver den uppräkning av basbeloppet som skall ske för all upprätthålla pensionernas realvärde höjs folkpensionen nästa är med ca 800 kr. För en genomsnittlig ATP-pensionär höjs pensionen med nästan 1 500 kr. per år utöver vad som följer av den automatiska värdesäkringen. Åtgärden finan­sieras genom en höjning av ATP-avgifien samt genom atl omsättningsskal­len på värdepappershandeln utvidgas.

Till della bör ocksä läggas de förbättringar som i år genomförs av de

kommunala bostadstilläggen och som framför allt går lill de pensionärer

som har de lägsta inkomsterna.

30

Ocksä för medborgarna i övrigt har viktiga reformer genomförts. Barn- Prop. 1987/88: 150 bidragen och i synnerhet flerbarnstilläggen har höjts myckel kraftigt. Bety- Bilaga 1 dande förbättringar har ocksä genomförts för de handikappade. Delpensio­nen har höjts. Sjukförsäkringen har reformerats. I och med all karens-dagen slopades 1987 höjdes ersättningsnivån för privatanställda arbetare och klasskillnader i sjukförsäkringen kunde elimineras. Införandet av den s.k timsjukpenningen gynnar dellids- och säsongsanställda. Regeringen har föreslagit en reformering av arbetslöshetsförsäkringen, vilken bl. a. innebär alt karensdagarna tas bort. Ett förslag om nya studiemedel har lagts fram, som innebär att bidraget kraftigt ökar. Därigenom bidrar man lill atl skuldbördan minskar och rekryteringen till högre studier kan bred­das.

Den sociala välfärden har således värnats. Samtidigt har emellertid den ekonomiska politiken skapat andra fördelningspolifiska spänningar. Del var nödvändigt alt låta förelagens vinster stiga kraftigt för atl stimulera fill nya investeringar och nya arbetstillfällen i industrin. I det kortare perspek­tivet har detta skapat fördelningsproblem, bl. a. eftersom politiken först med viss fördröjning kunnat resultera i höjda reallöner. Fördelningspolifis­ka spänningar har i sin tur bidragit lill den snabba nominella lönestegringen de senaste åren. För att motverka dessa inflationsdrivande effekter av vinsluppgången, och för att se till att vinsterna används på ett sätt som gagnar folkflertalet, har en rad åtgärder satts in.

En särskild omsältningsskatl har införts på handeln med aktier och har nyligen föreslagits att gälla även handeln med värdepapper pä penning- och obligationsmarknaderna. Realisalionsvinslbeskallningen för aktier har skärpts. En engångsskatt på livförsäkringsbolagens förmögenheter har tagits ut. Inkomstskatterna har sänkts, samtidigt som underskollsavdra-gens värde begränsats för höginkomsttagarna. Detta har försvårat noll-taxering och skatteplanering:

Den s. k. generalklausulen mot skatteflykt har haft en återhållande ver­kan pä vissa slag av skatteflyklsåtgärder. Den har också visat sig svara mol högt ställda krav på rättssäkerhet. Samtidigt kan del konstateras alt dess tillämpningsområde är förhållandevis snävt. Mot denna bakgrund kommer regeringen alt tillkalla en utredare som skall se över generalklausulen. I avvaktan på resultaten av denna utredning föreslår regeringen att general­klausulen fär gälla även 1989.

Resultatet av den förda politiken har blivit en mycket kraftig ökning av industrins investeringar - över 70% sedan 1982. Investeringarna har un­der de senaste åren ökat snabbare än vinsterna. En allt större del av produktionsresultatet har därmed avsatts lill kapacitetsökningar, som ger arbetslillfällen och framtida produktion. Genom de likviditetsindragningar som nu föreslås, reduceras ytterligare den spekulativa användningen av storföretagens vinster.

Regeringen har vidare i årets budgetproposifion saml genom särskilda propositioner genom omprioritering satsat på angelägna områden. Dessa ärden sociala välfärden, utbildningen, miljön samt regional- och Irafikpoli-fiken.

Sammantaget har dessa åtgärder bidragit till att tillväxten fördelas jäm-

31

nare och att krispolitikens bördor bärs mer efter bärkraft än vad som Prop. 1987/88: 150 annars skulle ha skett. Därigenom bidrar fördelningspolitiken till atl hålla Bilaga 1 samman nationen. Under den period som förestår, med de hot mol den svenska ekonomins styrka som nu kan urskiljas, och med fortsatta krav på god konkurrenskraft och en stark investeringsulveckling, kommer en kraftfull fördelningspolitik alt vara av central belydelse för den ekonomis­ka politikens möjligheter.

5.5 Sysselsättningspolitiken

Den ekonomiska politiken har sedan 1982 varil inriktad på att stärka konkurrenskraften, skapa tillväxt och återställa den finansiella balansen i den svenska ekonomin. Inriktningen syftar fill aft uppnå den ekonomiska politikens viktigaste mål, full sysselsättning.

Efterfrågan pä arbetskraft har under det senaste året fortsatl all öka. Under 1987 ökade antalet sysselsatta med 36000 personer och arbetslöshe­ten sjönk fill 1,9%, vilket var den lägsta nivån pä sju är. Under 1988 förutses en ökning av antalet sysselsatta med över 50000 personer och en ytteriigare sänkning av arbetslösheten. Mellan åren 1982 och 1988 beräk­nas antalet sysselsatta öka med över 200000 personer. Näringslivet svarar för ca 60% av ökningen.

De senaste åren har sysselsättningsökningen varil särskilt stark, och atl antalet sysselsatta i arbetsmarknadspoliliska åtgärder har successivt mins­kats. Så minskade l.ex. antalet sysselsatta i beredskapsarbeten, ungdoms­lag eller med rekryteringsstöd från ca 92000 personer 1984 fill ca 40000 personer 1987. Arbetslösheten har minskat generellt i samtliga län. Där­emot kvarstår obalanser vid en jämförelse mellan regioner.

Regeringen log i budgetpropositionen ställning för en fortsalt priorite­ring av utbudsstimulerande åtgärder, säsom insatser för all förbättra ar­betsmarknadens funktionssätt och höja de arbetssökandes kunskapsnivå. Detta är särskilt viktigt i elt läge som dagens, då ell flertal sektorer pä arbetsmarknaden rapporterar brist på kvalificerad arbetskraft. En fortsatt överhettning med åtföljande löneglidning föreligger t. ex. på byggarbets­marknaden. Även inom tillverkningsindustrin och delar av hälso- och sjukvårdssektorn finns liknande problem. I detta läge blir en av politikens viktigaste uppgifter all minska överhettningen och fortsätta med åtgärder för att vidga flaskhalsar och avhjälpa brist på arbetskraft. Sådana åtgärder stämmer väl överens med regeringens prioritering av arbetsmarknadens utbudssida och förbättrar samtidigt möjligheterna atl nä en god ekonomisk tillväxt.

Regeringen föreslår en hög nivå på utbildningsåtgärder för all höja de

arbetslösas kompetens och stärka deras arbetslivserfarenhet. Bl. a. har

särskilda insatser gjorts för all ge arbetsmarknadsutbildning i åldersgrup­

pen 20-24 år. Samtidigt förutsätts behovet av direkta sysselsättningsska­

pande åtgärder fortsälla minska. Del goda arbetsmarknadsläget bör också

utnyttjas för all så långt möjligt ge arbete åt dem med svagast ställning pä

arbetsmarknaden.

32

Regeringen har tidigare i vår lämnat förslag till riksdagen om jämställd-    Prop. 1987/88: 150 hetspolitiken. Bland annat framhålls där alt del är en viktig uppgift atl     Bilaga 1 bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Kvinnornas deltagande i ar­betslivet inom fler branscher och totalt måste öka ytterligare. Della mäste vara ell naturligt inslag i den fortsatta arbetsmarknadspolitiken.

Flyktingarna saknar ofta arbete. De är i stället i hög grad beroende av socialbidrag för sill uppehälle. Chefen för arbetsmarknadsdepartementet föreslår därför senare denna dag atl särskilda åtgärder riktas mol denna grupp, bl. a förstärkta rekryteringsstöd och ökade möjligheter lill utbild­ning i förelag m.m.

5.6 Tillväxt och förnyelse

Pä längre sikt är uppgiften atl åsladkomma en ny period av industriell expansion och ekonomisk tillväxt. En hög ekonomisk tillväxt är nödvändig för all förbättra medborgarnas standard i form av såväl höjda reallöner som utbyggd social välfärd. Ekonomisk tillväxt krävs ocksä för all kraven på rällvis fördelning, social trygghet och förbättrad livsmiljö skall kunna tillgodoses.

Delta är dock inte liktydigt med alt man till varje pris alltid skall efter­sträva högsta möjliga tillväxt, så som den mäts i ekonomiska termer. De åtgärder som en sådan inriktning av den ekonomiska politiken skulle kräva skulle nämligen komma all delvis slå i konflikt med de mål som uppställts för rättvisa, trygghet och god miljö. Därför måste den ekonomiska politi­ken utformas sä all stor hänsyn las lill medborgarnas krav på god livskvali­tet.

Grundläggande för atl nä en god tillväxt är en tillfredsställande konkur­renskraft och en god efterfrågan på svenska varor och tjänster. Detta kan inle åstadkommas genom ökade offentliga utgifter eller stora ofinansierade skattesänkningar. Som centrala element i en politik för ekonomisk tillväxt måste därför ingå andra åtgärder, vilka syftar till all stärka konkurrens­kraften och förbättra ekonomins anpassningsförmåga lill ändrade betingel­ser och öka dess effektivitet.

Den fasta finanspolitiken mäste drivas vidare även på längre sikl, i syfte all vidmakthålla sunda statsfinanser, som inle likvidiserar marknaderna eller pressar upp räntor och höjer avkastningskravet. Även för atl hålla tillbaka inflationen och öka sparandet i ekonomin krävs en slram finanspo­litik. Vidare är det nödvändigt alt finanspolitiken häller uppe beredskapen för all vid behov kunna kyla ned en överhellad ekonomi med alltför stark inhemsk efterfrågan.

Lönekoslnadsstegringen måste dämpas, inle bara i år och nästa år, ulan beslående. Della kräver all lönebildningssystemel reformeras, sä all den "löne-löne-spiral" som för närvarande utgör etl så centralt inslag i avtals­rörelserna kan brytas.

33

Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga I

En merfie.xibd ekonomi

Prop. 1987/88: 150

Enbart en lägre lönestegringstakl räcker emellerfid inle. För all nå en

°

långsiktigt god konkurrenskraft krävs ocksä atl näringslivel ständigt förny­as och omvandlas, atl resurserna flyttas från lillbakagäende verksamheler till nya och framfidsinriktade. För detta krävs i sin tur en god lönsamhet, liksom all investeringar i realkapital, forskning och marknadsföring premi­eras före improduktiv verksamhel.

För atl åsladkomma en mer flexibel ekonomi är skattepolitiken av stor belydelse. Under de allra senaste åren har en uppgång av skatlelryckel skett. I grunden är della en följd av den myckel snabba uppgången av de offentliga utgifternas andel av BNP, framför allt under perioden 1976-82 då ulgiflsandelen steg från ca 50 lill ca 67%. Delvis är del också en automa­tisk följd av en alllför snabb pris- och lönestegring. Vid en lugnare utveck­ling av priser och löner torde denna ökning av skattetrycket upphöra. 1 en långsiktigt stabil ekonomi kan en sänkning av skattetrycket endast åstad­kommas genom en återhållsam ulgiflsprövning samt genom förbättrad produktivitet i den offentliga sektorn. Atl i dagens konjunkturiäge sänka skaltetryckel genom ofinansierade skattesänkningar är emellertid olämp­ligt-

Däremot är del både möjligl och önskvärt all också på kort sikt sänka vissa skaller och omfördela skattetrycket för all göra skallesystemel mer effektivt och rätlvisl. För såväl fysiska som juridiska personer bör skalle-salserna sänkas och skallebaserna breddas. Skattesystemet bör bli mera likformigt i behandlingen av olika lyper av inkomster. Genom sädana förändringar minskar utrymmet för skatteplanering, samtidigt som ökad rättvisa skapas. Den kommande reformeringen av kapitalbeskattningen bör dessutom syfta till alt uppmuntra sparande och motverka skuldsäU­ning.

Skallesystemel måste också bli enklare. Ett krångligt skattesystem leder lill orättvisor. Krångliga regler kan dessutom tolkas olika, och leda lill alt skattskyldiga utsätts för olika behandling. Det leder till etl minskal förtro­ende för skallesystemel som helhet och sannolikt ocksä lill alt skattemora­len försämras. Komplicerade regler inbjuder fill skattefusk och skattepla­nering. Del är viktigt för respekten för skallesystemel och för strävandena alt ästadkomma en rällvis fördelning all komma lill rätta med dessa pro­blem.

De finansiella marknaderna spelar en viktig roll för tillväxten. Kapital måste kunna flyttas dit där det gör störst nytta. Under de senaste åren har de inhemska finansiella marknaderna avreglerals. Under de kommande åren är del en viktig uppgift all ge de finansiella marknaderna etl nytt regelsystem, anpassat lill kraven på såväl rättvisa som effektivitet. I della sammanhang måste också Sveriges stigande inlernaliondla beroende be­aktas.

I elt program för ekonomisk tillväxt spelar även kommunikationerna en

central roll. På detta område genomförs f.n. en del viktiga avregleringar,

bl. a när del gäller taxi och busstrafik. Under de närmaste åren kommer

vidare ell omfattande program för utbyggnad av infrastrukturen all genom-

34

föras, vilkel ocksä möjliggör etl effeklivare utnyttjande av trafikapparaten.     Prop. 1987/88: 150 Statens järnvägar kommer all rustas upp och förnyas. Detta bör ge ell    Bilaga 1 väsentligt bidrag till den ekonomiska tillväxten.

En god tillväxt förulsälter också tillgång till skicklig och väl utbildad arbetskraft. På arbetsmarknaden har under senare lid bristsituationer upp­ställ på allt fler områden. Del kommer all vara en huvuduppgift för arbetsmarknads- och ulbildningspoliliken under de kommande åren atl avhjälpa dessa och all komma lillrälla med flaskhalsar på arbelsmarkna-den.

För all produkfionen skall kunna växa på lång sikl, likaväl som bristsitu­ationerna avhjälpas på kort sikl, krävs etl väl fungerande utbildningssys­tem, inklusive en flexibel arbetsmarknadsutbildning, som tar hänsyn lill arbetsmarknadens krav. Arbetsmarknadspolitiken och ulbildningspolili­ken måste samordnas för all nä della syfte. Utbildnings- och kunskapsni­vån måste vara hög och utbildningssystemet måste smidigt kunna förutse och ställa om sig lill förändrade krav. För alt Sverige skall kunna behålla sin ställning som en första rangens industrination krävs en forskning av hög klass. Del är mol denna bakgrund regeringen under de senaste åren -trots den i övrigt strama budgetpolitiken - kraftigt prioriterat forskningen. Genom tvä forskningspoliliska propositioner har forskningen fillförls mer resurser och dess organisation förnyats. I är höjs studiemedlen kraftigt. Förnyelsefonderna stödjer utbildning av de anställda i näringslivet i ny teknik.

Den ekonomiska lillväxlen måste fördelas sä all den kommer hela landet lill godo. En väl utbyggd infrastruktur, etl geografiskt spritt utbildningsvä­sende och väl utbyggda kommunikationer är i della sammanhang helt centrala.

Den ekonomiska tillväxten har ofta ställts i motsats till en god miljö. Denna motsalsslällning är emellertid inte nödvändig. Tvärtom förutsätter en aktiv och effektiv miljöpolitik ekonomisk tillväxt. Tillväxten är ocksä beroende av en ansvarsfull hushållning med våra naturresurser. Del är därför regeringens föresals all under de kommande åren arbeta för såväl en god miljö som en hög ekonomisk lillväxl. Denna inriktning kommer lill ullryck i den nyligen presenterade miljöpolitiska propositionen. Möjlighe­terna all nä de högt ställda målen ökar bl. a. genom ett ökat användande av ekonomiska styrmedel inom miljöpolitiken.

Del är också regeringens fasta ambition all bevara och värna del sociala Irygghetssyslemel. Ell väl fungerande trygghetssystem understödjer den ekonomiska lillväxlen genom all del hjälper medborgarna all klara av de oundvikliga anpassningskrav som den industriella omvandlingen och ul­vecklingen ställer. Ambitionen all bevara del sociala irygghetssyslemel fär emellertid inte lolkas som all reglerna för all framtid skall vara oförändra­de. För all utveckla och effektivisera välfärdssystemen krävs tvärtom alt olika inslag i systemen löpande anpassas lill nya förutsättningar.

35

Förnyelsen av den offentliga sektorn

Prop. 1987/88: 150

Del är väsenlligl all arbeta för en mer effektiv resurshushållning inom       '  den offentliga sektorn. Om resurserna kan utnyttjas mer effektivt blir del lällare all nå centrala välfärdsmål. Skall skaltetryckel dessutom kunna sänkas ulan all den offentliga verksamhetens kvalitet försämras eller dess volym minskas, måste produktiviteten i den offentliga sektorn ökas.

För alla som vill värna och bygga ul den offentliga verksamheten är därför en god effektivitets- och produktivitetsutveckling i denna sektor en uppgift av första rang. Del finns stora och otillfredsställda behov, som bara den offentliga sektorn kan tillgodose. Samtidigt fär della ej ske så snabbi all dess andel av brutlonalionalproduklen ökar. Om ulgiflsandelen fortsät­ter all minska, blir det på sikl möjligl alt också sänka skaltetryckel.

Samhällsutvecklingen kommer all ställa successivt nya krav på den offenfiiga sektorn. En del redan exislerande program och verksamheler kan då fömlsällas få lägre angdägenhelsgrad och bli mer umbäriiga. Vida­re kommer kvalitetsfrågor som flexibilitet, valfrihet samt anpassning över liden och lill individuella behov all bli allt viktigare. För atl den offentliga sektorn skall kunna möta dessa krav från medborgarna måste den förnyas.

Kravel ställs därmed på all den statliga verksamheten bedrivs effektivt, rationellt och ändamålsenligt. Jag kommer senare all redovisa det arbete som pågår för all i den statliga budgetprocessen skapa bättre förutsättning­ar för en utvärdering och analys av den offentliga verksamhetens resultat och därmed förbättra stalsmaklernas möjligheter alt styra den offentliga verksamhelen.

Genom detta arbete möjliggörs en prövning av exislerande offentliga verksamheler, så all de bättre svarar mot medborgarnas behov och önske­mål utan all åtgärderna går ul över de svagaste grupperna i samhället. Målet är en väl fungerande offentlig sektor, som ger god service med valfrihet och mångfald åt alla medborgare.

36

6 Det reviderade budgetförslaget

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1

Budgetpolitikens inriktning

De principer för de senaste årens budgetpolitik som flera gånger slagils fast av riksdagen är alltjämt giltiga:

Endast de allra mest angelägna reformerna bör genomföras. Omfattning­en av sådana ulgifisökningar måste hällas nere. samtidigt som de finansi­eras genom all andra utgifter minskas.

Uigiflsbegränsningar måste åstadkommas pä vissa områden.

Arbetet med all begränsa ulgiflsaulomatiken måste fortsälla.

Ätgärder måsle vidlas för all effektivisera den offentliga verksamhelen och i vissa fall förändra dess organisations- och finansieringsformer.

En fortgående omprövning av exislerande utgiftsprogram måsle göras. Denna politik har haft en avgörande betydelse för förbättringen av

budgeten. På fem år har budgetunderskottet minskat från 86,6 miljarder kr. budgetåret 1982/83 till beräknade 5,8 miljarder kr. innevarande budgetår, se tabell 8. Uttryckt som andel av BNP motsvarar della en nedgång frän 13,1% lill 0,6%. Även det underliggande saldols ulveckling har varit myckel positiv. Det har kontinuerligt minskat lill 7,6 miljarder kr. inneva­rande budgetår.

Budgetpolitiken har emellertid inle varil den enda orsaken lill denna nedgång. En annan viktig faktor bakom de båda senaste årens minskade underskoll har varil den snabba nominella inkomstökningen i samhället. Denna fär på kort sikl en positiv effekt på budgetsaldol, eftersom skaltein-läklerna ökar snabbi. På längre sikl riskerar emellertid effekten på budgel­underskotlel av så snabba inkomstökningar att bli negaliv, via försämrad konkurrenskraft och långsammare lillväxl. Man kan därför inle la den snabba nedgången av budgelunderskotlel lill intäkt för all den strama budgetpolitiken skulle kunna upphöra.

Detta framgår ocksä av långtidsbudgeten. I den offentliga sektorn är det endast socialförsäkringssektorn som uppvisar ell positivt finansiellt spa­rande över hela den kommande länglidsbudgetperioden; det försämras dock under de närmaste åren, framför allt eftersom anlalet pensionärer med full ATP-poäng ökar. Såväl långtidsbudgeten som treårskalkylerna visar all del krävs en fortsatt slram finanspolitik för att öka sparandel och förbättra bytesbalansen.

Dessa överväganden har väglett arbetet med del reviderade budgetför­slaget för budgetåret 1988/89. Målet har varil alt såväl reall som nominellt

Tabell 8    Budgetprognos för 1987/88 Miljarder kr.

Statsbudget

BP 88

Nuvarande beräkning

Inkomster

318,0

333.4

335,4

Utgifter exkl

statsskuldräntor

287.2

289.0

286,9

Statsskuldräntor

60.0

59.1

54,6

Redovisat budgetsaldo

-29.1

-14,7

-5.8

37

hålla nere budgelunderskollel trots alt inkomstökningen, vid de pris- och    Prop. 1987/88: 150 löneökningsanlaganden som gjorts för 1989, blir avsevärt lägre än tidigare    Bilaga 1 år. De finanspolitiska åtgärder som tidigare redovisats bidrar lill all nä detta mål.

Budgetåret 1987/88

I årets budgetproposition beräknades underskottet för budgetåret 1987/88 till 14,7 miljarder kr. Del är främst två faktorer som förklarar atl underskottet nu revideras ned lill 5,8 miljarder kr. För del första sker en inkomstförstärkning till följd av atl priser och löner nu beräknas stiga snabbare under 1988 än vad som förutsattes i budgetpropositionen i janua­ri. För del andra har förtidsinlösen av utlandslån under våren givil drygt 4 miljarder kr. i valulavinster. Dessa vinster påverkar dock inle del underlig­gande saldol, vilket ocksä är förklaringen lill att della inle förbättras lika mycket som del redovisade saldol.

Budgetåret 1988/89

I budgetpropositionen beräknades budgelunderskollel för nästkomman­de budgetår lill 11,9 miljarder kr. Jag beräknar nu all budgelunderskollel blir 5,2 miljarder lägre, eller 6,7 miljarder kr., se tabell 9. Förändringen beror framför allt på all skatteintäkterna räknats upp lill följd av all limlöneökningen 1988 nu väntas bli större än enligl bedömningen i januari saml på förslagen om höjd olje- resp. tobaksskatt. Vidare väntas den privata konsumtionens tillväxt bli snabbare ån den bedömning som låg lill grund för beräkningarna i budgetpropositionen. Del för med sig ökade momsinläkler. Till följd av del minskade upplåningsbehovet minskar ock­så räntekostnaderna för statsskulden jämfört med beräkningen i januari. Vad beträffar det underliggande budgetsaldol skiljer det sig, liksom vid januariberäkningen, med knappt 8 miljarder kr. frän det kassamässiga saldol. Orsaken är framför allt alt den engängseffekl som uppslår till följd av ändrade bokföringsprinciper för ränteutgifterna pä statsskuldväxlar inle påverkar det underliggande saldot.

Av tabell 10 framgår vidare atl de statliga utgifterna exklusive stals­skuldräntor sjunkit myckel kraftigt som andel av BNP under de senaste sex budgetåren. Den tidigare utgiftstrenden har således brutits. Denna utveckling fortsätter nu. De reala slalsulgifterna inklusive stalsskuldräntor

Tabell 9   Budgetsaldo 1988/89

Miljarder kr.

BP 88

Nuvarande beräkning

341,4

Inkomster Utgifter exkl stalsskuldräntor Stalsskuldräntor Redovisat budgetsaldo

345,8

299,3

299,5

54,0

53,0

-11,9

-6,7

38

Tabell 10    Budgetsaldo för budgetåren 1982/83, 1986/87-1988/89.

Miljarder kr. löpande priser

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

1982/83        1986/87

1987/88

1988/89

Inkomster Andel av BNP Utgifter exkl. statsskuldräntor Andel av BNP Statsskuldräntor Redovisat budget­saldo

Andd av BNP Underiiggande budgetsaldo Andel av BNP

191,2

28,6%

229.6

34,4% 48,2

-86,6 13.0%

320,1

33.4%

271.5

28,3%

63,8

-15.2 1,6%

-13.4 1,4%

335,7 32.5%

286,9

27,8% 54.6

-5,8 0.6%

-7,6

0,7%

345,8

31.7%

299.5

27,2% 53,0

-6,7 0.6%

-14,4 1.3%

minskar med ca I % mellan budgetåren 1987/88 och 1988/89. Även inkoms-lerna minskar reall med ca I %.

Eftersom de statliga löneutgifterna är av stor belydelse för budgetpoliti­ken är den utgiftsram för lönekoslnadsökningar som slaten hai' lagt av stor betydelse för att kunna kontrollera de statliga löneutgifterna. Den har därmed stor belydelse för budgelulfallel.

Den konsoliderade offentliga sektorn

Den konsoliderade offentliga sektorn inkluderar förutom slalen även socialförsäkringsseklorn och kommunerna. Den konsoliderade offentliga sektorns finansiella sparande redovisas i tabell 

II. 

Där framgår all del finansiella sparandel väntas bli något svagare under budgetåren 1987/88 och 1988/89 än i den bedömning som gjordes i januari. Fortfarande kom­mer den offentliga sektorns totala sparande all visa elt överskott nästa budgetår. Som framgär av tabellen ligger överskottet i del offentliga spa­randel främst inom socialförsäkringsseklorn. Delta överskott beräknas dock krympa, vilkel för del offentliga sparandet som helhet motverkar de positiva effekterna av del minskade underskottet i. statsbudgeten. Detta understryker ytterligare behovet av en fast budgetpolitik även framgent.

Tabell 11    Den konsoliderade offentliga sektorns finansiella sparande

Miljarder kr

1986/87

1987/88

1988/89

Staten

Socialförsäkringssektorn

Kommunerna

1,2 25,0

-5,7

8,6

23,7 -4,4

4,6 27,5 -3,9

Totalt

20,5

27,9

28,2

Andd av BNP

2,1

2,7

2,6

39

Statsbudgeten och särskilda frågor

1 Statsbudgeten budgetåren 1987/88 och 1988/89

1.1 Beräkningsförutsättningar

Vid en beräkning av statsinkomsternas utveckling är de antaganden som görs om inkomstulvecklingen i samhället av stor betydelse. Riksrevi­sionsverket (RRV) har lämnat en beräkning av statsbudgetens inkomster. En sammanfattning av beräkningen bifogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1.3. De antaganden som RRV grundat sina beräkningar pä framgår av tabell 

I. 

Under slulskedel i arbetet med den reviderade natio-nalbudgelen har en delvis ny bedömning av den ekonomiska utvecklingen gjorts. Med anledning härav räknar jag nu med andra antaganden, vilka också redovisas i tabell 1.

I övrigt finns ingen anledning att avvika från RRV:s beräkningsförutsätt­ningar.

Tabell 1    Antaganden

Procentuell förändring

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

1987

1988

1989

RRV

Föredra­ganden

RRV

Föredra­ganden

RRV

Föredra­ganden

Lönesumma

8,8

8,8

5,2

7,2

3,9

3,8

Konsumentpris,

årsgenomsnitt

4,2

4,2

4,4

5,2

3,3

3,4

Privat konsumtion.

löpande priser

9,3

9,3

6,5

8,5

4,8

4,9

I RRV-.s beräkningar avseende budgetåret 1987/88 (statsbudgetens in­komster och utgifter) och 1988/89 (statsbudgetens inkomster) har verket tagit hänsyn lill beslut som riksdagen fattat före den 17 mars 1988. RRV har även beaktat förslag från regeringen före denna tidpunkt. Jag har för egen del beaktat även de riksdagsbeslut som fatlats under återstoden av mars saml de förslag från regeringen som lagts fram under denna period. I några fall harjag även beaktat förslag som lagts fram efter den 31 mars. Det får ankomma på riksdagens finansutskott atl göra justeringar för ytteriigare förändringar som ej kunnat beaktas.

1.2 Statsbudgetens inkomster och utgifter under budgetåret 1987/88

RRV:s senaste beräkning av budgetutfallet för budgetåret 1987/88 utgörs av verkets budgetprognos nr 5 från den 11 april 1988. Beräkningarna av inkomsterna för budgetåret 1987/88 redovisas också i verkets reviderade inkomstberäkning.

40

Inkomster

I sin inkomstberäkning har RRV för budgetåret 1987/88 beräknat inkoms­terna till 332831 milj.kr.

I enlighet med vad jag har anfört om lönesummans och den privala konsumtionens ulveckling räknar jag, så som framgår av redovisningen i tabell 2, upp inkomsterna med sammanlagt 2 916 milj. kr.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

Tabell 2   Ändringar

1987/88

Tusental kr.

RRV:s beräkningar av statsbudgetens inkomster budgetåret

RRV:s be-

Förändring

räkning

enligt före­draganden

Inkomsuitel

1111          Fysiska personers skatt

på inkomst, realisations-

vinst och rörelse

58 390000

-1-1856000

1211          Folkpensionsavgift

42998000

-H   398000

1221          Sjukförsäkringsavgift,

netto

-624000

+   157000

1231          Barnomsorgsavgift

10012000

-1-    93 000

1241          Vuxenutbildningsavgift

1 182000

+     12000

1411          Mervärdesskatt

76000000

-1-  400000

Summa inkomster

332831486

Summa förändringar enligt föredraganden

-1-2916000

RRV:s beräkningar föranleder i övrigt inle nägon erinran från min sida. Sammantaget medför justeringarna av RRV:s beräkningar atl jag beräknar inkomsterna för budgetåret 1987/88 till 335 747 milj. kr.

Ulgifier

I statsbudgeten för innevarande år uppgår utgifterna till 347 150 milj.kr. RRV har i sin prognos beräknat de totala utgifterna lill 343 863 milj.kr.

Verket har beaktat beslut om och förslag till anslag på tilläggsbudget om sammanlagt I 968 milj.kr. Merbelaslningen på förslagsanslagen exkl. stats­skuldräntor beräknas därutöver lill 4840 milj.kr. Belastningen 1987/88 pä reservalionsanslagen beräknas däremot bli I 044 milj.kr. lägre än vad som avsatls i statsbudget. Tillsammans gör detta atl RRV prognosticerar ui-giftsanslagen e.xkl. statsskuldräntor till 283 913 milj.kr. för 1987/88. Jag ökar utgifterna med 2 121 milj. kr. som ytteriigare beräknas belasta 1987/88 framförallt lill följd av proposition om särskilda regionalpolitiska insatser i Norrbollens län m.m. (prop. 1987/88:86) saml justeringar av prognoserna för grundskole- och sludiemedelsulgifter. Ulgiftsanslagen exkl. stalsskuld­räntor blir därmed 286034 milj. kr.

RRV har beräknat utgifterna för statsskuldräntorna till 57,1 miljarder kr. för budgetåret 1987/88. Häri ligger vissa valulavinsler, som l. ex. uppkom­mit i och med all USD-kursen sjunkit jämfört med när lånen togs upp. Sedan RRV gjorde sin beräkning har yllerligare valulavinster realiserats. Utgifterna för stalsskuldräntorna uppgår därför i min beräkning lill 54,6 miljarder kr.

41

Tabell 3   Räntor på statsskulden budgetåret 1987/88

Prop. 1987/88: 150

Miljarderkr.

Bilaga 1

Budgetår

Statsbudget

Nuvarande

beräkning

50,5

48,6

9,7

9,9

-0,2

-3,9

Räntor pä inhemska lån m. m. Räntor på utländska lån Valutaförluster, netto

Summa

60,0

54,6

Enligt RRV kommer de totala anslagsbehållningarna pä reservationsan­slag under innevarande budgetår all öka med 1 044 milj. kr. för alt uppgå till 25 036 milj.kr. Några utgifter för reservalionsmeddsförbrukning (netto) kommer således inle att belasta 1987/88. RRV:s bedömning baseras bl. a. på uppgifter från de ansvariga myndigheterna. Jag gör tvä förändringar jämfört med RRVs beräkning av reservationernas storlek. Ovan nämnda proposition om Norrbotten medför att reservationerna ökar med 950 milj. kr. Samtidigt dras 868 milj. kr. in från reservationer för Beredskapslagring och industriella åtgärder. Detta gör atl jag beräknar reservationerna lill sammanlagt 25 118 milj. kr. I tabell 4 redovisas ulvecklingen av anslagsbe­hållningarna mellan budgetåren 1986/87 och 1987/88.

Tabell 4   Anslagsbehållningarna vid utgången av budgetåren 1986/87 och 1987/88 Miljarder kr.

Huvudtitel

1986/87

1987/88

7,1

7,8

4,6

5,1

2.2

2,7

3,7

4,5

4,0

2,5

2,4

2,5

Utrikesdepartementet

Kommunikationsdepartementet

Arbetsmarknadsdepartementet

Industridepartementet

Miljö- och energidepartementet

Övriga huvudtitlar

Summa

24,0

25,1

Enligl RRV och min egen bedömning kommer rörliga krediter atl netto ge 125 milj.kr. under budgetåret 1987/88. Återbetalningarna är således större än nyutlåningen under året.

Jag vill ocksä nämna alt RRV för tillkommande utgiftsbehov, netto lar upp 3 miljarder kr. Jag beräknar denna utgiftspost till I miljard kr. I övrigt harjag inga invändningar mot RRV:s beräkning.

Sammanlaget räknar jag därmed med all utgifterna under budgetåret 1987/88 kommer all uppgå lill 341 509 milj. kr. Beräkningarna sammanfat­tas i tabell 4.

42

Tabell 5    Statsutgifterna budgetåret 1987/88

Miljarder kr.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

Statsbudget

RRV

Före­draganden

Utgiftsanslag exkl. statsskuldräntor Statsskuldräntor Förändring i anslagsbehållningar Ändrad dispostion av röriiga krediter Beräknat tillkommande utgiftsbehov, neUo

Summa statsutgifter

Finansfullmaktsutnyttjande'

278 150

60000

1500

500

7000 347 150

283913 57075 -1 044' -   125

3000 343863

286034 54 600 -1 126' -   125

1000 341509

Ökningen av anslagsbehållningarna påverkar inle utgifterna

1.3 Statsbudgetens inkomster och utgifter under budgetåret 1988/89

Inkomster

RRV beräknar statsbudgetens totala inkomster till 337498 milj.kr. för budgelåret 1988/89. I det följande redovisar jag de förändringar av RRV:s beräkningar som jag funnit nödvändiga.

I enlighet rned vad jag nyss anförde om lönesummans ulveckling för år 1988 och 1989 saml den privala konsumtionens ulveckling 1988 och 1989 räknar jag upp RRVs beräkning med sammanlagt 7234 milj. kr. Fördel­ningen på inkomstlillar framgär av tabell 6.

I enlighet med de förslag som jag senare denna dag kommer atl framföra om tobaksskatten beräknas inkomsttiteln Tobaksskutt öka med 500 milj. kr. i förhållande till RRV:s beräkning.

Vidare beräknas inkomsttiteln Energiskatt öka med 600 milj. kr. med anledning av de förslag jag senare i dag kommer atl framföra.

Dessa justeringar medför atl jag beräknar de sammanlagda inkomsterna för budgetåret 1988/89 lill 345 832 milj. kr.

Tabell 6

1988/89

1000-tal kr.

Ändringar i RRV:s beräkningar av statsbudgetens inkomster budgetåret

RRV:s beräk-

Förändringar

nmgar

enl. föredra­gande

Inkomsttitel

1111 Fysiska personers skall på inkomst,

realisationsvinst och rörelse

58404000

-F4599000

1211  Folkpensionsavgift

44757000

+  797000

1221 Sjukförsäkringsavgift, netto

-916000

+  316000

1231 Barnomsorgsavgift

10421000

-1-   185000

1241 Vuxenutbildningsavgift

1229000

+    23 000

1281 Allmän löneavgift

1889000

-1-     14000

1411 Mervärdeskatt

81000000

-H 300000

1424 Tobaksskatt

4400000

+   500000

1428 Energiskatt

14 150000

+  600000

Summa inkomster

337497 712

Summa förändringar enligt föredra

iganden

-1-8334000

43

Avslutningsvis vill jag redovisa förändringarna

i indelningen av siats-    Prop. 1987/88: 150

budgetens inkomstsida i förslaget lill statsbudget

för budgetåret 1988/89    Bilaga 1

(tabell 7).

Tabell 7    Förslag till förändringar i uppställningen av statsbudgetens inkomster 1988/89

Inkomsttitel

Förslag

1110

Fysiska personers inkomstskatt

Namnändring

1111

Fysiska personers inkomstskall

Namnändring

1120

Juridiska personers inkomstskatt

Namnändring

1121

Juridiska personers inkomstskatt

Namnändring

1130

Ofördelbara inkomstskatter

Namnändring

1131

Ofördelbara inkomstskatter

Namnändring 2327 Räntor på statens vattenfallsverks statslån

Ny inkomsttitel 2395 Räntor på särskilda räkningar i riksbanken

Ny inkomsttitel 2626 Inkomster vid banverket

Ny inkomsttitel

Utgifter

I det slutliga förslaget lill statsbudget för budgetåret 1988/89 uppgår utgif­terna lill 352 520 milj.kr.

I årets budgetproposition upptogs utgifterna för budgetåret 1988/89 lill 353 308 milj. kr. Av delta belopp svarade minskade anslagsbehållningar, ökad disposition av rörliga krediter och beräknat tillkommande utgiftsbe­hov, netto för 7000 milj.kr. Ulgiftsanslagen uppgick sålunda till 346308 milj. kr.

Sedan riksdagen förelades budgetpropositionen har dels ell antal propo­sitioner innebårande anslagsförändringar förelagts riksdagen, dels riksda­gen beslutat om ell antal anslag som föreslogs i budgetpropositionen. Om riksdagen bifaller förslagen i propositionerna innebär detta atl de samlade utgiftsanslagen ökar med ca 200 milj. kr. i förhållande till budgetproposi­tionen. All ulgiftsanslagen inte ökar mera beror främst på all statens vatlenfallsverks invesleringsanslag liksom lånedelen av sludiemeddsan-slaget (fr. o. m. den I januari 1989) lyfts ul ur budgeten och istället finansi­eras via kreditgivning hos riksgäldskontoret. Beloppet inkluderar även de anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen som beslutats av riksdagen men inle de minskade utgifterna för stalsskuldsränlor som jag strax återkommer till. I samband med min beräkning av anslagskonsekven­serna harjag låtit upprätta en specifikation över föreslagna och i förekom­mande fall beslutade anslagsförändringar på statsbudgeten i förhållande lill budgetpropositionen. Denna specifikation (bil. 1.6) täcker i princip peri­oden l.o.m. mars 1988.

Anslaget Räntor på statsskulden m.m. upptogs i budgetpropositionen

för budgetåret 1988/89 med ell lill 54000 milj. kr. beräknat belopp. Belasl-

ningen på delta anslag är beroende av den ackumulerade statsskulden

under det budgetår för vilkel anslaget anvisas och av räntenivån inom och

utom landet saml av bokföringsmässiga valutadifferenser på grund av

ändrade växelkurser vid omsättning eller återbetalning av utlandslän. En

beräkning av riksgäldskontoret ger vid handen all ulgifierna för räntor på

statsskulden m. m. torde bli ca I miljard kr. lägre än vad som antogs i

44

budgetpropositionen. I denna beräkning ingår en positiv engängseffekl pä Prop. 1987/88: 150 ca 7,5 miljarder kr till följd av en omläggning av redovisningsprinciperna Bilaga 1 för slalsskuldväxlar. Den inhemska räntekostnaden beräknas nu bli ca 0,7 milj. kr. lägre främst till följd av elt minskal uppläningsbehov. Förslag lill inkomst- och ulgiflsstal för anslaget Räntor på statsskulden m. m. framgår av bilaga 1.5. Anslaget bör i enlighet med förslaget föras upp på statsbud­geten för budgetåret 1988/89 med 53 miljarder kr.

Tabell 8   Räntor på statsskulden budgetåret 1988/89

Miljarder kr.

Budgetår

Budget-

Nuv. be-

Förändring

proposition        räkning

Räntor pä inhemska lån m. m.

43,9

43,2

-0,7

Räntor på utländska lån

9,9

9,6

-0,3

Valutaföriuster, netto

0,2

0,2

Summa

54,0

53,0

-1,0

Sammanlaget innebär detta atl jag beräknar statsbudgetens utgiflsanslag för budgetåret 1988/89 lill sammanlagt 345 520 milj.kr.

I syfte att få en så långt möjligt rättvisande bild av hela belastningen på statsbudgeten beräknas, ulöver ulgiftsanslagen, pä statsbudgetens utgifts­sida även medel för förändringar i anslagsbehållningar, ändrad disposition av rörliga krediter och beräknat tillkommande utgiftsbehov, netto.

I budgetpropositionen beråknades förbrukningen av anslagsbehållning­ar komma alt uppgå lill 1 500 milj.kr. budgetåret 1988/89. De propositioner innebärande anslagsförändringar som därefter förelagts riksdagen motive­rar ingen ändring av den beräkning som gjordes i budgetpropositionen. Anslagsbehållningarna beräknas således minska med 1500 milj.kr. under budgetåret 1988/89.

Budgelulfallel, och därmed statens upplåningsbehov, påverkas även av förändringar i utnyttjandet av rörliga kredUer hos riksgäldskonloret. Såda­na krediler har enligl riksdagens beslut ställts till förfogande för vissa affärsverk, myndigheter och bolag. Dessutom vill jag erinra om atl vissa myndigheter som bedriver uppdragsverksamhet disponerar en rörlig kredit i riksgäldskonloret.

1 syfte all förslaget till statsbudget så långt som möjligl skall visa en realistisk budgelbdastningen förs på budgetens utgiftssida upp posten Beräknat tillkommande utgiftsbehov, netto. Vid beräkningen av denna post görs en uppskattning av sädana utgifts- och inkomslförändringar som inte förts upp på något annat ställe i budgeten. I budgetpropositionen ingick i denna post bl. a. budgeteffekterna till följd av särpropositioner som senare under riksmötet skulle komma atl föreläggas riksdagen. Dä dessa förslag numera föreligger har medel istället beräknats under berörda anslag och inkomsttitlar.

45

Tabell 9    Statsutgifterna för budgetåret 1988/89

Miljoner kr.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

,1988/89

Budget prop.

Ny beräk­ning

Utgiftsanslag exkl. statsskuldräntor

Statsskuldräntor

Förändring av anslagsbehållningar

Ändrad disposition av rörliga krediter

Beräknat tillkommande utgiftsbehov, netto

Summa statsutgifter

292 308

54 000

1500

500

5 000

353308

292520

53 000

1500

500

5 000

352520

1.4 Statsbudgetens saldo för budgetåren 1987/88 och 1988/89

Med hänvisning till redovisningen i det föregående beräknar jag utfallet av statsbudgetens inkomster och utgifter för innevarande budgetår och försla­get lill statsbudget för budgetåret 1988/89 enligl vad som framgår av tabell lOoch 11.

Beräkningen av budgelulfallel för innevarande budgetår ger vid handen atl budgetunderskottet för budgetåret 1987/88 blir 8,9 miljarder lägre än vad som beräknades i budgetpropositionen. Nu förutses ell underskott om 5,8 miljarder kr.

Stalsinkomslerna näsla budgetår uppskallas nu till 345,8 miljarder kr. Som framgår av tabell 10 och tabell 11 är del främst inkomsterna som beräknas öka jämfört med budgetpropositionen. Orsaken är främst ökade skatteintäkter till följd av en annan bedömning för limlönernas ulveckling 1988. Av samma skäl beräknas den privata konsumtionen 1988 nu bli större än vad som tidigare antagits vilket leder till större intäkter av mervärdeskatt. Utgifterna exkl. stalsskuldräntor beräknades i budgetpro­positionen lill 292,3 miljarder kr. Nu beräknas utgifterna till 292,5 miljarder kr. Sammanfattningsvis innebär beräkningarna all budgelunderskollel för budgetåret 1988/89 minskar med 5,2 miljarder kr. till 6,7 miljarder kr., jämfört med beräkningarna i budgetpropositionen.

Förändringarna av inkomsterna och utgifterna i förslaget lill statsbudget för budgetåret 1988/89 sedan budgetpropositionen harjag även låtit sam­manställa i en specifikation som bör bifogas lill regeringsprotokollet i della ärende (Bil 1.6).

Tabell 10    Utvecklingen av statsbudgetens saldo budgetåren 1986/87-1987/88

Miljarder kr.

1986/87

1987/88

Utfall

Budget­propo­sitionen

RRV

Ny be­räkning

Inkomster Utgifter exkl. statsskuldsräntor Statsskuldsräntor

Saldo

320,1

271,5 63,8

-15,2

333,4

289,0 59,1

-14,7

332.8

286,7 57,1

-11,0

335,7

286,9 54.6

-5,8

46

Tabell 11    Utvecklingen av statsbudgetens saldo budgetåren 1986/87-1988/89

Miljarder kr.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

1988/89

Procentuell förändring

Budget­propo­sitionen

Ny be­räkning

Från utfall 1986/87 till ny beräkning 1987/88

Från ny be­räkning 1987/88 till ny beräk­ning 1988/89

Inkomster Utgifter exi. slats-

skuldsräntor Statsskuldsräntor

Saldo

341,4

299,3 .M,0

-tl,9

345,8

299,5 53,0

-6,7

-H4,9%

+ 5,1%

-1-2,8% -1-4,4%

2 Extraordinära budgeteffekter

Den underliggande ulvecklingen av statsbudgetens saldo erhålls om det redovisade saldol korrigeras för effekter som är av tillfällig art eller hänger samman med ändringar i redovisningsprinciperna. Del bör betonas all del ofta är en bedömningsfräga om en enskild post skall betraktas som en reguljär inkomst alternativt utgift eller som en extraordinär effekt. Trots all avgränsningarna i de enskida fallen inte är helt självklara anscrjag del ändå angeläget atl redovisa en beräkning där de extraordinära effekterna exkluderats så statsbudgetens underiiggande utveckling klargörs.

På inkomstsidan betraktas följande effekter som extraordinära vid fram-räkning av det underliggande budgetsaldol:

-

engångseffekter som t. ex. omläggning av redovisning av egenavgifter

-

tillfälliga extra inleveranser från affärsverk lill statsbudgeten

-

fondupplösningar som tillfälligt ökar statsbudgetens inkomster

-

utförsäljning av beredskapslager av olja.

På utgiftssidan beaktas följande effekter vid framräkning av del under­liggande budgetsaldol:

-

valutaföriuster och valutavinster som uppstår vid amortering av statens utlandslån

-

rena budgetavlastningar, som t.ex. atl kostnaderna för studielånen inte belastar statsbudgeten från och med år 1989

-

engängseffekl till följd av ändrad bokföringsprincip för slalsskuldväxlar

-

att vissa affärsverk som l.ex. Vattenfall finansierar sina investeringar genom län pä kreditmarknaden eller direkt i riksgäldskonloret i stället för som tidigare över anslag på statsbudgeten.

Som exempel på effekter vilka däremot inte beaktas vid framräkning av den underliggande budgetutvecklingen kan nämnas dels att ränteutgifter för statsskulden periodiseras på olika sätl för olika låneinslrument, dels de särskilda insatser inom arbetsmarknads- och industripolitik som gjorts med hänsyn till sysselsättningslägel.

Tabell 10 visar statsbudgetens underiiggande ulveckling under perioden 1986/87-1988/89.

47

Tabell 12    Underliggande budgetsaldo

Miljarder kr., löpande priser

för budgetåren 1986/87-

1988/89

Prop.1987 Bilaga 1

788: 150

1986/87            1987/88

1988/89

Underiiggande budgetsaldo Andel av BNP

-13,4              -7,6 1.4%             0,7%

-14,4

1,3%

3 Statens lånebehov och statsskuldens förändring

Det är vid en finansiell analys av intresse att studera hur likviditeten i ekonomin påverkas av statens inkomster och utgifter. Statens lånebehov bestäms dels av budgelulfallel och vissa kassamässiga korrigeringar av delta, dels av vissa inkomster och utgifter vid sidan av statsbudgeten på statsverkets och riskgäldskonlorets checkräkningar i riksbanken.

Statsskuldens förändring bestäms av statens lånebehov saml av de skulddispositioner som riksgäldskonloret gör.

Med det av RRV redovisade budgetunderskottet som utgångspunkt krävs således en del justeringar för att man skall kunna utläsa statens lånebehov och statsskuldens förändring. 1 del följande redovisas kortfaltal hur dessa begrepp är relaterade lill varandra.

Statens lånebehov

1. Del av RRV redovisade budgetunderskottet utgör utgångspunkt för kalkylen.

2.

Korrigeringar görs dä del förekommer skillnader mellan när transak­tioner bokförs i myndigheternas redovisning och när de registreras pä statsverkels checkräkning. Sådana skillnader uppstår dels genom atl in­komster och utgifter bokförs vid en annan tidpunkt än motsvarande betal­ningar, dels genom atl vissa iransaklioner inte bokförs mol budgelen. Ell exempel pä de sislnämnda är regeländringen den I juli 1987 belräffande statens förskottering av kommunernas kostnader för kommunall boslads-lillägg (KBT). Ändringen innebär bl. a. en engängseffekl i form av etl minskal lånebehov för staten i storleksordningen 3,6 miljarder kr. budgel­året 1987/88. Denna engängseffekl kommer dock inle till uttryck i etl minskat redovisat budgetunderskott.

3.

Den fillfälliga engångsskatten på försäkringsbolag överfördes 1987 via en inkomsttitel på statsbudgeten, omedelbart lill riksgäldskonloret för avskrivning mot statsskulden. Detta innebär atl skatten inte påverkade budgelulfallel 1987 men medförde däremot minskning av statens lånebe­hov.

4.

En del av statens kreditgivning går via riksgäldskonloret och redovi­sas inle på statsbudgeten. Exempel på della är vissa krediler lill de stafiiga affärsverken. Dessa krediler måste dock finansieras via statlig upplåning.

5.

Genom en saldering av posterna I - 4 erhålls statens lånebehov.

48

Statsskuldens förändring

Prop. 1987/88: 150

Statsskuldens förändring påverkas utöver statens lånebehov av transaktio-

°

ner av dispositiv karaktär som riksgäldskonloret gör. Skulddispositioner utgörs t.ex. av uppköp av statsobligationer, utbetalningar av förskott för inlösen av obligationer och premieobligationsvinsler saml tillfälliga bokfö-ringslransakfioner som påverkar statsskuldens storlek. Genom all skuld­dispositioner läggs till statens lånebehov erhålls statsskuldens förändring.

Tabell 13   Statens lånebehov (netto) budgetåren 1986/87-1988/89

Miljarder kr., löpande priser

1986/87

1987/88

1988/89

1.

Redovisat budgetunderskott                         15,2

5,8

6,7

2.

Kassamässiga korrigeringar                          -0,5

-4,8

-

3.

Tillfällig förmögenhetsskatt för försäkrings-

bolag m.fl.                                                     -7,9

-8,3

4.

RGK:s kreditgivning lill vissa affärsverk         1,0

1.6

5,5

5.

Statens länebehov                                            7,8

-5,7

12,2

6.

Skulddispositioner                                           5,4

-0.7

-

- uppköp obligationer                                    (3.9)

(0,3)

- övrigt                                                          (1,5)

(-1,0)

7.

Statsskuldens förändring                                13,2

-6,4

12,2

49

Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga I

4 Statliga garantier

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1 4.1 Redovisning av statens garantiåtaganden

I 1988 års budgetproposition redovisade jag atl statens garantiåtaganden per den Ijuli 1987 uppgår till ca 158,5 miljarder, kr.

Regeringen har därefter lagt fram förslag till riksdagen som berör omfatt­ningen av det statliga garantiätagandet. Förslaget redovisas i tabell 14. Statens samlade garantiåtagande kommer därmed att uppgä till ca 158,5 miljarderkr. den I juli 1988.

Tabell 14    Föreslagna förändringar av ramar för statligt garantiåtagande efter budgetpropositionen 1988

(milj.kr.)

Proposition

Garantins

Nuvarande

Föreslagen

Förändring

Tidpunkt för

ändamäl

garantiram

garantiram

förändring

1987/88:90

Borgen

 14 373

14 356

17

1988-07-01

om energi-

för lån

politik inför

till bolag

1990-talet

i vilka stat­ens vatten­fallsverk för­valtar statens aktier

4.2 Stöd till näringslivet

4.2.1 Inledning

Riksrevisionsverkel (RRV) har på regeringens uppdrag gjort en översyn av verksamhelen med statliga kreditgarantier. Verket har den 22 februari 1984 redovisat uppdraget i rapporten "Översyn av verksamhelen med statliga garantier - vissa regler, rutiner och system". I rapporten redovisas bl. a. den nuvarande administrativa styrningen av kreditgaraniiverksamheien. RRV har i rapporten angett all regelsystemet är svåröverskådligt och föreslagit atl administrationen av all statlig garantiverksamhet, med undan­tag av exporlkredilgarantierna, regleras genom en gemensam förordning för alla lyper av kreditgarantier.

I september 1985 gavs en sårskild utredare' i uppdrag atl göra en över­syn av verksamheten om statliga kreditgarantier och lämna förslag lill en enhetlig förordning med statliga kreditgarantier. 1 november 1986 utvidga­des utredningsuppdraget till all omfalla utarbetande av etl förslag lill vissa enhetliga juridiska och tekniska regler även för verksamhelen med statliga lån och bidrag till näringslivel.

Kreditgarantiulredningen överiämnade i juni 1987 betänkandet (SOU 1987:29) Stöd lill näringslivel. Betänkandet har remissbehandlats. Som bilaga 1.7.1 lill protokollet fogas en förteckning av remissinstanserna. En sammanslällning av remissyttrandena har upprättats inom finansdeparte­mentet och finns tillgänglig i ärendet (Dnr 2748/87).

' Hovrättslagmannen Lars[REDACTED_EFTERNAMN]

50

Jag skall nu med utredarens belänkande och remissynpunkterna som grund la upp frågan om ändringar belräffande del statliga slödel lill nä­ringslivel.

I ell avsnill om samriskengagemang föreslår jag bl. a. en ändring av lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypo­teksföreningar. I avsnittet om avgifter för statliga garantier har milt förslag formen av en lag om avgifter för vissa statliga garantier.

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1

4.2.2 Stödels föreslagna komplementära roll

Mitt förslag: Slöd lämnas i princip endast om elt finansieringsbehov inte kan tillgodoses av sökanden själv eller av nägon bank eller annal kreditinstitul.

Utredningens förslag: Överensstämmer med milt förslag.

Remissinstanserna: Utredningens förslag i frågan har vunnit stöd eller i vari fall lämnats utan erinran av huvuddelen av remissinstanserna. Lant­bruksstyrdsen har efterlyst en flexibel tillämpning av bestämmelsen. Riks­gäldskonloret har inte haft någon erinran mot förslaget men ansetlalt förslaget i alla fall som del formulerats, slår i konflikl med utredningens förslag om ökad självrisk för kredilinslilulen i fräga om statliga garantier, s. k. samriskengagemang, som jag behandlar i avsnill 4.2.4 Några remissin­stanser, däribland fiskeristyrelsen. Lantbrukarnas riksförbund. Småföre­tagens riksorganisation, har avvisat utredningens förslag. De av dessa instanser som uttryckligen motiverat sitt ställningstagande har ansett atl utredningens förslag stär i direkt motsalsslällning till de direktiv och inten­tioner som regering och riksdag fastlagt.

Skälen för mitt förslag: När det gäller del grundläggande syftet med statligt stöd förekommer i en del förtättningar bestämmelser som går ut på att begränsa stödet sä att detta endast tjänar som ett komplement till de finansieringsmöjligheter som den allmänna kreditmarknaden kan erbjuda. En sädan bestämmelse finns dock inte inom alla stödområden. Enligl min mening bör den i princip gälla överlag. Om inle del ställiga stödet begrän­sas lill all vara etl komplement, finns del en risk för all slödel verkar snedvridande pä konkurrensen i näringslivel och även får andra menliga effekter.

Enligt min mening lämnar principen om slödels komplementära roll som den formulerats i milt förslag tillräckligt utrymme för en flexibel tillämp­ning. Della innebär liksom hillills all i vissa fall kan slöd komma all lämnas som inle primärt syftar lill all läcka etl finansieringsbehov som inte kan tillgodoses på den allmänna kreditmarknaden.

Inte heller anser jag all principen om slödels komplementära roll slår i något molsalsförhållande lill förslaget om s. k. samriskengagemang i fråga om statliga garantier. Benägenheten all ge lån med statlig garanti blir dock sannolikt något mindre om kreditinstituten skall bära en del av en eventuell kredilföriusl. Delta är en följd av alt kredilinslilulen kan förväntas göra en strängare kreditbedömning när de själva skall svara för en del av en eventuell kreditförlust. Jag återkommer till denna fråga i det följande.

51

Utredningen har betonat vikten av att en mera genomgripande översyn av floran av slödregler kombineras med atl man undersöker om inle det statliga slödel på en del områden kan begränsas eller slopas. Jag delar utredningens bedömning och vill betona viklen av alt dessa frägor utreds under del fortsatta arbetet med alt rationalisera det statliga stödet lill näringslivel.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

4.2.3 Kravet på lönsamhet

Mitt förslag: Statligt stöd skall i allmänhet lämnas endast om verk­samheten bedöms vara eller kunna bli lönsam frän företagsekono­misk synpunkt.

Utredningens förslag: Överensstämmer med milt förslag.

Remissinstanserna: Utredningens förslag har vunnit slöd eller i vart fall lämnats ulan erinran av flertalet remissinstanser. Några remissinstanser har utan närmare motivering avstyrkt utredningens förslag. Andra remiss­instanser, däribland lantbruksnämnden i Norrbottens lån, har ställt sig tveksamma lill användningen av begreppet förelagsekonomisk lönsamhet, eftersom begreppet kan vara svårt alt exakt definiera. Länsstyrelsen i Norrbottens län har ansett att etl generellt krav på förelagsekonomisk lönsamhet strider mol de grundläggande värderingarna för ulveckling av rennäringen. Norrlands hypoleksförening har ansett det mera tveksamt om man i alla lägen skall kräva alt åtgärden kan förväntas bli lönsam ur företagsekonomisk synpunkt. När del gäller jordbruk i norra Sverige är del enligt hypoleksföreningen svårt all tro att en investering i ekonomibyggna­der skulle kunna bli lönsam om man inte i företagets kalkyl räknar in fortsatt statligt stöd till driften. Även inom andra angelägna verksamhels-områden finns det enligl föreningen önskvärda eller t.o.m. nödvändiga projekt, som inte kan antas bli lönsamma ur strikt företagsekonomisk synpunkt, exempelvis allmänna kommunikafioner.

Skälen för mitt förslag: En gmndläggande fräga som utredningen haft atl behandla gäller det allmänna syftet med statligt stöd. I de nu gällande förordningarna anges syftet vara all t.ex. "främja fritidsfisket" och "främja ulvecklingen av främst små och medelstora företag".

1 mängden av nu gällande förordningar som reglerar statligt stöd före­kommer också utförligare bestämmelser som rör stödets ändamål, så t. ex. i rennäringsförordningen (1971:438) där det heter alt stödet skall lämnas endast "lill åtgärd som är önskvärd från allmän synpunkt, samhällsekono­miskt motiverad och lönsam frän företagsekonomisk synpunkt". Det åter­stående kravel - alt åtgärden skall vara lönsam från företagsekonomisk synpunkt - är viktig som vägledning för när slöd fär lämnas. Del uppställs också i flera förordningar. Det är väsenfiigt atl slödmyndigheten, vid sidan av de l.ex. syssdsättningspoliska hänsyn som skall beaktas vid bestäm­mande av stöd enligt en förordning, gör en bedömning av lönsamheten och inle beviljar stöd såvida myndigheten inte kan räkna med alt åtgärden blir lönsam från företagsekonomisk synpunkt. Enligt min mening bör denna

52

princip gälla i fråga om statligt slöd lill näringslivet. Del är också en naturiig följd av tidigare omnämnda samriskengagemang.

Utredningens förslag är grundat på en vidgad affärsmässig syn när del gäller del statliga stödet. Reglerna bör dock utformas så all regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer har möjlighet all undanlagsvis vidta speciella åtgärder om del har avgörande belydelse med hänsyn lill bl. a. sysselsättningspolifiska och regionalpoliliska aspekter.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

4.2.4 Samriskengagemang

Mitt förslag: Garanti för lån fär omfatta högst 75 % av krediten jämte ränta lill och med kreditens förfallodag. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer bör dock ha möjlighet atl, om del år av avgörande belydelse ur bl. a. sysselsättningspolifiska eller regional­politiska aspekter, lämna garanti för län som omfattar hela uteståen­de lånebeloppet.

Utredningens förslag: Överensstämmer i slort med milt förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller i vart fall lämnat utredningens förslag utan erinran. Remissutfallet bland företrä­dare för kredilinslilulen och andra näringslivsintressen har varit splittrat. Medan Svenska bankföreningen, PKbanken, Sveriges industriförbund, Sveriges fiskares riksförbund, Stockholms handelskammare och Skånes handelskammare har tillstyrkt förslaget, har bl. a. Småförelagens riksorga­nisation, Företagarförbundel, Föreningsbankernas Bank, LRF, Svenska sparbanksföreningen och Sveriges allmänna hypoteksbank avstyrkt försla­get.

Exporlkredilnämnden har framhållit atl en viktig princip som också beaktas av utredningen är all garantitagaren skall stå en viss självrisk. Anledningen till detta är alt garantitagaren bör ha ett direkt intresse av atl pröva riskerna, atl vidta alla åtgärder som kan bidra lill all del garanterade avtalet fullgörs och atl de täckta fordringarna betalas i tid saml all efter eventuell skadereglering samverka till indrivning av skadereglerad ford­ran. Del egna kostnadsansvaret som självrisken innebär för garantitagaren är, enligl exporlkredilnämnden, del särklassigl bästa incitament för en kraftfull insats från garantitagarens sida. Liknande synpunkter har anförts av lantbruksslyrelsen och fiskeristyrelsen. Den senare myndigheten har uppgivit alt den vid något tillfälle har upplevt alt bankerna inle har an­strängt sig speciellt myckel för all medverka lill atl de statliga föriusterna skall bli så små som möjligt. Liknande synpunkter har anförts av flera andra remissinstanser.

Bankinspektionen har uttalat all förslaget om samriskengagemang lill följd av kravet pä kapilalläckning, åtminstone vad gäller bankerna, kan komma atl höjas från O % lill 8 % på den icke statsgaranterade delen av en kredit. För den ökade risk som kredilinslilulen här fär la måsle de ha ersättning av låntagaren i någon form, l.ex. genom en högre ränta på denna del av krediten. Inspektionen har påpekat alt delta kan komma att

53

medföra atl finanseringsformerna ifråga blir mindre attraktiva för en lånla-    Prop. 1987/88: 150

gare.

Bilaga 1

Statens industriverk har bl. a. anfört följande. Om det skall vara me­ningsfullt med samriskengagemang måsle dessa pantförskrivas separat och banken fär inle pantförskriva självrisken i den generella panten. Enligl statens industriverks uppfattning har utredningen underskattat svårighe­terna alt praktiskt hantera samriskengagemang. Statens industriverk har uttalat all samriskengagemang bör användas i ökad utsträckning men att utredningens analys av behovet och konsekvenserna är otillräcklig för atl ligga till grund för atl nuvarande ordning helt skall överges.

Lantbrukarnas riksförbund har ullalat atl förslaget inle bara skulle inne­bära högre kostnader för kreditlagarna ulan även innebära all vissa kredit­ansökningar som i övrigt uppfyller villkoren för stöd avslås. Liknande synpunkter har anförts av andra remissinstanser.

Svenska sparbanksföreningen har bestritt riktigheten i utredningens hy­potes att etl effektivt sätl all öka kreditinstitutens bevakning är att öka kredilinslilulens risk.

Sveriges allmänna hypoteksbank har ifrågasatt om säkerheten för garan-lilän är betryggande i landshypotekslagens mening, om hypoleksförening-arna i fortsättningen själva skulle svara för en del av förlusten. Redan den omständigheten atl landshypoleksföreningarna - om förslaget genomförs - har atl svara för 25 % av den slutliga förlusten gör alt man, enligt hypoteksbanken, kan ifrågasätta om garanlilånegivningen i forlsällningen utgör en sådan kreditgivning som kan säkerställas på ett betryggande sätl i överensstämmelse med landshypotekslagens bokstav eller enligl dess anda. En minskad garantilänegivning vid landshypoleksföreningarna skul­le enligl hypoteksbanken innebära att lånlagarna föriorade en fördelaktig finansieringskälla.

Med hänsyn till landshypoleksföreningarnas speciella förhållanden och vad som i övrigt anförts ovan har hypoteksbanken hävdat all slaten även i forlsällningen bör svara fullt ut för sin garanti när garanlilån lämnas genom landshypoteksföreningar. Om slalen anser atl dess utgifter är oacceptabla till följd av föriuster i samband med lämnade statliga garantier, synes del enligt hypoteksbanken rikligare all slaten nägol reducerar den ram inom vilken sådana garanfier kan lämnas.

Hypoteksbanken har vidare anfört följande. Utredningen gör gällande

atl kredilinslilulen - i motsats till slalen - har resurser atl kontinuerligt

följa bevakningen av ulelöpande garantilån och de företag som erhållit

statlig garanfi. Vad gäller landshypoteksinstilulionen saknas emellertid i

dag en organisation för omfattande individuell uppföljning av enskilda

lantbruksföretags utveckling sedan företaget erhållit ett statligt garanlilån.

Institufionen är starkt specialiserad pä masshantering av långa lån mot

standardiserad betryggande säkerhet, oftast pantbrev i fast egendom eller

slallig lånegaranti förenad med de säkerheter som den garanliulfärdande

myndigheten föreskrivit. De resurser som landshypoteksorganisafionen

saknar finns i slället hos lantbruksnämnderna och lantbruksslyrelsen.

Skulle man bygga ut organisationen för all närmare följa utvecklingen av

alla de enskilda lantbruksförelag som beviljas garanlilån leder detta lill

54

ökade kostnader för lån och fördyrar därmed lantbrukels kapitalkostnader    Prop. 1987/88: 150

ytterligare. Liknande synpunkter anför Norrlands hypoleksförening.

Bilaga I

Skälen för mitt förslag: Enligl riksrevisionsverkels rapport "Översyn av verksamhelen med statliga garantier" är den rättsliga innebörden av den statliga garantin oklar. Enligl rapporten uppfattar kreditinstituten statens engagemang som en ren proprieborgen medan flera myndigheter ser det som en enkel borgen eller i varje fall villkorlig proprieborgen (se rapporten s. 47).

Den huvudsakliga skillnaden mellan enkel borgen och proprieborgen hänför sig lill den lidpunkt dä borgensmannens ansvar kan utkrävas. Vid enkel borgen kan delta inte ske förrän borgenären styrkt, främst genom utmätning eller konkursförfarande, atl gäldenären är oförmögen atl fullgö­ra huvudförpliklelsen. Vid proprieborgen ("säsom för egen skuld") kan borgenären däremot kräva borgensmannen omedelbart efter det atl huvud­förpliktelsen är förfallen, alltså utan att dessförinnan ha vänt sig mol huvudgäldenären.

Enligl kreditgarantiulredningen kan de statliga garantierna med utgångs­punkt i de olika förordningarnas utformning sägas vara placerade pä en skala från etl slags proprieborgen till etl slags enkel borgen. Elt entydigt besked kan därför inte lämnas om hur de nuvarande garantierna bör betraktas från juridisk synpunkt.

En utgångspunkt för utredningens överväganden har varil all resp. myn­dighels arbete med beviljade garantier skall minimeras och atl kreditinsti­tutens specialkompetens skall utnyttjas. En annan utgångspunkt är all arbetet med de beviljade garantierna bör bedrivas på affärsmässiga grun­der. Man kan fräga sig om dessa önskemål bäst skulle tillgodoses genom att den statliga garantin motsvarade enkel borgen eller proprieborgen.

Om statens ansvar på grund av garantiåtagandena i fortsättningen utfor­mas på elt sätt som endast motsvarar enkel borgen skulle del tvinga bankerna alt styrka alt gäldenären är oförmögen all fullgöra sin förbindelse för att få betalt enligl garantin. Del förefaller inte rimligt att tvinga banker­na atl genom olika åtgärder, främst utmätning eller konkurs, alllid behöva direkt bevisa atl inget finns all la.

Om man i stället fömtsäller all statens ansvar skall motsvara en mer eller mindre renodlad proprieborgen har banken i princip räll atl vända sig mot slaten med krav på betalning ulan alt ens ha krävl gäldenären först. Sedan staten infriat garanliåtagandel, skulle myndigheterna själva få han­lera regressfordringarna mot gäldenären. Ärendena rörande regresskraven är ej sällan komplicerade från juridisk och ekonomisk synpunkt och ford­rar särskild sakkunskap. Hos garantimyndighelerna finns inte tillräckliga resurser för atl klara dessa uppgifter och del skulle vara förenat med betydande kostnader att bygga upp en adekvat organisation härför. Det är därför inte heller lämpligt att stalsgarantierna innefattar ell propriebor-gensansvar.

Jag anser som tidigare berörts att reglerna om slalsgaranlier bör utfor­

mas så all bankernas sakkunskap och redan befintliga organisation för alt

hantera fordringar, säkerheter etc. utnyttjas i möjligaste mån. Kreditinsti­

tuten bör förvalla lånen, företa indrivningsåtgärder, begära utmätning och

55

konkurs, delta i ackordsavtal m. m. i den utsträckning som instituten finner    Prop. 1987/88: 150 affärsmässigt. Givetvis bör instituten samräda med garantimyndigheterna     Bilaga 1 innan åtgärder vidlas så alt inle stödets syfte äventyras.

Den här förordade ordningen för behandlingen av garantierna stämmer således väl överens med vad jag tidigare föreslagit rörande samriskengage­mang och som går ul på atl kreditinslilulel självt skall svara för en del av eventuell föriust på elt garanlilån.

Det är naturligt atl banker och andra kreditinstitul koncentrerar sin bevakning till de engagemang där det finns större risk för egna föriuster. Även om de har en viss skyldighet mol borgensmän och andra garanter all bevaka deras intressen är del rimligt all anla all kreditinstituten inte lika uppmärksamt följer förelag, vars län är förbundna med säkra garantier, t. ex. statliga sådana. Man kan inte räkna med atl kreditinstituten reagerar lika snabbt för varningssignaler rörande ell sådant förelags finansiella situation.

Det är uppenbart alt kredilinslilulen får elt större intresse av att göra en omsorgsfull krediiprövning och all noggrannl följa förelagets verksamhel under kredittiden, om de fär bära en del av en eventuell kredilföriusl. Vad särskilt angår själva kredilprövningen gäller visserligen överlag att banker­na skall medge kredit ät elt företag, endast om delta kan på goda grunder förväntas infria låneförbindelsen. I praktiken är det dock naturligt att prövningen blir något mindre omsorgsfull, om del föreligger full garanti för allt som låntagaren inte själv kan klara.

Elt samriskengagemang förutsätter alt bedömningen både vid beviljan­det och uppföljningen av krediten sker pä elt affärsmässigt och bankmäs­sigt sätt. Del kan givetvis inle krävas atl banker och andra kreditgivare skall medverka annars. Har företagel råkat i ekonomiska svårigheter och kan del befaras alt del inle kommer atl infria låneförbindelsen, bör kredil-instilutel som längivare, efter samråd med garanlimyndigheien, kunna säga upp lånet, delta med hänsyn lill den självrisk inslilulel har.

Jag föreslår alltsä alt kredilinslilulen skall bära en del av en eventuell kredilföriusl när det gäller statligt garanterade län. Storleken av denna del bör bestämmas lill vad som kan behövas för alt skapa de incitament för institutens handlande som nämnts i det föregående. Andelen kan lämpligen bestämmas till 25 %. Regeringen eller myndighet som regeringen beslutar bör dock ha möjlighet, om det är av avgörande betydelse från bl. a. syssel­sättnings-, energi- eller regionalpolitiska utgångspunkter, all bestämma om en annan andel. Del kan vidare förutses att det inte alltid blir möjligl all för varje enskilt garantiåtagande göra en sådan fördelning jag nu föreslär, nämligen beträffande mycket stora projekt inom l.ex. energiområdet. Re­geringen eller myndighet regeringen bestämmer bör även i dessa fall kunna besluta om annan fördelning.

Med hänsyn till milt förslag om riskdelning vid garantilån bör 41 § lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksför­eningar ändras. Utredningens förfallningsförslag till vilket jag ansluter mig har lämnats utan erinran av samtliga remissinstanser. Förfaltningsförslaget redovisas i bilaga 1.7.4.

56

4.2.5 Avgifter för vissa statliga garantier

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1 Regeringen beslutade den 7 apnl 1988 atl inhämta lagrådets yttrande över

ett inom finansdepartementet upprättat förslag till lag om avgifter för vissa statliga garantier. Förslaget bör fogas lill protokollet som underbilaga 1.7.2 Lagrådet lämnade förslaget ulan erinran. Lagrådels yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 1.7.3. I del förslag som jag nu skall lägga fram har det, i förhällande lill del remillerade förslaget, gjorts vissa ändringar av redaktionell art. Vidare har övergångsbeslämmelserna omarbetats. Moti­veringen för ikraftträdandet av de nya reglerna har ändrats på motsvarande sätl.

Allmänna synpunkter

Frågan om avgiftsbeläggning av statlig garanligivning har tidigare anmälts för riksdagen. Det har varit vanligt att de statliga garantierna varil undan­tagna från avgifter, men vid införande av nya garantiformer har oftast också införts avgifter för garanligivningen. Fr. o. m. budgetåret 1983/84 las avgifterna i flera fall ut i förskott. I regel betalar långivaren avgiften lill garanlimyndigheien. Oftast år det myndigheten som beräknar och kräver betalning av avgiften.

Garanligivningen har bl. a. inneburit att kredilinslilulens motiv för kre­diiprövning begränsats, eftersom de kunnat vända sig till garantigivaren i de fall atl givna lån inle infriats. Staten har alltså tidigare i stor utsträckning kostnadsfritt ställt upp som garant för kreditrisker, dvs. i själva verket har långivarna inle löpt nägon risk.

Som tidigare framförts, bl. a. i budgetpropositionen 1987, innebär garan­ligivningen en netloulgifl för staten. Statens nelloulgifl för budgelåret 1985/86 var drygt 1,3 miljarder kr. (prop. 1986/87: 100, bil I, s.47). Jag uttalade all inkomsterna skall täcka utgifterna, vilket kräver en betydande ökning av ullaget av garantiavgifter. Också äldre garantier borde i normal­fallet avgiftsbeläggas från den I juli 1987.

Finansutskottet uttalade följande (FiU 1986/87: 10, s.68):

I finansplanen redovisas översiktligt omfattningen av olika statliga ga­rantiåtaganden per den 30 juni 1986 (s. 45-48).

Av redogörelsen framgår atl statens garantiåtaganden minskal sedan föregäende redovisningslillfälle. Del är första gången under 1980-lalet som detta har inträffat. Sålunda har den samlade kapitalskuld som slaten iklätt sig garantier för på etl är minskal med 3,2 miljarder kronor lill 92,8 miljarder kronor. Härav svarar valutakursförändringar för ca 3,5 miljarder kronor.

Ulskollel har tidigare med riksdagens gillande framhållit all garanliverk-

samheten bör bära sina egna kostnader, sett över en längre tidsperiod.

Under budgetåret 1985/86 resulterade garantiverksamheten i ell under­

skott på 1,3 miljarder kronor. Eftersom inkomsterna skall läcka utgifterna

delar ulskollel föredragandens bedömning all garantiavgifter bör tas ut i

ökad utsträckning. I normalfallet bör således även äldre garantier avgifts­

beläggas.

j

Jordbruksutskollel uttalade följande (JoU 1986/87: 16 s. 4 ff.):

Den kreditgaranliavgift som nu las på de kreditgarantier som lämnats efter budgelåret 1982/83 bör enligt propositionen forlsältningsvis, även pä jordbruksdepartementels omräde, las ul på samfiiga beviljade kredilgaran-tier. Jordbruksministern anmäler alt han återkommer till regeringen i den­na fråga.

Ulskollel nolerar atl finansutskollel i sill betänkande om riktlinjer för den ekonomiska politiken m. m. uttalat sig till förmån för ell ökat ullag av kredilgaranliavgifier med motiveringen all garantiverksamheten bör bära sina egna kostnader. Under budgetåret 1985/86 resulterade garantiverk­samheten i etl underskoll på 1,3 miljarder kronor. Enligl finansutskollel bör i normalfallet även äldre garantier avgiftsbeläggas (FiU 1986/87: 10 s. 68). Betänkandet har godkänts av riksdagen (rskr. 122).

Med reservation för all ulskollel inle haft någon närmare information om hur den av jordbruksministern aviserade avgiften kommer atl kon­strueras ansluter sig ulskollel lill synpunkterna i motion Jo 224 all en avgift på redan beviljade kreditgarantier kan komma i konflikt med bestämmel­serna i regeringsformen om retroaktiv skalldagslifining (jfr prop. 1978/79: 195, bil 1 s. 175). Huvudskälet lill all ulskollel ställer sig tveksamt lill en avgift av ifrågavarande slag är emellertid alt den aktualiseras i ell läge med vikande lönsamhet i jordbruksnäringen och dessutom i första hand drabbar de mest skuldtyngda företagen. Utskottet anser för sin del alt den i propositionen aviserade avgiften inte bör tas ut på kreditgarantier beviljade före budgetåret 1983/84. Finansulskotiels uttalande utesluter enligl jordbmksulskotlets mening inle att undantag från avgiftsbeläggning görs för kreditgarantier inom jordbruksdepartementets verksamhetsområ­de.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

4.2.6 Avgiftsuttag

Mitt förslag: Viss statlig garanligivning som beslutats före den 1 juli 1988 skall avgiftsbeläggas.

Skälen för mitt förslag: Enligt vad jag tidigare redovisat har inriktningen av garanligivningen med riksdagens gillande varit en ökad avgiftsbelägg­ning i syfte att ästadkomma all avgifterna läcker statens kostnader för garanligivningen.

Liknande avgiftsbeläggning har tidigare införts men dä avsett garantier som beviljas efter ikraftträdandet av de nya reglerna. Milt förslag gäller emellertid redan fattade beslul enligl vissa slödförfatlningar innefattande statlig garanti. När en ny förordning inom elt stödområde ersatt tidigare förordningar inom omrädet har dessa upphävts samlidigl som övergångs­beslämmelserna lill den nya förordningen föreskrivit all äldre bestämmel­ser alltjämt skall gälla i fråga om län som har beviljats före ikraftträdandet av den nya förordningen. På samma sätt brukar förordningar som upphävs ulan all ersällas av en annan forlsälla all gälla avseende slöd som beviljats enligl den upphävda förordningen. Del förekommer ocksä all upphävda förordningar i sin lur ersatt äldre förordningar, som dock övergångsvis fortfarande gäller.

58

Den avgiftsbeläggning jag nu föreslär bör av praktiska skäl begränsas lill ställiga länegarantier som har lämnats med stöd av författningar som förtecknas i en bilaga lill de nya bestämmelserna.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

4.2.7 Avgiftens storlek

Mitt förslag: Avgifl skall utgå till täckande av statens kostnader för administration och för förluster på beviljade garantier enligl vad som närmare föreskrivs av regeringen.

Utredningens förslag: Överensstämmer med min, med undanlag av att utredningen förutsatte alt avgiftsregleringen skulle ske i sin helhet i förord­ningsform.

Skälen för mitt förslag: De avgifter som nu är aktuella skall las ul enligl en självkostnadsprincip, dvs. avgifterna skall motsvara statens kostnader för administration och för förluster inom garanligivningen.

Regeringen bör närmare föreskriva nivån på avgiften enligl den princip som nyss har sagts. Della bör lämpligen ske genom all regeringen föreskri­ver den procentsats som skall gälla. Avgiflssällningen bör göras med utgångspunkt i en helhetssyn på den statliga garanligivningen, dvs. alt garanligivningen ses som ett verksamhetsområde inom vilkel kostnads­täckning skall gälla. Därav följer atl varje näringsgren för sig inle behöver vara koslnadsläckande. Del vikliga är i stället all bedöma kostnadsläck­ningen inom hela verksamhelen.

I förordningsform bör närmare föreskrifter ocksä ges om tiden och sättet för betalning m. m.

4.2.8 Avgiftsskyldighet

Mitt förslag: Långivaren skall vara avgiftsskyldig.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Utredningens förslag i frågan har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av nära nog samtliga remissinstanser. Riksgäldskon­loret och bankinspektionen har dock i fråga om avgift på kreditgarantier uttalat atl del är i låntagarens intresse som en garanti utfärdas och atl del dä är följdriktigt atl denne belastas med kostnader. Några remissinstanser, däribland Sveriges föreningsbankers förbund, har framhållit vikten av all systemet med förskottsbetalning av garantiavgifter utformas efter samräd med berörda kreditinstitut. Lantbrukarnas riksförbund konstaterar atl ut­redningen noterat riksdagens beslut om atl inle införa retroaktiv låneavgifl på garantilån lill lantbruksförelag och förutsätter all innebörden av riksda­gens beslul följs.

Länsstyrelsen i Jämtlands län och kammarkollegiet har ifrågasatt moti­ven lill att staten tar ut avgifter för administration av stödlån. Bankernas motsvarande avgifter motiveras av strävan att få en rällvis fördelning av

59

kostnaderna mellan bankernas kunder. Del skälet gäller inle för de statliga slödlånen. Avgifter för dessa innebär dessutom enligl dessa bägge remiss­instanser en minskning av del slöd som lånen skall vara och en onödig mndgång med pengar och läcker för övrigt inle på länga vägar kostnaderna för administrationen av dem.

Skälen för mitt förslag: Visserligen kan jag i någon mån dela riksgälds-kontorels och bankinspektionens synpunkt att det är i låntagarens intresse som en garanti lämnas. Garanligivningen innebär emellertid också, som jag nämnde inledningsvis, en lättnad i fräga om kredilinslilulens kreditrisk. Förslaget, som inle avviker frän den rutin som oftast tillämpas, är praktiskt ur adminislraliv synvinkel. Förslaget har inle mött någon erinran från Svenska bankföreningen eller andra företrädare för kreditinstituten.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

4.2.9 Avgiftsunderlag

Mitt förslag: Avgiftsunderlaget skall vara den utestående garantera­de kapitalskulden per den I juli varje är.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt, dock all utredningen inle angav tidpunkten för fastställandet av avgiftsunderlaget.

Skälen för mitt förslag: Ur administrativ synvinkel är del lämpligt alt underlaget för avgiften definieras lill etl belopp som kan fastställas pä etl enkelt sätl. Av den anledningen bör underlaget också fastställas vid en given tidpunkt som ansluter lill budgetåret. Med garanterad utestående kapitalskuld avses den del av skulden som per den I juli varje år inle är amorterad och som är garanterad av slaten.

4.2.10 Den författningstekniska lösningen och ikraftträdande

Mitt förslag: De nya reglerna las in i en särskild lag. Reglerna skall träda i kraft den 1 juli 1988. Avgift för garantier enligt vissa av de förtecknade författningarna betalas första gången för del första halv­året 1989 och beräknas pä den utestående garanterade kapitalskul­den vid ingången av samma år. Avgifl för övriga förtecknade författ­ningar betalas första gången för budgetåret 1990/91 och beräknas på den uteslående garanterade kapitalskulden per den I juli 1990.

Utredningen: Inget förslag om ikraflträdandetidpunkt.

Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare anfört har riktlinjerna om av­giftsbeläggning av garanligivningen redovisats för riksdagen, varvid även äldre garanfier har inbegripits. Avgifter för statlig garanti har tidigare införts i förordningsform genom ändringar i olika slödförfatlningar. Sådana avgifter har emellertid avsett endast garantier som lämnats efter det att ändringarna trätt i kraft. De avgifter jag nu föreslår skall dock omfatta sädana garantier som avgiftsfritt lämnats före ikraflträdandel. En sådan

60

avgift kan komma att påverka redan existerande avtalsförhållanden. Bl. a. med hänsyn härtill anser jag alt föreskrifterna bör las in i lag.

Enligt förslaget skall en åriig avgift betalas pä beviljade garantier med en viss andel av den utestående garanterade kapitalskulden vid ingången av varje budgetår. De nya reglerna skall träda i kraft den I juli 1988, då elt nytt budgetär börjar löpa. De garantier som meddelats enligl de förteckna­de förtättningar som avser jordbruksdepartementets område bör dock inte avgiftsbeläggas förrän vid budgetåret 1990/91.

I en övergångsbestämmelse bör föreskrivas alt avgift första gången skall betalas för det första halvåret 1989 och beräknas på ell underlag av skulden vid ingången av samma år. Med en sådan övergängsreglering kommer inte föreskrifterna i konflikt med reglerna i 2 kap. 10 § regeringsformen om förbud mol retroaktiv skatte- eller avgiftslag. Något rättsligt hinder -såsom jordbruksulskottel befarat - mot alt förslaget omfattar äldre garan­tier föreligger därför inte.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

4.2.11 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom finansdepartementet upprät­tals förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om hypoleksföreningar

2.

lag om avgifter för vissa statliga garantier.

Den föreslagna lagändringen under punkt I är av sådan beskaffenhet alt lagrådels hörande skulle sakna betydelse.

Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagor 1.7.4 och 1.7.5.

4.2.12 Befogenhet att efterge statens rätt

Mitt förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får i fråga om beviljat slöd lill näringslivel efterge statens rätl.

Utredningens förslag: De myndigheter som bevakar statens rätt i fräga om beviljat stöd fär efterge denna rätl.

Remissinstanserna: Utredningens förslag i frågan har vunnit stöd eller i vart fall lämnats utan erinran av samtliga remissinstanser utom riksgälds­konloret. Riksgäldskonloret har ifrågasatt om denna fråga helt skall läm­nas till myndigheternas bedömning. I vart fall bör de kvalitativa inskränk­ningarna som återfinns i avskrivningskungörelsen (1965: 921) gälla i dessa fall. Dessutom bör det enligl riksgäldskonloret lämnas en möjlighet för myndigheterna alt avskriva sina regressfordringar.

Kammarkollegiet har tillagt alt beslutanderätten normall bör ankomma pä den instans som beslutat om stödet och att beslutsorganet bör samräda med kollegiet eller annan låneförvaltande myndighet. Kammarkollegiet har kritiserat all utredningens förslag enbart avsett stöd lill näringslivet

61

och inte andra stödformer. Kollegiet har även ansett alt förutsättningarna    Prop. 1987/88: 150 för avskrivning, anlagande av ackord och annan eftergift bör preciseras i     Bilaga 1 enlighet med förslagen i 18-20§§ den i departementspromemorian Ds Ju 1983:5 föreslagna rällsbevakningsförordningen.

Länsstyrelsen i Jämtlands län har efterlyst en enhetlig policy för hur och i vilken omfattning statens rätl fill följd av infriade kreditgarantier m. m. skall bevakas mol den enskilde låntagaren.

Skälen för mitt förslag: Vilka myndigheter som svarar för bevakningen på olika stödområden framgår av de olika slödförordningarna. Vissa myn­digheter som bevakar statens räll i fråga om beviljat stöd har uttryckligen tillagts befogenheten all anla ackordsförslag och eljest efterskänka stålens räll. Befogenheten kan dock vara inskränkt så all ärenden som avser större belopp eller som har principiell belydelse skall hänskjulas till rege­ringens prövning. Riksrevisionsverkel föreslog i samband med den över­syn verket år 1984 gjorde pä regeringens uppdrag av den statliga garanti­verksamheten (se rapport Dnr 1983: 710 s. 49) all samtliga garanlimyndig-heter skulle ges fullt ansvar för bevakningen av garanfierna och räll atl, ulom i vissa fall som förbehölls regeringen, anla ackordsförslag eller på annat sätt efterskänka statens rätt. Jag delar denna uppfattning och anser atl möjligheten all efterge statens rätl bör gälla även belräffande statliga lån och bidrag lill näringslivel. Även återkrav av slalsbidrag bör alliså kunna efterges. Del bör ankomma på regeringen atl ge föreskrifter om myndigheternas beslutanderätt i denna fråga. Regeringen kan då bl. a. föreskriva särskilda beloppsgränser för myndigheternas beslutanderätt.

62

5 Årsbokslut för staten budgetåret 1986/87

'fP- '- '

°

Bilaga 1

Riksrevisionsverkel (RRV) har överlämnat Årsbokslut för slaten budget­året 1986/87. Della ärsbokslul omfallar de statliga myndigheterna inklusive affärsverken samt riksgäldskontoret och övriga myndigheter under riksda­gen. Riksbanken som tillhör den senare kategorin ingår dock endast med riksbankens grundfond pä 1 miljard kr. i årsbokslutet. Enligt riksdagens beslul upptogs riksbankens grundfond den I juli 1938 lill redovisning bland slatens kapilaltillgängar. I övrigt ligger riksbankens tillgångar helt vid sidan av den statliga redovisningen. Riksbankens eget kapital uppgick vid utgången av år 1986 fill 25 miljarder kr.

5.1 Balansräkning med noter

Balansräkningen i årsbokslutet bygger pä de tillgångar och skulder som redovisas i ovannämnda myndigheters bokslut. 1 dessa bokslut las i regel anläggningslillgängarna upp lill anskaffningsvärden minskade med av­skrivningar. I årsbokslutet redovisas också tillgångarna upptagna fill be­räknade nukostnader. I beloppen för nukostnad ingår såväl de bokförda tillgångarnas nukostnad som värdet av vissa icke redovisade tillgångar. Kravet på lillgångsredovisning är inom staten begränsat så alt i princip endast tillgångar som ger en finansiell avkastning behöver tas upp. Inom myndigheterna nyttjas således tillgängar av betydande värde som inle finns med i tillgångsredovisningen. För atl få uppgift om värdet av dessa ore­dovisade tillgångar och nukostnad för redan bokförda tillgängar har för­frågningar sänts ut till etl stort antal myndigheter. Uppgifter som inkommit från myndigheterna har bearbetats och sammanställt.s i kolumnen för nu­kostnad i balansräkningen. Uppgifter frän några större myndigheter sak­nas. Bl. a. har underlag för beräkning av kapitalvärdet för tillgängar som används inom försvaret - flygplan, fordon och annan krigsmateriel - inle kunnat erhållas. Värdet av museisamlingar, bibliolek m. m. ligger ocksä utanför redovisningen. Den största tillkommande posten bland nukoslna-derna år värdet av det statliga vägnätet, som här beräknats och tagits in i balansräkningen.

Beräknad lill nukostnad är stålens neltoförmögenhei -239,9 miljarder kr., medan den bokförda nelloförmögenheten är -398,1 miljarder kr. Balansräkningen återges i något förkortad form i tabell 15.

63

Tabell 15. Balansräkning för staten

Miljarder kr

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1

Bokförda värden

Beräknad nukostnad'

1987-06-30      1986-06-30      1987-06-30      1986-06-30

TILLGÄNGAR

/Materiella tillgångar Lager och förråd Skepp, maskiner och inventarier Byggnader och mark Statliga vägar'

Finansiella tillgångar Aktier m. m.' Skatlefordringar Övriga fordringar'' Likvida tillgångar

Summa tillgångar

SKULDER OCH KAPITAL

Statsskulden Län i Sverige Län utomlands

Övriga skulder

Kortfristiga skulder Långfristiga skulder

Donationskapital

Verkskapilul

Konsoliserande avsättningar i affärs­verken m. m.*' Fonder m. m.

Sunens nettoförmögenhet Vid budgetårets börian Förändringar under budgetåret:

-

Verksamhetens nettounder-skott

-

Övriga kapitalförändringar

Vid budgetårets slut Summa skulder och kapital

Ansvarsförbindelser

Gjorda garantiutfästelser Övriga statliga skuldförbindelser redovisade inom linjen hos riks­gäldskontoret

13.2

28.5

73,7

14,7 26,3 65,1

17.0 55.6 196,2

58,7

21,1 50,6

179.5 59.4

115,4

106,1

327,5

310,6

27.5

10.6

161,1

28,5

26,5

9,0

1.57,6

27,5

27,5

7,1

161.1

28.5

26,5

6,2

157.6

27.5

227,7

220,6

224,2

217,8

343,1

326,7

551,7

528,4

473,9 128.2

469,5 120,5

473,9 123,9

469,5 122,6

602,1

590,0

597,8

592,1

65.0 10.8

58,5 9.3

65,0 10.8

58,5 9,3

75,8

67,8

75,8

67,8

2.5

2.2

2,5

2,2

45.3 15.5

47,8 8.7

100,0 15,5

97.3 8,7

60,8

56,5

115,5

106,0

-389,8

-342.9

-239,7 -    0.2

-204,7 - 35,0

9.5

+    1,2

- 47.5 

+ 0,6

-398,1

-389,8

-239,9

-239,7

343,1

326,7

551,7

528,4

133,5

134,7

3,5

3.5

' Nukostnad definieras som en tillgångs nyanskaffningsvärde minskat med avskrivningar grundade på della

värde.

' Värdet på de statliga vägarna har beräknats med investeringarna i vägnätet under den senaste 40-årsperio-

den som underlag. Som investering har räknats utfallet på anslagen för byggande av statliga vägar. Till detta

värde har lagts 10% av anslagen till drift av statliga vägar. Erfarenhetsmässigt bedöms nämligen en så stor

andel av anslaget ulgöra värdehöjande förbättringsarbeten. De sålunda beräknade investeringsbeloppen har

64

5.2 Kommentarer till balansräkningen

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1 

5.2.1 Statens nettoförmögenhet

Enligl balansräkningen minskade slatens bokförda nettoförmögenhet un­der budgetåret med drygt 8 miljarder kr. och uppgick vid årets slut lill drygt -398 miljarder kr. Den redovisade förändringen utgör etl netto av den minskning av förmögenheten som till övervägande dd orsakas av statsbud­getens nellounderskoil, 17,4 miljarder kr.,' och den ökning som orsakas av inkomsterna frän den fillfälliga förmögenhetsskatten för livförsäkringsbo­lag m.fl.

Den negativa förmögenheten beslår i stort sett av ackumulerade netto-underskott i statsbudgeten. En betydande del av statsbudgelmedlen har dock använts till investeringar som ej tillgångsredovisais. Sä har l.ex. under den senaste 7-årsperioden nära 46 miljarder kr. gäll tillinvesleringar i försvarels kapilalobjekt och drygt 15 miljarder kr. investerats i vägar. Medel som salsals på högre utbildning och forskning kan ses som en investering i immateriella tillgångar. Under tiden 1980/81 - 1986/87 har drygt 49 miljarder kr. ingått lill delta ändamäl.

Del bokförda värdet av statens nettoförmögenhet kan följas bakåt i tiden eftersom del nuvarande redovisningssåltet i della avseende i stor utsträck­ning överensstämmer med del tidigare. Se diagram 

I. 

Av diagrammet

' Se not 7 till balansräkningen

omräknats till nukostnad med ledning av vägverkets vägkoslnadsindex. Det erhållna bruttobeloppet har sedan reducerats med avskrivningar (avskrivningslid 40 är). Anskaffningsvärdet för vägarna minskat med avskriv­ningar uppgär till 26,8 miljarder kr. ' Aktierna är upptagna till sina anskaffningsvärden.

" Därav lånefordringar 119,4 miljarder kr. Lånefordringarna.liar tagits upp till sina nominella belopp. Fr. o. m. 1985/86 finansieras och redovisas nya bostadslån av Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag (SBAB). Utestå­ende bostadslån hos SBAB uppgår till drygt 16 miljarder kr..

 Från statsskulden enligt riksgäldskonlorets redovisning avgår skulder inom staten. I nukostnadskolumnen har statsskulden omvärderats enligt balansdagens valutakurser.

* Enligt de regler som tidigare gällde för flertalet affärsverk skulle återanskaffningen av anläggningstillgångar finansieras med avskrivningsmedel. Reglerna var så utformade att avskrivningsmedlen skulle täcka även det ökande behov av kapital för återanskaffning som uppstod vid inflation. Om inga expansionsinvesteringar giordes innebar detta i princip att del av staten tillskjutna kapitalets nominella värde förblev oförändrat medan det successivt ökande värdet av anläggningstillgångarna finansierades med driftmedel. Under 1986/87 tilläm­pades denna princip endast för Vattenfall. De avsättningar som tidigare gjorts vid andra affärsverk kvarstår dock i redovisningen. Vid sammanställningen av balansräkningen för staten har det kapital som tillskjiuiis från staten förts till den i balansräkningen redovisade nettoförmögenheten under det att kapital, som tillförts från verkens driftintäkier redovisas som en särskild post i balansräkningen. Uppskrivningar av statskapitalets värde har hänförts till nettoförmögenheten.

När tillgångarna och skulderna omvärderas till nukostnad (vad avser skulder enbart statssskulden som omvärderats till balansdagens valutakurser) måste även kapitalposterna omvärderas.

'' Med verksamhetens nettounderskott avses statsbudgetens underskott justerat för dels finansiella transaktio­ner och investeringstransaktioner som i årsbokslutet förts som förändring av tillgångs eller skuldposter, dels för inkomster från den tillfälliga förmögenhetsskatten för livförsäkringsbolag m.fl. som redovisats direkt i balansräkningen som förmögenhetsökning enligt följande.

Statsbudgetens underskott

-15 161

Finansiella transaktioner avseende utlåning m. m.

- 3621

Invesleringstransaktioner

4-  1 345

Statsbudgetens nettounderskott

17437

Inkomst från tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag m. fl.

-I- 7937

Verksamhetens nettounderskott

 9 500

65

4   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Diagram 1 Utvecklingen av statens bokförda nettoförmögenhet under 16 år, miyarder    Prop. 1987/88:150

kr-

Bilaga 1

+ 50

50

-100

-150

-200 -250

-300

-350

-400

78      79    80      81      82    83      84      85    86      87

Ar 1972 73      74      75      76    77 Källa: Riksrevisionsverket

framgär att nettoförmögenheten var positiv fram till slutet av 1970-talet för att därefter bli negativ och snabbt fallande fram till 1986. Den fallande tendensen börjar då avla beroende på främst minskande budgetunderskott.

5.2.2 Utvecklingen av grupper av balansposter under sju år

I diagram 2 har balansräkningens poster sammanförts i gmpper. Diagram­met visar hur dessa grupper av balansposter har förändrats under de senaste sju åren.

Diagram 2 Schematisk översikt över grupper av balansposter i balansräkningar för

åren 1980/81-1986/87. Bokförda värden, miljarder kr.

55

658

j-j

Indelning av stjpUrna:

3 

X

9 I

15 t

615

9 

X

Avsättningar

'RorcUekapttil'

AnUggn.tlllg. -

«

Ovr.   tlngfr. lin

5 

X

tS 

X

9 

X

90 

X

89 t

Anliggn.tlllg. -finansiella

Statsskulden

530

TT

9 J

90 %

22 I

2I

AcVumulerat underskott

16 

X

24 

X

7 

X

290

14 

X

23 t

364

13 I

TT

20 {

87 

X

32 

X

4 

X

18 

X

28 

X

II X

80 

X

26 

X

54.x

90 

X

56 

X

iO 

X

59 

X

35 

X

86 

X

50 

X

93

X

35 I

66

1980/81    1981/82    1982/83

Källa: Riksrevisionsverket

1983/84

1984/85

1985/86

1986/87

5.2.3 Statsskuldens relation till anläggningstillgångar, rörelsekapital och

Prop. 1987/88: 150

ackumulerade underskott

Bilaga 1

I slallig verksamhel finns del i en helt annan utsträckning än i privat verksamhet samband mellan finansieringskällor och vissa grupper av ba­lansposter. 1 tabell 16 har en ungefärlig bedömning gjorts av hur statsskul­den fördelar sig på rörelsekapital', anläggningstillgångar och ackumulerat underskott.

Beräkningen är baserad pä anlagandel all i myndigheternas balansräk­ningar posterna Skulder för speciella ändamål och Övrigt under Verkskapi­tal främst finansierar rörelsekapital samt atl långfristiga skulder i övrigt, donationskapilal och affärsverkens konsoliderande avsättningar främst fi­nansierar anläggningstillgångar. Sjukförsäkringsfonden slutligen har bidra­git lill alt läcka de ackumulerade underskollen.

Tabell 16   Andel av statsskulden

I procent

1980/81

81/82

82/83

83/84

84/85

85/86

86/87

Rörelsekapital

5

4

3

3

4

2

2

Anläggnings-

tillgångar

55

48

42

38

35

33

33

Ackumulerat

underskott

40

48

55

59

61

65

65

De finansiella och materiella anläggningslillgängarna som bokförs av myndigheterna utnyttjas till övervägande del i verksamheler som ger en finansiell avkastning. Statsskulden motsvarades 1980/81 lill 55% av sådana bokförda anläggningstillgångar. Över åren har statsskulden i allt större utsträckning tagils i anspråk för atl täcka de ackumulerade underskollen och 1985/86 hade andelen anläggningsfillgångar sjunkit till 33%. För 1986/87 var andelen anläggningstillgångar oförändrat 33%.

5.3 Förmögenhetsredovisning i övriga delar av den offentliga sektorn.

Vid bedömningen av statens förmögenhet finns skäl atl beakta att slaten utgör endast en del av den offentliga sektorn, till vilken bmkar räknas även kommunerna och socialförsäkringssektorn.

Årsredovisningarna frän kommunerna och olika delar inom socialförsäk­ringsseklorn avser kalenderår och är därför inle helt jämförbara med årsbokslutet för slalen som avser det statliga budgetåret. De ger dock en viss uppfattning om ulvecklingen.

Inom socialförsäkringsseklorn ökade under kalenderåret 1986 AP-fon­dens egna kapital med drygt 26 miljader kr. till i del närmaste 293 miljarder kr. (därav löntagarfonderna 3,2 miljarder kr.). Ca 24 procent av fondernas

' Med "rörelsekapital" avses varulager och kortfristiga finansiella tillgångar mins­

kat med kortfristiga skulder.

67

tillgångar utgörs av län till staten och ca 4 procent av län till kommunerna.     Prop. 1987/88: 150 De erkända arbetslöshetskassornas egna kapital ökade med 0,2 miljarder    Bilaga 1 kr. under 1986 och uppgick vid slutet av året till 2,1 miljarderkr.

Under samma period ökade den kommunala sektorns egna kapital med 7,5 miljarder kr. till nära 178 miljarder kr. samtidigt som de långfristiga skulderna endast ökade med 0,8 miljarder kr. Investeringar, verksamhets­kostnader och transfereringar inom denna sektor har alltså - med bevarad hög likviditet - till övervägande del kunnat finansieras genom skatter, avgifter och statliga bidrag.

En väsentlig kapitaluppbyggnad sker således i andra delar av den offent­liga sektorn genom skalle- och avgiftsuttag, medan staten till betydande del finansierar verksamheten genom upplåning. Detta återspeglas i den negativa statliga nettoförmögenheten.

Tabell 17 nedan ger en översikt över slatens, kommunernas, AP-fondens och de erkända arbetslöshetskassornas ställning vid utgången av respekti­ve räkenskapsår.

Tabell 17   Offentliga sektorns finansiella ställning vid utgången av 1986

Miljarder kr

Tillgångar

Skulder

Eget kapital

Staten

343,1

741,2

-398,1

Kommunerna

263,7

85,9

177,8

AP-fonden

294,3

1,6

292,7

De erkända arbetslöshets-

kassorna

2,4

0,3

2,1

Källa: Allmänna pensionsfonden. Arbetsmarknadsstyrelsen, Riksrevisionsverket och Statistiska centralbyrån.

6 Utveckling av styrningen av den statliga verksamheten

I årets budgelproposition (prop. 1987/88: 100 bil I s. 55) anförde jag alt det inom finansdepartemenlel pågick ell arbete med alt utforma riktlinjer för elt samlat förändringsarbete inom del budgetlekniska området. Arbetet har kommit att beröra även lönepolitiska frågor och vissa frågeställningar som bereds inom civildepartementet. Enligl min mening bör riksdagen få en samlad redovisning av huvudinriktningen av del fortsatta utvecklingsar­betet. Jag redogör därför i det följande kortfattat för denna.

6.1 Bakgrund, inriktning

Försök lill mer genomgripande och samordnade förändringar av styrning­

en av den statliga verksamhelen har pågått sedan 1960-talet. Huvudmo­

tivet lill atl del nu finns särskilt behov av och förutsättningar för ell samlat

förändringsarbele inom della omräde, är alt utvecklingen under 1980-lalel

har nätt en punkt där den offentliga sektorns andel av ekonomin inle längre

kan öka på samma sätt som tidigare. Detta tillsammans med den offentliga

68

sektorns tyngd i den svenska samhällsekonomin samt de krav på utveck-     Prop. 1987/88: 150 ling och utbyggnad av verksamheler som reses från många håll ställer    Bilaga 1 budgetprövning och styrning inför nya och omfattande krav.

1.

Förutsättningar måste skapas för all i budgetprocessen och i andra sammanhang fortlöpande kunna omfördela resurser från redan existe­rande verksamheler som inte längre bedöms vara lika viktiga, lill andra, mer prioriterade. För Sveriges del är del inte i första hand tal om resursbrist. Den offentliga sektorns andel av brultonaiionalprodukten uppgår för är 1987 till över 60%, drygt 600 miljarder kr. Vi har aldrig tidigare haft tillgäng till lika stora resurser i offentlig verksamhet. Upp­giften är inte i första hand all öka dessa ulan att finna metoder för alt effektivisera verksamhelen och kunna omfördela resurserna genom alt kontinuerligt se över syslem och organisationsstrukturer.

2.

Den offentliga sektorns effektivitet och produktivitet måsle fortlöpande förbättras för all med samma resursinsats producera fier eller mer ändamålsenliga tjänster.

Arbetet med all skapa bättre förutsättningar för en redovisning och analys av den offentliga verksamhetens resultat och atl förbättra statsmak­ternas möjligheter all styra verksamhelen har i en inledande fas berört frägor om kompelensgränser, definition av de olika nivåernas roller och ansvar, etc. En utförlig redovisning härav har lämnats framför allt i rege­ringens prop. (1986/87:99) om ledning av den statliga förvaltningen. De riktlinjer som angavs i propositionen kan sammanfallas på följande sätt:

-

Siatsmakterna skall ange övergripande mäl och huvudsaklig inriktning av verksamheten under den följande treårsperioden. Statsmakterna skall därutöver ange ekonomiska ramar och andra ekonomiska villkor för verksamhelen.

-

Myndigheterna ges successivt ökat ansvar atl driva verksamhelen med egen beslutskompelens. Del gäller minskad detaljreglering både av ul-nylljandel av förvaltningsanslaget och sådana bestämmelser i instruk­tioner och andra förordningar som reglerar hur verksamheten skall organiseras och genomföras.

-

Förbättringar görs av både den formella och informella dialogen för att möjliggöra en fördjupad analys och bättre styrning av verksamhetens inriktning.

-

Kraven på redovisning och analys av vilka resultat som uppnåtts skärps och intresset bör förskjutas frän budgetering lill uppföljning och utvär­dering.

Försök lill förändringar av detta slag har gjorts tidigare men bara lyckats lill viss del. Jag vill därför särskilt peka på etl par vitala utgångspunkter som måste beaktas i det kommande arbetet:

-

Förändringar kan bara genomföras om de som är direkt verksamma inom området aktivt deltar. Den statliga verksamheten är komplex och inrymmer verksamheter av vilt skild slorlek och karaklär. De åtgärder och modeller som föreslås måsle ulgå från dessa grundförulsällningar.

-

Arbelei bör bedrivas med verklighetsförankring och ell slort måli av pragmalism. Del gäller inte minst arbetet med atl utveckla former för en

mål- och resultalorienterad styrning.

69

5    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 1

-

En betoning på uppföljning och utvärdering i arbetet kommer atl ställa     Prop. 1987/88: 150 krav pä elt förändrat arbetssätt även i regeringskansliet.

Bilaga 1

-

Förändringarna mäste genomföras stegvis och nya förändringar kom­mer fortlöpande alt aktualiseras. Det är således inle fråga om atl införa en viss given lösning. Det handlar snarare om atl påbörja ell arbete i en viss riktning där beredskapen måste vara hög för en löpande ompröv­ning.

6.2 Budgetprocessen, styrning av verksamheten

1 syfte atl underlälla en fördjupad prövning av verksamhelen saml möjlig­göra målstyrning och ekonomisk ramslyrning har en försöksverksamhel pågått under 1980-lalet. Den lidsperiod som valls i försöken för all åslad­komma elt nödvändigt längre perspektiv har varil tre år. Sammanlaget 23 myndigheter har - fördelade på tre årsgrupper - i nägol stadium deltagit i försöket.

Slalskonloret och RRV har ställt samman erfarenheter av försöksverk­samheten. Båda myndigheterna pekar pä i huvudsak positiva erfarenheter. Regeringskansliels erfarenheter är också i huvudsak positiva. De svaghe­ter som har påtalats bedömer jag har mer atl göra med den konkreta utformning m. m. som försöket kom atl få än de grundläggande tankarna bakom försöksverksamheten. Även jag anser därför all de försök som gjorts har gett intressanta och i huvudsak goda erfarenheter. De svagheter som har funnits bör enligl min mening kunna åtgärdas genom vissa juste­ringar i modellen och avsevärt förstärkta stödinsatser, framför allt i form av information och utbildning. Jag vill som särskilt värdefullt - utöver de ökade kraven på uppföljning och utvärdering - särskill peka pä långsiklig-helen i den modell som har prövats. Den återkommande analysen av de resultat som uppnåtts och möjligheten all kunna planera verksamhelen på längre sikl än ell år är enligt min mening vikliga grundförutsättningar för all uppnå de ambitioner om en fördjupad budgetprövning med ökad inrikt­ning på den exislerande verksamhelen som jag har förordat.

Jag föreslår därför alt den statliga budgetprocessen läggs om för i princip hela förvaltningen pä elt sätt som syftar till alt skapa bättre förulsållningar för en långsiktig och fördjupad verksamhelsanalys. Den modell som har prövats i försöksverksamheten kan utgöra ulgångspunkl men vissa modi­fieringar bör göras.

Del viktigaste inslaget i den förändrade budgelprocess som jag redovisar i del följande är en fördjupad redovisning och prövning vart tredje år av hela den verksamhet, dvs förvaltning, transfereringar, regelsystem, till­syn, m. m., som myndigheterna administrerar eller ansvarar för. Den lång­sikliga och fördjupade analysen bör göra det möjligl för statsmakterna all lägga fast resurser och verksamhetsinriktning för en flerårsperiod. Förut­sällningarna för och omfallningen av en sådan mer långsiktig styrning får bedömas från fall lill fall. Jag återkommer till delta i del följande.

Modellen bör inle fillämpas på de verksamheter som omfattas av den

militära resp. civila försvarsramen. För dessa verksamheler finns redan en

särskild fierårig budgelprövningsmoddl. Självfallet gäller dock del grund-

70

läggande synsätt som jag här presenterar även verksamhel inom försvars-    Prop. 1987/88: 150 departementets område. Den modell som tillämpas inom försvaret kan     Bilaga 1 komma all behöva revideras för atl bättre stämma överens med den civila modellen, bl. a. bör en ökad tonvikt läggas vid verksamhelsanalys och resultatuppföljning.

Avsikten är alt åsladkomma förutsättningar för de nödvändiga föränd­ringarna bl. a. genom etl mer ändamålsenligt innehåll i budgetprocessen. Den bör i ökad utsträckning inriktas mol den verksamhel som redan bedrivs och koncentreras på frågor kring de resultat som uppnåtts och vilken inriktning verksamheten skall ha i forlsällningen. Analysen bör resultera i etl förslag lill inriktning av verksamhelen för den kommande treårsperioden.

Övergängen lill en förändrad budgelprocess bör ske genom atl en fördju­pad verksamhelsprövning genomförs inför budgetåret 1991/92 för verk­samhet som svarar mot ca en tredjedel av de myndigheter och andra organ som lämnar anslagsframställning. Ytterligare ca en tredjedel avses bli föremål för fördjupad prövning inför budgetåret 1992/93 och återstående verksamhel inför det därpå följande budgetåret. Tidplanen innebär atl den första tredjedelen skall valjas ut redan i den kommande höstens budgetar­bete.

För all skapa förutsättningar för den förändring av budgetprövningen som jag har förordat behövs således bl. a. vissa förändringar av den nuva­rande budgetprocessen. Det gäller främst de dokument som las fram, men lill viss del även lidplanen. Jag redovisar i det följande huvuddragen i en sådan förändrad budgelprocess.

Regeringens direktiv

De allmänna utgängspunklerna för samtliga myndigheters arbete med an­slagsframställningarna bör som hittills finnas i en budgethandbok. Den nuvarande måste dock revideras och kompletteras. Budgelhandboken bör även i fortsättningen kunna kompletteras med s. k. årUga direktiv. Dessa bör liksom hillills beslutas i februari, för de anslagsframställningar som lämnas senare samma år. Budgelhandbok och åriiga direktiv skall innehål­la de grundläggande krav och riktlinjer för samtliga de olika dokument som myndigheterna skall upprätta inom ramen för budgetprocessen. Jag åter­kommer till innehållet i dessa nägol senare i min redovisning.

Budgelhandbok och åriiga direktiv är generella till sin karaklär och ger grundläggande utgångspunkter för myndigheternas arbete med anslags­framställning m. m. En uttalad strävan bör vara all inför varje ny treårspe­riod i betydande omfattning komplettera budgelhandboken med myndig­hetsspecifika direktiv. Innehållet i dessa bör helt avgränsas lill sådana direktiv som är av intresse för den aktuella verksamheten. De bör ges ul senast i juni året innan den fördjupade anslagsframställning skall lämnas. De myndighetsspecifika direktiven är av grundläggande belydelse för mo­dellen med långsiktig och fördjupad verksamhelsanalys. 1 dessa kan rege­ringen ge olika planeringsriktlinjer för verksamheten, beställa särskilda redovisningar eller analyser inom nägol område, ange avgränsning och

inriktning av den fördjupade analysen för stora och komplicerade verk-    Prop. 1987/88: 150

samhelerm.m.

Bilagal

Myndigheternas dokument

En fördjupad anslagsframställning lämnas lill regeringen senast den I september vart tredje år. Den är del centrala informationsdokumentet i den fördjupade prövningen av varje verksamhetsområde inför en komman­de treårsperiod. Den fördjupade redovisningen skall omfatta myndighetens hela verksamhet oavsett hur denna finansieras. Myndigheterna skall även behandla inte bara den egna hanteringen av exempelvis tillsynsverksamhet och regelsystem och annal som myndigheten administrerar eller ansvarar för, utan även så långt möjligl redovisa och bedöma effekterna av verk­samhelen.

Verksamhetens resultat skall analyseras, bäde vad gäller resursförbruk­ning, prestationer och effekter. Analysen skall i normalfallet omfatta den närmast föregäende femårsperioden. En långsiktig bedömning av den fort­satta verksamhelen skall också redovisas. Anslagsframställningen skall mol bakgrund av en sådan långsiktig analys innehålla förslag till de föränd­ringar av verksamhetens inriktning som anses motiverade och som bör underställas slalsmaklernas prövning.

För alt förbättra möjligheterna för en fördjupad prövning i regerings­kansliet bör regeringen i de myndighelsspecifika direktiven kunna ge myn­digheten i uppdrag all inkomma med en särskild rapport redan under våren. Direktiven skall klargöra vilka frågor som i del enskilda fallet skall redovisas i rapporten.

Under de tvä mellanliggande åren lämnar myndigheterna senast den 15 september en förenklad anslagsframställning som för många myndighe­ter bör kunna begränsas fill tekniska beräkningar under förutsättning alt inget särskilt hänt som motiverar en ändring av den beslutade inriktningen för den pågående treårsperioden.

Samtliga myndigheter skall också lämna en åriig resultatredovisning lill regeringen. Denna skall kortfattat och pä elt även i övrigt lältillängligt sätt med information om kostnader, prestationer, nyckeltal, produktivitetsut­veckling m. m. redovisa hur verksamheten utvecklats under föregående budgetår, ekonomiskt och verksamhelsmässigl. Resultatredovisningen av­lämnas senast den 15 september tillsammans med ell preliminärt bokslut.

Den fördjupade prövningen vart tredje är fömlsälts för de fiesta myndig­heter kunna resultera i en mer långsiktig styrning av verksamhelen. Denna bör normalt komma lill uttryck genom treåriga budgetramar för förvalt­ningsanslaget och riktlinjer för förändring av inriktningen av verksamheten under den kommande treårsperioden. Treåriga program med resursramar och riktlinjer för verksamheten kan även läggas fast för verksamhel som finansieras av andra anslag eller andra medel. En långsikiighel i styrningen innebär normall all budgelprövningen de ätersiående två åren i motsvaran­de mån kan förenklas.

Hur stora delar av verksamhelen som kan omfattas av en mer långsiktig

styrning beror i del enskilda fallet pä verksamhetens karaklär och den

72

aktuella situationen. Hela den statliga förvaltningen utanför försvarssek- Prop. 1987/88: 150 torn kommer således inle atl kunna bli föremål för en flerårig styrning. Det Bilaga 1 kommer exempelvis all finnas situationer då del pä grund av omorganisa­tioner eller dylikt för tillfället inle är lämpligt att lägga fast resurser eller verksamhetsinriktningen för en viss myndighet för en längre period. Verk­samhetens karaklär gör i vissa fall flerårig styrning tveksam. Jag vill emellertid understryka atl undantagen bör minimeras så långt möjligt. Jag vill ocksä betona atl samtliga myndigheter, oavsett utformningen av styr­ningen, skall lämna en årlig resultatredovisning och en fördjupad anslags­framställning vart tredje är.

6.3 Mål- och resultatorienterad styrning

Ekonomisk ramslyrning samt ökade befogenheter och ansvar för myndig­heterna måste kopplas till krav på förbättrad uppföljning. Statsmakterna bör vidare i betydligt störte utsträckning ån hittills ge uttryck för vilka resultat som förväntas. Former för att styra de olika verksamheternas inriktning och innehåll måsle därför utvecklas. Dessa bör anpassas till förutsättningarna inom varje verksamhetsområde. Utvecklingsarbetet måste därför i stor utsträckning komma att ulgöra elt naturligt inslag i det reguljära arbetet i regeringskansliet, pä myndigheterna och i samspelet mellan regeringskansliet och myndigheterna. Förändringen kan förväntas ske successivt och med olika takt inom olika områden.

Del utvecklingsarbete som nu bör inledas för all finna konkreta former för en mål- och resultatorienterad styrning bör därför ske frän en delvis annan ulgångpunkl än vad som vanligen gäller vid s. k. programbudgele-ring. En grundtanke i programbudgeleringen är att konkreta mål som kan följas upp skall kunna härledas från de övergripande politiska målen för verksamheten. Erfarenheterna visar alt detta innebär stora svårigheter. Till betydande del beror dessa på att de övergripande målen kan vara flera och delvis motstridiga. För många verksamheler går det inte all undvika sådana svårigheter. Enligt min mening bör därför den konkreta styrningen av verksamheten ske med utgångspunkt i en utvecklad redovisning och analys av verksamhetens resultat.

De övergripande målformuleringar, som normall kommer lill uttryck i myndigheternas instruktioner, bör kompletteras med en styrning av verk­samheten för den kommande treårsperioden. Baserat på den information som myndigheterna tar fram och presenterar för regeringen får statsmak­terna successivt sträva efter atl klarare uttrycka dels krav på fortsall resultatredovisning, dels önskad inriktning av resp. verksamhet för den kommande treårsperioden. Delta pragmatiska förfaringssätt ger enligl min uppfattning förutsättningar för att utveckla en verklighetsförankrad styr­ning av de statliga verksamheterna.

Den konkreta styrningen för den följande treårsperioden bör uttryckas

som rikfiinjer för/örönc/ringar av verksamheten. I den mån verksamhetens

karaktär filialer del bör även konkreta krav på eller mål för förväntat

verksamhetsresultat under perioden anges. Dessa bör vara så formulerade

att en uppföljning - kvantitativ eller kvalitativ - blir möjlig.

73

Utvecklingsarbetet bör resultera i atl även del beslutsunderlag som    Prop. 1987/88: 150 riksdagen erhåller kan förbättras. Chefen för civildepartementet återkom-    Bilaga 1 mer senare idag lill denna fråga.

EkonofTiisk styrning, m.m.

Statsmakternas styrning av hur myndigheterna fär använda främst sina förvaltningsanslag bör ytterligare minska i detaljeringsgrad. För att både statsmakterna och myndigheterna skall kunna koncentrera sina resurser pä analys av de olika verksamhetsområdenas utveckling och inriktning krävs vidare alt de bestämmelser som reglerar den ekonomiska styrningen ses över. Regelsystemet måste struktureras, göras mer lättbegripligt och lätta­re all överblicka. Del måsle i ökad utsträckning syfta till all ange ramar för myndigheternas befogenhet och i mindre utsträckning föreskriva vissa handlingsalternativ.

Jag redogör i det följande för inriktningen av del fortsalla ulvecklingsar-belel inom detta omräde.

-

Styrningen av verksamheter som finansieras med inkomster ses över i syfte all uppnå större enhetlighet. En förordning med enhetliga regler för den s. k. uppdragsmodellen utarbetas.

-

En förordning för hur myndigheterna får la ut ersättning för tjänster m. m. utarbetas.

-

Samtliga myndigheter som genomgått en första fördjupad budgetpröv­ning tilldelas resurser för förvaltningsändamål under ramanslag. Där­igenom möjliggörs överföring av resurser mdlan budgetåren och nor­malt även anslagskredit. Högslsällningen av lönekostnader slopas vid samma tillfälle. Normalt slopas även den särskilda anslagsposten för lokalkostnader. Förvallningsanslagen bör tills vidare beslutas årligen av riksdagen. I normalfallet bör, som jag tidigare har nämnt, treåriga bud­getramar läggas fast för förvaltningsresurserna. Resursramarna för and­ra och tredje året bör då betraktas som planeringsramar. De bör endast ändras om nägot inträffat som inle var känt när ramarna lades fast.

-

Fortsalt förenkling sker av arbetet med pris- och löneomräkningar och annan anslagsautomalik.

-

En ny finansieringsform för investeringar vid uppdragsmyndigheler och vanliga förvaltningsmyndigheter utformas.

-

Myndighetsanpassningen av redovisningssystemet främjas, bl. a. för atl kunna möta de krav på information regeringen och riksdag kommer atl ställa i framtiden. Successivt måsle ocksä kapilalredovisningen förbätt­ras, i ett första skede för myndigheter med inkomstfinansierad verksam­hel och stora tillgängar.

-

Fortsall utvecklingsarbete kring kassahållningsfrågorna, främst det stat­liga betalningssystemet, i enlighet med den inriktning jag redovisade i förra årets budgetproposition. Jag har erfarit atl riksrevisionsverkel under våren 1988 kommer alt redovisa pågående utvecklingsarbete inom detta omräde lill regeringen.

74

6.4                                                               Information, utbildning, organisation, resurser

P'"°P- 1987/88:150

Bilaga 1 

Hela statsförvaltningen måste nås med information om det program jag här

har redovisat. Del måste slå klart för alla vilka de bakomliggande motiven till denna förändring är. Dessutom krävs självfallet ingående kunskap om de konkreta förändringarna av budgetprocessen, m. m. Elt brett informa­tions- och utbildningsprogram bör därför genomföras med start redan i vår för regeringskansliets och verksledningarnas del. Därefter måste både regeringskansliet och alla myndigheter nås med ytteriigare utbildningsin­satser och få tillgäng lill metodstöd. De s. k. stabsorganen har en central roll i delta sammanhang.

För alt klara genomförandet av bl. a. den förändrade budgetprocessen krävs enligl min uppfattning en sammanhållen organisation i regerings­kansliet. Detta ställer även krav på att särskilda resurser avsätts.

Jag har för avsikt att återkomma till regeringen med förslag om erforder­liga resurser.

Jag har vidare erfarit atl statens förnyelsefonder under vissa förutsätt­ningar kan stödja utvecklingsprojekt som bl. a. avser att bredda personal­medverkan i della utvecklingsprogram.

6.5    Den arbetsgivarpolitiska inriktningen

Jag har i det föregäende redovisat huvudinriktningen för den fortsatta utvecklingen av styrningen av den statliga verksamhelen. Inriktningen bygger bl. a. på alt incitament tillskapas för myndigheternas eget effeklivi-seringsarbete. Arbetsgivarpolitiken är ell viktigt medel i detta samman­hang. Efter samräd med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] vill jag anföra följande.

Riksdagen har lagl fast den personal- och lönepolitik slaten som arbets­givare bör föra (prop. 1984/85:219, AU 1985/86:6, rskr 48). Den innebär bl. a. alt verksamhetsintresset skall vara styrande och atl lönesystemet skall främja flexibilitet, decentralisering och ddegering.

Denna inriktning har tillämpats genom organisationsförändringar och genom alt avtalen inom det statliga området utvecklas i riktning mot större verksamhelsanpassning och en decentralisering av förhandlingarna till de enskilda myndigheterna.

För atl arbetsgivarpolitiken skall fungera som ett styrinstrument i myn­digheterna måste den organisatoriskt och planeringsmässigt samordnas med andra styrmedel som verksamhetsplanering, budget, redovisning m. m. Detta bör då få konsekvenser för utformningen av ekonomisystem, organisation och personalutveckling i myndigheten.

En fömtsättning för att arbetet med utveckling och styrning av den statliga verksamheten skall bli framgångsrikt är atl stabsmyndigheterna bedriver etl mer aktivt samarbete. Det kan t. ex. gälla stöd till myndighe­terna vid deras utveckling av redovisningssystem, organisatoriska model­ler, leknikstöd, kompetensutveckling m.m. I delta arbete berörs bl.a. statens arbetsgivarverk (SAV).

För SAV:s del bör inriktningen mot ett bredare arbetsgivarpoliliskt

synsätt fortsätta. Del innebär bl. a. atl myndigheterna bör stödjas i tillämp-

75

ningen av ett friare och flexiblare lönesystem och i deras arbete alt få lill     Prop. 1987/88: 150 stånd ett vidare perspektiv när det gäller kompetensutveckling och verk-    Bilaga 1 samhetsslyrning. Vidare erfordras stödjande åtgärder i form av förbättrad information och insatser av konsultativ karaklär.

Enligt vad jag erfarit avser statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] atl i ell senare samman­hang återkomma till regeringen i frågan om hur statens arbetsgivarverk skall la initiativ till etl ökat samarbete mellan de berörda stabsmyndighe­terna för atl stödja statens samlade arbetsgivarpolitik.

7 Placering av statligt förvaltade medel

Statliga myndigheter förvaltar utöver anslagsmedel och avgifter som kan inflyta i myndighetens verksamhet ofta andra medel med mer eller mindre uttalat samband med myndigheternas uppgifter. Medelsförvaltningen kan avse donationsmedel från enskilda - inbegripet donationsfonder, stiftelser och forskningsbidrag - eller av statliga avgifter uppbyggda fondbildningar, vare sig tillgångarna förvaltas av en särskild styrelse eller inte. Medels-förvaltningen kan även omfatta medel som tillfälligt nedsatts hos en myn­dighet. Exempel pä detta är hyresbelopp, som vid hyrestvist deponerats av hyresgästen.

Medelsförvaltningen har byggts upp under en lång tidsperiod. Reglerna för medelsplaceringarna uppvisar bl. a. därför en stor variationsrikedom. Del gäller inte bara när enskild donator salt sin prägel på reglernas utform­ning, utan även när det är fräga om förvaltningsföreskrifter som utformats under statlig medverkan.

Ulöver de donationsfonder som är underkastade placeringsregler som meddelats av donator, finns del medel för vilka särskilda placeringsregler fastställts i lag eller förordning eller annat särskilt beslut som regeringen meddelat. I fråga om de medel som nedsatts hos myndighet återfinns placeringsreglerna ofta i lag. Placeringsföreskrifterna för dessa medel inne­bär undantagslöst alt medlen skall vara placerade pä räkning i bank.

Vad gäller den statliga medelshanteringen finns tvä i författning intagna regelsystem av mera övergripande natur. Jag avser kungörelsen (1968: 453) om placering av donafions- och fondmedel som förvallas av statlig myndig­het och förordningen (1974:591) om skyldighet för statlig myndighet all anlita riksbanken eller postgirot.

1968 ärs kungörelse är tillämplig på donations- och fondmedel som förvallas av annan statlig myndighet än domkapitel, universitet eller hög­skola och för vilka regeringen inte har meddelat särskilda bestämmelser. Om uttryckliga bestämmelser om tillgångarnas placering år meddelade i en donationsurkund, skall dessa gälla utan hinder av kungörelsen.

Enligl 2 § i 1974 års förordning gäller följande. Kontanta medel som inte

behövs för omedelbart föreslående utbetalning skall, om inle annal har

föreskrivits, vara insalta på checkräkning i riksbanken, på postgirot eller,

efter beslut av regeringen i varje särskilt fall, pä räkning i annan bank än

riksbanken.

76

Riksrevisionsverkets förslag

Prop. 1987/88: 150

För all se över de betalningsströmmar med stafiiga medel som är placerade

°

utanför riksbanken eller postgirot har riksrevisionsverket (RRV) gjort en kartläggning (Placering av statligt förvallade medel. Dnr 1987: 1454) av en mindre del av dessa, nämligen de medel som myndigheterna har placerade på räkning i bank. Närmare 3 miljarder kr. av de medel myndigheterna förvaltar var placerade i bank den 30 juni 1985. Placeringen av dessa medel år i regel föreskriven i lag eller förordning.

Med de tekniska möjligheter som numera finns är det enligl RRV enkelt att skapa en räntebärande placeringsform ocksä inom ramen för statens betalningssystem. Ell viktigt skäl för atl inrätta en sädan placeringsform skulle enligl RRV vara att samla statligt förvaltade medel som för närva­rande är placerade utanför det statliga betalningssystemet och på så sätl förenkla meddshanleringen hos myndigheterna. All samla statligt förval­tade medel i större utsträckning ger enhetlighet och ökar dessutom säker­heten, kontrollmöjligheterna och revisionsmöjlighelerna.

Förslaget om en räntebärande placeringsform inom ramen för statens betalningssystem har remitterats av RRV under utredningsarbetet till 36 berörda myndigheter. I remissen redogjordes för den föreslagna place­ringsformen i enlighet med det slutliga förslaget samt fyra alternativ med varierande grad av placeringsobligalorium för olika lyper av medel.

Av de 31 myndigheter som besvarade remissen var endast kammarkolle­giet negativt inställd till placeringsformen. Övriga myndigheter hade inget att invända mol själva placeringsformen, men betonar vikten av atl räntan blir marknadsmässig och fullt jämförbar med den ränta som bankerna ger och atl donators önskemål om placering av donerade medel tillgodoses.

De myndigheter som endast förvaltar medel med huvudsaklig placering på bank var mer positivt inställda till elt placeringsobligalorium än de myndigheter som förvaltar medel med flera placeringsmöjligheter.

I oktober 1987 överlämnade RRV sitt slutliga förslag till regeringen. Där föreslås atl en räntebärande placeringsform knuten lill statsverkels check­räkning i riksbanken inrättas inom ramen för statens betalningssystem. RRV lämnar ocksä samtidigt förslag till principer för placering av samtliga statligt förvaltade medel. De myndigheter som använder den föreslagna nya placeringsformen skall fä motsvarande ränteersätlning som de skulle ha fått vid placering i bank. Del innebär att del kan finnas olika räntenivåer i del nya systemet, beroende pä bl. a. beloppets slorlek och hur lång lid del står inne. RRV föreslår alt riksgäldskonloret löpande skall fastställa dessa inlåningsränlor.

RRV föreslår alt postverket får rätt att disponera eft särskilt anslag för räntegottgörelse för de medel som placeras i den nya formen. RRV föreslår att den räntebärande placeringsformen undantas från den s. k. floaten, som är postgirots normala ersättningsform, och att behållningen pä berörda konton istället utan fördröjning regleras mot statsverkets checkräkning i riksbanken. RRV har samrått med postverket om della.

77

RRV föreslår alt inledningsvis endast vissa medel som förvallas av länsstyrelserna och kronofogdemyndigheterna placeras i den nya formen. Dessa utgjorde sammanlagt ca 80 milj. kr. den 30 juni 1985.

Föredragandens överväganden

Prop. 1987/88:150

Inom RRV pågår elt arbete med atl förbärtra kassahällningen i staten. Det '  sker inom ramen för regeringens utvecklingsprogram för den statliga eko-nomiadminislralionen och utgör en viktig del av utvecklingen av styrning­en av den statliga verksamhelen som jag redogjort för tidigare idag. I budgetpropositionen 1987 anförde jag alt en viktig målsättning är all ytter­ligare förbättra slatens kassahållning. En viktig del i del arbetet är alt etl nytt betalningssystem utvecklas. Jag har erfarit all RRV under våren 1988 kommer atl redovisa pågående utvecklingsarbete inom delta omräde till regeringen. Jag har för avsikt att återkomma till regeringen i dessa frägor.

Som eft led i arbetet med atl effekfivisera statens betalningssystem bör den placeringsmöjlighet som RRV föreslär utvecklas redan nu. Jag delar således uppfattningen alt en räntebärande placeringsmöjlighet bör öppnas inom ramen för statens betalningssystem för att möjliggöra en rationellare hantering av betalningsmedel hos myndigheterna.

Jag instämmer med RRV:s förslag alt inledningsvis placera endast vissa av länsstyrelserna och kronofogdemyndigheterna förvallade medel i den nya placeringsformeo. Jag har för avsikt atl åstadkomma till regeringen med närmare precisering av vilka medel som avses.

RRV anför att flera olika principer för ränta kan tillämpas. Jag föreslår all i princip marknadsmässig ränieersätlning skall utgå.

För de myndigheter som idag har möjlighet alt placera överskoll hos riksgäldskonloret erhålls ränteersällningen frän anslaget Räntor på stats- . skulden, m. m. På så sätt nettoredovisas in- och utlåningsränlorna över statsbudgeten. Den riinteersältning som skall utbetalas i samband med den nya placeringsformen anscrjag emellertid skall bmtloredovisas varför jag föreslår alt ett nytt anslag under finansdepartementets huvudtitel inrättas, benämnt Ränleersätiningar, m. m. Della anslag får disponeras för ränieer-sätlningar för den föreslagna placeringsformen. Mol anslaget bör också kostnader som kan uppstå hos postverket för administration m. m. kunna redovisas, om det skulle bli aktuellt.

Behovet av medel för budgetåret 1988/89 under del föreslagna anslaget är beroende på vid vilken lidpunkt under budgetåret som den nya place­ringsformen tas i drift. Anslaget bör därför vara elt förslagsanslag och bör . för budgetåret las upp med 10 milj.kr. Samtidigt kommer utgifterna under anslaget Räntor på statsskulden, m. m. atl i princip minska med motsva­rande belopp.

RRV bör med anledning av det jag nu anfört få etl uppdrag all bl. a. i samarbete med postverket se till all placeringsformen utvecklas. Jag har för avsikt all återkomma lill regeringen i denna fråga.

De skäl RRV anför, kan motivera atl den föreslagna placeringsformen tillämpas även pä andra medelstyper än de jag nu föreslagit. Ställning kan emellertid inte las till delta förrän den pågående beredningen inom rege­ringskansliet av den statliga fondöversynsutredningens slutbetänkande (SOU 1985:60 Statens förvaltningsfond) är klar. Jag har för avsikt att återkomma lill regeringen i denna fråga.

78

I samband med delta bör en översyn göras av de ytteriigare medel som eventudll kan placeras räntebärande i betalningssystemet.

8 Fördelningsmodellarbete

pp- 

1987/88:150

Bilaga 1 

I förra årets finansplan redogjorde jag för det utveckUngsarbete som be­drivs inom regeringskansliet för atl kunna belysa förddningspoliliska ef­fekter av bl. a. ändringar i skalle- och bidragssystem. Jag hänvisade också lill statistiska centralbyråns (SCB) fördelningsmodellprojekl, som har stor belydelse i sammanhanget.

Beräkningar av förändringar i hushållens ekonomiska situation vid olika åtgärder kräver bl. a. tillgång lill ell bra slalistiskl grundmaterial. Della måsle innehålla avidentifierade uppgifter om inkomster, utgifter, skall och transfereringar. Programsystem som beskriver gällande regler i skalle- och bidragssystem samt sambanden mellan olika delar av ekonomin måsle också byggas upp. Detta innebåren betydande utvecklingsarbete.

En fördelningsmodell är f. n. under ulveckling inom regeringskansliet, där ekonomiska effekter av fördelningspolifiska åtgärder för hushåll och individer saml för statsbudgeten skall kunna beräknas. Inom SCB pågår i anslutning härtill arbete för bl. a. statistisk metodutveckling, programme­ringsinsatser och framtagande av riksrepresentaliva statistiska mikromale-rial.

För alt fä elt bra slalistiskl grundmaterial krävs även samordning av olika myndigheters slalislikproduktion. Produktionen av vissa statistiska uppgifter behöver också ske snabbare än f. n. Regeringen gav därför den 25 juni 1987 riksrevisionsverkel (RRV) i uppdrag atl utreda möjligheter och -efter samråd med riksskatteverket (RSV) och SCB - föreslå åtgärder i syfte all samordna och effektivisera produktionen av vissa inkomstfördel­ningsundersökningar. RRV:s rapport lill regeringen (rapport Dnr 1987: 1480) med föreslag lill åtgärder övervägs f. n. i regeringskansliet.

Riksdagens revisorer har vidare granskal statistik på inkomst- och för-mögenhelsskatleomrädet och avlämnat en rapport med förslag lill åtgär­der. Efter remissbehandling har riksdagens revisorer lämnat förslag (förs. 1987/88: 

II) 

lill riksdagen angående produkfion av statistik över inkomsl-och förmögenhelsskallerna. Della bereds f. n. av finansutskottet.

79

Hemställan

Prop. 1987/88: 150

Jag hemställer, mot bakgrund av vad som anförts, att regeringen

°

dels föreslår riksdagen alt

1.

godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats i det föregående,

2.

godkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som för­ordats i del föregäende,

3.

godkänna beräkningen av statsbudgetens inkomster för budget­året 1988/89,

4.

godkänna beräkningen av förändringar i anslagsbehållningar för budgetåret 1988/89,

5.

godkänna beräkningen av förändringen i dispositioner av rörli­ga krediler för budgetåret 1988/89,

6.

godkänna beräkningen av Beräknat tillkommande utgiftsbehov, netto för budgelåret 1988/89,

7.

anta förslaget lill inkomst- och utgiftsslal rörande Räntor på statsskulden, m.m. för budgetåret 1988/89,

8.

till Räntor på statsskulden, m. m. för budgetåret 1988/89 anvisa ell förslagsanslag av 53000000000 kr,

9.

godkänna de allmänna riktlinjer för stöd lill näringslivet som har förordats i del föregäende,

10.

anta del av lagrådet granskade förslaget till lag om avgifter för vissa statliga garantier,

11.

anta förslaget till lag om ändring i lagen (1970: 65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om hypoleksföreningar,

12.

godkänna vad jag anfört om räntebärande placeringar av statli­ga medel,

13.

för budgelåret 1988/89 lill anslaget Ränleersätlningar m.m. under sjunde huvudtiteln, anvisa ett förslagsanslag av 10000000 kr,

dels bereder riksdagen tillfälle all la del av vad föredragandena har anfört om

14.

statliga kreditgaranfier,

15.

årsbokslut för staten 1986/1987,

16.

ulvecklingen av styrningen av den statliga verksamheten,

17.

arbetet med fördelningsmodeller.

80

Innehåll:

Prop- 1987/88: 150

Bilaga 1

1. Den tredje vägen.......................................................... 

...... 

I

2.

Den internationella ekonomin   ..................................... 

..... 

5

3.

Den svenska ekonomin 1988   ..................................... 

..... 

9

4.

Sveriges ekonomi under de närmaste åren   ................ 

... 

15

4.1

Treårskalkylerna ..................................................... 

... 

15

4.2

Långtidsbudgeten   ................................................. 

... 

19

5. Den ekonomiska politikens inriktning   ......................... 

... 

22

5.1

Finanspolitiken   ...................................................... 

... 

22

5.2

Penningpolitiken   ................................................... 

... 

24

5.3

Lönebildningen  ...................................................... 

... 

26

5.4

Fördelningspolitiken ....:........................................... 

... 

29

5.5

Sysselsällningspoliliken............................................ 

32

5.6

Tillväxt och förnyelse................................................ 

... 

33

6. Det reviderade budgetförslaget   ................................. 

... 

37

Statsbudgeten och särskilda frågor

Sid

1 Statsbudgeten budgelåret 1987/88 och 1988/89.......... 

40

I. I Beräkningsfömisättningar......................................... 

40

1.2

Statsbudgetens inkomster och utgifter avseende budgetåret 1987/88        

40

1.3

Statsbudgetens inkomster och utgifter avseende budgelärel 1988/89         

43

1.4

Statsbudgetens saldo för budgetåret 1987/88 och 1988/89     

46

2

Extraordinära budgeteffekter   ..................................... 

... 

47

3

Slatens lånebehov och statsskuldens förändring  ........ 

... 

48

4

Statliga garantier   ........................................................ 

... 

50

4.1

Redovisning av statens garantiåtaganden............... 

... 

50

4.2

Slöd lill näringslivet .................................................. 

51

5 Årsbokslut för slalen budgetåret 1986/87   ................... 

63

5.1

Balansräkning med noter   ...................................... 

... 

63

5.2

Kommentarer till balansräkningen   ......................... 

... 

65

5.3

Förmögenshelsredovisning i övriga delar av den offentliga sektorn             

67

6 Ulveckling av styrningen av den statliga verksamhelen. 

... 

68

6.1

Bakgrund, inriktning   .............................................. 

... 

68

6.2

Budgetprocessen, styrning av verksamheter........... 

... 

70

6.3

Mål- och resultatorienterad styrning........................ 

... 

73

6.4

Information, utbildning, organisation, resurser   ..... 

... 

75

6.5

Den arbetsgivarpolitiska inriktningen ...................... 

... 

75

7

Placering av statligt förvallade medel   ......................... 

... 

76

8

Fördelningsmodeller ...................................................... 

... 

79

Hemställan....................................................................... 

.. 

80

NorstedtsTryckeri, Stockholm 1988

Bilaga 1.1

Reviderad nationalbudget 1988

Reviderad nationalbudget

Förord

Den reviderade nalionalbudgeien, som härmed läggs fram, beskriver den inlernationella och den svenska ekonomins ulveckling t. o. m. 1988.

Nalionalbudgeien bygger på material från fackdepartemenl och olika verk och institutioner. För bedömning av den internationella ulvecklingen har material erhållits från bl. a. OECD. Beskrivningen av den svenska ekonomin baseras främst på material från statistiska centralbyrån och den prognos för 1988 som konjunkturinstitutet publicerade den 28 mars 1988.

Del ekonomiska rådet och en grupp konjunkturexperter har hörts, men berörda personer bär inte något ansvar för de bedömningar, som görs i nalionalbudgeien.

Kalkylerna avslutades den 20 april 1988. Arbetet med den reviderade nalionalbudgeien har letts av statssekreteraren Erik[REDACTED_EFTERNAMN] och departe­mentsrådet Svante[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.1

1 Sammanfattning

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.1 Internationella förutsättningar

Tillväxten i OECD-området blev bättre än väntat under senare delen av förra året. För helåret 1987 beräknas BNP ha ökat med ca 3%. Det finns dock anledning atl vänta sig en avsaklande tillväxt under loppet av 1988. Den inhemska efterfrågan förutses öka långsammare i år än i fjol i både Förenta staterna och flertalet västeuropeiska länder. Till följd av den starka tillväxten andra halvåret 1987 torde emellertid BNP-tillväxlen för helåret 1988 komma all dämpas bara marginelU till 23/4%.

Vidare förutses ulvecklingen i år innebära en fortsatl låg inflation och hög arbetslöshet i OECD-området, se tabell 1:1. Till grund för prognoser­na ligger ocksä beräkningstekniska antaganden om oförändrade räntenivå­er, valutakurser och oljepriser i förhällande till lägel i början av april 1988.

I den preliminära nalionalbudgeien uttrycktes farhågor för en internatio­nell recession under 1988 till följd av börsfallel i oktober förra året. Ul­vecklingen i slutet av 1987 och början av 1988 har emellertid varit stark och nuvarande bedömning innebär en upprevidering av lillväxlen i OECD-om­rädet bäde 1987 och 1988. De stora belalningsobalanserna mellan de Ire slörsla industriländerna är ändå fortfarande elt allvarligt problem, som snarast har förstärkts av den fortsatt relativt starka eflerfrägeökningen i Förenia staterna. I reala termer har visserligen en utjämning av obalanser­na skell 1987 och en fortsatt utjämning förutses 1988. Netloexporlen stärker tillväxten i Förenta staterna, men dämpar lillväxlen i Japan och Förbundsrepubliken Tyskland. I nominella termer (i miljarder dollar) vän­tas emellertid obalanserna vara nästan lika stora 1988 som 1987. Det kan inle uteslutas atl det utlöser kraftiga förändringar på världens valuta-, penning- och aktiemarknader senare i år och recessionstendenser i världs­ekonomin. Åven om grundprognosen för 1988 är oplimislisk, är således risken för en pålagligt sämre utveckling slor.

Tabell 1:1    Internationella förutsättningar

1985

1986

1987

1988

BNP i OECD, %

3,2

2,8

3,0

2 3/4

Konsumentpriser i OECD

(KPI årsgenomsnitt), %

4,5

2,5

3.3

3 1/2

Arbetslöshet i OECD, %

8,4

8,2

7.9

7 3/4

Råoljepris, dollar per fat

27,2

14,5

18.4

16.0

Dollarkurs i kr.

8.61

7.12

6,35

5,90

Källor: OECD och fmansdepartenientet.

Konsekvenser av börsfallet

Ocksä när det gäller den svenska ekonomin lycks konsekvenserna för ulvecklingen i år av börsfallet i höstas bli mindre än tidigare befarat. Aktiekurserna har delvis ålerhämlal sig. Efter kursfallet på 35% från loppnivån i oktober 1987 lill slulel av november har aktiekurserna på Stockholmsbörsen stigit med över 20% lill millen av april 1988.

Industriproduktion och export utvecklades relativt starkt i slutet av     Prop. 1987/88: 150 1987. Detaljhandelns omsättning har fortsalt atl öka och bilinköpen ligger     Bilaga 1.1 på en hög nivå i början av 1988. Åven sysselsällningen har fortsatl alt öka i snabb takt och arbetslösheten har reducerats.

Företagens förväntningar om 1988, säsom de kommer till uttryck i statistiska centralbyråns export- och investeringsenkäter från februari 1988 och konjunkturinstitutets konjunkturbaromeler från mars 1988, är optimistiska. Åven hushållens förväntningar har blivit mer optimistiska. Efter en tillfällig nedgång i november 1987 i förväntningarna om den egna ekonomins ulveckling de närmaste 12 månaderna hade optimismen stigit i januari 1988 lill nästan samma höga nivä som före börsfallet.

Mol denna bakgrund görs nu bedömningen alt börsfallel i oklober 1987 bara får marginella effekter pä den svenska ekonomins ulveckling 1988. Nya börsfall och en inlernationell konjunklurförsvagning skulle emellertid kunna medföra en betydligt sämre utveckling än den som återges nedan.,

Löner och priser

Fram till i början av april 1988 har elt stort antal löneavtal slutits för 1988, vilka sammantagna läcker större delen av den privala sektorn. I genom­snitt innebär de en avlalsmässig kostnadsökning på drygt 3% 1988. Därtill kommer löneglidning. För den statliga och delar av den kommunala sek­torn har avtal slutits som innebär kostnadsökningar med drygt 4 % resp. ca 6% 1988. Mot denna bakgrund baseras prognoserna för den svenska ekonomins utveckling på alt timlönerna i genomsnitt ökar med 6% 1988.

I slulel av januari 1987 infördes allmänt prisstopp. Del avvecklades successivt under sommaren och hösten och ersattes i december 1987 med en skyldighet all förhandsanmäla prishöjningar. I april 1988 begränsades denna skyldighet till enbart vissa varu- och tjänsteområden. Dessa åtgär­der dämpade prisökningarna särskilt under första halvåret 1987. En del av prisökningarna försköts lill hösten och sannolikt även till de första måna­derna 1988. Under loppel av 1987 (dec. 86-dec. 87) ökade konsumenlpri­serna med 4,9%.

Med en genomsnittlig timlöneökning på 6% 1988 beräknas konsument­priserna öka med drygt 5% frän december 1987 till december 1988. Åven årsgenomsnitlel för konsumentprisindex beräknas öka med drygt 5% mel­lan 1987 och 1988. Under våren och sommaren 1988 kan inflationstakten (ökningen av konsumentprisindex under de senaste 12 månaderna) lilltal-ligt komma all överstiga 6% till följd av den dämpade prisutvecklingen under motsvarande månader i Qol.

Försörjningsbalans

Den privala konsumlionen har ökat med drygt 4% både 1986 och 1987, se

tabell 1: 2. Hushållens sparkvol minskade med ca 2 procentenheter vartde­

ra året. Den snabba konsumtionsökningen har varit en följd av förbättrade

realinkomsler i hushällssektorn i kombination med goda möjligheter atl

låna pengar, stigande förmögenheler och optimistiska framlidsförväntning-

3

ar.

Tabell 1:2    Försörjningsbalans

Prop. 1987/88: 150

Miljarderkr.,

Procentuell volymförändring

Bilaga 1.1

löpande prise

r ----- 

1987

1986

1987

1988

BNP

1 009,2

1,2

2,8

2,2

Import

307,3

5.6

6,9

4,9

Tillgång

1316,5

2,2

3,8

2,9

Privat konsumtion

525,0

4,3

4,1

3,0

Offentlig konsumtion

271,7

1,3

0,7

1,1

Stal

74,6

2,6

-0.6

0.8

Kommuner

197,1

0,8

1,1

1,3

Bruttoinvesteringar

192,3

-1,0

7,5

3,8

Lagerinvesteringar'

-6,4

-0,5

-0,3

0,3

Export

333,9

3,2

4.8

2.7

Användning

1316,5

2,2

3,8

2,9

Inhemsk efterfrågan

982,6

1.9

3,4

3,0

' Förändring anges i procent av föregående års BNP.

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet. Anm.: Det finns en betydande skillnad mellan riksbankens och statistiska centralby­råns redovisning av bytesbalansen 1987. Riksbanken redovisar ett underskott på 5 ä 6 miljarder kr. och centralbyrån elt överskott på närmare 1 miljard kr. Denna skillnad innebär att tjänsteexporten ingår med ett högre värde i tabell 1:2 än i tabell 1:4. Den innebär också en osäkerhet när det gäller bl.a. exportens och BNP:s nivå och ökningstakt 1987 och tidigare år.

Ökningstakten i den privala konsumlionen har avtagit något under sena­re lid lill ca 3% andra halvåret 1987. Statistiken över bl. a. detaljhandelns omsättning i början av 1988 lyder på en fortsall ökningstakt av samma storleksordning. Del talar för att sparkvoten inle minskar lika myckel 1988 som de tvä senaste åren. Hushållens realt disponibla inkomster beräknas öka med drygt 2% 1988. Mol denna bakgrund förutses den privala kon­sumlionen öka med ca 3 % 1988.

Den offentliga konsumtionen har ökat betydligt långsammare de senaste åren än tidigare och en fortsall måttlig tillväxt förutses 1988. Kommuner­nas planer antyder en viss uppdragning av ulbyggnadslakten, men den kan bli svår all realisera pga. brist på arbetskraft. För slatens del gäller fortsat­ta rationaliseringskrav, vilka håller tillbaka konsumlionsutvecklingen.

Invesieringskonjunkluren var myckel stark 1987. De totala brulloinves­leringarna beräknas ha ökat med 7,5%. Det är den högsta ökningstakten elt enskilt år sedan millen av 1960-lalel. De investeringsenkäter som besvarats i februari 1988 tyder på en fortsalt höjning av investeringsnivån 1988. Börsfallel i oklober 1987 lycks inle ha påverkat investeringsplanerna för innevarande år i någon större utsträckning. Brulloinvesleringarna för­utses öka med 3,8% 1988. Under 1987 minskade oljelagren och de senaste årens lagerneddragning inom industrin fortsatte. En minskning av lagren förutses även 1988, men av mindre omfattning än under förra året.

Den inhemska efterfrågan, dvs. konsumtion och investeringar, har ökat starkt 1987 och en fortsatl hög ökningstakt förutses 1988. EftertVågeök-ningen drog med sig både en hög produklionslillväxl och en snabb import­ökning 1987. en ulveckling som förutses fortsätta 1988. BNP beräknas ha ökat med 2,8% 1987 och förutses öka med 2,2% 1988.

Tabell 1:3    Bidrag till BNP-tillväxten

Procent av föregående års BNP

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Konsumtion

-0,7

1,4

2,0

2,5

2,2

1,8

Privat

-0.9

0,7

1,4

2,1

2.0

1,5

Statlig

-0.3

0,1

0.0

0,2

0.0

0.1

Kommunal

0.5

0,6

0.6

0,2

0,2

0,3

Kapitalbildning

3,1

2,6

0,1

-1,3

0,5

0,4

Bruttoinvesteringar

0.3

0,9

1,1

-0,2

1.4

0,8

Lagerinv esleringar

-0.4

0,7

0,6

-0.5

-0.3

0,3

Nettoexport

3,2

0,9

-1,7

-0,7

-0.6

-0,7

Summa BNP

2,4

3,9

2,1

1,2

2,8

2,2

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

Med de bedömningar som nu görs beräknas BNP öka med i genomsnitt 2,5% per är under åren 1983-1988. Tillväxtens sammansättning har emel­lerfid förändrats väsentligt under perioden, se tabell 1: 3. I grova drag kan man säga atl kapitalbildningen bar upp tillväxten 1983 och 1984, medan konsumlionen, särskill den privata konsumlionen, har varit drivkraften de fyra senaste åren. Det är i första hand netloexporlen som har svarat för omslaget i kapitalbildningens bidrag till BNP-lillväxten. Efter de första två årens ökning av netloexporlen har den starka expansionen av inhemsk efterfrågan dragit med sig en betydande importökning, vilkel har medfört elt negativt bidrag frän nelloexporten lill lillväxlen. Bruttoinvesteringarna och den offentliga konsumtionen har under i stort sett hela perioden bidragit positivt lill BNP-fillväxlen.

Bytesbalans

Exporten av bearbetade varor beräknas ha ökat med drygt 4% 1987. Marknadsfillväxlen för de svenska exportföretagen var svag, bl. a. lill följd av att importen minskade i Danmark och Norge, vilka är viktiga mottagar­länder av svensk export. Marknadsandelarna på exportmarknaden beräk­nas ha varil i stort sett oförändrade 1987. För 1988 förutses en marknads­tillväxt pä ca 5%. Med hänsyn till del höga kapacileisulnytljandel i den svenska industrin torde exporten av bearbetade varor inle kunna öka med mer än drygl.4 %, dvs. i samma takt som i fjol.

Den starka ökningen iiv inhemsk efterfrågan drog med sig en kraftig importökning 1987. Importen av bearbetade varor ökade med nästan 12 %. Åven under 1988 väntas eflerfrågelillväxten medföra en betydande import­ökning. Importen av bearbetade varor beräknas öka med närmare 8% 1988.

Den privata konsumtionen var den viktigaste drivkraften bakom import­ökningen' 1987. Av den totala ökningen av varuimporten med 25 miljarder kr. i löpande priser avsåg 13 miljarder kr. konsumtionsvaror och person­bilar. Åven investeringarna spelade emellertid en betydande roll. Importen av investeringsvaror ökade med 7 miljarder kr.

Bytesbalansen uppvisade etl underskoll pä ca 5 miljarder kr. 1987, vilkel innebar en försvagning med ca 12 miljarder kr. jämfört med året innan, se

Tabell 1:4   Bytesbalans

Miljarder kr., löpande priser

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

1985

1986

1987

1988

Export av varor Import av varor Korrigeringspost Handelsbalans

Tjänstebalans

Transfereringsbalans

Bytesbalans

260.5

244,7

-1.3

14,5

4,7 -30,4 -11,2

265,1

232,5

-1.7

30,9

3.3

-27,4

6,9

281.4

257,4

-1.6

22,3

-1,7

-25,8 -5,2

300,1

276.7 -1,7 21,7

-4,0 -28,5 -10,8

Källor: Statistiska centralbyrån, riksbanken, konjunkturinstilutel och finansdepar­tementet. Anm.: Se not till tabell 1:2.

tabell 1:4. Denna försvagning är fill slörsla delen hänföriig till handeln med bearbetade varor. Även tjänste- och transfereringsnettot försämrades 1987, men en omläggning av stafisfiken över tjänsteexporten har medfört en viss osäkerhet om storleken pä denna försämring. Prognosen för 1988 innebär en fortsatt försvagning av bytesbalansen. Underskottet beräknas uppgä till närmare 11 miljarder kr. 1988.

Den främsta orsaken till atl bytesbalansen försämras 1987 och 1988 är atl efterfrågan ökar mer i Sverige än på våra exportmarknader. Den svenska exporten utvecklas relativt förmånligt, men kapacileisulnytljandel i indu­strin är högt och begränsar möjligheterna all möta den starka inhemska eflerfrägeökningen och den därav betingade starka importlillväxlen med en lika slor exportökning. Trots hög investeringsaklivitel är svensk indu­stri fortfarande för liten för atl etl överskott skall kunna uppnås i bytesba­lansen vid fullt kapacitetsutnyttjande och full sysselsättning i den svenska ekonomin.

Sparande

Försämringen av bytesbalansen mellan 1986 och 1988 innebär att det finansiella sparandel i den svenska ekonomin minskar (bytesbalansen är definitionsmässigt lika med summan av den offentliga och den privala sektorns finansiella sparande). I tabell 1:5 redovisas bytesbalansens för­ändring med utgångspunkt från sparandet i den svenska ekonomin. Det bör noteras alt osäkerheten i statistiken över del finansiella sparandel är bety­dande. Särskilt gäller del förelagens finansiella sparande.

Hushållens sparande förutses minska pålagligt mellan 1986 och 1988. Den privata konsumlionen ökar betydligt snabbare än hushållens disponib­la inkomster, vilket medför alt sparkvoten faller. Del finansiella sparandel förutses därmed minska med 20 miljarder kr. Åven företagens finansiella sparande försvagas kraftigt mdlan 1986 och 1988 enligl föreliggande pro­gnoser. Det minskar med hela 33 miljarder kr. Bruttosparandet år i stort sett oförändrat, men investeringarna (inkl. lagerinvesleringar och neltoköp av mark och fastigheter) ökar med 34 miljarder kr.

Den offentliga sektorns sparande har förbättrats mycket kraftigt under senare år och en fortsatt förbättring förutses 1988 (om man som i tabell 1:5

Tabell 1:5   Finansiellt sparande

Miljarder kr., löpande priser

1986

1987

1988

Förändring 1986-1988

Hushåll

1.8

-11.5

-18.1

-19,9

Företag 

Därav

bruttosparande investeringar

11,8 129,5

117,7

-16,6 118.9 l.\5,5

-21.2 130,9 1.52,1

-33,0

1,4

34,4

Offentlig

sektor

-6.7

22,9

28,5

35,2

Bytesbali

jns

6,9

-5,2

-10,8

-17,7

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Källor: Statistiska centralbyrån, riksbanken, konjunkturinstitutet och finansdepar­tementet.

Anm.: Exklusive engångsskatten pä försäkringsbolagen 1987. Företagens investe­ringar inkluderar lagerinvesteringar och nettoköp av mark och fasligheter.

exkluderar engångsskatten 1987). Till stor del sammanhänger förbättringen med att skattekvoten, dvs. skatter och avgifter som andel av BNP, stiger. Företagens direkta skatter svarar för en stor del av ökningen. Mellan 1986 och 1988 förutses den offentliga sektorns finansiella sparande öka med 35 miljarder kr. Förbättringen av den offentliga sektorns finansiella sparande är emellertid inte tillräcklig för att helt kompensera det minskade hushälls-sparandel och förelagens ökade investeringar. Därmed försämras bytesba­lansen.

Arbetsmarknad

Efterfrågan på arbetskraft ökade starkt under 1987. Antalet sysselsatta ökade med 36000 personer och arbetslösheten reducerades till 1,9%. Även i början av innevarande år har eflerfrågetryckel varit högt. Anlalet vid arbetsförmedlingarna nyanmälda platser var första kvartalet i år betyd­ligt högre än ell är tidigare. Länsarbetsnämndernas prognoser för inneva­rande är är påtagligt optimistiska.

Åven med en förutsatt måttligare ökning av sysselsättningen under återstoden av året beräknas antalet sysselsatta öka med över 50000 perso­ner 1988. Arbetslösheten beräknas minska till 1,7%. Med föreliggande prognoser har anlalet sysselsatta ökat med mer än 200000 personer mellan 1982 och 1988. Ca 60% av ökningen återfinns i näringslivel och återstoden i den offentliga sektorn.

2 Den internationella utvecklingen

2.1 Allmän översikt

De farhågor för en mycket negativ utveckling i världsekonomin som ut­trycktes efter börsfallel i höstas har dessbättre inte besannats. Utveckling­en pade finansiella marknaderna har varit relativt lugn, och industriländer­nas ekonomier har fortsatl atl expandera i relativt gott tempo. Genom ett oväntal starkt andra halvår kom tillväxten i OECD-området 1987 att uppgä lill ca 3 %. Delta är en upprevidering jämfört med uppskattningarna i den preliminära nalionalbudgeien. Bland de större länderna var det främst de japanska och britfiska ekonomierna som utvecklades starkare ån tidigare beräknat. I båda länderna var BNP-tillväxten drygt 4%. I våra nordiska grannländer verkar tillväxten 1987 ha blivit lika svag som antogs i den preliminära nalionalbudgeien.

Tabell 2:1    Bruttonationalsproduktens utveckling i vissa OECD-länder

Årlig procentuell förändring

Andd av

1986

1987

1988

OECD-

områdeis

totala

BNP i %'

De sju stora länderna

Förenta staterna

45,5

2,9

2,9

2 1/2

Japan

15,3

2,4

4,2

4 1/4

Förbundsrepubliken Tyskland

7,2

2,5

1,7

1 3/4

Frankrike

5,9

2,1

1,9

1 3/4

Storbritannien

5,2

3,3

4,2

3 1/4

Italien

4,1

2,7

2,9

2 1/2

Canada

4,0

3,3

3,7

3

Norden

Danmark

0,7

3,5

-0,7

-1

Finland

0,6

2,4

3,6

3

Norge

0,7

4,4

1,3

1

Sverige

1,2  .

1,2

2,8

2,2

Vissa andra OECD-länder

Belgien

0,9

2,4

1,8

1 3/4

Nederländerna

1,4

2,4

2,3

1 1/2

Schweiz

1,1

2,7

2,1

1 1/2

Österrike

0,8

1,7

1,1

1 1/2

OECD-Europa

33,1

2,7

2,6

2 1/4

OECD-totalt

100,0

2,8

3

2 3/4

Prop. 1987/88: 150 Bilaga l.I

' 1985 års BNP, löpande priser och växelkurser. Källor: OECD och finansdepartementet.

Den starkare tillväxten av produktion och efterfrågan 1987 var särskilt uttalad före börskrisen. I flera länder ökade bäde den privata konsumtio­nen och näringslivets investeringar mer än beräknat. En förklaring till denna ovänlat starka efterfrågeutveckling kan vara den tidigare kraftiga uppgången av aktiekurserna med effekter på förtroendet hos såväl hushåll som näringsliv. Det kan heller inte uteslutas att tidigare års nedgång i inflationen saml det kraftiga oljeprisfallet för tvä år sedan med fördröjning

Tabell 2:2    Konsumentprisernas utveckling i vissa OECD-länder

Åriig procentuell förändring av implicilprisindex för privat konsumti

on

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

1986

1987

1988

De sju stora länderna

Förenta staterna

Japan

Förbundsrepubliken Tyskland

Frankrike

Storbritannien

Italien

Canada

2,2 0,5 -0,5 2,5 3,6 6,1 4,2

4,0 0

0,5 3,0

3,2 4,6 4,4

4

1 3/4

1  1/4

2  1/2

3  3/4

4    3/4

 4

Norden

Danmark Finland Norge Sverige

3,4 3,1 7,1 4,9

4,1 3,7 8,1 5,0

4 4 6 3/4

5 1/2

Vissa andra OECD-länder

Belgien

Nederiänderna Schweiz Österrike

1,3 0

0,1 1,9

1,6 -0,1

1,3 1,5

1 3/4 1/2 2 2

OECD-Europa

3,7

36

4

OECD-totalt

2,8

3,5

3 3/4

Källor: OECD och finansdepartementet

kommil lill uttryck i en förstärkt efterfrågan. En annan förklaring till den starka utvecklingen i flera länder under 1987 är atl en ackommoderande penningpolitik förts.

Den relativt gynnsamma lillväxlen i industriländerna 1987 drog med sig elt uppsving i del inlernationella varuutbytet, och världshandelns lillväxl uppgick lill drygt 5%. Prisutvecklingen i internationell handel, uttryckt i lokal valuta, förblev mycket dämpad 1987. Den återhämtning av oljepriset från fallet i början av 1986 saml uppgången i priset på många andra råvaror innebar till en stor del endast en kompensation för fallet i dollarkursen.

Som en följd av framför allt de stora växelkursförändringarna mellan dollarn och andra valutor ägde betydande förskjutningar rum i handeln mellan främst de stora industriländerna. Förenta staternas marknadsan­delar på exportmarknaderna för industrivaror ökade kraftigt, samlidigl som främst Japan och Förbundsrepubliken Tyskland lappade ytterligare andelar. En anpassning av de stora externa obalanserna skedde sålunda i reala termer. Däremot ökade obalanserna mellan de tre stora ländernas bytesbalanser i nominella termer. Förenta staternas bytesbalansunder­skoll nådde sålunda en rekordnivå på över 160 miljarder dollar 1987, medan de japanska och västtyska överskotten likaledes nådde rekordnivå­er motsvarande 87 resp 44 miljarder dollar.

I den preliminära nalionalbudgeien förutsågs en lägre BNP-tillväxl i OECD-omrädet de närmaste åren efter börsfallet i oklober 1987. Nämnba-ra negativa effekter av börskrisen har dock hittills uteblivit, och mycket tyder nu på all nägon mer påtaglig dämpning av lillväxlen inle inträffar i är. OECD-omrädets BNP förutses öka med 2 3/4% 1988.

Tabell 2:3   Arbetslöshet

1 några

OECD-länder

Prop. 1987/8

8: 150

Procent av arbetskraften.

årsgenomsnitt.

standardiserade definitioner

_    Bilaga 1.1

1986

1987

1988

Förenta staterna

7,0

6,2

6

Japan

2,8

2.8

2 1/2

Förbundsrepubliken

Tyskland

7,9

7,9

8 1/4

Frankrike

10,5

10,6

10 3/4

Storbritannien

11,8

10,4

9 1/2

Danmark

7,9

8.0

8 3/4

Finland

5,2

5,1

5 1/4

Norge

2,0

2.2

2 1/2

Sverige

2,2

1,9

1 3/4

OECD-Europa

10,9

10,7

10 3/4

OECD-totalt

8,2

7,9

7 3/4

Källor: OECD och finansdepartemenlel

I Förenta staterna förutses en viss dämpning av konsumtionstillväxten. Till en del väntas den motverkas av en fortsatt stark exporltillväxl saml en invesleringsuppgång i anslutning till återhämtningen för industrisektorn. Sammantaget förutses BNP-tillväxlen mattas något jämfört med 1987 och i genomsnitt för 1988 uppgå till ca 2,5%. För Västeuropas del - och då särskilt de kontinentaleuropeiska länderna - väntas en klart lägre expan-sionslakl i är än under de senaste åren. Della beror bl. a. pä atl den amerikanska ekonomin inte som tidigare väntas ge något bidrag till tillväx­ten i omvärlden. Den amerikanska exporten ökar betydligt snabbare än importen. Dämpningen i Västuropa är ocksä ell ullryck för alt flera länder nu måste hålla igen på den inhemska expansionen med hånsyn lill extern­balansen. I den västtyska ekonomin bidrar den svaga ulvecklingen av näringslivels investeringar lill de dämpade tillväxlulsiklerna. Delta har sannolikt sin grund i fortsatt osäkerhet i del västtyska näringslivel om såväl den framlida kursutvecklingen för D-marken som stabiliseringspoliti­ken. Den väntal fortsatl svaga utvecklingen i den västtyska ekonomin verkar på olika sätt återhållande på lillväxtmöjligheterna i etl flertal andra länder i Västeuropa. Den japanska ekonomin förutses få en fortsatt hög tillväxt stimulerad av en expansiv finans- och penningpolitik.

Inflationen förutses bli fortsatt låg internationellt. Prisökningen pä in­dustrivaror i inlernationell handel 1988 väntas sålunda bli relativt besked-

Tabell 2:4   Bytesbalanssaido i några OECD-länder

Miljarder dollar

1986

1987

1988

Förenta staterna

-141

-161

-140

Japan

86

87

86

Förbundsrepubliken Tyskland

38

44

44

Frankrike

3

-4

-4

Storbritannien

-1

-4

-9

OECD-Europa

51

39

23

OECD-totalt

-23

-53

-48

Källor: OECD och finansdepartementet

10

lig, eller i slorleksordningen 2-3%. En starkare uppgång för induslriråva- Prop. 1987/88: 150 ror uppvägs troligen av en fortsatt myckel svag prisutveckling för energi- Bilaga 1.1 produkter. Räoljeprisel som i Ijol låg över 18 dollar per fal har sedan i höstas fallit kraftigt och anlas i genomsnitt för 1988 stanna vid 16 dollar. Utvecklingen av inhemska koslnadsfaktorer i industriländerna liksom av eflerfrågelillväxlen pekar tillsammans med de externa faktorerna på en stabilisering av konsumentprisernas ökningslakt vid ca 3 1/2% i år.

Efter en viss nedgång i den höga arbetslösheten i OECD-omrädet under 1987 har sysselsällningsutsiklerna försämrats. Detta gäller särskilt de kon-linenlaleuropeiska länderna i vilka arbetslösheten nu åler väntas stiga. I Förenta staterna och Japan fömlses det senasle årets nedgång i arbelslös­heien upphöra och för OECD-området totalt sett väntas en stabilisering av arbetslösheten på nästan 8%. I Västeuropa förutses den uppgå lill närmare 11%.

Som framhållits ovan har fömlsällningarna för en fortsatt relativt god tillväxt i OECD-området i är förbättrats de senaste månaderna. Samtidigt kvarstår de stora externa obalanserna mellan de tre största industriländer­na, vilka utgjorde en av huvudorsakerna lill börsfallel i höstas. Visserligen förutses en fortsall minskning av dessa obalanser i reala termer, men de väntas förbli stora i löpande priser. Det kan därvid inte uteslutas all problem kan uppkomma i anslutning lill finansieringen av del amerikanska underskottet, som ändrar förutsättningarna för en fortsatt gynnsam ut­veckling i världsekonomin. Hillills gjorda förskjutningar i växelkurser och ekonomisk politik i de stora länderna är vidare sannolikt inte fillräckliga för all åsladkomma en utjämning av obalanserna som är hållbar på sikl. Därmed kvarstår risken för nya störningar på finansmarknaderna av den lyp som ägde rum i höstas och därmed också risken för en betydligt svagare ulveckling än den grundprognos som redovisas ovan.

2.2 Länderöversikter Förenta staterna

BNP-tillväxten i Förenta staterna beräknas ha uppgått lill 2,9% under 1987. Detta var det femte året i rad som den amerikanska ekonomin uppvisade en god tillväxt. Jämfört med de föregående åren i denna senaste uppgångsfas mattades den privala konsumtionen av betydligt under 1987. Medan den privala konsumtionen ökade med mer än 4 % per år under åren 1983 lill 1986 var ökningen endast 1,8% under 1987. Dämpningen av konsumtionen var, fill följd av börsfallel, speciellt markant under ijärde kvartalet 1987.

Trenden med ell negativt nettobidrag till BNP-tillväxten från utrikeshan­deln bröts under 1987 då netloexporlen gav ell positivt bidrag på ca en kvarts procent till tillväxten. Investeringarna utvecklades svagt under året. Arbetslösheten sjönk och låg under 1987 på i genomsnitt ca 6%.

Del federala budgelunderskollel uppgick för budgelärel 1987 lill ca 150 miljarder dollar, vilkel är en minskning frän ca 220 miljarder under föregä­ende budgetår. Ungefär hälflen av reduktionen av underskottet torde

kunna tillskrivas den skattereform som trädde i kraft vid årsskiftet 1986/87    Prop. 1987/88: 150 och var av engångskaraktär. Trois alt en överenskommelse om en ned-    Bilaga 1.1 skärning av budgetunderskottet träffades i november 1987 väntas budget­underskottet inte minska under 1988 jämfört med 1987.

Den höga exporllillväxien väntas fortsätta under 1988. Samtidigt påver­kas även importen av deprecieringen av dollarn och utrikeshandeln väntas därmed ge ell relativt kraftigt bidrag till lillväxlen under 1988.

Den privala konsumlionen förväntas forlsall dämpas nägot. Ocksä lill­växlen av den offentliga konsumlionen väntas bli svag. Invesleringarna däreinot torde utvecklas mera gynnsamt. Kapacilelsulnytljandel är högt inom industrin och den starka exporllillväxien talar för en uppgång i industrins investeringar. Sammanlaget förväntas en BNP-tillväxl om ca 2 1/2% 1988.

Omsvängningen från en under tidigare år konsumtionsledd tillväxt lill en ulveckling där nelloexporten ger en betydande draghjälp lill ekonomin förutses reducera del stora underskottet i bytesbalansen något i år. Under­skottet uppgick 1987 till hela 160 miljarder och en minskning lill omkring 140 miljarder väntas under 1988.

Det höga kapacilelsutnytljandet, i kombination med sänkt arbetslöshet, har ingivit farhågor för en ökning av inflationstaklen i Förenta staterna. Löneökningslaklen har emellertid varil målllig under de senasle åren och förväntas så förbli också under 1988. Della i kombination med avmallning-en i den privata konsumtionen talar för atl det inle föreligger någon stor risk för en snabb uppgång i inflationen. Denna förväntas därför ligga kvar på ca 4% under 1988.

Försörjningsbalans för Förenta staterna och Japan

Förändring i volym, procent (Finansdepartementets bedömningar)

Förenta staterna

Japan

1987

1988

1987

1988

1 3/4

1

4

3 3/4

2 1/2

1 1/2

-  1/2

3

1/2

3 1/2

10

10

3/4

-1/4

0

1/4

1/4

1 1/4

-    3/4

-1

Privat konsumtion Offentlig konsumtion Bruttoinvesteringar Lagerinvesteringar Utrikesbalans

BNP

3

2 1/2

4 1/4

4 1/4

Anm: Förändring av lagerinvesteringar och utrikesbalans mäts i procent av föregå­ende års BNP.

Japan

Under 1987 beräknas BNP i Japan ha ökat med drygl4%. De faktorer som drog upp lillvåxltaklen var främst den privala konsumlionen som steg med närmare 4% under året och bruttoinvesteringarna som ökade med över 10%, Exporten av varor och tjänster ökade med närmare 4% i volym under 1987 medan importen ökade med drygt 9%. Sammantaget gav utrikeshandeln ell negativt nettobidrag lill BNP-tillväxten på närmare 3/4%'. Byiesbalansöverskollel låg kvar på drygt 85 mdr dollar.

Den ekonomiska ulvecklingen har underslötts av en aktiv finanspolitik. Prop. 1987/88: 150 Mol bakgrund av den svaga ekonomiska aktiviteten under slutet av 1986 Bilaga 1.1 och svårigheterna atl nedbringa det stora byiesbalansöverskollel besluta­des om två stimulanspaket på sammanlagt närmare 10.000 miljarder yen (drygt 70 miljarder dollar), vilkel ökade de offentliga utgifterna och sänkte inkomstskatten. Också penningpolitiken har del senasle året slött den ekonomiska expansionen. Efter en sänkning av diskontot till 2 1/2 % under början av 1987 har räntan hållils nere på denna nivå. Penningmängden har underäretökal med ca 10%.

Den ökade ekonomiska aktiviteten bidrog också lill en minskning av arbetslösheten från 3 1/4% under vären lill drygt 2 1/2% mol slulel av

1987.  Prisnivån kom alt ligga i stort sett stilla under året, bl. a. som en följd

av att den japanska yenen apprecierades med yllerligare 25 % mol den

amerikanska dollarn.

Förväntade nominella löneökningar på inemot 5% 1988 gör atl den privata konsumtionen bedöms forlsälla alt öka med närmare 4% under

1988.  De offentliga investeringarna ska enligl fastställda ulgiflsplaner ligga

kvar pä förra årets nivä samtidigt som bostadsbyggandet sannolikt brom­

sas av höga markpriser och kapacitetsbrisl. Industriinvesteringar förvän­

tas dock öka kraftigt och medföra atl de samlade brulloinvesleringarna

ökar med inemot 10% 1988.

Mol bakgrund av styrkan i den inhemska efterfrågan är knappast nägon ökning av de offentliga utgifterna i stimulerande syfte alt vänta. Det inhemska efterfrågetryckel bedöms vidare ge upphov lill en ökning av importvolymen med 10% och totalt sett förväntas utrikeshandeln ge ett negativt nettobidrag lill tillväxten under 1988 på omkring 1%. Tillvåxt-mönslrel liknar således Qolärels och även för 1988 förväntas en total fillväxl i ekonomin på drygt 4%.

Arbetslösheten bedöms förbli fortsall låg kring 2 1/2%, medan priserna mätt i konsumentprisledel mol slulel av 1988 väntas ligga närmare 2% högre än elt är tidigai;e.

Västeuropa

De direkta effekterna av börsoron hösten 1987 har hittills varit små i Västeuropa. För flera av de västeuropeiska ekonomiernajusieras nu prog­noserna för BNP-tillväxten 1988 upp något jämfört med den preliminära nalionalbudgeien, men för Västeuropa sammanlaget förblir ändock till­växlulsiklerna relativt svaga och arbetslösheten förväntas ligga kvar på en hög nivå.

Trots en ökning av den inhemska efterfrågan med nästan 3 % innebar elt negativt bidrag från ulrikesbalansen alt BNP i Förbundsrepubliken Tysk­land under 1987 ökade med endast 1,7%. Det svaga utfallet förklaras bl a av fortsatta anpassningsproblem inom den västtyska exportindustrin samt en skärpt importkonkurrens pä hemmamarknaden lill följd av D-markens appreciering.

De direkta effekterna av börsnedgängen under hösten 1987 har varil

små. Den privala konsumlionen har fortsatl atl expandera relativt kraftigt

13

och inga tecken på konsumtionsavmatlning har förmärkls. Däremot har Prop. 1987/88: 150 den valutaoro som ullöstes i samband med börskrisen skapat osäkerhet i Bilaga 1.1 del västtyska näringslivet om såväl den framlida växelkursutvecklingen som slabiliseringspoliliken. Efterfrågan på invesleringsvaror har under den gångna vintern varil svag. Enkäler visar på nedjusterade investerings­planer mol slulet av 1987 och under inledningen av 1988. Det stora över­skottet i bytesbalansen minskade endast marginellt under 1987 och upp­gick lill ca 80 miljarder D-mark, eller nästan 4% av BNP.

1 december 1987 tillkännagav förbundsregeringen vissa stimulansåtgär­der i form av bl. a. räntesubventioner för vissa investeringar. Viktigare för den fortsatta ekonomiska ulvecklingen är dock redan tidigare beslutade skallesänkningar 1988 om ca 14 miljarder D-mark, motsvarande 3/4% av BNP. Såväl finans- som penningpolitiken kan för närvarande betecknas som svagt expansiva. Ytterligare finans- eller penningpolilisk stimulans anses dock av förbundsregeringen resp. Bundesbank icke kunna övervä­gas utan snarare förväntas en påtagligt stramare finanspolitik inträda under 1989.

Skallesänkningar, en relalivi gynnsam realinkomslulveckling saml fort­salt svagt fallande sparkvol innebär all någon dämpning av den privata konsumtionens ökningstakt inle förutses under 1988. Investeringsaktivile-len under året förutses bli dämpad. Maskininvesleringarna förutses öka något, men byggnadsinvesteringarna förväntas i stort sett stagnera under året till följd av svag efterfrågan och försämrade finanser i kommunerna. Därmed kan de samlade brulloinvesleringarna komma alt öka med inle fullt 2% 1988. Den negativa effekten från ulrikesbalansen på lillväxlen förväntas bli ungefär lika slor 1988 som 1987. BNP-tillväxten för helåret bedöms under 1988 uppgå lill ca I 3/4%. Byiesbalansöverskollel beräknas i år lill ca 70 miljarder D-mark, motsvarande drygt 3 % av BNP.

Lägel på arbetsmarknaden fömlses försämras yllerligare under 1988 och arbetslösheten väntas stiga till över 8 %. Prisstegringarna beräknas stanna vid ca 1% 1988.

Åven i Frankrike ägde en aklivitelshöjning rum mol slulel av 1987 med bl a höga investeringar och ökad konsumtion. För helåret 1987 beräknas BNP-tillväxlen ha uppgått lill ca 2 %. Den inhemska efterfrågan ökade med mer än 3%, samlidigl som nelloexporten var kraftigt negaliv.

Under 1988 medverkar hushållens ökade avgifter till socialförsäkrings­systemet lill all konsumtionsökningen dämpas lill under 2%, trots bety­dande skattesänkningar motsvarande ca 10 miljarder franc. Invesleringar­na däremot bedöms öka något snabbare i år jämfört med 1987, eller med ca 3 1/2%. Till della bidrar lägre räntor och skallesänkningar för förelagen.

Exporten ökade myckel svagt (ca 1%) under 1987 medan importen ökade med mellan 6 och 7%. Handelsbalansens underskoll försämrades därmed kraftigt och bytesbalansen svängde från ell överskoll 1986 lill ell underskott motsvarande ca 1/2% av BNP 1987. Exporten bedöms kunna återhämta sig något i år. Samlidigl bör en svagare inhemsk efterfrågan dämpa importen och därmed väntas netloexportens negativa bidrag lill BNP-tillväxlen bli mindre än under 1987.

Med en forlsall myckel hög arbetslöshetsnivå, som närmar sig 11%,

14

Försörjningsbalans för Förbundsrepubliken Tyskland, Frankrike och Storbritannien       Prop. 1987/88: 150

Förändring i volym, procent (Finansdepartementets bedömningar)

Bilaga 1  1

Förbundsrepub­liken Tyskland

Frankri

ke

Stor­britannien

1987

1988

1987

1988

1987

1988

Privat konsumtion Offentlig konsumtion Bruttoinvesteringar Lagerinvesleringar Utrikesbalans

3

1 1/2 1 1/4 1/2 -1

3

1 1/2 1 3/4 0 -3/4

2 1/4

2 1/4

3

3/4

-1 1/4

1  3/4

2  1/4

3    1/2

 -1/4

 -1/4

5

1/2 4 0

1/4

4

1 5 3/4 -1

BNP

13/4

13/4

2

13/4

4 1/4

3 1/4

Anm: Förändring av lagerinvesteringar och utrikesbalans mals i procent av föregå­ende års BNP.

bedöms löneutvecklingen förbli dämpad. Inflationen förväntas 1988 sjunka fill ca 2 1/2%.

1 Storbritannien beräknas BNP ha ökat med 4,2% under 1987. Del är den snabba ökningen av den inhemska efterfrågan som genererat denna höga tillväxt. Den privala konsumlionen ökade med 5%. Den starka in­hemska eflerfrågelillväxten i kombination med en viss försämring av kon­kurrenskraften ledde lill en påtaglig försämring av bytesbalansen. Under­skottet i bytesbalansen uppgick lill ca 4,2 miljarder pund 1987. Arbetslös­heten forlsalle all minska och uppgick i slutet av 1987 till 2,6 miljoner personer motsvarande 9,5% av arbetskraften.

En viss dämpning av den privala konsumlionen väntas under innevaran­de år. Investeringarna däremot förutses öka i en något snabbare takt under 1988 jämfört med 1987, lill följd bla av god lönsamhet i industrin. Vidare förutses en ylleriigare försämring av bytesbalansen under 1988. Netloex­porlen väntas ge ell relativt kraftigt negativt bidrag lill tillväxten under året. BNP-lillväxten torde under dessa förutsättningar komma all uppgå till ca 3 1/4% under 1988. Inflationen som uppgick lill 3,2% under 1987 förväntas öka nägot under 1988.

Norden

Den ekonomiska ulvecklingen i Norden 1987 blev klart svagare än i OECD-området i övrigt. Stora bytesbalansunderskoll i framför allt Dan­mark och Norge har tvingat fram en restriktiv ekonomisk politik i dessa länder, vilket i hög grad medverkat till minskningen av den inhemska efterfrågan det senasle året.

I Danmark beräknas BNP ha minskal med 0,7% 1987. Nedgången förklaras till stor del av de åtstramnings- och sparslimulerande åtgärder som under 1986 och 1987 sattes in mot en kraftig lillväxl i den inhemska efterfrågan och etl därav följande stort bytesbalansunderskoll. Trots en reallöneökning under 1987 på omkring 3% beräknas den privala konsum­lionen ha sjunkit med ca 2%. Åven investeringarna minskade 1987. Den dämpade inhemska efterfrågan förde med sig alt importen av varor och tjänster blev ungefär oförändrad frän 1986 lill 1987. Exportutvecklingen

hölls tillbaka av en stagnerande jordbruksexporl. Den totala exporten     Prop. 1987/88: 150 ökade likväl med ca 5 %. Sammanlaget resulterade della i alt bytesbalans-     Bilaga l.I underskottet minskade med ca 15 miljarder danska kronor till 20 miljarder danska kronor. Arbetsmarknadsläget försämrades, och vid utgången av 1987 uppgick arbetslösheten lill ca 8 %.

Den förhållandevis låga ekonomiska aktivitet som för närvarande känne­tecknar den danska ekonomin väntas fortsätta under hela 1988. Del ex-porlpaket som lades fram under hösten 1987 beräknas leda till en förbäll-ring av konkurrenskraften med 3 å 4% och bidra lill en viss ökning av exporten. Den inhemska efterfrågan förutses däremot fortsätta att minska 1988. En vändning uppåt i produktionsutvecklingen är därför knappast alt vänta förrän under 1989. BNP beräknas minska med ca I % 1988, och arbetslösheten torde fortsälla alt öka. Bylesbalansunderskottet beräknas minska endast marginellt.

För f//!/fl/7£/beräknas BNP-fillvåxten ha uppgått till 3,5% 1987. Tillväx­ten bars framför allt upp av en kraftig ökning av den privata konsumlionen, vilken ökade med ca 5 %. Genom en god exporleflerfrägan pä västmarkna-den ökade den totala exporten med ca 2 % trots alt exporten till Sovjetuni­onen minskade med en femtedel. Den inhemska eflerfrägeökningen med ett högt kapacitetsutnyltjande och en snabbt ökande import som följd bidrog i hög grad lill att bylesbalansunderskottet 1987 fördubblades till 9,2 miljarder finska mark, vilkel motsvarade 2,4% av BNP. Andelen arbetslö­sa sjönk fill 5,1%.

Mot bakgrund av framför allt del växande bylesbalansunderskottet framlades i början av 1988 etl ålstramningspakel för ekonomin. Paketet omfattade bl. a. ökade drivmeddsskaller, konjunklurdepositioner i syfte all dra in likviditet samt invesleringsskalt på vissa byggen i Helsingforsre-gionen. Åtgärderna åtföljdes av en höjning av kassadepositonskraven för affärsbankerna.

En viss dämpning av den ekonomiska aktiviteten är att vänta under 1988. BNP-fillväxlen beräknas uppgå lill ca 3% 1988. Ökningen av den privala konsumlionen dämpas sannolikt till hälflen jämfört med 1987 och den totala inhemska eflerfrägeökningen väntas avla med drygt en procent­enhet till ca 3,5%. Invesleringsutvecklingen förutses ocksä mattas av. Exportökningen kan väntas bli av ungefär samma storleksordning 1988 som 1987. Härmed beräknas även bytesbalansunderskottel bli i stort sett oförändrat. Andelen arbetslösa förutses ligga kvar vid ca 5 %.

Norges BNP-tillväxl beräknas ha uppgått lill 1,3% 1987, vilkel innebar

en avsevärd dämpning av lillväxlen från 1986. Dämpningen var i hög grad

en följd av en kraftig åtstramning av den ekonomiska politiken. Den

privata konsumlionen minskade med ca 2%, medan den offentliga kon­

sumlionen ökade med drygt 2,5%. Invesleringarna minskade 1987, fram­

för allt p.g. a minskade investeringar i oljeseklorn. Den totala inhemska

efterfrågan sjönk med ca 1,5%. Därmed sjönk även importen, vilkel fill­

sammans med en ca fyraprocenlig ökning av exporlen förbättrade bytesba­

lansen (bortsett från handeln med fartyg) från ell underskoll på drygt 40

miljarder norska kronor 1986 lill ell underskott i slorleksordningen 30

miljarder norska kronor 1987. Andelen arbetslösa uppgick vid slulet av

16

1987 lill ca 2%.

Löneökningarna i Norge har de senaste åren varit förhållandevis höga. Prop. 1987/88: 150 Timlöneökningarna uppgick i genomsnitt lill 11,5% 1987. Konsumenlpri- Bilaga 1.1 serna steg med 8,7% 1987. För 1988 haren uppgörelse nätts mellan norska LO och arbetsgivarföreningen om all begränsa lönepäslagen lill 1 krona per timme jämte vissa låglönejusleringar. Uppgörelsen fömtsäller atl kon­sumentpriserna stiger med högst 5% under loppet av året. Stortinget har senare beslutat alt lönehöjningarna för i slort samtliga löntagare skall hålla sig inom de ramar som anges i LO-NAF-avlalet. En löneutveckling i enlighet med detta avtal skulle innebära alt lönerna i genomsnitt för 1988 ökar med högst 5%.

För 1988 förutses en fortsall stram inriktning av den ekonomiska politi­ken. Därmed torde den privata konsumtionen fortsälla all minska. Kon­kurrenskraften väntas inle försämras yllerligare eftersom löneökningarna nu förutses hållas på en lägre nivå än tidigare. Della kan medföra alt exporten ökar något 1988. Invesleringarna väntas uppvisa en påtaglig ökning. Åven importen beräknas öka något efter minskningen i fjol. Här­med skulle underskottet i bytesbalansen (exklusive fartyg) komma alt förbäliras något från 1987. Som andel av BNP skulle underskottet likväl uppgå till närmare 5%. En viss försämring av arbetsmarknadslägel förut­ses.

Försörjningsbalans för Danmark, Finland och Norge

Förändring i volym, procent (Finansdepartementets bedömningar)

Danmark

Finland

Norge

1987

1988

1987

1988

1987

1988

Privat konsumtion Offentlig konsumtion Bruttoinvesteringar Lagerinvesteringar Utrikesbalans

-    2 1/2

 1

-    7

1/4 1 3/4

-   1 1/2

 0

-   3 1/2

 0

1/2

5

3       1/2

4       1/2

 1/2

- 1 3/4

3

3 3

1/2 - 1/2

-    2

2 3/4

-    3 1/2

 0

3

- 1 1/2

1/4 4

1/2 1

BNP

-    3/4

- 1

3 1/2

3

1 1/4

1

Anm: Förändring av lagerinvesleringar och utrikesbalans mäts i procent av föregå­ende års BNP.

2    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga l.I

3 Utrikeshandeln

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.1 3.1 Exporten

Marknadstillväxt

Marknaden för svensk exportindustri utvecklades gynnsammare under 1987 än vad som förutsägs i den preliminära nalionalbudgeien. Marknads­tillväxten i de 14 OECD-länder som lar emot merparten - drygt 80% - av den svenska exporlen av bearbetade varor ökade med 4,5%, vilkel var I procent mer än väntal.

Marknadstillväxten halverades dock 1987 jämfört med de närmast före­gäende åren. Den svenska marknadstillväxten var ca 2,5% lägre än den totala imporlökningen i OECD-området, vilket till slörsla delen förklaras av att importen av bearbetade varor i de för svensk exportindustri stora mottagarländerna Norge och Danmark minskade med nästan 5%. Dessa tvä länder tar emot ca 20% av den svenska exporlen medan deras andd som mottagare av den totala importen inom OECD-området inskränker sig till ell par procent.

Utanför ovannämnda 14 OECD-länder ökade importen äter 1987 efter flera ärs minskningar. Det var främst NIC-länderna i fjärran östern saml Spanien och Portugal som ökade importen kraftigt. Däremot fortsatte importen alt minska i OPEC-länderna och slalshandelsländerna.

Åven under 1988 kommer den svaga utvecklingen i de norska och danska ekonomierna sannolikt all bidra lill all marknadstillväxten för svensk exportindustri blir lägre än den totala imporlökningen i OECD-län­derna. Marknadsfillväxlen för svensk exportindustri beräknas under 1988 uppgå lill 5 % inom OECD-omrädet.

Den kraftigaste imporlökningen inom OECD-omrädet - drygt 15% -förväntas i Japan, som dock är en lämligen liten marknad för svensk exportindustri. Ur svensk synpunkt är del beiydligt viktigare atl imporlök­ningen i både Slorbrilannien och Förbundsrepubliken Tyskland förväntas uppgä lill ca 8 %. Utanför de 14 OECD-länderna beräknas marknaden växa med ca 5%. Åven under 1988 förväntas länderna i fjärran östern samt Spanien och Portugal vara de mest expansiva marknaderna.

Konkurrenskraft

Priser och löner inom den svenska industrin fortsatte under 1987 att öka mer än i våra viktigaste konkurrentländer. Inom den svenska industrin uppgick limlöneökningen lill ca 6,5%, medan ökningen bland våra 14 viktigaste konkurrentländer var drygt 4%. Åven arbetskraftskostnaden per producerad enhet ökade med ca 2,5 procent mer i Sverige än bland genomsnittet av övriga OECD-länder, mätt i nationella valutor.

Den amerikanska dollarns fortsatta fall har dock medfört all den svenska

kronan deprecierats gentemot samtliga viktiga europeiska konkurrentlän­

ders valutor - utom Storbritanniens och Norges - samt mol den japanska

yenen. I genomsnitt beräknas den effektiva deprecieringen av den svenska

kronan ha uppgåll lill ca 2% 1987, vilkel medför alt såväl timlöneökningen

   18

Tabell 3:1    Exportmarknadstillväxt, relativa priser, marknadsandelar och export av     Prop. 1987/88:150

bearbetade varor

Bilaga 1.1

Procentuell förändring

1985

1986

1987

1988

Exportmarknadslitlvä.xt 14 OECD-länder Totalt

8.8 7.1

8.8 6.0

4,5 4.4

5,0 5.0

Priser

14-OECD-länders importpriser, nationella valutor

14-OECD-länders importpriser, SEK Svenskt exportpris. SEK Relativpris

3.9 4.9 6.0 1.0

-0,5

-0.3

2.6

2.8

0.9 1.3 2.9 1.5

2.3

2.7 3.4 0,7

/Marknadsandelar, volvm

14 OECD länder Totalt

-1.6 -2.0

-2,5

-2.7

-0,1 -0.2

-0,8 -0.8

Exporlvolym

14 OECD-länder Totalt

7.1 5.0

6,1 3,0

4.4

4,2

4.2 4.2

Anm: Exportmarknadslillväxt avser importökningen av bearbetade varor till olika länder sammanväg! med ländernas andelar som mottagare av svensk export av bearbetade varor. OECD-ländernas importpriser vägs samman på motsvarande sätt.

Källor: OECD. konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

som arbetskraftskostnaden per producerad enhet, mätt i gemensam valuta, ökat ungefär lika myckel i Sverige som bland konkurrentländerna inom OECD-omrädet.

Del svenska exportpriset pä bearbetade varor ökade med knappt 3%, medan OECD-ländernas exportpriser var oförändrade mellan 1986 och 1987. Bland OECD-länderna var det under 1987 enbart Storbritanniens och Norges exportpriser som ökade mer än i Sverige. Stora exportländer som Japan och Förbundsrepubliken Tyskland sänkte sina exportpriser med 4 resp. 2%, vilkel bör ses mol bakgrund av all såväl yenen som D-marken apprecierais kraftigt de senaste åren. De japanska exportpriserna har nu sjunkit varje år sedan 1982.

Sett över de senasle åren tyder de beräkningar som har gjorts på alt den svenska industrins konkurrenskraft i termer av relativa lönekoslnader och priser har försämrals någol. Del finns emellertid ell flertal andra faktorer som tyder på en god konkurrenskraft. Exportindustrins bedömningar om framliden, som de ullrycks i l.ex. export- och investeringsenkäterna frän februari 1988, är relalivi positiva, särskill när man beaktar all marknads­fillväxlen för svensk exportindustri förväntas bli ganska måttlig. Det är sannolikt all del goda vinsllägel i den svenska exportindustrin och den höjda investeringsnivån har stärkt konkurrenskraften genlemoi omväri­den. Förelagen satsar också vid en inlernaliondl jämförelse ovanligt myc­ket på forskning och utveckling (FoU) och har, bl. a. genom omfattande investeringar i ullandel, förstärkt sina marknadsorganisalioner.

För 1988 anlas limlönen i svensk industri öka med 6% och i OECD-län­

derna med 4,5%. Arbetskraftskostnaden per producerad enhet bedöms

öka med 3,5%' resp. 1,5-2%. Växelkurserna anlas vara oförändrade från

19

början av april 1988, vilkel medför en effektiv depreciering av den svenska    Prop. 1987/88: 150 kronan gentemot våra vikligasle konkurrentländers valutor med I % 1988.     Bilaga 1.1 Det svenska exportpriset pä bearbetade varor beräknas öka med drygt 3 % 1988, vilkel innebär en höjning av del svenska relativpriset uttryckt i gemensam valuta med knappt I %.

Marknadsandelar och export

Den svenska exporten av bearbetade varor ökade med ca 6% under fjärde kvartalet 1987. Den kraftiga ökningen under slulel av året medförde atl exporten av bearbetade varor ökade med drygt 4% mellan helåren 1986 och 1987 trots en relalivi svag ulveckling under årets första tre kvartal. Den svenska exportindustrins marknadsandel var oförändrad mellan 1986 och 1987 trots att rdalivpriset steg. För närvarande synes den svenska exportindustrins marknadsandelar kunna hållas oförändrade om mark­nadstillväxten inskränker sig till ca 4 %. Om lillväxlen blir högre synes den restriktion som del höga kapacileisulnytljandel inom svensk exportindu­stri saml brislen på yrkesutbildad arbetskraft har pä exportindustrins pro-duklionskapacilel medföra andelsförlusler ulan alt konkurrenskraften för­sämras.

Det var framförallt exporten av pappersvaror och kemivaror som bidrog lill den gynnsamma exportutvecklingen av bearbetade varor 1987. Där­emot ökade exporlen av verksladsvaror endast med 3,5% trots en kraftig ökning under fjärde kvartalet. Råvaruexporlen ökade med knappt 4%. Om man exkluderar exporlen av petroleumprodukter - som ökade med 18% pga. neddragning av oljelagren - låg exporten av övriga råvaror kvar på föregående års nivå. Till den svaga utvecklingen bidrog kraftigt minskad export av jordbruksprodukter men även exporten av järnmalm och träva­ror minskade. Däremot ökade exporlen av massa med knappt 4%. Det är troligt atl denna siffra hade varit högre om inle bristande maskin- och anläggningskapacilet förhindrat ökad produktion. Eftersom exporten av fartyg sjönk med ca 30% ökade den totala varuexporten med endast 3,5 % 1987.

Under de tvä första månaderna 1988 påverkades exporlleveranserna av arbetsmarknadskonflikten inom verkstadsindustrin. Exporlen av bearbe­tade varor och råvaror (exkl. petroleumprodukter) ökade ändå med 4-5% i volym första kvartalet 1988 jämfört med motsvarande period 1987. Enligl uppskattningar gjorda av konjunkturinstilutel medförde konflikten atl ex­porten blev sammanlagt 3-3,5 miljarder kr. lägre under januari och febru­ari till följd av konflikten. Ungefär hälflen av bortfallet under de två första månaderna bedöms kunna tas igen genom ökad export under resten av året.

Totalt beräknas exporten av bearbetade varor öka med drygt 4% 1988,

vilket medför marknadsandelsförluster på knappt I %. Relalivprisutveck-

lingen indikerar visserligen större anddsföriuster, men SCB: s exportenkät

från februari och ökningen av orderingången till exportindustrin under

andra halvåret 1987 tyder snarast på en ännu bättre ulveckling. Åven

konjunklurbarometern från mars 1988 lyder pä en påtaglig optimism bland

20

Diagram 3:1    Marknadsandel och relativpris för Sveriges export av bearbetade va-     Prop. 1987/88: 150

ror till 14 OECD-länder

Bilaea 1   1

Index 1980 = 100

110-

110

105-

Marknadsandel

-105

100

100

95-

Relativpris

-95

90

90

I     I     I     I     I     I     i-------------------- 

1980 1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988

Källor: Konjunkturinstitutet och finansdepartemenlel.

exportföretagen för resten av året. Del är snarare ulbudssidan, dvs. bristen pä arbetskraft och maskinkapacilel, än eflerfrägdägel som begränsar ex­portökningen i dagslägel.

Exporlen av råvaror beräknas öka med endast 1,5%. Stora export­minskningar förväntas för trävaror och petroleumprodukter, men även den övriga råvaruexporlen förväntas utvecklas lämligen svagt. Exporlen av massa beräknas dock kunna öka med ca 4%. Totalt sett beräknas varuex­porten öka med 3% 1988.

Tabell 3: 2    Export av varor

Miljardf

:rkr.

Volymutveckling procent per år

Prisutveckling, procent per år

1986

1987

1988

1986

1987

1988

1986

1987

1988

Bearbetade varor Fartyg

Petroleumprodukter Övriga råvaror

Summa varor

218,0

5,3

6,8

35,0

265,1

233,7

3,8

7,6

36,3

281,4

251,9

3,2

5,9

39,1

300,1

3,1

16,0

10,0

-0,8

3,0

4,2

-31,0

18.3

- 0,2

3,5

4,2 -20.0 - 6,0

1,5

3,0

2,6

5,4

-47,0

-    8,1

-     1,2

2,9 3,6

-5,5 4,0

2,6

3,4

4,0

-17,0

6,0

3,5

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

21

3.2 Importen

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.1 

Importen av bearbetade varor ökade med nästan 12% 1987. Den höga

siffran kan förklars av elt flertal faktorer som den starka ökningen av inhemsk efterfrågan i den svenska ekonomin, det höga kapacilelsutnytl­jandet i den svenska industrin och efterfrågans inriktning mot varor där hemmamarknadsinduslrins varuutbud är litet.

Den importvägda efterfrågan av bearbetade varor ökade med nästan 7%. I huvudsak förklaras den höga eflerfrägeökningen av att den privata konsumlionen av bearbetade varor ökade med knappt 8 % saml all maskin­investeringarna ökade med 10%. Bland konsumtionsvarorna har importen av personbilar och radio- och TV-apparaler ökat med vardera ca 30%. Höga ökningstal har även registrerats för videobandspelare, möbler samt kläder och skor. Bland investeringsvarorna har importen ökat kraftigt för datorer och pappersmaskiner.

Tabell 3:3   Import av bearbetade varor

Procentuell förändring

1985

1986

1987

1988

Importvägd efterfrågan Marknadsandelar

6,7 -3,4

1,0 -1,9

6,9

-4,4

5,1 -2,6

Import av bearbetade varor

10,5

3,0

11,8

7,9

Relativpris

2,9

2,6

-0,5

0,8

Anm: Relativpris enligl producentprisindexsystemet. Dessa priser avviker något frän priserna enligt utrikeshandelsstatistiken.

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finandepartementet.

Efterfrågans inriktning mol varor med hög imporlandd illustreras av atl den totala efterfrågan ökat med knappt 4%, medan den imporianddsvägda efterfrågan pä bearbetade varor ökade nästan dubbelt sä mycket, eller med 7%.

Bland de 14 viktigaste konkurrentländerna var del endast Italien som hade en högre ökning av importen av bearbetade varor än Sverige under 1987. I genomsnitt ökade dessa länders importmed 4,5%, dvs. drygt 7% mindre än den svenska importen. Detta torde vara huvudorsaken till atl utrikeshandeln med bearbetade varor försämrades med ca 10 miljarder kr. 1987, se tabell 3:5.

Råvaruimporten minskade med 2% 1987. De minskade oljelagren med­förde alt importen av råolja minskade med 3 % och importen av petroleum­produkter med 13%. Denna minskning var dock betydligt mindre än vad som förutsågs i den preliminära nalionalbudgeien. Importen av övriga råvaror ökade dock med 5,5%. Kraftiga iniporlökningar noterades för livsmedelsprodukler och jordbruksprodukter. Totalt sett ökade varuim­porten med 7,6%, vilkel är det högsta ökningslal som noterats under 1980-lalel. .

Under 1988 beräknas den importvägda efterfrågan för bearbetade varor

öka med drygt 5 %. Liksom under föregäende år är det främst den privata

konsumlionen saml maskininvesteringarna som drar upp efterfrågan, men

22

även exporlen och elt positivt lageromslag bidrar till ökningen. Importens inkomsldasticitet samt en irendmässig andelsförlust på hemmamarknaden beräknas medföra alt importen av bearbetade varor ökar med knappt 8%. Della är knappt 3% mer än imporlökningen i våra viktigaste konkurrent­länder och kommer även under 1988 att medföra all den svenska handeln med bearbetade varor försämras.

Importen av råolja och petroleumprodukter förutses fortsätta att minska 1988 eftersom neddragningarna av oljelagren inle blev av den storleksord­ning som planerats under 1987. Importen av övriga råvaror beräknas öka med 1-2%, vilket är en betydligt lägre ökningstakt än under 1987. Totalt sett beräknas varuimporten öka med drygt 5%.

Tabell 3:4    Import av varor

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.1

Miljarder kr.

Volymutveckling procent per år

Prisutveckling, procent per år

1986

1987

1988

1986

1987

1988

1986

1987

1988

Bearbetade varor

Fartyg

Råolja

Petroleumprodukter

Övriga råvaror

Summa varor

175,7

2,2

12,4

10,9

31,2

232,5

201,4

2,5

12,9

8,9

31,7

257,4

223,6

1,9

10,9

6,9

33,3

276,7

3,0

-4,2

14,6

8.6

1,6

4,2

11,8 10.3

- 3,5 -13.4

5,5

7,6

7,9 -25,0

-    1,0

-    7,0

 1,5

5,1

1,9

2.9 -56,0 -47,0

-     3,1

-     8,8

2,5

0,3

7,9

-5,4

-3,8

2,9

3,0

4,0

-15,0

-17,0

3,5

2,3

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstilutel och finansdepartemenlet.

3.3 Bytesbalansen

Enligt preliminära beräknigar gav bytesbalansen eU underskoll på 5,2 miljarder kronor 1987. Det är en försämring med drygt 12 miljarder kronor jämfört med 1986. Handelsbalansen försämrades med nästan 9 miljarder kronor. Mer än hela denna försämring kan hänföras lill handeln med bearbetade varor där överskottet sjönk från 42 till 32 miljarder kr. Impor­ten av bearbetade varor ökade med nästan 7 procent mer än exporten vilkel förklarar del betydligt lägre överskottet.

Den svenska handelsbalansen är dock fortfarande historiskt sett mycket stark (se diagram 3: 2). Åven om man jämför handelsbalansen med övriga OECD-länder är den stark. Inom OECD-omrädet var det endast För­bundsrepubliken Tyskland och Japan som hade större överskott i handels­balansen än Sverige 1987, mätt som andel av BNP. År 1982 dä förbättring­en av den svenska handelsbalansen började, var del ylleriigare 8 länder inom OECD-området som hade en bättre handelsbalans än Sverige.

Däremot har Sverige och övriga nordiska länder de största underskotten i tjänste- och Iransfereringsbalanserna. Tjänslebalansen försämrades med 5 miljarder kr. 1987. Hela försämringen är hänföriig lill övriga transporter och övriga tjänster. Del är dock sannolikt aft en del av denna försämring kan hänföras till den slalistikomläggning som genomfördes av riksbanken i mars 1987, när del s. k. BOK ll-systemet infördes.

Underskottet i resevalutanettot fortsätter alt öka i snabb takt. Under de senaste tre åren har underskottet sfigit från 4,8 miljarder kr 1984 till 10,9

23

Diagram 3:2   Handels- och bytesbalans

Procentandel av BNP

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

-1IIIrIrI[III7IIjII[I1JII    I    riiiiiriji

1950    1955      1960    . 1965      1970      1975      1980      1985 Källor: Riksbanken och finansdepartementet.

4

3

2 

hl

O

-1

-2 

I--3

-4

miljarder kr 1987, vilkel innebär en försämring med i genomsnitt drygt 2 miljarder kr per år. Sjöfartsnetlot förbättrades dock med 1,5 miljarder kr., beroende på all fraktpriserna ökade när världshandeln åter log fart under andra halvåret 1987.

Transfereringsbalansen förbättrades med ca 1,5 miljarder kr. 1987. I huvudsak förklaras detta av att lägre internationella räntor och fallande dollarkurs medförde all räntenettot förbättrades.

Under 1988 beräknas underskottet i bytesbalansen öka med 5.6 miljar­der kr., eller frän 5,2 lill 10,8 miljarder kr. Försämringen är huvudsakligen hänförlig lill större underskott i tjänste- och Iransfereringsbalansen.

Överskottet i handelsbalansen beräknas minska nägot. Handeln med bearbetade varor fortsätter alt försämras. Mellan 1987 och 1988 beräknas detta överskott reduceras med 4 miljarder kr. Detta beror på all importen ökar betydligt mer än exporten även under 1988. Skillnaden förutses dock inle bli lika slor som under 1987. Fallande oljepriser samt en fortsalt neddragning av oljelagren medför atl oljenolan beräknas minska med ca 2,5 miljarder kr. 1988. Atl handeln med övriga varor förutses förbäliras är en effekt av atl exportpriserna beräknas öka mer än importpriserna. Del är främst exportpriserna pä massa och trävaror som drar upp det genomsnitt­liga exportpriset för råvaror.

Tjänstebalansen beräknas försämras med drygt 2 miljarder kr. Hela denna förändring är en effekt av att resevalulanellol fortsätter all försäm­ras med ytterligare 2 miljarder kr. 1988. Några tecken pä all underskottet skulle öka i långsammare takt 1988 än föregående år har inle kunnat

24

uttydas av den slalislik som publicerats under början av året. Den relalivi     Prop. 1987/88: 150 omväriden höga ökningen av privat konsumtion talar dessutom för all     Bilaga 1.1 underskottet forlsäller alt öka i snabb takt. Övriga poster i tjänstebalansen bedöms ligga kvar på ungefär samma nivä som 1987. Det bör dock påpekas atl bedömningen av dessa posters ulveckling är synnerligen osäker p. g. a. det stalislikseriebroti som uppkom under 1987.

Del växande underskottet i bytesbalansen och den därmed växande nettoskulden gentemot ullandel beräknas medföra all ränleneiiot försäm­ras med drygt I miljard kr. trots oförändrad internationell räntenivå och lägre dollarkurs. För 1988 väntas en lämligen kraftig ökning av nelloulflö-del av transfereringar. Den främsta orsaken till detta är all SIDA från och med hösten 1987 betalar ul en allt större del av sina anslag. Underskottet när del gäller övriga transfereringar förväntas öka med nästan 2 miljarder kr. mellan 1987 och 1988.

Tabell 3:5   Bytesbalans

Miljarder kr.

1985

1986

1987

1988

Bearbetade varor

38,7

42,3

32,3

28,3

Råolja och petroleumprodukter

-31,5

-16,5

-14,3

-11.9

Övriga råvaror

6,8

3,7

4,6

5,8

Fartyg

2,0

3,1

1,3

1,2

Korrigeringspost

-  1,5

-  1,7

-  1,6

-  1,7

Handelsbalans

14,5

30,9

22,3

21,7

Sjöfartsnetto

6,9

6,2

7,7

8,1

Övriga transporter

4,7

5.8

5,2

5,2

Resevaluta

- 6,7

- 9,1

-10,9

-13,2

Övriga tjänster

- 0,2

0,4

- 3,7

- 4,1

Tjänstebalans

4,7

3,3

-  1,7

- 4,0

Avkastning pä kapital

-21,1

-17,9

-17.0

-18,0

(därav räntenetto)

(-23,7)

(-20,1)

(-18,7)

(-20.0)

Övriga transferingar

- 9,3

- 9,5

- 8.8

-10,5

Transfereringsbalans

-30,4

-27,4

-25,8

-28,5

Bytesbalans

-11,2

6,9

- 5,2

-10,8

Källor: Statistiska centralbyrån, riksbanken, konjunkturinstitutet och finansdepar­tementet.

25

4 Industrin

4.1 Produktion

Efter en kraftig ökning av induslriproduklionen under slutet av 1986 stag­nerade produktionen under första halvåret 1987. Under början av året drog emellertid kyla och snöhinder ned produktionen inom massainduslrin och trävaruindustrin. Under andra halvåret 1987 ökade induslriproduklionen åter i snabb takt. Uppgången mellan halvåren var drygt 2,5%.

Mellan helåren 1986 och 1987 ökade industriproduktionen med 3%. De slörsla ökningarna visar den kemiska industrin, trävaruindustrin saml massa- och pappersindustrin. Inom verkstadsindustrin (exkl. varv), som är den bransch som gynnats mest av dollarfallel och deprecieringen gentemot D-marken, ökade dock produktionen med endast 2.5%.

Den svenska industrikonjunkturen är för närvarande myckel stark. Ka­pacileisulnytljandel inom industrin steg under fjärde kvartalet 1987 lill nästan 90%, vilket är den högsta siffra som noterats sedan denna slalislik infördes 1980. Inom transporlmeddsinduslrin och massa- och pappersin­dustrin var kapacileisulnytljandel uppe i 95%. Åven vid en inlernaliondl jämförelse är den svenska industrins kapacitetsutnyltjande myckel högt. Kapacileisulnytljandel inom den svenska industrin var under fjärde kvar­talet ca 6% högre än i våra 14 viktigaste konkurrentländer. Del bör dock observeras alt jämförelser av slalislik i olika länder i de flesta fall försväras av olika definitioner m. m.

Enligt konjunklurbarometern frän mars 1988 har inle industrins order-stocksomdömen varit så positiva sedan 1974. Arbetsmarknadskonflikten

Prop. 1987/88: 150 Bilaga l.I

Diagram 4:1    Industriproduktionsindex

Index 1980 = 100, säsongrensade halvårsdata

-|------ 1----- 1----- ,------ 1----- ,------ 1         r------ 1----- ,------ 1-

1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987

Källa: Slalisliska centralbyrån.

26

inom verkstadsindustrin i månadsskiftet januari-februari 1988 har således ej medfört någon negativ förskjutning av orderslocksomdömen mellan december 1987 och mars 1988. Inle ens inom iransportmedelsinduslrin, som var den bransch som drabbades hårdast av konflikten, har order-slocksomdömena förskjutits i negativ riktning.

Andelen företag som uppgav alt det var bristen på produktionsfaktorer som begränsade produktionen steg kraftigt under loppet av 1987. 1 början av 1987 var det endast 1/3 av förelagen som uppgav sädan brist. Denna andel hade dock stigit till över 50% under slulel av året och låg kvar på denna nivå åven underförstå kvartalet 1988.

Under 1988 förväntas efterfrågan på industriprodukter fortsätta atl öka men i nägot lägre takt än under 1987. Det år främst efterfrågan frän hemmamarknaden som bedöms öka långsammare medan efterfrågan från utlandet förväntas öka i ungefär samma takt som 1987. Del höga kapacitet-utnyttjandet inom industrin väntas dock medföra atl produktionen inte kan öka i samma takt som efterfrågan. Enligl konjunkturinstitutets uppskatt­ningar torde ungefär hälften av produktionsbortfallet i samband med ar­betsmarknadskonflikten inom verkstadsindustrin kunna arbetas igen ge­nom bl. a. ökad överfid. För helåret 1988 bedöms konflikten sänka indu­striproduktionen med knappt 0,5%. Trots konflikten bedöms industripro­duktionen öka lika mycket som 1987, dvs. 3%. Konjunklurbarometern frän mars 1988 stärker denna relativt höga prognos. Produktionsplanerna för såväl andra kvartalet 1988 som andra halvåret 1988 är högt uppskruva­de i de flesta branscher. Åven under 1988 förväntas produktionsökningen bli högst inom den kemiska industrin och massa- och pappersindustrin.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Diagram 4:2   Produktionsfaktorer som trång sektor inom industrin

Procentandel företag som uppger att bristen på produktionsfaktorer (arbetskraft, maskin- och anläggningskapacilet) förhindrar en ökad produktion.

100

100

O   I I I I I I I ; MIp I I ) I I I ] I I I;I I I ) I M) I I I ) I I I I I I I[rI I f I I I ) I I I ) Il I [ I I I I

I I I I ] I I I j    O 

1970    1972      1974      1976      1978      1980      1982      1964      1986 Källa: Konjunkturinstilutel.

27

Eftersom induslriproduklionen beräknas öka mer än den totala produk-    Prop. 1987/88: 150 tionen inom den svenska ekonomin även 1988 kommer industriproduktion-    Bilaga 1.1 ens andel av BNP forlsälla stiga även 1988. Denna andel har nu stigit med 1,5 procent sedan 1982, efter ell fall på ca 3,5 procent mellan 1975 och 1982.

Tabell 4:1    Industriproduktion

Procentuell volymändring

1985

1986

1987

1988

Gruvor och mineralbrott

5,2

-8,0

-0,9

-1,0

Livsmedelsindustri m. m.

0.4

-3,6

3,8

1,0

Trävaruindustri

-5.6

0,3

6,7

2.0

Massa- och pappersindustri

-0,5

4,0

4,5

4,0

Kemisk industri'

4.1

-1.2

7,3

4.0

Järn- och stålverk

2,5

-0.7

-5,3

2.5

Verkstadsindustri exkl. varv

6.7

1,7

2,6

3,5

Varv

-4,3

-5,7

-8,1

-5,0

Övrig industri

2,3

-2.5

3,3

1,0

Tillverkningsindustri

3,3

-0,1

3,1

3,0

Industrin, totalt

3,3

-0,1

3,0

3,0

' Exklusive pelroleumindustri

- Textilindustri, petroleumindustri, jord- och stenvaruindustri, grafisk industri och

icke järnmetallverk.

Källor: Statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

4.2 Lönsamhet

Industrins lönsamhet har varil god sedan 1983. Vinstandelen (driftsöver-skotlet som andel av förädlingsvärdet) har varierat manligt kring genom­snittet ca 32%, se tabell 4: 2. En halv procentenhets minskning mellan 1986 och 1987 resulterade i en vinstandel jämförbar med andelen 1983 och 1985.

Tabell 4:2    Bruttoöverskottsandel i industrin

Procent

1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988

Basindustri

25,0

35,7

41.5

33,6

32,2

34.6

Verkstadsindustri

18,7

25.8

27,1

26,5

27,1

25.0

Övrig industri

32.3

35,9

35.9

36,6

37,9

38.0

Totalt_________ 25,3       31,5       33,2       31,6       32,2       31,7       32,1

Anm.: Bruttoöverskotlsandelen är driftsöverskott brutto som andel av förädlings­värdet. Uppgifterna avser industri exkl. pelroleumraffinaderier och varv.

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

Marginalen, dvs. brultoöverskollel som andel av de totala rörliga kost­

naderna, har uppvisat samma ulveckling som vinstandelen, se tabell 4: 3.

Produktivitetsutvecklingen förbättrades mellan 1986 och 1987, vilkel bi­

drog positivt lill lönsamheten. Produktivitetsökningen var dock den lägsta

under de senasle åren, med undanlag för 1986. Ökningen av timlönekost­

naderna gav tillsammans med produktivitetsutvecklingen upphov till en

ökning av lönekostnaderna per producerad enhet på mer än 4 1/2 %. Att de

28

totala rörliga kostnaderna per producerad enhet inte steg med mer än ca    Prop. 1987/88: 150 4% beror på den lägre ökningstakten för insalsvarukostnader per enhet.     Bilaga 1.1 vilken trots en viss uppgång understeg 4%.

Som framgår av tabell 4: 2 varierar ofta totala industrins lönsamhet till följd av olikartade utvecklingstendenser hos delbranscherna. Vinstande­lens nedgång 1987 var en följd av all minskningen inom verkstadsindustrin inte fullt ul kompenserades av lönsamhetsökningarna inom basindustrin och den övriga industrin. Verkstadsindustrin har missgynnats av lönekost­nadsulvecklingen och prispressen på den internationella marknaden, men i gengäld gynnats av deprecieringen gentemot EG-ländernas valutor saml den japanska Yenen. Den övriga industrin har gynnats av den starka inhemska konjunkturen. Åven den goda ullandskonjunkluren för kemisk industri har bidragit lill övrig industris lönsamhelsförbältring.

Tabell 4:3    Rörliga kostnader, produktpriser och marginaler per producerad enhet

Procentuell förändring

1982

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Insatskostnad

11,5

10,6

8,6

5,3

2,7

3,6

3,8

Lönekostnad'

4,3

0,8

5,1

8,8

6,6

4,7

3,1

Lönekostnad per timme

7,2

8,4

9,9

12,2

7,8

7,2

6,0

Produktivitet

2,8

7,6

4,5

3,2

1,1

2,5

2,8

Summa rörlig kostnad

9.4

7,7

7,8

6,2

3,8

4,0

3,6

produktpris

10,6

10.3

8,4

5,7

4.4

3,8

3,8

MarginaP

1,1

2,4

0,6

-0,5

0,6

-0,2

0,2

' Lönekostnad per timme avser löner inkl. kollektiva avgifter och icke varuanknul-

na indirekta skaller per arbetad timme. Produktivitet avser bruttoproduktion per

timme.

 Med avdrag för icke varuanknulna subventioner.

 Förändring i procentenheter. Marginalen är bruttovinsterna i procent av de totala

rörliga kostnaderna efter avdrag för icke varuanknulna subventioner.

Anm.: Uppgifterna avser industri exkl. pelroleumraffinaderier och varv.

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstilutel och finansdepartementet.

Lönsamhelsförbätiringen inom basindustrin var koncentrerad till skogs­industrin 1987, medan den övriga basindustrins lönsamhet försämrades. Förbättringen för skogsindustrin berodde främst pä prisökningar utom­lands och expansionen inom massa- och pappersindustrin. Åven sågver­kens lönsamhet förbättrades genom rationaliseringar. Försämringen inom den övriga basindustrin var koncentrerad lill järnmalmsgruvor samt järn-och stålverk. För järn- och stålverken blev dock utfallet bättre än väntat.

Med undantag för den övriga basindustrin bedöms 1988 präglas av i stort sett samma tendenser som 1987. Lönsamhelsförbältringar inom basindu­strin och framförallt övrig industri väntas dock bli större än den marginella försämring som kan förutses för verkstäderna, vilket implicerar en vinstan­del för industrin totalt pä ca 32%. Förbättringen inom basindustrin avser både skogsindustrin och de delar av den övriga basindustrin där lönsamhe­ten minskade 1987.

Tabell 4:4 innehåller kalkylmässiga lönsamhetsberäkningar för indu­

strin. De utgår ifrån bokföringsmässiga resultat enligt slalisliska cenlralby-

råns finansslaiislik för förelagen, vilka komplellerals med uppskattade

29

kapitalstockar, värdeslegringsvinsler, m. m. Del bör påpekas alt de kalkyl­mässiga beräkningarna därigenom kan visa en ulyeckling som skiljer sig frän finansstatistiken.

Dessa beräkningar bekräftar i stort den bild som framgår av de övriga tabellerna ovan. Väsentliga ökningar i löpande priser har skell både 1986 och 1987 vad gäller rörelseresultat och investeringar. De kalkylerade vär­destegrings vinsterna blev mindre 1986 i samband med den avtagande infla­tionen, medan de ökade igen 1987. Avkastningen pä materiellt kapital respektive räntabiliteten pä totalt och egel kapilal (alla dessa rensade för värdeslegringsvinsler) har uppvisat en ganska hög nivå och stabil profil under de senasle åren. Därtill indikerar beräkningarna en förbättring i förhållandet mellan avkastningen på materiellt kapital och riskfria finansi­ella placeringar. Sannolikt har lönsamhetens nivä och stabilitet haft en gynnsam effekt pä industrins investeringar under de senaste åren.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 4:4   Resultat och räntabilitet m. m. för industrin

1982

1983

1984

1985

1986

1987

Resultat, miljarder kr.

Rörelseresultat exkl. värdestegrings-

vinster

18,5

39,9

45,4

44,1

51,6

53,6

Resultat efter kalkylmässig avskrivning

- 2,8

14,3

20,7

18,1

24,6

27,4

Finansiellt netto

- 8,8

-5,1

-1.5

3,4

5,8

5,9

därav: intäkter

15,6

16,5

20,1

25,3

27,9

27,5

kostnader

24,4

21,6

21,6

21,9

22,1

21,6

Resultat efter finansnetto

-11,6

9,2

19,2

21,5

30,4

33,3

Resultat inkl. värdestegringsvinster'

27,4

41,4

35,5

38,3

38,6

50,3

Avkastning, procent

pä materiellt kapital'

11,2

13.5

10,3

9,2

8,5

10,7

Genomsniulig intäktsränta

6,5

5,9

5,9

6,7

6,3

6,1

Ränlabililet. procent

på totalt kapital

9,2

10,0

8,2

7,9

7,3

8,3

på eget kapital

9.4

12.3

9,7

9,7

9,0

11,5

"Real" räntabilitet på eget kapital'

- 0,4

2,9

1,5

3.7

5,6

6,3

Minnesposter, procent

Andel finansiellt kapital

42,5

44,8

48,4

49,5

53,2

52,1

Soliditet

51,5

53,4

52,5

51,9

51,5

50,2

Genomsnittlig skuldränta

8,9

7,4

6,5

6,0

5,5

5,0

Riskfri ränta''

13,7

12,2

12,6

12,1

10,3

11,4

' Resultat efter finansnetto plus värdestegringsvinster på lager och fast kapital.

 Resultat efter avskrivning plus värdestegringsvinster i procent av återanskaff-

ningsvärde på lager och fast kapital.

' Räntabiliteten deflaterad med KPI:s förändring dec.-dec.

'' Genomsnittlig ränta på långa statsobligationer.

Anm.: Tabellen baseras pä statistiska centralbyråns finansslaiislik och nationalrä­kenskaperna. Till skillnad frän finansstatistiken, som redovisar bokföringsmässiga värden, redovisas här kalkylmässiga resultat- och räntabilitetsvärden. Utvecklingen i stocken materiellt kapital baseras på lagerinvesteringarna och de fasta inveslering­arna enligt de övriga tabellerna.

Källor: Statistiska centralbyrån och finansdepartemenlel.

30

5 Arbetsmarknaden

Läget pä arbetsmarknaden förbättrades successivt under 1987 och känne­tecknas för närvarande av en hög efterfrågan på arbetskraft, en snabbt stigande sysselsättning och en lägre arbetslöshet än tidigare under 1980-ta-let. Första kvartalet 1988 uppgick arbetslösheten säsongrensat lill 1,7% av arbetskraften, mot 2,0% vid samma tid förra året. Bristen på arbetskraft har vuxit lill ell betydande problem för vissa regioner och branscher.

Flera tecken tyder på en fortsatt god arbetsmarknad under 1988. Inflödet av nyanmälda lediga platser har under de tre senasle månaderna varil betydligt högre än under samma period förra året. De 24 länsarbetsnämn­derna är i sina bedömningar av 1988 påtagligt optimistiska om den fortsatta ulvecklingen under året. Produktionstillväxten väntas bli god. Prognosen innebår alt sysselsättningen växer i takt med arbetskraflsulbudel under resten av året och all arbetslösheten inte förändras nämnvärt från sin nuvarande nivå.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

5.1 Sysselsättning

Efter en avmattning 1986, då antalet sysselsatta under loppet av året ökade med 15000 personer, tog sysselsättningsutvecklingen ny fart under 1987 och antalet sysselsatta beräknas under året ha ökat med nära 60000 perso­ner. Eftersom lillväxlen var särskill kraftig mol slulel av året blev föränd­ringen mellan ärsgenomsnitlen 1986 och 1987 lägre, eller 36000 personer. Uttryckt i arbetade timmar ökade sysselsättningen 1987 med 1,7%. Av denna tillväxt svarar en ökad medelarbetstid per sysselsatt för 0,6%. Medelarbetsliden har stigit varje är sedan 1981 och uppgår räknat per normalarbelsvecka och sysselsatt enligl AKU lill 31,3 limmar 1987 mot 30,2 timmar 1981. För personer i arbete var medelarbetsliden 37,7 limmar

Tabell 5:1    Arbetsmarknad

Tusental personer (i åldrarna 16-64 år)

Nivå 1987

Föränd

ring från

föregäende år

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Sysselsättning:

Jord- och skogsbruk

171

- 4

-10

- 6

- 9

-  1

0

Industri

1013

- 4

13

18

11

5

5

Byggnadsverksamhet

278

-10

- 7

-  1

0

15

10

Privata tjänster

1518

16

15

14

30

6

32

Kommunal verksamhel

1 154

19

34

23

-  1

8

12

Statlig verksamhet

201

- 5

- 4

0

- 4

4

- 4

Totalt

4337

11

41

47

29

36

55

Arbetskraften

4421

22

28

38

23

22

45

Arbetslöshet

84

12

-13

-12

- 8

-14

-10

% av arbetskraften

1,9

2,9

2,6

2,4

2,2

1,9

1,7

Sysselsatta i arbetsmarknads-

poliliska åtgärder'

40

14

34

-24

-16

-14

-10

' Beredskapsarbete, ungdomslag och rekryteringsstöd

Källor: Statistiska centralbyrån (AKU) och finansdepartmentet.

per vecka 1987 mol 36,5 limmar 1981. Räknat i årsarbetstid motsvarar den höjda medelarbetsliden en normalarbelsvecka, dvs 40 limmar.

Bakom den stigande medelarbetstiden ligger dels atl andelen deltidsar­betande sjunkit, dels alt medelarbetsliden för både heltidsarbetande och deltidsarbetande stigit. Den stigande medelarbetsliden torde åtminstone delvis vara en följd av all hushållen kompenserat en under tidigare år fallande reallön med en ökad arbetsinsats, vilkel möjliggjordes då efterfrå­gan på arbetskraft steg. Den sänkta marginalskallen på arbetsinkomster har sannolikt också bidragit lill de stigande arbetstiderna.

De senaste årens sysselsättningsexpansion har varil koncentrerad lill näringslivet, lill skillnad från under 1970-lalel dä hela syssdsällnings-tillväxlen låg i den offentliga sektorn, medan näringslivets sysselsättning minskade varje är. Åven om näringslivels produklionslillväxl efter 1981 varit högre än under 1970-talet. 2,3% jämfört med 1,3% i genomsnittlig ärlig tillväxt, är skillnaden inle lika slor som för sysselsällningen, vilkel innebår all produklivitelsulvecklingen varil svagare. Perioden 1971-1981 steg produktionen per arbetad timme med 3% per år i genomsnitt, medan produkliviielstillväxlen under de senaste fem åren varit i genomsnitt ca I 1/2%. Den lägre produktivitetsutvecklingen är särskill uttalad i ijänslesek-lorerna. Trots atl den genomsnittliga produktionslillväxlen den senasle femårsperioden varil densamma som under 1970-talel har produktivitets­ökningen i tjänstesektorerna varit i genomsnitt ca 1 % per år mot 2,9% under 1970-lalel. Inom industrin har produkliviielstillväxlen de senasle fem åren däremot varil högre än under 1970-lalel.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Diagram 5:1    Näringslivets produktion och sysselsättning

Årlig procentuell förändring

I------- r-

85

71

73

75

77

79

81

83

85

87

Källor: Statistiska centralbyrån (nationalräkenskaperna) och finansdepartementet.

32

Under 1987 fortsatte resursutnyttjandet inom industrin all öka och bris- Prop. 1987/88: 150 len på arbetskraft blev påtaglig. Andelen förelag som i konjunklurinslilu- Bilaga 1.1 leis baromeler anger brisl pä yrkesarbetare var 50% i mars 1988 jämfört med knappt 40% ell är tidigare. En ijärdedel av industriföretagen angav bristen på arbetskraft som det mest betydelsefulla hindret för en produk­tionsökning. Den andelen var endast drygt 10% för ett är sedan. Bristlalen för arbetskraft inom industrin ligger nu pä samma nivåer som under hög­konjunkturåren 1979-80.

Enligt konjunklurbarometern är industriföretagens kortsiktiga syssel-sällningsplaner forlsall expansiva, särskill vad gäller arbetare, och har dessutom reviderats upp nägot i förhållande till föregående baromeler. Med hänsyn till all produktionstillväxten var relativt god under 1987 och all sysselsättningen normall följer produktionsutvecklingen med en viss lidsförskjutning, torde en fortsatt sysselsättningsökning kunna påräknas 1988. Prognosen är en sysselsättningsökning inom industrin på 5 OOÖ perso­ner.

Byggnadssektorn präglades 1987 av en mycket hög eflerträgan och tillta­gande brisl på arbetskraft. Nyanmälningen av lediga platser ökade med 23 % jämfört med 1986 och andelen byggnadsförelag som i konjunklurinsli-tulets byggbarometer anger brisl på byggnadsarbetare steg till över 60% mot slutet av året. Antalet sysselsatta beräknas enligt arbetskraftsunder­sökningarna ha ökat med 15000 personer, vilket innebär ett markant trendbrott jämfört med tidigare år.

Under 1988 väntas en fortsall hög aktivitet i byggnadssektorn. Nyanmäl­ningen av lediga platser i början av året ligger drygt 15 % över Qolårsnivån. Med hänsyn till atl det finns en slor otillfredsställd efterfrågan på arbets­kraft i början av året, kan sysselsällningen förväntas stiga relativt kraftigt även 1988. En lika stor ökning i antalet sysselsatta som under 1987 är dock knappast trolig. Prognosen är en sysselsättningsökning på 10000 personer mellan årsgenomsnitten.

Med undantag för lägkonjunkluråren i böan på 1970-lalet har antalet sysselsatta i den privala tjänstesektorn ökat oavbrutet med en genomsnitt­lig årstakt på ca 15 000 personer.

Enligl arbelskraflsundersökningarna var sysselsätlningstillväxlen rela­tivt svag 1987, med en ökning av antalet sysselsatta med 5 000 personer efter alt ha ökat med hela 29000 personer 1986. Förändringen mellan ärsgenomsnitlen överdriver emellertid uppbromsningen av sysselsätl­ningstillväxlen. Under loppet av 1986 steg anlalet sysselsatta med 19000 personer och under loppel av 1987 med 13 000 personer. Dessutom ökade sysselsättningen kraftigt i slulel av 1987 och början av 1988. Del är iroUgt alt nivån kring årsskiftet är tillfälligt uppdriven vilket kommer att medföra en svagare ulveckling under återstoden av ärel. Prognosen är alt antalet sysselsatta blir i slort sett oförändrat från första kvartalet. Delta medför ändå en förändring mellan årsgenomsnitten 1987 och 1988 på 32000 perso­ner.

Den kommunala sysselsättningen återgick 1987 till en högre tillväxtlakt

efter den utomordenfiigl svaga ulvecklingen under 1986, då antalet syssel­

satta minskade för första gången. I slulet av 1987 var enligt arbelskraflsun-

33

3    Riksdagen 1987188. I saml. Nr 150. Bilaga 1.1

dersökningarna 19000 fler kommunalt sysselsatta än vid slulel av 1986, vilket innebar samma tillväxllakl som under 1985. Förändringar i den kommunala sysselsättningen påverkas av förändringar i omfattningen av beredskapsarbeten och ungdomslag, som till slörsla delen är kommunala. Under de tre senasle åren har dessa minskat i omfattning relativt kraftigt i takt med ett förbättrat arbetsmarknadsläge.

Prognosen för den kommunala verksamheten 1988 (se kapitel 9) innebär en någol högre expansion än under de två senasle åren. Antalet sysselsatta i den kommunala sektorn beräknas öka med 12000 personer. Del har därvid antagits alt omfattningen pä beredskapsarbeten och ungdomslag ligger kvar pä samma nivä som vid slulel av 1987.

Prop. 1987/88: Bilaga 1.1

150

Tabell 5: 2    Produktion, produktivitet och sysselsättning

Årlig procentuell förändring

Produkt

ion

Produ

ktivitet

Sysselsättning

(timmar)

1986

1987

1988

1986

1987

1988

1986

1987

1988

Näringslivet'

0,9

3,3

2,5

0,4

1,4

1,0

0,5

1,9

1,4

varav:

Induslri(SNI 2-H3)

-0.1

3,0

3.0

1,0

2.6

2,5

-1,1

0.4

0.5

Byggnadsverksamhet

2,0

4,4

2.7

1,9

1.9

1,2

0,2

2.5

1,5

Privata tjänster

2,4

3.0

2,2

1,2

0.8

0,5

1,2

2,1

1,7

Offentliga tjänster

1,2

0,7

0,9

0,7

0,4

0,1

0,5

0,4

0,8

Totalt'

1,0

2,7

2,1

0,5

1,2

0,8

0,5

1,5

1,3

' Inklusive produktionsrestpost resp. sysselsättningsdiskrepans Källor: Konjunkturinstilutel och finansdepartmentet

Sammantaget väntas antalet sysselsatta öka med 55 000 personer mellan 1987 och 1988. Del bör noteras atl större delen av denna förändring redan inträffat genom den mycket kraftiga sysselsättningsökningen i slulel av 1987 och början av 1988. Under resten av året beräknas sysselsättningen växa i en långsammare takt. Mellan 1982 och 1988 beräknas sysselsättning­en sammanlagt öka med 219000 personer.

Medelarbetsliden för 1988 påverkas negativt av del bortfall av arbetstim­mar som vinterns arbetsmarknadskonflikt medförde. Samlidigl väntas en underliggande ökning av arbetstiderna, dock mer begränsad än förra årets, varför medelarbetsliden per sysselsatt beräknas bli oförändrad jämfört med förra året. Sysselsättningen uttryckt i arbetade limmar växer därmed med 1,3%.

5.2 Utbudet av arbetskraft

Befolkningen i de yrkesakliva åldrarna (16-64 är) ökade med ca 13 000 personer 1987. Befolkningstillväxten kan lill allra största delen tillskrivas den höga nettoinvandringen, som under lopppet av 1987 och för alla åldersgrupper uppgick till 22000 personer. Detta är den högsta netto-invandringen sedan 1970 och är en kombination av såväl en hög invandring som en låg utvandring. Under några är vid mitten av 1970-talel var invand-

34

ringen lika hög som under 1987, men delta kompenserades då av en högre utvandring.

De senasle åren har befolkningen i åldrarna 16-19 år och i åldrarna över 55 är minskal i antal medan den ökat i åldrarna däremellan. Eftersom arbetskraftsdeltagandet är lägre i de yngsta och äldsta åldersgrupperna har denna förskjutning av befolkningens åldersmässiga sammansättning mol åldrarna 20-54 är i sig givil ell positivt bidrag lill arbelskraftsulbudel. För 1987 beräknas den sammantagna effekten pä arbetskraftutbudel av både lillväxl i befolkningen i åldrarna 16-64 år och förändringar i dess ålders­sammansättning ha uppgått till 21 000 personer.

År 1988 beräknas befolkningen i åldrarna 16-64 år öka med 20000 personer. Det har därvid antagils all nettoinvandringen i år blir av samma slorieksordning som förra året. Bidraget från den inhemska befolkningstill­växten i yrkesaktiva åldrar beräknas öka frän i det närmaste noll 1987 till 6000 personer 1988 räknat på årsgenomsnitt. Effekten på arbelskraftsulbu­del av befolkningens tillväxt och förändringar i dess åldersmässiga sam­mansättning är beräknad fill 23 000 personer 1988.

År 1987 ökade enligl arbelskraftsundersökningarna antalet personer i arbetskraften med 22000 personer, dvs. obetydligt mer än bidraget från befolkningsförändringen. Detta innebär alt förändringar i arbetskraftsdel-lagandet hade en mycket liten effekt på arbelskraftsulbudel. Den melo-domläggning som gjordes i arbetskraftsundersökningarna fr.o.m. 1987, och som särskilt berör arbetskraftsddlagandel, medför emellertid att upp­gifter om förändringar mellan 1986 och 1987 är osäkra.

En jämförelse mellan de första månaderna 1988 och motsvarande period förra ärel visar all arbelskraftsddlagandel för hela befolkningen i åldrarna 16-64 år ökat relativt kraftigt och all uppgången varil särskill stark för 20-24-åringarna samt för kvinnor i åldrarna över 55 år. Åven för mån i de äldsta åldersgrupperna har arbetskraftsdeltagandet ökat. I denna befolk­ningsgrupp har tidigare andelen i arbetskraften minskal varje år sedan 1976, bl. a. till följd av ell ökat antal förtidspensioneringar. För de vuxna kvinnorna under 55 år har dock AK-talen ökat relalivi svagt jämfört med tidigare är. För de yngre ungdomarna har arbelskraftsddlagandel forlsall

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 5:3    Relativa arbetskraftstal för olika åldersgrupper

Årsmedeltal 1987 och förändring i procentenheter

Nivå 1987

Förändring

1983

1984

1985

1986

1987

1988

16-19 år, män

44,6

-2,6

-0,3

0,9

-0,2

-2.6

-0,5

kvinnor

48,4

-1,3

0,4

1,5

-2,2

-1,1

-0,5

20-24 är, män

81,9

0,2

-1,0

0,1

-1,3

-1.1

1,1

kvinnor

80,0

-0,8

-0,2

0,6

-0,1

-1,8

1,1

25-54 år, män

94,7

-1.5

1.6

0,3

0,1

-0,1

0

kvinnor

90,4

1.1

1,1

0,8

0,9

0,1

0.7

55-64 år, män

74,9

-0,6

-0,9

-0,2

-0.5

1.0

0

kvinnor

64,1

0,8

-0,1

0,3

1,5

2,7

1.0

Totalt

83,4

0,2

0,2

0,8

0,3

0,1

0,6

Källor: Statistiska centralbyrån (AKU), konjunkturinstitutet och finansdepartmentet.

35

minska. I prognosen pä arbetskraftsutbudet 1988 har anlagils alt dessa    Prop. 1987/88: 150 tendenser för arbetskraftsdellagandels förändring kommer all gälla även     Bilaga 1.1 för hela året. De vuxna kvinnornas AK-tal har dock beräknats öka nägot mer än vad som hittills registrerats.

Sammantaget ger den beräknade befolkningsutvecklingen och föränd­ringar i arbetskraftsdeltagandet en tillväxt i arbetskraften på 45000 perso­ner 1988.

5.3 Arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder

Den genomsnittliga arbetslösheten under 1987 blev 1,9 %, vilket motsvarar

1

84000 personer. Dä arbetslösheten var som högst 1983 var den ca 3 %. De senaste fyra åren har således antalet arbetslösa reducerats med en tredje­del.

De första månaderna 1988 uppgick arbetslösheten säsongrensat lill 1,7%. Enligt arbetsförmedlingarnas statistik har antalet kvarstående sö­kande utan arbete fortsalt att minska även de senaste månaderna. Progno­serna för sysselsättning och arbetskraft 1988 innebär alt arbetslösheten som årsgenomsnitt blir 75000 personer eller 1,7% av arbetskraften. Ar­betslösheten väntas således inle fortsätta att sjunka under 1988 utan beräk­nas ligga kvar på ungefär nuvarande nivå även under resten av året.

Diagram 5:2   Arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder

Tusental personer, 3-mänaders glidande medelvärde på säsongrensade värden

150-1-

150

125-

1-125

100

-100

O 

llllllllll|lllllllllll[lllllllllll|II M IIIIIII|lllllllllll|lllllllllll|lllllllllll|llllll l llll|lllllllllll|     O

1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987

Anm.: Med arbetsmarknadspoliliska åtgärder avses beredskapsarbete, ungdomslag

och rekryteringsstöd.

Källor: Statistiska centralbyrån (AKU) och arbetsmarknadsstyrelsen.

36

Nedgången av arbetslösheten mellan 1986 och 1987 omfattade samtliga    Prop. 1987/88: 150 län, med undantag för Gotlands län där arbetslösheten förblev oförändrad.     Bilaga 1.1 Det skedde ocksä en viss regional utjämning genom atl arbetslösheten i skogslänen sjönk något mer än i storstadslänen. Detta torde hänga samman med att arbetslösheten i Stockholms län, som 1987 var 1.0%, nållen så låg nivå atl den knappast kan sjunka i samma takt som tidigare.

I takt med att läget pä arbetsmarknaden förbättrats har omfattningen på de arbelsmarknadspolitiska åtgärderna reducerats kraftigt. År 1984 upp­gick det genomsnittliga antalet sysselsatta i beredskapsarbete, ungdomslag eller med rekryteringsstöd till 92000 personer. År 1987 hade omfallningen mer än halverats till 40000 personer. Fr. o. m. budgetåret 1987/88 har dock arbetsmarknadsutbildningen byggts ut. Del genomsnittliga antalet AMU-elever 1987 var 36000, vilket var 2000 fler än 1986. Likaså fortsatte insatserna för arbetshandikappade alt öka i omfattning.

De arbetsmarknadspolitiska insatserna har ungefär samma regionala fördelning som arbetslösheten. I skogslänen var 1987 1 1/2% av arbetskraf­ten sysselsatt i beredskapsarbete, ungdomslag eller med rekryteringsstöd mot 1/2% i storstadslänen. Arbetsmarknadsutbildningen hade en motsva­rande regional fördelning. De senasle fyra årens reduktion av arbelsmark­nadspolitiska insatser har dock varit större i storstadslänen, där de syssel­sättningsskapande åtgärderna minskal med 60% mol 40% i skogslänen. Omfallningen av AMU har under samma tid ökat med 30% i skogslänen men varil ungefär oförändrad i storstadslänen.

De senaste åren har efterfrågan på arbetskraft stigit i hela landet, men eflerfrägeuppgången, mätt med nyanmälda lediga platser, har varil särskilt påtaglig i storstadslänen och i andra delar av södra Sverige. Detta har rest ökade krav på geografisk rörlighet pä arbetsmarknaden. Rörligheten mäts ofta med anlalet flyttningar över länsgräns. Enligt detta mått ökade rörlig­heten markant 1984-1986, efter all ha minskal under de första åren på 1980-lalet, dä efterfrågan på arbetskraft var svag. Den geografiska rörlig­heten förfaller emellertid inte ha fortsalt all stiga under 1987. Det kan bero på all arbetslösheten har konimil ned på en låg nivå. Nivån på rörligheten är lägre nu än vid motsvarande konjunkiuriägen under 1960- och 1970-la-len. Detta hänger samman såväl med en minskad benägenhet lill rörlighet som med alt kraven vid rekrytering av arbetskraft stigit. Del senare visar sig bl. a. i all andelen av de lediga platserna som kräver särskild utbildning eller erfarenhet är markant högre nu.

Tabell 5:4   Relativ ai-betslöshet i olika åldersgrupper

Procentandel av arbetskraften i respektive åldersgrupp

1981

1982

1983

1984

1985

1986

1987

16-19 år

8,3

9,3

9,2

4,3

4,1

3,6

3,6

20-24 år

3,9

.    5,1

5,7

5,5

5,3

5,1

4,4

25-54 år

1,6

2,0

2,2

2,0

1,8

1,7

1,4

55-64 år

1,2

1,9

2,4

2,8

2,5

2,1

1,9

Totalt

2,0

2,6

2,9

2,6

2,3

2,2

1,9

Anm: Siffrorna för åren 1981-1986 har reviderats med hänsyn till omläggningen av

mätmetod i AKU

Källor: Statistiska centralbyrån (AKU) ochfinansdepartementet.

37

6 Löner och priser

6.1 Löner

Lönesummestatistiken i nationalräkenskaperna lyder pä att limlönerna för samtliga löntagare ökat med 6,4% 1987. Detta är en markant dämpning jämfört med föregäende är, se tabell 6: I. Även statistiska centralbyråns förljänststalistik för industriarbetare visar en timlöneökning på 6,4% 1987. Höjningarna av lagstadgade och avtalsreglerade sociala avgifter inom in-dustriarbetarområdet uppgår fill 0,6% och den totala fimkoslnadsökningen således till 7%.

Den tillgängliga statistiken ger vid handen att löneglidningen varit fort­satt stark 1987, närmare 3% som genomsnitt för samtliga löntagare. Del höga efterfrågetryckel i ekonomin samt brisl pä arbetskraft har dragit upp löneglidningen särskill i vissa sektorer av arbetsmarknaden, l.ex. bygg­branschen. För industriarbetare är slalislik över uppdelningen på avlal och löneglidning ännu inle tillgänglig. Uppskattningsvis utgörs drygt hälften av industriarbetarnas limlöneökning 1987 av löneglidning.

Tabell 6:1    Timlöner och arbetskraftskostnader

Årlig procentuell förändring

Prop. 1987/88: 150 Bilaga I.l

Samtliga löntagare

Industriarbetare

Avlal

Löne-

Timför-

Avtal

Löne-

Timför-

Sociala

Arbets-

glidning

Ijänsl

glidning

Ijänst

kost­nader

krafls-koslnader

1980

7,4

1,9

9,3

6,1

3,2

9,3

0,8

10,2

1981

6,2

2,5

8,7

5,9

4,2

10,1

0,5

10,7

1982

4,6

1,5

6,1

4,1

3,5

7,6

0,2

7,8

1983

4,7

1,4

6,1

3,8

2,9

6,7

2,4

9,3

1984

5,7

2,4

8,1

6,2

 4,1

10,3

-0,1

10,2

1985

4,2

3,2

7,4

3,8

3,7

7,5

0,2

7,7

1986

6,1

2,3

8,4

3,9

3,5

7,4

0,0

7,4

1987

3,5

2,9

6,4

6,4

0,6

7,0

Anm.: Uppgifterna för samtliga löntagare baserar sig på lönesummestatistik. Upp­gifterna för industriarbetare grundar sig på förtjänststatistik. Förtjänststatistiken har i förekommande fall kompletterats med engångsbelopp, som ej ingår i SCB:s stati­stik.

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinslilutet och finansdepartemenlet.

Trots alt den genomsnittliga timlöneökningen har dämpats i fjol jämfört med tidigare år, ligger de nominella lönekostnadsökningarna i Sverige fortfarande på en hög nivä i förhållande till i våra konkurrentländer på våridsmarknaden. Timlöneökningen inom industrin i OECD-området var ca 4% 1987. I viktiga konkurrentländer som Förbundsrepubliken Tysk­land, Förenta staterna resp. Japan beräknas timlönerna ha ökat 4 1/2 %, ca 2% resp. knappt 3% 1987. Timlönerna i industrin inom hela OECD-omrä­det beräknas öka med ca 4 1/2% 1988.

I diagram 6: la jämförs den nominella timlöneökningen i svensk industri och i Sveriges viktigaste konkurrentländer inom OECD. Löneutvecklingen anges i nationella valutor och har vägts samman med s. k. konkurrensvik­ter, som avspeglar resp. lands betydelse som konkurrent till svensk ex­portindustri på världsmarknaden.

38

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Diagram 6: lA   Nominell timlön inom industrin

Ärlig procentuell förändring, nationell valuta

Diagram 6: IB   Real timlön inom industrin

Index 1980 = 100, nationell valuta

78      80      82     84

Anm.: OECD-länderna avser de vikligasle konkurrentländerna lill Sverige. De är sammanvägda enligl varje lands betydelse som konkurrent till Sverige på världs­marknaden. Timlönerna är deflaterade med konsumentprisindex.

Källor: OECD, slalisliska centralbyrån, konjunkturinstitutet samt finansdeparte­mentet.

De högre nominella timlöneökningarna i Sverige har emellertid inte resulterat i en bättre real timlöneutveckling än i andra länder. Den högre inhemska inflafionstakten i Sverige, -delvis framkallad just av de större nominella löneökningarna - har reducerat realvärdet av den högre nomi­nella löneutvecklingen. I diagram 6: Ib jämförs den reala fimlöneutveck-lingen i svensk industri med ulvecklingen i konkurrentländerna. De nomi­nella timlönerna har deflalerats med konsumentprisindex.

I mitten av 1970-talet steg lönekostnaderna mycket kraftigt i Sverige. Den reala timlönen i industrin nådde en toppnivå 1976. Av diagrammet framgår den anpassning nedåt av reallönerna som därefter ägde rum under perioden 1976-1983. Denna reallönesänkning hade ingen motsvarighet i OECD-området där reallönerna istället ökade under samma period. Efter 1983 har reallönerna ökat i ungefär samma takt i Sverige och OECD-områ­det.

De löneavtal som hittills slutits på den privala arbetsmarknaden lyder på en genomsnittlig avlalsmässig kostnadsökning inom näringslivet pä drygt 3% 1988. Därtill kommer löneglidning. Löneavtalen som hittills slutits för den kommunala sektorn uppskattas ge en genomsnitfiig kostnadsökning på ca 6% 1988. Den statliga sektorns löneavtal innebär en genomsnittlig

39

kostnadsökning på drygt 4%  1988.  I  kalkylerna uppskattas timlönen    Prop. 1987/88: 150 sammantaget för hela ekonomin öka med 6% 1988. Någon nellohöjning av    Bilaga 1.1 lagstadgade sociala avgifter sker inte 1988.

6.2 Priser

Under loppet av 1987 steg konsumentprisindex (KPI) med 4,9%, se tabell 6:2' Mellan årsgenomsnitten 1986 och 1987 uppgick KPI-ökningen lill 4,2%, vilkel är lika mycket som förändringen mellan årsgenomsnitten 1985 och 1986.

Prisutvecklingen på livsmedel, i synnerhet färska grönsaker och frukt samt jordbmksreglerade livsmedel, översteg den genomsnittliga konsu­mentprisutvecklingen 1987. Till viss del har den drastiska prissänkningen på kaffe under 1987 dragit ned prisökningen på hela livsmedelsposten. Åven hyreshöjningarna samt prisökningarna pä transport och samfärdsel översteg den genomsnittliga konsumentprisökningen. Detsamma gäller prisutvecklingen på alkohol och tobak. Egnahemsboende och prisutveck­lingen på poslen fritid, nöjen och kultur låg däremot under den genomsnitt­liga prisutvecklingen. Prisökningarna på kläder och skor var ocksä betyd­ligt lägre än den genomsnittliga konsumentprisökningen 1987.

Hittills under året (december 1987-mars 1988) har konsumentpriserna stigit med 2,0%. Inflationstaklen räknad som 12-månaders förändringstal (dvs. från mitten av mars 1987 till mitten av mars 1988) uppgick lill 5,7%. Prisökningstakten i omvärlden var i början av innevarande är betydligt lägre, se diagram 6: 2. I diagrammet jämförs prisutvecklingen i Sverige med prisutvecklingen i hela OECD-området och i 14 s. k. korgländer, de länder (exkl. Spanien) som ingår i den svenska valutakorgen. Genomsnit­tet för OECD dras upp av myckel höga inflationstakter i bland annat vissa sydeuropeiska länder. Del är främst detta förhällande som medför atl kurvan i diagram 6: 2 för 14 OECD-länder vanligen ligger under kurvan för hela OECD-området. Differensen mellan inflationstaklen i Sverige och i omvärlden minskade kraftigt i början av 1987 för atl under andra halvåret öka till drygt 1% gentemot OECD totalt resp. ca 3% gentemot de 14 korgländerna.

Bedömningen av prisutvecklingen 1988 utgår från de förutsättningar rörande lönekostnader, produktivitetsutveckling, imporlpriser m. m. som redovisas i andra delar av den reviderade nalionalbudgeien och innefattar kalkyler av hur dessa faktorer väntas påverka prisutvecklingen under 1988.

Den genomsnittliga timlöneökningen för hela ekonomin uppskattas, som redan nämnts, till 6% 1988. Under resten av året slår lönekostnadsök­ningarna främst igenom i posten övriga inhemska kostnader m.m., se

' Siffran avser liksom den översta raden i tabell 6:2 ökningen mellan den s.k.

längtidsindex i december 1986 och 1987. Till skillnad från korttidsindex tar långtids­

index bl. a. hänsyn till förändringar i konsumtionsmönstret under innevarande är

och anses vara en bättre mätare av prisökningarna över längre perioder. Korttids­

index ökade med 5,2% mellan december 1986 och december 1987.

40

Prop. 1987/88: 150

Diagram 6:2    Konsumentprisindex

12-månaders förändringslal, utfall l.o.m. mars 1988 Sverige, t.o.m. februari 1988     Bilaga 1.1 OECD

 iiiiiiiiii|iiiiiiiiiii| nn iiiiiii|iii i iiiiiii|i n iiiiiiii|iiiiiiiiiii|iii n iiiiii|i n iiiii i ii|ii

1980     1981     1982     1983     1984     1985     1986     1987

Anm.: De 14 OECD-länderna är sammanvägda enligl varje lands betydelse som konkurrenter till Sverige på världsmarknaden.

Källor: OECD, statistiska cenlralbyråän, konjunklurinslitutel saml finansdeparte­mentet.

tabell 6:2. Pä mänga andra områden är prisutvecklingen vid denna tid på ärel i stort sett given av avtal (t.ex. hyror) eller särskilda beslut (jord-bmkspriser, indirekta skatter och diverse taxor). På längre sikt har löne­kostnaderna emellertid en betydelse även för sådana delar av prisutveck­lingen. Lönekostnaderna svarar för ca 1 1/2 procentenhet av det bidrag fill

Tabell 6:2   Konsumentpriser

Årlig procentuell förändring och bidrag därtill

1983

1984

1985

1986

1987

1988

KPI dec.-dec.

9,2

8,1

5,8

3,2

4,9

5,3

Därav hänförs lill:

Importpriser

1,7

1,6

0,0

-1,3

0,7

0,5

Jordbrukspriser

0,8

0,4

0,5

0.3

0,5

0,5

Bosläder

0,8

1,9

1,5

0,7

1,2

1,3

Indirekta skatter

2,0

1,2

0,2

0,2

0,6

0,5

Diverse taxor

0,6

0,4

0,3

0,5

0,4

0,4

Övriga inhemska

kostnader m. m.

3,3

2,6

3,3

2,8

1,5

2,1

KPI årsgenomsnitt

8,9

8,0

7,4

4,2

4,2

5,4

Implicilprisindex

10,6

8,3

6,9

4,9

5,0

5,5

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstilutel och finansdepartemenlet.

41

KPI-ökningen i år som redovisas under poslen övriga inhemska kostnader    Prop. 1987/88: 150

m. m. Lönekostnadernas bidrag är av ungefår samma storlek som i Qol.

Bilaga 1.1

Räoljeprisel förutsätts i kalkylen ligga pä 16 dollar per fal 1988. Delta är en nedrevidering med 2 dollar jämfört med oljeprisantagandel i den preli­minära nalionalbudgeien. Växelkursen mot dollarn anlas ligga på samma nivå som i början av april 1988. Imporlpriserna pä råolja och petroleum­produkter antas sjunka med ca 12% under loppet av 1988. Importpriserna på övriga varor beräknas öka med drygt 3 % under året och förväntas ha en begränsat uppdrivande effekt på KPI 1988.

Ränteläget förutsatts ligga kvar på samma nivå som i början av april 1988. Bäde varmhyror och kostnader för egnahemsboende beräknas öka med drygt 5 1/2% 1988.

Hänsyn har lagils till beslut om förändrade indirekta skaller och subven­tioner. De viktigaste förändringarna som påverkar konsumentprisutveck­lingen är de tidigare beslutade höjningarna av bensin- och alkoholskatter­na, de förslag som läggs i komplelleringspropositionen saml neddragning­en av mjölksubventionerna. Regeringens proposition om reglering av pri­serna på jordbruksprodukter har beaktats och redovisas i tabell 6: 2 till­sammans med effekterna av de minskade mjölksubventionerna som jord­brukspriser.

I poslen diverse taxor har hänsyn tagits till beslutade taxehöjningar vid bland annat SJ, postverket och televerket. Vidare har en bedömning gjorts av de kommunala avgifternas utveckling i är. Huvuddelen av de kommuna­la avgiftshöjningarna sker i januari och är således redan registrerade i statistiken.

I slulet av januari 1987 infördes ell allmänl prisslopp. Det avvecklades successivt under sommaren och hösten och upphörde helt i december dä del allmänna prissloppet ersattes av en skyldighet alt förhandsanmäla prishöjningar lill statens pris- och kartellnämnd (SPK). Skyldigheten alt förhandsanmäla priser omfallar även statliga myndigheter. Verksamheter som ligger under bank- eller försäkringsinspektionens lillsyn har skyldig-hel atl förhandsanmäla prishöjningar lill dessa instanser. I april 1988 beslu­tade regeringen all begränsa den allmänna skyldigheten atl förhandsanmä­la prishöjningar lill vissa varor- och tjänsteområden motsvarande ca hälf­ten av den privala konsumtionen. De nya reglerna gäller fr. o. m. maj 1988.

Prisstoppet dämpade prisökningarna 1987, särskilt under det första halv­året. Samtidigt innebar det alt en del prishöjningar försköls lill hösten 1987 och de första månaderna 1988, vilkel har höjt inflationstakten igen. I prognosen för helåret 1988 har därför antagits en viss återhämtning av priserna efter prisstoppets upphävande. Denna återhämtning ingår i poslen övriga inhemska kostnader m. m. och förklarar varför bidraget till KPI-ök­ningen från denna post är högre 1988 än 1987.

Under 1988 beräknas konsumentpriserna enligl dessa kalkyler stiga med

drygt 5%. De myckel låga eller negativa prisökningslal som noterades

under de första månaderna 1987 efter prisstoppels ikraftträdande innebär

all 12-månaderslalen för motsvarande månader 1988 kommer all bli rela­

tivt höga. Under vären och sommaren 1988 kan 12-mänaderstalen komma

all översliga 6 % för all mot slutet av året åter gå ned mol 5 %.

42

En känslighetsanalys med olika antaganden ger lämligen små skillnader i

prisprognosen. En förändring av importprisel pä råolja med 1 dollar per fal Prop. 1987/88: 150 beräknas påverka KPI med ca 0,1 procentenhet via ändrade priser på Bilaga 1.1 bensin och eldningsolja. Åven en förändring av dollarkursen med 25 öre beräknas direkt påverka KPI med ca 0,1 procentenhet via ändrade priser pä bensin och eldningsolja. En förändring av räntenivån med I procenten­het förväntas ge ett direkt genomslag på KPI med knappt 0,2 procentenhe­ter via egnahemslån med rörlig ränta.

43

7 Hushållens ekonomi och privat konsumtion

7.1 Hushållens disponibla inkomster

År 1987 steg hushållens realt disponibla inkomster med knappt 2% enligt de preliminära nationalräkenskaperna. Det är någol mindre än vad som beräknades i den preliminära nalionalbudgeien. För 1988 .beräknas en fortsatt ökning av hushållens realt disponibla inkomster med drygt 2%, se tabell 7:1.

Tabell 7:1    Hushållssektorns disponibla inkomster, konsumtion och sparande

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Miljarder

kr.

Procentuell f

ö

r

ä

ndring

1986

1987

1988

1986

1987

1988

400,1

435,0

466,4

9,4

8,7

7,2

49,4

56,0

59,6

7,3

13.4

6,4

-4,8

-10,8

-12,6

182,3

200,4

222,3

10,5

9,9

10,9

52,9

59,0

65,1

-2,0

11,5

10,3

202,8

228,8

250,6

11,2

12,8

9,5

477,1

510,8

550,4

7,6

7,1

7,8

480,3

525,0

570,6

9.5

9,3

8,7

288,8

294,4

300,7

2,5

1,9

2,2

290,7

302,5

311,6

4,3

4,1

3,0

-0,7

-2,8

- 3,7

Löpande priser

Löner

Företagsinkomsler

Räntor och utdelningar, netto

Inkomstöverföringar frän offentlig sektor

Övriga inkomster

Direkta skatter, avgifter m. m.

Disponibel inkomst

Privat konsumtion

1980 års priser Disponibel inkomst Privat konsumtion

Sparkvol, nivå i %

Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartemenlet.

Lönesumman ökade med 8,7% 1987 i löpande priser, vilkel är nägot mindre än tidigare beräknat. Den beräknas öka med drygt 7% 1988. Bakom den beräknade ökningen ligger de förutsättningar angående timlön och sysselsättning som redovisats i tidigare kapitel.

Inkomstöverföringarna från den offentliga sektorn fill hushållen beräk­nas öka med ca 11 % 1988, dvs. i nägot högre takt än 1987. En orsak lill den forlsall höga ökningslakten 1988 är atl en del förbättringar av de sociala förmånerna genomfördes under andra halvåret 1987 och får fullt genomslag först 1988. Förbättringen av sjukförsäkringen för arbetare i privat tjänst genomfördes den 1 december 1987. Arbetslöshetsunderstödet höjdes den I juli 1987. Vid samma lidpunkt gjordes en extra höjning av basbeloppet och även reglerna för delpension förbättrades.

Från halvårsskiftet 1988 förbättras stödet lill de arbetslösa. Högsta ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen höjs från 400 kr. lill 425 kr. och del kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS) höjs från 140 kr. lill 149 kr. De tre nivåerna pä utbildningsbidragen höjs samlidigl lill 425 kr., 255 kr. och 181 kr.

44

I fasta priser väntas inkomslöverföringarna 1988, liksom under de senas­te åren, öka med i storleksordningen 5 %, se tabell 7:2. Pensionerna svarar varje år för en betydande del av denna ökning, men även andra delar av transfereringarna frän den offentliga sektorn lill hushållen ökar, främst till följd av särskilda beslul om förbättringar av förmånerna.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 7:2   Inkomstöverföringar från offentlig sektor till hushåll

Miljarder kr..

Procenli

jell föränd

ring.

löpande

priser

1980 års

priser

1986

1987

1988

1986

1987

1988

Från staten

81,3

88,3

96,6

2,5

4,2

3,8

Barnbidrag

8,3

10,2

10,1

- 4,1

17,7

-5,4

Folkpension och delpension

52,7

55,0

59,6

2,1

0,3

2,9

Pensioner lill f d. anställda

2,5

2,5

2,7

4,7

-1,9

2,8

Övrigt

17,9

20,6

24,1

6,7

10,4

10,9

Från kommunerna

18,0

19,0

20,3

6,0

1,0

1,7

Bostadsbidrag

2,4

2,3

2,8

-12,7

-7,0

15,8

Pensioner lill f. d. anställda

3,1

3,5

3,7

12,2

7,1

0,6

Socialbidrag

4,1

4,3

4,3

13,0

1,0

-4,4

Övrigt

8,4

8,9

9,4

7,3

1,0

0,9

Från socialförsäkringssektorn

82,9

93,1

105,4

9,7

7,8

7,5

ATP

48,4

53.8

60,7

10,3

6,7

7,1

Sjukförsäkring m. m.

27,8

31,8

37,3

9,3

10,1

11,2

Arbetslöshetsförsäkring

6,8

7,5

7,4

6,9

5,9

-5,5

Summa inkomstöverföringar

182,3

200,4

222,3

6,0

5,5

5,3

Anm.: Deflatering är gjord med konsumentprisindex.

Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

År 1988 genomförs flera förändringar av skallesystemel. Skattesänk­ningar sker genom alt grundavdraget höjs till 10000 kr. och gränsen för 50% marginalskatt, den s:k. brytpunkten, höjs lill 150000 kr. Antalet skikt i skatteskalan minskas till fyra och högsta marginalskatlesatsen sänks till 75% (vid en kommunal skattesats pä 30%). I motsatt riktning verkar atl kvillningsrätlen mellan villaunderskoll och inkomst av kapilal slopas. Sammantaget innebär förändringarna alt den statliga inkomstskatten sänks med 4,5 miljarder kr. vid oförändrade inkomster. Den kommunala utdebi­teringen höjs med 12 öre. De ökade inkomsterna i kombination med progressivilelen i skallesystemel medför all hushällens inbetalningar av direkta skaller, avgifter m. m. ökar med närmare 10% 1988.

Den reala timlönen, som har stigit oavbrutet sedan 1983, beräknas öka med ca 1/2% 1988 före skall och vara i slort sett oförändrad efter skall. Som framgär av diagram 7: I har reallönen före skall och efter skatt haft en likartad ulveckling sett över en längre period. Del bör påpekas all beräk­ningarna av reallön efter skatt inle är perfekta. Dels har hänsyn bara lagils lill preliminär A-skall, vilken kan skilja sig från den slutliga skatten och dessutom kan påverkas av andra inkomster och avdrag. Dels är uppdel­ningen av total preliminär A-skatt pä sädan som avser löner och sådan som avser annat svår all göra både principiellt och praktiskt.

45

Diagram 7:1    Reallön per timme före och efter skatt

1980 års priser, index 1974 = 100

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

115

115

110 H

hiio

105-

105

100-

100

Reallön per timme före skatt

95

95

90-

h90

85

85

74    75    76    77   78   79   80    81    82   83   84   85   86   87   88 Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

I tabell 7: 3 redovisas lönesummans och pensionernas förändring i fasta priser före och efter skatt. Lönesummans ulveckling påverkas av bäde timlönen och antalet arbetade limmar. Eftersom sysselsällningen ökar de aktuella åren utvecklas den reala lönesumman mer positivt än den reala timlönen. Lönesumman efter skall ökar mindre än lönesumman före skatt främst på grund av atl skatteomläggningarna de aktuella åren har ulgält frän och kompenserat för lägre timlöneökningar än vad som blivit fallet. Pensionsutbelalningarna beräknas öka realt med ca 4 1/2% 1988 före skatt.

Tabell 7:3    Realinkomsternas förändring

Lönesumma före skatt Lönesumma efter skatt

Pensioner före skatt Pensioner efter skatt

Disponibel inkomst

Miljarder kr., löpande priser

Procent 1980 års

ueli förändring, 1 priser

1986

1987

1988

1986

1987

1988

400.1 261.4

435,0 281.0

466,4 299.2

5,0 3,5

4.4 3,2

1,7 1.0

117,6 90,8

126.4 96,4

139,3 105,3

5,9

4.7

3,2 2,0

4.6 3,6

477,1

510,8

550,4

2,5

1,9

2,2

Anm.: Lönesummans förändring innefattar förändringar i både timlön och antal arbetade timmar. 1 pensioner ingår i denna tabell även privata tjänstepensioner. 1 beräkningarna av lönesumma och pensioner efter skatt har hänsyn endast tagits till preliminär A-skatt. Deflatering av lönesumma och pensioner är gjord med konsu­mentprisindex.

Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

46

skall. Pensionsutbelalningarna ökar regelmässigt i väsentligt lägre takt     Prop. 1987/88: 150 efter skall än före skall. Det beror huvudsakligen på atl antalet pensonärer     Bilaga 1.1 med full ATP forisätter att öka.

7.2 Privat konsumtion och sparande

Den privata konsumlionsutvecklingen sedan början av 1970-talel kan inde­las i tre perioder. Under första hälften av 1970-lalel steg konsumlionen parallellt med de disponibla inkomsterna, som framgår av diagram 7: 2. Mdlan 1976 och 1983 stagnerade den privala konsumtionen på grund av den svaga inkomsluivecklingen. Under början av 1980-lalel sjönk hushäl­lens realinkomsler och därmed sparkvoten. Sedan 1983 har hushällens ekonomi förbällrats påtagligt. Den privala konsumlionen steg med 13 1/2% i volym mellan 1983 och 1987. År 1986 och 1987 ökade konsumlionen med över 4 % per år och konsumtionsnivån översteg de disponibla inkoms­terna.

Hur den starka konsumlionsuppgången de senasle åren har finansierats framgår av tabell 7:4. De tillförda medlen är hushållens bruttoinkomster (disponibl inkomst -i- kapitalförslilning) och netloupplåning'. I tabellen

Diagram 7: 2    Disponibel inkomst och privat konsumtion

Miljarderkr., 1980 års priser

320

320

300-

300

Disponibel inkomst

280-

280

260

Privat konsumtion

-260

240-

-240

220 -I---- i--- 1--- i  i------ 1--- i--- 1--- 1-- i--- 1--- i--- 1--- 1-- 1--- 1-- 1--- 1-- 1- 220

70   72   74   76   78   80   82   84   86   88

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

' 1 nationalräkenskaperna reduceras hushållens bruttoinkomster med en kalkylerad kapitalförslitning vid beräkningen av disponibel inkomst. Kapitalförslitningen skall motsvara en nedskrivning av värdet på hushållens kapitalstock, vilken huvudsakli­gen består av småhus.

47

framgår hur dessa medel användes lill konsumtion, investeringar och fi­nansiella placeringar.

Avregleringen av kreditmarknaden i november 1985 medförde en kraftig ökning av nelloupplåningen 1986 och därmed av hushållens tillförda me­del. Den höga nettoupplåningen motsvarades av ännu större finansiella placeringar, vilkel innebär alt del finansiella sparandel var positivt. Den nedgång av de reala invesleringarna, som pågäll sedan 1979, fortsatte även 1986. Den allt lägre investeringsnivån i hushållssektorn beror främst på minskat småhusbyggande.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 7:4   Finansieringsanalys för hushållssektorn

1982

1983

1984

1985

1986

1987

Miljarder kr., löpande priser

Disponibel inkomst

335,6

367,1

402,1

443,4

477,1

510,8

Kapitalförslitning

18,2

20.2

22,3

23,6

24.9

25,8

Netloupplåning

40,1

37,0

41,2

36,1

89,7

74,3

Tillförda medel

393,9

424,3

465,6

503,1

591,7

610,9

Konsumtion

333,9

362,7

398,4

438,7

480,3

525.0

Reala investeringar

21,2

21,5

22,6

20,8

19.8

23,1

Finansiella placeringar

38,8

40,1

44,6

43,6

91,6

62,8

Använda medel

393,9

424,3

465,6

503,1

591,7

610,9

Procentandel av disponibel inkomst

Kapitalförslitning

5,5

5.5

5,6

5,4

5,2

5,1

Nettouppläning

11,9

10,1

10.2

8,1

18,8

14,6

Tillförda medel

117,4

115,6

115,8

113,5

124,0

119,6

Konsumtion

99,5

98,8

99,1

98,9

100,7

102,8

Reala investeringar

6.3

5,9

5,6

4,7

4,2

4,5

Finansiella placeringar

11,6

10,9

11,1

9,8

19,2

12.3

Använda medel

117,4

115,6

115,8

113,5

124,0

119,6

Anm.: Exklusive hushällens andel (6,3 miljarder kr.) av den tillfälliga förmögenhets­skatten på försäkringsbolag 1987. I tabellen har tillförda medel och finansiella placeringar höjts med detta belopp.

Källor: Statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

År 1987 låg nettoupplåningen på en fortsatl hög nivå. De finansiella placeringarna återgick lill den andel av de disponibla inkomsterna som rådde åren före avregleringen. Del finansiella sparandel sjönk lill ca minus 18 miljarder. Därav svarade hushållens andel av den tillfälliga förmögen­hetsskatten på försäkringsbolagen för ca 6 miljarder kr. Invesleringarna i småhus ökade 1987 i volym för första gången under 1980-talel.

Atl den privala konsumtionen steg så starkt 1986 och 1987 i förhållande lill inkomsterna torde ha sin grund i tre faktorer. För det första var hushållens förväntningar om den egna ekonomins framlida ulveckling opti­mistiska fram till börsnedgängen i oklober 1987, se diagram 7: 3.

För det andra steg hushållssektorns förmögenhet starkt till följd av värdestegring pä aktier och fastigheter, se diagram 7:4. Frän slulel av 1985 till mitten av oktober 1987, före börsfallel, steg aktiekurserna med i ge­nomsnitt 100%. Prisökningarna pä småhus översteg inflationstakten 1986 för första gängen sen 1979.

För det tredje har avregleringen av kreditmarknaden i november 1985 medfört alt hushållen i större utsträckning än tidigare kunnat låna till

48

Diagram 7:3    Hushållens förväntningar om den egna ekonomin 12 månader framåt       Prop.  1987/88:150

Procent

Bilaga 1.1

-20 H

-20

-30

I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I r I I I I 1

1975       1977       1979       1981       1983       1985       1987

Anm.: Diagrammet visar skillnaden mellan andelen hushåll som tror på en förbätt­ring och andelen som tror på en försämring, säsongrensat. De tre sista värdena i diagrammet avser oktober 1987, november 1987 (extra undersökning) och januari 1988.

30

Diagram 7:4    Hushållens tillgängar och skulder

Miljarder kr, 1980 års priser

550

550

O

"T---- 1---- 1---- 1- 

78   80

I----------- 1------- 1------- 1------- 1

82   84   86

-1----- 1---- 1--- ~l----- 1---- 1- 

70

72   74   76

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinslilutet och finansdepartementet. 4   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.1

49

konsumtion. Den ökade tillgången lill krediter har sannolikt haft särskilt stor betydelse för den starka ökning av inköpen av bilar och andra kapi­talvaror som illustreras i tabell 7: 5. Inköp av kapitalvaror betraktas i nationalräkenskaperna som konsumtion, men kan ur hushållens perspektiv delvis ses som investeringar. Åven för turislulgifter i utlandet har höga ökningslal registrerats de senaste åren.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 7:5   Privat konsumtion

Miljarder kr..

Procentuell förändring.

löpande 1987

priser

1980 års

priser

1983

1984

1985

1986

1987

Total privat konsumtion

525,0

- 1,8

1.4

3,0

4,3

4,1

Därav:

Dagligvaror

162,9

-  1,3

0,1

0,2

1,9

1,6

Sällanköpsvaror

118,4

- 2,8

3,1

4,0

7,1     

6,2

Bilar

25,4

-11,6

0,0

5,2

28,7

29,4

Bostad

131,6

0,3

1,4

3,5

1,2

1,3

Övriga tjänster

76,1

2,3

2,1

5,0

3,6

3,6

Turistutgifter i utlandet

24,5

-10,9

3,2

10,9

12,7

9,3

Anm.: I dagligvaror ingår icke varaktiga varor exkl. bränsle och el, vilka ingår i bostad. I sällanköpsvaror ingår varaktiga och delvis varaktiga varor.

Källa: Statistiska centralbyrån.

Flera faktorer talar för en fortsatt relativt stark ökning av den privala konsumlionen 1988. Förutom den fortsatta ökningen av realinkomsterna kan nämnas att hushållens förväntningar om den egna ekonomiska situa­tionen inom del närmaste året var nästan lika optimistiska i januari 1988 som före börsfallet i oktober 1987, se diagram 7: 3. Den kraftiga nedgång av framtidsförväntningarna som noterades en månad efter börsfallel synes alliså ha varil tillfällig. Vidare har börskurserna gäll upp med ca 25% sedan slutet av november 1987 lill början av april 1988. Priserna på småhus och bostadsrätter steg kraftigt under loppel av 1987. Inga tecken finns än på alt utlåningen fill hushällen har dämpats.

Ökningslakten i den privata konsumtionen dämpades under loppet av förra året från över 5 % första halvåret lill ca 3 % andra halvåret. Tillgäng­lig statistik avseende detaljhandelns försäljning och antalet nyregistrerade bilar visar på en fortsatl ökning av den privata konsumfionen i ungefär samma takt under årets första månader. Mot denna bakgrund beräknas den privata konsumlionen öka med 3% 1988. Prognosen innebär en fortsall, om än dämpad, nedgång av hushällens sparande.

50

8 Investeringar

8.1 Inledning

År 1987 blev betydligt starkare för investeringarna än vad som förutsattes i den preliminära nalionalbudgeien. Enligl de preliminära nationalräkenska­perna utfall var de fasta bruttoinvesteringarna volymmässigt 7,5% högre 1987 än 1986, vilket är den kraftigaste investeringsuppgången sedan millen av 1960-lalet. Del var kombinationen av en god ulveckling för näringslivels investeringar och en snabb expansion av bosladsinvesteringarna som gjor­de att investeringstillväxten blev så hög. De offentliga myndigheternas investeringar minskade något 1987, men den offentliga sektorns bidrag till investeringarna var ändå positivt genom atl de statliga affärsverken kraf­tigt ökade sin investeringsaklivitel.

Bruttoinvesteringarnas andel av BNP utgjorde 1987 drygt 19%. Räknat i fasta priser har invesleringskvolen stigit med 1,4 procentenheter sedan 1983. Fortfarande är dock invesleringskvolen lägre än vad den var under 1970-talets första hälft, dä den i genomsnitt uppgick till ca 21 1/2%. Denna skillnad ligger helt pä bosladsinvesteringarna och de offentliga myndighe­ternas investeringar, som utgjorde en större andel av BNP under denna period än vad de gör nu.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 8:1    Bruttoinvesteringar efter

näringsgren

Miljarder kr. 1987, löpande priser

Årlig procentuell förändring, 1980 års priser

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Näringsliv

Offentliga myndigheter

Bostäder

Totalt

därav maskiner

126,9 23,1

42,3

192,3

79,8

3,3 -0,8 -1,2

1,6

4,3

6,0 -1,8

7,4

5,1

8,5

10,4

-3,7 0,6

6,0

15,1

-0,2 -0,8 -3,2

-1,0

-3,9

8,1 -1,5 11,4

7,5 8,9

2,5 5,7 6,5

3,8

5,0

Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

Under 1988 vänlas investeringsvolymen fortsätta öka, även om lillväxl-takten inle blir lika hög som 1987. En slor del av de invesleringsprojekl som påbörjades under andra halvåret 1987 kommer all påverka invesle­ringarna även under innevarande år. Ulöver en forlsall men långsammare expansion för näringslivels investeringar och bosladsinvesteringarna visar de offentliga myndigheternas investeringsplaner att även dessa kan beräk­nas ge elt positivt bidrag under 1988. Totalt innebär prognosen en lillväxl för brulloinvesleringarna på 3,8 %. Det kan noteras all handelsflottans och offshore-sektorns investeringar, som vänlas minska kraftigt 1988, drar ned de totala brulloinvesleringarna med drygt en halv procent.

51

Diagram 8:1 Bruttoinvesteringskvot

Procent av BNP, 1980 års priser

Näringslivets investeringar

Procent av BNP, 1980 års priser

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

70      73      76       79      88      65      88 

Källor: Statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

8.2 Näringslivets investeringar

Efter en relativt svag utveckling 1986 log näringslivels investeringar ny fart under 1987 och investeringsvolymen beräknas ha ökat med drygt 8%. Omsvängningen av investeringarna mellan 1986 och 1987 ligger i slor utsträckning på industrins investeringar, men även andra delar av närings­livet ökade sin invesleringsaktiviiel. Tjänstesektorernas investeringar dämpades dock markant 1987, efter en mycket kraftig uppgång 1985 och 1986.

Jämfört med 1982 har näringslivels investeringsvolym stigil med sam­manlagt 30% lill 1987. Mellan samma år växte näringslivels produkfion med 15%. Näringslivels investeringskvot har således stigit markant och var 1987 obetydligt lägre än vid mitten av 1970-lalel. Investeringsuppgång­en har varit koncentrerad till industrin och lill maskininvesteringarna.

1 den prognos för invesleringarna 1988 som gjordes i den preliminära nafionalbudgelen i januari fanns ell stort mått av osäkerhet, framför allt med hänsyn till all den investeringsenkät som låg lill grund för prognosen var besvarad innan företagen kunnal beakta börsfallel i oktober 1987. Planerna var expansiva men i prognosen justerades de ned med hänsyn till börsfallel. Den nya investeringsenkäten från februari 1988 lyder emellertid på atl börsfallel inte har haft den negativa effekt på förelagens investe­ringsvilja som kunde befaras i höstas.

Nuvarande prognos för 1988 innebär all näringslivels investeringar forl­säller alt öka i volym, men med en lägre lillväxltakl än under 1987. I ännu högre grad än förra året är del expansionen av industrins investeringar som bär upp invesleringsökningen. Tjänstesektorernas investeringar vänlas minska i volym, speciellt på byggnadssidan. Della beror delvis på all

52

byggregleringen i storstadsområdena beräknas få etl hårdare genomslag än under förra ärel. Vidare planerar statens järnvägar och televerket atl minska sin investeringsaktivitet relalivi kraftigt 1988 jämfört med förra året. Sammanlaget beräknas näringslivets investeringar inklusive han­delsflottan öka med 2,5% i år. Exkluderas handelsflottan är uppgången 3,5%.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 8: 2    Bruttoinvesteringar i näringslivet

Miljarder

Årlig

procentuell föränd

ring.

kr. 1987.

1980

drs priser

löpande priser

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Jord- och skogsbruk

7,0

1.0

0,4

-8,5

-15.3

10,5

-2.8

industri

35,2

1.8

16,6

19.2

- 2,9

13.6

9,0

El-, gas-, värme- och vattenverk

7,9

3,3

-10.5

-3,3

-19,4

- 2,3

9,9

Byggnadsverksamhet

2,7

0,1

5,5

-I.l

-  1,7

1,5

8,5

Varuhandel

11,2

2,5

15.1

16,8

5,8

8,6

-0,9

Bank- och försäkringsinstitul

2,0

-15.0

62,7

37,5

34.4

-17,6

-0,7

Samfärdsel exkl. handelsflottan

10.3

I.l

- 0.2

6.2

7,6

0,8

-7,1

Uppdragsverksamhet exkl. offshore

13,6

69.1

- 5.3

38.0

11,3

4.9

7.9

Övrigt

37.1

- 4.7

7,3

3,9

1.3

11.0

-2.9

Summa inkl. diskrepans

126,9

3,3

6,0

10,4

- 0,2

8,1

2,5

därav   byggnader

43,6

1.2

2,5

2.9

9.0

7.6

-0,1

maskiner

73,0

4.5

8.6

15,7

- 5.1

8,2

4.4

Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

Diagram 8:2    Bruttoinvesteringar

Miljarder kr., 1980 års priser

60-

60

Övrigt Näringsliv

50

50

40

40

30

30

-20

10-

10

0

I-------- 1------- 1------- 1------- 1------- 1------- 1------- 1------- 1------- 1

70   72   74   76   78   80

82   84   86   88

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

5    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga I.l

53

Den kraftiga omsvängningen av industrins invesleringar, frän en ned- Prop. 1987/88: 150 gång med 3% 1986 lill en uppgång pä nära 14% 1987, beror till slor del på Bilaga I.l svängingar i skogsindustrins invesleringar. Exkluderas skogsindustrin ökade industriinvesteringarna med 6% 1986 och med 11% 1987. Trans­porlmeddsinduslrin exklusive varv, dvs. i huvudsak bilindustrin, har de senaste åren ökat sin investeringsvolym myckel kraffigl. År 1987 var uppgången hela 28%-, vilkel var en nästan dubbelt så slor uppgång som under 1986. Av den totala uppgången för industriinvesteringarna pä knappt 14% 1987 svarade skogs- och Iransporlmedelsindustrin exkl varven för ca 4 1/2 procentenheter vardera. Sammanlaget har industriinvesteringarna de senasle fem åren ökat med nära 60% i volym och är nu tillbaka pä samma nivå som de hade 1975 76, innan den kraftiga nedgången började.

År 1988 vänlas industrins invesleringar öka med 9%. Till skillnad mol under 1987 beräknas uppgången vara koncentrerad lill maskinsidan medan byggnadsinvesteringarna blir ungefär oförändrade i volym. Av de enskilda branscherna väntas transporlmeddsinduslrin åven 1988 stå för en slor del av uppgången. Inom basindustrin är del framför allt järnverken och gruvin­dustrin som ökar sina invesleringar.

Tabell 8:3    Industrins investeringar

Miljarder kr. 1987, löpande priser

Ärlig procentuell förändring 1980 ärs priser

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Basindustri Verkstäder Övrig industri

8,3 14,8 12,1

-7.9

1.5

10.1

23,7 32,0 -1,5

26,4 16,1

16.7

-28,3 9.4 6,7

19,9 13,9

9,3

14,7 5,6 9.3

Totalt

35,2

1,8

16,6

19,2

- 2,9

13,6

9,0

Byggnader Maskiner

8,1

27,1

-9.3

4,5

44,9 10.7

16.1 20,1

12,4 - 7.0

13,6 13,6

2,0 11,2

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet

8.3 Bostadsinvesteringar

År 1987 innebar en vändpunkt för nyproduktionen av bosläder. Bygg­nadsvolymen beräknas ha ökat med drygt 25% från året innan, efter all ha minskal älta är i rad. Under 1987 påbörjades cirka 40000 lägenheter, mol drygt 30000 under 1986. Nybyggandet ökade i stort sett i hela landet. Ökningstakten är emellertid störst i storstadslänen och särskill i Stock­holms län, där antalet påbörjade lägenheter ökade med 35%.

Bakom del ökade bostadsbyggandet ligger en ökad efterfrågan på bostä­

der, vilken bl a visar sig i all andelen av allmännyttans lägenheter som är

lediga för omedelbar uthyrning minskade från 4% 1983 lill under 1% i

september 1987. De senasle årens ökade bostadseflerfrägan torde i hög

grad återspegla den relalivi förmänliga ulvecklingen av hushållens reala

inkomster. Regionala befolkningsomflyttningar kan också ha haft belydel­

se för bosladsefieflerfrågan liksom de åtgärder som har vidtagits för all

begränsa annal byggande i storstadsområdena, se nedan.

54

Flera indikationer lyder på en fortsatt kraftig expansion av bostadsbyg­gandet 1988. Inkomna ansökningar om statliga bostadslån lill nybyggnad har ökat i antal. Bostadsstyrelsens enkäler visar all kommunernas planer för bostadsbyggandet 1988 är myckel expansiva och dessutom har revide­rats upp kraftigt i förhällande lill tidigare enkättillfällen.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 8:4   Bostadsinvesteringar

Miljarder kr. 1987, löpande priser

Årlig procentuell förändring 1980 års priser

1983     1984     1985     1986

1987

1988

Nybyggnad Flerbostadshus Småhus

Ombyggnad Flerbostadshus Småhus

Totalt

19,8 10,0 9,8

22,5

19,3

3,1

42,3

-  9,8 -13,1  -11,2 -12,8

-  1,4 - 8,1  - 6,2 -11,3

 -15,0 -16.7 -15.2 -14,2

16,9     41,0     12,6      4,5 19,1     36,6     27,7       2,7 10,5     54,2 -28,1     13,0 -

- 1,2      7,4      0,6 - 3,2

26,3

32,3 20,8

1,4

8,3 -28,5

11,4

30,1 48,0 12,0

-13,0 -13,0 -13,0

6,5

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartmentet

Avgörande för hur mänga nya lägenheter som kan påbörjas under 1988 torde vara produktionskapaciteten i byggsektorn och utvecklingen av an­nat byggande än bostäder. Sysselsällningen i byggsektorn väntas öka 1988 och prognosen för byggnadsinvesteringarna exklusive nya bosläder inne­bår en viss nedgång. Del torde därför finnas ett utrymme för en fortsalt expansion av bostadsbyggandet.

Diagram 8:3   Bostadsinvesteringar

Miljarder kr., 1980 års priser

30

30

25-

25

20-

20

Nybyggnad

15-

15

10

-10

Ombyggnad

-5

1---- 1---- 1---- ;----- 1---- 1

70        72        74        76

78

I----------- 1------- 1------- 1------- ;-------- 1------- 1------- f

80        82        84        86        88

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunklurinstitulet och finansdepartementet.

55

Ombyggnaden av bosläder visar en ulveckling som varil motsatt den för nybyggnad, med en lillväxl under både 1970- och 1980-talel. Ombygg-nadsinvesieringarna expanderade särskill i böljan av 1980-lalen i samband med det s. k. ROT-programmel, som innebar all de resurser som frigjordes dä nybyggandet minskade skulle föras över lill ombyggnadsverksamhel.

De åtgärder som vidlogs i slulel av 1986 hade emellertid lill syfte alt begränsa omfattningen på ombyggnaden av bosläder. De innebar bl. a. en begränsning av möjligheterna lill statliga bostadslän för ombyggnad av bostäder i storstadsområdena. En myckel kraftig ökning av besluten om ombyggnadslån i slulel av 1986 medförde emellertid all ombyggnadsverk-samhelen i dessa områden under 1987 inle reducerades i avsedd omfatt­ning. Under 1988 väntas länebegränsningarna fä en betydligt större effekt på ombyggnadsverksamhelen i storstadsområdena, vilken emellertid del­vis torde komma atl motverkas av en ökning av ombyggnaden av bostäder i övriga landet.

Sammantaget innebär prognosen all del senasle årets förskjutning från ombyggnad lill nybyggnad accentueras yllerligare under 1988 och alt den totala investeringsvolymen i bostadssektorn fortsätter öka, men inle i samma snabba takt som under 1987.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Tabell 8: 5    Offentliga investeringar

Miljarder kr. 1987, löpande priser

Åriig procentuell förändring, 1980 ärs priser

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Statliga myndigheter Statliga affärsverk Summa staten

6,4 16,6 23,0

4,2 0,1 1,4

3,8 -10,3 - 5,6

-8,8 5,3 0,1

-6,0 8.4 3,6

10,5 13,7 12,7

9,9

-3,8

0,3

Kommunala myndigheter Kommunala affärsverk' Summa kommuner

16,7

4,7

21,4

-2,5

2.6

-1,3

-    3,9

-    3,7

-    3,8

-1,7 -4,3 -2,3

1,2 -8.7 -1,1

-5,7 -3.2 -5,1

4,0

4,7 4,2

därav primärkommuner landsting

15,6 5,9

-3,4 4,5

- 6,0

1,7

-0,9

-5,7

0,4 -4,9

-3,4 -9,6

5,3 0,8

Totalt

44,4

-0,1

- 4,6

-1,2

1,1

3,4

2,1

' Inklusive kommunala företag, församlingar m. m. och exklusive bostäder. Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

8.4 Byggnadsverksamhet

Den samlade byggnadsverksamheten ökade mellan 1986 och 1987 med drygt 4 1/2%. Det största bidraget lill denna lillväxl kom frän den kraftiga expansionen av bostadsbyggandet, men åven näringslivets byggande gav etl positivt bidrag. Myndigheternas och affärsverkens byggnads- och an­läggningsinvesteringar minskade däremot relalivi kraftigt. Enligl arbets­kraftsundersökningarna ökade antalet sysselsatta med hela 15000 personer 1987. Dessutom var löneglidningen stark i byggsektorn.

I millen på 1970-lalel minskade byggverksamheten under flera år dä först bostadsbyggandet och några är senare näringslivels byggnadsinveste­ringar föll. Denna utveckling återspeglas också i att sysselsättningen i

56

byggnadssektorn under 1970-lalet minskade med ca 75 000 personer. En Prop. 1987/88: 150 återhämtning i både byggverksamhet och sysselsättning skedde dock un- Bilaga 1.1 der åren 1978-80 framför allt genom en ökad aktivitet i bostadssektorn. Under den svaga byggkonjunkturen i början på 1980-lalet minskade bygg­sektorns produklionskapacitet. Mellan 1981 och 1984 minskade I ex syssel­sättningen med nära 30000 personer. Hälflen av denna syssdsäiiningsför-lust återhämtades 1987.

Statistiken möjliggör inte någon regional fördelning av den totala byggverksamheten. Regional statistik över anlalet byggnadsarbetare indi­kerar dock atl byggverksamheten under 1987 expanderade särskill kraftigt i storstadslänen, där byggarbelarkären ökade med drygt 3 1/2% all jämföra med en ökning med knappt 1 % i landet i övrigt.

Under 1987 var byggnadsverksamheten föremål för en rad särskilda regleringar. Syftet med dessa var dels att dämpa överhettningen av bygg­marknaden i storstäderna, dels alt skapa ett större utrymme för nybyggan­de av bosläder i storstadsområdena. Regleringarna innebar atl länsarbets­nämnderna i Stockholms samt Göteborgs och Bohus län anmodades ut­nyttja byggnadstillståndsgivningen för atl begränsa den totala byggvoly-men till 1986 ärs nivä och för Stockholms län dessutom atl begränsa annat byggande än bostadsbyggande lill 70% av 1986 års nivä. Vidare fastställ­des för storstadsområdena ramar för de statliga bostadslånen för ombygg­nad av bostäder. Dessutom undaniogs företagen i storstadsområdena från möjligheten att utnyttja investeringsfonderna vid byggnadsinvesteringar och myndigheternas byggande drogs ned. I november 1987 beslutade rege­ringen att föriänga byggnadsregleringarna lill alt gälla även under 1988 och 1989. Vidare utvidgades frisläppsstoppel för investeringsfonderna till att gälla hela landet ulom stödområdena. Åtgärderna har inneburit alt igång-

Tabell 8:6   Byggnadsverksamhet

Miljarder

Åriig

procentuell förändring,

kr. 1987.

19801

års priser

löpande

priser

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Byggnadsinvesteringar

102,2      -

- 0,4

3,0

-0,1

1,4

6,2

3,2

därav   näringsliv

43,6

1,2

2.5

2,9

9,0

7,6

-0,1

offentliga

myndigheter

16,3      -

-  1.5

-3,9

-6,9

-4,0

-7,6

3,5

bostäder

42,3      -

-  1.2

7,4

0,6

-3.2

11,4

6.5

Reparation och underhäll

40,1

2.3

3,5

2,7

2,8

1,0

1.3

Summa byggnadsverksamhet 142,3

0,4

3,1

0,7

1,8

4,7

2,7

Reparationer, om- och

tillbyggnader (ROT)

62,6

5,8

13.5

6,0

3,4

1,2

-4,0

därav   bostäder

42,4

9,7

19.2

7,9

2,8

1,2

-6,7

övrigt

20,2

0.2

4,4

2,6

4,6

1,0

1,6

Anm.: Underlaget för beräkningarna av byggnadsverksamheten har betydande bris­ter, varför resultaten bör tolkas med försiktighet. När det gäller vissa reparationer 1985-1986 har statistiska centralbyråns tidsserier ersatts av en trendmässig ökning. Posten ROT definieras som summan av reparationer och underhäll samt ombygg­nadsinvesteringar i endast bostadssektorn, dvs., exklusive ombyggnader i andra sektorer, vilka inte kan särskiljas frän nyinvesteringarna.

Källor: Konjunkturinstitutet, statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

57

sättningen av nya projekt har minskat påtagligt i storstadsområdena samti-     Prop. 1987/88: 150 digt som påböljandet av nya lägenheter har ökat kraftigt och prisutveek-     Bilaga 1.1 lingen på nya bostäder dämpats. Trots åtgärderna förstärktes byggkonjunkturen pålagligt under loppet av

1987.  Kapacitetsutnyttjandet ökade successivt under året och i konjunk­

turinstitutets byggbarometer från december 1987 uppgav 90% av byggföre­

tagen alt bristen pä arbetskraft, trots sysselsättningsökningen, är det fram-

sta hindret för atl ytterligare öka produktionen. Delta är den högsta siffra

som har noterats sedan byggbaromelern startade 1974. Byggföretagen

väntar sig en ytterligare förstärkning av byggkonjunkturen första halvåret

1988,  men förutser en stagnation under andra halvåret främst p. g. a. bris­

tande produktionskapacitet.

Byggnadsinvesteringarna beräknas öka med 3,2% 1988. Byggnadsrepa­rationerna väntas öka i en långsammare takt och den totala byggverksam­heten beräknas växa med 2,7%. Del har därvid tagits hänsyn lill atl kapacitetsutnyttjandet i byggsektorn år utomordentligt högt och knappast kan stiga nämnvärt under 1988. Tillgången på produktionsresurser sätter därmed en effektiv restriktion på den samlade byggverksamhetens utveck­ling. Byggandet kan därmed inle förväntas växa i samma snabba takt som under 1987. Prognosen innebär vidare att ROT-sektorn minskar i omfatt­ning.

8.5 Lagerinvesteringar

Bortsett från en lageruppbyggnad inom industrin under första halvåret 1985 har lagren i den svenska ekonomin dragils ned successivt sedan slutet av 1980. Denna avveckling fortsatte även under 1987. Sedan 1980 har lagren dragits ned med 43 miljarder kr. Drygt hälften av neddragningen har kommit inom industrin men även partihandeln har pressat lagren kraftigt under denna period.

Under 1987 reducerades lagren med ca 6,5 miljarder kr. - vilket motsva­rar 4,5 miljarder kr. i 1980 års priser, se tabell 8: 5 - trots att neddragning­en av oljelagren blev betydligt mindre än vad som förutsägs i den prelimi­nära nalionalbudgeien. Däremot minskade färdigvarulagren inom industrin ovänlat kraftigt under slutet av 1987. Denna neddragning berodde troligen på att industrin inte kunde producera i takt med den opåräknal höga efterfrågan, vilket medförde alt man fick dra ned ytterligare på lagren för atl kunna hålla uppe leveranserna.

Det var endast inom detaljhandeln som lagren ökade under 1987. Denna uppdragning kan till fullo hänföras till atl bilhandeln ökade lagren kraftigt under andra halvåret 1987, vilket delvis förklarar den höga imporlökningen av personbilar under denna period. Totalt sett gav lagren ett bidrag till inhemsk efterfrågan motsvarande 0,3% av BNP 1987. Om man exkluderar neddragningen av oljelagren, vilken medförde lägre import och högre export gav övriga lagerändringar elt bidrag på 0,2 % av BNP.

Enligt konjunklurbarometern från mars 1988 fortsatte industrin atl dra

ned färdigvarulagren under första kvartalet i är. Neddragningen kan fram­

för allt hänföras till transporlmeddsinduslrin och järn- och stålverken.

58

Tabell 8:7    Lagervolymförändringar

Prop. 1987/88: 150

Milj. kr., 1980 års priser

Bilaga 1.1

1985

1986

1987

1988

Jord- och skogsbruk

-  291

-   126

-   165

-   100

Industri exkl. varvl

1541

-1295

-1842

0

Varv

45

-   610

-1540

0

El-, gas- och vattenverk

-   518

641

-   327

-1400

Partihandel

-1308

-1211

-1021

-   900

Detaljhandel

394

-243

353

-   200

Totalt

-  137

-2844

-4542

-2600

därav råolja och bränslen

-1481

1225

-1765

-2100

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunklurinstitulet och finansdepartementet.

Inom Iransporlmedelsindustrin torde neddragningen vara en effekt av konflikten på arbetsmarknaden, som ledde till att stora delar av transport­medelsindustrin stod stilla i nästan 3 veckor under januari-februari. Un­der konflikten framkom all de nya lagerhanteringsrutinerna som införts i industrin under av 1980-talet - bl. a. den s. k. jusl-in-lime principen, vilken innebär atl underleverantörerna levererar varan exakt när kunden behöver den - märkbart har ökat sårbarheten vid konflikter. Det var främst under­leverantörerna inom verkstadsindustrin som inte kunde hålla uppe produk­tionen eftersom såväl underleverantörerna som de stora exportföretagen inom verkstadsindustrin dragit ned förvaringsulrymmen för lager. Under 1988 förväntas oljelagren dras ned med drygt 2 miljarder kr. (1980 års priser), vilket medför att importen av petroleumprodukter kommer att minska även under 1988. Industrins lagerstock beräknas totalt sett ligga på föregående års nivå. Inom delar av industrin, som t. ex. Iransporlmedelsin­dustrin, järn-och stålverken samt massainduslrin, bedöms lagren för när­varande vara för små. Totalt sett förväntas delta dock motverkas av atl andra branscher har planer pä att fortsätta atl avveckla lagren. Inom parli-och detaljhandeln förutses en mindre lageravveckling. Inom hela ekono­min beräknas lagren reduceras med 2,6 miljarder kr. (1980 års priser), vilkel ger etl positivt BNP-bidrag på 0,3 procentenheter.

59

9 Den offentliga verksamheten

9.1 Den offentliga sektorn och samhällsekonomin

Den offentliga sektorns samlade finansiella sparande har sedan 1978 varit negativt, främst beroende pä kraftiga underskott i den statliga sektorn. Från 1982 minskade emellertid underskotten och 1987 blev saldot äter positivt, se tabell 9: 

I. 

Räknat som andel av BNP, har del finansiella sparandel ökat från -6,3% 1982 fill 3,9% 1987. Åven om intäkterna från engångsskatten på livförsäkringsbolagens förmögenheter exkluderas, för­blir sparandet posifivt 1987. Denna skall beräknas ha inbringat drygt 16 miljarder kr. 1987. År 1988 väntas det finansiella sparandel minska, efter­som intäkterna av engångsskatten bortfaller; det underliggande sparandet ökar dock något.

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.1

Tabell 9:1    Den olTentiiga sektorns inkomster och utgifter

Löpande priser

Miljarder

kr.

Föränd

ring, %

1986

1987

1988

1986

1987

1988

Inkomster

592,8

664,0

697,9

9,5

12,0

5,1

Skatter

369.1

416.0

448,5

13,3

12,7

7,8

Socialförsäkringsavgifter

124,5

137.3

153.7

5,9

10,3

11.9

Övriga inkomster

99.2

110.7

95.7

1,2

11,6

-13.6

Utgifter

599,5

624,8

669,4

6,5

4,2

7,1

Transfereringar till hushåll

182.3

200.4

222.3

10.5

9,9

10.9

Ränteutgifter

70,2

66.4

63.1

-3.4

-5,4

-5,0

Övriga transfereringar

62,6

59.1

65.0

7,0

-5,6

10,0

Konsumtion

258,1

271,7

289,2

7.7

5,3

6.4

Investeringar'

26,3

27.3

29,8

-1,9

3,8

9.2

Finansiellt sparande

-6,7

39,2

28,5

Procent av BNP

Skaller och avgifter

52.9

54.8

55,2

Utgifter

64,2

61.9

61.3

Finansiellt sparande

-0,7

3,9

2,6

' 1 investeringar ingår investeringar i personalbostäder, lagerinvesteringar samt nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark.

Anm.: 1 tabellen har transfereringar (utom räntebetalningar) mellan de tre offentliga delsektorerna eliminerats. Däremot har inte interna skattebetalningar eliminerats.

Källa: Finansdepartementet.

I labdl 9: 1 redovisas också skallekvolen, dvs summan av direkta och indirekta skaller samt socialförsäkringsavgifter uttryckt som andel av BNP. Denna kvot beräknas ha ökat från 51,5% 1985 lill 54,8% 1987. (För 1987 inkluderas ej den ovan nämnda engångsskatten.) Ökningen mellan 1985 och 1987 förklaras lill slörsla delen av atl skalleiniäklerna ökat som en följd av all löner och pensioner har ökat mer än vad som kompenserats för genom de årliga skattesänkningarna och atl skalteunderiagen ökat snabbare än BNP. Innevarande år beräknas den totala skallekvoten öka marginellt.

60

Tabell 9; 2    Reala förändring

!ar av i

Jen offentliga sektorns inkomster och

utgifter

Prop.

1987/88:

150

Åriig procentuell volymförändring

Bilaga

il.l

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Inkomster

4,9

3,1

3,5

5,1

7,5

-0,3

Utgifter

2,7

0,4

3,8

1,5

-0,2

1,8

Transfereringar till hushåll

3.1

-1,2

4,7

6,0

5,5

5,3

Övriga transfereringar

6,0

-10.4

3.6

2.6

-9,4

4.4

Räntor

7.8

9.6

12.0

-7.4

-9.3

-9,9

Konsumtion

0.8

2.4

2.1

1.3

0.7

1,1

Investeringar

-0.3

-2.2

-3,7

-2,6

-1.8

5.5

Anm.: Förändringstalen för den totala offentliga sektorns inkomster och utgifter redovisas med samtliga interna betalningsströmmar eliminerade (liksom i tabell 9:1). Inkomster och transfereringar har deflalerats med KPI. Offentlig konsumtion och investeringar har deflaterats med respektive implicitdeflator.

Källa: Finansdepartementet.

Den konsoliderade offentliga sektorns inkomster har även i fasta priser ökat mer än utgifterna sedan 1982, se tabell 9: 2. Detta sammanhänger främst med den ökade lillväxlen i svensk ekonomi. Utgifterna för transfe­reringar har ökat kraftigt, vilket huvudsakligen beror pä dels beslutade förbättringar av olika bidrag, dels del ökande antalet pensionärer. Trenden mol ökade ränleulgifter bröts 1986 som en följd av lägre räntenivåer saml minskade budgetunderskott. Under 1988 väntas räntebetalningarna mins­ka i volym. De samlade konsumlionsulgiflernas ökningslakt har minskal påtagligt sedan 1970-talet. Invesleringarna inom den offentliga sektorn har sjunkit årligen under hela decenniet, men vänlas öka innevarande år.

Med tabell 9: 2 som grund, kan den offentliga sektorns inverkan pä den övriga ekonomin beräknas. Med anlaganden om marginella konsumtions-och imporlbenägenheler, kan multiplikatorer räknas fram. De anger hur förändringar av inkomster och utgifter i den offentliga sektorn bidrar till förändringen av BNP totalt. Eftersom kalkylerna bygger på reala föränd­ringar, inkluderas inte effekter via prisbildning eller kredilmarknad. Beräk­ningarna visar atl slalen har bedrivit en kontraktiv finanspolitik under de senaste åren mätt på delta sätl. Kommunernas och socialförsäkringssek­torns inverkan på ekonomin har varil relativt liten. Under 1988 väntas den offentliga sektorn ha en i stort sett neutral inverkan på samhällsekonomin. En åtstramande effekt från den statliga sektorn molvägs av en någol expansiv effekt frän den kommunala sektorn.

Tabell 9: 3    Finanspolitiska effekter

Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser

1983

1984

1985

1986

1987

1988

Staten                                    -1.3

-2,7

-0.7

-1.3

-2.2

-0,4

Socialförsäkringssektorn          0.2

-0.2

0.1

0.2

-0.0

0.1

Kommunerna                           0.6

0.5

0,8

0.2

-0.2

0.5

Totala offentliga sektorn        -0,5

-2,4

0,2

-0,9

-2,4

0,2

Källa: Finansdepartemenlet.

6    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga l.I

9.2 Statsskulden och den offentliga förmögenheten

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.1 

Den svenska statsskulden uppgick vid slutet av 1987 till 622 miljarder kr.

till bokförda värden. Med utlandsskulden räknad lill aktuella valutakurser och med de smärre justeringar finansräkenskaperna gör uppgick statsskul­den lill 619 miljarder kr., se tabell 9:4. Slalen hade 1987, för första gängen sedan 1976, ett positivt finansiellt sparande. Delta sparande bidrog lill atl statsskulden minskade under 1987, se tabell 9:4. Till minskningen bidrog ocksä all statens utlandsskuld minskade genom dollarkursens nedgång.

Tabell 9:4   Den offentliga sektorns finansiella nettotillgångar

Miljarder kr., löpande priser

Belopp 31 dec.

1986

1987

Statsskuld

628

619

245

249

-21

-22

304

333

51

50

579

611

Statens tillgångar Kommunernas tillgångar, netto Socialförsäkringens tillgångar, netto Riksbankens tillgångar, nello Summa

Offentliga sektorns finansiella nettotillgångar

49

 8

Källa: Konjunkturinstitutet.

Slalen har också omfattande finansiella tillgångar. Dessa uppgick vid slutet av 1987 till 249 miljarder kr. Slatens finansiella tillgångar beslår lill ca 40% av bostadslån och studielån. Insatskapitalet i statliga affärsverk och aktier i statliga bolag uppgick till drygt 50 miljarder kr.

Skillnaden mellan hela den offentliga sektorns finansiella tillgångar och skulder utvisar den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet. I slutet av 1987 uppgick nettoförmögenheten till -8 miljarder kr. Det bör noteras, all i denna ingår inle reala tillgångar i form av l.ex. mark, byggnader och maskiner.

Socialförsäkringens finansiella tillgångar uppgick till 333 miljarder kr. Huvuddelen av denna förmögenhet utgjordes av obligafioner och utlåning, en mindre del av aktier. AP-fondens och löntagarfondernas aktieinnehav uppgick sammantagna till ca 20 miljarder kr. Riksbankens förmögenhet, vilken i detta sammanhang räknas in i den offentliga sektorns nettoförmö­genhet, motsvaras huvudsakligen av valutareserven och uppgick till 50 miljarder kr. Kommunerna hade en nettoskuld pä ca 22 miljarder kr.

Statsskulden samt den offentliga sektorns förmögenhet i fasta priser från

1970 och framåt framgår av diagram 9:1. Den finansiella förmögenheten

ökade successivt mellan 1970 och 1976 främst genom uppbyggnaden av

AP-fonden. Därefter minskade den snabbi lill följd av de stigande statliga

budgetunderskotten och 1983 uppstod en nettoskuld. Sedan 1983 har dock

försämringen av den offentliga sektorns finansiella ställning dämpats. Åren

1986 och 1987 ökade den finansiella nettoförmögenheten igen.

62

Diagram 9:1    Statsskulden och den offentliga sektorns flnansiella förmögenhet

Prop. 1987

/88: 150

31 december 1970-1987, miljarder kr., 1987 års priser

Bilaga 1.1

700-,

p700

600-500-

Den offentliga sektorns                                               ..................................................................... 

finansiella tillgångar                           .............................................. .yff

-600 -500

400-

/ Statsskulden

-400

300-

-300

200-

\ll------- 

-200

100-

Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet netto

-100

1 r\r\

---__            ,--'

--100

70        72        74        76        78        80        82        84        86

Källa.

Konjunkturinstitutet.

9.3 Staten

Sedan 1982 har det skett en kraftig förbättring av slatens budgetsaldo. Mellan 1982 och 1987 har budgelunderskotlel minskat från 83 miljarder kr. lill 10 miljarder kr. Som andel av BNP sjönk underskottet från 13% lill 1%.

Bakom förbättringen av statens finanser ligger dels en kraftig ökning av inkomsterna, dels en återhållsam utgiftsutveckling. Mellan 1982 och 1987 ökade statens inkomster med 180 miljarder kr., medan utgifterna steg med drygt 100 miljarder kr. Ökningen av utgifterna har kunnat hållas nere dels genom en stram budgetpolitik, dels genom att det förbättrade ekonomiska läget har medfört atl insatserna bl. a. inom de arbetsmarknads- och indu-slripolitiska områdena har kunnal minskas. Sedan 1985 har ränteutgifterna minskal till följd av sänkt räntenivå och under 1987 även genom atl stats­skulden minskade.

Ar 1988 förutses en fortsatl förbättring av budgetsaldol. Det finansiella sparandet försämras dock jämfört med 1987 genom alt engångsskatten pä försäkringsbolagen faller bort, se tabell 9: 5.

Statens inkomster av skatter beräknas öka i väsenlligl långsammare takt 1988 jämfört med under 1987. Detgäller både direkta och indirekta skaller.

Belräffande de direkta skatterna genomförs 1988 flera förändringar i inkomstskattesyslemel för hushåll. Dessa ändringar innebär alt grundav­draget höjs, den s. k. brytpunkten höjs, anlalet skikt i skatteskalan minskas

63

Tabell 9:5   Statens inkomster och utgifter

Prop. 1987/88: 150

Löpande priser. Exkl. statliga affärsverk och aktiebolag

Bilaga 1.1

Miljarde 1986

;rkr. 1987

1988

Förändring, %

1987

1988

Inkomster

Skaller

Socialförsäkringsavgifter Övriga inkomster

311,1

228,3 46,8 36,0

362,0

258.4 51.5 52,1

368,8

277,6 56,8 34,5

16,4

13,2 10,1

44,7

1,9

7,4

10,3

-33,8

Utgifter

Transfereringar lill hushåll Ränteutgifter Övriga transfereringar Konsumtion Invesleringar m. m.'

336,2

81,3 63,0 119,0

67,2

5,7

346,7

88,3

58,9

120,7

70,9

7,9

360,8

96,6

55,6

126,4

75,0

7,2

3,1

8,6 -6,5

1,4

5,5

38,6

4,1

9,4

-      5,6

 4,7

 5,8

-      8,9

Finansiellt sparande

-25,1

15,3

8,1

Utlåning m. m. Korrigeringspost

- 2,7 16.8

19,2

5,8

1,3 6,8

Budgetsaldo

Budgetsaldo i % av BNP

-39,2

- 4,2

-9,7

-1,0

0,0

0,0

' I invesleringar ingår även lagerinvesteringar samt nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark.

Källor: Finansdepartemenlet, konjunkturinslilutet, riksrevisionsverket och statis­tiska centralbyrån.

och kvitlningsrälten mellan villaunderskoll och inkomst av kapital slopas. Sammantaget beräknas förändringarna i skattesystemet innebära etl skat­tebortfall på ca 4,5 miljarder kr. jämfört med 1987 års skatteregler.

Inkomsterna från de indirekta skatterna, som svarar för ungefär hälften av statens inkomster, beräknas öka med endast ca 4%. Orsaken till den relativt låga ökningstakten är i huvudsak atl den allmänna löneavgiften, vilken räknas som en indirekt skall, sänks från 2% lill 0,34%. Del beräk­nas ge ell inkomstbortfall på 7 1/2 miljarder kr. Genom denna sänkning neutraliseras beslutade höjningar av andra arbetsgivaravgifter, vilka inle klassas som indirekta skatter, så att det totala avgiftsuttaget blir oförändrat mellan 1987 och 1988.

Bensinskatten höjdes med 25 öre per liter den 1 april 1988. Den 6 april 1988 höjdes skatten på spritdrycker och starköl. Vid samma lidpunkt slopades skatten på lättöl. I komplelleringspropositionen föreslås ytterii­gare vissa höjningar. Sammantagna beräknas dessa förändringar ge slalen en inkomstförstärkning för 1988 med drygt I miljard kr.

Statens övriga inkomster ökade mycket kraftigt 1987 genom engångs­skatten på försäkringsbolag, som gav 16,3 miljarder kr. År 1988 minskar inkomstposten i motsvarande grad.

Transfereringarna lill hushåll ökade med 8,6% fill följd av en rad förbätt­

ringar av de sociala förmånerna. För 1988 beräknas ökningen bli ännu

kraftigare (9,4%). Till en del beror den fortsalt starka ökningen på alt en

del förbättringar av de sociala förmånerna genomfördes den I juli 1987 och

fär full årseffekt först 1988. Höjningar sker 1988 av del kontanta arbets-

marknadstödel och utbildningsbidragen. Statens utbetalningar av bostads­

tillägg till folkpensionärer beräknas öka ca 20% till följd av regeländringar.

64

Statens ränteutgifter minskade från ca 66 miljarder kr. 1985 lill ca 59 Prop. 1987/88: 150 miljarder kr. 1987. För 1988 förutses en fortsatt minskning av ränteutgifter- Bilaga 1.1 na till följd av en omläggning i redovisningen av räntor pä slalsskuldväxlar. Omläggningen innebär att ränteutgiflerna avräknas mol budgelen när väx­larna betalas och inle som fidigare när växlarna emitteras. Omläggningen medför en positiv engängseffekl pä statsbudgeten 1988/89 om ca 71/2 miljarder kr., varav 5 miljarder kr. faller på innevarande kalenderår.

Den statliga konsumtionen har haft en långsam utveckling under 1980-la­let. Nivån har varit i slort sett oförändrad sedan 1982. Antalet statligt anställda har minskat genom de rationaliserings- och besparingskrav som ställts på statliga myndigheter. För 1988 väntas en forlsall minskning av sysselsättningen inom statliga myndigheter, till en del beroende på alt sjöfartsverket blev affärsverk den I juli 1987. Genom alt andra delar av konsumtionen, framför allt försvarels inköp, beräknas öka relativt starkt i volym 1988, antas den totala statliga konsumtionen öka någol 1988.

9.4 Socialförsäkringssektorn

Socialförsäkringssektorn omfattar allmän tilläggspensionering (inkl. lönta­garfonderna), allmän sjukförsäkring (inkl. föräldraförsäkring) saml erkän­da arbetslöshetskassor. Den I juli 1988 föreslår en femte AP-fondstyrdse inrättas. Del finansiella sparandel inom socialförsäkringsseklorn beslår i stort sett av ökningen i AP-fonden, då sparandet i de övriga delarna är marginellt. Enligl nationalräkenskaperna uppgick det finansiella sparandet i socialförsäkringssektorn till 26 miljarder kr. 1987, se tabell 9:6.

Socialförsäkringssektorns inkomster beräknas ha ökat relalivi kraftigt under föregäende är. Under hela 1980-talet har avgiftsinkomslerna vuxit långsammare än transfereringarna till hushållen - avgiflstäckningen har alltsä minskal. Mot bakgrund av bl. a. detta höjdes arbetsgivaravgiften lill ATP med 0,4 procentenheter 1988. Del medför alt inkomsterna innevaran­de är ökar mer än den utbetalda lönesumman. Motsvarande gäller för avgiften fill sjukförsäkringen, som höjdes för atl finansiera timsjukpen-

Tabell 9:6   Socialförsäkringssektorns inkomster och utgifter

Löpande priser

Miljarder kr.

Förändring, %

1986

1987

1988

1987

1988

Inkomster

129,5

143,6

156,6

10,9

9,1

Avgifter

77,8

85,8

97,0

10,3

13,1

Bidrag från staten

18,1

21,1

20,2

16,6

-4,3

Ränteinkomster m. m.

30,9

32,3

34,0

4,5

5,3

Skatter

2,7

4,4

5,4

63,0

22,7

Utgifter

105,8

117,3

129,7

10,9

10,6

Transfereringar till hushåll

82,9

93,1

105,4

12,2

13,2

Övriga transfereringar

19,4

20,5

20,3

5,7

-1,0

Konsumtion m. m.

3,4

3,8

4,0

11,8

5,3

Finansiellt sparande

23,7

26,3

26,9

Källor: Finansdepartementet, konjunkturinstitutet, riksförsäkringsverket och statis­

tiska centralbyrån.

65

ningreformen. Den allmänna löneavgiften, som sänktes för att motverka     Prop. 1987/88: 150 dessa höjningar, förs som indirekt skatt lill staten. Sänkningen påverkar     Bilaga 1.1 med andra ord inte socialförsäkringssektorns inkomster. Sammantaget väntas avgiftsinkomsterna 1988 öka med drygt 13%, medan lönesumman vänlas växa med drygt 7%.

Ränteinkomsterna består till övervägande del av AP-fondens ränteintäk­ter, vilka uppgick lill knappt 32 miljarder kr. 1987. Innevarande år väntas dessa inkomster öka någol mer än förra året, bl. a. som en följd av den slopade placeringspliklen. De förbåttrade placeringsmöjligheterna vänlas dock inte ge något större genomslag på ränteintäkterna i år.

Statsbidragen till sektorn ökade kraftigt 1987. Det var framför allt bidra­gen till sjukförsäkringen som ökade. 1988 väntas bidragen minska, delvis beroende på alt bidragen till arbetslöshetskassorna minskar som följd av den sänkta arbetslöshetsnivån. Skatteintäkterna ökade som väntat kraftigt föregående är. I år vänlas intäkterna av vinstddningsskalten stiga betyd­ligt, även om ökningen blir mindre än föregäende är. Den skatt som betalas in av företagen överförs med en viss eftersläpning till AP-fonden.

Dä socialförsäkringssektorn lill sin nalur är etl system för inkomslom-förddning, är del följdriktigt alt dess utgifter till övervägande del beslår av utgifter lill hushållen. Dessa ökar trendmässigl eftersom antalet pensionä­rer och andelen pensionärer med full ATP ökar. Den I juli 1987 höjdes basbeloppet med 400 kr. extra utöver den årliga kompensationen för infla­tionen. Del bidrar till ökningen av pensionsutbetalningarna bäde 1987 och 1988. Den förbättrade kompensationen vid kortlidsfränvaro, som genom­fördes i december 1987, medför ökade utgifter för sjukpenning 1988. Kost­nadsökningen för denna reform beräknas lill dryga 3 miljarder kr. på helärsbasis. Från halvårsskiftet 1988 höjs vidare den högsta dagpenning­nivån i arbetslöshetsförsäkringen, vilkel beräknas kosta ca 250 miljoner kr. 1988. Denna höjning uppvägs emellerfid helt av sänkningen av arbetslös­hetsnivån.

9.5 Kommunerna

Sedan 1985 har den kommunala sektorn, bestående av primär- och lands­tingskommuner samt församlingar och kommunalförbund, uppvisat nega­tivt finansiellt sparande. Enligt nationalräkenskapernas preliminära utfalls­beräkningar, ökade inkomsterna kraftigare än utgifterna 1987, varför den kommunala sektorns finansiella sparandeunderskotl stannade vid ca 2 miljarder kr., se tabell 9:7. Del är en förbättring, jämfört med vad som beräknades i den preliminära nalionalbudgeien, med ca 4 miljarder kr. Skillnaden beror främst på alt de övriga inkomsterna blev ca 3 miljarder kr. högre än beräknat saml statsbidragen ca I miljard kr. högre. Av de övriga inkomsterna, minskade de tillräknade pensionsavgifterna inte lika mycket som förväntat. Vidare blev intäkterna av kommunala avgifter samt räntein­komsterna högre än förutsett.

Likviditeten inom den kommunala sektorn är fortfarande ganska hög.

Vid slutet av 1987 uppgick de likvida medlen lill ca 9% av utgifterna för

primärkommunerna och lill ca 10% för landslingen. Variationerna mellan

66

Tabell 9:7   Kommunernas inkomster och utgifter

Prop. 1987/88:150

Löpande priser. Exkl. kommunala aktiebolag och stiftelser

Bilaga 1.1

Miljarder kr.

Förändring, %

1986

1987

1988

1987

1988

Inkomster

243,3

259,3

274,6

6,6

5,9

Avgifter

138,1

153.3

165,5

11,0

8.0

Bidrag från staten och

socialförsäkringssektorn

65,7

69.2

70.3

5,3

1,6

Övriga inkomster

39,5

36.8

38,8

-6,8

5.4

Utgifter

248,7

261,7

281,0

5,2

7,4

Transfereringar lill hushåll

18,0

19,0

20,3

5.6

6.8

Övriga transfereringar

22,5

26,3

27.9

16,9

6,1

Konsumtion m. m.

187,6

197,1

210,3

5,1

6,7

Investeringar'

20,6

19,3

22.5

-6,3

16,6

Finansiellt sparande

-5,4

-2,4

-6,4

' I investeringar m.m. ingår investeringar i personalbostäder, lagerinvesleringar samt nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark.

Källor: Finansdepartementet, konjunklurinstitulet, riksförsäkringsverket och statis­tiska centralbyrån.

kommunerna är dock stora. Ett par landsting har t. o. m. uppgivit alt de mot slulet av 1987 hade negativt rörelsekapital. I mars i år gjordes de sista utbetalningarna till kommunerna av de medel som 1984 och 1985 drogs in föratt motverka överlikviditet inom sektorn.

För 1988 beräknas sparandeunderskotlet öka lill ca 6 miljarder kr. Som andel av utgifterna är underskottet fortfarande litet, ca 2%, jämfört med vad som var vanligt i mitten av 1970-talet.

Kommunernas inkomster består till 60% av skatter, varför förändringar­na i dessa förklarar större delen av de totala inkomsternas förändring. Skatteinkomsterna beräknas öka med 8% 1988. Utdebiteringen i kommu­nerna höjs 1988 med 12 öre lill i genomsnitt 30,56 kr.

Bidragen frän staten och socialförsäkringssektorn består av generella och specialdeslinerade bidrag. De generella bidragen utgår utan koppling till de olika verksamheter kommunerna utövar, dels som skatleutjämnings-bidrag, dels som kompensation för slopandet av beskattningsrätt av juri­diska personer. Den sistnämnda poslen minskar kraftigt 1988, medan den förra är i stort oförändrad. Skalteutjämningssystemet finansieras delvis genom en avgift, som för närvarande uppgär till 47 öre per skattekrona för primärkommunerna och till 34 öre för landslingen. Hela denna avgifl frånräknas bidraget i nationalräkenskaperna. Den del av avgiften som beslutades vären 1987, den s. k. skolavgiften, brutloförs här och har såle­des inle avräknats frän statsbidragen utan ingår bland kommunernas utgif­ter som en övrig transferering till staten.

De övriga inkomsternas minskning 1987 förklaras helt av sänkningen av de tillräknade pensionsavgifterna. Dessa räknas fram kalkylmässigt av statistiska centralbyrån, dä kommunerna som arbetsgivare ej fonderar speciella medel för framlida pensionsutbelalningar. År 1988 beräknas de övriga inkomsterna öka med drygt 5 %. Ränteinkomsterna förväntas mins­ka i takl med en fortsatt minskning av rörelsekapitalet i kommunerna.

67

Utgifterna vänlas 1988 öka snabbare än förra året, och snabbare än Prop. 1987/88: 150 inkomsterna. Omkring tre femtedelar av ökningen förklaras av ökningen i Bilaga 1.1 konsumtionsutgifterna. Den kommunala konsumtionen ökade 1987 enligl de prdiniinära beräkningarna med ca 1 % i fasta priser. Volymökningen bedöms deUa är uppgä lill drygt I %, vilkel är betydligt lägre än den genomsnittliga ökningen hittills under 1980-lalel och ännu lägre än under 1970-lalet då den kommunala konsumtionen ökade med i genomsnitt 4% per år. Omkring tre fjärdedelar av konsumlionsulgiflerna består av löner inkl. lönekostnadspälägg. Antalet arbetade timmar väntas öka lika mycket som de samlade konsumtionsutgifterna i volym. Den underliggande ök­ningen äf dock högre, eftersom antalet personer sysselsatta i beredskaps­arbete ocb ungdomslag vänlas fortsälla minska till följd av den väntade nedgången i arbetslösheten.

Utgifterna för investeringar m. m. minskade kraftigt föregående år. Del­ta förklaras delvis av all begreppet innefattar den finansiella poslen nelto­köp av mark och fastigheter, vilken uppgick till -2 miljarder kr 1987. Den kommunala sektorn netlosålde således mark och fasligheter i ovanligt stor utsträckning 1987. En annan förklaring är en kraftig minskning av de kommunala invesleringarna med 5% i fasta priser. Invesleringarna har minskat i volym varje år sedan 1981. Mol bakgrund av det uppdämda investeringsbehov del gett upphov lill, saml de ökade bosladsinveste­ringarna 1987, vilka ger följdinvesteringar inom den kommunala sektorn, bedöms emellertid investeringarna öka delta år. Denna bild bekräftas ocksä av de enkäter som gjordes i februari.

68

10 Kapitalmarknaden

10.1 Ränteutvecklingen internationellt

Under årets första tvä månader var den internationella ränteutvecklingen i huvudsak nedåtriktad, se diagram 10: 

I. 

I Förenia Staterna sjönk den långa räntan med mellan en halv och en procentenhet från lägel i december. Bakom den amerikanska ränlenedgången torde i första hand ha legal en förhållandevis stabil dollarkurs saml en låg inflation. Federal Réserve har fört en lämligen läll penningpolitik i syfte alt stödja den ekonomiska tillväxten och skapa lugn på värdepappersmarknaderna. Under mars ten­derade dock räntorna att stiga mol bakgrund av den relativt starka produk­tionstillväxten.

Åven i Japan har räntan sänkts för alt minska apprecieringstrycket på yenen. Ränlenedgången har emellertid där varit mindre markerad. Del skall ses mot bakgrund av en tämligen hög ekonomisk aktivitet i Japan och viss oro föratt infialionen kan komma alt tillta nägot. Penningmängdsök­ningen har varit kraftig sedan halvårsskiftet 1987. 1 Förbundsrepubliken Tyskland är den korta räntan historiskt sett låg. Den länga räntan är däremot fortsall hög varför avkaslningskurvan tenderat atl bli allt branta­re. Centralbanken har uttryckt oro för atl penningmängdstillväxlen är för stark.

Del inlernationella valuta- och penningpoliliska samarbetet torde ha haft en stabiliserande inverkan på räntorna under årets första månader. Den amerikanska räntan är alltjämt relativt hög. Ränledifferensen gentemot de

Prop. 1987/88: bv. Bilaga l.I

Diagram 10:1    Ränteutvecklingen i olika länder

3-månaders räntor

18

18

I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I r I i I I I I I I I I I I I j I I j j I j j

1984

1985

1986

Källa: Riksbanken.

1987

1988

69

andra större industriländerna har visseriigen minskat någol men är fortfa­rande större än under t.ex. 1986. Del återspeglar en kraftigt försvagad valuta och förväntningar om fortsatl stora underskott i budgeten och bytesbalansen.

Den amerikanska ränteutvecklingen förblir under 1988 av vitall intresse för Västeuropa och inle minst för Sverige. Åven om den inlernationella tillväxten förutses bli relativt god och inflationsutsikterna är dämpade utgör obalanserna i utrikeshandeln mellan de tre slörsla industriländerna en betydande osäkerhetsfaktor. Den amerikanska penningpolitiken mäste gä en svår balansgång mellan behovet all stävja för starka efterfråge- och inflationstendenser och de finansiella marknadernas känslighet för en upp­dragning av räntenivån.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

10.2 Räntor och valutaflöde i Sverige

Den inlernationella ränteutvecklingen har fåll ett visst genomslag på den svenska marknaden, se diagram 10:2. Slalsobligationsräntorna sjönk i början av året med omkring en halv procent lill 11 % mot slutet av februari, en nivä som de pä nytt nådde i slutet av mars efter en temporärt högre ränta under månaden. I motsatt riktning har verkat att riksbanken deklare­rat all den höga privala konsumtionen och stora läneeflerfrågan motiverar en bibehållen hög läng ränta. Räntenivån har ocksä hållits uppe genom atl riksbanken intervenerat i den kortare delen av marknaden.

Diagram 10; 2   Ränteutvecklingen i Sverige

3-månaders statsskuldväxlar saml statsobligationer förfallande om 5 år

18-

18

16

16

14

-14

12

-12

10

10

~] I I I I I 1 I I r -r-1 I 1 I I 1 I I I I I I I 1 I I r rr I r I i~' ' '

1984

Anm.: Effektiv årsränta. Källa: Riksbanken.

1985

1986

1987    1988

70

De kortare penningmarknadsräntorna följde därmed inle den internatio­nella trenden under årets början. Den korta räntan har i stället stigil drygt en halv procent sedan årsskiftet. Räntan pä sexmånaders slalsskuldväxlar låg i slutet av mars på ca 9,7 %.

Mätt mot den s.k. korgränlan ökade räntegapel mot utlandet från drygt en till närmare två procent i mars. Det stadigvarande ehuru begränsade valulautflödel under andra hälflen av Qolåret kunde därigenom vändas lill ett mindre inflöde frän mitten av januari, se diagram 10: 3. Valutakurs­index, som riksbanken tillåter variera inom en bandbredd av 1,5% från riktvärdet, låg i början av året i stort sett på riktvärdet. Index sjönk emellertid i februarimars, dvs. kronan blev starkare. Det innebär i sig alt incitamenten till utlandsupplåning minskar något.

Till bilden hör ocksä atl förelagen under mars-april 1987 tog upp bety­dande utlandslån med förfallolid om ett är. Bakgrunden var dels en ökad räntedifferens, dels en ändring i valutaregleringen som innebar att löptiden för finansiella län i utländsk valuta sänktes från tvä lill etl år. Förekomsten av dessa lån föranleder riksbanken att driva upp de kortare svenska räntor­na.

Det balanserade valutaflödet har inneburit att likviditetstillskoltet från ufiandet varil begränsat. Statens lånebehov har samtidigt kontinuerligt minskat och t. o. m. varit negativt under det senasle året. De stora likvidi-tetstillskotlen i ekonomin utgörs i stället av bankernas låneexpansion. Penningmängden inklusive allemanssparande och statsskuldväxlar har ökat i en förhållandevis stabil takt under 1987 eller 7-8%.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Diagram 10:3   Valutaflöde och kursindex.

 KURSINDEX RÄNTEDIFFERENS VALUTAFLÖDE.MDR KR

-129

1984

1985

1986

Källa: Riksbanken.

1987

1988

71

10.3 Aktiemarknaden

Efter den världsomfattande börsnedgången i oktober 1987, som resultera­de i kursnedgångar på 30-40% på de flesta större akfiemarknaderna har en viss återhämtning kommit till stånd. I böljan av april 1988 hade aktie­kurserna stigil i majoriteten av de större industriländerna jämfört med den kursnivå som rådde vid inledningen av är 1987. I några länder, bland annal Frankrike och Förbundsrepubliken Tyskland, föregicks emellertid inle börsfallet av en kraftig kursuppgång under 1987. I dessa länder var kurs­nivån i början på april 1988 fortfarande 25-30% lägre än vid ingången av 1987. De ökade kursfluktuationerna pä aktiemarknaderna har i flera länder bidragit lill en markant minskning av omsättningen.

På Stockholms fondbörs steg aktiekurserna med ca 30% från bollenno­teringen i mitten av november 1987 fram lill mitten av april 1988, se diagram 10:4. Ulvecklingen på den svenska aktiemarknaden har relativt väl följt del internationella mönstret med stigande kurser och avtagande omsättning.

Nettoimporten av svenska aktier har fortsatt under vintermånaderna. Under börsfallets första veckor sålde utländska placerare aktier i slor omfattning på såväl Stockholmsbörsen som på i slort sett alla andra större börser. Totalt uppgick nettoimporten av svenska akfier till ca 3 miljarder kr. under oktober-november 1987. För de tre påföljande månaderna stan­nade nettoimporten pä sammanlagt drygt en miljard kr.

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.1

Diagram 10:4    Kursutvecklingen i New York och Stockholm

Ultimo resp.vecka, 1986-12-30 = 100

160-

160

New York

140-

140

120

120

100

100

80

10

20          30 1987

40

50

10 1986

80

Anm.: T.o.m. vecka 14 1988. Källa: Finansdepartemenlet.

72

Diagram 10:5   Nettoexport av svenska aktier till utlandet

Miljoner kr. 

2500-

2000

1500

1000

500

O

icr

JZL

-500--1000 --1500 -2000

niiuuDc

J       M       M       J 1986

M       M        J        S 1987

N        J

1988

2500

2000

1500

1000

500

O

-500

-1000

-1500

-2000

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.1

Källa: Riksbanken.

10.4 Utlåning och sparande

Nettoutlåningen till allmänheten var omfattande även under 1987 men dämpades något jämfört med den mycket höga nivån 1986. Hushållens upplåning i bosladsinstiluten sjönk tillbaka lill 1985 ärs nivå medan upplå­ningen i banker och finansbolag var fortsalt kraftig (se tabell 10: I och 10:2).

Den höga nelloupplåningen 1987 motsvarades emellertid inte av samma uppbyggnad av hushållens finansiella tillgångar som under 1986. Hushål­lens finansiella sparande försämrades därför avsevärt. Banksparandet in­klusive allemanssparandel i bank ökade med ca 14 miljarder kr. mindre än under året innan. Slorleksmässigl motsvarar nedgången i banksparandel mer än en tredjedel av den totala privala konsumtionsökningen i löpande priser.

Hushållens medvetenhet om banksparandels relalivi låga realavkastning kan under senare år ha ökat i samband med att andra placeringsallernaliv dels ökat i antal dels haft en relativt hög avkastning. En sådan omvärdering lill nackdel för banksparande kan ha skett trots atl avkastningen genom positiva realräntor och lägre marginalskatter förbättrats avsevärt jämfört med situationen under 1970-talet.

Utlåningsslatisliken frän hösten 1987 och de första månaderna 1988 visade inte på någon avmattning i läneeflerfrågan. Skalteplaneringskredi-lerna var alltjämt stora inför årsskiftet och synes i slor utsträckning ha tidigardagls från december till november, delvis som följd av riksdagens beslul att inte lillåla avdragsrält för förskollsräntor. Den sedvanliga minsk­ningen av neltoutläningen i januari var i år mer begränsad än i Qol.

73

Tabell 10:1    Utlåning till hushåll

Förändring i miljarder kr.

Prop. 1987/8 Bilaga 1.1

8: 150

1985

1986

1987

Ställning 1987-12-31

Banker

Bosladsinstitul

Finansbolag'

Summa

-1,4

20,1

4,0

22,7

20,2 47,1 12,0

79,3

31,9

24,5 13,0

69,4

171

252 55

478

' Uppskattade värden Källa: Riksbanken

Ulvecklingen speglar ell nytt kredilklimal som har växt fram under senare år. Kreditutbudet är slort, marknadsföringskanalerna har ökat i antal och hushällens valmöjligheter är många. Lönsamheten på hushållsul-läningen torde därtill vara bättre än pä flertalet andra affärsområden i bankerna. Ell uttryck för en tilltagande utläningskonkurrens är alt den överenskommelse om lägsta amorleringsvillkor som ingicks hösten 1986 mellan riksbanken och de olika kreditinstituten, upphörde alt gälla i febru­ari 1988 sedan den sagts upp av en avtalspart. Allt fler överträdelser hade dä noterats.

Börsfallet i Qol torde leda till större försiktighet vad gäller l.ex. värde­pappersbelåning. Effekterna på den samlade låneefterfrägan är dock osäk­ra. Den positiva börsutvecklingen hittills i år har återställt en slor del av höstens förmögenhetsförlusler. Hushållens dominerande förmögenhets­massa återfinns emellertid i småhus och bostadsrätter. Senare års kraftiga prisökningar har resulterat i etl betydande beläningsutrymme som bidrar lill osäkerheten om hushällens kredilanspråk framöver.

Hushållens stigande skuldsättning är elt internationellt fenomen. Ge­mensamma bakomliggande faktorer är kraftiga värdestegringar pä aktier och fastigheter samt avregleringar av de finansiella marknaderna. De svenska hushållens samlade lån från de större kreditgivarna banker, bo­sladsinstitul och finansbolag steg från ca 70% av disponibel inkomst åren

Tabell 10:2   Bostadsinstitutens utlåning, ändamålsfördelad

Förändring i miljarder kr.

1986

1987

Ställning 1987-12-31

Småhus

44,2

22,2

219,2

Nybyggnad

6,9

8,2

Om- och tillbyggnad

10.6

3,0

Annat

26,8

11,0

Bostadsrätter

2,8

2,2

6.5

Flerbostadshus

27,3

28,1

171,6

Kontorshus

7,1

3,3

27.6

Summa

82,3

56,6

431,6

Källa: Riksbanken

74

1984-85 lill ca 80% 1986 och 89% 1987. Bortsett från alt avvecklingen av Prop. 1987/88: 150 ullåningsregleringen lill viss del ledde till en överflyttning av lån till den Bilaga 1.1 reguljära marknaden visar ulvecklingen särskilt under 1987 all också en reell ökning i skuldsättningen skett. Med höga realräntor innebår della alt en ökad andel i hushällsbudgelen mäste avsättas för räntor och amortering­ar. En sådan ulveckling har emellerfid de senaste åren motverkats av alt ränteläget varil en ä tvä procentenheter lägre än under 1984-85. Den genomsnittliga amorleringsgraden har också hållits nere i samband med all hushållen givils möjlighet att sanera sin lånebild som följd av utlåningsreg-leringens avskaffande. Korta, dyra lån har kunnal läggas om lill länga, billigare lån. Den effekten bör dock bli mindre framöver. Amorleringsbör-dan torde i stället komma atl öka när de senasle årens netloupplåning börjar betalas av.

75

Innehåll

?>«? '987/88: 150

Bilaga 1.1

1

Sammanfattning  ........................................................ 

2

2

Den intemafionella utvecklingen   ................................ 

..... 

8

2.1

Allmän översikt....................................................... 

8

2.2

Länderöversikter   ................................................. 

II

3 Utrikeshandeln   ........................................................... 

18

3.1

Exporten   ............................................................. 

... 

18

3.2

Importen   ............................................................. 

22

3.3

Bytesbalansen ...................................................... 

23

4 Industrin   .................................................................... 

... 

26

4.1

Produktion ............................................................. 

26

4.2

Lönsamhet............................................................. 

... 

28

5 Arbetsmarknaden.......................................................... 

31

5.1

Sysselsättning ...................................................... 

31

5.2

Utbudet av arbetskraft   ....................................... 

34

5.3

Arbetslöshet och arbetsmarknadspoliliska åtgärder      

36

6 Löner och priser  .......................................................... 

38

6.1

Löner..................................................................... 

38

6.2

Priser   ..........    ..................................................... 

40

7 Hushållens ekonomi och privat konsumfion  ................. 

44

7.1

Hushållens disponibla inkomster........................... 

44

7.2

Privat konsumtion och sparande  ......................... 

47

8 Investeringar................................................................ 

51

8.1

Inledning............................................................... 

51

8.2

Näringslivels investeringar..................................... 

52

8.3

Bosladsinvesteringar ............................................ 

54

8.4

Byggnadsverksamhet............................................ 

56

8.5

Lagerinvesleringar ................................................ 

58

9 Den offentliga verksamheten........................................ 

60

9.1

Den offentliga sektorn och samhällsekonomin....... 

60

9.2

Statsskulden och den offentliga förmögenheten... 

62

9.3

Staten  .................................................................. 

63

9.4

Socialförsäkringsseklorn........................................ 

65

9.5

Kommunerna   ...................................................... 

66

10 Kapitalmarknaden  ...................................................... 

69

10.1

Ränteutvecklingen inlernalionelll.......................... 

69

10.2

Räntor och valutaflöde i Sverige........................... 

70

10.3

Aktiemarknaden .................................................. 

72

10.4

Utlåning och sparande......................................... 

73

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988                                76

Bilaga 1.2

Svensk ekonomi 1988-1991

Treårskalkylerna 1988

En bedömning av svensk ekonomi 1989-1991

1    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 1.2

Innehåll

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2

Förord

1

Inledning..................    .................................................. 

7

2

De senaste årens utveckling.......................................... 

9

En fortsatt gynnsam internafionell ulveckling................. 

9

Minskade obalanser i svensk ekonomi........................... 

10

Stark inhemsk efleifrågeulveckling................................. 

12

Hög aktivitet med tendens till överhettning................... 

16

Löner - priser - arbetslöshet.......................................... 

17

Försämrad bytesbalans................................................. 

19

Alllför lågt finansiellt sparande ...................................... 

22

Stigande realinkomsler i hushållsseklorn....................... 

23

3 Utgångspunkter och huvudfrågor................................... 

25

Problemet med bytesbalansen har ändrat karaktär...... 

25

Lågt sparande i hushållen............................................. 

27

Överskott i det offentliga sparandet krävs..................... 

27

Löneökningslakten är fortfarande för hög...................... 

.. 

28

4 Internationell bakgrund.................................................. 

31

Fortsall stora externa obalanser ................................... 

31

Tillväxt under anpassning.............................................. 

31

Risk för en sämre ulveckling .......................................... 

35

5 En väg mot balans.......................................................... 

39

Utvecklingens grunddrag............................................... 

39

Högt kapacitetsutnyttjande i industrin........................... 

44

Forlsall ökande arbetsutbud.......................................... 

46

Dämpade löneökningar ger bättre bytesbalans............. 

47

Sparproblemet har ändrat karaklär................................ 

49

Osäkerhet om hushållens sparande............................... 

50

Skatlelryckel i slort sett oförändrat  .............................. 

53

Sparandel i socialförsäkringsseklorn faller .................... 

55

6 Några alternativa utvecklingsvägar................................ 

57

Högre löneökningar....................................................... 

57

En sämre inlernationell utveckling.................................. 

63

7 Sammanfattning och slutsatser...................................... 

67

Kostnadsutvecklingen etl problem på sikt...................... 

67

Sparandel är för lågt...................................................... 

.. 

68

En väg mol balans ......................................................... 

69

Större löneökningar slår på sysselsättningen................ 

71

Risk för en sämre inlernationell utveckling..................... 

72

Förord

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2

1 denna bilaga analyseras den ekonomiska ulvecklingen under perioden 1989-1991. Med hjälp av finansdepartementets beräkningsmodeller be­skrivs en forlsall väg mol balans för den svenska ekonomin. Därtill görs känslighelsanalyser, som åskådliggör konsekvenserna för den ekonomiska ulvecklingen i Sverige av förändringar i några centrala variabler; den inhemska pris- och löneökningslaklen saml den inlernationella ulveckling­en.

Syftet med treårskalkylerna är all ge ell diskussions- och beslutsunder­lag för utformningen av den ekonomiska politiken under de närmaste åren. De kompletterar därmed beräkningarna i nalionalbudgeien, som tradilio­nelli genomförs med elt eltärigl perspektiv.

I den senasle långtidsutredningen från är 1987 gjordes bedömningar fram lill år 1995. 1 denna bilaga görs förutom en framåtblickande analys även en jämförelse mellan långtidsutredningens s. k. balansallernaliv och ulveck­lingen under åren 1987-1988. En motsvarande bedömning har redovisats i tidigare Ireårskalkyler.

Arbetet har utförts inom finansdeparlemenlels långsiktsenhet under led­ning av planeringschefen Klas[REDACTED_EFTERNAMN] och deparlemenlsrädet Lars Hei­kensten. 1 den grupp som ulfört arbetet har vidare deltagit kanslirådet Rein Hinno saml deparlemenlssekreterarna Lars[REDACTED_EFTERNAMN], Ingvar Linse och Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]. Underlag till vissa i treårskalkylerna ingående texter har skrivits av kanslirådet Kurt Arne[REDACTED_EFTERNAMN] och departementssekreterare Claudio Vedovato. Ansvarig för utskriftsarbelel har varil Äsa[REDACTED_EFTERNAMN].

1   Inledning

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2

För den ekonomiska politiken krävs etl beslutsunderlag som sträcker sig längre än det ettåriga perspektiv som nationalbudgelarna traditionellt har haft. Ett sädant underlag ges i långtidsutredningen som numera publiceras vari tredje är, senast 1984 och 1987. Under de två mellanliggande åren utarbetas särskilda ireårskalkyler i anslutning lill komplelleringsproposi­tionen. Tidigare har ireårskalkyler publicerats 1983, 1985 och 1986.

Treårskalkylerna kan ses som rullande årliga uppföljningar av långlids-ulredningarna. I de senaste länglidsulredningarna har den ekonomiska ulvecklingen analyserats i flera tidsperspektiv. I de längre perspektiven koncentreras huvudintresset på strukturella förändringar, resursernas an­vändning och ekonomins funklionssäll. 1 del kortaste perspektivet las hänsyn även lill konjunkturläget. Frågan är om den ekonomiska ulveck­lingen under de närmaste åren kan vänlas vara förenlig med de på längre sikt uppställda balansmålen. Treårskalkylerna ägnas ål de sislnämnda frågorna. De ger därmed ell underlag för utformningen av stabiliseringspo­litiken under de närmaste åren.

Kalkylerna i de senaste länglidsulredningarna har karakteriserats som kravanalyser. Orsaken är alt kalkylerna syftar lill atl åskådliggöra vad som krävs av den ekonomiska politiken och av ekonomins funktionssätt för atl uppnå vissa specificerade mål för den ekonomiska politiken. Treårskalky­lerna ansluter sig lill detta angreppssätt. De beräkningar som redovisas skulle emellertid också kunna beskrivas som betingade prognoser. De syftar till att beskriva en sannolik ekonomisk utveckling om elt antal olika redovisade antaganden och förutsättningar uppfylls. Beräkningarna i före­liggande ireårskalkyler utgår exempelvis frän vissa angivna anlaganden om världsmarknadslillväxt, internationell inflationstakt och växelkursutveck­ling.

Den internationella ulvecklingen kan vi inte påverka. Däremot är t. ex. löneökningslakten i den svenska ekonomin, liksom den offentliga sektorns tillväxt, påverkbara genom ekonomisk politik. I den balanserade utveck­lingsväg för den svenska ekonomin som beskrivs i årets Ireårskalkyler har förutsatts en löneökningslakt saml en offentlig utgiftsökningslakl som möjliggör atl samhällsekonomin utvecklas i en önskad - av olika målvari­abler angiven - riktning. I denna mening innehåller alltså treårskalkylerna kravkalkyler.

Analysen har utförts med hjälp av finansdepartementets modell för aggregerad meddfrislig analys, AMMA'. Kalkylerna avser treårsperioden

' AMMA presenteras i Metoder, modeller och beräkningar, bilaga 1 lill Långtidsut­redningen 1987. Nya ekonometriska skattningar har gjorts av en del av de i AMMA ingående sambanden.

1989-1991. Uppgifterna för basåret 1988 bygger pä de bedömningar som     Prop. 1987/88: 150

presenteras i den reviderade nalionalbudgeien (RNB 1988).

Bilaga 1.2

I kapitel 2 redogörs för de senasle årens ulveckling. Denna jämförs med balansalternalivet i Långtidsutredningen 1987 (LU 87) vad avser ulveck­lingen under 1987 och 1988. Syftet är alt fastställda vilka avvikelser som förefaller ha inträffat redan i detta initialskede av LU:s balansbana.

Mot denna bakgrund diskuteras i kapitel 3 utgångspunkterna och huvudfrågorna för den fortsatta analysen av utvecklingen fram till 1991.

För all kunna analysera den svenska ekonomins utveckling krävs atl en internationell bakgrund preciseras. Detta sker i kapitel 4. Osäkerheten om den inlernaliondla ulvecklingen under kommande är - inle minsl som en följd av rådande obalanser i världsekonomin - gör att del har funnits anledning alt redovisa flera alternativa ulvecklingsbilder.

I kapitel 5 och 6 presenteras resultaten av kalkylerna för svensk ekono­mi 1989-1991. Detta görs dels i etl huvudalternativ av kravkaraklär, dels i elt par olika alternativ där konsekvenserna av variationer i bl. a. löneök­ningslakl och världsmarknadstillväxt belyses.

I det sista kapitlet sammanfattas kalkylerna och dras några slutsatser rörande slabiliseringspoliliken under de närmaste åren.

2 De senaste årens utveckling

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.2

Den stabila internationella konjunkturen har tillsammans med del fortfa­rande goda konkurrensläget för svenskt näringsliv och den framför allt under senare år starka inhemska efterfrågan medfört en i många avseenden gynnsam utveckling för den svenska ekonomin. Produktionen och syssel­sällningen har ökat både i ekonomin som helhet och i industrin. En kraftig utbyggnad har också skett av industrin, vilket år nödvändigt för all det skall vara möjligt alt pä sikt upprätthålla en hög tillväxt. Den internatio­nellt sett låga arbetslösheten har kunnal pressas ner ytterligare. Samlidigl har de finansiella obalanserna i ekonomin minskal.

Även om Sveriges ekonomi har förstärkts på flera för den framlida utvecklingen väsentliga områden är bilden inle genomgående positiv. In­flationen har varil snabbare än genomsnittet för övriga industriländer. Della beror framför allt på all våra lönekoslnader har ökat påtagligt mer än omvärldens, vilkel i sin tur har sin bakgrund bl. a. i den låga arbetslösheten och det starka efterfrägelägel pä arbetsmarknaden. Den privata konsum­tionen har samtidigt stigil snabbare än hushällens reala disponibla inkoms­ter, med en fortgående minskning av sparkvoten som följd. Underskotlel i den konsoliderade offentliga sektorns finansiella sparande har visserligen vänts i elt överskott, men detta har inle varil tillräckligt för atl balansera sparandeunderskotlen i andra sektorer. Sveriges affärer med omväriden visar äter etl negativt saldo.

I detta kapitel studeras de senaste årens utveckling i samhällsekonomins olika delar mera i detalj. Bl. a. jämförs den faktiska ulvecklingen 1987 och den som beräknats för 1988 med den som i LU 87 angavs vara förenlig med god tillväxt och hög sysselsättning vid bibehållen yttre och inre balans i ekonomin. Avsikten är atl illustrera de stabiliseringspoliliska problem vi står inför i dag och ge en bild av deras betydelse. Därmed läggs en grund för den kommande analysen av den ekonomiska utvecklingen under åren 1989-1991.

En fortsatt gynnsam internationell utveckling

Kalkylerna i LU 87 utgick frän en relalivi gynnsam bild av den internatio­nella ekonomiska ulvecklingen under de närmast framförliggande åren. Tillväxten i OECD-länderna hade visserligen försvagats något 1986 och 1987, men utredningen bedömde all de lägre oljepriserna och den lägre räntenivån skulle - med en viss eftersläpning - få en positiv effekt pä efterfrågan. BNP-tillväxten i OECD-omrädet förutsattes mol denna bak­grund uppgä lill 2,6 å 2,8 % per år fram lill 1990.

Utredningens bedömning baserades på förutsättningen all del federala

budgelunderskotlel i Förenta staterna skulle reduceras och atl den ekono-    Prop. 1987/88: 150 miska politiken i Västeuropa även i fortsättningen i huvudsak skulle inrik-    Bilaga 1.2 tas pä en konsolidering av de statliga finanserna.

Den förutsatta ekonomiska tillväxten beräknades leda till en årlig ökning av världshandeln med mellan 4 och 5%. För bearbetade varor bedömdes den exporlvägda marknaden öka med ca 4% per år. Den internationella inflationstaklen förutsattes bli 3-4% per är 1988-1990, mätt med konsu­mentprisindex. Oljepriserna antogs ligga kvar på den nominella nivä som rådde i slutet av januari 1987, dvs. 18 dollar per fat, under resten av 1980-talel.

Som framgår av tabell 2.1 blev både produktionens och världshandelns tillväxt någol högre 1987 än vad som förutsattes i LU 87. Ell orosmoment i den internationella utvecklingen utgör emellertid de stora obalanser som under första hälften av 1980-talel byggdes upp i världsekonomin. De har inte reducerats i den takt som förutsattes i LU 87.

Tabell 2.1 Internationell utveckling 1985-1988.

Procentuell förändring

1985

1986

Enligt LU 87 1987       1988

Utfall 1987

1988"

Bruttonationalprodukt, OECD

Världshandel med bear­betade varor, volym''

3,2 8,8

2,8 8,8

2,5 4,3

2.6

3,8

3,0

4,5

2.7 5.0

° Prognos enligt RNB 1988. '' Avser 14 OECD-länder.

Källa: OECD Economic Outlook, december 1987, LU 87 och finansdepartementet.

De kvarstående obalanserna anses av många vara en huvudförklaring till börskrisen i oklober 1987. Denna häri sin tur fåll vissa negativa effekter på produktions- och efterfrågeulvecklingen. Likväl har nedgången inle blivit så stark som mänga befarade i höstas. Ulvecklingen synes ha stabiliserats i början av 1988. Under förutsättning atl fortsalla kriser kan undvikas be­döms BNP-ökningen inom OECD-omrädet bli ca 2 3/4% 1988. Della torde innebära all världshandeln med bearbetade varor kan öka med ca 5%, vilkel är någol högre än vad LU 87 räknade med. Trois alt produktionen ökar någol långsammare än 1987 förutses inflationen ligga kvar på ungefär samma nivå. Samlidigl kvarstår arbetslösheten på en myckel hög nivå i större delen av Europa.

Minskade obalanser i svensk ekonomi

Diagram 2.1 visar utvecklingen under senare år för fyra centrala ekono­

misk-politiska variabler: arbetslöshet, inflation, budgetunderskott och by­

tesbalans. Utvecklingen har sedan 1982 gäll i myckel gynnsam riktning.

Underskottet i statens budget beräknas under 1988 komma i paritet med

10

Diagram 2.1 Sveriges balansproblem 19821988.

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.2

-15.0

-10.0

-5.0

Källa: Finansdepartementet.

vad som i LU:s balansallernaliv angavs för 1990 som mäl för en ulveckling mol återställd balans i ekonomin. Även arbetslösheten närmar sig den målsalta nivån. Ocksä inflationen är väsenlligl lägre än 1982. Den är dock inle lika låg som i våra konkurrentländer. Detta är en orsak lill all ulveck­lingen beräknas vända för bytesbalansens saldo, som 1988 äter bedöms bli negativt. Bakom den låga arbetslösheten, förhållandevis snabba inflatio­nen och försämrade bytesbalansen ligger en kraftig eflerfrågelillväxt som kommil lill stånd trots atl den offentliga sektorns finansiella sparande har förbälirals kraffigl.

Del kan vara av intresse all jämföra Sverige med de europeiska OECD-länderna. Del mest markania år den låga arbetslösheten i Sverige. I hela OECD-Europa beräknas arbelslösheten uppgå till ca 11 % 1988. att jämfö­ra med mindre än 2% i Sverige. Ocksä den offentliga sektorns finansiella sparande - den i den inlernationella statistiken vanligare indikatorn på den offentliga sektorns finansiella ställning än del i diagram 2.1 angivna budget­saldol - är väsentligt bättre i Sverige (-1-2.5% av BNP 1988) än vad del genomsniltligl sett är i de europeiska OECD-länderna (-3,6%).

Den ekonomiska lillväxllakten beräknas 1988 bli minsl lika hög i Sverige som i OECD-Europa. Däremot beräknas bytesbalansen i Sverige visa ell underskott motsvarande 1,0% av BNP medan elt överskott pä 0,4% av BNP förutses i OECD-Europa (i Förbundsrepubliken Tyskland förutses ell överskott på 3,2%).

Diagram 2.2 Konsumentpriser i Sverige och i OECD-länder 19751988.

Procentuell förändring

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

15.0

10.0

1975

1980

1985

Källa: OECD Economic Outlook, december 1987. och finansdepartementet.

Del är emellertid främst när del gäller inflafionstakten som Sverige ligger någol sämre till än genomsnittet för OECD-länderna. Av diagram 2.2 framgår dock atl prisslegringstaklen i Sverige ungefäriigen har halverats sedan 1982 och alt den fram lill 1987 närmat sig den genomsnittliga nivån för OECD-länderna. Nedgången har dock upphört sedan 1986 och 1988 förväntas inflationen bli nägot högre än under de tvä närmast föregående åren.

Den snabbare inflalionstaklen påverkar tillsammans med det inhemska efterfrägelägel bytesbalansens utveckling. Som en effekt av devalveringar­na 1981 och 1982 och av en återhållen inhemsk efterfrågan reducera­des visserligen underskotlel i bytesbalansen mycket snabbt från den re­kordhöga nivån 1982 så all ell mindre överskott kunde noteras redan 1984. Därefter har saldot åler varil negativt (förutom 1986), även om underskot­tet under dessa år legal på en väsentligt lägre nivå. Bedömningen för 1988 lyder dock pä en viss försämring i förhällande till de föregäende åren.

Utvecklingen under den tidsperiod som illustreras med diagram 2.1 har således inneburit en mycket kraftig reduktion av uigångsårels slora oba­lanser. Inflationens och bytesbalansens ulveckling utgör dock en källa till oro.

Stark inhemsk efterfrågeutveckling

En mer detaljerad beskrivning av den svenska ulvecklingen under peri­oden 1985-1988 ges i tabell 2.2. I genomsnitt för åren 1987 och 1988 beräknas BNP-ökningen bli 2.5 %, vilkel är någol mer än i den balanserade ulveckling som beskrevs i LU 87. De olika eflerfrågekomponeniernas

12

ulveckling visar dock icke obetydliga avvikelser frän den i LU 87 angivna    Prop. 1987/88: 150 banan. Den privala konsumlionen har forlsall all öka i en betydligt snabba-    Bilaga 1.2 re takt än landels totalproduktion. Den starka konsumtionseflerfrågan har lett lill all ocksä nettoimporten ökat alllför snabbi.

Tabell 2.2 Försörjningsbalans 1985-1988.

Fasta priser, procentuell förändring

1985

1986

Enligt LU 87 1987       1988

Ulfall

1987

1988='

Bruttonationalprodukt

2,1

1.2

2,2

1,8

2.8

2,2

Import av varor och

tjänster

8,0

5,6

4,0

3.2

6.9

4,9

Tillgång

3,5

2,2

2.7

2.1

3.8

2,9

Privat konsumtion

3,0

4,3

3,0

2,2-

4,1

3,0

Offentlig konsumtion

2,1

1,3

1.0

0,5

0,7

1.1

Stat

0,5

2,6

-0,3

-1,0

-0,6

0,8

Kommuner

2,7

0,8

1.5

1,0

1,1

1,3

Bruttoinvesteringar

6,0

-1,0

2.5

2.2

7,5

3,8

Industri

19,2

-2.9

12.2

-0.9

13,6

9,0

Lagerinvesteringar''

0,6

-0,5

0,4

0,1

-0,3

0,3

Export av varor och

tjänster

2,2

3,2

2,5

3,0

4,8

2,7

Användning

3,5

2,2

2,7

2,1

3,8

2.9

Inhemsk efterfrågan

4,0

1.9

3.0

1,4

3.4

3,0

" Prognos enligt RNB 1988.

'' Förändring i procent av föregående års BNP.

Källa: LU 87 och finansdepartementet.

Den offentliga konsumtionens tillväxttakt dämpades kraftigt under 1987. Under 1988 beräknas emellertid den offentliga konsumtionen äter öka i en snabbare takt, som bäde för stal och kommuner ligger över vad som angavs i LU:s balansallernaliv.

Positiv med tanke på framliden är uppgången i bruttoinvesteringarna, främsl inom industrin. Sålunda beräknas industriinvesteringarna öka från 1982 till 1988 med sammanlagt 70%. De har därmed mer än äterhämlal det starka fallet åren 1977 och 1978, följt av en slagnalionsperiod l. o. m. 1982. Uppgången har möjliggjorts av en förmånlig ulveckling av förelagens lön­samhet efter devalveringarna 1981 och 1982. Sålunda steg industrins vinst­andel, uttryckt som brulloöverskotlets andel av förädlingsvärdet, från 22.1 % 1981 till 33,2% 1984. Därefter beräknas vinstandelen ha varil i slort sett oförändrad och 1988 uppgå till 32,1 %.

Diagram 2.3 visar ulvecklingen 1975-1988 för näringslivets brulloinve-steringar (exklusive bostadsbyggandet) i Sverige och i de europeiska OECD-länderna. Sedan 1980 har dessa invesleringar i Sverige utvecklats i samma riktning som i våra vikligasle konkurrentländer. En del av den stora nivåskillnaden från perioden 19771982 har emellertid hämtats in.

13

Diagram 2.3 Privata bruttoinvesteringar exkl. bostadsbyggandet i Sverige och i de europdska OECD-länderna 1975-1988.

Index: 1975=100

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

150.0

140.0 -

130.0-

80.0

1975

1980

1985

Källa: OECD Economic Outlook, december 1987. och finansdepartementet.

De senasle årens ulveckling sammanfallas i tabell 2.3, som visar de olika eflerfrågekomponeniernas och den totala produktionens utveckling.

Tabell 2.3 Olika BNP-komponenters och bruttonationalproduktens utveckling 1985-1988.

I procent av BNP föregående år, fasta priser.

1985

1986

1987

1988"

Konsumtion Investeringar Nettoexport Bruttonationalprodukl

2,0 1,8

-1,7 2,1

2,5 -0,7 -0.7

1,2

2,2

1.1

-0,6

2.8

1,8 l.I

-0,7

2,2

= Prognos enligt RNB 1988. Källa: Finansdepartementet.

Under åren 1985-1988 beräknas någol mer än hela tillväxten av vår samlade produktion ha använts för höjd konsumlionsvolym. Den helt dominerande delen faller pä privat konsumtion, medan den kommunala konsumtionens ökning svarar för i genomsnitt 0,3 procentenheter och den statliga för mindre än 0.1 procentenheter per år.

Eftersom konsumlionen och invesleringarna sammantagna har ökat snabbare i volym än landels totalproduktion har importen ökat snabbare än exporten.

14

Diagram 2.4 Bruttonationalprodukt, konsumtion och kapitalbildning" 1975-1988.

1980 års priser, index: 1975=100

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.2

130."

90

,''' Kapitalbildning

80--

1975

-T----- r---- -r-

I----- 1----- 1----- 1----- 1----- [----- r-

1980

1985

" Med kapitalbildning avses summa investeringar och nettoexport. Källa: Konjunkturinstitutet och finansdepartemenlel.

I diagram 2.4 ges en återblick av brullonationalproduklens, den totala konsumtionens och kapitalbildningens utveckling i elt någol längre tids­perspektiv. Med kapitalbildning (som ofta också kallas sparande) avses summan av investeringar och netloexport. Medan konsumtionen innebär en omedelbar förbrukning av produktionsresultatet påverkar förändringar­na i invesleringar och netloexport landels förmögenhelsposition och där­med förulsätlningarna för den framlida ulvecklingen.

Under perioden 1975-1982 steg konsumlionen snabbare än landels to­talproduktion. Detta skedde pä bekostnad av invesleringarna och netloex­porlen. Resultatet blev minskad kapitalbildning. Åren 1983 och 1984 ökade däremot kapitalbildningen starkt, del förslå årel genom en snabb ökning av nettoexporten och del andra året genom en betydande uppgång i investe­ringarna. Investeringsuppgången fortsatte även under 1985, medan net­loexporlen föll igen.

Sett över hela perioden 1975-1988 har såväl bruttonalionalprodukt som konsumtion och kapitalbildning ökat med i genomsnitt 1,7% per år. Den oförmånliga utvecklingen med svag kapitalbildning fram till 1982 har där­med brutits. Detta är emellertid inle tillräckligt eftersom bidraget lill kapi­talslocken av en visserligen snabb ökning av kapitalbildningen under en­dast ett par år inte förmår kompensera den mycket svaga utvecklingen under en längre tidigare period.

15

Hög aktivitet med tendens till överhettning

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2 

Aktiviteten i svensk ekonomi var myckel hög under 1987. Både sysselsätt­ning och produktion steg detta är snabbare än i den balanserade utveck­lingsbana som LU 87 tecknade. Uppgången faller helt pä det privata näringslivet, där ulvecklingen i främsl byggnadsverksamheten kraftigt översteg den prognoslicerade.

1 tabell 2.4 visas produktionens, produktivitetens och sysselsättningens utveckling i industrin. Den snabba produktionsuppgången 1987 åstadkoms genom en motsvarande produktivitetsökning. I byggnadsverksamheten däremot ökade även sysselsällningen (i limmar) 1987 med 2,5%, vilket var 2 procentenheter mer än enligt LU:s prognoser.

I den privata tjänstesektorn beräknas produktionsökningen 1987 fill drygt 3%. Produktiviteten beräknas ha stigit med ca I % och sysselsätt­ningen med ca 2%. I den offentliga ijänsleproduklionen beräknas produk­tionsökningen 1987 till ca 1/2%. Sysselsällningen har ökat i samma takl. Några produktivitetsförändringar förutsätts - enligl nationalräkenskaper­nas beräkningsmetod - inle ske i offentlig tjänsteproduktion.

Den totala produktionen beräknas ha ökat med 2,8% 1987. I LU 87 angavs denna ökning lill 2,2%. Sysselsättningsvolymen i limmar ökade med 1,5 % mol 0,8 % enligl LU 87.

För 1988 förutses en nägol långsammare total produktions- och syssel­sättningsökning, 2,2 resp. 1,3%. Båda dessa tal ligger någol högre än vad som bedömdes i LU 87. Detta har lett fill tilltagande svårigheter att rekrytera arbetskraft. Andelen industriföretag och byggnadsföretag som i konjunklurinstituteis barometrar angett brist på arbetskraft ökade markant under 1987. Situationen med en inom vissa sektorer olillfredsställd ar-belskraftseflerfrägan bedöms prägla utvecklingen även under 1988.

Sysselsättningsutvecklingen sedan 1985 redovisas i tabell 2.5. Räknat i antal personer steg sysselsättningen 1986-1987 med ca 36000 eller med 0.8%. Delta kan jämföras med en ökning av arbetskraftsulbudet pä ca 22 000 personer. Syssdsätiningslillväxlen under loppet av ärel var ännu kraftigare, nära 60000 personer. Samtidigt fortsatte medelarbetstiden per sysselsatt atl stiga. Denna ökning förutses dock upphöra under 1988.

Tabell 2.4 Produktion, produktivitet och sysselsättning inom industrin 1985-1988.

Procentuell förändring

1985

1986

Enligt LU 87 1987       1988

Utfall

1987

1988"

Produktion

Produktivitet.

Sysselsättning''

2,3

3,1

-0,8

-0,1

1,0

-1,1

2,8 2.4 0,4

1,8 1,7 0.2

3,0 2,6 0.4

3.0

2,5 0,5

" Prognos enligt  1 timmar. Källa: LU 87 oc

RNB 1988.

h finansdepartementet.

16

Tabell 2.5 Arbetskraftsutbud, sysselsättning och arbetslöshet 1985-1988.

Procentuell förändring

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

Enligt LU 87

Utfall

1985

1986

1987

1988

1987

1988"

Arbetskraftsulbud

(antal personer)

0,8

0,5

0,6

0,5

0.5

1,0

Sysselsättning

(antal personer)

1,1

0,6

0.7

0.6

0,8

1,3

Veckoarbetstid

(antal limmar)

0,4

0,1

0,7

0,0

0,6

0,0

Sysselsättning

(antal timmar)

1,3

0,5

0,8

0,6

1,5

1.3

Arbetslöshet, % av

arbetskraften, nivå

2.3''

2,2

2,1"

2,0"

1,9

1,7

" Prognos enligt RNB 1988.

'' Siffrorna har reviderats med hänsyn till omläggningen av mätmetod i AKU. I LU

87 angavs arbetslösheten för 1987 lill 2,6% och för 1988 lill 2.5%.

Källa: LU 87 och finansdepartemenlet.

Ulvecklingen har resulterat i en nedgång av arbelslösheten från 2,2 % ay arbetskraften 1986 lill 1,9% 1987 och de beräknade 1,7% 1988. Samlidigl har antalet sysselsatta i arbetsmarknadspoliliska ätgärder kunnat dras ner från 54 000 under 1986 lill 40 000 under 1987. För 1988 beräknas motsva­rande siffra lill 30 000.

Löner - priser - arbetslöshet

De nominella timlönerna för samtliga löntagare ökade 1987 med ca 6 1/2 %. Då de nominella lönerna steg snabbare än den inhemska prisnivån blev 1987 del andra årel i rad med starkt stigande reallöner i genomsnitt för löntagarna. I RNB 1988 baseras bedömningarna på en lönestegringstakl på 6%.

För atl få en bild av hur arbetsgivarnas lönekoslnader ökar bör lill limlöneslegringen 1987 läggas ytteriigare 1/2 procentenhet till följd av höjningar av de lagstadgade och avtalsreglerade sociala avgifterna. Nägol motsvarande påslag förekommer inle 1988 eftersom de tidigare beslutade höjningarna av arbetsgivar- och egenavgifter samt ATP-avgiften neutrali­seras genom en sänkning av den allmänna löneavgiften.

Från inlernaliondl konkurrenssynpunkt är industrins lönekoslnadsul­veckling av särskill intresse. År 1987 beräknas limlönerna för industriarbe­tare ha stigil med ca 4 % i OECD-området och en lika stor stegring förutses för 1988.1 Sverige steg limlönerna 1987 med ca 6 1/2% och timlönekoslna-den med ca 7%. Ökningen i den svenska industrins limlönekoslnader 1987 blev därmed I procentenhet högre än enligl kalkylerna i LU:s balansaller­naliv. Ar 1988 kommer löneökningslaklen att bli väsentligt högre än vad LU 87 bedömde vara önskvärt (tabell 2.6).

2    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 1.2

Tabdl 2.6 Pris- och löneutvecklingen 1985-1988.

Prop. 1987/88: 150

Procentuell föländring

Bilaga 1.2

1985

1986

Enligt

LU 87

 Utfall

1987

1988

1987

1988"

Timlön'' Konsumentpris*

7.5 6,9

7.4 5,0

6,0

4,9

3.0

2,7

6.4 5,1

6,0

5,5

" Prognos enligt RNB 1988.

" Industrin.

' Implicit deflator för privat konsumtion.

Källa: LU 87 och finansdepartementet.

Man kan normalt inte räkna med atl denna uppgång i våra relativa lönekostnader motverkas av en förmånligare produkliviieisutveckling i Sverige jämfört med våra konkurrentländer. Exempelvis steg enligl OECD:s slalislik produkfiviteten i näringslivet under perioden 1979-1985 i exakt samma takl i Sverige som i genomsnill för OECD-området.

I LU 87 konstaterades att sambandet mellan inflation och arbetslöshet har förändrats under 1970- och 1980-lalen i flera länder. Den arbetslöshet som är förenlig med en viss inflationstakt har stigit under 1980-lalel; den s.k. Phillipskurvan har förskjutits utåt. Även i Sverige angavs en viss motsvarande förskjutning ha ägt rum. De senasle årens ulveckling i Sveri­ge har emellertid gått i motsatt riktning; en inflationslakt på mellan 4 och 5 1/2% åren 19861988 har varil förenlig med en successiv minskning av arbelslösheten. I denna mening har Sverige, jämfört med omvärlden, för-bätlral sin förmåga all åsladkomma låg inflalion och låg arbetslöshet samlidigl.

Diagram 2.5 visar hur sambandet mellan inflalion och arbetslöshet har utvecklats i Sverige i förhällande lill i övriga industriländer. Arbelslöshe­ten har under hela den i diagrammet redovisade perioden varil lägre i Sverige än i OECD-länderna i genomsnitt. Förskjutningen över liden mol vänster i diagrammet beror på alt arbetslösheten har ökat starkt i OECD-länderna. medan den i Sverige varierat endast i mindre utsträckning och under de senasle åren sjunkil.

Ulvecklingen sedan 1982 är av särskilt intresse. Under de första åren pä 1980-lalel var prisslegringslakten i Sverige något snabbare än i OECD-län­derna i genomsnill. Som väntat steg den relativa inflationen i Sverige efter devalveringen 1982. Efter 1985 har della gap emellertid minskat ulan någon negaliv förändring i relativ arbetslöshet. Tvärtom har den relativa arbelslöshelssitualionen förbällrats. 1 en omvärld med hög arbetslöshet och relalivi låg inflalion har Sverige således lyckats med all både öka sysselsättningen och pressa ner landels relativa prisläge.

Diagram 2.5 Inflation och arbetslöshet i Sverige relativt OECD-länderna 1970-1988.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

Anm: På den vertikala axeln anges differenser mellan inflationstakterna ikonsu-mentprisernas procentuella förändring från föregående år) i Sverige och i OECD-länderna som genomsnitt. Pä den horisontella axeln anges motsvarande differenser avseende arbetslöshet (antal arbetslösa i procent av arbetskraften).

Källa: OECD Economic Outlook, december 1987. och finansdepartementet.

Försämrad bytesbalans

Som en effekt av devalveringarna 1981 och 1982 förbättrades Sveriges bytesbalans kraftigt från det rekordhöga underskotlel 1982 på ca 22 miljar­der kr. Ulvecklingen med ständiga underskoll sedan 1974 kunde härige­nom brytas och både 1984 och 1986 visade bytesbalansen åler ett över­skott.

Kalkylerna i LU 87 utgick ifrån att denna förbättring av ulrikesbalansen borde bli beslående. Med den i utredningen förutsatta lönekostnadsul­vecklingen bedömdes de svenska företagen gradvis kunna förbättra sin konkurrenskraft på såväl export- som hemmamarknaden sä att ett över­skoll skulle uppnås även under den följande kalkylperioden. Som en följd av den förutsatta dämpningen av den inlernaliondla konjunkturen och de alllför höga lönekoslnadsökningarna under föregående år beräknades dock bytesbalansen saldo försämras nägol fram lill 1988 (tabell 2.7).

19

Tabdl 2.7 Bytesbalans 1985-1988.

Prop. 1987/88: 150

Miljarder kr., löpande priser

Bilaga 1.2

1985

1986

Enligt 1987

LU 87 1988

Utfall

1987

1988"

Handelsbalans Tjänste- och trans­fereringsbalans Bytesbalans

14,5

-25,7 -11,2

30.9

-24.1 6.9

27

-23 4

 23

-22 1

22.3

-27.5 - 5.2

21.7

-32,5 -10,8

" Prognos enligt RNB 1988.

Källa: LU 87 och finansdepartementet.

Som framgår av tabellen blev bytesbalansens saldo negativt under 1987 och beräknas försämras yllerligare under 1988. Utfallet 1987 blev ca 10 miljarder kr. sämre än vad som angavs i LU 87. Ungefär hälften berodde på ett lägre överskoll på handelsbalansen och hälften på elt större under­skott på tjänste- och transfereringsbalansen.

En motsvarande jämförelse mellan LU och bytesbalansens beräknade ulfall 1988 visar en försämring pä ca 12 miljarder kr., varav 11 miljarder kr. avser tjänste- och transfereringsbalansen.

Det bör dock noteras atl del råder en viss osäkerhet kring bytesbalans-siffrorna för 1987 och 1988. Della hänger bl. a. samman med alt del har uppstått en diskrepans mellan riksbankens och nationalräkenskapernas redovisning av tjänsle- och transfereringsbalansen. Orsaken är alt riksban­ken fr. o. m. 1987 använder elt annat stafistikunderlag. Uppgifterna i tre­årskalkylerna - liksom i RNB 1988 - bygger pä riksbankens redovisning.

I tabell 2.8 visas exporlen av bearbetade varor som svarar för ca 85% av del totala varuexportvärdel - tillsammans med den för denna export bestämmande marknads- och prisutvecklingen. Som framgår har världs­marknaden under 1987 vuxit något snabbare än vad som förutsattes i LU. Motsvarande förhällande beräknas gälla även 1988. Världsmarknadspri­serna steg under 1987 någol långsammare och de svenska exportpriserna endast obetydligt snabbare än enligl LU. Atl våra relativpriser, säsom de mäts i tabell 2.8, inte ökade mer under 1987 - trots en betydligt snabbare ökning av lönekostnaderna i Sverige än. i våra konkurrentländer - sam­manhänger bl. a. med att den svenska kronan genom valutakorgens kon­struktion deprecierats gentemot en korg av valutor vägd med hänsyn lill de 14 ledande konkurrentländernas betydelse för svensk export.

Uppgången i Sveriges relativpriser gentemot konkurrentländerna under 1987 beräknas i sin tur ha lett lill endast en obetydlig minskning av marknadsandelarna. Detta kan vara etl tecken på alt de omfattande inves­leringarna medförl en modernisering av näringslivel som förbättrat den svenska industrins ställning pä våridsmarknaden.

20

Tabell 2.8 Export av bearbetade varor" 1985-1988.

Prop. 1987/88: 150

Procentuell förändring

Bilaga 1.2

1985

1986

Enligt

LU 87

Utfall

1987

1988

1987

1988"

Världsmarknadstillväxt

8.8

8,8

4.3

3.8

4,5

5,0

Världsmarknadspris. .SEK

4,9

-0.3

2.0

3.2

1.3

2.7

Svensk exportpris. SEK

6,0

2.6

2.5

2.3

2.9

3.4

Relativpris

1.0

2.8

Ö.5

-0.8

1.5

0,7

Sveriges marknadsandel

-1.6

-2.5

-1.0

0.0

-0.1

-0.8

Svensk exportvolym

7.1

6.1

3,3

3.7

4.4

4.2

Anm: Exportmarknadstillväxt avser importökningen av bearbetade varor till olika länder sammanvägt med ländernas andelar som mottagare av svensk export av bearbetade varor. OECD-ländernas importpriser vägs samman på motsvarande sätt.

" Avser 14 OECD-länder. " Prognos enligt RNB 1988.

Källa: LU 87 och finansdepartemenlet.

Förklaringen lill försämringen av handelsbalansen mellan 1986 och 1987 ligger alltså på importsidan. Varuimporten exkl. oljeprodukter beräknades i LU öka med 6,0% 1987. Den faktiska ökningen blev närmare 11%. Orsaken är alt den inhemska efterfrågan ökade starkare än vad som förut­sattes i LU. Del höga kapacileisulnytljandel bidrog dessutom till tämligen stora marknadsandelsförlusler pä hemmamarknaden. Denna utveckling motverkades emellertid lill viss del av en neddragning av oljelagren. Den låga oljeimporten under 1987 återspeglar således inle en eflerfrägeminsk-ning på oljeprodukter.

Den förväntade lägre ökningstakten 1988 för privat konsumtion samt för maskininvesleringar, vilka båda har slort imporlinnehåll, beräknas leda lill all ökningen av varuimporten stannar vid ca 5%. Eftersom den totala varuexporten samtidigt beräknas öka med ca 3%, leder detta till en viss ytterligare försämring av handelsbalansen i fasta priser. Räknat i löpande priser förutses däremot handelsbalansen visa ell i stort sett oförändrat överskott 1988 jämfört med 1987. Della beror på all de svenska exportpri­serna - speciellt råvarupriserna - förutses stiga något snabbare än im­portpriserna.

Försämringen av bytesbalansen mellan 1987 och 1988 beror således pä ell större underskott i tjänsle- och transfereringsbalansen (se tabell 2.7). Försämringen jämfört med 1987 uppgår till ca 5 miljarder kr. och jämfört med LU:s beräkning för 1988 lill 12 miljarder kr. Såväl högre räntor som en ökad utlandsskuld bidrar till stigande räntebetalningar 1988. Övriga trans­fereringar förutses öka lill följd av eftersläpningar i utbetalningarna av u-landsbislåndel.

Alltför lågt finansiellt sparande

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2 

Bytesbalansens saldo är definitionsmässigt lika med summan av de in­hemska sektorernas finansiella sparande. Den positiva ulveckling av by­tesbalansen som LU 87 räknade med innebar således ett motsvarande krav på utvecklingen av landels totala finansiella sparande. Samtidigt förutsat­tes en omfördelning mellan sektorerna äga rum. För att uppväga under­skotten i de icke finansiella företagens finansiella sparande, vilka var en följd av en förutsatt hög investeringsnivå (vilken i sin tur krävs för atl få lill sländ framtida tillväxt) ansågs del i LU 87 nödvändigt alt i första hand den offentliga sektorns finansiella sparande förstärktes i betydande omfattning, men också alt hushållen ökade sitt sparande.

Som visas i tabell 2.9 förstärktes den offentliga sektorns sparande redan under 1987, och detta i avsevärt större utsträckning än vad som angavs i LU. Det snabba omslaget i statens finansiella sparande, ca 40 miljarder kr. mellan 1986 och 1987, var en följd av en kraftig ökning av statsinkomster­na, med en samlidigl återhållen utgiftsutveckling (i löpande priser ökade statsinkomsterna 1987 med 16,4% och utgifterna med endast 3,1 %). Orsa­kerna lill denna uppgång i statsinkomsterna var i huvudsak dels den snabba inkomstulvecklingen i ekonomin, dels engångsskatten på livförsäk­ringsbolagens förmögeheter. Ulan engångsskatten hade statens finansiella sparande visat endast elt litet överskoll 1987.

Den totala skallekvolen (skaller och avgifter i procent av BNP) steg frän 51,5% 1985 lill 54,8% 1987 (exkl. engångsskatten på livförsäkringsbola­gens förmögenheter). I LU 87 beräknades skallekvolen 1987 lill 52,9% och förutsattes sjunka därefter. Av den faktiska ökningen pä 3,3 procentenhe­ter mellan 1985 och 1987 kan endast ungefär en halv procentenhet hänföras lill statsmakternas beslul om höjda indirekta skaller och arbetsgivaravgif­ter. Resten var en effekt av den snabba inkomstulvecklingen i ekonomin. Under 1988 beräknas skaltekvoten stiga fill 55,2%.

Under 1988 beräknas statsinkomsterna öka med 1,9 %. Hushållens skat­tebetalningar ökar långsammare till följd dels av alt lönesumman beräknas öka mindre, dels genom de ändringar i inkomslskallesyslemel som genom­förs 1988. Även de indirekta skatterna beräknas öka långsammare än 1987, lill följd av en mera återhållen ulveckling av den privata konsumtionen. Eftersom slalsulgifterna väntas stiga med 4,1%, beräknas överskottet i statens finansiella sparande 1988 sjunka med 7 miljarder kr. jämfört med 1987. Det är dock fortfarande över 30 miljarder kr. högre än i LU:s kalkyl.

Alltsedan ATP-systemet infördes har socialförsäkringssektorn haft slora sparandeöverskott. Detta uppgår f. n. till drygt 25 miljarder kr. och hänför sig huvudsakligen till AP-fonderna. Fondförändringarna för sjukförsäk­ringen och arbetslöshetskassorna är, i enlighet med de regler som gäller för dessa system, obetydliga.

22

Tabell 2.9 Finansiellt sparande i olika sektorer 1985

Miljarder kr., löpande priser

-1988.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

Enligt LU 87

Utfall

1985

1986

1987

1988

1987

1988"

Stat

Socialförsäkringssektor

Kommuner

-50

22 - 4

-25

24

-  5

-15

23

- 4

-25 21

- 7

15 26

_ 2

8

27 -  6

Summa offentlig sektor

-32

- 6

4

-11

39

29

Icke finansiella förelag Finansiella företag Hushål)

-22

35

8

-27

38

2

-19

28

-10

-23

44

- 9

-62

36

-18

-74

52

-18

Summa privat sektor

21

13

1

12

-44

-40

Bytesbalans

-11

7

3

1

- 5

-11

" Prognos enligt RNB 1988.

Källa: LU 87 och finansdepartementet.

De slora - och växande - sparandeöverskotlen i socialförsäkringssys­temet har under del senasle decenniet delvis balanserat underskotlen i slatens finansiella sparande. Uppgången i socialförsäkringssektorns finan­siella sparande bedöms emellertid upphöra under de närmaste åren. I förhållande till kalkylerna i LU 87 har dock socialförsäkringssektorns finansiella sparande utvecklats något förmånligare 1987 och beräknas göra så även 1988.

Företagssektorn visar en motsatt ulveckling i och med all det tidigare positiva finansiella sparandet vändes fill ell underskott pä närmare 30 miljarder kr. 1987. Också för 1988 förutses etl slort underskott. Denna utveckling avviker kraftigt frän kalkylerna i LU 87, men är i huvudsak önskvärd i den meningen att den sammanhänger med en omfattande inves­teringsverksamhet. Vidare har företagens skattebetalningar ökat kraftigt. Försämringen sker huvudsakligen hos de icke finansiella företagen vars underskott i finansiellt sparande beräknas stiga från 27 miljarder kr. 1986 lill 74 miljarder kr. 1988.

Den avsevärda förbättringen i den offentliga sektorns finansiella sparan­de var emellertid fillräckligt stor för att motverka den negativa sparande-utvecklingen i företagssektorn under 1987. Bytesbalansen hade således även 1987 visat elt överskott om inle samlidigl hushållens finansiella sparande hade vänts i etl underskott pä närmare 18 miljarder kr. Eftersom beräkningarna för hushällssektorns inkomster och utgifter lyder på elt sparandeunderskott av storleksordningen 18 miljarder kr. ocksä under 1988, utgör del negativa sparandet i hushållssektorn ell allvariigt problem.

Stigande realinkomsler i hushållssektorn

För ulvecklingen av hushållens inkomster är lönerna av avgörande bety­delse. Vidare påverkas de disponibla inkomsterna av sysselsättningens förändringar samt av skatte- och transfereringssystemet. Effekterna på de reala disponibla inkomsterna illusleras i diagram 2.6.

23

Diagram 2.6 Reallöner och realinkomster 19751988.

Index: 1975=100

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

115

110

105-

Real disponibel inkomst

-'Real löne-

/'

summa före skatt

Real timl

ö

n

90

1975 Källa: Finansdepartementet.

-------- 1---------         

1980

1985

Efter del starka fallet - sammanlagt 11 % 1979-1983 - stabiliserades de reala timlönerna under 1984 och 1985, för att sedan stiga både under 1986 och 1987. Genom alt också antalet arbetade limmar ökade relativt snabbt, kunde den tidigare nedgången i hushållens reala lönesumma återhämtas.

Skalle- och iransfereringssystemet tenderade under senare delen av 1970-talet och början av 1980-talet all dämpa effekterna av reallönefallet pä den reala disponibla inkomsten. Under de därpå följande åren fram lill 1987 med en snabb ökning av den reala lönesumman - verkade skatter och transfereringar i motsatt riktning. Under dessa år steg den reala disponibla inkomsten någol långsammare än lönesumman före skall.

De bedömningar som gjorts för löne- och prisutvecklingen under 1988 innebär en viss fortsatt ökning i de reala limlönerna. Medan den reala lönesumman beräknas stiga under 1988 med ca 2% före skall och med ca I % efter skatt, förutses inkomstöverföringarna frän offentlig sektor till hushåll öka med drygt 5% realt sett. Totalt innebär denna ulveckling all hushållens reala disponibla inkomster beräknas öka med 2,2% under 1988.

Sammantaget har denna ulveckling inneburit atl de svenska hushällen efter minskningar under 1980-lalels första är erhållit kontinuerliga förbätt­ringar i sina reala disponibla inkomster. Förbätlringarna har emellertid kommit till stånd vid högre nominella löneökningar än vad som enligl LU 87 angetts vara föi"enligt med en fortsatt god ulveckling för den svenska ekonomin.

24

3 Utgångspunkter och huvudfrågor

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.2

I föregående kapitel belystes den ekonomiska utvecklingen under de se­nasle åren. Bl. a. redovisades skillnaderna mellan den ulveckling mot ekonomisk balans som beskrevs i långtidsutredningen 1987 och den faktis­ka ulvecklingen. Mol denna bakgrund diskuteras i detta kapitel de idag grundläggande problemen för svensk ekonomi. Diskussionen ger därmed en utgångspunkt för den följande analysen av den ekonomiska utveckling­en under åren 1989 lill 1991.

Av kapitel 2 framgår atl tillståndet i den svenska ekonomin i de fiesta avseenden är gott. Samtidigt finns del drag i utvecklingen som inger oro. Elt sådant drag är brislen på inhemskt sparande, som tar sig uttryck i alt vi åter har underskott i bytesbalansen. Ell annat drag - som sammanhänger med del första - är all priser och löner fortfarande stiger snabbare i Sverige än i utlandet.

Problemet med bytesbalansen har ändrat karaktär

Bytesbalansen är delsamma som elt lands totala finansiella sparande, d.v.s. skillnaden mdlan landels brultosparande och bruttoinvesteringar. Sparande och investeringar varierar normalt med den ekonomiska konjunkturen. Det innebär alt man inte bör förvänta sig atl bytesbalansen alllid är i jämvikt. Underskott i bytesbalansen kan i vissa situationer vara etl resultat av atl etl land har myckel goda investeringsmöjligheter. Det kan emellertid lika väl vara en indikator pä allvarliga problem i en ekono­mi.

Under senare delen av 1970-talet och de första åren pä 1980-lalel växte underskotten i bytesbalansen. Detta hängde samman med ell allt för högt inhemskt kostnadsläge, vilket ledde till alt efterfrågan på i Sverige produ­cerade varor sjönk. Den låga efterfrågan som riktades mol svenskt närings­liv gav upphov lill en ökande arbetslöshet och lill all den konkurrensutsat­ta sektorn i ekonomin krympte. Arbelslöshelsproblemen mildrades tillfäl­ligt av atl kronan devalverades fiera gånger och av all den inhemska efterfrågan, via stora budgetunderskott, hölls uppe. Staten blev under denna tid en stor låntagare på den inhemska kredilmarknaden. Kostnader­na för de allt större offentliga underskotten dröjer sig kvar än i form av stora räntebetalningar pä statsskulden, som måste finansieras med skaller. Parallellt med denna utveckling föll invesleringskvolen bl. a. lill följd av den försämrade lönsamheten. Mol denna bakgrund var byiesbalansunder-skolten ell allvarligt problem.

Diagram 3.1 Sparande, investeringar och bytesbalans 19651987.

Procentandel av BNP

30

15

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

25

go-

\ ~~-'''   '-./,'''\ .   Investeringar Sparande \  \

-10

-5

ls

10

-1----- T------ T------ 1----- 1----- T

1965

1970

'I' 

1975

-1       I--- 1--- r-

1980

1985

-5

Anm. Vänster skala: sparande och investeringar.

Höger skala: bytesbalans. Källa: Riksbanken och finansdepartementet.

De senasle årens bytesbalansunderskoll förefaller vara av en annan karaklär. Efterfrågan på svensk export har varil god. Det har skett ett brott i invesleringsutvecklingen. Under de senasle åren har invesleringarna ökat kraftigt. En slor del av industrin uppger bristande kapacitet som främsta hinder för en ökad produkfion. Dagens bytesbalansunderskoll förefaller alltså delvis vara orsakade av omfattande invesleringar i näringslivel.

Uppgången i investeringarna under senare är är positiv, särskill som del i hög grad är inom industrin investeringarna har ökat. En fortsatt utbygg­nad av den konkurrensutsatta sektorn är önskvärd. Den krävs för all del skall vara möjligl atl uppräilhålla full sysselsälining och god tillväxt ulan underskott i utrikesbetalningarna.

En minst lika viktig förklaring till underskotlen i bytesbalansen är emel­lertid den snabba ökningen av privat konsumtion. Denna är mer problema­tisk. Under senare år har den medfört atl den totala konsumlionen ökat väsentligt snabbare än produktionen trots all den offentliga konsumtionens ökningstakt har dämpats.

Den höga inhemska efterfrågan bidrar även lill en snabbare pris- och löneutveckling. Därmed sker en kontinuerlig försämring av svenskt nä­ringslivs ställning pä världsmarknaden. Pä sikt riskerar svenska producen­ter all äter hamna i en situation med alltför höga produktionskostnader.

26

Lågt sparande i hushållen

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.2 

Uppgången i den privata konsumtionen beror delvis på att hushållens

sparande har minskal. Nedgången i hushållssparandet under de senaste åren har accelererat samlidigl som kredilmarknaden har avreglerals. Del är länkbart att denna nedgång i sparkvoten är etl resultat av en engångsan-passning av hushällens tillgångar och skulder i avregleringens fotspår. Sparkvoten kan i så fall förväntas stiga igen när anpassningen är över. Under sådana omständigheter behöver inte det låga sparandet uppfattas som så alarmerande.

Myckel talar emellertid för all nedgången i hushållssparandet är en följd av mer långsiktigt verkande faktorer. Troligen hänger del lill viss del samman med utformningen av pensionssystemet. Eftersom hushållen inle behöver avsätta något sparande idag för sina framtida pensioner har etl av de viktigaste sparmotiven bortfallit. Dessutom beskattar del svenska skat­tesystemet hushållens sparande nominellt. Della innebär alt även den del av ränteinkomsterna som utgör kompensation för inflationen beskallas. På motsvarande sätt har hushällen möjlighet alt göra avdrag för den del av ränteutgifterna som utgörs av infialionskompensation. Skallesystemel missgynnar därmed systematiskt hushållens sparande på bank eller i andra, räntebärande tillgångar och stimulerar lill skuldsättning. Följden blir ett lägre finansiellt sparande än vad som är samhällsekonomiskt önskvärt.

Överskott i det offentliga sparandet krävs

När ATP-reformen beslutades i slulet av 1950-talel hade Sverige upplevt en period av enastående tillväxt. Vid denna tidpunkt var den allmänna uppfattningen all den snabba liliväxltaklen skulle vara beslående under en lång lid framöver. Mol denna bakgrund var det naturligt atl del pensions-syslem som valdes blev etl fördelningssystem. Det innebär all den arbe­tande delen av befolkningen genom avgifter eller skatter betalar pensionä­rernas pensioner. Med den tillväxt man då förväntade sig skulle della system inte medföra några problem. Varje ny generation skulle vara myc­kel rikare ån de föregäende och därför ha råd alt betala deras pensioner.

Med en lägre tillväxt, av det slag vi upplevt sedan början av 1970-talel, blir dock betalningen av pensioner en tyngre börda för den förvärvsarbe­tande delen av befolkningen än vad som tidigare kunnal förutses. Delta problem skärps under de kommande decennierna till följd av förändringar i befolkningens åldersstruktur. Mycket talar därför för all morgondagens pensionärer - som i dag är yrkesverksamma - själva måsle generera en stor del av det sparande som är nödvändigt för att ekonomin skall kunna bära kostnaderna för deras pensioner. Konsekvensen blir annars atl lan­dels inhemska sparande blir otillräckligt för all pensionsåtagandena på längre sikt skall kunna finansieras.

Ett ökat sparande i ATP-systemet kan åstadkommas genom att de ATP-

avgifter som företagen betalar på sina lönekostnader höjs. Högre ATP-av­

gifter skulle emellertid innebära att kostnadsproblemet för svenskt nä­

ringsliv skulle förvärras ytterligare. För atl lönekostnaderna inte skall stiga

27

krävs nämligen atl alla avgiftshöjningar räknas av från löneutrymmet.     Prop. 1987/88: 150 Fortsatta höjningar av ATP-avgifterna ställer därför myckel starka krav på     Bilaga 1.2 lönebildningen.

Även en uppgång av andra skaller begränsar hushållens inkomster och riskerar därmed atl komplicera lönebildningen. En skatleullag på nuvaran­de nivä har ocksä vissa snedvridande effekter på ekonomin. Sammantaget medför detta all skatlelryckel inte bör stiga ytterligare. Riksdagen har därför ställt sig bakom målet atl skattetrycket, mätt som skatters och avgifters andel av BNP, inte bör öka.

Ambitionen atl inle höja skattetrycket innebär atl del ställs krav också på utvecklingen av de offentliga utgifterna. Dessa fär inle öka räknat som andd av BNP. Enligt de regler som gäller kommer bl. a. ATP-pensionerna att medföra reall ökande utgifter under en lång lid framöver. Della skärper kraven på ålerhällsamhel inom andra offentliga utgiftsområden.

För en dämpad fillväxl av den del av de offentliga utgifterna som går fill offentlig konsumtion talar också del rådande ekonomiska läget - med tendenser lill överhettning på arbetsmarknaden.

I de beräkningar som redovisas i kapitel 5 och 6 har de offentliga utgifternas ökningstakt fastställts med utgångspunkten all av regering och riksdag gjorda åtaganden skall fullföljas. Pä samma vis har den offentliga sektorns inkomster beräknats under del huvudsakliga anlagandel alt exis­terande skatter och avgifter las ul efter de principer som gällt under senare år. I den balanserade ekonomiska ulveckling som redovisas i kapitel 5 blir resultatet av dessa beräkningar alt skattetrycket är i stort sett oförändrat fram lill 1991. Samtidigt sker en marginell försämring av den offentliga sektorns sparande.

Löneökningstakten är fortfarande för hög

Produktionskostnaderna i Sverige har under det senasle decenniet ökat snabbare än i omvärlden. Detta sammanhänger inte minst med utveckling­en av lönekostnaderna. De slora devalveringarna 1981 och 1982 gav, som framgått av kapitel 2, Sverige en konkurrensfördel gentemot utlandet. Den svenska industrins kostnader har dock även efter 1982 ökat mer än i utlandet. Som framgår av diagram 3.2 har de svenska lönerna de senaste åren sfigit med ca två procentenheter mer per år än i våra viktigaste konkurtenlländer inom OECD.

Effekten av den snabbare kostnadsstegringslakten har mildrats genom devalveringar som älerslällt konkurrenskraften och ökat företagens vins-ler. En politik med alllför höga löneökningar och därpå följande devalve­ringar blir dock. ju längre den pågår, allt mer kostsam. Under långa perioder är resursutnytijandel alllför lågt. Vidare flyttas resurser frän den konkurrensutsatta sektorn, när konkurrenskraften försämras, för alt sedan flyttas tillbaka efter devalveringarna. Fluktuationerna i konkurrenskraft -och den osäkerhet de skapar - verkar hämmande på invesleringsutveck­lingen. Återkommande devalveringar riskerar också alt skapa inflations­förväntningar och därmed så småningom en accelererande inflation. De

28

Diagram 3.2 Lönekostnadsökningarna för industriarbetare i Sverige och i 14    Prop. 1987/88: 150

OECD-länder 1980-1987.

Bilaga 1.2

Åriig procentuell förändring, nationell valuta

1980

1981

1982  1983  1984  1985  1986

1987

Anm: OECD-länderna är sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrent till Sverige pä världsmarknaden.

Källa: OECD, statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartemen­tet.

utgör därför inte någon lösning pä problemet med för slora pris- och löneökningar.

Pä längre sikt kan konkurrenskraften förbättras på andra sätl än via låga nominella löneökningar, t. ex. genom utveckling av nya, bättre produkter eller genom etableringar på mer snabbväxande marknader. Självfallet bör en sädan ulveckling eftersträvas. Tecken finns ocksä på atl konkurrens­kraften i denna senare mening har förbättrats under senare är, möjligen till följd av de omfattande invesleringar som gjorts. Exporlen har ökat snabba­re än väntat. Historiska samband visar all svensk industri var tvungen all sänka sina relativa priser för all behålla sin ställning pä världsmarknaden. Sä verkar inle längre vara fallet. Men fortfarande krävs alt pris- och löneökningslaklerna kommer ner i nivå med de i våra konkurrentländer.

I kapitel 5 beskrivs en utvecklingsbana för den svenska ekonomin som bl. a. karakteriseras av att lönerna antas öka långsammare än vad de historiska erfarenheterna skulle ge för handen. En timlöneökning pä 3% per år under perioden 1989-1991 beräknas göra det möjligl atl upprätthålla den nuvarande låga arbetslöshetsnivån och samtidigt förstärka bytesba­lansen. Samlidigl kan kapitalbildningens bidrag lill lillväxlen öka, vilket krävs för all det skall vara möjligt atl upprätthålla en god ekonomisk tillväxt och en ökande sysselsättning vid bibehållen balans i ekonomin.

Della alternativ jämförs i kapitel 6 med en ekonomisk ulveckling base­rad på antagandet all löneökningslakten följer historiska mönster. Löneök-

29

ningslaklen blir i delta scenario i genomsnill drygt 6% per år I989-I99I.    Prop. 1987/88: 150 Därmed försämras nelloexporten samtidigt som investeringarna faller.    Bilaga 1.2 Produkfionen växer myckel långsamt och arbetslösheten ökar.

30

4 Internationell bakgrund

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.2

I della kapitel diskuteras den inlernationella ekonomiska ulvecklingen. Mot bakgrund av denna diskussion preciseras den intemafionella ulveck­ling som ligger lill grund för beräkningarna i efterföljande kapitel.

Fortsatt stora externa obalanser

Utvecklingen i världsekonomin präglas idag av omfattande obalanser mel­lan de slörsla industriländerna. I Förenta staterna är sparandel myckel lågt, vilket återspeglas i omfattande underskott i bytesbalansen. Japan och Förbundsrepubliken Tyskland har pä motsvarande sätt slora överskott i utrikeshandeln. Denna problematik kommer med all sannolikhet all utöva ell avgörande inflytande ocksä på ulvecklingen under den närmaste treårs­perioden.

En viktig orsak till obalanserna är skillnaden i ekonomisk polifik mellan å ena sidan Förenta staterna och ä andra sidan fierlalel övriga industrilän­der. Underskotlel i den amerikanska federala budgelen ökade frän ca 60 miljarder dollar 1980 till ca 220 miljarder är 1986. Del allt större budgelun­derskollel uppvägdes inle av elt ökat inhemskt privat sparande. Budgelun­derskotlel har istället finansierats med kapitalflöden frän omvärlden. I Japan och de större västeuropeiska länderna har del parallellt förts en i huvudsak restriktiv finanspolitik.

Tabell 4.1 Bytesbalanssaido i Förenta staterna, Japan och Förbundsrepubliken Tyskland.

Procentandel av BNP

1985

1986

1987

2,9

-3,3

-3,6

3.7

4,4

3,6

2,6

4.2

3.9

Förenta staterna

Japan

Förbundsrepubliken Tyskland

Källa: OECD Economic Outlook, december 1987, och finansdepartementet.

Tillväxt under anpassning

Förenta staterna år inne i en lång period med ekonomisk expansion. En snabb inhemsk efierfrägetillväxl har bidragit lill denna ulveckling, medan netloexporlen fram t. o. m. år 1986 utvecklats myckel negalivl. Finanspoli­tiken har varit expansiv. Skatteultagel frän hushällen har minskal. Nägon motsvarande restriktivitet har inte iakttagits när del gäller utgifterna, ulan tvärtom har exempelvis försvarsanslagen vuxit kraftigt. Hushällens spar-

kvot har legal på en för landet rekordlåg nivä under de senaste åren och    Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2

den privala konsumlionen har ökat snabbi.

Samtidigt med den höga lillväxlen har del uppstått stora underskott i den federala budgelen och i bytesbalansen. För atl undvika en alltför snabb ökning av penningmängden och därmed en inflalionsuppgång, har budge­tunderskotten finansierats via upplåning på de inhemska och inlernaliond­la kapitalmarknaderna. Kombinationen av en expansiv finanspolitik och denna restriktiva penningpolitik medförde under första hälflen av 1980-la­let höga räntor i Förenta staterna, vilkel bidrog till en kraftig appreciering av dollarn. Delta var i sin tur en viktig orsak till atl exlernbalansen försämrades.

Växelkursförändringarna sedan 1985 har ändrat förulsätlningarna för ulvecklingen. Deprecieringen av dollarn har medförl all exporlen ökade kraftigt under 1987 och netloexporlen gav under årel elt positivt bidrag till tillväxten. En motsvarande eflerfrågeslimulans kan förväntas frän netloex­porlen även under den kommande treårsperioden. Därefter kan effekten av dollardeprecieringen anlas plana ul. Vidare har den inhemska eflerfrå­gelillväxlen dämpats. En uppgång i sparkvoten från dagens exceptionellt låga nivå är sannolik. Mycket talar därför för en betydligt svagare utveck­ling av den privata konsumlionen framöver.

Finanspolitiken kan förväntas vara förhållandevis stram under de när-maste åren. Under 1987 reducerades budgelunderskollel beiydligt genom bl. a. ökade skatteintäkter lill följd av den skallereform som introducera­des vid årsskiftet 1986/87. Som andd av BNP minskade den konsoliderade offentliga sektorns underskoll från 3,5 % år 1986 lill beräknade 2,5 % under 1987. Underskotlel förväntas bli i slorl sell oförändrat under 1988, medan en gradvis minskning är trolig från och med år 1989.

Mellan penningpolitikens utformning i Förenta staterna och inflationens och dollarkursens utveckling finns ell starkt samband. Om budgelunder­skollel gradvis reduceras, säsom avses i den s. k. Gramm-Rudman-Hol-lings-lagen, sä kommer de finansiella marknaderna att kunna uppvisa en större stabilitet och dollarn behöver inle deprecieras kraftigt. Därmed bör penningpolitiken kunna inriktas på atl i första hand stödja den ekonomiska tillväxten. Sainmanlagel borde detta kunna medföra en BNP-tillväxl i Förenta staterna på i genomsnitt omkring 2 % under den kommande treårs­perioden.

Förenta staterna.

1989

1990

1991

BNP-lillväxt Konsumentprisökning Arbetslöshet Offentligt finansiellt sparande som andel av BNP Bytesbalans (miljarder dollar)

1 3/4    2 1/4   2 1/2 3 3/4   4      4 6 1/2    6 1/2    6 1/2

-1.9 -105

-1,7 -105

-2.3 -110

1 Japan har exporten under en lång rad av är givit en kraftig draghjälp ål den ekonomiska lillväxlen. Till följd av den kraftiga appreciering av yenen som ägt rum sedan år 1985 har emellertid netloexporlen kommil alt ge ell

32

negativt bidrag lill tillväxten under 1986 och 1987. Istället är del den inhemska efietfrågelillväxten som har stimulerat den ekonomiska utveck­lingen. Den privata konsumlionen har ökat och den ekonomiska politiken, speciellt penningpolitiken, har varil lillväxlslimulerande. Den japanska ekonomin har dätför kunnal upprätthålla en förhållandevis god lillväxl.

Den inhemska efterfrågan i Japan bedöms forlsälla öka relalivi snabbi under den kommande treårsperioden. Della bör kunna ge en BNP-tillväxl pä knappt 3 1/2% i genomsnill i Japan under kalkylperioden.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

Japan.

1989

1990

1991

BNP-tillväxt Konsiimentprisökning Arbetslöshet Offentligt finansiellt sparande som andel av BNP Bytesbalans (miljarder dollar)

3 1/4

2

3 1/4

-1.2 85

3 1/2 2

3 1/4

-1 80

3 1/2 2 3 1/4

-0.5

75

Utsikterna är mindre goda för Västeuropa. En svag exportlillväxl lill slor del en konsekvens av den amerikanska ulvecklingen - kan förväntas dämpa den ekonomiska tillväxten, samtidigt som den inhemska efterfrågan i flertalet länder förefaller sakna den dynamik som exempelvis Japan uppvisade redan förra årel.

1 Förbundsrepubliken Tyskland har, lill följd av apprecieringen av D-marken, nelloexporten givil etl negativt bidrag lill tillväxten under 1986 och 1987. En svag inhemsk efterfrågeutveckling har ytterligare begränsat lillväxlen. Speciellt de privala investeringarna har utvecklats svagt. Net­loexporlen förväntas inle heller under de närmaste åren stimulera den ekonomiska lillväxlen. Samlidigl är del troligt att även den inhemska efterfrågeulvecklingen kommer all vara svag.

Investeringarna och den ekonomiska tillväxten riskerar atl hämmas av höga räntor i en del västeuropeiska länder, bl. a. Frankrike och Italien. Samtidigt kan problem med exlernbalansen komma att begränsa del eko­nomisk-politiska utrymmet i l.ex. Storbritannien, som efter några år med en hög inhemsk efierfrägetillväxl och försämrad exlernbalans kan förvän­tas få en lägre BNP-tillväxl. Dessa problem sammantagna pekar pä en målllig tillväxt på ca 2% för Västeuropa under den närmaste treårsperio­den.

Förbundsrepubliken Tyskland.

1989

1990

1991

BNP-tillväxt Konsumentprisökning Arbetslöshet Offentligt finansiellt sparande som andel av BNP Bytesbalans (miljarder dollar)

1 1/2 1 1/2 8 1/2

2.5 35

1 3/4 1 1/2 8 1/2

3.0 30

2

I 1/2 8 1/4

3.0 30

33

3    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 1.2

Arbetslösheten i Västeuropa uppgick under 1987 i genomsnill lill strax     Prop. 1987/88: 150 under 11%. Trots en viss ökning av den ekonomiska aktiviteten sedan     Bilaga 1.2 1983 har sysselsättningen stagnerat och arbelslösheten ökat. I Förenta staterna däremot har sysselsätlningsulvecklingen varil betydligt gynnsam­mare och arbetslösheten har minskal frän drygt 9% 1982 lill ca 6% under 1987.

De slora sysselsättningsproblemen i Västeuropa tycks ha hängt samman bl. a. med en långsam ökning av den totala efterfrågan i ekonomin. Alltför höga reallöneökningar har också bidragit lill all hälla tillbaka syssdsält-ningslillväxlen. Mol bakgrund av atl den förväntade tillväxten är målllig kan man befara en viss uppgång i arbetslösheten.

Tillväxten i de nordiska grannländerna. Danmark, Finland och Norge, har under den senasle treårsperioden varil av ungefär samma storleksord­ning som i OECD-omrädet totalt. 1 Danmark och Norge dämpades emel­lertid den ekonomiska lillväxlen kraftigt 1987. Försvagningen orsakades främsl av en restriktiv ekonomisk politik, i sin lur motiverad av slora underskott i utrikesbalanserna. I Finland förstärktes BNP-tillväxten 1987, med överhellningslendenser som följd.

En viss återhämtning är all vänta efter 1988 i Danmark och Norge. Problem med ulrikesbalansen torde dock även forlsältningsvis komma all hämma den ekonomiska lillväxlen, som beräknas bli mellan O och I % under de närmaste åren. I Finland framstår en viss avmattning i den ekonomiska aktiviteten som trolig efter 1988. Med en beräknad förhållan­devis kraftig tillväxt i exporlen - såväl till öst som väst - förutses BNP under kalkylperioden ändå öka med ca 3 % per år.

Mol ovanslående bakgrund beräknas BNP-lillväxten i OECD-området som helhet komma alt uppgå till i genomsnill drygt 2% per år under kalkylperioden. Flera faktorer talar emellertid för all ulvecklingen kom­mer alt vara svagare under inledningen av treårsperioden. I Förenta stater­na är under de närmaste åren en förhållandevis långsam ökning av den ekonomiska aktiviteten all vänta. Detta är en följd både av atl den privala konsumlionen förväntas stagnera och av atl ätgärder sannolikt kommer alt vidlas för alt reducera del federala budgelunderskollel. Västeuropa och främsl Förbundsrepubliken Tyskland anlas initialt få vissa svårigheter all anpassa sig till de växelkursförändringar som har ägt rum. Också den långsammare tillväxten i Förenta staterna vänlas fä negativa återverkning­ar på Västeuropa. Den nägol starkare tillväxten mot slulel av treårsperio­den är en följd av atl dessa anpassningsproblem successivt övervinns.

Risken för atl infialionen skall skjuta fart igen i industriländerna har

minskal efter börsraset hösten 1987. Inflationen förväntas förbli högre i

Förenta staterna än i Japan och Förbundsrepubliken Tyskland. Denna

skillnad återspeglar delvis effekterna av förändringar i växelkurserna: i

Förenta staterna kan de genomsnittliga priserna på importerade varor

förväntas stiga medan motsatsen är del sannolika i Japan och Förbundsre­

publiken. Till den högre inflationen i Förenta staterna bidrar också del

faktum atl kapacileisulnytljandel är högt och all vissa flaskhalsar kan

komma alt uppstå, speciellt i den konkurrensutsatta sektorn. För industri­

länderna sammanlaget förväntas inle inflationen öka mer än mycket margi-

34

nellt. Den torde därmed förbli pä en låg nivå jämfört med i böljan av    Prop. 1987/88: 150 1980-lalel. Bakom denna prognos finns ell antagande om atl penningpolili-    Bilaga 1.2 ken i de större länderna forlsäller all vara förhållandevis slram.

Tabell 4.2 Internationella förutsättningar i sammandrag. Huvudalternativ.

Procentuell förändring

1987

1988

1989

1990

1991

BNP-tillvu.xt

OECD"

3,0

2.7

1,9

2,2

2,4

OECD (exportvägt)''

2.3

2,0

1.4

1,9

2,2

Förenta staterna

2,9

2.5

1 3/4

2 1/4

2'l/2

Japan

4,2

4,2

3 1/4

3 1/2

3 172

Norden (exkl. Sverige)

1,4

1,0

3/4

1 l,/4

1 1/2

Övriga Västeuropa

2.6

2.3

1 3/4

2

   2 1/4

Övriga världen

3.5

4,0

4 1/2

4 1/2

4 1/2

Exporuniu'knadslillvu.xt°

4,4

5,0

4,0

4.5

5.0

Priser

Konsumentpriser (OECD),

3,3

3.5

3,5

3,5

3,5

Bearbetade varor"

1.3

2,7

2.5

2,5

2,5

" Ländernas BNP-ökning vägd med respektive andel av OECD-områdets BNP. '' Ländernas BNP-ökning vägd med svenska exportvikter. " Prisökningarna vägda med svenska exportvikter. Källa: Finansdepartementet.

1 mänga utvecklingsländer forlsäller de slora utlandsskulderna atl ulgö­ra en hämsko pä den ekonomiska utvecklingen. Skuldljänslen (räntor och amorteringar i förhållande lill export) har inle förändrats nämnvärt de senaste åren och förväntas förbli hög för flertalet skuldsatta utvecklings­länder. Trots alt underskottet i bytesbalansen förbällrats för utvecklings­länderna sammantagna, har bl. a. ell antal slora skuldländer forlsälla svå­righeter.

Utvecklingsländernas bytesförhållande (terms ofirade) tycks ha stabili­serats, efter alt ha försämrats under etl par år, och kan t. o. m. komma all förbäliras någol framöver. I kombination med de ekonomiska anpass­ningsprogram som genomförs i flera utvecklingsländer talar detta för en BNP-tillväxl på omkring 4 1/2% för utvecklingsländernas sammantagna under den kommande treårsperioden. Särskill de asiatiska utvecklingslän­derna bör efter en viss avmattning under några år kunna uppnå en god tillväxt.

Risk för en sämre utveckling

Det bör understrykas alt det finns betydande risker för én avsevärt sämre

ulveckling än den som skisserats. Främst är det de forlsall stora externa

obalanserna mellan industriländerna som inger oro. I det scenario som

diskuterats ovan har anlagils all en gradvis minskning av obalanserna äger

rum och all inga allvarliga störningar på de finansiella marknaderna inträf­

far. Detta resonemang förulsälter bl. a. all forlsall stora budget- och byles-

35

balansunderskolt kan finansieras ulan alt del krävs drastiska ränte- och    Prop. 1987/88: 150

växelkursförändringar.

Bilaga 1.2

Slora betalningsobalanser och obeslutsamt agerande vad gäller den eko­nomiska politiken kan emellertid skapa förlroendeproblem med negativa återverkningar på den ekonomiska lillväxlen. Om underskottet i Förenta staternas bytesbalans inte minskar, och myndigheterna inte lyckas vidta åtgärder för alt reducera del federala budgelunderskollel, kan det leda lill ytterligare en förlroendekris för Förenta staternas ekonomi och för dol­larn. Della skulle kunna leda lill en okontrollerad depreciering av dollarn, vilkel i sin lur skulle kunna bidra till en ökad inflationstakt i Förenta staterna.

Den depreciering av dollarn som har ägt rum sedan 1985 har hittills inte genererat så stora prishöjningar. Detta hänger bl. a. samman med alt många förelag som exporterar till den amerikanska marknaden pressat sina marginaler. Möjligheterna alt ytterligare minska marginalerna är nu mer begränsade. En framlida depreciering av dollarn kommer därmed sanno­likt all få större effekt på inflationstakten.

o

Tabell 4.3 Internationella förutsättningar i sammandrag. Alternativ med sämre utveckling.

Procentuell förändring

1987

1988

1989

1990

1991

BNP-tillväxt

OECD»

3,0

2,7

1 1/2

1 1/2

2 1/4

OECD (exportvägt)''

2.3

2,0

0,7

l.I

1,7

Förenta staterna

2,9

2.5

3/4

1 1/2

2 1/2

Japan

4.2

4,2

2 1/2

2 1/2

3

Norden (.exkl. Sverige)

1,4

1,0

1/4

3/4

1

Övriga Västeuropa

2,6

2.3

1

1 1/4

1 3/4

Övriga väriden

3.5

4,0

3 3/4

4

4 1/4

Exportmarknadstillväxt''

4.4

5.0

1,4

2,5

4.0

Priser

Konsumentpriser (OECD)

3.3

3.5

3

3

3 1/4

Bearbetade varor"'

1.3

2.7

2

"y

2

" Ländernas BNP-ökning vägd med respektive andel av OECD-omrädets BNP. *" Ländernas BNP-ökning vägd med svenska exportvikter. ' Prisökningarna vägda med svenska exportvikter. Källa: Finansdepartementet.

En högre inflalionslakt i Förenta staterna kan förväntas medföra en

stramare penningpolitik. Högre räntor hämmar invesleringarna och

dämpar konsumtionen. Följden skulle då kunna bli en recession i Förenta

staterna. Denna skulle få påtagligt negativa konsekvenser för väridsekono­

min i sin helhet. Kombinationen av en yllerligare depreciering av dollarn

och en kraftig avmaltning av den ekonomiska akliviteten i Förenia staterna

medför nämligen minskade avsättningsmöjligheter på den vikliga ameri­

kanska marknaden, med påtagliga negativa konsekvenser för såväl indu­

striländer som utvecklingsländer. Akliviteten i industriländerna skulle

också dämpas av en högre internationell räntenivå. Samtidigt skulle de

36

skuldsalla utvecklingsländernas situation komma atl förvärras, inle enbart    Prop. 1987/88: 150 genom minskade exporlmöjligheler till Förenta staterna och övriga indu-     Bilaga 1.2 siriländer, ulan också till följd av större räntebetalningar.

I kapitel 6 redovisas alternativa beräkningar baserade på antagandel alt lillväxlen i OECD-området endast uppgår lill i genomsnitt I 3/4% per är under den kommande treårsperioden (se tabell 4.3). En så låg fillväxl bedöms kunna följa av detta mer pessimistiska, men för den skull inle osannolika, scenario.

37

5  En väg mot balans

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2

I delta kapitel beskrivs en väg mol balans för den svenska ekonomin under perioden 1989-1991. Avsikten är alt visa vad som i olika avseenden krävs - bl. a. när del gäller lönernas ökningstakt - för all del skall vara möjligt all få en god lillväxl med bevarad låg arbetslöshet samlidigl som balansen i förhällande till utlandet förbättras.

Det är värt atl än en gäng påpeka all vad som redovisas inle är en prognos för den kommande treårsperioden. Med utgångspunkt från elt antal olika förutsättningar preciseras ell balanserat ulvecklingsföriopp. En del av de gjorda förulsätlningarna har karaktären av prognoser, andra har utformats så att de gör det möjligl att realisera del balanserade förioppet. Beräkningarna har således karaktären av en kravkalkyl.

Utvecklingens grunddrag

Om det skall vara möjligt att upprätthålla tillväxten och sysselsällningen i den svenska ekonomin krävs en anpassning av pris- och löneökningslaklen i Sverige lill den i omväriden. Exakt vilken löneökningslakl som är möjlig beror bl. a. pä den internationella utvecklingen och pä hur förelagen väljer alt bete sig om löneökningslaklen avlar.

Enligl den internationella bedömning som redovisats i föregäende kapi­tel förväntas konjunkturen återhämta sig ganska snabbi efter en avmatt­ning under 1989. Således förulsälls världshandeln med bearbetade varor, vägd med hänsyn lill olika marknaders betydelse för svensk utrikeshandel, öka från 4,0% 1989 lill 5,0% 1991.

Priserna på bearbetade varor i världshandeln har under de senaste åren ökat myckel långsamt. Avgörande för denna ulveckling har varil den relativt strama penningpolitik som under en slor del av 1980-lalet har bedrivits i induslriväriden. Till detta kommer nedgången i priset på råolja. Del finns mol denna bakgrund inga starka argument för en väsentligt snabbare prisökningslakl under de närmaste åren. Någon omläggning av den ekonomiska politiken i västvärlden som helhet i mer expansiv riktning är inle sannolik. En någol snabbare prisökningslakt kan emellertid tänkas, som en följd bl. a. av att företag utanför Förenta staterna försöker kompen­sera sig för de sjunkande vinstandelar de under senare år har drabbats av när dollarn fallit.

För någol större prisökningar på bearbetade varor i världshandeln talar

också all priset på olja förväntas stiga under de närmaste åren! Här har

antagits atl del genomsnittliga priset för råolja (Brenl) blir 16 dollar/fat

under 1988 och 1989 för att sedan stiga lill drygt 17 dollar per fat under

1991.

39

I balansallernalivel har förutsatts nominella timlöneökningar på 3% per     Prop. 1987/88: 150 år, vilkel innebären kraftig minskning jämfört med de senasle årens 6-8%     Bilaga 1.2 per år. Under 1989 kommer dock förelagens lönekoslnader per timme all öka med 3,3 %, eftersom ATP-avgifterna höjs den 1 januari delta år.

De låga lönekoslnadsökningarna innebär - i kombination med de margi­nellt stigande priserna pä världsmarknaden - all den svenska industrin får en möjlighet all någol sänka sina relativpriser och därmed all öka sina marknadsandelar pä exportmarknaden. Det blir då möjligl all bevara nuva­rande låga arbetslöshet och samlidigl förslärka bytesbalansen.

En del förelag producerar nära sill kapaciletslak och kan inle öka produktionen även om efterfrågan ökar. Av bl. a. denna anledning förefal­ler del troligt all lägre löneökningar inte medför en fullt lika slor dämpning av prisökningarna. I balansallernalivel har anlagils prisökningar som med­för all förelagens vinstandelar ökar någol under de närmaste åren. Men de beräknade vinstandelarna är vid slulet av perioden inle högre än de som rådde för ell par år sedan.

Tabell 5.1 Löne- och prisutvecklingen 19881991. Balansalternativet.

Procentuell f

ö

r

ä

ndring

1988"

1989

1990

1991

Timl

ö

n''                              6.0          3.0           3.0          3.0

Konsumentpris'"                 5.5          3.3           2.1           2.0

' RNB 1988.

* Industrin.

' Implicit deflator för privat konsumtion.

Källa: Finansdepartementet.

Utvecklingen för importen och exporten av varor och tjänster har beräk­nats med hjälp av ekvationer skållade pä historiska samband. I dessa ekvationer spelar relalivprisel en avgörande roll. Vid den förutsatta däm­pade löneökningslaklen kommer enligl sambanden exporlen alt öka lång­samt under 1989. för att sedan ta ny fart under 1990 och 1991. Den svaga exporttillväxten 1989 är en följd av en förväntad konjunkluravmattning detta år. men också en kvardröjande effekt av den relativt snabba löneök­ningstakten 1988.

Exportökningen under 1991 blir sä kraftig att den endast överträffas av åren 1983 och 1984. dvs åren direkt efter devalveringen. Men trots all exporten ökar snabbare än importen bäde under 1990 och 1991 beräknas underskottet i hyteshahinseii uppgå till ca 8 miljarder kr. 1991.

Under åren 1983-1987 växte den privata konsiiiutioneii med i genom­snitt ca 2% per år. Det mesta av denna konsumtionsökning inträffade -som fiamgick av kapitel 2 - under de senaste åren. 1986 och 1987. då den privata konsumlionen växte med 4.3% respektive 4.1 %. Under samma år steg hushållens disponibla inkomster endast med 2.5% respektive 1.9%.

De senaste årens, i förhållande till inkomsterna, höga konsumtionsnivå

beror sannolikt delvis på den avreglering av kredilmarknaden som skell

sedan 1983. En utförligare diskussion om hushållssparandels ulveckling

förs längre fram i detta kapitel. Här får det riicka med att konstalera atl det

40

är troligt alt den privata konsumlionen på längre sikt kommer atl falla    Prop. 1987/88: 150 relativt hushällens inkomster och att sparkvoten därmed kommer att stiga.    Bilaga 1.2 Anpassningen kan dock förväntas ske långsamt och under de närmaste åren bedöms hushällssparandet forlsälla att vara negativt.

Balansallernalivel innebär alt hushållens reala disponibla inkomster ökar med ca 1,5% per år i genomsnitt. Den privala konsumlionen anlas öka någol långsammare, närmare bestämt med 1.5% under 1989 och med 1.0% per år under 1990 och 1991. Med denna konsumlionsulveckling kommer hushållens sparande all öka nägol under treårsperioden 1989-1991.

När inflafionstakten faller - och anpassar sig lill den i omvärlden rådan­de - samlidigl som bytesbalansen förstärks bör rtinteinurginulen mot utlandet minska. I balansallernativet har därför antagils att den korta räntan successivt faller från knappt 10% i början av 1988 lill 8% 1991. Den internationella räntan bedöms 1991 vara ca 8%.

Tabell 5.2 Försörjningsbalansens utveckling och vissa nyckeltal för 1988 1991. Balansalternativet.

Fasta priser, procentuell förändring

1987-

1988-

1989-

1990-

1988'"

1989

1990

1991

Bruttonationalprodukt

2,2

1,7

1,8

2,1

Import av varor och

tjänster

4,9

3,4

3.4

2.9

Tillgång

2.9

2,1

2,2

2,3

Privat konsumtion

3,0

1,5

1,0

1.0

Offentlig konsumtion

1,1

0,8

0,8

0.8

Stat

0,8

0,2

0,2

0,2

Kommuner

1,3

1,0

1,0

1,0

Bruttoinvesteringar

3,8

2,3

2.9

3,4

Industri

9,0

2,6

3,4

5,0

Lagerinvesteringar''

0,3

0.5

0,2

-0.2

Export av varor och

tjänster

2,7

2,7

4,1

5,1

Användning

2,9

2,1

2,2

2,3

Inhemsk efterfrågan

3,0

1,9

1,5

1,3

Arbetslöshet (procent)

1,7

1,7

1,7

1,7

Bytesbalans (miljarder kr,

löpande pris)

-11

-13

-13

-8

Finansiellt sparande i

offentlig sektor (miljarder

kr. löpande pris)

29

26

25

28

Om löneökningarna begränsas till 3 % per är kommer det alt finnas goda förutsättningar för en fortsatl industriell expansion. Bruttoinvesteringarna förutsätts öka under hela treårsperioden. Del är en följd av all produktio­nen stiger, vilkel i sin lur beror på bäde en bättre inlernaliondl bild och elt förbältrat kostnadsläge. Samtidigt är naturligtvis investeringsuppgängen också en förutsättning för alt produktionen skall kunna öka. För industrins

del innebär ulvecklingen en investeringsnivå vid slulel av perioden som är    Prop. 1987/88: 150

nära 90%. högre än 1982.

Bilaga 1.2

När investeringarna i industrin har prognoslicerals har hänsyn tagils inle bara till produklionsulvecklingen ulan även lill lönsamheten. För alt ränta­biliteten på kapilal investerat i industrin skall vara högre än avkastningen på finansiella placeringar krävs alt vinstandelarna i industrin stiger någöl över perioden. Historiska samband talar snarast för att del skulle krävas en vinsluppgång som är större än den som förutsatts. Å andra sidan har investeringarna under de senasle åren ökat snabbare än vad de historiska erfarenheterna lyder på.

Industrins lager har minskat under alla år efter 1981. Storleken på lagerminskningen vänlas emellertid - lill följd av en långsammare efleifrä-gelillväxt - bli mindre under 1988 än under 1987, vilkel medför all lagerin-vestcringarna ger elt positivt bidrag lill BNP. Under 1989 och 1990 har industrin antagils någol öka sina lager av samma skäl.

Den industriella expansionen innebär alt del finns risk för forlsall brisl på arbetskraft inom vissa sektorer. En för samhällsekonomin tillfredssläl­lande ulveckling av näringslivel ställer därför krav på en återhållsam ökniOg av den offentliga konsumtionen och av den offentliga sektorns sysselsättning.

Det finns också finansiella skäl för alt begränsa den offentliga konsum­tionens ökningstakt. Riksdagen har uttalat som sin uppfattning all skatte­trycket, mätt som skallers och avgifters andel av BNP, inle bör öka. Om della skall vara möjligl utan all den offentliga sektorns finansiella sparande försämras - och utan all ingrepp görs i iransfereringssystemet - krävs en återhållsam offentlig konsumtionstillväxl.

Beräkningarna utgår ifrån all gjorda offentliga åtaganden infrias, vad avser såväl transfereringar som konsumtion. Delta innebär atl den offentli­ga konsumtionen ökar med 0,8% per år. Med dessa antaganden är .skatte­trycket som andel av BNP i slort sett oförändrat under perioden.

Tabell 5.3 Finansiellt sparande i offentlig sektor samt skatter och avgifter. Balansalternativet.

Procentandel av BNP

___________________ 1987        1988        1989       1990       1991

Finansiellt sparande i

offentlig seklor

3,9

2.6

2.3

2,1

2,3

Skatter och avgifter______ 54.8        55,2        55,5        55,7        55,7

Källa: Finansdepartementet.

Sammantaget innebär de bedömningar som gjorts av försörjningsbalan­sens olika delposter aU BNP-tillvii.xten beräknas uppgå lill ca 1,7% 1989 föratt sedan gradvis stiga till 2,1 % 1991.

Den forlsall relativt höga tillväxten gör det möjligl alt bevara den i

dagslägel myckel låga arbelslösheten. Uppgången i arbelskraftsulbudel

med ca 80000 personer kan alltsä i sin helhet absorberas av arbetsmarkna­

den.

42

Diagram 5.1 Tillväxten och dess användning 1985-1991.

Förändring i procent av BNP föregående år. Åriiga genomsnitt, 1980 års priser.

2.5

2-1.5 1 0.5 H

O -0.5 H

HETTOEXPORT INVESTKRINGAR KONSUMTION BNP

-p-

-1-

2.5 2

1.5 1

0.5 O

-0.5 -1

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

1985-1988

1989-1991

Källa: Finansdepartementet.

Diagram 5.1 visar hur olika efterfrågekomponenier och BNP vuxii under de ivå perioderna 1985-1988 och 1989-1991. Där framgår att balansaller­nalivel innebär en påtaglig förbättring jämfört med utvecklingen under de senaste åren och innevarande år. Under perioden 1985-1988 beräknas konsumlionen öka så myckel alt enbart denna komponent medför en BNP-tillväxl på 2,2% per år, om de övriga BNP-komponenlerna är oför­ändrade. Invesleringarna beräknas samlidigl öka med ell belopp motsva­rande 0.8% av BNP per år. Tillsammans medför konsumtionen och inves­teringarna med andra ord en årlig lillväxl av den inhemska efterfrågan motsvarande 3,0% av BNP. Att BNP trots della endast ökar med 2,1 % per år beror på att netloexporlen minskar med ell belopp motsvarande 0,9% av BNP per år.

Minskningen av nelloexporten är följden av all importen ökar snabbare än exporlen, därmed försämras bytesbalansen. Eftersom försämringen av nettoexporten är större än ökningen av investeringarna kan man säga att hela invesleringsökningen - och en del av konsumlionsökningen - finan­sieras med län frän ullandel. Den inhemska kapitalbildningen beräknas därför bli negaliv under åren 1985-1988.

Om den ulveckling som skisseras i balansalternativet blir verklighet kommer BNP under perioden 1989- 1991 alt öka långsammare än tidigare, men tillväxten räcker både lill för all öka konsumtionen och invesleringar­na och all förbättra nelloexporten. Av en genomsnittlig BNP-ökning på 1.9% per är kommer drygt hälften att gå fill kapitalbildning, dvs. ökade invesleringar och en större nettoexport.

43

Högt kapacitetsutnyttjande i industrin

Statistiska ceniralbyrän (SCB) gör varje kvartal en enkätundersökning av de svenska förelagens kapacilelsutnylljande. Resultaten från denna under­sökning redovisas i diagram 5.2. Del lägsta kapacitetsuinyiijandet under 1980-talet nåddes tredje kvartalet 1982, när endast 79% av den faktiska' produklionskapacitelen användes. Fjärde kvartalet 1987 var det faktiska kapacitelsutnyttjandel 89.4%. Del är det högsta kapacitelsulnyltjandet under hela I98()-Ialel.

I enkätundersökningen frågar SCB också varför företagen inte produce­rar mer. Svaren lyder på alt 45 % av industriföretagen under fjärde kvarta­let 1987 inte kunde öka sin produktion p.g.a. ulbudsreslriklioner.

Den bild som tonar fram från SCB:s enkäter är alltsä en industrisektor som producerar nära sill kapaciletslak. För all den samhällsekonomiska balansen skall kunna upprätthållas och produktionen fortsätta att öka blir därmed invesleringsutvecklingen, produktiviletslillväxten och tillgången på arbetskraft kritiska faktorer.

De flesta svenska företag är verksamma på marknader med ofullständig konkurrens. Företagen kan därför i viss mån själva bestämma priset på sina varor och gör också della utifrån en bedömning av möjlig försäljnings­volym vid olika priser.

Del höga kapacileisulnytljandel talar för alt lägre löneökningar inte medför en fullt lika slor dämpning av prisökningarna. De företag som redan använder hela sin produktionskapacitet kan inle öka produktionen även om lägre prisökningar skulle medföra atl efterfrågan ökar. I balansal­lernalivel har därför anlagils prisökningar som medför att företagens vinst-

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

Diagram 5.2 Kapacitetsutnyttjandet inom industrin 19801987.

Faktiskt kapacitetsutnyttjande i procent av tekniskt möjlig produktionskapacitet.

95-1------------------------------------------------------------------ r95

-IIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIII

I-

1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987

Källa: Statistiska centralbyrån.

44

andelar ökar något under 1989 och 1990. De kommer därmed upp på    Prop. 1987/88: 150

ungefär 1984 års nivä.

Bilaga 1.2

När elt förelag överväger en investering i materiellt kapilal finns alltid möjligheten all avstå från denna investering och all istället använda inves-leringsmedlen fill finansiella placeringar. För alt tillräckliga investeringar skall komma till stånd krävs enligl tidigare erfarenheter alt avkastningen på medel investerade i materiellt kapital överstiger räntan på finansiella placeringar med ca 2%. Della förutsätter i sin lur en viss uppgång i industrins vinstandelar jämfört med dagens nivä.

De antagna vinslandelsökningarna är med andra ord en följd både av ell antagande om elt rimligt beteende vid prissättning och ell krav pä all avkastningen pä materiellt kapilal måste överstiga räntan på finansiella placeringar.

Tabell 5.4 Bruttoinvesteringar inom olika näringsgrenar 19821991. Balansalternativet.

Årlig procentuell förändring

1982-

1986-

1989-

1985

1988"

1991

Bruttoinvesteringar

2,9

3.4

2,9

4,9

3.3

2,6

4,0

6,3

3,7

1.2

4,7

3.0

Näringsliv exkl bostäder

därav industri Bostäder

" Enligt RNB 1988.

Källa: Konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

Under åren 1976-1981 minskade industrins bruttoinvesteringar med knappt 5% per år. Åren efter 1981 har därför inneburit ell trendbrott. Industriinvesleringarna ökar åler. Trots all industriinvesteringarna ökade med 4,0% per är under perioden 1982-1985 minskade emellertid kapi-lalkvolen, dvs kapitalstocken dividerad med industriproduktionen. Orsa­ken var all också industriproduktionen ökade snabbi under samma period; den genomsnittliga ökningen var 3,4 % per år.

Under perioden 1986-1988 beräknas induslriproduklionen öka med ca 2% per är. Den beräknade tillväxten i industriproduktionen 1989- 1991 är drygt 2% per är i genoinsnitl. Investeringarna beräknas också öka under den kommande treårsperioden, men i en något lägre takt än under perioden 1986-1988.

Åren 1982-1985 ökade produklivileten inom industrin med i genomsnill nästan 4,7%' per år. Uppskattningar av de senasle årens ulveckling tyder dock på en betydligt lägre produkliviieisutveckling. En av orsakerna till denna nedgång är naturligtvis all industriföretagen under början av 1980-lalel hade ett betydligt lägre kapaciletsulnylijande än vid ingången av 1986. De senasle årens investeringar bör medföra atl produktiviteten under perioden 1989-1991 äter ökar någol snabbare. Här har antagits all produk­tiviteten i industrin i genomsnitt ökar med drygt 2,5% per år.

45

Fortsatt ökande arbetsutbud

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.2 

Inför långtidsutredningen 1987 utarbetade SCB en prognos över utbudet av

arbetskraft lill år 2000.' Denna prognos har legal lill grund för den revide­ring av de närmaste årens ulveckling som SCB har gjort till årets Ireårskal­kyler.

Tabell 5.5 Arbetskraftsutbudet i åldrarna 1674 år under åren 19821991.

Årlig procentuell förändring

.Arbetskraftsuthud iantal personer Årsarbetstid per svsselsatt

1982-

1986-

1989

1985

1988

1991

0.5

0.6

0.5

0.5

0.2

0.2

KälUi: Statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

Under 1980-talel har arbelskraftsulbudel ökat med i genomsnitt ca 0,5 % per år. Denna ökningstakt antas bestå fram t.o.m. 1991. Under åren 1988-1991 beräknas befolkningen i åldern 16-74 år öka méd 0,2% per år. All utbudet av arbetskraft anlas öka snabbare än befolkningen i arbetsför ålder beror för det första på alt befolkningsökningen beräknas till 0.8% per år i den åldersgrupp där arbetskraflsddlagandet är högst (25-59 år). För del andra bedöms arbelskraftsddlagandel bland kvinnor öka inom i slorl sell alla åldersgrupper.

Den genomsnittliga veckoarbetstiden minskade under hela 1970-lalel fram lill 1981. Denna trend har sedan vänt och efter 1981 har veckoarbets­tiden ökat, vilkel förefaller bero pä att männen arbetar mer övertid och pä atl en del deltidsarbetande kvinnor går över till heltid.

Under början av 1980-talel minskade både hushällens löneinkomster och de disponibla inkomsterna. En länkbar förklaring till alt övertidsarbetet bland männen och heltidsarbetet bland kvinnorna har ökat är därför alt hushållen har försökt atl kompensera sig för de sjunkande inkomsterna. Andra tänkbara förklaringar är l.ex. ökad eflertYågan på arbetskraft och ändrade skatteregler.

På läng sikt förefaller del troligt all hushällen vill minska sin genomsnitt­liga veckoarbetstid. Del finns bl. a. attitydundersökningar som tyder på delta. 1 sin prognos lill Långtidsutredningen 1987 räknade SCB med all veckoarbetstiden skulle minska gradvis efter 1990.

Del är naturligtvis inle lätt all avgöra om och när attityder av della slag påverkar de faktiska arbetstiderna. Den utveckling som beskrivs i della kapitel bygger på en viss fortsatl - om än avtagande - uppgång i veckoar­betstiden. För della talar del faktum att eftetfrågan på arbetskraft i del balanserade ulvecklingsalternalivel är fortsalt god.

' Statistiska centralbyrån (1986), Sveriges arbetskraft. Prognos till år 2000. Infor­

mation om arbetsmarknaden 1986: 7, bilaga 2 till Långtidsutredningen 1987.

46

Dämpade löneökningar ger bättre bytesbalans

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2 

Utrikeshandeln år känslig för hur priserna på svenska produkter utvecklas

relativt priserna i konkurrentländerna. Denna känslighet innebär atl löne­kostnadsutvecklingen är av slor belydelse för den ekonomiska ulveckling­en. Normall brukar man räkna med atl exporlvolymen av bearbetade varor minskar med ca 1,2 % då de svenska exportpriserna ökar I % snabbare än de utländska priserna."

1 balansallernalivel har förutsatts all limlönerna endast ökar med 3% per år under 1989-1991 (även om timlönekostnaden stiger med 3,3% är 1989 lill följd av den beslutade höjningen av ATP-avgifterna). Della gör del möjligl all sänka relativpriset på bearbetade varor under bäde 1990 och 1991.

Tabell 5.6 Pris- och marknadsandelsutveckling för bearbetade varor 1988-1991. Balansalternativet.

Procentuell förändring

1988"

1989

1990

1991

Exportpris Relativpris, export Maiknadsandelar

3.4

2.9

1.5

1.3

0,7

0.3

-1.0

-1.2

O.S

-0.6

0.6

1.3

Kiilhi: Finansdepartementet.

För två av de tre varugrupper vars ulveckling belyses i beräkningarna, nämligen bearbetade varor och tjänster, har den frarntida utvecklingen pi'ognosticerats med hjälp av ekvationer skattade på historiska samband. 1 dessa ekvationer spelar relativpriset en viktig roll för exportens utveck­ling. Relativprisförbättringarna under prognosens senare år bidrar lill alt exporten av bearbetade varor under 1990 och 1991 beräknas öka med 5.1 % respektive 6,4%.

Tabell 5.7 Exportens utveckling 1988-1991. Balansalternalivet.

Procentuell föiändring

1988'

1989

1990

1991

Total export av varor och tjänster

- Bearbetade varor

2.7 4.2

2.7 3.4

4.1 5.1

5.1

6.4

" Enligl RNB 1988.

Källa: Finansdepartementet.

Tidigare undersökningar av den svenska exporten tyder pä att dess volym under 1970-talet och början av 1980-talel inte ökade i takl med världshandeln även vid oförändrade svenska relativpriser. Denna negativa

" Se exempelvis Export- och importftinkiioner för varor och tjänster. Bilaga 9 lill

Långtidsutredningen 1987, SOU 1987:3.

'

47

trend i exportutvecklingen kvarstod även sedan hänsyn lagils lill all Sveri­ges export hade en relativt oförmånlig ländersammansätlning.

Under de allra senasle åren lycks exporlvolymen emellertid ha ökat snabbare än vad man skulle förvänta sig med hänsyn lill den tidigare ulvecklingen under 1970-talel och början av 1980-talel. Del finns också vissa empiriska belägg för alt den tidigare negativa trenden har försvunnit under 1980-lalel. Del förefaller naturiigt att söka förklaringen till denna förändring i den strukturomvandling av svenskt näringsliv som har ägt rum under senare år. Den snabba omställningen av svensk industri kan tänkas ha medförl alt strukturen idag är bättre anpassad till den internationella konkurrenssituationen.

I de beräkningar som här redovisas förutsätts den negativa trenden, vad gäller marknadsandelar, ha försvunnit. Delta lindrar kraven pä relativpris-sänkningar men förtar dem inte helt. Fortfarande gäller alt svenskt nä­ringsliv måste öka sina andelar på exportmarknaderna, om bytesbalansen på sikl skall nä ell jämviktsläge vid full sysselsättning.

På samma sätt som exporlen är importen i beräkningarna indelad i tre grupper. Importen av tjänster och övriga varor har beräknats med hjälp av importekvalioner, medan importen av oljeprodukter har bedömts utanför modellen. Av tabell 5.8 framgår all den totala importen ökar med en avlagande takt. Delta är huvudsakligen en följd av den importkonkurreran-de industrins förbättrade konkurrenskraft.

Prop. 1987/88; 150 Bilaga 1.2

Tabell 5.8 Importens utveckling 1988-1991. Balansalternativet.

Procentuell förändring

1988"

1989

1990

1991

Total import av varor och tjänster

- Oljeprodukter

4,9

-3,5

3,4 0.5

3,4 6,2

2.9 1,6

"Enligt RNB 1988.

Källa: Finansdepartementet.

Importen av oljeprodukter anlas öka med i genomsnitt 2,8% per år under åren 1989-1991. Skälelfill alt importen minskar kraftigt 1988 för att sedan öka kraftigt 1990 är neddragningen av oljelagren som beräknas pågå under 1988 och 1989. Eftersom importen av oljeprodukter är betydande spelar del stor roll för bytesbalansen vilken utveckling av importprisel man utgår ifrån. Här har anlagils all del genomsnittliga priset för råolja blir 16 dollar/fal under 1988 och 1989 för att sedan öka till drygt 17 dollar per fat under 1991.

Sammanlaget blir konsekvensen av denna utveckling atl bytesbalansen kommer atl uppvisa etl underskoll under hela kalkylperioden. Underskot­tet avtar emellertid i storlek. Del är också värt alt notera alt en orsak till underskottet under perioden är den starka invesleringsutvecklingen.

48

Tabell 5.9 Bytesbalansens utveckling 1988-1991. Balansalternativet.

Miljarder kr., löpande priser.

Prop: 1987/88: 150 Bilaga 1.2

1988"

1989

1990

1991

Handelsbalans

Tjänstebalans Summa

Transfereringar*' därav räntenetto Bytesbalans

19 6

25 -36 -20 -11

20 5

24 -37 -21 -13

21 4

25 -38 -22 -13

27 5

32 -39 -23

' Enligt RNB 1988.

'' Bytesbalansen beräknad enligt nationalräkenskaperna och riksbanken skiljer sig

med ca 6 miljarder kr.  1988. (Se kapitel 2.) Bytesbalansen redovisas här enligt

riksbankens statistik.  Differensen  har inkluderats  i  transfereringsbalansen och

kvarstår oförändrad under perioden 1989-1991.

Källa: Finansdepartementet.

Av tabell 5.9 framgär också all handelsbalansen förbäliras och att trans­fereringsbalansen försämras under kalkylperioden. Del senare beror i förs­ta hand pä atl bylesbalansunderskolten leder lill alt utlandsskulden ökar, vilkel i sin tur försämrar räntenellol.

Sparproblemet har ändrat karaktär

Under perioden 1975 lill 1982 ökade underskottet i bytesbalansen från drygt I miljard kr. till knappt 23 miljarder kr. Byteshalansförsämringen sammanföll i liden med en kraftigt nedgång i den offentliga sektorns finansiella sparande. De offentliga underskollen var som störst 1982, då de uppgick till drygt 6% av BNP. Därefter har det offentliga sparandet ökat och 1987 beräknas den offentliga sektorn åler. för första gången på tio år, ha uppvisat ett positivt finansiellt sparande (knappt 4% av BNP). Del ökade offentliga finansiella sparandel har bidragit lill atl förbättra bytesba­lansen. Dess saldo var också positivt både 1984 och 1986.

Tabell 5.10 Finansiellt sparande i olika sektorer 1988-1991. Balansalternativet.

Miljarder kr., löpande priser.

1988

1989

1990

1991

Stal

Socialförsäkring

Kommuner

8

27

- 6

-  1 28

    - 2

- 9

27 7

- 2

23

6

Summa offentlig sektor

29    

26

25

28

Icke-finansidla företag Finansiella förelag Hushåll

-74

52

-18

-74

57

-21

-82

64

-20

-92

72

-16

Summa privat sektor

-40

-38

-38

-36

Bytesbalans

-II

-13

-13

- 8

Källa: Finansdepartemenlel.

Trots del ökade offentliga sparandel har bytesbalansen försämrats under de tvä senasle åren. Del är nu privala finansiella sparandeunderskotl som ligger bakom den negativa bytesbalansen. Detta är en viktig skillnad mel-

49

4   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.2

lan dagens situation och den som rådde under senare hälften av 1970-talel    Prop. .1987/88: 150

och början av 1980-lalet.

Bilaga 1.2

De privata underskotten har uppställ bl. a. lill följd av atl investeringar­na ökat mycket kraftigt de senaste åren. Med åriiga timlöneökningar pä 3% förväntas förelagens investeringar fortsätta att växa fram till 1991. Detta medför atl de icke finansiella företagens finansiella sparandeunder­skott kommer atl fortsälla alt öka, trots den begränsade uppgången i företagens vinster.

Underskotten i sektorn icke-finansidla företag uppvägs delvis av över­skott hos de finansiella företagen. Denna sektor har normalt finansiella sparandeöverskoll framför allt till följd av det kollektiva pensionssparande som sker i försäkringsbolagen. Hos såväl försäkringsbolagen som riksban­ken och bankerna finns slora finansiella nellotillgångar. Ränteläget fär därför stor betydelse för sektorns finansiella sparande.

I treärskalkylernas balanserade scenario beräknas de nominella räntorna falla något fram lill 1991. Samlidigl fortsätter emellertid de finansiella företagens finansiella tillgångar alt växa. Detta drar i motsatt riktning. Den totala effekten blir att sektorns finansiella sparande ökar under kalkylpe­rioden. Ökningen beräknas bli tillräckligt slor för att balansera sparande­minskningen i de icke-finansidla företagen. Sammantaget beräknas därför företagssektorns sparande vara i slort sell oförändrat under kalkylperio­den.

De privata sparandeunderskotten uppstår inle bara till följd av stora investeringar ulan också lill följd av hög privat konsumtion. Sedan 1986 har hushällssektorns konsumtion överstigit sektorns disponibla inkomster.

Osäkerhet om hushållens sparande

Hushållssparandel är idag mycket lågt. Under 1960- och 1970-lalen hade hushållen enligl nationalräkenskaperna ett betydande nellosparande (fi­nansiellt + reall sparande). Hushållens sparkvol, dvs. kvoten mellan net­tosparandel och den disponibla inkomsten pendlade då mellan 7.5% och 2,5%', se diagram 5.3. Det finns dock en fallande trend i sparkvotens ulveckling som accenluerals på 1980-talet.

Fördelningen mellan reall och finansiellt sparande har visat en betydan­de variation under tidsperioden. Hushållens reala sparkvol steg i början på 1970-lalel och låg fram lill slulel av årtiondet pä en relativt hög nivä. Därefter har den reala sparkvoten fallit kraftigt. Denna ulveckling är en spegelbild av småhusbyggandets utveckling under samma period.

Ulvecklingen av hushällens finansiella sparkvol förklaras sannolikt ock­så till stor del av småhusbyggandet under 1970-talel. Detta finansierades i allmänhet med lån, vilkel bl. a. är förklaringen lill all den finansiella sparkvoten föll under senare delen av 1960-talel öch var negativ under större delen av 1970-lalel. En kraftig höjning av realräntorna i slutet av

' Företagssektorn brukar i nationalräkenskaperna delas upp i icke-finansiella före­

tag och finansiella företag. De icke-finansiella företagen omfattar samtliga företag

ulom banker, finansbolag och försäkringsbolag. Personliga företagare räknas inte

heller hit, utan ingår i hushållssektorn.

50

Diagram 5.3 Hushållens sparkvot 1965-1988.

8-

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

1985

1975

7-

6-

5-

4-

3

2-1

1

O

-1

-2-

-3-

-4

1965

1970

\    ,/

V

Real sparkvot

'-, Nettosparkvot

\       I      \ I Finansiell sparkvot

1980

K -

Anm: Under 1987 är neltosparandet inte lika med summan av realt och finansiellt sparande. Det sammanhänger med nationalräkenskapernas sätt att redovisa konse­kvenserna av den s. k. engångsskatten.

Källa: Statistiska centralbyrån och finansdepartementet.

1970-lalel, i kombinafion med regler om begränsning av ränleavdragen i början av 1980-lalel, är antagligen den vikligasle orsaken lill alt hushållens bosladsinvesteringar minskade och atl deras finansiella sparkvol ökade från slulet av 1970-lalel.

Har de senasle årens negafiva hushällssparande medförl all hushällens förmögenheter minskat? Detta behöver faktiskt inte vara fallet. Den domi­nerande delen av hushällens förmögenheter utgörs av fasligheter. Hushål­len har också slora tillgängar placerade i aktier. Prisförändringar pä dessa tillgångar påverkar emellertid inle hushållens disponibla inkomster och därmed inle heller hushållens sparande enligl de definitioner som används i nationalräkenskaperna. Åven om statistiken är osäker förefaller del som om de senaste årens prisstegringar på fastigheter och aktier, trots börsfal­let i oktober 1987, med en betydande marginal uppväger den effekt de senasle årens registrerade negativa sparande har haft pä hushällens förmö­genheler.

De i dag dominerande nationalekonomiska teorierna för hushällssparan­det bygger pä föreställningen all individerna varierar sill sparande för all hålla en jämn konsumlionsslandard över sin livslid. Under sin yrkesverk­samma tid antas de spara pengar som de förbrukar när de blir pensionärer. Dessutom anlas all människor försöker överbrygga fillfälliga inkomstsvac­kor genom ati förbruka en del av sill sparkapital eller skuldsätta sig. Till delta konsumtionsuljämnade sparmoliv kommer sannolikt i mänga fall en ambition alt bygga upp tillgängar, evenluelll för all föra dem vidare lill nästa generation.

51

Hushållens önskan alt hålla en förmögenhet för att utjämna konsumtio- Prop. 1987/88: 150 nen beror sannolikt bl. a. på hur väl utbyggt socialförsäkringssystemet är. Bilaga 1.2 Även möjligheten atl täcka oförutsedda utgifter med lån har belydelse för hur slora "buffertar" hushållen behöver. Eftersom vi i Sverige har ell väl utbyggt socialförsäkringssystem och vi under de senasle åren dessutom fått en avreglering av kredilmarknaden är det inte förvånande atl hushäl­lens sparande fallit. Detta gäller särskilt som skattesystemet i sin nuvaran­de utformning tenderar alt missgynna sparande.

Eventuellt kan de senasle årens registrerade negativa hushållssparande förklaras av en omfattande portföljanpassning i hushållssektorn, bl. a. lill följd av avregleringen pä kreditmarknaden. Om denna hypotes är riklig bör hushällssparandet åter bli positivt när anpassningen är genomförd. Det är dock svårt atl bedöma när delta kan tänkas ske.

Tabell 5.11 Hushållens inkomstutveckling och sparande 19881991. Balansalternativet.

Procentuell förändring

1988

1989

1990

1991

Real timlön exkl. kollektiva avgifter Real lönesumma Real disponibel inkomst Privat konsumtion

Nettosparkvot"

0.4

1,7 2,2 3.0

-3,7

-0,2 0,5 1,1

1,5

-4,1

1,0 1,6 1,5

1

-3,5

1,0 1,8 1,9

1

-2,6

" Nivån på kvoten mellan nettosparande och disponibel inkomst i procent respekti­ve år. Källa: Finansdepartemenlet.

Sammanfattningsvis kan konstaleras att det inte är självklart hur man skall tolka statistiken över hushållssparandet. Del förefaller dock som om sparandel minskat och del finns flera länkbara och rimliga förklaringar som kan ha samverkat lill detta. Del verkar klart atl de senasle årens snabba fall i sparandet delvis sammanhänger med atl kreditmark­nadsregleringarna tagils bort. Därmed är del troligt all hushällssparandet kommer att öka. Hushällens förbättrade förmögenhetssitutation kan dock innebära att det negativa hushållssparandel kan bestå under yllerligare etl antal är. I treårskalkylerna har mot denna bakgrund antagits att hushållens sparkvot förblir negaliv under de närmaste åren - även om den stiger frän -3,7% till -2,6%. Samtidigt förbättras hushållens finansiella sparande från -18 miljarderkr. 1988 fill -16 miljarder kr. 1991.

Med de.låga nominella löneökningar som krävs för en balanserad ut­veckling av ekonomin kommer den reala timlönen att falla 1989 för atl därefter stiga de två följande åren. I genomsnitt beräknas den reala timlö-neökningslakten bli 0,6% per är. Hushällssektorns reala löneinkomster kommer alt stiga under hela perioden med i genomsnill 1,3% per år till följd av all sysselsättningen beräknas öka.

Hushällens reala disponibla inkomster beräknas öka med i genomsnitt

1,5% per år. Den främsta orsaken till alt de reala disponibla inkomsterna

52

växer fortare än hushällens löneinkomster är den snabba lillväxlen av pensionsinkomslerna.

Skattetrycket i stort sett oförändrat

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2 

Den offentliga sektorn består i nationalräkenskaperna av tre delseklorer:

staten, socialförsäkringsseklorn och kommunsektorn. Del sker betydande transfereringar mellan de tre delseklorerna. Om dessa elimineras erhålles en konsoliderad offentlig sektor.

De offentliga ulgifierna utgörs lill drygt hälflen av transfereringar. Re­sterande del av utgifterna gär i huvudsak lill offentlig konsumtion. En mindre andel utgörs av offentliga invesleringar. Huvuddelen av konsum­tionen och investeringarna, knappt 75%, sker i kommunal regi.

Transfereringarna gär i huvudsak lill hushållsseklorn. Viktigast bland dessa är folkpensionerna och ATP-pensionerna som fillsammans utgör drygt 1/6 av den offentliga sektorns utgifter.

De ojfentliga inkomsterna beslår framför allt av skatter och arbetsgivar­avgifter. Därtill kommer inlevererade överskoll från olika myndigheters och affärsverks verksamheler, diverse mindre avgiftsinkomster saml de offentliga ränteinkomsterna.

Om de offentliga utgifterna reduceras med myndigheternas och affärs­verkens utdelningar, avgiftsinkomster och ränteinkomster erhålls elt mått på den offentliga sektorns återstående finansieringsbehov. Måttet anger storleken pä skatteuttaget och upplåningen sammanlaget. Delta är av intresse eftersom inle bara skaller ulan även upplåning - via effekter på räntenivå och inflationstakt - har snedvridande effekter på samhällseko­nomin. Del är därmed ett på mänga sätl minsl lika intressant begrepp som det totala skatlelryckel mätt som skattens och avgiftens andel av BNP. Som framgär av tabell 5.12 blir del totala skalleuliagel. definierat på detta sätt. mellan 53 och 54% av BNP under kalkyiperioden.

1 kalkylerna har anlagils att den offentliga konsumtionen och de offentli­ga investeringarna utvecklas så all gjorda offentliga åtaganden kan infrias. Hänsyn har i detta sammanhang bl. a. lagils till de ökade utgifter som kan följa med den demografiska utvecklingen. Sammantaget innebär detta att den offentliga konsumfionen fram till 1991 kommer att minska någol räknat som andel av BNP i löpande priser.

Tabell 5.12 Konsoliderade offentliga sektorns utgifter och inkomster. Balansalternativet. Procentandel av BNP

1988

1989

1990

1991

Totala utgifter

61.3

61,9

62,4

62.0

Transfereringar

32.1

32,8

33,3

33,0

därav: folkpens. och ATP

11,0

11,6

11,9

12,0

arbetslöshetsförsäkring

inkl. AMU och KAS

1,1

1.1

1,1

1.1

övriga transf. till hush.

8.3

8.4

8,5

8,5

räntebidrag till bosläder

1.4

1.5

1.6

1,6

räntor

5.8

5.5

5.7

5,4

övriga transfereringar

4,6

4,6

4,5

4.4

Konsumtion

26,5

26,3

26,2

26,1

Bruttoinvesteringar

2,7

2,9

2,9

2.9

Inkomster exkl. skaller

8.8

8,7

8,8

8.6

därav: räntor

4.5

4,6

4,6

4.5

Skatter och upplåning

52.5

53,3

53.6

53.4

53

Källa: Finansdepartemenlet.

5   Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.2

Triin.

Etl problem vid beräkningen av den offentliga sektorns inkomster år all skattesystemet för närvaranJe är under utredning och all omfattande för­ändringar kan komma all genomföras under senare delen av den lidsperiod som studerats. De beräkningar som här redovisas utgår emellertid frän framskrivningar av nuvarande syslem. De utgör alltså inle en prognos pä konsekvenserna av etl eventuellt nytt system.

ATP-avgifterna antas öka med 0.4 procentenheter fr. o. m. 1989. Däref­ter förulsälls all avgiftssatserna ligger kvar pä 1989 års nivå.

Tabell 5.13 Skatter och arbetsgivaravgifter. Balansalternativet.

Procentandel av BNP

1988

1989

1990

1991

Totala direkta skatter

24,4

24.7

25.0

25,1

Indirekta skatter"

14.8

14.8

14,7

14,6

Arbetsgivaravgifter

16.0

16.0

16,1

16.1

Summa skatter och arbetsgivar-

avgifter

55.2

55.5

55.7

55,7

' Exklusive de arbetsgivaravgifter som enligt nationalräkenskaperna klassas som

indirekt skatt.

Källa: Finansdepartementet.

De indirekta skatterna består av moms. ell antal punktskatter som utgår på förbrukning av olika varor, tullar samt fastighelsskait. Den senare antas vara nominellt oförändrad. Övriga indirekta skaller beräknas utgöra oför­ändrade andelar av den privala konsumlionen. Detta innebär att MOMS-skattesalsen är oförändrad samtidigt som övriga indirekta skatter justeras när prisnivån ändras.

Hushällens statliga inkomstskatt år beräknad så att den är kvar pä 1988 ärs andel av hushållens sammanräknade nettoinkomster. Den kommunala beskattningen av hushållen har beräknats utifrån nu gällande regler. Skat­tesatsen år kvar pä 1988 års nivå dvs. 30.56 kr per skattekrona.

Restiltalel är att hushällens inkomstskatt, räknat som andel av BNP.

beräknas öka nägol under perioden. Visserligen minskar hushållens löne­

inkomster som andel av BNP. men samtidigt ökar pensionerna i snabbare

takl än BNP.

54

Företagsskatterna har ökat kraftigt 1986 och 1987. Detta förefaller i Prop. 1987/88: 150 huvudsak bero på att företagen tidigare, bl. a. till följd av höga vinstnivåer. Bilaga 1.2 uttömt en slor del av sina möjligheter lill skattefria avsättningar. De tvingades därför 1986 och 1987 redovisa slora skallepliktiga inkomster. Eftersom förelagens vinster även i forlsällningen förväntas vara höga beräknas företagsskallerna ligga kvar ungefär på den nivå som uppnåtts de senasle åren.

Sammantaget resulterar kalkylen i att skaltetryckel blir i stort sett oför­ändrat jämfört med dagens nivä.

Sparandet i socialförsäkringssektorn faller

Fördelningen av sparandet mellan staten och kommunerna kan variera ganska kraftigt mellan enskilda är. Som framgår av tabell 5.10 sker en kraftig ökning av kommunernas finansiella sparande 1990 samlidigl som statens finansiella sparande försämras. Detta är en tillfällig förskjutning som uppslår till följd av utformningen av reglerna för uppbörden av kom­munalskatt och utbetalningen av denna lill kommunerna.

Elt trendmässigl fall sker emellertid i socialförsäkringssektorns finan­siella sparande. I denna sektor ingår sjukförsäkringssystemet, arbetslös­hetskassorna och AP-fonden. Del är emellertid AP-fondens finansiella sparande som helt dominerar sektorns sparande.

Trots all del finansiella sparandel i AP-fonden faller nägot under kalkyl­perioden är det även 1991 tillräckligt stort för att AP-fondens realvärde skall kunna bibehållas. Delta beror dock pä atl realräntorna i kalkylen antagits ligga på en relativt hög nivå ända fram lill 1991. Fondens avgiftsin­komster är sedan 1982 otillräckliga för atl finansiera ATP-pensionerna. Den andel av pensionerna som kan finansieras med ATP-avgifter har varit fallande de senasle åren. År 1988 beräknas den uppgä lill 81 % för atl sedan falla till 71% 1991.

Det bör understrykas, att kalkylerna ovan utformats utifrån anlagandel att lönekostnadsökningen 1989 blir 3%. Efter det att kalkylerna slutförts, har emellertid avtal slutits, enligt vilka lönekoslnadsökningarna i kommu­ner och landsting kommer alt bli ca 5% 1989. Detta påverkar naturligtvis direkt del ekonomiska utfallet vad gäller kommunsektorns finansiella spa­rande.

Allt annat lika innebär lönekostnadsökningar pä 5 % i stället för 3 % att konsumtionsutgifterna i kommunsektorn stiger med 3,5 miljarder kr. 1989, 3,6 miljarder kr. 1990 och 3,8 miljarder kr. 1990, ulöver vad som redovisats ovan. Därmed försämras det finansiella sparandel i motsvarande grad, om inte extra produktiviletshöjande åtgärder vidlas. Försvagningen av del finansiella sparandet motverkas emellertid i praktiken någol av att också kommunernas skatleintäkter 1991 ökar till följd av den snabbare löneut­vecklingen.

De nya löneavtalen pä den kommunala sidan innebår således en försäm­ring av kommunernas finansiella sparande jämfört med kalkylresultaten ovan. Skulle lönekoslnadsökningarna ocksä inom resten av ekonomin bli

5% i stället för de 3% som antagils för 1989, skulle även en rad andra

55

kalkylresullal ändras i riktning mol de ulfall som gäller för alternafivet med högre pris- och lönestegringstakl.

6 Några alternativa utvecklingsvägar

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.2

De kalkyler som redovisades i kapitel 5 bygger på ett antal olika förutsäft-ningar och antaganden. Särskilt centrala är de antaganden som görs röran­de den inhemska pris- och löneökningstakten och den internationella ut­vecklingen.

I detta kapitel redovisas ett par olika känslighetsanalyser. För det första belyses konsekvenserna av alt pris- och löneutvecklingen följer historiska mönster. För det andra studeras vad som händer vid en väsentligt sämre internafionell utveckling. Slutligen kombineras dessa båda altenativ.

Högre löneökningar

Den utveckling som beskrivs i kapitel 5 förutsätter alt det fidigare mönstret för pris- och lönebildningen bryts, men vad händer om så inte blir fallet? För alt belysa denna fråga presenteras etl scenario med högre löneökning­ar. I detta alternativ beräknas pris- och löneökningarna med beteendesam­band som har skattats på historiska data. En fortsatl stram finanspolitik, definierad pä samma vis som i balansalternalivet, inkluderas även i denna ulvecklingsbild.

De historiskt rådande pris- och lönesambanden genererar en betydligt snabbare ökningstakt än den som är förenlig med en fortsatt väg mot balans för den svenska ekonomin. De ökningstakter för timlöner och konsumentpriser som känslighelsanalysen bygger på framgår av tabell 6.1. Där anges ocksä motsvarande siffror för balansalternativet.

Tabell 6.1 Löne- och prisutvecklingen 1988-1991.

Procentuell förändring

1988

1989

1990

1991

Balansalternativet

Timlön

6,0

3,0

3,0

3,0

Konsumentpris"

5,5

3,3

2,1

2,0

Alternativ med högre löner

Timlön

6,0

' 7,2

5,7

5,4

Konsumentpris"

5,5

5,7

4,1

4,0

" Implicilprisindex. Årsgenomsnitt.

Källa: Finansdepartementet.

De nominella pris- och löneökningslakterna är högre än i balansalterna­

livet under hela treårsperioden. De faller emellerfid något vilket samman­

hänger med alt kapacitelsutnyttjandel i ekonomin minskar och atl arbets-

57

löshelen - till följd just av den högre kosinadsslegringen - ökar under   Prop. 1987/88: 150

perioden.

Bilaga 1.2

Konsekvensen av den snabbare pris- och löneslegringstaklen är kraftiga marknadsandelsförlusler för svenskt näringsliv både på hemma- och ex­portmarknaden. Atl exporten trots detta ökar något under kalkylperioden beror på den inlernationella marknadstillväxten.

Tabell 6.2 Pris- och marknadsandelsutveckling för bearbetade varor 1988 1991. Alternativ med högre löner.

Procentuell förändring

1988"

1989

1990

1991

Exportpris Relativpris, export Marknadsandelar

3,4

0.7

-0,8

4,7

2,1

-1,9

3,6 1,1

-1,7

3,4

0,9

-l.I

" Enligt RNB 1988.

Källa: Finansdepartementet.

Importvolymen växer förhållandevis långsamt lill följd av all den in­hemska efterfrågan slagnerar. Inte minst betydelsefull är i detta samman­hang den kraftiga nedgången i industrins investeringar jämfört med i ba­lansalternalivet.

Försämringen av bytesbalansen - jämfört med balansalternativet - är under perioden inte särskill slor. Detta beror i första hand på den stagne­rande inhemska efterfrågan och på att importen växer långsamt. Till detta kommer all del dröjer några är till dess att den totala effekten av höjda relativpriser kan observeras pä exporlvolymen. Just del år en relativpris-ökning inträffar är effekten på bytesbalansen positiv, eftersom den procen­tuella minskningen av exportvolymen under det första året enligt beräk­ningarna blir mindre än den procentuella ökningen av relalivprisel.

Den försämring av konkurrenskraften som följer av de snabba löneök­ningarna kan tillsammans med den någol svagare bytesbalansen medföra atl förtroendet för växelkurspolitiken minskar. Under perioden 1976-1982 devalverades ju kronan vid flera tillfällen för alt motverka effekterna av en alltför snabb koslnadsstegring.

En förutsättning för penningpolitiken är, i likhet med vad som gäller i balansalternalivet, atl slalen inte neltolånar utomlands. Della innebär i della alternativ tillsammans med eventuella förväntningar om växel­kursjusteringar - all trycket uppåt pä räntorna kan komma atl öka. Del är mol den bakgrunden som det i denna känslighelsanalys har förutsatts ell någol större räntegap i förhällande till omvärlden än i den tidigare tecknade vägen mol balans. De svenska marknadsräntorna har antagits vara 4% högre än de inlernationella räntor analysen bygger på.

58

Tabell 6.3 Försörjningsbalansens utveckling och vissa nyckeltal för 1988      Prop. 1987/88: 150

1991. Alternativ med högre löner.

Bilaga 1.2

Fasta priser, procentuell förändring

1987

1988

1989

1990

1988"

1989

1990

1991

Bruttonationalprodukt

2,2

1,0

0,7

0,9

Import av varor och

tjänster

4,9

3,6     

3,1

2,6

Tillgång

2,9

1,7

1,3

1.3

Privat konsumtion

3,0

1,8

0,8

0,2

Offentlig konsumtion

1,1

0,8

0,8

0,8

Stat

0,8

0,2

0,2

0,2

Kommuner

1,3

1.0

1,0

1,0

Brulloinvesleringar

3,8

1.3

1,6

2,3

Industri

9,0

- 3,0

- 3,0

0,0

Lagerinvesteringar''

0,3

0,5

0,2

0.0

Export av varor och

tjänster

2,7

1,2

1,8

2,8

Användning

2,9

1,7

1.3

1,3

Inhemsk efterfrågan

3,0

1,9

1,1

0,8

Arbetslöshet (procent)

1,7

2,2

2,8

3,3

Bytesbalans (miljarder kr,

löpande pris)

-11

-13

-14

-10

Finansiellt sparande i

offenUig sektor (miljarder

kr, löpande pris)

29

29

22

17

" Enligt RNB 1988.

'' Andel av föregående ärs BNP.

Källa: Finansdepartementet.

De försämrade förutsättningarna all nä extern och intern balans påver­kar också investeringsutvecklingen. När räntorna stiger och vinsterna faller bör resultatet bli en nedgång i tillverkningsindustrins invesleringar. De beräknas i genomsnill minska med 2,0% per är. De totala brulloinve­sleringarna ökar emellerfid fortfarande, om än med en lägre takl än i balansallernativet. Atl bruttoinvesteringarna forlsäller alt öka beror i förs­ta hand pä bostadsinvesteringarna men även pä de offentliga invesleringar­na som förulsälls vara av samma storleksordning som i balansalternalivet.

De högre nominella löneökningarna leder, huvudsakligen via effekterna pä utrikeshandels- och invesleringsutvecklingen, till att lillvä.xttukten för­sämras jämfört med förloppet i balansallernalivel. 1 genomsnill blir den årliga tillväxten i ekonomin under perioden 0,9%. En konsekvens av den låga lillväxlen är all sysselsällningen i ekonomin slagnerar. Därmed ökar arbetslösheten till drygt 3% i slulel av perioden. Uppgången i den öppna arbetslösheten blir troligen i praktiken inte fullt sä slor. Dels kan arbetsut­budet förväntas växa nägol långsammare när efterfrågan på arbetskraft blir lägre, dels är del sannolikt alt antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder ökar.

Den reala timlönen beräknas i genomsnill öka med 1,5 % per är fram till

1991. Detta är högre än i balansalternalivet. Skillnaden krymper emellertid

över liden. När tidsperspektivet utsträcks bortom treårsperioden blir real-

löneutvecklingen sämre i alternativet med snabba nominella löneökningar.

59

Åven den reala lönesumman växer något mer i alternafivet med snabba    Prop. 1987/88: 150 nominella löneökningar. Skillnaden gentemot balansalternalivet är emel-     Bilaga 1.2 lertid mindre än när del gäller reallönernas utveckling eftersom sysselsätt­ningen nu växer långsammare. Innebörden är således atl den högre nomi­nella löneökningstakten på kort sikt ger högre reallöner för dem som har arbete men att arbetslösheten samlidigl ökar.

Likväl växer hushällens disponibla inkomster långsammare än i balans­alternativet. Det beror pä att samma skatteskala förutsatts i båda alterna­tiven. Eftersom skatterna är progressiva leder större löneökningar till etl större skatteuttag.

Tabell 6.4 Hushållens inkomstutveckling och sparande 19881991. Alternativ med högre löner.

Procentuell förändring

1988

1989

1990

1991

Real timlön exkl.

kollektiva avgifter

0,4

1,5

1,6

1,5

Real lönesumma

1,6

1,7

1,6

1,7

Real disponibel inkomst

2,1

1,4

1,3

1.2

Privat konsumtion

3.0

1,8

0,8

0.2

Nettosparkvot"

-3,7

-4,1

-3,5

-2,6

" Nivån på kvoten mellan nettosparande och disponibel inkomst i procent respekti­ve år. Källa: Finansdepartementet.

Med hänsyn lill den lägre ökningstakten för de disponibla inkomsterna bör ocksä den privala konsumtionen öka långsammare än i balansallerna­tivet. Erfarenheten från senare delen av 1970-talel talar för atl nedgången i den privala konsumlionen kan bli ännu större; hushällen valde då all öka sitt sparande när det blev sämre tider. Ä andra sidan pekar ekonomisk teori snarast på motsatsen, dvs. atl hushållen skulle dra ner sitt sparande för atl hålla en jämn konsumlionsnivå.

Eftersom osäkerheten när del gäller sparandets ulveckling är slor har här antagits atl sparandets andel av den disponibla inkomsten utvecklas på samma sätt som i balansallernalivel. Della innebär alt den privata konsum­tionen i genomsnitt ökar med I % per är, men all ökningen är koncentrerad till 1989 och 1990. År 1991 ökar konsumlionen endast med 0,2%.

Den offentliga konsumlionen har beräknats på samma sätl som i balans­allernativet. Utvecklingstalen utgör därmed inga prognoser; de är del direkta resultatet av antaganden om en oförändrad ambitionsnivå i den offentliga verksamhelen.

I alternativet med en snabbare pris- och löneutveckling blir alltså tillväx­ten i ekonomin väsentligt lägre än i balansallernalivel. Dessutom sker en förändring i resursanvändningen som inle är önskvärd; nästan hela tillväx­ten konsumeras. (Se diagram 6.1.).

60

Diagram 6:1 Tillväxten och dess användning 19891991,

Förändring i procent av BNP föregäende år Årliga genomsnitt. 1980 års priser

2.5-

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

Alternativ med högre löner

Källa: Finansdepartementet.

1 balansalternalivet kunde vi konstatera atl det offentliga finansiella sparandet föll någol 1989 för atl därefter öka fram lill 1991. Om Sveriges relativa kostnadsläge försämras gentemot utlandet och detta medför ell högre ränteläge forlsäller nedgången i del offentliga finansiella sparandet trots alt skalteinkomsterna ökar. Försämringen är delvis en följd av växan­de arbetslöshetsunderstöd. Till detta kommer ocksä effekterna av del höga ränldägel.

Högre räntor påverkar direkt slatens räntekostnader men dessutom driver de upp kostnaderna för bostadssubventionerna. De senare är nämli­gen sä utformade atl slaten får bära hela kostnaden av de räntehöjningar som drabbar ägare lill subventionerade bostadshus. Hade kalkylen dragils fram yllerligare någol år skulle sannolikt ulvecklingen av del offentliga finansiella sparandel förvärras kraftigt eftersom den långsamma tillväxten successivt leder till minskade skatteinkomster.

Av tabell 6.5 framgår vidare all socialförsäkringssektorns finansiella sparande förbättras jämfört med balansalternalivet. Detta sammanhänger med de högre ränteintäkter som AP-fonden kan tillgodoräkna sig. Åven della är emellertid en tillfällig effekt. När lillväxlen och sysselsällningen i ekonomin blir lägre leder del lill atl AP-fonden får lägre intäkter. Efter några år dominerar denna effekt över den positiva effekten av högre räntor.

1 delta alternativ med snabba pris- och löneökningar blir försämringen av bytesbalansen begränsad jämfört med balansallernalivel. Della beror pä att den inhemska efterfrågan - såväl invesleringar som privat konsum­fion - växer väsenlligl långsammare, särskill i slutet av perioden. Eventu­ella försök alt med expansiv finanspolitik kompensera det efterfrågeborl­fall S01T1 den konkurrensutsatta sektorn drabbas av skulle medföra en

61

6   Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 1.2

Tabell 6.5 Finansiellt sparande i olika sektorer 19881991. Alternativ med högre löner.

Miljarder kr., löpande priser

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.2

1988

1989

1990

1991

Stat

Socialförsäkring

Kommuner

Summa offentlig sektor

Icke-finansiella företag Finansiella företag Hushåll

Summa privat sektor

Bytesbalans

8

8

- 3

- 12

27

30

31

30

6

- 9

- 6

0

29

29

22

17

74

-78

-87

-101

52

58

72

89

18

-22

-21

- 16

40

-42

-36

- 28

11

-13

-14

- 10

Källa: Finansdepartementet.

upprepning av del sena 1970-talels utveckling, då en alllför snabb kost­nadsutveckling tilläts generera vidgade finansiella obalanser.

En snabb pris- och lönestegringstakl fär emellertid ändå myckel allvarli­ga konsekvenser för den ekonomiska ulvecklingen under de närmaste åren, även vid en relalivi gynnsam internationell ulveckling. Tillväxten och sysselsällningen stagnerar samlidigl som statsskulden fortsätter atl växa till följd av den beslående obalansen i slatens finanser. Produktions­förlusterna blir omfattande. Samlidigl drabbas slora grupper av arbetslös-hel.

Diagram 6.2 Sysselsättning och ekonomisk tillväxt 19891991.

Index = 100 för år 1988.

106

106

104-

104

102

102

100

1988

1989

Källa: Finansdepartementet.

1990

100

1991

62

En sämre internationell utveckling

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.2 

I kapitel 4 diskuterades den internationella ulvecklingen. Där framhölls all

de stora obalanserna mellan de tongivande ekonomierna skapar osäkerhet om exempelvis växelkurser, räntor och aktiekurser. Del finns därför all anledning alt närmare diskutera konsekvenserna för den svenska ekono­min av en sämre internationell ulveckling.

Ell fierlal olika mer negativa ulvecklingsbanor är naturligtvis tänkbara. Elt huvuddrag i del alternativ med lägre inlernaliondl tillväxt som lagts till grund för beräkningarna i delta avsnill är all budgetunderskottet i Förenta staterna forlsäller all vara av samma slorieksordning som idag. Dollarkur­sen kan då förväntas falla ylleriigare och hamna pä en nivå klart under den som långsiktigt motsvarar köpkraflsparitet. Del är också troligt atl ränte­nivån kommer all stiga, till följd av de svårigheter atl finansiera budgetun­derskottet som kan uppkomma när förtroendet för den amerikanska eko­nomin undermineras.

Europa drabbas i etl sådant scenario av all efterfrågan frän Förenia staterna minskar kraffigl både lill följd av dollardeprecieringen och ränle-uppgången. Däremot kan inflationen komma all reduceras; importprisök­ningarna blir ju i della fall lägre. Till denna bild hör ocksä all de slora ekonomierna i Europa kan förväntas föra en stram ekonomisk politik, för all undvika en alllför snabb försämring av sin utrikeshandel med Förenta staterna.

Konsekvenserna för Sveriges del blir en långsammare lillväxl pä export­marknaderna. Tabell 6.6. åskådliggör en sådan länkbar ulveckling.

Tabell 6.6 Exportmarknadstillväxt och prisökningstakt för bearbetade varor.

Procentuell förändring

1988

1989

1990

1991

Huvudalternativet:

Världsmarknadstillväxt

5,0

4.0

4.5

5,0

Världsmarknadspris

2,7

2.5

2,5

2.5

Lägre internationell tillväxt:

Världsmarknadslillväxt

5,0

1,4

2,5

4.0

Världsmarknadspris

2.7

2,0

2,0

2.0

Källa: Finansdepartementet.

63

Även om löne- och prisutvecklingen i Sverige följer den bana som    Prop. 1987/88: 150 antagils i del balanserade alternativet, kommer det efterfrågeborlfall som    Bilaga 1.2 blir följden av den lägre exporllillväxien atl medföra en lägre lillväxl i ekonomin. Några nyckeltal i ell sådant scenario återfinns i tabell 6.7.

Tabell 6.7 Vissa nyckeltal. Alternativ med låg världsmarknadstillväxt och låga löneökningar.

Procentuell förändring

Balansallernativet

Alternativ med låg väridsmarknadslillväxt

1989

1990

1991

1989

1990

1991

Bruttonationalprodukt

Export

Import

Relativpris, export"

Timlön

Arbetslöshet (procent) Finansiellt sparande i offentlig sektor (miljarder kr.) Bytesbalans (miljarder kr.)

1,7 2,7 3,4 0,3 3,0

1,7

26 -13

1,8 4,1 3,4 -  1,0 3,0

1,7

25 -13

2,1 5,1 2,9

-  1,2

 3,0

1,7

28

-   8

1,1

0.7 2,9 0,8 3,0

2,1

24 -17

1,3 2,4 3,0 - 0.6 3,0

2,6

20

-22

1,8 4,0 2,7 - 0,8 3,0

2,9

20 -20

" Bearbetade varor.

Källa: Finansdepartementet.

Denna känslighelskalkyl, med lägre internationell tillväxt och prisök­ningslakl, är en partiell beräkning av effekterna på den svenska ekonomin. Beräkningarna är gjorda under förutsättning all konsumtions- och invesle­ringsutvecklingen följer samma bana som i balansalternalivet. Delta ger naturiigtvis inte en fullständig bild av vad som inträffar i ell sådant scena­rio, eftersom hänsyn inle tagits till att bl. a. löne-, pris-, konsumtions- och investeringsbeslut anpassar sig lill förändrade förulsållningar. Kalkylen kan därför ses som ell försök alt belysa effekternas riktning under förut­sällning alt ingen intern anpassning sker.

Det växande underskottet i utrikeshandeln reflekterar i första hand den långsammare utländska eflerfrågelillväxten. Till delta kommer atl de svenska relativpriserna jämfört med balansalternalivet blir nägol högre lill följd av de långsammare prisökningarna i omväriden.

/ den mån den svenska löneutvecklingen inte överstiger den utländska behöver en viss nedgång i bytesbalansen i och för sig inte vara alarmeran­de. Det försämrade bytesbalanssaldot kan tolkas som all hushållen och den offentliga sektorn accepterar en viss utjämning av konsumlionen över liden. I verkligheten skulle troligen bytesblanseffekterna dessutom bli mindre dramatiska eftersom en viss negång i konsumtions- och invesle-ringstillväxlen skulle äga rum.

Konsekvenserna för den svenska ekonomin av en ogynnsam inlernatio­nell utveckling, samtidigt med att lönekostnaderna ökar snabbt, blir emel­lertid myckel bekymmersamma, vilkel framgår av tabell 6.8.

64

Löneökningarna anlas i detta fall bli lika stora som i alternativet med    Prop. 1987/88: 150 höga löner. Priserna är beräknade med hjälp av en prisekvalion. I övrigt är    Bilaga 1.2 della scenario konstruerat så att konsumtions- och invesleringslillväxlen blir densamma som i alternativet med höga löneöknigar.

Höga löneökningar medför förluster av marknadsandelar. Marknadsan­delsförlusterna kan dock till viss del vägas upp av en snabbi växande väridshandel, så att svensk export ändå utvecklas tillfredsställande. Om världshandeln växer långsamt får emellertid krympande marknadsandelar kraftiga effekter på exporlvolymen; tvä negativa faktorer verkar därmed i samma riktning.

Av tabell 6.8 framgär alt exporten t.o.m. minskar i absoluta tal under 1989. Jämfört med balansalternalivet ger alltsä en långsam tillväxt av den internationella efterfrågan, i kombination med höga löneökningar, mycket kraftiga effekter pä den ekonomiska tillväxten och exportutvecklingen. En tillbakagång av den internationella lillväxlen skärper alltså ytteriigare kraven på en anpassning av den inhemska koslnadsulvecklingen.

Tabell 6.8 Vissa nyckeltal. Alternativ med låg världsmarknadstillväxt och höga löneökningar.

Procentuell förändring

Alternativ med högre löner

Alternativ ined låg väridsmarknadslillväxt

1989

1990          1991

1989          1990          1991

BNP

Export

Import

Relativpris, export"

Timlön

Arbetslöshet (procent) Finansiellt sparande i offentlig sektor (miljarder kr.) Bytesbalans (miljarder kr.)

1,0

1,2 3.6 2.1

7,2

2,2

29 -13

0,7            0.9 1.8            2,8 3.1             2,6 1.1             0.9

5.7           5.4

2.8           3,3

22              17 -14           -10

0,6            0,3            0,7 - 0,6            0,4            2.0

3.1              2,8            2,4

2.2              1,2             1,0

7,2            5,7            5,4

2,5            3,4            4,1

26              16              10 -18           -23           -23

" Bearbetade varor.

Källa: Finansdepartementet.

65

7 Sammanfattning och slutsatser

P''°p- 

'987/88:150

Bilaga 1.2

I treårskalkylerna analyseras den svenska ekonomins ulveckling under perioden 1989-1991. Della sker med hjälp av ell antal scenarier baserade på olika förulsållningar avseende utvecklingen bäde i Sverige och interna­tionellt.

Syftet med treårskalkylerna är alt ge elt underlag för utformningen av stabiliseringspoliliken under de närmaste åren. Avsiklen är alltså inte atl la upp frågor rörande 1. ex. ekonomins funktionssätt eller resursanvändning­en i olika sektorer. Problem av denna art belyses bl. a. i länglidsulred­ningarna, som numera publiceras vari tredje år.

I del andra kapitlet i treårskalkylerna stäms den faktiska ekonomiska utvecklingen av mot den balanserade utvecklingsväg som beskrevs i LU 87. Mot denna bakgrund preciseras i del därpå följande kapitlet utgångs­punkterna för analysen av utvecklingen 1989-1991. Vad som händer i väridsekonomin är av central betydelse för den svenska ekonomin. Därför tecknas i del fjärde kapitlet en internationell bakgrund. Denna följs av två kapitel om den svenska ekonomin. I del första studeras en utvecklingsväg som innebär all ekonomin rör sig i en gynnsam riklning, där den nuvarande låga arbelslöshelsnivän kan bevaras samlidigl som bytesbalansen för­stärks. I del andra studeras hur ekonomin påverkas om pris- och löneök­ningslaklen följer historiska mönster eller om den internationella ulveck­lingen blir väsenlligl sämre.

Kostnadsutvecklingen ett problem på sikt

Syftet med de slora devalveringarna i början på 1980-talel var all förbättra del svenska näringslivels kostnadsläge. Därmed skulle kapacitelsulnylt­jandet i ekonomin kunna höjas, produktionen öka och arbelslösheten minska. Men del gällde också alt fä lill sländ en ulbyggnad av den konkur­rensutsatta sektorn i ekonomin. Della var en förutsättning för all del skulle gå att uppräilhålla full sysselsälining och samlidigl ha balans i utrikesbetal­ningarna.

Politiken har i dessa avseenden varit framgångsrik. Vi har bakom oss en

femårsperiod under vilken den ekonomiska tillväxten i genomsnitt har

varil 2,5%. Antalet sysselsatta har under samma period ökat med ca

150000 personer. Det har därmed varit möjligt alt sänka den öppna arbets­

lösheten lill 1,7%, vilkel i etl inlernationdll perspektiv är en mycket bra

siffra. En god grund har också lagts för fortsatt hög ekonomisk lillväxl.

Den konkurrensutsatta sektorn har byggts ul; industrins invesleringar har

stigit med nästan 60% samtidigt som antalet industrisysselsatta har ökat

efter en läng lids slagnation.

67

Industrin har också genomgått en omfattande omstrukturering. Del finns    Prop. 1987/88: 150 tecken som lyder på all della medförl en förbättrad konkurrensförmåga.    Bilaga 1.2 Tidigare studier av exportutvecklingen visade att svensk industri tendera­de all föriora marknadsandelar vid ell oförändrat relativt kostnadsläge. Sä förefaller idag inle längre vara fallet. Det underlättar strävandena all åstadkomma full sysselsättning vid balans i utrikesbetalningarna.

Sedan devalveringarna i början av 1980-talet har emellertid industriföre­tagens arbetskraftskostnader per producerad enhet ökat snabbare än i konkurrentländerna inom OECD-området. Trots della var de relativa ar­betskraftskostnaderna per producerad enhet inom tillverkningsindustrin fortfarande ca 8% lägre vid ingången av 1988 än vid början av 1982, mätt i gemensam valuta. Om den snabba kosinadsslegringen fortsätter, kommer emellertid denna kvarstående effekt av devalveringen 1982 att försvinna. Därmed försvåras den utb\ ggnad av den konkurrensutsatta sektorn som fortfarande krävs. Del kommer dä knappast att bli möjligl att upprätthålla full sysselsättning i ekonomin och samlidigl ha balans i utrikesbetalningar­na.

En markant försämring av bytesbalansen har skett under de senasle tvä åren. Eftersom en slor del av industrin uppger bristande kapacitet som främsta hinder för ökad produktion förefaller bylesbalansförsämringen emellertid inle i förslå hand vara en följd av elt alllför högt kostnadsläge med åtföljande eflerfrågebortfall. Underskotten i bytesbalansen är i stället i huvudsak orsakade av en stark uppgång i inhemsk efterfrågan. Denna har i sin lur haft effekter pä pris- och löneutvecklingen. Inle minst tydligt framgår detta av de löneavtal som slutils inom flera hemmamarknadsorien-lerade avtalsområden. Dagens höga inhemska efterfrågeläge har med and­ra ord försvårat strävandena atl få lill sländ en anpassning av pris- och löneökningslakten. Denna anpassning är i sin tur en förutsättning för en god ekonomisk ulveckling på sikl.

Sparandet är för lågt

Uppgången i den inhemska efterfrågan har orsakats av en snabb stegring av den privata konsumtionen - framför allt av varaktiga konsumtionsva­ror - samt av omfattande investeringar i näringslivel. En forlsall gynnsam utveckling för den svenska ekonomin förutsätter alt exportens och investe­ringarnas andel av den totala resursanvändningen i ekonomin ökar. De högre investeringarna är mol denna bakgrund positiva. Problemet är den privata konsumtionen, som under de båda senaste åren ökat i en takt som väsentligt överstiger den som är förenlig med fortsatt samhällsekonomisk balans.

Uppgången i den privata konsumtionen beror delvis pä all hushällens

sparande har minskal. Nedgången i hushållssparandel har accelererat un­

der de senasle åren samtidigt som kredilmarknaden har avreglerats. Det är

tänkbart all denna nedgång i sparkvoten är etl resultat av en engängsan-

passning av hushållens tillgångar och skulder lill följd av avregleringen.

Sparkvoten kan i så fall förväntas stiga igen när anpassningen är genom­

förd. Under sådana omständigheter skulle del låga sparandet vara ett

68

övergående problem.

Mycket talar emellertid för atl det låga hushållssparandel ocksä är en Prop. 1987/88: 150 följd av mer långsiktigt verkande faktorer. Troligen hänger den låga spar- Bilaga 1.2 viljan lill viss del samman med utformningen av pensionsystemel. Efter­som många hushåll inle behöver avsälla någol mer betydande sparande idag för sina framtida pensioner bortfaller elt av de viktigaste sparmotiven. Skattesystemet tenderar dessutom atl missgynna hushållens sparande på bank eller i andra räntebärande tillgångar och all stimulera lill skuldsätt­ning. Följden blir ell lägre finansiellt sparande än vad som är samhällseko­nomiskt önskvärt.

Fallet i det privata finansiella sparandel under senare år har motverkats av en uppgång i den offentliga sektorns finansiella sparande. Denna upp­gång har emellertid inle varil tillräcklig för alt undvika ökande underskott i bytesbalansen.

Den utveckling som kan skönjas för ATP-systemet under kommande år försvårar strävandena all få lill stånd etl tillräckligt offentligt finansiellt sparande. Vid lillväxttakter i ekonomin motsvarande de som räll under 1980-lalet och med de förändringar i befolkningens ålderssammansättning som nu är kända minskar sparandet i AP-fonden under 1990-lalet.

Elt ökat sparande i ATP-systemet kan åstadkommas genom all de ATP-avgifter som företagen betalar pä sina lönekoslnader höjs. Högre ATP-av­gifter skulle emellertid innebära atl kostnadsproblemet för svenskt nä­ringsliv förvärras ylleriigare. För all lönekostnaderna inte skall stiga krävs nämligen att alla avgiftshöjningar i motsvarande utsträckning minskar ut­rymmet för löneökningar. Fortsatta höjningar av ATP-avgifterna ställer därför myckel starka krav pä lönebildningen.

Även en uppgång av andra skatter begränsar hushållens inkomster och riskerar därmed all komplicera lönebildningen. Ett skatteuttag på nuvaran­de nivå har också vissa snedvridande effekter på ekonomin. Sammantaget medför della att skattetrycket inle bör stiga ytteriigare. Riksdagen har därför ställt sig bakom målet alt skattetrycket, mätt som skallers och avgifters andel av BNP, inte bör öka.

Ambitionen alt inte höja skalletrycket innebär alt det ställs krav på utvecklingen av de offentliga utgifterna. Delta gäller särskill som ATP-pensionerna kommer att kräva realt ökande utgifter under en läng tid framöver. För en återhållsam tillväxt av den del av de offentliga utgifterna som gär till offentlig konsumtion talar ocksä del rådande ekonomiska lägel med tendenser lill överhettning på arbetsmarknaden.

En väg mot balans

I kapitel fem redovisas en förhållandevis gynnsam ulveckling för den svenska ekonomin under perioden 1989-1991. Avsikten har varil atl för­söka åskådliggöra vad som krävs för atl det skall vara möjligt alt uthålligt upprätthålla en god tillväxt och ha en oförändrat låg arbetslöshet samtidigt som bytesbalansens saldo förbättras.

Även i denna sammanfattning kan det finnas skäl att påminna om att de

redovisade beräkningarna inte är en prognos i vanlig mening. Med utgångs­

punkt frän elt antal olika anlaganden rörande exempelvis den internatio-

69

nella ulvecklingen och demografiska tendenser i Sverige preciseras en    Prop. 1987/88: 150 pris- och löneökningstakt som är förenlig med en fortsatt balanserad ut-    Bilaga 1.2 veckling i ekonomin. Beräkningarna är därmed i huvudsak upplagda på samma vis som i såväl tidigare ireårskalkyler som i den senaste långtidsut­redningen.

1 den internationella bild som lagts till grund för analysen av den svenska ekonomin har lillväxlen i industriländerna förutsatts öka någol under peri­oden 1989-1991, från 1,9% 1989 lill 2,4% 1991. Väridshanddn, vägd med hänsyn till olika marknaders betydelse för svensk utrikeshandel, beräknas dä öka med 4,0% 1989 och i genomsnitt 4,5% per är för hela treårsperio­den. All del sker en uppgång sammanhänger bl. a. med atl en viss åter­hämtning förutses ske i våra grannländer Danmark och Norge, där den ekonomiska tillväxten för närvarande är mycket låg. Nägon mer påtaglig uppgång i världsinflationen förutses inle. Della beror i första hand på att den ekonomiska politiken i OECD-omrädet förulsälls vara fortsatt slram och arbetslösheten hög. Oljepriset förulsälls uppgå lill drygt 17 dollar per fal vid slulel av perioden.

Om tillväxten i den svenska ekonomin skall kunna upprätlhällas och del skall vara möjligt atl värna den fulla sysselsällningen ulan någon försäm­ring i bytesbalansens saldo krävs en god konkurrenskraft.

Hur relativpriserna utvecklas beror dels pä löneökningslakten, dels pä vinstutvecklingen. För atl del skall vara möjligl alt uthålligt upprätthålla lillväxlen i svenskt näringsliv krävs fortsatl höga invesleringar. I industrin beräknas investeringarna i genomsnitt öka med 3,7% under treårsperio­den. Delta torde förutsätta vinstandelar som är något högre än dagens. De lägre relativpriser som krävs för atl förbättra bytesbalansen kan mot denna bakgrund bara åstadkommas genom en nominell löneökningslakt som nå­gol understiger den i våra konkurrentländer.

Under åren 1989-1991 förutsätts de nominella lönerna öka med 3% per är. Till detta kommer en redan beslutad höjning av ATP-avgiften med 0,4 procentenheter 1989. Lönekostnadsökningar av denna storlek resulterar i atl priserna relalivi omvärlden sjunker med ca 0,5 % per är under perioden. Därmed blir del möjligt för svenskt näringsliv atl erövra marknadsandelar på exportmarknaderna.

Över perioden sker en förbättring av bytesbalansens saldo från -13 miljarder kr. 1989 till -8 miljarder kr. 1991. Utgångsläget är emellertid sådant atl det inte är realistiskt alt räkna med ell positivt saldo under perioden. Med en ulveckling enligt de skisserade banorna bör emellertid saldot bli positivt efter ylleriigare ell par år.

Beräkningarna utgår vidare från alt del är nödvändigt atl hälla tillbaka de

offentliga utgifternas ökningstakt. Den offentliga konsumtionen förutsätts

öka med 0,8% per är. Detta är den takl som krävs för all gjorda offentliga

åtaganden skall kunna infrias. På samma vis har den offentliga sektorns

inkomster skrivits fram under anlagandel all exislerande principer för

skatte- och avgiftssystemet i huvudsak bibehålls. Med dessa anlaganden

försämras den offentliga sektorns finansiella sparande marginellt. De anla­

ganden som valls innebär vidare all skattekvoten är i stort sett oförändrad

under perioden.

70

Del är vanskligt att göra en prognos för den privata konsumtionens Prop. 1987/88: 150 utveckling under de närmaste åren. Det mesta talar emellertid för all den Bilaga 1.2 privata konsumlionen inte kommer alt öka med den takt som varil fallet under senare är. Dels medför anpassningen nedåt av lönernas ökningstakt au hushållens disponibla inkomster under de närmaste åren kommer att öka långsammare. Dels är det inle sannolikt all hushållen i längden kom­mer att vilja öka sin skuldsättning. I de redovisade beräkningarna har antagils all den privala konsumlionen under 1989 ökar med 1,5%. Under de därpå följande åren beräknas ökningstakten vara I % per år.

Den förhållandevis långsamma ökningstakten för såväl offentlig som privat konsumtion gör atl det skapas ell realekonomiskt utrymme för en nödvändig uppgång i investeringarna. Särskill är det investeringarna i den konkurrensulsalla sektorn som skjuter fart. Detta sammanhänger i hög grad med att nettoexporten ökar kontinuerligt under perioden. Den önsk­värda vridningen av resursanvändningen frän konsumtion till kapitalbild­ning kommer därmed lill stånd.

Sammanlaget medför delta alt lillväxlen i ekonomin under de komman­de tre åren i genomsnitt kommer all bli strax under 2%. Under 1989 minskar tillväxten någol, vilkel är en följd av dels en avlagande inlernalio­ndl efterfrågan, dels atl relativpriserna på svenska varor har stigit under föregående år. Till detta kommer en långsammare ökningstakt både för privat och offentlig konsumtion. När lillväxlen i delta scenario ökar under 1990 och 1991 beror det i allt väsentligt pä en förbättrad netloexport men även på en uppgång i invesleringarna. I båda fallen hänger uppsvinget samman med en snabbare lillväxl av de inlernationella marknaderna och etl förbältrat prisläge pä svenska produkter.

Om ovanslående förutsättningar infrias kommer sysselsällningen i eko­nomin atl kunna öka med ca 80000 personer. Della innebär i sin lur alt arbelslösheten kan vara oförändrat låg, 1,7%, Irols ell växande arbels­kraflsulbud.

Slutsatsen är alltså all del är möjligl att under kommande år upprätthålla tillväxten i ekonomin, bevara den låga arbelslösheten och samtidigt för­bättra bytesbalansen. För della krävs emellertid väsentligt lägre nominella löneökningar än under senare år.

Större löneökningar slår på sysselsättningen

Kostnaderna för svenskt näringsliv har under en följd av år ökat väsentligt

snabbare än för konkurrenterna i omväriden. Detta borde normall ha

resulterat i betydande problem för den svenska ekonomin. Antingen borde

bytesbalansen ha försämrals eller så borde tillväxten ha minskat och

arbetslösheten ha ökat. Så har emellertid av flera skäl inle skett. Viktigast

är alt de båda devalveringarna i början av 1980-lalel gav svenskt näringsliv

en påtaglig kostnadsfördel. Svenska exportföretag har ocksä under senare

år gynnats på vissa marknader av förändringarna i vissa större valutors

kurser. Till detta har kommil draghjälp från utlandet i form av bl.a.fallande

oljepriser. Det är svårt all idag se några utifrån kommande faktorer som pä

motsvarande sålt kommer all gynna den svenska ekonomins utveckling

71

under den kommande treårs perioden. Detta gör alt del inle förefaller    Prop. 1987/88: 150 troligt atl ett positivt bytesbalanssaido skulle kunna uppnäs under de    Bilaga 1.2 närmaste tre åren.

Om inte löneökningarna dämpas, ulan följer del mönster som varit rådande historiskt, blir situationen betydligt allvariigare under de kom­mande tre åren. Vid löneökningar på ca 6% per är i genomsnitt försämras industrins konkurrenskraft snabbi. Detta medför i sin tur fallande mark­nadsandelar och en vikande export. Om inle denna kompenseras med en uppgång i den inhemska efterfrågan faller också tillväxten.

Utgångspunkten är här atl finanspolitiken är fortsall slram. Under 1989 ökar i själva verket statens inkomster till följd av all de alllför höga nominella löneökningarna inte kompenseras fullt ul med förändringar i skalleskalorna. Mol bl. a. denna bakgrund framslår del som troligt atl den privata konsumtionen i genomsnitt ökar någol långsammare (1 % per år) i detta alternativ än i balansalternalivet.

Inte heller invesleringarna kan förväntas kompensera del eflerfrågebort­fall som den konkurrensutsatta sektorn drabbas av lill följd av det alllför höga kostnadsläget. Tvärtom beräknas investeringarna i industrin och i övrigt näringsliv utvecklas sämre än i balansallernalivel eftersom vinster­na pressas och efterfrågan blir lägre. I industrin beräknas invesleringarna l.o.m. falla med i genomsnitt 2% per år.

Sammanlaget innebär denna utveckling all lillväxlen i ekonomin blir ca 0,9% 1991. Vid denna låga tillväxt förmår ekonomin inle ge jobb lill alla dem som söker sig ut pä arbetsmarknaden. Arbetslösheten beräknas därför i slulel av perioden uppgä lill drygt 3 %.

Bytesbalansens saldo blir däremot inle nämnvärt sämre än i balansaller­nalivel. Delta beror i första hand på den långsammare inhemska eflerfråge­lillväxten. Till detta kommer att relativprisuppgängen på svenska varor inledningsvis resulterar i högre intäkter. Det är först efter nägot är som relativprisökningarna slår igenom fullt ut i marknadsandelsförluster.

Det år värt all understryka all del beskrivna scenariel skiljer sig frän situationen i slulel av 1970-lalel bl. a. i del avseendet all den offentliga sektorns ulgiftsökningslakt är väsenlligl långsammare och all finanspoliti­ken är stram. Därmed förhindras alt de alllför snabba löneökningarna driver fram drastiskt ökande bytesbalansunderskoll. En expansiv politik skulle i en situation av della slag inle kunna bota problemen. Försök all kompensera del efterfrågeborlfall som följer med alllför snabba pris- och löneökningar skulle föra oss tillbaka till den situation som rådde under senare delen av 1970-lalel, med stigande budget- och bytesbalansunder­skoll.

Risk för en sämre internationell utveckling

Del finns också skäl alt framhålla osäkerheten i den internationella bedöm­

ning som gjorts. Det grundscenario som presenterats innebär en förhållan­

devis gynnsam inlernaliondl utveckling. Den torde i första hand förutsätta

all de slora obalanserna i väridsekonomin inle vidgås. Delta torde i sin lur

72

kräva bl. a. etl lägre eflerfrägetryck i Förenta staterna. Del torde även    Prop. 1987/88: 150

underlättas av en snabbare tillväxt i Västeuropa och i Japan.

Bilaga 1.2

I en känslighelsanalys i kapitel 6 studeras konsekvenserna för den svenska ekonomin av en väsenlligl sämre inlernationell ulveckling. Ut­gångspunkten är hår svårigheterna alt komma tillrätta med det federala budgetunderskottet i Förenta staterna. Del medför en förtroendekris för dollarn med en fallande dollarkurs och ett högre ränteläge. För alt undvika bytesbalansunderskott i Västeuropa bedrivs samtidigt en slram politik. Detta resulterar i en stagnerande väridshandel.

Konsekvenserna för den svenska ekonomin blir dä allvarliga, även om pris- och lönekoslnadsutvecklingen anpassar sig till den i omvärlden. Den ekonomiska lillväxlen faller lill i genomsnill 1,4% per år under perioden 1989-1991 samlidigl som arbetslösheten ökar till 2.9% och bytesbalan­sens saldo blir -20 miljarder kr.

Om inte kostnadsutvecklingen i Sverige anpassas nedåt utan ligger kvar på en fortsalt hög nivä, blir konsekvenserna ännu värre. Kombinationen av en lägre världsmarknadslillväxt och alllför höga lönekostnadsökningar leder lill en drastisk nedgång i tillväxt och sysselsälining. Den rådande osäkerheten i världsekonomin och risken för en väsenlligl sämre interna­tionell utveckling understryker därmed kraftigt behovet av atl ästadkom­ma en anpassning av pris- och löneökningslakten till den som råder i de vikligasle konkurrentländerna.

Norstedts Tryclteri, Stockholm 1988                                73

Bilaga 1.3

Långtidsbudget för perioden 1988/89-1992/93

Långtidsbudget för perioden 1988/89-1992/93

1 Inledning - Slutsatser

Beräkningarna i långtidsbudgeten visar den inkomst- respektive utgiftsut­veckling för perioden 1988/89-1992/93 som följer av statsmakterna fattade beslul och gjorda åtaganden. Långtidsbudgeten kan härigenom ses som en kalkyl över vilka finansiella resurser som minst kommer alt krävas under den studerade perioden. Långtidsbudgeten är således varken en plan eller en prognos för den framtida utvecklingen. Istället kan längtidsbiidgelen betraktas som en konsekvensberäkning som bygger på beskriven beräk­ningsmetodik saml redovisade anlaganden.

Beräkningsresultatet påverkas i hög grad av de antaganden som görs om den framtida allmänekonomiska utvecklingen. Ulvecklingen av utgifter och inkomster har bedömts med utgångspunkt från två antagandeslruktu-rer; ett s. k. "lågalternativ" och ett "högalternativ". Alternativen redovi­sas under l.I.

Under perioden fram t. o. m. 1992/93 beräknas statsbudgetens inkomster i lägallernativet öka med i genomsnitt 3,5 % per år, från 345,8 miljarder kr. till 396,9 miljarder kr. och i högalternafivet med i genomsnitt 4,7 % per år till 415,2 miljarder kr. .

I löpande priser ökar statsbudgetens utgifter enligt långtidsbudgetens lågalternafiv med i genomsnitt 3,3 % per är från 352,5 miljarder kr. fill 401,6 miljarder kr. I högalternafivet ökar utgifterna med i genomsnitt 7,1 % per år till 463,0 miljarder kr. budgetåret 1992/93. Den enskilt största utgifts­ökningen realt är bostadssubventionerna, framförallt räntebidragen, som med gjorda antaganden även framöver fortsätter alt öka mycket starkt.

Diagram 1 Budgetsaldots utveckling 1987/88-1992/93

Miljarder kr.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

87/88

88/89

89/90

90/91

91/92

 Riksdagen 1987/88. 1 samt. Nr 150. Bilaga 1.3

Budgetsaldol förbättras i lägallernativet frän ett underskott på 6,7 mil- Prop. 1987/88: 150 jarder kr. budgetåret 1988/89 till ell underskott på 4,7 miljarder kr. budget- Bilaga 1.3 året 1992/93. I högalternafivet försämras saldol till etl underskott på 47,8 miljarder kr. för slulärei i perioden. Skillnaden på 43,1 miljarder kr. mellan alternativen beror i första hand på den höga pris- och löneutvecklingen som för med sig ökad upplåning och därmed ökade stalsskuldräntor. I detta alternativ är för slulärei slatsskuldräntorna 12 miljarder kr. högre än i lågalternativet. Stalsskuldräntorna beräknas således för slutäret av perio­den uppgå lill 58 miljarder kr. resp. 70 miljarder kr. i de båa alternativen.

En särskild beräkning visar att om utgifterna under perioden 1988/89-1992/93 skulle växa i samma takl som BNP skulle budgetsaldol i lågalierna­livel försämras med ca 17 miljarder kronor.

En klarare bild av hela offentliga sektorns finansiella utveckling kräver förutom av statsbudgeten även särskilda beräkningar av socialförsäkrings­systemet samt kommunsektorns åtaganden. Socialförsäkringssystemet vi­sar ett försämrat sparande under perioden till följd av den ökande belast­ningen på försäkringssystemet p.g.a. växande antal pensionärer och ökat antal med hög eller full ATP. Kommunsektorns sparande beräknas tillfäl­ligt förbättras i millen av perioden, för atl sedan återigen försämras. Slutsatsen av dessa beräkningar är entydig. Givet etl fortsatt negativt sparande i den privala sektorn är del förbättrade budgetsaldol nödvändigt men inle tillräckligt för alt uppnå del erforderliga sparandel inom den offentliga sektorn. Därutöver krävs all den negativa utvecklingen i social­försäkringssektorn bryts.

Det samlade inhemska sparandet i den privata och offentliga sektorn är definilionsmässigl lika med bytesbalansen. Ell försämrat finansiellt spa­rande inom nägon inhemsk sektor förutsätter således ett motsvarande förbättrat finansiellt sparande inom någon annan sektor om en försämrad bytesbalans skall kunna undvikas. Om skaller och avgifter höjs för alt bibehålla den offentliga sektorns finansiella sparandeulveckling, innebår della emellertid högre kostnader inom den privata sektorn. De ökade kostnaderna påverkar inflationstakt och konkurrenskraft. Tillväxlbetingd-serna i samhällsekonomin försämras och därmed i sin tur även skatteun­derlagets ulveckling på sikl. Detta kan innebära risk för atl den ekonomis­ka utvecklingen kommer alt bli ännu sämre än den som förutselts i högal­lernalivel, med åtföljande sämre ulveckling även av den offentliga sek­torns ekonomi.

1.1 Antaganden

Anlaganden om utvecklingen av volymförändringar i BNP, priser, löner och räntenivå bildar utgångspunkt för långlidsbudgelkalkylen. Långlids­budgelkalkylen är statisk och partiell i sä måtto att den görs med fasta antaganden för hela perioden. Resultatet för elt är påverkar således inle förutsättningarna för återstoden av perioden.

I tabell I redovisas de anlaganden som ligger lill grund för de utgifts- och inkomstberäkningar som långtidsbudgeten bygger på.

Tabell 1    Antaganden

Prop. 1987/8

8:150

Lågalternativel

Bilaga 1.3

1988

1989

1990

1991

1992

1993

Timlön

6,0

3,0

3,0

3,0

3,0

3,0

Lönesumma

7,2

.   3.8

3,5

3,8

3,7

3,6

KPI (årsgenomsnitt)

.'>.4

3,4

2,8

2,5

2.3

2,0

Nyupplåningsränta,

inhemsk

10,0

10,0

9,0

8,0

8.0

8,0

utländsk

8.0

8,0

8,0

8,0

8,0

8,0

BNP, vdym

2,2

1,7

1.7

2,0

2.3

2,5

Högallernalivel

1988

1989

1990

1991

1992

1993

Timlön

_

_

6,0

5,5

5,0

4,5

Lönesumma

-

-

6,0

5.5

5.0

4.5

KPI (årsgenomsnitt)

-

-

5,0

5,0

5,0

4,5

Nyupplåningsränta,

inhemsk

-

-

12,0

12,0

12,0

12,0

utländsk

-

8.0

8.0

8,0

8,0

BNP, volym

-

-

0,5

0,5

0.5

0,5

1.2 Beräkningsmetodik

Inkomsterna

Beräkningarna av inkomsterna i långtidsbudgeten grundar sig pä anlagan­den om bl. a. lönesummans, prisernas och den privala konsumtionens ulveckling. Vid beräkningen av framförallt inkomstskatter, socialavgifter och mervärdeskatt är dessa anlaganden av central betydelse för resultaten.

Vad beträffar inkomstskatten från fysiska personer har, som en beräk-ningsmässig förutsättning, skallens andel av beskattningsbar inkomst hål­lils konstant under länglidsbudgetperioden.

Företagens taxerade inkomst beräknas schablonmässigt öka med 10 % per år i lågallernalivet och med 7 % per år i högallernalivel.

Skatterna pä alkohol och tobak har räknats upp med prisutvecklingen. För övriga punktskatter anlas att skattesatserna ligger kvar på oförändrad nominell nivå. Någon justering av dessa skattesatser med hånsyn lill prisutvecklingen har således inte lagts in.

Utgifterna

Beräkningarna av utgifterna utgår frän anslagsbeloppen för budgelåret 1988/89 enligt 1988 års reviderade budgetförslag. Beräkningarna i fasta priser utgår normalt från oförändrad pris- och lönenivå jämfört med 1988 ärs budgelproposition. Ulvecklingen i fasta priser speglar således volym­förändringar under perioden. Löneutveckling i oförändrad pris- och löne­nivå återspeglar således enbart sysselsättningsutvecklingen. Vad beträffar l.ex. sjuk- och föräldraförsäkringen återspeglar utgiftsutvecklingen för­ändringen av antalet ersältningsdagar.

Följande principer har i huvudsak tillämpats vid bedömningen av hur    Prop. 1987/88: 150

utgifterna i fasta priser utvecklas under perioden.

Bilaga 1.3

-        Ulvecklingen av s. k. transfereringsanslag - exempelvis folkpensions-

anslaget, bidragen lill driften av grund- och gymnasieskolan, skalte-

utjämningsbidragel - beräknas med antaganden om förändringar av de

ulgiftsslyrande faktorerna, bl. a. förändrade volymer. Utvecklingen av

dessa anslag styrs ofta av automatiskt verkande regelsystem, (se vidare

appendix 

II

Ändamälsavsnitl).

-        Anslag som förutsätter separata beslul av statsmakterna dä ambitions­

nivån för ändamålet skall fastställas, förutsätts ha en oförändrad an­

slagsnivå under perioden.

-

Vissa anslag styrs av atl statsmakterna lagt fast långsiktiga ramar eller program för verksamheten. Som exempel kan nämnas utgiftsramen för del militära försvaret samt olika forsknings- och utvecklingsprogram. För vissa anslag styrs volymutvecklingen av olika lyper av avlal. Sty­rande för anslagsberäkningen är i dessa fall bl. a. avtalsperiodens längd och de faktorer som reglerar volymen av den verksamhel som avtalet gäller. I de fall klara uttalanden om tidsbegränsningar av åtagandel föreligger, har i långlidsbudgetberäkningarna antagits atl utgifterna bortfaller när programmet eller motsvarande upphör. I övriga fall har i regel schablonmässigt antagits all utgifter för de olika ändamålen kvar­står under hela länglidsbudgetperioden. Utgifter för investeringsända­mål har behandlats på motsvarande sätl.

-

Beräkningen av utgifterna för arbetsmarknads- och näringspolitik har i lågaliernalivel gjorts med ulgångspunkl från atl inga nya utgiflsålagan­den görs under länglidsbudgetperioden. Samtidigt faller medel för tillfäl­liga insatser bort under perioden. Viss merbelastning inom dessa områ­den har förutsatts i högalternativet.

-

I beräkningarna av förvallningsanslagen har del anlagils alt huvudför­slaget dvs. del produkliviletsavdrag som årligen görs, fillämpas scha­blonmässigt under länglidsbudgetperioden.

Utgiftsutvecklingen i löpande priser har beräknats med ulgångspunkl i utvecklingen i fasta priser och med de anlaganden om förändring av priser, löner, m. m. under perioden som redovisats ovan. Utgifterna har beräknats med tvä alternativa anlagandeslrukturer baserade pä två antaganden om löneökningslaklen. Dock har även i grundkalkylen vissa bidragsnivåer kalkylmässigt anpassats lill pris- och löneutvecklingen trots alt nägon formell indexkoppling inle föreligger.

I appendix I ges i den realekonomiska redovisningen även den historiska utgiftsutvecklingen 1982/83-1986/87 i fasta priser. Omräkningen lill fasta priser har skell med olika index för de skilda ulgiflsslagen.

2 Statsbudgetens inkomster

2.1 Inledning

Inkomsternas utveckling är nära kopplad till den ekonomiska utvecklingen och därmed i hög grad beroende av de antaganden som presenterats i avsnitt I.l. De beräkningar som har gjorts inom ramen för långtidsbudge­ten bygger i huvudsak på alt inga nya beslut tas som påverkar statsbudge­tens inkomstsida. Som en beräkningsmässig förutsättning har dock skat­tens andel av beskattningsbar inkomst för fysiska personer hållits konstant under beräkningsperioden. Juridiska personers skatt har räknats upp scha­blonmässigt. Vidare har skatterna på alkohol och tobak räknats upp med den allmänna prisutvecklingen.

Den starka kopplingen mellan inkomsternas utveckling och den ekono­miska tillväxten äskädligörs klart i den faktiska ulvecklingen under de sista tio åren. Under slulet av 1970-lalel stagnerade inkomsterna i takt med alt den ekonomiska tillväxten avstannade. Från början av 1980-talet har stats­inkomsterna återigen ökat och har t. o. m. budgetåret 1986/87 årligen ökat reall med drygt 5 % i genomsnitt.

Inkomsterna nettoredovisas i statsbudgeten. På inkomstsidan i budgeten finns utgifter för t. ex. kommunalskattemedel, sjukförsäkring och arbels-skadeförsäkring. I del fortsatta redovisas endast nettobelopp.

Inkomsterna från fysiska personers skall, juridiska personers skall, lagstadgade socialavgifter saml skatt på varor och tjänster svarar för närmare 85 % av de totala statsinkomsterna. Framställningen i det följande koncentreras därför lill dessa inkomstslag.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

2.2 Resultatet av beräkningarna

Den beräknade ulvecklingen av statsbudgetens inkomster i lågalternativel framgår av nedanstående diagram och tabell.

Diagram 2 Statsbudgetens inkomster 1988/89 fördelade på olika huvudgrupper.

Miljarder kronor

UervQrdessHlt 82.3

InVotnstskatt 8 9..9

Socifllovgifter 5

Ovr    inkomster 36.(

Ovr   i n d   skott 62.4

Tabell 2   Utveckling av statsbudgetens inkomster, lågalternativet

Miljarder kronor, löpande priser

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Ariig genom­snittlig förändring 1982/83-1986/87

Förändring jämfört med föregående år Årlig

---------------------------------     genom-

1988/89    1989/90    1990/91    1991/92    1992/93    snittlig

förändring

1988/89-

1992/93

Inkomstskau

18,2 %

Socialavgifter

12,9 %

Mervärdeskatt

12,3 %

Övriga indirekta skatter

10,6 %

Ränteinkomster och åter­

betalning av lån

13,1%

Övriga inkomster

11.0%

Totala inkomster

13,7 %

Summa inkomstnivå

Andel av BNP, %

89,8

-2,3

7.7

8,9

6,7

+ 5,4%

54,6

0,9

2,0

2.2

2,1

4-3,1 %

82,3

4,4

4,1

4,1

4,5

-H4,8 %

62,4

0.8

0,8

0,9

1,0

-1-1,4%

19,9

0

-1,5

-1,1

-0,3

-3,9%

36,4

2,2

1,5

1,4

0,5

-1-3,6 %

345,4        H-6,0      -1-14,6      -1-16,4      -HI4,5        -1-3,5% 31,4%    30,9%    31,1%    31,0%    30,8%

2.3 Inkomstskatt

Inkomstskatterna utgörs av skatt på fysiska personers och juridiska perso­ners inkomster och uppgär till 25 % av statsbudgetens inkomster. Två tredjedelar av inkomstskatterna på budgeten härrör frän fysiska personer. Den statliga skatten på fysiska personers inkomster uppgår lill drygt 10 % i genomsnitt. Utvecklingen av slatens direkta skatteinkomster beror på faktorer som skattesatser och avdragsmöjligheler saml skattebasens, t. ex. lönesummans, ulveckling.

Inkomstskatterna från fysiska personer beräknas öka med i genomsnitt 3,5% per år i lågalternativel och 6,9% per år i högallernativet under länglidsbudgetperioden. Under perioden 1982/83-1986/87 ökade dessa in­komster med i genomsnitt 15,2 % per år. Den kraftiga inkomstulveckling­en under den historiska perioden förklaras i hög grad av den snabba pris-och löneutvecklingen under perioden 1981/82-1985/86.

Juridiska personers inkomstskatt utgör ca 7 % av statsbudgetens in­komster. Andelen har vuxit kraftigt de senasle åren. I genomsnitt har inkomsterna ökat med 28,3 % per år under perioden 1982/83-1986/87. Bedömningen av utvecklingen under denna inkomsttitel är förenad med slor osäkerhet. Det beror på all grunden här utgörs av prognoser dels över företagens vinstutveckling, dels över inbetald skall i förhållande fill vins­ten.

2.4 Lagstadgade socialavgifter

De lagstadgade socialavgifterna svarar för knappt en sjättedel av de totala inkomsterna. Vid givna avgiftssatser följer inkomsterna lönesummans ut­veckling. Vissa inkomster förs helt eller delvis till fonder utanför statsbudgeten. I

avsnill 5 redovisas de totala statsinkomsterna av socialavgifter och de    Prop. 1987/88: 150

olika avgiftssatserna som ligger lill grund för beräkningarna.

Bilaga 1.3

I statsbudgeten beräknas inkomsterna från de lagstadgade socialavgif­terna öka med i genomsnitt 3,1 % ärligen i lågaliernalivel och 6,9 % åriigen i högallernalivel under länglidsbudgelperioden.

Några socialavgifter nettoredovisas som nämnts i budgeten. När del gäller de utgifter som redovisas här, finns del skäl atl särskill framhålla utvecklingen inom arbetsskadeförsäkringen. Utgifterna beräknas på denna post öka kraftigt under länglidsbudgetperioden. Underskoll har uppstått i arbetsskadefonden som belastar budgeten. Budgelärel 1988/89 beräknas belastningen bli närmare 4 miljarder kronor och 1992/93 drygt 6 miljarder kronor.

2.5 Skatt på varor och tjänster

De indirekta skatterna på varor och tjänster svarar för drygt 40% av statsbudgetens inkomster. Mervärdeskatten är statsbudgetens största en­skilda inkomsltild och svarar för närmare 24 % av statsbudgetens inkoms­ter. Vid en given skattesats bestäms inkomstulvecklingen under denna titel i huvudsak av konsumtionens ulveckling, såväl privat som offentlig, i löpande priser. Mervärdeskattens årliga ökningstakt i lågalternativel be­räknas uppgå till 4,8% under långtidsbudgetperioden och i högallernalivel fill 6,9 %.

Beräkningen av inkomsterna av övriga indirekta skatter är inte pä sam­ma sätl styrd av anlaganden om den ekonomiska ulvecklingen. I genom­snitt ökade dessa inkomster ärligen 10,6 % under perioden 1981/82-1985/86. Ökningstakten under länglidsbudgetperioden stannar vid 1,4 % i lägallernativet. Beräkningen är i huvudsak baserad på idag fastställda skattesatser. Etl undantag är skatt på vin, sprit, öl och tobak som räknats upp med den allmänna prisutvecklingen. I högallernativet ökar inkomster­na av övriga indirekta skatter därför med i genomsnitt 2,0 % per år.

3 Statsbudgetens utgifter

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.3 3.1 Utgifternas utveckling

Statsbudgetens utgifter exkl. statsskuldräntor minskade under perioden 1982/83-1986/87 med i genomsnitt 1,7 % per år i oförändrad pris- och lönenivå. Orsakerna till den reala minskningen hänför sig framförallt lill att bostadslånen och televerkets investeringsanslag inte längre belastar bud­geten.

Under långlidsbudgetperioden, som i år omfattar åren 1988/89-1992/93, beräknas statsbudgetens utgifter i oförändrad pris- och lönenivå öka med ca 1,4% per är exkl. stalsskuldräntor. Den viktigaste orsaken fill att utgifterna växer så snabbt även realt är ökningen av kostnaderna för bostadssubventionerna i form av räntebidrag. Systemet med garanterad ränta och det ökade bostadsbyggandet medför atl anslagsbelastningen stiger kraftigt. Räntebidraget motsvaras för egnahemsägarens del delvis av den skatteminskning som följer av underskotlsavdrag för ränteutgifter. Ökningen av andelen hyres- och bostadsrättslägenheter i de senare årens nyproduktion medför alt samhällets stöd förskjuts frän skatteminskning lill räntebidrag. Exkluderas kostnaderna för räntebidrag under långfidsbud-gelperioden stannar tillväxten av utgifterna i oförändrad pris- och lönenivå vid knappt 0,5 %. I löpande priser begränsas utgifternas tillväxt till ca 3,5 % per år i lågalternativel. Orsaken till den förhållandevis lågäulveck-lingstakten är antaganden om en markant dämpning av pris- och löne-utvecklingslaklen under perioden.

Utgifterna för räntorna på statsskulden beräknas till 53,0 miljarder kro­nor för budgetåret 1988/89. Beräkningen inkluderar en utgiftsminskning engångsvis med 7,5 miljarder kronor till följd av en omläggning av bokfö­ringsprincipen på statsskuldväxlar.

Trots den ökande statsskulden och en nivåökning för budgetåret 1989/90 jämfört med utgångsårel, kommer utgifterna för statsskuldräntor i lågalter­nativel att minska något under länglidsbudgetperioden som följd av att räntesatserna successivt antas falla. Detta innebär att de totala statsutgif­terna, inklusive statsskuldräntor, i lågalternativet ökar med 3,4 % per år. Mätt som andel av BNP innebär delta att statsutgifterna ligger kvar pä ungefär samma andel under perioden.

I högallernativet växer utgifterna exklusive statsskuldräntor med ca 7%

per är. I tabell 3 redovisas en jämförelse mellan utgifterna enligt låg- och

högallernativet. En stor skillnad kan hänföras-till stalsskuldräntorna vilket

beror på den betydligt högre räntenivån samt ett ökande upplåningsbehov i

högalternativet. Utgifterna i högalternativet ökar även fill följd av all

subventionssystemet för bostäder är sä utformat att fastighetsågarna kom­

penseras för de högre räntekostnaderna i detta alternafiv. I övrigt bidrar

bl. a. den högre pris- och lönenivån till alt utgifterna för folkpensioner och

andra indexbundna transfereringar ökar snabbare. Även utgifterna för

statlig konsumtion, såsom l.ex. försvaret blir högre i högalternativet.

Inkomsterna ökar i genomsnitt snabbare i högallernalivel beroende på

högre anlaganden om pris- och löneutvecklingen. Sammantaget leder den­

na ulveckling till en försämring av budgetsaldol för slulärei med 43 miljar-

°

der kronor.

Tabell 3    Högallernativet jämfört

Miljarder kronor

med lågalternativet

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Inkomster

Utgifter exkl. stalsskuldräntor

Statsskuldräntor

Budgetsaldo

-1-19,9

-12,2

±0.0

-(- 7,7

-H8,8 -25,7

-        3,0

-        9,9

-1-16,6 -36,8 - 6,0

-26,2

-H8,2 -49,4 -12,0

-43,1

Statsbudgeten består av många olika slag av utgifter. För ekonomin i dess helhet har dessa olika enskilda utgifter myckel olika konsekvenser. Etl sätt atl studera de olika utgifterna är atl göra en uppdelning på realeko­nomiska kategorier säsom t.ex. konsumtion, investeringar och transfere­ringar. I nedanstående diagram visas statsbudgetens utgifter budgetåret 1988/89 uppdelade i realekonomiska kategorier. I appendix I finns en mer ingående redovisning.

Diagram 3 Statsbudgetens utgifter budgetåret 1988/89 fördelade på realekonomiska kategorier.

Miljarder kronor

StotsskuldrQnto 53.0

Tronsf   kornmuner 6

Ovrigo tronsf 19.5

Investeringor

' ' 3        _________________________________________ Tronsl fOfetog

8.5 Fin t r on s o k 5.2

Transf hushall 102.9

3.2 Utgifternas utveckling uppdelade på olika ändamål

Beräkningarna av utgifterna utgår från de anslagsbelopp för budgetåret 1988/89 som redovisas i budgetpropositionen eller, om förändringar däref­ter inträffat pä grund av särpropositioner m. m., från del reviderade bud­getförslaget. Enligl beräkningarna skulle de totala utgifterna i oförändrad pris- och lönenivå (exkl. stalsskuldräntor) öka med ca 1,4 % under perio­den.

Bland de utgifter som enligl beräkningarna minskar under långlidsbud­getperioden kan nämnas kostnader för utbildning samt för näringspolitiska

insatser. Nedgången i utbildningskostnaderna beror framförallt pä del sjunkande antalet elever i grundskolan.

Bland de utgifter som ökar kan nämnas statens kostnader lill följd av ökat bostadsbyggande, slöd lill barnfamiljer saml kostnader för kommuni­kationer. Della beror bl. a. på ökade bostadssubventioner i form av ränte­bidrag saml ökade satsningar pä främst vägvåsendel och järnvägen.

Den ulveckling av statsbudgetens utgifter fördelade på olika ändamäl som närmare redovisas i appendix 

II 

åskådliggörs i löpande priser i ned­anstående diagram.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Diagram 4 Utgifter för olika ändamäl 1988/89 och 1992/93 enligt lågalternativel.

1988/1989 1992/1993

70-

70

60

60

50

50

40

30

30

20

-20

10

10

9. 10. 

II. 

12. 13. 14.

Rättsväsendet

Internationellt utvecklingssamarbete

Totalförsvar

Folkpensioner, sjukförsäkring m. m.

Vad gäller sjukförsäkringen faller endast 15 % av utgifterna på anslag. Det är

dessa som redovisas här.

Stöd till barnfamiljer

Hälso-, sjuk- och socialvård

Merparten av del statliga stödet till hälso- och sjukvården utbetalas via sjukför-

siikringen vilket innebär att endast en mindre del redovisas här.

Kommunikationer

Allm. bidrag lill kommunerna

Utbildning och forskning

Arbetsmarknads- och regionalpolitik

Bostadspolitik

Näringspolitik

Energiförsöijning

Övrigt

3.3 Jämförelse mellan alternativa utgiftsutvecklingar

I tabell 4 redovisas utvecklingen under perioden 1989/90 - 1992/93 om utgiftsökningen skulle följa BNP-utvecklingen under denna period. Beräk­ningen kan ses som en form av känslighelsanalys. Beräkningarna utgår från utgifterna exkl. stalsskuldräntor budgetåret 1988/89. Dock beaktas

10

inte i beräkningarna all de ökade utgifterna normalt påverkar aktiviteten i Prop. 1987/88: 150 ekonomin och därmed även inkomsterna. En grundläggande förutsällning Bilaga 1.3 för alt ökade utgifter skall leda till en ökad aktivitet i ekonomin är atl det finns icke outnyttjad kapacitet hos företagen. De multiplikativa effekterna av att öka slalsulgifterna vid dagens höga kapaciieisulnylijande skulle sannolikl till slörsla delen leda till prisstegringar, ökad import och höjda räntor och därmed ytterligare försämra budgetsaldol. Däremot har effek­terna på utgifterna för stalsskuldräntor av ell större budgetunderskott inkluderats i beräkningarna. Resultatet visar atl om utgifterna skulle öka i samma takt som lillväxlen skulle budgetsaldol försämras avsevärt under perioden och för slutäret ligga 17,5 miljarder kronor sämre än i lågalterna­tivel.

Tabell 4    Utgiftsutvecklingen om utgifterna skulle öka i takt med BNP jämfört med lågalternativet

Miljarder kronor, löpande priser

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Beräknad utgiftsnivå läg­allernativet Utgiftsnivå enligt BNP-utveckling Ökade utgifter Stalsskuldräntor

Förändring av budgetsaldo

315,0 313,7 -1.3 -0.1

1,4

325.6

328.1

   -t-3.1

+0.3

-3,4

336,8 343.4 +6,8

+ 0,7

-7,5

343,6 359,4 + 15,8 +   1,7

-17,5

4 Budgetsaldol

De tidigare presenterade beräkningarna av statens inkomster öch utgifter under länglidsbudgetperioden har sammanställts i tabell 5. Utöver den framräknade utvecklingen under långlidsbudgetperioden redovisas utfal­len för budgetåren 1982/83-1986/87 och nuvarande beräkning för budget­åren 1987/88 och 1988/89.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Tabell 5   Budgetsaldo budgetåren 1982/83-1992/93 Miljarder kr., löpande priser

Budgetår

Inkomster

Utgifter exkl.

Statsskuld-

Budget-

Budgetsaldo

statsskuld-

räntor

saldo

1 procent

räntor

av BNP

Utfall

1982/83

191,3

229,7

48,2

-86,6

13%

1983/84

221.1

237,9

60,4

-77,1

10,3%

1984/85

260,6

253,9

75,2

-68.5

8,3%

1985/86

275,1

255,4

66,5

-46.8

5,2%

1986/87

320.1

271,5

63,8

-15.2

1,6%

Nuvarande beräkning

1987/88

335,7

286,9

54,6

-5,8

.     0,6

1988/89

335,8

299,5

53,0

-6,7

0,6

Lågalternativ

1989/90

351.4

315,0

59,0

-22.6

2,0

1990/91

366,0

325,5

59,0

-18,5

1.6

1991/92

382,4

336.6

59,0

-13,2

1,0

1992/93

396,9

343.6

58,0

- 4,7

0,4

Högallernativ

1989/90

371,3

327.2

59,0

-14,9

1,3

1990/91

384.8

351,2

62,0

-28,4

2,3

1991/92

399.0

373,4

65,0

-39,4

3,1

1992/93

415.2

393,0

70,0

-47.8

3,5

I årets långtidsbudget görs inga beräkningar av det underiiggande saldot för långtidsbudgetperioden, eftersom några särskilda åtgärder som under perioden skulle skapa en skillnad mellan del redovisade och del underlig­gande budgetsaldol inle är kända.

Budgelunderskollel försämras i lägallernativet från 6,7 miljarder kronor budgelärel 1988/89 lill 22,6 miljarder kronor budgetåret 1989/90. Därefter förbättras gradvis budgelunderskotlel för atl uppgå lill 4,7 miljarder kronor budgetåret 1992/93. Uttryckt som andel av BNP innebär,detla en minsk­ning ftån 0,6% budgetåret 1987/88 lill 0,4 % budgetåret 1992/93.

I tabell 6 redovisas BNP-anddarna för inkomster, utgifter exkl. stals­skuldräntor, stalsskuldräntor och budgetunderskott för långtidsbudgetens första och sista år.

Tabell 6   Inkomster och utgifter i andel av BNP

1988/89

1992/93 Låg

1992/93 Hög

Inkomster

31,4%

32,2%

30,6%

Utgifter exkl. statsskuldräntor

2,7%

26,6%

29.0%

Stalsskuldräntor

4.8%

0,4%

5.2%

Budgetunderskott

0,6%

0.4%

3,5%

12

5 Samhällsekonomiskt perspektiv

Även om intresset i långtidsbudgeten koncentreras lill statsbudgeten är del viktigt att också beakta de samband som finns med samhällsekonomin i dess helhet. Vid en analys av dessa samband är del lämpligt alt särskilja ekonomin i tvä sektorer - den privala resp. den konsoliderade offentliga sektorn. Del sammanlagda finansiella sparandel i dessa sektorer är iden­tiskt med bytesbalansen.

I del följande redovisas en samlad beräkning av den konsoliderade offentliga sektorn, dvs. en beräkning för staten, socialförsäkringsseklorn och kommunerna där interna betalningsströmmar eliminerals. Statsbudge­ten ligger lill grund för beräkningen av statens inkomster och utgifter. Avsiklen är alt belysa statsbudgetens del i del totala offentliga sparandet.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Offentliga sektorn

De senaste årens kraftiga förbättring av statsbudgetens saldo återspeglas i ell starkt förbättrat finansiellt sparande i slalen. Även socialförsäkrings­sektorns finansiella sparande har förbättrats nägol under perioden. Det totala offentliga sparandel har därmed förbättrats som en direkt följd av det förbättrade budgetsaldol. I följande diagram beskrivs utvecklingen av del offentliga sparandet under perioden 1982/83 -1987/88.

Diagram 5 Sparande i den offentliga sektorn åren 1982/831987/88, miljarder kronor

- BTNANSIELLT SPARANDE I SOCIALFÖRSÄIOJINGSSEKTORN FINANSIELLT SPARANDE I OFFENTLIGA SEKTORN FINANSIELLT SPARANDE I STATEN BUDGETSALDO

--25

-50

--75

-100

-100

82/83

83/84

84/85

85/86 .

86/87

Källor: Statistiska Centralbyrån och Finansdepartemenlet

87/88

I tabell 7 redovisas vilka sociala avgiftsuttag som ligger till grund för längtidsbudgetperioden.

13

Tabell 7    Lagstadgade socialavgifter

Procentuellt uttag för avgiftsåret

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.3

Faktiskt

Antaget

1987

1989-1993

Avgifter vars inkomster helt redovisas på statsbudgeten

Folkpensionsavgift Sjukförsäkringsavgift Barnomsorgsavgift Vuxenutbildningsavgift Allmän löneavgift

9.450

9,45

9,45

9.300

10,10

10,10

2.200

2.20

2.20

,270

,27

,27

2,0

,34

,34

Avgift vars inkomster delvis redovisas på statsbudgeten

Arbetsmarknadsavgift

2.006

Avgifter vars inkomster inte redovisas på statsbudgeten

2,16

2.16

Socialförsäkringsavgift till ATP

10.200

10.60

11.00

Delpensionsavgift

.500

.50

.50

Arbetsskadeavgift

.600

.90

,90

Lönegarantiavgift

,200

.20

,20

Arbetarskyddsavgift

.350

.35

.35

Avgift till sjöfolkspensionering

1,200

1.20

1.20

Summa

38,276

38,27

38,67

I tabell 8 visas en beräkning av statens och socialförsäkringssektorns finansiella sparande under länglidsbudgetperioden. Statens finansiella spa­rande har beräknats med utgångspunkt från statsbudgeten. I övrigt bygger beräkningarna pä lägallernalivels anlagandeslruklur. I princip represente­ras hela sparandet inom socialförsäkringen av sparandel inom AP-fonden, eftersom sparandel i övriga delar inom sektorn i stort sell ligger nära noll.

Tabell  8   Statens och  socialförsäkringssektorns finansiella sparande  budgetåren 1988/89-1992/93 i lågalternativet

Miljarder kronor, löpande priser

1988/89

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Budgetsaldo

- 6,7

-22,6

-18,5

-13,2

- 4,7

Finansiella

transaktioner

(netto)

11,3

11,6

9.5

12.0

13,0

Finansiellt sparande

i staten

4,6

-11.0

- 9,0

-  1.2

8,3

AP-fondens

finansiella sparande

27,5

26.7

24,4

22.4

21.5

Finansiellt sparande

i stat och social-

försäkringssektor

32,1

15,7

15,4

21,2

29,8

Del finansiella sparandel i slaten och socialförsäkringssektorn försämras enligl beräkningarna mellan budgetåren 1988/89 och 1989/90. Denna ul­veckling förklaras av all både statsbudgetens saldo saml del finansiella

14

sparandet i socialförsäkringssektorn försämras. Orsakerna är förutom öka­de kostnader för pensionssystemet i socialförsäkringsseklorn, det till en början kraftigt försämrade budgetsaldol. Mot slulel av längtidsbudgetpe­rioden förbättras återigen del finansiella sparandel i den offentliga sektorn. Förbättringen förklaras av all statsbudgeten årligen förbäliras vilket i sin tur är en följd av anlaganden om en dämpning av pris- och löneutveckling­en under perioden. Det finansiella sparandel i AP-fonden fortsätter all försämras under hela långtidsbudgetperioden.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

AP-fondens utveckUng

Del finansiella sparandet i socialförsäkringen motsvaras i stort sett av AP-fondens finansiella sparande.

De faktorer som bestämmer AP-fondens ulveckling är pensionsutbelal­ningar, avgiftsuttag, ränte- och prisnivå. Vad beträffar ATP-avgifterna är löneökningstakt och förändringar i den förvärvsarbetande befolkningen avgörande för ulvecklingen. Eftersom löneökningstakten pä lång sikt är beroende av den produktivitets- och sysselsätlningslillväxl som råder i ekonomin är ATP-avgifterna självfallet också beroende av BNP-utveck­lingen.

Tabell 9   AP-fondens utveckling budgetåren 1988/89-1992/93, lågalt.

Miljarder kronor, löpande priser

1988/89

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Inkomster

Räntor m. m. Arbetsgivaravgifter

36,1

55,5

38,6

58,4

39,6 60,3

40,6 62,4

42,5 64,6

Summa

91,6

97,0

99,9

103,0

107,1

Utgifter

Utbetalda pensioner Administration

63,6 0,5

69,8 0,5

75,0 0,5

80,1 0,5

85,1 0,5

Summa

64,1

70,3

75,5

80,6

85,6

Finansiellt sparande

27,5

26,7

24,4

22,4

21,5

Allt sedan ATP-syslemet infördes har socialförsäkringen haft ökande sparandeöverskoll. Under perioden 19801986 har den genomsnittliga årliga procentuella tillväxten i AP-fondens finansiella sparande varit ca 8%.

I tabell 9 redovisas en beräkning över det finansiella sparandet i AP-fon­den under längtidsbudgetperioden. Av tabellen framgär alt utbetalningarna av pensioner beräknas öka starkt under perioden. Anledningen till dessa ökande utgifter är i första hand ökande antal pensionärer med full ATP-poäng. Den högre belastningen på ATP-systemet innebär samtidigt atl kostnaderna för folkpensionerna, som till viss del finansieras med skatte­medel minskar genom atl pensionslillskotlen avräknas krona för krona mol ATP-pensionen. Under längtidsbudgetperioden kommer folkpensione­ringens avgifisfinansieringsgrad alt öka.

15

Som framgår av tabell 9 visar beräkningarna alt även vid oförändrade    Prop. 1987/88: 150 utgifter sä mäste en allt större del av avkastningen pä AP-fonden tas i    Bilaga 1.3 anspråk. Denna ulveckling accentueras ytterligare under senare hälften av 1990-talet.

Kommunerna

I föregående avsnitt har utvecklingen, av det finansiella sparandel i den statliga sektorn och socialförsäkringssektorn redovisats. I det perspekfivet är det även av intresse att kort belysa de förutsättningar som kommer atl gälla för kommunsektorn de närmaste åren.

Formellt gäller all den kommunala budgeten skall balansera. Deta inne­bär att kommunsektorn inle kan länefinansiera utgifter för konsumtion, men att man har full möjlighet all länefinansiera investeringar.

De samhällsekonomiska kalkyler som redovisas i treårskalkylerna (Bila­ga 1.2.) framgår av nedanstående tabell. De bygger pä förutsättningen atl löneökningstakten fr.o.m. 1989 går ned fill 3% per år. Den kommunala verksamhelen förulsälls i detta alternativ årligen växa realt med 1 %. Efter det att kalkylerna avslutats har avtal slutits enligl vilka lönekostnadsök­ningarna i kommuner och landsting kommer all bli ca 5 % 1989. Detta leder till ökade konsumtionsutgifter och beräknas påverka kommunernas finan­siella sparande med ca 2-3 miljarder kr. under perioden.

Orsaken till den kraftiga förbällringen av kommunernas finansiella spa­rande 1990 och 1991 beror på de slora skatteinkomster som tillfaller kom­munerna med två års eftersläpning. Mot slutet av perioden försämras sparandet återigen vilkel främst beror på alt inkomsterna vid givna anta­ganden beräknas minska.

Tabell 10    Den kommunala sektorns finansiella sparande'

Miljarder kronor.

1988

1989

1990

1991

1992

1993

-6

-2

7

6

3

3

Det finansiella sparandet påverkas i slor utsträckning av även mindre förändringar i den reala tillväxten i kommunsektorn (volym saml relativ kostnadsutveckling).

Som framgår av tabell 11 har den kommunala sektorns konsumtionsul-veckling legat avsevärt över den förutsatta nivån under perioden 1980-1986.

Tabell 11    Den kommunala konsumtionsutvecklingen

Årlig procentuell förändring

1980

1981

1982

1983

1984

1985

1986

1987

3,0

3,1

2,2

2,6

3,0

2.5

1,7

1,1

Källa: Statistiska centralbyrån och riksrevisionsverkel

16

Diagram 6 Beräknal sparande i offentlig sektor åren 1988/89-1992/93,

Miljarder kronor

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

FINANSIELLT SPARANDE I SOCLUJÖRSÄKRINGSSEKTORN FINANSIELLT SPARANDE I OFFENTLIGA SEKTORN FINANSIELLT SPARANDE I STATEN FINANSIELLT SPARANDE I KOMMUNERNA BUDGETSALDO

88/89

89/90

90/91

91/92

Källor: Statistiska Centralbyrån och finansdepartementet

92/93

Totala inhemska sparandel

Det totala inhemska sparandet är summan av den privata sektorns (hushåll och företag) sparande och den offentliga sektorns sparande. Inhemska under- och överskott avspeglas i bytesbalansens saldo.

Del privala sparandet anlas under länglidsbudgetperioden vara forlsall negativt inom såväl förelags- som hushållsseklorn.

Med dessa antaganden om utvecklingen av del privata sparandel i eko­nomin krävs, för atl bytesbalansen ska kunna förbättras under länglids­budgelperioden, alt det totala offentliga sparandel ökar. Som tidigare redovisats förbättras statsbudgetens saldo under långlidsbudgetperioden samtidigt som sparandet inom såväl socialförsäkringssektorn som kommu­nerna försvagas.

Det förbättrade budgetläget är nödvändigt men inle tillräckligt för atl uppnå det eriorderliga sparandet inom den offentliga sektorn. Därutöver är del nödvändigt all den negativa ulvecklingen i AP-fonden bryts och vänds till elt förbättrat finansiellt sparande. Även andra redovisningar pekar på att sparandet i socialförsäkringssystemet är i fara genom del snabbi växan­de ulgiftslryckel i systemet. Den strama budgetpolitiken i slalen måste således ligga fast, samtidigt som kostnadsutvecklingen i socialförsäkrings­systemet måste begränsas.

2    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.3

17

Appendix 1

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.3

Statsbudgetens utgifter fördelade på realekonomiska kategorier

För alt underlätta analysen av utgiftsutvecklingen i ett samhällsekono­miskt perspektiv görs i det följande en uppdelning av utgifterna i realeko­nomiska termer. Denna uppdelning, som i huvudsak bygger på det inom nationalräkenskaperna tillämpade inlernationella SNA-syslemel (Syslem of National Accounts), innebär atl utgifterna indelas i utgifter för konsum­tion, investeringar, iransfereringar och finansiella transaktioner. Vid en analys av utvecklingen i reala termer måsle de finansiella transaktionerna särskiljas från utgifterna i övrigt. Realekonomiskt betraktas de finansiella transaktionerna som en del av kredilmarknaden. Del är dessutom viktigt för analysen alt skilja mellan å ena sidan utgifter där staten slutligt förbru­kar produktionsresurser och å andra sidan utgifter som består av transfere­ringar lill andra sektorer i ekonomin. De statliga konsumtions- och investe-ringsutgiflerna visar statens direkta förbrukning av reala resurser.

Som konsumtionsutgifter betraktas utgifter för statliga myndigheters produktion av tjänster inom l.ex. försvaret, undervisningssektorn och rättsväsendet. Konsumtionsutgifterna består lill drygt hälflen av lönekosl­nader, inkl. sociala avgifter. Återstoden är omkostnader i den löpande verksamheten såsom inköp av varor, hyror, reparationer och underhäll. Försvarels invesleringar, som inle anlas ha nägon civil användning, be­traktas i enlighet med SNA-systemet som konsumtion.

Del investeringsbegrepp som används skiljer sig i princip inle från del som gäller för den privata sektorn. Som statliga investeringar betraktas utgifter för byggnader och anläggningar samt materialinköp för civila ända­mäl. Precis som för övriga utgifter pä statsbudgeten belastar investeringar­na budgelen vid lidpunkten för utbetalningen. Invesleringsulgiflerna perio­diseras således inle. Till skillnad från vad som gäller vid en strikt tillämp­ning av SNA-syslemel räknas i långtidsbudgeten även affärsverkens inves­teringar i den mån de finansieras över statsbudgeten som statliga invesle­ringar.

Del bör understrykas atl gränsen mellan konsumtion och invesleringar i vissa fall är fiylande. Del kan hävdas att utgifterna för l. ex. utbildning och forskning, vilka klassificeras som konsumtion, dels inkluderar materiella investeringar i viss utsträckning, dels i sig själva skulle kunna betraktas som immateriella invesleringar.

Transfereringarna indelas i undergrupper med utgångspunkt i vilken sektor av ekonomin som är mottagare av irikomslöverföringen. I långtids­budgeten delas transfereringarna upp i överföringar lill hushåll, kommu­ner, förelag, organisationer och ideella föreningar saml internationella transaktioner. 1 SNA-syslemel räknas också ränteutgifter för statsskulden som transfereringar. I långtidsbudgeten redovisas dock dessa för sig.

Till gruppen finansiella transaktioner hänförs utgifter för utlåning, rörlig kredit m. m.

Hur statsbudgetens utgifter utvecklas mellan 1988/89 och 1992/93 i en

Ig

realekonomisk indelning framgär av diagram 

I.

Diagram I Realekonomisk utgiftsutveckling miljarder kronor, löpande priser, lågalternativet

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

1.         STATSSKULD RÄNTOR

2.         5TATUG KONSUyTtON OCH DJVESTERINGAR

3.         TRANSFERERINGAR TILL HlJSHALL

i. TRANSFERERINGAR TILL KOlOfUNERNA

5.

TRAN5FERERINGAH TILL FÖRETAG

6.

olTtlGA TRANSFERERINGAR

7.

FINANSIELLA TRANSAKTIONER

Det är framför allt utgifterna för konsumtion och investeringar samt för transfereringar till hushåll och kommuner som ökar under perioden, vilket närmare beskrivs i det följande.

Den genomsnittliga förändringen per år under perioden 1982/83-1986/87 och långtidsbudgetperioden framgår av tabell 1.

Tabell 1    Förändring av utgifter exkl, statsskuldräntor

Genom-

1988/89

Genomsnittlig åriig för-

snittlig

miljarder

ändring

988/89-1992/93

årlig förändring

fasta

'   löpande

löpande

1982/83-

priser

priser

priser

1986/87

lågalt.

högalt.

fasta priser

Statlig konsumtion och investe

_

ringar

- 0,1 %

89.3

-1-0,4%

-t-3.6 %

+ 7,7%

Transfereringar till

hushåll'

-1- 0,9%

103,3

-2,1 %

-H3,0 %

+ 6.5 %

kommuner

- 0,9 %

63,7

-H2.0 %

-1-4,2 %

+ 6,4 %

företag-

- 8,0%

18,5

-H3,0 %

-1-3,0%

+ 5.2%

ovnga

- 2.7 %

19.5

-1-0,5 %

+4,8 %

+ 10.5 %

Finansiella transaktioner

-29.6 %

5,2

-4,6%

+0.9%

+ 7,7%

Summa utgifter exkl.

statsskuldräntor

-  1.7%

299,5

-1-1,4%

+ 3.5 %

+ 7,1 %

' inklusive räntebidrag för bostäder - inklusive livsmedelssubventioner

Anm. Utgifternas klassificering anpassas löpande. Detta medför att de realekonomiska fördelningarna i olika långtidsbudgetar inte är helt jämförbara.

De Ulgifier som växer mesl är transfereringar till hushåll (inkl. räntebi­drag för bosläder) som i fasta priser ökar med 9 miljarder kronor och transfereringar lill kommuner som ökar med 5 miljarder kronor under långlidsbudgetperioden. Den kraftiga minskningen när del gäller finansiel-

19

la transaktioner under den gångna perioden beror pä atl bostadslänen då lyftes av budgelen. För länglidsbudgetperioden sker samma sak med stu­diemedlen. Förändringarna kommenteras närmare i avsnitten nedan.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Konsumtion

Utgifterna för konsumtion på statsbudgeten beslår som nämnts till drygt hälften av löner. Under långtidsbudgetperioden beräknas de statliga kon­sumtionsutgifterna öka med i genomsnitt 0,2% per år i fasta priser. I beräkningarna har en fortsatt tillämpning av del s. k. huvudförslaget scha­blonmässigt lagts in.

Tabell 2   Konsumtionsutgifternas utveckling

Genom-

1988/89

Genomsnittlig åriig förändring

snittlig

miljarder

1988/89-

1992/93

åriig förändring

fasta

löpande

löpande

1982/83-

priser

priser

priser

1986/87

lägall.

högalt.

fasla priser

Summa konsumtionsutgifter

-f 1,4 %

78,0

-1-0,2 %

-t-3,5 %

-1-5,6 %

därav

Löner

+ 0,7 %

41,4

+0,2 %

+2,6 %

+ 6.1 %

Investeringar

På statsbudgeten finns utgifter för invesleringsändamål inom såväl slallig som kommunal och privat sektor. Staten påverkar ytterligare en betydan­de andel av den totala investeringsvolymen, eftersom betydande delar av affärsverkens (inkl. dotterbolagens) totala investeringar inte finansieras över statsbudgeten. Utgifter på budgelen för invesleringar i kommunal och privat regi klassificeras som transfereringsutgifter. I långtidsbudgeten re­dovisas som direkta statliga invesleringar endast de medel som pä budge­ten anslås för invesleringar inom statliga myndigheter och statliga affärs­verk. Dä Vattenfalls invesleringsanslag i är lyfts ur statsbudgeten står affärsverken nu endast för en mindre del av de här redovisade inveslering­arna. De direkta statliga investeringarna på budgelen uppgår budgetåret 1988/89 lill ca 11,3 miljarder kronor. Under längtidsbudgetperioden beräk­nas en viss real ökning.

Tabell 3   Investeringar

Genom­snittlig årlig

förändring 1982/83-1986/87 fasta priser

1988/89

miljarder

kronor

Genomsnittlig årlig förändring 1988/89-1992/93

fasta               löpande priser              priser lågalt.

löpande

priser

högalt.

Summa investeringsutgifter

-7,4 %

11,3

-1-1,9%

-1-4,5 %

-1-10,9%

20

Transfereringar

Transfereringarna beräknas under budgetåret 1988/89 svara för närmare 60 % av statsbudgetens totala utgifter. Tillsammans minskade transfere­ringarna i genomsnitt I % per är i fasta priser under perioden 1982/83-1986/87. Den åriiga ökningslakten under längtidsbudgetperioden beräknas reall fill 2,0% per är.

Transfereringarna till hushåll beräknas realt öka 2,1% per år under långlidsbudgetperioden. Den dominerande transfereringsulgiften lill hus­hållen är folkpensionerna, som svarar för hälflen av utgifterna. Den höj­ning av basbeloppet som görs för atl kompensera pensionärerna för devalveringseffekten, medför alt transfereringarna ökar. Motsatt verkan har det faktum all allt fier pensionärer erhåller full ATP och alt kostnader­na på statsbudgeten för pensionstillskott därmed minskar.

Den ojämföriigt slörsla förändringen gäller räntebidrag för bosläder. Kostnaderna för räntebidragen påverkas av räntenivå och produktionspri­ser samt av produktionsvolymer och deras fördelning på upplålelseformer. Med aktuella förutsättningar motsvarar kostnadsökningen för räntebidrag i stort sell räntebidrag för en ny årgång av ny- eller ombyggda bosläder.

Slalen betalar skillnaden mellan en garanterad ränta och marknadsrän­tan oavsett aktuellt ränteläge på marknaden. Fastighetsägaren berörs där­med inte av eventuella ränteförändringar. När antagandestrukluren enligl högalternativet lagts lill grund för framtida utgifter är del därför naturiigt atl utgifterna för bostadssubventioner skjuter i höjden.

Tabell 4   Transfereringar tiil hushåll

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

1988/89

miljarder

kronor

Genomsnittlig åriig förändring 1988/89-1992/93

fasla priser

löpande priser iågalter-nativ

löpande priser högaller­nativ

Summa transfereringar till hushåll

därav

Folkpensioner Räntebidrag till bostäder Sjukförsäkring

103,3

53,6 15,8 6,8

-1- 2,1 %

- 0,4% + 13,4%' +  1,1%

-1-3,0 %

-3,1% +7,0% + 3,5%

+ 6,5%

+ 4,5% + 19,8% + 4,8%

Dagens räntenivå hälls oförändrad

De statliga transfereringarna till kommunerna för konsumtion och inves­teringar omfattar dels bidrag avsedda för särskilda ändamäl, t. ex. löner för lärare i grundskolan och gymnasieskolan, dels allmänna bidrag, främsl skalleutjämningsbidrag. Transfereringarna till kommunsektorn beräknas realt öka med i genomsnitt 2 % per är. Det är framförallt skatleuljämnings-bidraget som växer. Delvis motsvaras ökningen av skatteuljämningsavgif-tens ulveckling pä budgetens inkomstsida under länglidsbudgetperioden. Av tabell 5 framgår vilka de största posterna är bland transfereringarna till kommunsektorn. Bidrag till skolväsendet m. m. avser till över 90% löner till grund- och gymnasieskolelärarna.

21

Tabell 5    Transfereringar till kommuner

Prop. 1987/88: 150

1988/89

Genomsnittlig åriig förändring

Bilaga 1.3

miljarder

1988/89-

1992/93

krnnnr

M Ul lUI

fasta

löpande

löpande

priser

priser

lågalter-

naliv

priser högaller­nativ

Summa transfereringar till

kommunerna

63,7

-F2,0 %

-1-4,2 %

+6,5 %

därav

Bidrag till driften av grund-

och gymnasieskolor

21,2

-1,2%

+ 3,3%

+ 5,2%

Skalleutjämningsbidrag

14,5

+ 1,8%

+ 5,1%

+7,7%

Bidrag till barnomsorgen

9,8

+4,1%

+4,1%

+4,1%

' Dagens räntenivå hälls oförändrad/N/

Transfereringar till företag m. m. inkluderar överföringar lill såväl priva­ta som statliga förelag. I fasta priser liksom i lågallernalivet ökar dessa utgifter i genomsnitt med 3,0% per år under längtidsbudgetperioden. I högallernativet ökar utgifterna med 5,2% per är bl. a. till följd av tillkom­mande utgifter för A- och I-politik orsakade av den sämre ekonomiska utvecklingen i detta alternativ. Som framgår av redovisningen under ånda-målsgruppen Näringspolitik har de statliga insatserna till krisdrabbade förelag och branscher skurits ned kraftigt sedan 1982/83. För långlidsbud­getperioden har några nya sådana insatser inte lagts in i beräkningarna. Mellan budgetåren 1986/87 och 1987/88 har transfereringar till företag ökat kraftigt inom ramen för arbetsmarknadspolitiken.

De internationella transfereringarna består till allra största delen av anslag till utvecklingsbistånd (u-hjälp). Utgifterna för biståndet följer brut­tonationalinkomstens (BNI) ulveckling. I fasla priser ökar transfereringar­na med knappt 0,3% under perioden 1988/89-1992/93. Denna beräkning baseras på lågalternativets antagande om en viss årlig volymtillväxt i BNI. I löpande priser innebär delta en årlig genomsnittlig ökning med 6,0% i lägallernativet och med 7,3% i högallernalivel.

Statsskuldräntor

Utgifterna för statsskuldräntor, m. m. består dels av ränteulgifter förupp-tagna lån inom och utom landet, dels av valutakursförluster/vinster lill följd av ändrade växelkurser. Utgifterna beräknas totalt uppgä till 53 miljarder kronor budgetåret 1988/89. I lägallernativet ökar utgifterna för statsskuldräntor m.m. till 59 miljarder kronor budgetåret 1989/90. Den slora skillnaden beror främst pä en förändrad bokföringsprincip för räntor på slalsskuldväxlar, vilket får en positiv engängseffekl 1988/89. Detta gör atl den genomsnittliga förändringen per är under långtidsbudgetperioden blir större än vad som annars vore fallet. Av tabell 6 framgår utgiftsutveck­lingen för stalsskuldräntor i löpande priser under långtidsbudgetperioden.

22

Tabell 6    Utgifter för statsskuldräntor, m. m.

Prop. 1987/88: 150

Miljarder kronor, löpande priser

Bilaga 1.3

1988/89     Förändring jämfört med föregäende år

1989/90      1990/91      1991/92      1992/93

Lågalternativet

Totalt

53,0

-

räntor på inhemska lån     43,2

-

räntor på utländska län       9,6

-

valutakursförluster, netto   0,2

Högalternativet

Totalt

-

räntor pä inhemska län

-

räntor på utländska lån

-

valutakursförlusler, netto

+6,0 + 5,6 -0,2 +0,6

0

1,2 -0,2 -1.0

0 . -1,3' +0,2 + 1,1

-1,0 -0,3 +0,2 -0,9

+6,0 +5,6 -0,2 + 0,6

+ 3,0 +4,2 -0,2 -1,0

+5,0 + 1,7 +0,2 + 1,1

+ 5,0 +5,7 + 0,2 -0,9

Den genomsnittliga räntesatsen för nyuppläning på den svenska kredil­marknaden beräknas f.n. fill ca 10%. I lägallernativet anlas en fallande räntenivå i nominella termer under längtidsbudgetperioden för atl budget­året 1992/93 uppgå lill 8%. Detta innebär mot slutet av perioden en anpass­ning lill dagens internationella räntenivå. I högallernativet antas den nomi­nella räntan stiga för alt sedan vara 12% under hela längtidsbudgetperio­den. Det större upplåningsbehovel som blir följden av högallernativet läcks i beräkningarna genom inhemsk upplåning.

Slaten redovisar i huvudsak inkomster och utgifter kassamässigt. Stats­skulden motsvarar i princip summan av de nominella budgetunderskotten. Värdeförändringar på statens skulder påverkar den redovisade statsskul­dens storlek först när de upptagna länen omsätts.

Utländska län är bokförda lill värdet i svenska kronor vid upplåningstill­fället. Om lånets värde i svenska kronor vid inlösenfidpunklen avviker från det bokförda värdet, uppstår en valutaförlust eller valutavinst. Vid utgång­en av budgetåret 1986/87 var statens utlandsskuld lillden kurs som gällde vid uppläningstillfället värderad till 128,3 miljarder kronor medan den värderad till aktuella valutakurser uppgick lill 123,9 miljarder kronor.

Finansiella transaktioner

I posten finansiella transaktioner ingår statlig utlåning såsom studiemedel, lokaliseringslån, förändringar i dispositionen av röriiga krediter m. m. Tidi­gare ingick län till bostadsbyggande i denna grupp men frän och med budgetåret 1985/86 redovisas bostadslänen utanför statsbudgeten. Av ta­bell 7 framgår ulvecklingen av finansiella transaktioner i statsbudgeten under längtidsbudgetperioden.

23

Tabell 7   Finansiella transaktioner

1988/89

miljarder

kronor

Genomsnittlig åriig förändi 1988/89-1992/93

ing

fasta priser

löpande

priser

iågalt.

löpande

priser

högall.

Summa finansiella transaktioner

därav Statliga län varav Studiemedel

5,2

5,2 3,1

-     4,6%

-     4,6%

 -19,5%

+0,9%

+0,5% -6,2%

+ 7,7%

+7,7% -1,7%

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.3

De finansiella transaktionerna är av stor betydelse vid studier av sparan­dels ulveckling. Statsbudgetens saldo kopplas härigenom lill slatens finan­siella sparande. Della definieras som budgetsaldol reducerat dels med nettobeloppet av finansiella transaktioner, dels med valutaförluster på budgetens utgiftssida och amorteringar av statliga län på budgetens in­komstsida. Statens finansiella sparande är en del av det totala finansiella sparandet i ekonomin.

24

Appendix 

II

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 1.3

Ändamålsavsnitt

Inledning

I appendix 

II 

redovisas statsbudgetens utgifter uppdelade på ändamål. Etl ändamål kan innefatta utgifter hänförliga lill mer än elt departement. Ändamålet "Slöd till barnfamiljer" upptar t. ex. utgifter som i statsbudge­ten redovisas under både socialdepartementets och bosladsdeparlemen-lels verksamhetsområden. Etl anslag på statsbudgeten kan i sin tur inne­fatta utgifter för fier ändamål. I dessa fall hänförs anslaget lill den ända-mälsgrupp som svarar mot anslagels huvudsakliga syfte.

För de fiesta anslag är utvecklingen av priser och/eller löner styrande för de framlida utgifterna. I tabell 4 redovisas utgiftsutvecklingen i löpande priser. Omräkningen till löpande priser baseras på den utgiftsutveckling i oförändrad pris- och lönenivå (fasta priser) som redovisas i tabell 3. Till grund för omräkningen ligger de anlaganden enligl lågalternativel som presenteras i kapitel I. För varje anslag på statsbudgeten beräknas utgifter­na utifrån regler som gäller för de ulgiftsslyrande faktorerna. Sålunda har exempelvis folkpensionsanslagel räknats upp med anlagen basbelopps-utveckling medan beräkningarna av förvallningsanslagen baseras på den antagna ulvecklingen för löner och priser. Vissa särskilda utgifter har, som tidigare nämnts, vid beräkningarna i löpande priser anpassats lill pris- och löneutvecklingen även om någon formell indexkoppling inle föreligger.

Nedan presenteras en sammanslällning av ändamålsgrupperna, dels i oförändrad pris- och lönenivå (tabell 3), dels i löpande priser enligt lågal­ternativel (tabell 4). Därefter följer en uppdelning på varje enskild ända­målsgrupp i oförändrad pris- och lönenivå.

25

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

o

00

I

+ +

+ I

c:

S .

£

2 2:

(N V

r*-i 00

r-. 

voo_

CM r-_

«

-i

o'o'

o'

'

'oo"

 (-i

o" ri 

"

I- + I

o .3 oo 0\

O 

£

 OO 00 J- -.n 0\ O

O

+

n VD      

t 00

o" o      o" 

I -t-

+ +

I    I

m 

+ +

o" »o      o' r-' '

I   + I

o.

o_o_

m rj

 o

q-_r~|

o _ o_ o t-

o'

o'o'

o o

o'o'

o o

o' c-T o' o" o'

1 + 

+

+ 1

-1-        +

o rs)

(N -t

 o

-* t

 _ 

_ o, VD_

"i

o o

o'

©

"

o o"

o o"

o ri o o" ri

tn

+.

1 +

+

+ 1

1 + 1     +

-\-

 (N

(N >n

r-j o

r* -

 TT rl 

 o_

o

o o

o o

o'o'

o o

Ö

 ri o o 

'

rf

+ +

1 +

+

+ 1

1 + 1   1 +

-1-

1

s.

Os

O O

o_r

ot

lO oo

 -

o os 

 r sD

O o

o o

Ö

 rn

O r-J

o ri

ö

 o 

ö

, +

+

+ +

1    1

+   111

OOs

rJ m

\0 m

oorj

rn r- Tt \ 

rTo"

( m

n o

in 

fv| \0 'O o '

' r*-i

\o r

   Tf

r 

            f*

O

c   i-.:0 OS Os

rn

m sO

se m

o'»

O 

ri ri"

+

1   +

+   1

O Tj- SD Tf Os iy-1 V

ri 

" o' oo' ri oo' O

+  +   +111    +

o 2

g II

:=

Ä

00 c 'C rt 

> .

U   o   c

U

1)

c

«

3

u

*-',

X3

OJ

c

OJ

c3

O

c .o

rt

E-g

S «i  c t  c iO 

c 60 Di: D.- " o

Oii

.= ii /

OJ Ui   V)

r             C

iS S

!/5    _  T3

(*-    Z*

kommunala tbildning och rbetsmarknai

regionalpolit osladspolitik äringspolitik nergiförsörin

00

C

>

Si2 

3 "

c 

X

li

O a

o c

D

mztuo

26

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

E 00 c

o '-B

O

= I

J-j os m T3 oo Os

 o .5

_ -,., oo rj 

O 'Ei oo Os

        t-     ;Q     Os     Os

r- m t'Os'

 o_ rfri

rio'

+ +

+ +

+ +

tr 

      '-  " 

rn ri      - -o' o'

+ +    + +

tTi      OO

i*r ' -1- +

OJ   oo 

= .S    I

cu

ä

-:;

00__

_

Ti- rJ

00 r4

 o

rn Ti-rn

! Tt

>n 

riri

'?

no

' r-' o'

 00

+ +

+

+ +

+

+ + +

+

l/T   rn

-I-  +

m

o'

sow-1

 Tt

'o'

«

_rn

o'o'

*r m

o"

'

m r4 -H o o

o' o' o' o 

"

+

+ +

+ +

+ +

+ +

+ + +    +

r-T   

'

so oo_

orn

rs) so

'o

rl rn

o" o'

so 0_

o"

"

r| 00 o O >/ o' o' o' o Tf

"

o

+ +

+ +

+ +

+   +

+ +       +

+

+

m o'

o rn

so >ri

"o"

o'o'

O 

'

o t

' o o rn

+

+ +

+   +

+ +

+ +

+ + 1  1 +

-t-   I

+ +

+ + +

a

O

c

Os

:ca

Os

.o

tL.

2

r- os

>/1 v-,

sD r)

00 o

rn Os rJ rl Os

o 

'

'o'

o Tf

o o

O ri O o' ri

+ +    + +

-t- +

OOn,

r rn

\o

_fn

oo 0|

rn r- TT D vo

V)

O

rn rn

r4o

«

o o"

ri vc w-i" o' Tj-'

©

T

Tt'

 m

vo (N

 -

n -H           rn

Os

*n

cd

C

Bd

o

E

o

S

00 u

rt

ert

T3

5

c

rt

3

c c

:rt

E

E

o

00 c

c a

>-

. 

°

 fe

c >

00

c

Exi 

. o i5 o

(U

> .2 S _g

c/1    c/D    t- -tJ

fe  C -O 

 rt .:      

rt S

c

«

  C

S :

§

 S S :S -S,;" :3

S='

c 

a

4> T3

C

to 

a

ca  3

h " x; t

cd o       O

4-1                           '-

r- " '                   '3

iV " ? > c

'3 1

o E

o c "5 -3 -s -c?

00 b -5 o o i" .5 g rt ao..fe

3   3-5      ert  .3   ert   O -o   00- w

pD 

XI   

?   (rt   c   1)   u,

X

D 

OJ   (rt

c a as

rt               T3

H1      

.3

3  

£

  t 

 .2 1

O a I

27

Ändamål

Respektive ändamälsgrupp inleds med en tabell som redovisar utgifts­utvecklingen för de olika områdena. Redovisningen görs i oförändrad pris-och lönenivå.

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.3

I Rättsväsende

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom-

Förändring till

Procen-

Genom-

snittlig

procen-     1988/89

tuell förändring

snittlig procen-

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

tuell

1988/89-

tuell

förändring

1989/90

förändring

1982/83-

1988/89-

1986/87

1992/93

Totala utgifter

+ 1,2          11584

+27

- 8

-15

0

+0,2

0

därav

Polisväsende

6456

0

0

0

0

0

0

Domstols- och

åklagar-

väsende

2 920

+ 4

-10

0

0

+0,1

+0,1

Kriminalvård

2 109

+ 23

+ 2

-15

0

+ 1,1

+ 0,1

Till ändamålsgruppen hör utgifterna för polisväsendet, åklagarväsendet, domstolsväsendet och kriminalvården.

Resursförbrukningen inom rättsväsendet är till stor del beroende av brollsulvecklingen och hur stor andel av brotten som kommer lill polisens kännedom. Brott mot brottsbalken som har kommit till polisens kännedom har under den senasle tioårsperioden ökat med i genomsnill 3,5% per år. År 1986 uppgick antalet anmälda brott mot brottsbalken till ca 960000 vilkel är en ökning med ca 66000 jämfört med föregäende är.

Antalet anmälda brott mot annan lagstiftning (l.ex. skallebrotl, trafik­brott och narkotikabrott) har från en hög nivå år 1981-1982 minskal och uppgick 1986 lill ca 135000.

Vid sidan av brollsulvecklingen påverkar lagstiftningens utformning saml de olika verksamheternas effektivitet resursbehoven. I syfte alt be­gränsa kostnaderna pågår för närvarande etl omfattande arbete inom justi­tiedepartementet för all ändra lagstiftningen i olika avseenden samt att se över olika verksamheters organisation.

Polisväsendet har under föregäende och innevarande budgetär tillförts ett relativt stort antal nya polistjänster. Vidare förstärks polisväsendet under budgetåret 1988/89 med 150 administrativa tjänster. Utvecklingen under det gångna året har inneburit all antalet utbildade poliser som inte har s. k. lablåtjänst minskat. Med hånsyn till detta har förnyade beräkning­ar gjorts av behovet av polisaspiranter. Dessa beräkningar visar att man tidigare än som förut har förutsatts uppnå en rimlig balans mellan antalet polistjänster och antalet utbildade poliser.

Långtidsbudgeten utgår därför frän en aspirantantagning om 360 aspi-ranler budgelåret 1988/89.

Åklagarväsendet omfattas av försöksverksamheten med treåriga bud-

28

getramar. Långtidsbudgeten utgår från den ekonomiska ram som bör gälla för verksamheten de kommande tre budgetåren.

Beräkningarna i långtidsbudgeten baseras pä i stort sett oförändrade resurser för domstolsväsendet.

Kriminalvårdens inriktning styrs av de principbeslut om kriminalvår­dens utformning som fattades av riksdagen 1973. Under år 1987 har medel­beläggningen vid kriminalvärdsanstaller och häkten ökat med 3,4 resp. 8%. Beläggningsnivån vid anstalterna kan under längtidsbudgetperioden väntas komma all ligga nägot högre än under de senasle åren. Ell evenlu­elll behov av ytterligare platser inom lokalanstallsorganisalionen bör kun­na tillgodoses genom styrning av de tidpunkter dä verkställighet av straff­påföljd påbörjas.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

II 

Internationellt utvecklingssamarbete och övrig internationell samverkan

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom-

Förändring lill

Procen-

Genom-

snittlig

procen-     1988/89

tuell förändring

snittlig procen-

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

tuell

1988/89-

tuell

förändring

1989/90

förändring

1982/83-

1988/89-

1986/87

1992/93

Totala utgifter

+0,3         11946

+21

+52

0

0

+0,2

+0,2

därav

Internationellt

utvecklingssam-

arbete

10 169

-  1

0

0

0

0

0

Utrikesförvaltning

och övrig inter-

nationell samverkan                    1777

+ 22

+ 52

0

0

+ 1,2

+ 1

Till ändamålsgruppen hör utgifterna för inlernationelll utvecklingssam­arbete som bistånd och u-landsverksamhet samt övrig inlernationell sam­verkan säsom utrikesförvaltning och Sveriges medverkan i internationella organisationer.

För budgetåret 1988/89 har regeringen föreslagit atl närmare 10,2 miljar­der kronor anvisas till internationellt utvecklingssamarbete. Härutöver tillkommer ca 172 milj. kr. som föreslås anvisas över andra anslag än de reguljära biståndsanslagen. Beräkningarna för budgetåren därefter har ut­gått från atl biståndet skall uppgä till I % av brutlonalionalinkomsten i löpande priser.

Älerfiödet i biståndet, dvs. upphandlingen av varor och tjänster i Sveri­ge, beräknas till ca 45% av anvisade biständsmedel.

U-kredilerna och del tekniska samarbetet med utvecklingsländer beräk­nas generera upphandling i Sverige till ell värde av ca tre gånger del bistånd som lämnas.

Utgifterna för Sveriges deltagande i inlernationella organisationer fast­ställs efter förhandling mellan de medverkande staterna och fördelas efter överenskomna fördelningsnycklar.

29

Utrikesförvaltningens utgifter är lill viss del ullandsberoende och påver­kas bl. a. av infialionen och valulakursulvecklingen i respektive värdland.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

III Totalförsvar

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom­snittlig

procen-     1988/89 tuell

förändring 1982/83-1986/87

Förändri

ing till

Procen­tuell

förändring 1988/89-1989/90

Genom­snittlig procen­tuell

förändring 1988/89-1992/93

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Totala utgifter

*                30960

+ 197

+200

+200

0

+0,6

+0,5

därav Militärt försvar Civila sektorer/

funktioner Övriga ändamål

27 747

2775 438

+ 200

0

_    2

+ 200

0 0

+ 200

0 0

0

0 0

+ 0,7

0,0 -0,5

+0,5

0,0 -0,1

* klassificeringen ändrad

Ändamälsgruppen omfattar utgifterna för totalförsvarets militära och civila delar samt övrig verksamhel inom totalförsvaret.

Genom riksdagens beslut (prop. 1986/87:95, FöU 

II, 

rskr. 310) i juni 1987 om totalförsvarels fortsatta ulveckling fastställdes mål och plane­ringsram för perioden 1987/88 - 1991/92. Budgetåret 1988/89 utgör alltsä del andra årel i försvarsbeslutsperioden.

1988 års långtidsbudget utgår från den inriktning, uppgiftsbeskrivning och resursfördelning som beslämts i försvarsbeslutet. För budgetåret 1992/93 förulsälls en oförändrad verksamhel i förhällande lill budgetåret 1991/92.

Militärt försvar

För det militära försvaret föreslås i prop. 1987/88: 100, bil. 6 för budgetåret en utgiftsram pä 27,7 miljarder kronor. Planeringsramen ökar med drygt 200 milj. kr. per år l.o.m. budgelärel 1991/92. Med förulsällningen oför­ändrad verksamhel budgetåret 1992/93 blir den totala planeringsramen för perioden 1988/89- 1992/93 ca 140 miljarder kronor för hela perioden.

Den militära utgiftsramen priskompenseras med ell försvarsprisindex. Den nu gällande indexkonslruktionen har fastställts genom 1987 års försvarsbeslut.

Enligt försvarsbeslutet skall totalförsvarets militära del ges följande huvudsakliga utveckling.

-

På den allmänna värnpliktens grund prioriteras åtgärder som syftar lill all höja krigsorganisationens kvalitet och utbildningsnivå saml åtgärder för all modernisera och komplettera befintliga och beslutade system så all dessas verkan förbäliras. Underrällelseljänslen skall förbäliras.

-

Luftförsvarels utveckling och verkansmöjligheler prioriteras. Moderna vapen och elektroniska molmedel samt förbättrad slridsledning och

30

luftbevakning tillförs. Luftvärn med längre räckvidd utökas. En långsik-    Prop. 1987/88: 150

lig inriktning skall skapas för all förbättra nygslridskraflernas jakt-    Bilaga 1.3

beväpning. - För atl förbättra tillgången på effektiva system för all bekämpa en

angripares fartyg utökas pä sikl antalet ubåtar och tillförs moderna

tunga kuslrobolförband. Ubälsskyddels kvalitet höjs genom elt antal

ätgärder.

Arméns krigsorganisation, förbandsomsältning, utbildningssystem och fredsorganisation utreds. Ett kompletterande underlag las fram lill år 1988. Målet för arbetet är alt riksdagen under är 1989 skall kunna falla beslul som möjliggör förbättrad utbildning och en stabil långsiktig inriktning för armén.

Samordnat med dessa utredningar om armén görs en samlad översyn av totalförsvarets ledning och försvarsmaktens produktionsledning. Konse­kvenserna för de andra försvarsgrenarna och för de gemensamma myndig­heterna skall anges och i anslutning härtill eventuella förslag till ändrad inriktning.

Totalförsvarets civila del

För totalförsvarets civila del beräknas den ekonomiska planeringsramen för perioden 1988/89-1992/93 uppgå lill ca 8 240 milj. kr. i genomförandeprisläge 1988/89.

Den civila planeringsramen priskompenseras enligl ell civilt prisindex. Detta index bygger på en sammanvägning av nettopris- och SAV-index. Utgifterna för totalförsvarets civila del under budgetåret 1988/89 beräknas totalt uppgå till ca 2775 milj. kr., varav ca I 640 milj. kr. ingår i planeringsramen och ca 690 milj. kr. utgör kapitalkostnader som beräknas utanför denna ram.

Den ekonomiska planeringsramens storlek är styrande för utgifterna inom den civila delen av totalförsvaret.

I princip omfattar totalförsvarels civila del all samhällelig verksamhel som avses fortgå i krig. I budgelsammanhang är dock avgränsningen snävare och avser endast anslag eller delar av anslag som är direkt riktade mot beredskapsuppgifter.

För den civila delen av totalförsvaret innebär försvarsbeslutets inriktning bl. a. förstärkningar av uthållighet och kapacitet för hälso- och sjukvården i krig, en forlsall satsning på förbättrad beredskap vid myndigheterna och på psykologiskt försvar samt på elförsörjningen i krig, inkl. kommunalleknisk försörjning.

Mol bakgrund av de i försvarsbeslutet ändrade imporlanlagandena under kriser och i krig skall beredskapslagringen av olja i samhället minskas och den statliga beredskapslagringen omstruktureras. Inriktningen av befolkningsskyddet i krig förändras i enlighet med försvarsbeslutet. Det framtida skyddsrumsbyggandet kommer som en följd härav all koncentreras lill sådana områden där mer betydande risker bedöms finnas för civilbefolkningen.

31

övriga ändamål

Till sin huvuddel omfattar verksamhelen under denna rubrik Sveriges medverkan i FN:s fredsbevarande arbete saml ersättningar lill vapenfria tjänsleplikliga. Utgiftsramen är för budgelärel 1988/89 drygt 400 milj. kr. En oförändrad verksamhelsnivå har anlagils för resten av perioden som en grund för medelsberäkningen.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

IV 

Pensioner, sjukförsäkring, m.m.

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom­snittlig

procen-     1988/89 tuell

förändring 1982/83-1986/87

Förändring till

Procen­tuell

förändring 1988/89-1989/90

Genom­snittlig procen­tuell

förändring 1988/89-1992/93

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Totala utgifter

därav Folkpensioner Bidrag till sjukför­säkring*

-0,3         63183

54 290 8 893

- 29

-201

+ 172

-161

-225 + 64

-215

-279 + 64

-288

-349 + 61

-0,1

-0,4 + 1.9

-0,3

-0.5 + 1.0

* Inkl. administrationskostnader

Ändamälsgruppen domineras av utgifter för folkpensionering, bidrag till sjukförsäkring och statens bidrag till kommunalt bosladslillägg lill folkpen­sion (KBT).

Vad avser sjukförsäkringen redovisas 15% av de totalt beräknade kost­naderna i ovanstående tabell vilkel är den andel som redovisas som anslag på budgetens utgiftssida. Återstående 85% av kostnaderna redovisas pä budgetens inkomstsida, där de i princip skall täckas av sjukförsäkringsav­gifter och egenavgifter till sjukförsäkringen. Administrationen av socialför­säkringssystemet beräknas budgetåret 1988/89 uppgå lill ca 4 miljarder kronor. Adminstrationen redovisas på samma sätl som sjukförsäkringen uppdelat på statsbudgetens utgiftssida resp. inkomstsida. Därutöver bely­ses utgiftsutvecklingen för den allmänna tilläggspensioneringen (ATP) vars utgifter och inkomster inte redovisas över statsbudgeten. Bland övriga förmåner inom socialförsäkringssystemet som finansieras via fonder, och inte redovisas över statsbudgeten, kan nämnas delpensions- och arbels-skadeförsäkringarna.

Pensioner

Folkpensionssystemet omfallar hela befolkningen. För folkpensionärer som har liten eller ingen ATP-pension kompletteras folkpensionen med pensionstillskott. Pensionstillskotten avräknas mol utgående ATP-pen­sion. Folkpensionerna beräknas kosta ca 52,8 miljarder kronor 1988/89. Bland övriga pensionsförmåner återfinns änkepension, hustrufillägg och handikappersällning.

32

Ulgiflsutvecklingen för folkpensionerna styrs i huvudsak av förändring- Prop. 1987/88: 150 ar i befolkningens ålderssammansättning och den allmänna prisutveckling- Bilaga 1.3 en saml av andelen pensionärer med hög ATP. Även arbetsmarknadsläget påverkar utgiftsnivån. Utgifterna för statsbidraget till kommunalt bostads­tillägg till folkpensionen (KBT) styrs främsl av anlalet personer som med hänsyn lill inkomst och bostadskostnad är bidragsberättigade men också av hyresnivån i kommunerna och kommunernas egna ambitioner för bo­stadstilläggen. Statsbidrag utgår med 25% av kommunernas statsbidrags­berälligade kostnader för bostadstillägg.

Belastningen på statsbudgeten kommer under perioden all minska något till följd av att antalet pensionärer med full ATP ökar. Därigenom minskar utgifterna för pensionstillskott och kommunalt bosladslillägg.

Den allmänna tilläggspensioneringen (ATP) finansieras av kollektiva socialavgifter saml genom avkastningen pä fonderade medel. Inkomster och utgifter redovisas inte lill någon del över statsbudgeten.

Utbetalningarna av ATP ökar dels på grund av atl antalet pensionärer som uppbär ATP ökar, dels på grund av alt den genomsnittliga ATP-pen-sionens slorlek ökar.

Utgifterna för ATP uppgår för budgetåret 1988/89 till drygt 62 miljarder kronor. Försäkringen omfallar ålderspension, förtidspension och familje­pension.

ATP-avgiften har för åren 1988 och 1989 fastställts lill 10,6% resp. 11 %.

Delpensionsförsäkringen började gälla den I juli 1976. Den innebär atl förvärvsarbetande mellan 60 och 65 år har möjlighet alt minska sin arbets­tid genom atl gå över till deltidsarbete i kombination med delpension. Delpension utgör för närvarande 65% av inkomstbortfallet.

De utgiftsstyrande faktorerna för delpensionen är bl. a. den genomsnitt­liga lönenivån hos dem som har delpension samt prisutvecklingen. Pen­sionsförmånen är knuten lill basbeloppet. Delpensionsförsäkringen finan­sieras genom avgifter frän arbetsgivare och egenavgifter om 0,5% av löneunderlaget. Avgiften förs lill en särskild fond.

Sjukförsäkringen m.m.

Sjukförsäkringssystemet omfattar hela befolkningen. Försäkringen ger rätt till dels sjukpenning vid sjukdom med 90% av arbetsinkomsten upp lill 7,5 gånger basbeloppet (193 500 kr. är 1988), dels viss ersättning i samband med läkarvård och annan sjukvårdande behandling, läkemedelsinköp, tandvård, sjukvård samt sjukresor.

Kostnaderna för sjukpenningen påverkas av anlalet sjukpenningberälii-gade, löneutvecklingen och ulvecklingen av antalet ersatta sjukdagar (sjuktalet). Nägon förändring av antalet personer som är berättigade till sjukpenning förutses ej under perioden. Det genomsnittliga antalet ersatta sjukdagar uppgick år 1986 till 21,5. Detta innebar en fortsatt ökningjämförl med de senasle åren. För år 1987 beräknas sjuktalet preliminärt till 22,3 dagar. Ell i förhållande till år 1987 oförändrat sjuktal ligger lill grund för kostnadsberäkningarna i länglidsbudgeten. En förändring av del genom-

33

3    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.3

snillliga anlalet ersatta dagar med en dag motsvarar en kostnadsförändring    Prop. 1987/88: 150

för sjukförsäkringen med I 100 milj. kr. per år.

Bilaga 1.3

Genom den s.k. limsjukpenningen, som trädde ikraft den I december 1987, har kompensationen från sjukförsäkringen vid kortlidssjukdom för­bällrats. Reformen beräknas kosta drygt 3 miljarder kronor per är.

Fr.o.m. är 1985 gäller ell nytt system för ersättning till de offentliga sjuvärdshuvudmännen. I princip bygger del nya ersättningssystemet pä enhetliga ersättningar beräknade per invånare. Nivån på ersättningarna fastställs efter förhandlingar mellan slaten och företrädare för sjukvårds­huvudmännen. Långtidsbudgeten bygger på del avlal som faslstållls för åren 1988 och 1989, där ersättningarna efter år 1989 beräknas oförändrade i förhällande lill delta är.

Vad gäller läkemedel svarar sjukförsäkringen för kostnaden utöver den avgifl patienten betalar vid inköpstillfället. Denna avgifl föreslås fr.o.m. den I juli 1988 uppgå till den faktiska läkemedelskostnaden, dock högst 65 kronor vid varje inköpstillfälle. Kostnaden för läkemedel är beroende dels av volymutvecklingen, dels av prisutvecklingen pä de olika preparaten. Sjukförsäkringens utgifter för läkemedel har ökat kraftigt under senare år. I långtidsbudgeten beräknas en viss ökning även för den kommande perio­den.

Försäkringens kostnader för sjukresor har ökal markant de senasle åren. Kostnadsutvecklingen är beroende av den allmänna prisutvecklingen pä resor, antal resor samt den försäkrades självrisk (del s. k. karensbeloppel). I långtidsbudgeten förutses en forlsall volymökning.

Tandvårdsförsäkringen ersätter 40% av tandvärdskoslnader upp till 2500 kronor och 75% av kostnaderna därutöver enligl gällande taxa. Utgifterna styrs av palientlillslrömningen, antalet verksamma landläkare som har räll lill ersättning från försäkringen saml av den ersältningsberälli-gade läxa som har beslämts för varje behandling.

Arbetsskadeförsäkringen omfallar alla förvärvsarbetande saml personer som genomgår utbildning i den mån utbildningen medför särskild risk för arbetsskada. Den ger i princip full ersättning för inkomstbortfall fill den som drabbas av skada i sill arbete. Arbetsskadeförsäkringen samordnas under de första 90 dagarna efter en skada med den allmänna sjukförsäk­ringen.

Arbetsskadeförsäkringen ligger utanför statsbudgeten och finansieras helt genom avgifter från arbetsgivare och egenföretagare. Avgiften utgör fr.o.m. är 1988 0,9% av löneunderlaget. Utgifterna styrs av antalet som skadas, den ersättning dessa beviljas saml tillämpningen vid prövning om räll lill ersättning föreligger. Arbelsskadefonden är f. n. tömd och utgifter ulöver avgiftsinkomster belastar statsbudgeten över inkomsttitel. För in­nevarande budgetår beräknas underskottet uppgä till drygt 2 miljarder kronor och för år 1988/89 lill drygt 4 miljarder kronor.

34

v Stöd till barnfamiljer

Milj.kr., oförändrad pris- och lönenivå

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Genom­snittlig

procen-     1988/89 tuell. förändring 1982/83-1986/87

Förändring till

Procen­tuell

förändring 1988/89-1989/90

Genom­snittlig procen­tuell

förändring 1988/89-1992/93

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Totala utgifter

därav

Ekonomiskt stöd , till barnfamiljer

Bidrag till barn­omsorg

+4,6         23329

13 496 9833

+412

- 68 +480

+465

-  15 + 480

+440

+  40 +480

+ 180

+ 60

+ 240

+ 1,8

-0.5 +4,9

+ 1,8

0

+4,0

Ändamälsgruppen omfattar inkomstöverföringar till hushällen i form av allmänna barnbidrag och flerbarnstillägg, föräldrapenning, bidragsför­skott, statens delfinansiering av bostadsbidrag lill barnfamiljer, barnpen­sion saml värdbidrag för handikappade barn. Vidare ingår statsbidraget lill barnomsorgen och den del av statens bidrag lill social hemhjälp som avser hjälp lill barnfamiljer inom denna ändamålsgrupp. Statsbidraget till kom­munernas barnomsorg slår för den snabbaste utgiftsökningen under perio­den.

Ulgiftsslyrande faktorer för de allmänna barnbidragen år antalet bi­dragsberättigade barn och bidragets slorlek.

Under perioden beräknas antalet bidragsberättigade barn minska. Bidra­get fastställs av statsmakterna i enskilda beslul och uppgår fr. o. m. I januari 1987 till 5 820 kr. per år och barn under 16 år.

Genom föräldraförsäkringen ges föräldrarna rätl till ledighet och ersåll­ning för värd av barn. Till föräldraförsäkringen räknas föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och havandeskapspenning.

Utgifterna för föräldrapenning, som kan las ut under barnets fyra första levnadsår, beror främsl på antalet födda barn saml föräldrarnas förvärvs­frekvens och inkomst.

Utgifterna för tillfällig föräldrapenning är bl. a. beroende av i vilken utsträckning barnen är sjuka. Utgifterna för havandeskapspenning påver­kas av antalet gravida kvinnor, deras förvärvsfrekvens och inkomst samt det antal gravida kvinnor som bedöms ha ell arbete av sådan karaklär att det inverkar menligt på graviditetens ulveckling.

Under långlidsbudgetperioden beräknas utgifterna för föräldraförsäk­ringen öka nägot eftersom anlalet födda barn förväntas öka.

Föräldraförsäkringen är en integrerad del av sjukförsäkringssystemet vad gäller såväl finansiering som administration. Kostnaderna belastar således till 15% budgetens utgiftssida och 85%' budgetens inkomstsida där de finansieras genom socialavgifter från arbetsgivare och egenföretagare. I ovanslående tabell redovisas endast de kostnader som läcks via anslag pä utgiftssidan.

Barn vars föräldrar lever åtskilda kan få bidragsförskott. Nivån på

35

bidraget motsvarar 40% av basbeloppet. Kostnaderna för bidragsförskot­tet beror främst på del totala antalet barn, andelen barn som lever skilda frän någon eller båda föräldrarna, de underhällsskyldiga föräldrarnas betal­ningsförmåga saml hur underhållsbidragets nivå fastställs. Föräldrar till handikappade barn under 16 är kan fä vårdbidrag om barnet behöver särskild lillsyn eller värd eller om merkostnad uppstår på grund av handi­kappet.

Till barn där någon eller båda föräldrarna avlidit utgår barnpension. Kostnaderna för barnpensioner utgår från folkpensioneringen eller tilläggs­pensioneringen. Utgifterna redovisas i det senare fallet inte över statsbud­geten ulan finansieras i dess helhet direkt genom ATP-avgiften.

Bidrag ges lill kommuner för anordnade av barnomsorgsverksamhet. Riksdagen beslutade under hösten 1985 på grundval av propositionen om förskola för alla barn om vissa principer för kommunal barnomsorgsverk-samhel.

Utöver ovan redovisade utgifter under denna ändamälsgrupp utgår stöd lill barnfamiljer och underhållsbidragsskyldiga inom ramen för skallesyste­mel, vilket påverkar statens inkomster. Skalteborlfallel på grund av dessa skattelättnader kan beräknas uppgå lill totalt ca 900 milj.kr. underär 1987.

Del statliga stödet till den kommunala barnomsorgen beräknas till ca 9,8 miljarder kronor för budgetåret 1988/89. Statens bidrag lill driften av förskolan och fritidshem styrs av andelen barn som bereds plats i kommu­nal tillsyn. Beräkningarna i långtidsbudgeten har gjorts med utgångspunkt i kommunernas barnomsorgsplaner och med hänsyn till den beräknade ut­byggnad som behövs för alt nä målet för behovsläckning senast är 1991.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

VI 

Hälso-, sjuk- och socialvård

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom-

Förändri

ing till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

tuell förändring

snittlig procen-

1988/89

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

tuell

1988/89-

tuell

förändring

1989/90

förändring

1982/83-

1988/89-

1986/87

1992/93

Totala utgifter

+2,6

12556

+520

+ 173

+ 89

+ 84

+ 4,1

+ 1,7

därav

Allmän sjukvård

4 552

+    3

0

- 85

- 84

+ 0,1

-0.9

Åldrings- och

handikappomsorg

3 994

+ 488   

+ 212

+ 242

+ 263

+ 12.2

+6,8

Social omsorg

4010

+ 29

- 39

,  - 68

- 95

+ 0.7

-1,1

Ändamälsgruppen omfattar utgifter för statliga oeh statsunderstödda värdområden saml statens utgifter för invandringen m.m. Huvuddelen avser slalsbidrag lill vårdområden under kommunall huvudmannaskap, bl. a. delar av den allmänna sjukvärdsersällningen (den slörsla delen beta-, las inom sjukförsäkringen). Vidare utgår slalsbidrag lill kommuner och landstingskommuner för drift av socialtjänstens hem för vård eller boende saml slalsbidrag lill kommunerna för annan hälso- och sjukvård. Slalsbi-

36

drag utgår vidare till social hemhjälp och delar av samhällets åtgärder för    Prop. 1987/88: 150

handikappade.

Bilaga 1.3

Staten och landstingskommunerna har träffat överenskommelse om er­sättning lill sjukvårdshuvudmännen för hälso- och sjukvård för åren 1988 och 1989. Den sammanlagda ersättningen beräknas till ca 12,6 miljarder kronor för år 1988 och ca 14,0 miljarder kronor för är 1989. Den slörsla delen betalas av sjukförsäkringen.

Beräkningarna i långtidsbudgeten bygger på elt i förhällande till år 1989 oförändrat belopp.

Elt nyll statsbidragssystem för missbrukarvård m.m. infördes den I januari 1986 och gäller t.o.m. är 1989. Bidragssystemet innebär all de tidigare bidragen till drift av hem för vård eller boende slagits samman med bidragen lill alkoholpolikliniker och värdcentraler för narkotikamissbruka­re. Bidragets storlek fastställs genom ärliga överenskommelser mellan kommun- och landslingsförbunden och statens förhandlingsnämnd.

Samhällets åtgärder för handikappade och äldre omfattar flera områ­den. Den slörsla delen av utgifterna - t. ex. förtidspension och handikapp­ersättningen inom folkpensioneringen, slöd till arbetshandikappade m. m. - redovisas under andra ändamålsgrupper. I denna ändamälsgrupp ingår utgifter för färdtjänst och social hemhjälp saml bidrag lill organisationer m. m.

Statsbidraget till den kommunala verksamhelen med social hemhjälp utgår dels per årsarbetskraft inom den sociala hemhjälpen, dels per ålders-och förtidspensionär. Beräkningarna baseras pä elt årsarbetarbidrag om 34000 kr. Antalet årsarbetare beräknas öka under perioden. Bidraget per ålders- och förtidspensionär uppgår lill 250 kr. Fr. o. m. budgetåret 1989/90 baseras beräkningarna pä elt belopp om 400 kr.

Statsbidraget till färdtjänst utgår i princip med 35% av kommunernas kostnader för verksamhelen. Kostnadsnivån bestäms av den allmänna kostnadsutvecklingen, anlalet förflyttningshandikappade samt de enskilda kommunernas utformning av verksamhelen. Under länglidsbudgetperio­den har antagits en mindre volymökning av statsbidraget.

Utgifterna för invandring m. m. avser överföring och mottagande av flyktingar saml statsbidrag till kommunerna för omhändertagande av flyk­tingar.

För budgetåret 1988/89 har föreslagils anslag om sammanlagt ca 3,2 miljarder kronor, varav 1,2 miljarder kronor för överföring och mottagning av flyktingar och 1,8 miljarder kronor som ersättning lill kommunerna.

Kostnadsutvecklingen styrs av i huvudsak tre faktorer, nämligen in­strömningen av flyktingar och asylsökande, den lid dessa måsle tillbringa i förläggningar samt den norm enligl vilken slalen ersätter kommunerna för att dessa upplåter bosläder och social service ål flyktingar.

De flyktingar som förs hit inom ramen för samarbetet med FN:s flykting-kommissarie, s. k. kvotflyktingar, har under hela åttiotalet legal på nivån I 250 om ärel. Däremot har antalet personer som själva kommer hit och söker asyl ökat drastiskt, från 3 000 personer år 1983 lill 18000 personer under år 1987. Del är sannolikt alt ökningen kommer all fortsätta och ligga

i slorleksordningen I 000 personer ytterligare per är, åtminstone fram lill

37

början av nittiotalet.

VII Kommunikation

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Genom­snittlig

procen-     1988/89 tuell

förändring 1982/83-1986/87

Förändring

;till

Procen­tuell

förändring 1988/89-1989/90

Genom­snittlig procen­tuell

förändring 1988/89-1992/93

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Totala utgifter

därav Vägväsende Järnvägar Sjö- och luft­transporter

-2,3          10333

7392

2 224

301

+3822

+ 1660 + 1523

0

-24

0

-35

0

+8

0

-4

0

- 4

0 -16

0

+37,0

+ 22,5 +68,4

0

+ 8,1

+ 5,2 + 13,5

0

Ändamälsgruppen omfattar utgifter för affärsverken (postverket, te­leverket, statens järnvägar, luftfartsverket och sjöfartsverket) och för järn­vägens infrastruktur, vägväsendel inkl. trafiksäkerhet samt kollektivtrafik m. m.

Regeringen har i januari förelagt riksdagen en proposition om trafikpoli­tiken inför 1990-lalel (prop. 1987/88:50). I propositionen presenteras för­slag till övergripande mäl och riktlinjer för den fortsatta trafikpolitiken saml en rad förslag lill ätgärder inom transportsektorns olika delar. Bland annat behandlas de framlida invesleringarna i väganläggningar, järnvägar och flygplatser.

För vägväsendel innebär den nya trafikpolitiken en successiv förstärk­ning av anslagen. Efter år 1990 baseras långtidsbudgetens beräkningar på planeringsförutsättningar som innebär realt oförändrade anslag.

En s. k. vägtrafikmodell införs på järnvägsområdet. Del innebär alt del nyinrättade banverkels investeringar i järnvägens infrastruktur, d.v.s. i huvudsak spåranläggningar, finansieras över statsbudgeten. I länglidsbud­geten beräknas dessa invesleringar ligga på en realt oförändrad nivå efter den nivåhöjning som sker i samband med den nya trafikpolitiken och införandel av väglrafikmodellen. För vissa avlalsbundna investeringar i Stockholmsområdet, liksom för affärsverket statens järnvägars (SJ) inve­steringsbehov, skall finansieringen ske i första hand med riksgäldsupplå­ning och med egenfinansiering. För investeringar i länsjärnvägar, d.v.s. banor med i huvudsak lokal och regional belydelse, har investeringsmedel inräknats i det nya anslaget för länstrafikanläggningar under vägväsendel.

Kostnader för drift och underhåll av järnvägens infrastruktur skall vida­re enligl den trafikpolitiska propositionen från och med år 1989 finansieras över statsbudgeten. I gengäld skall SJ betala vissa trafikavgifter lill stats­verket för utnyttjandet av järnvägsnätet. I belastningen på statsbudgeten ingår vidare vissa ersättningar för statens köp av särskilda trafikljänsler av SJ. Televerket, postverket, luftfartsverket och sjöfartsverket finansierar i huvudsak sina invesleringar utanför statsbudgeten. Verkens investeringar under perioden kommer således inte att påverka långtidsbudgeten.

38

Investeringsutgifter

De statliga invesleringarna inom ändamålsgruppen Kommunikationer är omfattande. De slörsla insatserna avser vägbyggande saml järnvägs- och teleanläggningar. Dessa svarar för närmare 3/4 av totalutgifterna som kan beräknas till drygt 16 miljarder kronor. I diagram I visas ändamålsgrup­pens totala invesleringsutgifter samt fördelningen av dessa för budgetåret 1988/89 oberoende av finansieringskälla.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Diagram 1

Sektor

Invesleringsutgifter 1988/89

milj. kr.

Tele

8457

Post

1400

Järnvägar

2000

Tågtrafik

1000

Vägar m.m.

2 500

Flyg

775

Sjöfart

61,8

Summa

16193,8

SJ

Ö

FART   (0,1%)

V

Ä

GAR   H.M,    C15,W)

tAgtrafik (6,2S)

TELE   (52,2:)

J

Ä

RNV

Ä

GAR (i2-'

POST (8.61)

De investeringar i nät och annan utrustning som beräknas inom tele­verkskoncernen uppgår för budgetåret 1988/89 till 8,5 miljarder kronor. För de påföljande åren under långlidsbudgetperioden beräknas invesle­ringarna ligga pä i slorl sell samma nivä. Invesleringarna finansieras hell utanför statsbudgeten.

För järnvägens infrastruktur beräknas invesleringarna uppgä lill ca 2 miljarder kronor under budgelärel 1988/89. Däri ingår bl. a. invesleringar i Slockholmsområdel med ca 700 milj. kr. som finansieras genom upplåning i riksgäldskonloret. För anskaffning av rullande materiel m. m. till statens järnvägars affärsrörelse beräknas invesleringarna för samma budgetär uppgå lill drygl I miljard kronor.

De beräknade invesleringsulgiflerna för postväsendel uppgår för bud­getåret 1988/89 lill ca 1,4 miljarder kronor varav 573 milj. kr. för byggande av posthus. Investeringarna finansieras med i postverkets rörelse tillgäng­liga likvida medel. Enligl nuvarande planer kommer nivån pä byggnads­verksamheten all sjunka nägol framöver.

39

Utgifterna för vägbyggande och investeringar i kollektivtrafikanlägg­ningar i länen kommer totalt för budgelåret 1988/89 atl uppgå lill ca 2,5 miljarder kronor. För budgelärel 1989/90 beräknas invesleringsulgiflerna för dessa ändamål till ca 2,9 miljarder kronor. Under långlidsbudgetperio­den i övrigt beräknas investeringarna i vägar och i kolleklivtrafikanlägg-ningar vara oförändrade jämfört med budgelärel 1989/90.

Luftfartsverkets investeringar beräknas för budgetåret 1988/89 uppgå lill ca 775 milj. kr. Budgelärel 1989/90 vänlas invesleringarna sjunka till ca 675 milj. kr. För återstoden av länglidsbudgetperioden beräknas invesleringar­na ligga pä nivån 650 milj. kr. per är.

Sjöfartsverkets investeringar beräknas uppgå till ca 62 milj. kr. under budgelärel 1988/89. Mot mitten av länglidsbudgelperioden beräknas inves­leringarna öka lill över 100 milj. kr. per år. Därefter beräknas investerings­volymen åter sjunka.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

VIII Allmänna bidrag till den kommunala sektorn

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

1990/91      1991/92      1992/93

Förändring lill

Genom­snittlig

procen-     1988/89   1989/90 tuell

förändring 1982/83-1986/87

Procen-

Genom-

tuell

snittlig

förändring

procen-

1988/89-

tuell

1989/90

förändring

1988/89-

1992/93

Skatteutjämnings-bidrag och kompensationsbi­drag

+2,0

15840     -64

+304

+401

+398       -0,4

+ 1,6

Ändamälsgruppen omfattar skalleutjämningsbidrag till kommuner och landsting, bidrag till kommuner med anledning av avskaffandet av den kommunala företagsbeskattningen saml bidrag lill kommunerna och lands­tingen med anledning av avskaffandet av den kommunala garanlibeskall-ningen m. m.

Det allmänna bidraget utgör elt ekonomiskt stöd lill kommunerna ulan förbehåll belräffande användning och utan koppling till viss verksamhet.

Syftet med skalleuljämningsbidragel är att minska de ekonomiska skill­naderna mellan kommunerna som uppstår till följd av olika förutsättningar vad avser kostnader och skallekraft. Bidraget bör ocksä leda till atl skillna­derna i skatlesalserna utjämnas.

Skalleuljämningsbidragel utgår dels som ell ordinarie bidrag, dels som ell extra skalleutjämningsbidrag.

Genom del ordinarie skaiteutjämningsbidraget garanteras kommunerna och landstingskommunerna etl visst skalteunderiag i skallekronor per invånare (skattekraft) i förhållande till riksgenomsnittet.

Extra skalleutjämningsbidrag utbetalas till kommuner som av olika skäl har kommit i ekonomiska svårigheter. Bidrag ges även lill kommunerna i skogslänen och Gollands kommun som kompensation för atl statsbidraget fill kollektiv landsbygdslrafik avskaffas. Ell särskill slöd kan även utgä

40

inom ramen för extra skalleutjämningsbidrag lill kommuner som vidtar    Prop. 1987/88: 150 förebyggande ätgärder mot jordskred m. m. Övergångsvis ges extra skatte-    Bilaga 1.3 uljämningsbidrag till kommuner utom skaileuljämningssystemel som får ell påtagligt skalleborlfall till följd av att beskattning i utbokommun slo­pas.

Skatteutjämningsbidragets ulveckling påverkas förutom av skattesats­ändringar dels av utvecklingen av det egna skatteunderlaget i den enskilda kommunen eller landstingskommunen i förhållande lill genomsnittet i ri­ket, dels av en förändring av medelskattekraflen.

Skatteuljämningsbidragens storlek beräknas utifrån resp. kommuns och landstingskommuns skallesals. Den skallesals som får användas vid be­räkning föreslås i årets budgelproposition maximeras till 16 kr./skr. för kommunerna. 13:50 kr./skr. för landslingen och lill 29:50 kr./skr. för de kommuner som inle ingår i landsting.

Grundgaranlin. som fastställs i lag. kompletteras med tillägg eller avdrag för kommunernas och landslingens åldersstruktur saml för kommunernas sociala struktur. Tilläggen eller avdragen beräknas årligen och anges i tiondels procent av medelskattekraflen.

1 årets budgelproposition redovisas elt förslag lill reformering av det nuvarande skaileuljämningssystemel. Syftet är atl öka utjämningseffekten inom systemet och därmed minska skillnaderna i skattesatser i första hand mellan kommunerna och landstingen i den södra och norra delen av landet. Resurserna omfördelas därför så atl kommunerna och landstingen i de norra delarna av landet får en större andel av skalleuljämningsbidragel. Till de kommuner som drabbas särskill hårt av ändringarna i skalleutjäm-ningssyslemel, föreslås under första årel (1989) viss kompensation ulgå i form av extra skalleutjämningsbidrag.

IX 

Utbildning och forskning

Milj.kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom-

Förändring till

Procen-

Genom-

snittlig

tuell

snittlig

procen-     1988/89

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

förändring

procen-

tuell

1988/89-

tuell

förändring

1989/90

förändring

1982/83-

1988/89-

1986/87

1992/93

Totala utgifter

+ 1,4          40154

-2379

-111

-404

-204

- 5,9

- 2,0

därav

Obligatoriska

skolväsendet

17 169

-   578

-276

-302

-110

- 3,4

-  1.9

Gymnasieskolan

5 629

+    36

+ 165

0

0

+ 0.6

+ 0.9

Högre utbildning.

forskning m. m.

10695

+     68

-    8

-   13

-  12

+ 0.6

+ 0.1

Studiestöd

6661

-1 905

+    8

- 89

- 82

-28,6

-12,7

Ändamålsgruppen omfattar utgifterna för utbildningsväsendet och för den civila grundforskningen som bedrivs av slalen eller ges statligt slöd. I utgifterna ingår bl. a. del obligatoriska skolväsendel (inkl. särskolan, sa­meskolan och specialskolan), gymnasiala skolor, högre utbildning, studie-

41

4    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 1.3

slöd saml grundforskning. Till högre utbildning och forskning hänförs bl. a.    Prop. 1987/88: 150 högskolan (inkl. lantbruksuniversitetet), de statliga utgifterna för forskning    Bilaga 1.3 och ulveckling inom industriområdet.

Slalen svarar för ca hälflen av kostnaderna för del obligatoriska skolvä­sendet i form av skolledar- och lärarlöner. Resterande kostnader faller på kommunerna. För vissa skolformer - sameskolan och specialskolan -svarar staten för samtliga kostnader.

De vikligasle ulgiftsslyrande faktorerna för grundskolebidraget i löpan­de priser är - förutom löneutvecklingen och antalet elever - den genom­snittliga undervisningsskyldighelen. Genom att utbetalningen av statsbi­draget fördelas på förskott och slulreglering är belastningen pä statsbudge­ten regelmässigt skild frän vad kommunerna är berättigade till i statsbidrag för ell visst läsår. Under länglidsbudgelperioden minskar anlalet elever i grundskolan (7-15 år) med ca 6,5%. Del innebär atl utgifterna i fasla priser sjunker under perioden.

Antalet intagningsplalser inom gymnasieskolans ram som regeringen föreslår i årets budgetproposition (127 000 platser) förutsätts gälla under hela perioden. Utöver dessa platser finns ca 33 000 platser i sädana special­kurser som för tillträde kräver tidigare gymnasial utbildning, praktik eller viss ålder. Kostnaderna för gymnasieskolan styrs - förutom av löneut­vecklingen och antalet elever - främsl av utbildningarnas art och limpla­nernas utformning. Regeringen har i en särskild proposition föreslagit en treårig försöksperiod med förlängd, moderniserad och i högre grad ar­betsplatsföriagd utbildning, omfattande 5000 intagningsplalser under vart och etl av de tre åren. Försöksverksamheten samordnas med ell utveck­lingsarbete i syfte all förbättra kvaliteten pä gymnasieskolans yrkesutbild­ning.

Statsbidrag utgår fr.o. m. den I juli 1983 till vissa kommunala åtgärder för de ungdomar under 18 år som efter grundskolan inte genomgår reguljär utbildning eller har fast arbete. Utgifterna styrs av antalet ungdomar som blir föremål för dessa åtgärder. Antalet ungdomar i de olika delarna av åtgärderna varierar. Utgångspunkten för medelsberäkningen i årets bud­getproposition är all 31 000 ungdomar beräknas omfattas av uppföljnings­program, 21 400 beräknas inneha ungdomsplats och 10700 beräknas delta i utbildningsinslag. Motsvarande antagande ligger till grund för beräkningar­na under hela längtidsbudgetperioden.

Kostnaderna för vuxenutbildningen redovisas inte i ändamålsgruppen. Dessa kostnader, som huvudsakligen beslår av bidragsanslagen lill studie­cirklar, invandrarundervisning i svenska, driften av folkhögskolor och kommunal utbildning för vuxna (grundvux och komvux), beräknas inte öka under långlidsbudgetperioden. Ulbildningsvolymen förväntas inte för­ändras under perioden.

De dominerande ulgiftsslyrande faktorerna för den grundläggande hög­

skoleutbildningen, exkl. kommunal högskoleutbildning, utgörs av dels de

planeringsramar i form av nybörjarplatser som ärligen fastställs av riksda­

gen, dels utbildningens längd, kostnaderna per utbildningsplats saml kring-

koslnader såsom administration vid högskoleenheterna m. m. Dessa fakto­

rer utgör ca 85 % av de totala utgifterna.

42

Slalen ger bidrag lill kommuner och landsfingskommuner för driften av den kommunala högskoleutbildningen. Bidraget antas reall minska under länglidsbudgelperioden.

Antalet gymnasiestuderande anlas vara oförändrat under perioden. Vad gäller de studerande pä högskolan torvänlas antalet minska under längfids-budgelperioden.

Utgifterna för studiesociala ändamål styrs av antalet studerande pä gymnasie- och högskolenivå samt av basbeloppels storiek. De återbetal­ningspliktiga studiemedlen kommer enligt förslag i en proposition våren 1988 atl föras ur statsbudgeten från den I januari 1989. Slalsbudgelen kommer därvid all belastas endasl med kostnader för studiebidrag, ränte­subventioner och avskrivningar av studielän. Statens utgifter för studiebi­drag inom studiemedelssystemet kommer all öka, eftersom bidragsandelen i studiemedlen höjs lill 50% av basbeloppet. Belastningen på anslaget lill studiemedel beräknas på kort sikl minska väsentligt.

De statliga anslagen till forskning och utveckling uppgär lill ca 11,8 miljarder kronor budgetåret 1987/88. Vären 1987 beslöt regering och riks­dag om resursulvecklingen för forskning och forskarutbildning under tre­årsperioden 1987/88-1989/90 (prop. 1986/87: 80). Detta innebär alt yllerli­gare 315 milj. kr. under 1987/88, 95 milj. kr. under 1988/89 och 90 milj. kr. under 1989/90 tillförs forskning och ulveckling.

Forskningen inom utbildningsdepartementets område svarar budgetåret 1987/88 för drygt en tredjedel, eller ca 3,8 miljarder kronor, av det statligt finansierade forsknings- och utvecklingsarbetet. För budgetåret 1987/88 ökade resurserna med knappt 230 milj. kr., 1988/89 ökar de med 60 milj. kr. och 1989/90 med drygl 74 milj. kr. Verksamhelen inom utbildningsdeparle-menlets område finansieras även genom externa resurser.

De viktigaste ulgiftspäverkande faktorerna inom ändamålsgruppen är antalet elever, löneutvecklingen för lärare saml basbeloppet. Dessa fakto­rer påverkar framför allt anslagen inom skolväsendel, den högre utbild­ningen och studiestödet.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

X 

Arbetsmarknads- och regionalpolitik

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom­snittlig

procen-     1988/89 tuell

förändring 1982/83-1986/87

Förändri

ing till

Procen­tuell

förändring 1988/89-1989/90

Genom­snittlig procen­tuell

förändring 1988/89-1992/93

1989/90

1990/91

1991/92

1992/93

Totala utgifter

därav

Arbetsmarknads­politik

Regionalpolitik

+0,6         22325

20 559 1766

-12

-54 +42

-119

-128 +    9

-61

-79 + 18

-21

-42 + 21

-0,1

-0.3

+ 2,4

-0,2

-0,4

+ 1,2

43

Ändamålsgruppen omfattar statens utgifter för skilda arbetsmarknads-    Prop. 1987/88: 150 polifiska åtgärder säsom arbetsförmedling, sysselsättningsskapande åtgår-    Bilaga 1.3 der, arbetsmarknadsutbildning, kontantstöd vid arbetslöshet, arbetsmiljö-åtgärder, slöd lill Stiftelsen Samhall samt vissa andra sysselsällningsfräm-jande åtgärder. Vidare hör utgifterna för regionalpoliliska åtgärder till denna ändamålsgrupp.

Arbetsmarknadspolitik

Arbelslösheten uppgick till 1,9% i genomsnitt under år 1987. Långtidsbud­geten har baserats pä ett sjunkande arbetslöshetstal. En förändring av arbelslösheten med en procent under en tid av två månader innebär atl utgifterna för arbetslöshetsersättning förändras med ca 239 milj. kr. på slalsbudgelen och med ca 444 milj. kr. inom arbetsmarknadsfonden.

Sysselsättningsskapande åtgärder avser främst statliga, kommunala och enskilda beredskapsarbeten samt rekryteringsstöd. Behovet av bered­skapsarbeten är i hög grad avhängigt konjunkturutvecklingen och syssel­sättningsläget. Det innebär all medelsälagandet kan variera kraftigt mellan budgetåren. Avgörande för kostnaderna för verksamhelen är dels antalet sysselsätlningsdagar, dels kostnaden per sysselsättningsdag.

Till kommunalt och enskilt beredskapsarbete av invesleringskaraklär lämnas fr. o. m. den 1 juli 1986 statsbidrag (grundbidrag) med normall 60% av lönekostnaderna. I stödområdena A och B utgår grundbidraget dock med 70%.

De statliga utgifterna för sysselsättningsskapande åtgärder har beräknats till 2,4 miljarder kronor för budgetåret 1988/89. Delta innebär ca 5 milj. sysselsätlningsdagar i beredskapsarbeten och rekryteringsstöd. Utgifterna för slalsbidrag till de ungdomslag för 18- 19-åringar som startade i januari 1984 beräknas till 5 miljarder kronor sammanlagt för hela långtidsbudget­perioden. Därvid har antagils en volym om 15 000 platser i genomsnitt varje månad under perioden. Därtill kommer 10000 inskolningsplalser motsvarande 5 000 helärsplatser till en kostnad av ca 1,3 miljarder kronor för perioden.

Kontantstöd lill arbetslöshet utgår dels i form av ersättning från erkända arbetslöshetskassor, dels i form av kontant arbetsmarknadsstöd till perso­ner som slår utanför arbetslöshetsförsäkringen. Statsbidragen lill arbets­löshetsförsäkringen samt det kontanta arbetsmarknadsstödet finansieras dels över anslag på statsbudgeten (35%), dels genom arbetsgivaravgifter (65%) från statsbudgetens inkomstsida. Regeringen har föreslagit riksda­gen atl statsbidragen till arbetslöshetsförsäkringen fr. o. m. den I juli 1988 helt skall finansieras genom arbetsgivaravgifter. Det kontanta arbetsmark­nadsstödet föreslås frän samma tidpunkt hell finansieras över anslag pä statsbudgeten. Övriga kostnader för arbelslöshetsförsäkringen finansieras huvudsakligen genom medlemsavgifter frän de försäkrade. Statsbidragen lill de erkända arbetslöshetskassorna utgör för närvarande ca 95% av den arbetslöshetsersättning som betalas ut. I elt nytt finansieringssystem som föreslås träda i kraft den I januari 1989 skall statsbidraget läcka hela den

44

utbetalade ersättningen. De ökade kostnaderna härför skall finansieras    Prop. 1987/88: 150

genom bidrag från arbetslöshetskassorna.

Bilaga 1.3

Kostnaderna för arbetsmarknadsutbildningen styrs i första hand av anta­let kursdeltagare som i sin tur varierar beroende på arbetsmarknadslägel. Kostnaderna för verksamheten påverkas ocksä av utbildningskostnaden och utbildningsbidragets storiek. Antalet deltagare i arbetsmarknadsut­bildningen och utbildningsbidragets storlek fastställs genom särskilda be­slul av statsmakterna. Utbildningens innehåll och inriktning som ocksä har belydelse för kostnadsutvecklingen bestäms av utbildningsanordnaren.

#

Arbetsmiljö och arbetsanpassning

Genom arbeismiljöfonden kommer ca 630 milj. kr. all fördelas till arbets­miljö- och arbetslivsändamål under budgetåret 1988/89. Verksamhelen finansieras via en särskild arbetsgivaravgift och redovisas inle på statsbud­geten. Frän samma avgift finansieras ocksä bidragsgivningen lill förelags­hälsovården.

Inom institutet för arbelsmiljöforskning (tidigare forskningsavdelningen vid arbelarskyddsstyrelsen) bedrivs forskning om hur skador i arbetslivet uppkommer och hur de kan förebyggas. För budgetåret 1988/89 beräknas institutets kostnader lill ca 130 milj. kr., varav 70 finansieras via statsbud­geten.

Budgetförslaget för arbelarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen utgår från de ekonomiska treårsplaner som fastlades år 1986. Yrkesinspektionen har i likhet med föregående är fillförls vissa medel utöver huvudförslaget.

För all öka möjligheten för arbetshandikappade atl få arbete på den reguljära arbetsmarknaden kan lönebidrag lämnas lill arbetsgivare. Dess-ulom finns ett särskill inlroduktionsslöd vid anställning av arbetshandikap­pade inom vissa sektorer. Vidare kan bidrag lämnas lill arbetshjälpmedel ät handikappade. För budgetåret 1988/89 beräknas utgifterna för dessa stödformer uppgå lill ca 3,6 miljarder kronor.

Kostnaderna för stöden bestäms av regelsystemet och av arbetsförmed­lingens möjligheter att placera sökande med arbelshandikapp. Inlroduk­tionsslöd föresläs kunna utgå inom en viss volymram. Antalet platser med 100% lönebidrag hos statliga myndigheter är sedan länge begränsat. Bi­drag med 90% av lönekostnaden till allmännyttiga organisationer ökar i viss begränsad omfattning. Anställning med lönebidrag med lägre subven-tionsniväer hos enskilda företag, kommunala arbetsgivare och affärs­drivande verk har däremot ingen antalsmässig begränsning.

För den yrkesinriktade rehabiliteringen föresläs en förstärkning med 100

tjänster budgetåret 1988/89. Därefter väntas i stort sell oförändrade utgif­

ter under länglidsbudgelperioden. Rörelseunderskotlel vid driften av slif-

lelseorganisalionen för skyddat arbete - Samhallgruppen - finansieras

via statsbudgeten. Stiftelsen Samhall - föreslås få ell anslag om ca 3,4

miljarder kronor för alt läcka della underskott samt för vissa investeringar

under budgetåret 1988/89. Utgifterna beräknas sjunka under långlidsbud­

getperioden genom all verksamheten effektiviseras och försäljningsintäk­

terna ökar.

45

Regionalpolitik

Prop. 1987/88: 150

Regionalpolitiska insatser riktade till näringslivet består bl. a. av åtgärder    Bilaga 1.3 för förelags- och teknikutveckling, slöd i samband med invesleringar, glesbygdsinsatser, transportstöd saml pris- och ralionaliseringsstöd lill jordbruk i norra Sverige.

Det regionalpoliliska slödel lill företag inom induslridepartemenlets om­råde syftar främst lill alt skapa varaktiga sysselsättningstillfällen i de regioner i landet som drabbats av undersysselsällning och arbetslöshet. Ökad vikt har på senare är lagts på ätgärder för all allmänl förbättra näringslivsmiljön i de prioriterade regionerna vad gäller utbildning, kom­munikationer, leknisk kompetens m. m.

Riksdagen har beslutat om en ekonomisk ram för budgetåren 1985/86 -1988/89 för dessa stödåtgärder. Ramen uppgär till ca 6,5 miljarder kronor och omfattar bl. a. lokaliseringsstöd, investeringsbidrag, offertslöd, före­tagsutvecklings- och glesbygdsstöd saml sysselsältningsslöd och nedsätt­ning av socialavgifter. I avvaktan på atl den utredning om regionalpoliti­kens framtida inriktning som regeringen nyligen lillsatl skall redovisa sina överväganden har antagils en oförändrad ambitionsnivä. Den ärliga utgif­ten har beräknats till i genomsnill drygt 1,8 miljarder kronor.

De kortsiktiga variationerna i utnyttjande av de medel som disponeras är bl. a. avhängiga av den allmänna konjunkturutvecklingen och behovet av att motverka tendenser lill ökade regionala obalanser. Den minskning av de regionalpolitiska anslagen som föresläs i årets budgetproposition beror till största delen på att den befintliga reservationen avseende lokaliserings­lån medger atl lån kan lämnas i minst samma omfattning som under de senasle budgetåren även med elt minskat anslag. Drygl 1,7 miljarder kronor föreslås för regionalpoliliska insatser inom industridepartementets område för budgetåret 1988/89.

Dessa löpande regionalpolitiska insatser har under senare år komplette­rats med ell flertal särskilda åtgärdspakel i regioner med särskilt omfattan­de strukturförändringar inom näringslivel.

Inom utbildningsdepartemenlels område föresläs bl. a. en fortsatt ut­byggnad av den grundläggande högskoleutbildningen vid de mindre och medelstora högskolorna.

Inom jordbruksdepartementets område föresläs alt ytteriigare 80 milj. kr. anvisas lill del särskilda ålgärdsprogrammet för jordbruk i norra Sveri­ge.

Under arbetsmarknadsdepartementets huvudtitel föresläs bl. a. atl för­söksverksamheten med utvecklingsinsatser i östra Norrbotten ska fortsät­ta.

Inom civildepartementets område föreslås en överföring av medel mot­svarande tre tjänster för regionalpolitiskt arbete frän länsstyrelsen i Stock­holms län lill länsstyrelserna i Väslernorrlands, Jämtlands och Västerbot­tens län.

Under finansdepartementets huvudtitel föreslås en förändring av skaller utjämningssystemet, som bl. a. innebär alt skatleuljämningsbidragen höjs i regionalpolitiskt prioriterade regioner. Vidare föresläs atl tullverkels lull-dalaenhet lokaliseras fill Luleå.

XI 

Bostadspolitik

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Totala utgifter

därav Räntebidrag

Genom­snittlig

Genom-

Förändring lill

Procen-

snittlig

                                                   tuell

procen-     1988/89

1989/90      1990/91      1991/92      1992/93    förändring

procen­

tuell                                                                                            1988/89-

tuell

förändring                                                                                  1989/90

förändring

1982/83-

1988/89-

1986/87

1992/93

-8,4

16662

+2852       +2348       +2620       +2440     +17,1

+12,7

15800

+2800       +2400       +2650       +2450     +17,7

+13,4

Statsutgifterna inom ändamälsgruppen domineras av räntebidrag för bostadsbyggande. För ny- och ombyggnader läcker räntebidragen skillna­der mellan den s. k. garanterade räntan och marknadsräntan för såväl bostadslån som boltenlän. Räntebidrag lämnas även för vissa underhålls-, reparations- och energibesparingsälgärder. Utgifterna för räntebidrag på­verkas av räntenivå och produktionspriser saml av produktionsvolymer och deras fördelning pä upplålelseform.

Slalen delfinansierar bostadsbidrag lill barnfamiljer och vissa hushåll utan barn. Statens bidrag till bostadsbidrag för barnfamiljer redovisas under ändamälsavsnitl V och bidrag till kommunalt bostadstillägg till folk­pensionärer (KBT) under ändamälsavsnitl 

IV.

De bostadspolitiska utgifterna omfattar även bidrag och lån lill bostads-förbällring m. m. samt vissa ränte- och amorteringsfria tilläggslån.

Regeringen har beslutat om etl antal åtgärder fr.o.m. år 1987 för alt främja ell ökal nybyggande av bosläder i storstadsområdena. Bland dessa åtgärder ingår begränsningar av kontorsbyggandel och ombyggnadsverk­samhelen. Under är 1987 beräknas nybyggnader påbörjas med sammanlagt 39600 lägenheter. Det innebär en ökning i förhällande lill år 1986 med 29 procent. Riksdagen har beslutat (prop. 1987/88: 48, BoU 6, rskr. 95) om vissa förändringar av metoden för beräkning av läneunderlag m. m. I långtidsbudgeten har hänsyn tagits lill dessa förändringar.

I beräkningarna av statens utgifter för räntebidrag anlas nybyggnadsvo­lymen omfatta ca 40000 lägenheter per år under långlidsbudgetperioden. Ombyggnadsverksamhelen antas uppgå till ca 39000 lägenheter år 1988 och därefter minska lill ca 36000 lägenheter per är. I beräkningarna anlas alt produktionspris och räntenivå för nya lån är oförändrade under perio­den. Sammantaget beräknas utgifterna öka under långtidsbudgetperioden.

Bostadsbidrag lill barnfamiljer består dels av etl belopp som beror av antalet barn i hushållet, dels ell belopp som beror av bostadskostnadernas storlek. Bidraget är inkomstprövat och reduceras med en viss del av den bidragsgrundande inkomsten.

Bostadsbidrag till vissa hushåll ulan barn lämnas fill den som fyllt 18 år men som inte är äldre än 28 år. Bidraget är beroende av bostadskostnadens slorlek. Även detta bidrag är inkomstprövat och reduceras med en viss del av den bidragsgrundande inkomsten.

I årets budgelproposition har regeringen föreslagit ändringar av bostads-

47

bidragen, bl. a. höjda inkomst- och bostadskoslnadsgränser. Hänsyn till dessa förslag har lagils i långtidsbudgeten.

Bostadsbidrag lämnades underär 1987 till 250000 hushåll. Utgifterna för    Prop. 1987/88: bostadsbidrag påverkas av antalet barn, förvärvsfrekvens, ulveckling av    Bilaga 1.3 inkomster och bostadskostnader.

50

Sambandet med statsbudgetens inkomster

Skatteregler som berör bostadssektorn påverkar slatens inkomster. Den beskattningsbara inkomsten för egnahemsägare minskar p. g. a. atl ränte­utgifter för lån med säkerhet i fastigheter är avdragsgilla. För sädana län kan skattebortfallet under inkomståret 1988 uppskattas lill drygl 6 miljar­der kronor för slalen. Härtill kommer 10 miljarder kronor i bortfall för kommuner och landsting.

I länglidsbudgeten har beräknats ell oförändrat skallebortfall under perioden.

Statens intäkter av faslighelsskallen från bostadshus beräknas uppgä fill ca 5,7 miljarder kronor under år 1988. Inläklerna framöver ökar bl. a. på grund av all nya bostadshus tillkommer.

För bostadslån utbetalade av staten före den I juli 1985 sker amortering och inlösen vilka registreras som inkomster på statsbudgeten. Dessa inbe­talningar kan uppskattas lill 3,0 miljarder kronor per år under länglidsbud­gelperioden.

Vid slulet av långlidsbudgetperioden uppskattas samhällets subventio­ner lill bostadssektorn vid dagens räntenivå uppgå till sammanlagt ca 35 miljarder kronor.

Utanför statsbudgeten

Fr.o.m. den 1 juli 1985 svarar Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag (SBAB) för finansieringen av de statliga bostadslånen. Botlenlånen finan­sieras på kapitalmarknaden.

XII Näringspolitik

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

1990/91      1991/92

Förändring till

Genom­snittlig

procen-     1988/89   1989/90 tuell

förändring 1982/83-1986/87

Procen­tuell

Genom­snittlig

1992/93    förändring   procen-1988/89-      tuell 1989/90        förändring 1988/89-1992/93

Totala utgifter

-2,9

5397      -66

-181

-64

-1,2

-1,5

Ändatnålsgruppen Näringspolitik omfattar utgifter för handel och indu­stri, jordbruk, fiske samt hantverk. Utgifterna uppgår för budgetåret 1988/89 till ca 5,4 miljarder kronor.

De näringspolitiska insatserna som redovisas under induslrideparlemen-lels huvudtitel kan delas in i permanenta program och särskilda insatser vid orlskriser, omstruktureringsinsatser m. m.

I regeringens proposition 1986/87: 74 om näringspolitiken inför 1990-lalet behandlas frågan om de framtida särskilda insatserna inom näringspoliti-

48

kens omräde. Genom riksdagens beslul den 25 maj 1987 drogs riktlinjerna upp för liden fram lill och med första halvåret 1990.

Stöden lill krisdrabbade förelag har skurils ned myckel kraftigt sedan regeringsskiftet 1982. De små kvarstående kostnaderna är kapitalkostna­der på utestående lån och aktiekapital. Kostnaderna för olika former av slöd till varvsindustrin har varit svåra atl påverka på kort sikl. Gamla beslul och åtaganden förorsakar fortfarande icke obetydliga kostnader. Delta gäller framför allt infrianden av fidigare ställda farlygskredilgaranlier saml nedläggningskoslnader.

Den restriktiva hållningen lill krisföreiagsstöd torde innebära all kostna­den för de särskilda insatserna forlsäller alt ligga pä en låg nivå under längtidsbudgetperioden.

I diagram 2 redovisas omfattningen av defensiva resp. offensiva stöd åren 1975/76-1986/87.

Sifferuppgifterna i diagram 2 avviker från de neltokoslnadsberäkningar av industristödet som görs inom industridepartementet. Detta beror på skillnader i beräkningssält.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

Diagram 2. Industristödet 1975/761986/87 fördelat på defensivt och offensivt stöd (1980 års priser)

Omst

ä

llning/Neddragning       Tiliv

ä

xl/F

ö

rnyelse

46%

1

3

%

1

50%

M

25

«

54%     83/84

66%

84/85

50%

85/86

75%

86/87

i------ 1----- 1----- 1----- 1----- 1---- 1----- 1----- 1---- 1----- r-

11    to     987654      321

Miljarder kr

-I---- 1--- 1--- 1

12     3     4

Milantorkr

Anm.: Omställning/neddragning = icke-permanenlsidd + braruchstöd. Tillväxllfömyetst = Foll-uöd + regionalpolitiskt stöd + exportstöd + småföretagsstöd.

Ökningen av del defensiva stödet budgetaret 1985186 faller hellpå extra-ordmåra tiltskottpå 2 miljarder kronor lill Svenska Varv för nedläggningskostnader och inlösen av skuldebrev från 1983.

49

De beloppmässigl mest omfattande programmen av permanent karaktär Prop. 1987/88: 150 är exportkreditgarantierna och de statsslödda exportkrediterna (del s.k. Bilaga 1.3 SEK-syslemel). Sedan länge visar exporlkreditgarantisystemel på bety­dande underskott lill följd av omfattande skadeulbelalningar på grund av bristande återbetalning från ell begränsat antal länder. Kostnaderna för SEK-syslemel beräknas, på basis av de anlaganden som långtidsbudgeten bygger på, bli ca 210 milj. kr. budgetåret 1988/89.

XIII Energiförsörjning

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Procen-

Genom-

tuell

snittlig

förändring

procen-

1988/89-

tuell

1989/90

förändring

1988/89-

1992/93

Genom-

Förändring lill

snittlig

procen-     1988/89   1989/90      1990/91      1991/92      1992/93

tuell

förändring

1982/83-

1986/87

Totala utgifter

-8,5

628

-180

-131

- 2

-22

-28,7

-17,4

Ändamålsgruppen omfattar bl. a. utgifterna för del statliga energiforsk-ningsprogrammel, bidrag lill Studsvik Energiteknik AB samt utgifter för energihushållning.

Regeringen har nyligen lagl fram en proposition om kärnkraflsavveck-lingens inledning. En första reaktor las ur drift är 1995 och en andra år 1996 - en i Ringhalsverkel och en i Barsebäcksverket.

I propositionen föresläs vidare atl elt program startas för effektivare användning och ersättning av el. Programmet föreslås bl. a. innehålla ell leknikupphandlingsslöd för vilkel 150 milj. kr. föresläs anvisas budgetåret 1988/89. I propositionen föresläs även inrättande av en ny fond, energitek­nikfonden, med uppgift atl stödja utvecklingen av ny energiteknik. Fonden föreslås tillföras de medel som finns i pågående program för ulveckling och introduktion av ny energiteknik samt i den nuvarande bränslemiljöfonden. Dessa medel uppgick vid budgetärsskiflel 1987/88 till ca 300 milj. kr. Enéigiteknikfonden föreslås vidare tillföras den särskilda avgift som las ul på olja motsvarande tio kronor per kubikmeter. Med nuvarande oljekon­sumtion tillförs fonden härigenom ca 100 milj. kr. per år.

I regeringens proposition om ny ekonomisk styrning av statens valten-fallsverk m. m. föreslås bl. a. atl vattenfalls investeringar fr. o. m. budget­året 1988/89 skall finansieras via dels internt genererade medel, dels via län hos riksgäldskonloret. Ramarna för investeringsverksamheten skall dock även fortsättningsvis fastställas av regering och riksdag. Regeringen har i energipropositionen föreslagit att riksdagen godkänner en investeringsplan för statens vattenfallsverk omfattande 4329 milj. kr. för budgetåret 1988/89, härav föresläs 3 400 milj. kr. finansieras genom upplåning hos riksgäldskontoret. Av investeringarna beräknas I 174 milj. kr. investeras i vattenkraftanläggningar och I 980 milj. kr. i dislributionsanläggningar.

Inom energiområdet ges utöver anslag pä statsbudgeten åven kreditga-

rantier dels för utvinning m. m. av olja, naturgas och kol, dels för Svensk Kärnbränslehanlering AB:s åtaganden i samband med upphandling inom kärnbränsleområdet. Statliga kreditgarantier lämnas för slatens vallen-fallsverks upplåning avseende bolag inom valtenfallskoncernen. Garanti­ramarna för dessa ändamål uppgär för budgelåret 1987/88 sammanlagt till ca 22,7 miljarder kronor.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.3

XIV Övrigt

Milj. kr., oförändrad pris- och lönenivå

Genom-

Förändring till

Procen-

Genom-

snittlig procen-

tuell förändring

snittlig procen-

1988/89

1989/90

199Ö/91

1991/92

1992/93

tuell

1988/89-

tuell

förändring

1989/90

förändring

1982/83-

1988/89-

1986/87

1992/93

Totala utgifter

+0,5

34591

-  606

+960

+2609

+743

- 1,7

+ 2,6

därav

Livsmedelssubven-

tioner m. m.

- 5,0

2192

0

0

0

0

0

0

Rekreation, kyrkliga

och kulturella

ändamål

+ 2,9

3 297

+     10

+ 60

+       1

+    1 '

+ 0,3

- 0,4

Allmän förvaltning

+ 5,1

11 194

-   157

+ 29

+   108

-144

+  1,4

- 0,4

Till gruppen Övrigt har förts utgifter som inte har behandlats i någon av de tidigare redovisade ändamälsgrupperna. Här återfinns bl. a. anslag för livsmedelssubventioner, riksdag och regering, skalleadminislralion, miljövård, kulturverksamhet, kyrkliga ändamål saml idrotts- och fri­tidsverksamhet.

Inom ramen för jordbruksprisregleringen fastställs priserna pä jord­bruksprodukter av statsmakterna, efter överläggningar mellan statens jord­bruksnämnd, jordbruksnämndens konsumentdelegation och Lantbrukar­nas förhandlingsdelegation. År 1973 infördes livsmedelssubventioner för atl resultatet av just dessa prisförhandlingar inle skulle slå igenom på livsmedelspriserna. Utgifterna för livsmedelssubventionerna styrs av en­skilda beslut som fallas av statsmakterna och av konsumtionen av livsme­del. Kostnaderna för livsmedelssubvenlionerna, som numera enbart avser mjölk, kan beräknas lill 1,8 miljarder kronor för budgetåret 1988/89. Inklu­deras vissa låginkomstsalsningar m. m. för jordbrukare uppgär beloppet lill knappt 2,2 miljarder kronor. Livsmedelssubventionerna beräknas därige­nom sänka livsmedelspriserna med drygl 2%. I länglidsbudgeten beräknas subventionerna vara oförändrade under perioden. Statsmakternas ansvar för spannmålsöverskotten avvecklas under perioden i enlighet med gällan­de riksdagsbeslut.

Riksdagen beslutade våren 1985 all resurserna i jordbruket i slorl sett bör stämma överens med vad som behövs för vär livsmedelsförsörjning och för de utfästelser som Sverige gjort i del inlernationella arbetet mot världsvälten. För de kostnader som uppstår till följd av att spannmålspro-

51

duktionen översfiger detta behov skall samhället under en övergångstid la    Prop. 1987/88: 150 ell delansvar. Andelen för samhället skall vara 40%, medan jordbruksnä-    Bilaga 1.3 ringen svarar för 60%, räknat vid normalskörd. För budgetåret 1988/89 beräknas kostnaderna för staten bli ca 250 milj. kr.

Införselavgiflsmedel från import av jordbruksprodukter och livsmedel används för olika ändamäl, bl. a. prisreglering, med belopp som riksdagen beslutar om för varje år. Det belopp som skall tillföras jordbruket fastställs efter en särskild s. k. fördelningsplan. För regleringsärel 1988/89 beräknas de totala införselavgiflsmedlen, som inte redovisas över statsbudgeten, uppgä till drygt 1000 milj. kr.

Kostnader för den centrala myndighetsutövning, som inle kan hänföras lill annal område, redovisas under denna ändamålsgrupp. Vissa utgifter för riksdag, regeringskansli och kommittéer saml anslagen till de kungl. hov-och slollsslaterna redovisas också hår.

Även skatteadministrationen m. m. ingår i denna ändamålsgrupp. Kost­naderna för riksskatteverket, länsskatlemyndigheterna, de lokala skalle­myndigheterna, kronofogdemyndigheterna saml för arvoden till taxerings-nämndordföranden m.m. kan i slorl delas in i förvaltningsanslag och bidragsanslag. Huvuddelen av bidragsanslagen styrs av automatik, genom atl bidragen är relaterade till lönekostnaderna för vissa verksamheler.

Slalen bidrar vidare till en del regional kulturverksamhet som drivs i stiftelseform och ofta har landsfingskommuner som huvudmän.

Kulturverksamheten finansieras även genom inkomster vid kullurinsli-tulionerna säsom enlrémedel m.m., lollerimedel och forskningsmedel. Resurser erhålls också inom ramen för sysselsättningspolitiken. Dessutom tillförs några kullurinsfilutioner avkastning från fonder.

Inom medieområdet år stöden lill dagspressen den största utgiften pä statsbudgeten. Dessa stöd styrs av automatiskt verkande volymregler.

Sveriges Radio-koncernens (SR) verksamhel finansieras med avgiftsme­del som tillförs radiofonden. Avgiften är kopplad lill innehav av televi-sionsmotlagare. Fondens medel redovisas utanför statsbudgeten och fi­nansierar radio- och TV-verksamheiens drifts- och investeringskostnader. Även radionämndens verksamhel finansieras av fondmedel. Undantagen från avgiftsfinansiering är programverksamheten för utlandet som finansie­ras över slalsbudgelen. Radiofonden förvallas av riksgäldskonloret.

Riksdagen faslslället; årligen belopp som får rekvireras ur fonden. På denna bas fär SR därutöver rekvirera medel enligl särskilda regler. Av­giftshöjningar görs löpande för att läcka ökade kostnader för koncernens verksamhel. I årets budgetproposition har föreslagits en avgiftshöjning per den 1 juli 1988 om 68 kr. per år.

Statens utgifter för kyrkliga ändamål beräknas lill ca 99 milj. kr. för budgetåret 1988/89.

Del statliga stödet till idrotten uppgår - inkl. del lokala aktiviietsslödel - budgelärel 1988/89 lill 337 milj. kr. Utgifterna för ändamålet prövas årligen av statsmakterna.

För miljövårdsinsatser under miljö- och energidepartementets huvudti­

tel föreslås för budgetåret 1988/89 anslag på drygt 800 milj. kr. Även dessa

utgifter fastställs genom årlig prövning.

52

Under posten Beräknal tillkommande utgiftsbehov netto, har för den   Prop. 1987/88: 150 framförliggande perioden lagts in reserver om i genomsnitt 7,4 miljarder   Bilaga 1.3 kronor per år motsvarande de kostnader som erfarenhetsmässigt uppkom­mer i samband med sedvanliga tilläggsbudgetar samt viss reserv därutöver för alt beakta den underskattning av utgifterna för invesleringar och sär­skilda program som långtidsbudgeten normall innebär.

Förändringar i anslagsbehållningar skall motsvara förändringen av den kassamässiga belastningen på bl. a. reservationsanslag. Anslagsbehåll­ningarna beräknas vid utgången av 1987/88 lill 25,1 miljarder kronor. Under långlidsbudgetperioden antas anslagsbehållningarna minska med 1500 milj. kr. per år, dvs. budgetens utgifter ökar i samma män.

Utnyttjandet av rörliga krediter i riksgäldskonloret är elt sätl för bl. a. vissa affärsverk och myndigheter all klara tillfälliga likviditelspåfrestning-ar. Riksdagen medger dock en högsta kreditgräns. Utnylljandel av rörliga krediler varierar kraftigt. 30 juni 1987 var ca 2,2 miljarder kronor av en total ram på ca 8,9 miljarder kronor utnyttjad. Bland de myndigheter, affärsverk m. fl. som kan utnyttja rörliga krediler kan nämnas statens jordbruksnämnd. Stiftelsen Samhall och statens valtenfallsverk. Exporl­kredilnämnden disponerar även en kredit för förluster på exporlkreditga-rantier. Utnyttjandet av rörliga krediler beräknas under länglidsbudgelpe­rioden schablonmässigt komma atl öka med 500 milj. kr.

53

Innehållsförteckning

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.3

1 Inledning - Slutsatser   .................................................. 

...... 

I

I. I  Anlaganden  ............................................................ 

2

1.2 Beräkningsmetodik   ................................................ 

3

2 Statsbudgetens inkomster   .......................................... 

..... 

5

2.1

Inledning   ................................................................ 

5

2.2

Resultatet av beräkningarna..................................... 

5

2.3

Inkomstskatt  ........................................................... 

6

2.4

Lagstadgade socialavgifter  ..................................... 

..... 

6

2.5

Skatt på varor och tjänster ...................................... 

7

3 Statsbudgetens utgifter ................................................ 

8

3.1

Utgifternas utveckling ............................................... 

8

3.2

Utgifternas utveckling uppdelade pä olika ändamål.. 

..... 

9

3.3

Jämförelse mellan alternativa utgiftsutvecklingar...... 

10

4

Budgetsaldol................................................................... 

... 

12

5

Samhällsekonomiskt perspektiv   ................................... 

13

Appendix I

Statsbudgetens utgifter fördelade pä realekonomiska kategorier   ....

18

Appendix 

II

Ändamälsavsnitl   ............................................................. 

... 

25

Inledning .......................................................................... 

25

Ändamäl   .......................................................................... 

28

I

Rättsväsende   ....................................................... 

28

II

Internafionellt utvecklingssamarbete och övrig internationell samverkan         

29

III

Totalförsvar   .......................................................... 

30

IV

Pensioner, sjukförsäkring m.m................................ 

... 

32

V

Slöd till barnfamiljer ................................................ 

... 

35

VI

Hälso-, sjuk- och socialvård   .................................. 

... 

36

VII

Kommunikation ....................................................... 

... 

38

VIII

Allmänna bidrag till den kommunala .sektorn ......... 

... 

40

IX

Utbildning och forskning  ........................................ 

... 

41

X

Arbetsmarknads- och regionalpolitik ...................... 

... 

43

XI

Bostadspolitik   ....................................................... 

... 

47

XII

Näringspolitik.......................................................... 

... 

48

XIII

Energiförsörjning..................................................... 

... 

50

XIV

Övrigt...................................................................... 

... 

51

Norstedts Tryckeri, Stocktiolm 1988                                                                                                                       54

Bilaga 1.4

Utdrag ur riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1988/89

REGERINGEN

Prop. 1987/88: 150

FINANSDEPARTEMENTET

Bilaga 1.4

Riksrevisionsverkets reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1988/89

Riksrevisionsverket (RRV) skall enligt sin instruktion varje år till regering­en lämna en reviderad beräkning av statsbudgetens inkomster för del kommande budgetåret, avsedd som underlag för inkomstberäkningen i kompletteringspropositionen.

RRV redovisar med denna skrivelse nya beräkningar av inkomsterna för budgetåret 1988/89 pä de större inkomsttitlarna samt vissa speciellt konjunkturkänsliga inkomsttitlar. I anslutning till beräkningarna har även utfallet för budgetåret 1987/88 bedömts. Underlag för beräkningarna har inhämtats från berörda myndigheter. För beräkningarna av inkomstskat­terna har dessutom uppgifter utnyttjats dels frän RRVs taxeringsstalistiska undersökning avseende inkomståret 1986, dels frän RRVs aktiebolagsen­kät.

I beräkningarna har hänsyn tagits till riksdagsbeslut samt propositioner och andra regeringsbeslut som förelåg den 17 mars 1988.

För vissa lifiar avseende budgetåret 1988/89, där RRV nu förordar förändringar, lämnas kommentarer till förändringarna.

I en tabellbilaga redovisas resultaten av RRVs reviderade beräkningar titel för titel för budgetåren 1987/88 och 1988/89. För atl underiätta jämfö­relse med prognoserna i den reviderade nalionalbudgeien presenteras i tabellbilagan ocksä beräkningsresultaten kalenderårsvis för åren 1988-1989.   .

RRVs inkomstberäkning från hösten 1987 finns utgiven i en separat publikation och kan tillsammans med den av RRV utgivna Inkomstliggaren användas som ett komplement till den nu presenterade reviderade in­komstberäkningen. Inkomstliggaren innehåller utföriiga beskrivningar av vilka inkomster som hänför sig lill de olika inkomsttitlarna och vilka bestämmelser som gäller för dessa.

Beslut i detta ärende har fattats av generaldirektören[REDACTED_EFTERNAMN] i närvaro av avdelningschefen[REDACTED_EFTERNAMN], revisionsdirektören[REDACTED_EFTERNAMN], avdelnings­direktören Svahlstedt, byrådirektörerna[REDACTED_EFTERNAMN] och Nöjd, förste revi­sorn Isberg, byråassistenten[REDACTED_EFTERNAMN], assistenten Frank saml avdelnings­direktören Karlson, föredragande.

Stockholm den 

II 

april 1988

Ingemar[REDACTED_EFTERNAMN]

Malts Karlson

I    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.4

I. Sammanfattning

Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.4 Förutsättningar

Riksrevisionsverkels (RRV) förslag lill reviderad beräkning av statsbudge­tens inkomster under budgetåret 1988/89 och den nu gjorda uppskattningen av inkomsterna under budgetåret 1987/88 grundas på den ekonomiska politik som har kommil lill uttryck i beslul av siatsmakterna eller i förslag som har lagts fram av regeringen i propositioner offentliggjorda före den 17 mars 1988 samt därefter pä antagandel om oförändrad ekonomisk politik. Förutom de inslilutionella förutsättningarna är bedömningen av konjunkturutvecklingen betydelsefull för beräkningen av statsbudgetens inkomster. Den bedömning som regeringen presenterade i den preliminära nalionalbudgeien har utgjort del huvudsakliga underlaget för antagandena om den samhällsekonomiska ulvecklingen. RRV har också haft kontakt med finansdepartementet under del pågående arbetet med den reviderade nalionalbudgeien för år 1988. På grundval härav har RRV vall all utgå frän följande antaganden för beräkningarna:

1987

Förändr. jfr. med budget-prop.

1988

Förändr. jfr. med budget-prop.

1989

Förändr. jfr. med budget-prop.

Utbetald löne-

summa'

8,8

-0,1

5.2

±0

3.9

- 1.2

Konsumentprisindex årsmedeltal'

4,2

±0

4,4

±0

3,3

+ 0,1

Privat konsumtion.

löpande priser'

9,3

+0,2

6,5

±0

4,8

-0,4

Privat konsumtion.

volym'

4.1

+ 0.4

2.0

+0

1,5

-0,5

Basbelopp, kr.

24300-

±0

25 800

±0

27 500

+600

Basenhet, kr.

9000

±0

10 000

±0

10000

+    0.

Bostadslåneränta'

9,7

±0

11,6

±0

11,6

±    0

' Procentuell förändring från föregående år. - Genomsnittligt värde.

Sedan budgelproposifionen lagts fram har följande propositioner och regeringsbeslut av belydelse för inkomstberäkningarna tillkommit:

Trafikpolitiken inför 90-lalel (1987/88: 50)

Försäljning av AB Sydgas (1987/88: 72)

Miljöpolifiken inför 90-lalel (1987: 88/85)

Ny ekonomisk styrning av vallenfall (1987/88: 87)

Skall pä alkoholhaltiga drycker (1987/88: 91)

Extra höjning av basbeloppet (1987/88: 121)

Lagrådsremiss om utvidgad omsättningsskatt på värdepapper

Vidare grundas beräkningarna nu på aktuellare uppgifter för inkomst­skatterna. RRV har även genomfört en enkät bland svenska aktiebolag under februari månad för atl förbättra underlaget för beräkningen av juri­diska personers inkomstskatt.

Statsbudgetens totala inkomster budgetåret 1988/89

Prop. 1987/88:150

Enligt de nu reviderade beräkningarna uppgår statsbudgetens inkomster       ' 'i ' -4 till 337,5 miljarder kr. Del är 3,9 miljarder kr. mindre än vad som beräkna­des i budgetpropositionen.

Statsbudgetens inkomster budgelåret 1988/89

Fysiska personers inkomstskatt (58,40)

17,3%

Socialavgifter (53.26) 15,8%

Övriga

inkomster (59,41 17,6%

Juridiska personers inkomstskatt (23,74)

7,0%

Skall på varor (61,9) och tjänster 18,3% exkl. moms

Moms (81)

24,0%

Summa inkomster 337,5

Utveckling av inkomsterna

Statsbudgetens inkomster för budgelåret 1987/88 beräknas fill 332,8 miljar­der kr. vilkel är 0,6 miljarder kr. mindre än vad som beräknades i budget­propositionen. För budgelåret 1988/89 uppgår minskningen till 3,9 miljar­der kr. och inkomsterna beräknas till totalt 337,5 miljarder kr. Förklaring­en till förändringarna kan delas upp i tre komponenter som redovisas i nedanstående tablå. En av komponenterna är de antaganden om den ekonomiska utvecklingen som ligger lill grund för beräkningarna. En an­nan är de föreslagna förändringarna i de lagar och det regelsystem som påverkar statens inkomster och utgifter. En tredje komponent benämnd övrig information innehåller bl. a. beteendeförändringar, justeringar med ledning av utfallsdala, förändrade beräkningsmetoder, prognosfel m. m.

Uppdelningen på dessa komponenter kan inte göras på ell entydigt sålt. Förändringarna kan iblandbestä av kombinationseffekter.

I följande sammanställning redovisas orsakerna till förändringarna av inkomsterna budgetåren 1987/88 och 1988/89 mellan beräkningarna lill budgetpropositionen och nuvarande beräkning.

1987/88

1988/89

Beräkning i budgetpropositionen

333,4

341,4

Förändring lill följd av:

Nya antaganden

0,0

-1,6

Propositioner m. m.

0.1

0.7

Övrig information

-0,7

-3,0

Nuvarande beräkning

332,8

337,5

Summa förändring

-0,6

-3,9

Inkomsterna har justerats ned med 0,6 miljarder kr. för budgetåret Prop. 1987/88: 150 1987/88 och med 3,9 miljarder kr. för budgetåret 1988/89. Den utbetalda Bilaga 1.4 lönesumman antas minska med 1,2 procentenheter för inkomståret 1989 jämfört med vad som antogs i beräkningen i budgetpropositionen. Utveck- lingstaklen för den privata konsumlionen har reviderats upp med 0,2 procentenheter för kalenderåret 1987 jämfört med budgetpropositionen. För 1989 antas den privata konsumlionen minska med 0,4 procentenheter jämfört med budgetpropositionen. De sammantagna förändringarna i de olika antagandena beräknas minska inkomsterna med 1,6 miljarder kr. budgetåret 1988/89.

De sammanlagda effekterna av lagda propositioner m.m. beräknas öka inkomsterna med 0,1 miljarder kr. resp. 0,7 miljarder kr. budgetåren 1987/88 och 1988/89. Den föreslagna höjningen av bensinskatten ökar inkomsterna med 1,4 miljarder kr. budgetåret 1988/89 medan propositio­nen om hy ekonomisk styrning av vattenfall minskar inkomsterna med 1,4 miljarder kr. samma budgetår. Den utvidgade omsättningsskatlen pä vär­depapper ökar inkomsterna med knappt 0,5 miljarder kr. budgetåret 1988/89. För budgetåret 1987/88 uppgär de sammanlagda nettoföränd­ringarna under övrig information lill -0,7 miljarder kr. Motsvarande för­ändring för budgetåret 1988/89 uppgår till -3,0 miljarder kr. Den största delen av dessa förändringar orsakas av lägre skatteunderlag för juridiska personer. För budgetåret 1987/88 har även energiskatten reviderats ned med 0,7 miljarder kr. till följd av den milda vintern.

I det följande redogörs ylleriigare för inkomstberäkningarna budgetåren 1987/88 och 1988/89 samt för differenserna gentemot budgetpropositionen.

Fysiska personers inkomstskatt

Inkomstskatterna för fysiska personer beräknas för budgetåret 1987/88 till 58,4 miljarder kr., vilket är en minskning med knappt 100 miljoner kr. jämfört med budgetpropositionen.

För budgetåret 1988/89 beräknas fysiska personers inkomstskatt till 58,4 miljarder kr., vilkel är en minskning med I 600 milj.kr. jämfört med budgetpropositionen.

Minskningen av inkomsterna på 1,6 miljarder kr. för budgetåret 1988/89 förklaras till största delen av det lägre löneanlagandei för 1989. Della minskar inkomsterna med cirka 1,3 miljarder kr. Den föreslagna extra höjningen av basbeloppet ökar inkomsterna på titeln med 0,3 miljarder kr. medan övriga faktorer drar ner inkomsterna med 0,6 miljarder kr. Bland övriga faktorer kan nämnas nya anlaganden om underskotlsavdrag och rörelseinkomsler.

Juridiska personers inkomstskatt

Juridiska personers skatter beräknas minska för såväl budgelärel 1987/88 som budgetåret 1988/89 jämfört med vad som beräknades i budgetproposi­tionen. För budgelärel 1987/88 beräknas inkomsterna till 23,1 miljarder kr., vilkel är 1,1 miljarderkr. mindre än i budgetpropositionen. Inkomster-

na för budgetåret 1988/89 har reviderats ned fill 23,7 miljarder kr. Delta    Prop. 1987/88: 150 innebär en minskning med 2,2 miljarder kr. i förhållande till budgetproposi-    Bilaga 1.4 tionen.

För alt få fram ell aktuellt underlag för beräkningen av juridiska perso­ners skatter har RRV genomfört en enkät lill 3 980 svenska aktiebolag, sparbanker och försäkringsbolag. Endasl 60% av förelagen besvarade enkäten, varför resultatet är osäkert.

Enligl aktiebolagserikälen kommer den statligt laxerade inkomsten all minska med drygt 12% mellan inkomståren 1986 och 1987. Under hösten 1987 genomfördes en liknande enkät till svenska aktiebolag. Resultatet från denna enkät visade pä en utvecklingstakt för den statligt taxerade inkomsten på ca 7 % mellan åren 1986 och 1987. Med hänsyn lill osäkerhe­ten i enkätmaterialet och all företagen ofta tenderat atl underskatta sin framlida laxerade inkomst väljer RRV atl i sina beräkningar utgå från atl del statliga skatteunderlaget kommer atl öka med 5% mellan inkomståren

1986    och 1987. Prognosen för juridiska personers inkomstskatler i bud­

getpropositionen byggde pä en utvecklingslakt pä 15% mellan samma

inkomstår. Vid bedömningen av skatteunderlaget för åren 1988 och 1989

har RRV utgått från en irendmässig ökning pä 10%. Denna bedömning är

oförändrad jämfört med bedömningen i budgelproposifionen.

Den beräknade lägre utvecklingstakten mellan inkomståren 1986 och

1987    förklarar i sin helhet nedrevideringen av inkomsterna för budgetåren

1987/88 och 1988/89.

Vinstdelningsunderlagel för är 1987 beräknas enligl aktiebolagsenkäten till 20 139 milj.kr. Vinsldelningsskatten, som är 20% av underlaget, blir dä 4 028 milj.kr. RRV beräknar all vinsldelningsskallen 1987 blir 4 050 milj.kr., vilkel är 350 milj.kr. högre än vad som beräknades i budgetpropo­sitionen.

Lagstadgade socialavgifter

Inkomsterna frän de lagstadgade socialavgifterna beräknas till 59,5 miljar­der kr. för budgelärel 1987/88 och lill 53,3 miljarder kr. för budgelärel 1988/89. Delta innebär en upprevidering av inkomsterna med 0,7 miljarder kr. för innevarande budgetär och en nedrevidering med 2.4 miljarder kr. för budgelärel 1988/89 jämfört med budgetpropositionen.

För budgetåret 1988/89 orsakas nedrevideringen främst av den ändrade bedömning som har gjorts av utgifterna för arbetsskadeförsäkringen. Ut­gifterna för arbetsskadeförsäkringen har reviderats upp med cirka 2,3 miljarder kr.

Skatt på egendom

Inkomster av skall på egendom beräknas till totalt 15,8 miljarder kr. för budgetåret 1987/88 och till 17,3 miljarder kr. för budgetåret 1988/89. Del är en uppjustering med 0,7 miljarder kr. för budgetåret 1987/88 resp. 1,1 miljarder kr. för budgetåret 1988/89.

ti    Regeringen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.4

Skatt på varor och tjänster ,

Prop. 1987/88:150

Inkomsterna av skatt på varor och tjänster beräknas till totalt 134,4 miljar- t$"äga 1.4 der kr. för budgelärel 1987/88 och lill 142,7 miljarder kr. för budgelåret 1988/89. För innevarande budgetår har inkomsterna räknats ned med 75 milj.kr. jämfört med beräkningen i budgetpropositionen. För budgetåret 1988/89 har en upprevidering gjorts av inkomsterna med 2,1 miljarder kr. Den beloppsmässigt slörsla inkomsttiteln under skall på varor och tjänster är mervärdeskall. Inkomsterna av mervärdeskall har räknats upp med 0,3 miljarderkr. för budgetåret 1987/88. För budgelärel 1988/89 har inkomster­na av mervärdeskatt räknats upp med 0,2 miljarder kr. jämfört med bud­getpropositionen. Ökningen beror pä nägol ändrade anlaganden om privat konsumtion. Bensinskatten höjs rhed 0:25 kr. fr.o.m. den I april 1988 (prop. 1987/88: 50). Därmed beräknas inkomsterna på titeln bensinskall öka med 0,1 miljarder kr. för budgetåret 1987/88 och med 1,4 miljarder kr. för budgelärel 1988/89 jämfört med budgetpropositionen. I prop. 1987/88:91 föresläs en höjning av skattesatserna på sprit och starköl samt införandet av en ny skatteklass för lållvin med en alkoholslyrka om högst 7 volympro­cent samtidigt som skatten på lättöl slopas. Dessa förändringar skall enligl propositionen träda i kraft den 6 april 1988. Sammantaget beräknas dessa förändringar höja inkomsterna med 0,1 miljarder kr. för budgetåret 1988/89. På grund av den varma vintern beräknas inkomsterna pä energi­skatt och särskild skatt pä oljeprodukter minska inkomsterna för inneva­rande budgetär med 0,8 miljarder kr. jämfört med beräkningarna i budget­propositionen.

Övriga inkomster

Övriga inkomster på statsbudgeten består av huvudgrupperna inkomster av slatens verksamnel, inkomster av försåld egendom, återbetalning av län och kalkylmässiga inkomster. I budgetpropositionen beräknades dessa inkomster fill 39,2 miljarder kr. för budgelärel 1987/88 och till 40,0 miljar­der kr. för budgelåret 1987/88.

För innevarande budgetär har inkomsterna räknats ned med 0,6 miljar­der kr. För budgetåret 1988/89 beräknas inkomsterna lill 39,1 miljarder kr. vilket är 0,9 miljarder kr. mindre än i budgetpropositionen.

Riksbankens inlevererade överskott har för innevarande budgetär räk­nats ned med 0,6 miljarder kr. lill 6,2 miljarder kr. Överskottet för riksban­kens egentliga rörelse blev lägre än vad som antogs i budgetpropositionen. För budgetåret 1988/89 beräknas inkomsterna minska med 1,5 miljarder kr. varvid det inlevererade överskottet beräknas lill 5,5 miljarder kr. Neddrag­ningen beror på att räntor pä särskilda räkningar ej längre redovisas till­sammans med riksbankens överskott utan skall redovisas pä en separat inkomsttitel.

Utförsäljning av beredskapslager har räknats ned med 0,1 miljarder kr. lill 0,5 miljarder kr. för innevarande budgetär. För budgetåret 1988/89 beräknas inkomsterna till 0,7 miljarder kr. vilket är 0,3 miljarder kr. lägre jämfört med budgetpropositionen. Nedjusleringen orsakas av den lägre dollarkursen och lägre oljepris.

Inlevererat överskott från statens valtenfallsverk beräknas lill 3 078,0 Prop. 1987/88: 150 milj.kr. för innevarande budgetär. För budgelåret 1988/89 beräknas in- Bilaga 1.4 komsterna lill 200,0 milj.kr. I prop. 1987/88:87 föreslås stålens valten­fallsverk omvandla det i dag disponerade statskapitalet lill ell nyll statska­pital samt elt statslån. Den del av statskapitalet som i dag motsvaras av fallhöjder skrivs upp från 200,0 milj.kr. till 6 000,0 milj.kr. Della utgör ett bundet egel kapilal. Förränlningskravel utgörs av räntabilitet på justerat eget kapilal efter skall. Inriktningen bör vara atl ca 1,1 miljarder kr. lämnas som utdelning 1991 samt atl etl lika stort belopp lämnas som en motsvarighet till statlig skall.

Förslag till nya inkomsttitlar

I prop. 1987/88: 50 föreslås alt nuvarande statens järnvägar skall delas upp i elt affärsverk, SJ, med ansvar för tågtrafiken och en ny myndighet, banverket, med ansvar för infrastrukturen. Genom banverket skall slalen la huvudansvaret för finansieringen av järnvägens infrastruktur och SJ skall betala avgifter för att utnyttja bannälet. Avgiftssystemet föreslås träda i kraft den I januari 1989.

RRV föreslår atl en ny inkomsttitel uppförs under inkomslhuvudgrup-pen försäljningsinkomster. Inkomsttiteln föreslås benämnd 2626 inkomster vid banverket. Inkomsterna beräknas till 450 000 000 kr. för budgelåret 1988/89.

I prop. 1987/88: 87 om ny ekonomisk styrning av statens valtenfallsverk m. m. föresläs atl det idag disponerade statskapitalet omvandlas lill ell statslån och nytt statslån. Den del av statskapitalet som motsvaras av fallhöjder, 200,0 milj.kr. skrivs upp lill 6 000,0 milj.kr. och blir bundet egel kapilal. Resterande del av det som idag är statskapital görs om lill ell statslån som skall förräntas enligl slatens avkastningsränla.

RRV föreslär därför atl en ny titel 2327 räntor pä statens vatlenfallsverks statslän upprättas.

Inkomsterna pä titeln beräknas för budgetåret 1988/89 till 2 200,0 milj.kr.

Riksbanken föreslär all räntor på särskilda räkningar förs från inkomstti­teln riksbankens inleverade överskott till en ny inkomsllilel. RRV föreslår därför all en ny inkomsllilel uppförs under inkomslhuvudgruppen inkoms­ter av statens verksamhel. Inkomsttiteln föreslås benämnd 2395 räntor på särskilda räkningar i riksbanken. Inkomsterna beräknas till I 780 000 000 kr. för budgetåret 1988/89.

Bruttoredovisning av statsbudgetens inkomster

Pä de flesta inkomsttitlar på statsbudgeten redovisas endast inkomster. Pä ell mindre antal titlar redovisas även utgifter. För dessa titlar sker en nettoredovisning, dvs. saldol av inkomster och utgifter las upp pä stals-budgelens inkomstsida. I tabell I finns en sammanslällning av bruttobelop­pen budgetåren 1986/87, 1987/88 och 1988/89. I RRVs prognosarbele ingår all för dessa titlar bedöma utvecklingen av bruttobeloppen för såväl in­komster som utgifter.

Den största differensen mellan brutto- och nettoredovisningen finns på Prop. 1987/88: 150 inkomsttypen 1000 Skatter. Inkomsterna pä huvudgruppen 1100 består lill Bilaga 1.4 slörsla delen av preliminärskalter (statlig och kommunal inkomstskatt m. m.). Utgifterna utgörs bl. a. av utbetalningar av kommunalskallemedel och överskjutande skall. För huvudgrupp 1100 beräknas bruttoinkomster­na öka med 9,5% mellan budgetåren 1986/87 och 1987/88. Brulloutgifterna beräknas öka med 9,5% för budgetåret 1987/88. För budgetåret 1988/89 ökar bruttoinkomsterna med 5,4% och brulloulgiflerna med 7,5%.

Inkomsterna pä huvudgruppen 1200 beslår i huvudsak av arbetsgivarav­gifter. I den tabellariska bruttosammanslällningen ingår såväl ATP-avgifter som de övriga arbetsgivaravgifter som överförs lill fonderade medel utan­för statsbudgeten. Utgifterna utgörs av utbetalningar till ATP-systemet och olika fonderingar inom den statliga sektorn. Vidare utbetalas sjukför­säkringsavgiftens andel av sjukförsäkringens kostnader. Bruttoinkomster­na för huvudgruppen 1200 beräknas öka med 8,5% mellan budgetåren 1986/87 och 1987/88. Ulvecklingen av bruttoinkomsterna mellan budget­åren 1987/88 och 1988/89 beräknas lill 4,5%. Motsvarande ulveckling för utgifterna år 12,7% resp. 12,6%.

Bruttoinkomsterna på huvudgruppen 1400 beräknas till 193.7 miljarder kr. för budgetåret 1987/88 och brulloutgifterna lill 59,3 miljarder kr. för samma är. Brulloutgifterna utgör återbetalningar av mervärdeskall.

OOfOOroOr--r*-i r ri \D (1       o 

>n r*

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

Tj-mr--

£

=r-oor-r--

OOUDiO-DOr-U-lQO

Tj- ON - oo      

»

/-i -rj-

00 "O r* CJ

f-iCOOi/IOO 

OOOO OON \D

r- 00 Tj- - 

OO Tj-r- lo rj (

os S? o

ö

t 

 o   1     1 in m oo   '     ' oo r- 

1  "

s

00

1

§

m

Tj- rsl r*-i o 

't 

$

o

K

\

£

> o m

1 

*n

s

0\

oo

O 0\ ON OS O wi

i

00

ve

i

on D tT   (     (

Os CM r--   '    ' o r- r*-)

1 p

ro

9

o

r- a >/-i

Ti-

9? o

ö

8

>y r o o r

 ON r- (N Tt

o ON oo (N

O rsl

00

£

O v-i 1/-1        in t m

0\ I o f*

fO

(N  fN

r-

\£iTrr-"or~-oorom   ä

ooo»o*or-oo   o

»

ooomoo       vioow-i    *

©

\£)

\OOOrJ"*/~ir*-i 

ir

r--00\0"0\ONf*

00

Os

ror*-i \Orr--r--

f')

Tj-

-i/-ivo--oooov~i

in

oo

*n in r r*~,

r*

>/~i

(N 

so

o

O,

a

L,

3

3

u

bO

S

O

ra t/i

OD c   M

o             c

15

«

i-g

a           

P

c         ,     00

b.

-j: 

¥

ä

   5 

«

o tj >

av försåld e ing av lån siga inkoms iga pensions

1

c

CL

tadgade so på varor o av slatens

t *-   u

. .   r   (/5 

«

s

mstei betali ylmä ' Siat

S'

lU

So

"k

OOO

o 1- . o

S o

o o .: .   'U 

 o

c/) 

o

rg    c

S-

cd

>

>

B

o   cd

O

O O o   cd

E

O   1-

o

o .-0

§§

 O   -

=D

 >

(N

(--1  in  >

00

o 

E O

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

Tabell 2. Jämförelse mellan inkomster enligt budgetpropositionen och RRVs beräkning för budgetåren 1987/88 och 1988/89 (tusental kr).

1987/88

1988/89

Inkomsllilel

1000 Skatter:

1100 Skatt på Inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse:

1110

Fysiska personers skatt på inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse:

1111

Fysiska personers skall på inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse

/120 Juridiska personers skatt inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse:

1121 Juridiska personers skatt inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse

1130

Ofördelbara skatter på inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse:

1131

Ofördelbara skatter pä inkomst, realisa­tionsvinst och rörelse

1140

Övriga inkomstskatter:

1141

Kupongskatt

1142

Ulskiflningsskatt och ersättningsskatt

1143

Bevillningsavgift

1144

Lotterivinstskatl

1200 Lagstadgade social­avgifter:

1211 Folkpensionsavgift 1221 Sjukförsäkringsavgift,

netto 1231 Barnomsorgsavgift 1241 Vuxenutbildningsavgift 1251 Övriga socialavgifter,

netto 1271 Inkomster av arbetsgi­varavgifter till arbetar­skyddsstyrelsens och yrkesinspektionens verksamhet 1281 Allmän löneavgift

1300 Skatt på egendom:

1310

Skall på fast egendom:

1311

Skogsvärdsavgifler

1312

Fastighelsskait

1320

Förmögenhetsskatt:

1321

Fysiska personers för­mögenhetsskall

1322

Juridiska personers för-mögenhelsskall

1330

Arvsskatt och gåvoskatt:

1331

Arvsskau

1332

Gåvoskatt

Enligt

Enligl

budgelpro-   RRVs positionen    beräkning

Ökning (-I-) Enligt

Enligt

Ökning (-H)

Minskning   budgelpro-   RRVs

Minskning

(-)

positionen   beräkning    (-)

294250401   294222201        -28200  301430217   298438001    -2992216 85849200     84584000    -1265 200     89113 700     85208000    -3 905 700

58472000    58390000

-82000    60056000    58404000   -1652000

58472000    58390000

-82000    60056000    58404000    -1652000

24233000    23087000   -1146000    25 958000    23 736000   -2222000

24233 000

23 087000

-1 146000

25958000

23 736000

-2222000

/

100000

1100000

-

1100000

/

100000

-

1 100000

1 100 000

1 100000

1 100000

2044200

2007000

-37200

1999700

1968000

-31 700

240000

215 000

-25000

260000

240000

-20000

5 000

9000

4000

5000

10000

5 000

3 000

3 000

-

3 000

3 000

-

1796 200

1780000

-16200

1731700

1715000

-16 700

58809700

59462700

653000

55617016

53261600

-2355416

42 399000

42 998000

599000

44 736000

44757 000

21000

-747 000

-624000

123 000

-891 000

-916000

-25 000

9872 000

10012000

140000

10414000

10421 000

7 000

1 166000

1 182 000

16000

1228 000

1229 000

1000

56 000

-353000

-409000

-2000000

-4257000

-2 257 000

128 700

133 700

5000

144016

138600

-5416

5935 000

6114000

179000

1986000

1889000

-97000

15160000

15819000

659000

16138000

17278000

1140000

5060000

4998000

-62000

6060000

6060000

-

. 460000

425000

-35 000

460000

460000

-

4600000

4 573000

-27000

5 600000

5600000

-

2685000

2691000

6000

2458000

2468000

10000

2632000

2632000

-

2403000

2403000

-

53000

59000

6000

55000

65000

10000

1280000

1280000

-

1350000

1350000

-

1050000

1050000

-

1 100000

1 100000

-

230000

230000

-

250000

250000

-

10

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligl

Ökning (-I-) Enligt

Enligt

Ökning (-(-)

budgelpro-   RRVs

Minskning   budgelpro-   RRVs

Minskning

positionen    beräkning    (-)

positionen    beräkning    (-)

1340

Övrig skatt på egendom:

1341

Stämpelskatt

1342

Skall på värdepapper

6135000 6850000 3 135 000 3 270000 3000000      3 580000

715000 6270000 135 000 3095000 580000      3 175 000

7400000      1130000

3

125 000

30 000

4

275 000  1100000

1400 Skatt på varor och

tjänster:

134431501

134356501

-75000

140561501

142690401

2128900

1410 Allmänna försäljnings-

skatter:

75 700000

76000000

300000

80800000

81000000

200000

1411 MervärdeskaU

75 700000

76000000

300000

80 800000

81000 000

200000

1420.

1430 Skatt på specifika varor:

48651500

47973500

-678000

49004500

50598600

1594100

1421 Bensinskatt

13 900000

14000000

100000

14000000

15 400000

1400000

1422 Särskilda varuskatter

984000

984000

-

1010000

1011400

1400

1423 Försäljningsskatt på

motorfordon

2096000

2096000

-

2 351000

2 351000

_

1424 Tobaksskatt

4400000

4400000

-

4 400000

4400000

_

1425 Skatt på spritdrycker

5950000

5 950000

-

5 950000

6000000

50000

1426 Skatt på vin

2 260000

2 335 000

75 000

2 260000

2 375 000

115 000

1427 Skall pä malt- och

läskedrycker

1 835 000

1835 000

-

1931000

1951000

20000

1428 Energiskall

14 270000

13 570000

-700000

14 1.50000

14 150000

_

1429 Särskild avgift på svavel-

haltigt bränsle

500

500

-

500

500

_

1431 Särskild skatt för olje-

produkter m. m.

1573000

1417000

-156000

1549000

1549000

_

1432 Kassenskatt

125 000

127000

2000

136000

138400

2 400

1433 Skatt på videoband-

spelare

190000

205000

15000

222 000

227 300

5 300

1434 Skatt på viss elektrisk

kraft

970000

970000

-

950000

950 000

_

1435 Särskild skatt mot för-

surning

98000

84000

-14 000

95 000

95 000

_

1440 Överskott vid försäljning

av varor med stats-

monopol:

340000

340000

_

340000

340000

_

1441 AB Vin-&padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:8.15pt'p class=MsoNormal>

lens inlevererade över-

skott

200000

200000

-

200000

200000

_

1442 Systembolagets AB:s in-

levererade överskott

140000

140000

-

140000

140000

_

1450 Skatt på tjänster:

1695000

1728000

33000

1845000

1872800

27800

1451 Reseskau

363 000

388000

25 000

.381000

400000

19 000

1452 Skatt på annonser och

reklam

727 000

735000

8000

809000

817800

8 800

1453 Totalisatormedel

490000

490000

-

535 000

535000

1454 SkaU på spel

115000

115 000

-

120000

120000

_

1460 Skatt på vägtrafik:

5695000

5 695000

-

6072000

6122000

50000

1461 Fordonsskatt

3 505 000

3 505 000

-

3 822 000

3 822 000

_

1462 Kilometerskatt

2 190000

2 190000

-

2 250000

2 300000

50 000

1470 Skatt på impori:

2350000

2620000

270000

2500000

2 757000

257000

1471 Tullmedel

2 350000

2620000

270000

2 500000

2 757 000

257000

1480 Övriga skaller på varor

och tjänster:

/

/

-

/

1

-

1481 Övriga skatter på varor

och tjänster

1

1

-

1

1

-

2000 Inkomster av statens verksamhet:

29719559  28766615

-9S2944  30866178  31219327

353 149

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligt

Ökning (4-) Enligl

Enligl

Ökning (-I-)

budgelpro-   RRVs

Minskning   budgelpro-   RRVs

Minskning

positionen    beräkning    (-)

positionen    beräkning    (-)

2211 Överskott av krimi­nalvårdsstyrelsens fastig­hetsförvaltning

2214 Överskott av byggnads styrelsens verksamhet

2300 Ränteinkomster:

2310.

2320 Räntor på näringslån: 2311 Räntor på lokaliserings­lån

2313

Ränteinkomster pä stå­lens avdikningslån

2314

Ränteinkomster på lån till fiskerinäringen

2316 Ränteinkomster pä vattenkraftslän

2100 Rörelseöverskott:

12429099

11594558

-834541

11376199

7538355

-3 837844

2110 Affärsverkens inleverera-

de överskott:

3 714777

3571977

-142800

3199410

. 961415

-2237995

2111 Postverkets inlevererade

överskott

46235

46235

-

45210

45210

-

2112 Televerkels inlevererade

överskott

183 042

183042

-

193600

193 600

-

2113 Statens järnvägars in-

levererade överskott

-

-

-

-

-

2114 Luftfartsverkets inleve-

rerade överskoll

199400

184400

-15000

,     287 000

222000

-65000

2115 Affärsverket FFV:s in-

levererade överskott

77500

75 000

-2500

85400

64 000

-21400

2116 Statens vattenfallsverks

inlevererade överskott

3078000

3 078000

-

2426000

200000

-2 226000

2117 Domänverkets inlevere-

rade överskott

130600

5 300

-125 300

162 200

167800

5 600

2118 Sjöfartsverkets inlevere-

rade överskott

-

-

-

68805

68 805

2120 Övriga myndigheters in-

levererade överskott:

93 980

92699

-1281

190345

125 140

-65 205

2121 Vägverkets inlevererade

överskott

39130

37849

-1281

44 540

42140

-2400

2122 Sjöfartsverkets inlevere-

rade överskott

-

-

68 805

-68 805

2123 Inlevererat överskott av

uthyrning av ADB-

ulruslning

54850

54 850

-

77000

83 000

6000

2130 Riksbankens inleverera-

de överskott:

6232 000

5584000

-648000

5500000

4000000

-1500000

2131 Riksbankens inleverera-

de överskott

6232000

5 584000

-648000

5 500000

4000000

-1500000

2150 Överskott från spel-

verksamhet:

2388342

2345882

-42460

2486444

2451800

-34644

2151 Tipsmedel

1418110

1328 552

-89558

1467 700

1 383 800

-83 900

2152 Lotterimedel

970232

1017330

47098

1018744

1068000

49 256

2200 Överskott av statens

fastighetsförvaltning:

558 700

558700

735500

735 500

2210 Överskott av fastighets-

förvaltning:

558700

558 700

-

735500

735500

-

500

500

500

2236000

500

558200

558200

-

735000

735 000

9670134

9795167

125033

10491021

14769176

627099

647099

20000

598331

2 834331

155 000

175 000

20000

140000

140000

160

160

-

120

120

6695

6695

-

6 110

6110

179

179

 _

168

168

12

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligt

budgelpro-   RRVs positionen   beräkning

Ökning (-) Enligt

Minskning   budgetpro-

(-)

positionen

Enligt

Ökning (-h)

RRVs

Minskning

beräkning    (-)

9000

25 000

16000

7 000

9000

2 000

360000

350000

-10000

380000

400000

20000

360000

350000

-10000

380000

400000

20000

8000

5000

-3000

6000

5000

-1000

8000

5000

-3000

6000

5 000

-1000

870340

870340

-

800000

800000

-

2317

Ränteinkomster på luft­fartslän

I 596

1 596

2318

Ränteinkomster pä sta­tens län till den mindre

skeppsfarten

14 500

14 500

2319                                    Ränteinkomster pä kraft­

ledningslän

-

-

49

49

156000

156 000

2 850

2 850

244860

244 860

45 210

45 210

6300510      6400510 6300000      6400000

2321

Ränteinkomster på skogsväglån

2322

Räntor pä övriga närings­lån, Kammarkollegiet

2323

Räntor på övriga närings­län. Lantbruksstyrelsen

2324

Räntor pä televerkets statslän

2325

Räntor på postverkets statslän

2326

Räntor pä affärsverket FFVs statslån

2327

Räntor på statens vatten­fallsverks statslän

2330 Räntor på bostadslån:

2332

Ränteinkomster på län för bostadsbyggande

2333

Ränteinkomster på lån för bostadsförsörjning för mindre bemedlade

barnrika familjer

210

210

300     300

9005

25110

2334          Räntor på övriga bo­

stadslån. Bostadsstyrel­

sen

110

2340

Räntor pä studielån:

2341

Ränteinkomster pä sta­tens lån för universitets­studier och garantilän för studerande

2342

Ränteinkomster pä all­männa studielän

2350

Räntor på energisparlån:

2351

Räntor pä energisparlån

2360

Räntor på medel avsatta till pensioner:

2361

Ränteinkomster pä medel avsatta till folkpensione­ring

870340   870 340 

1495180      1497108

2362

Räntor på beredskaps-lagring:

2363

Räntor pä beredskapslag­ring och förrädsanlägg-ningar

2380. .

2390 Övriga ränteinkomster:

2381 Ränteinkomster pä län

till personal inom utrikes­

förvaltningen m. m.

550

550

2383 Ränteinkomster pä sta­

tens bosättningslån

2 000

2 000

28

8 764

8 764

-

41

41

-

-

150000

150000

-

-

3030

3 030

-

-

244 860

244 860

-

-

45210

45 210

-

-

-

36000

36000

_

_

2 200000

2 200000

100000

7110490

7400490

290000

100000

7 110000

7 400000

290000

190

300 

7004

300 

9110

190

2/06

16105

106

110

105

15 1000

800000   800000 

1928      1589196      3320245      1731049

121

136 1000

13

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligt

Ökning (-I-)

Enligt

Enligt

Ökning (-I-)

budgetpro-

RRVs

Minskning

budgetpro-

RRVs

Minskning

positionen

beräkning

(-)

positionen

beräkning

(-)

2384 Ränteinkomster pä län

för kommunala

markförvärv

200

103

-97

1.50

-

-LSO

2385 Ränteinkomster pä lån

för studentkäriokaler

130

55

-75

130

50

-80

2386 Ränteinkomster pä län

for allmänna samlings-

lokaler

10000

12 200

2 200

10 500

15 000

4 500

2389 Ränteinkomster pä lån

för inventarier i vissa

specialbostäder

300

200

-100

280

180

-100

2391 Ränteinkomster på mark-

förvärv för jordbrukets

rationalisering

2000

2000

-

2 000

2000

-

2392 Räntor pä intressemedel

25 000

25 000

-

25000

25 000

-

2394 Övriga ränteinkomster

100000

100000

-

100000

100000

-

2395 Räntor på särskilda räk-

ningar i riksbanken

-

-

-

-

1780000

1780000

2396 Ränteinkomster på det av

byggnadsstyrelsen

förvaltade kapitalet

1355000

1 355 000

-

1450000

1397000

-53 000

4 792 024

562 580 51 400

2 500

5621453

575 000 52 940

3 700

94000

2400 Aktieutdelning:

2410

Inkomster av statens aktier:

2411

Inkomster av statens aktier

2500

2511 2517

2522

2523

Offentligrättsliga avgifter:

E.xpeditionsavgifter Trafiksäkerhetsavgift Avgifter för granskning av biograffilm Avgifter för särskild prövning och fyllnads­prövning inom skol­väsendet

2527

Avgifter för statskontroll av krigsmaterieltill-verkning

2528 2529

2531

2532 2533

2534

Avgifter vid bergsstalen Avgifter vid patent- och registrerings väsendet Avgifter vid registrering i förenings m.fl. register Utsökningsavgifter Avgifter vid statens plan­verk

2535

2536 2537 2538

Vissa avgifter för regi­strering av körkort och motorfordon Avgifter för statliga

kreditgarantier Lotteriavgifter Miljöskyddsavgift Miljöavgift på bekämp­ningsmedel och handels­gödsel

545062   545062

545062        545 062 

545 062   545 062

4 644203

477 580 51570

2 500

1430

1430

600

600

3020

3 020

81400

81400

26 050

26 050

93400

93 400

620

620

137 300

142 300

132 255

132 255

3 200

3 200

24 300

24 300

100500

-147 821

-85 000 170

5 000

-6.500

534425   490000

534425        490000 

534 425   490000

5 453 876

490 500 53 632

3 700

1470

1470

3 020

3 020

83 L50

83 1.50

27 300

27 300

93 800

93 800

580

580

140000

133 395

3 200

25 000

150000

126 395

3 200

25000

101500

95 500

-44425

-44425 -44425

-167 577

-84 500

692

10000 -7 000

-6000

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligt

Ökning (-f) Enligt

Enligt

Ökning (+)

budgelpro-   RRVs

Minskning   budgelpro-   RRVs

Minskning

positionen   beräkning    (-)

positionen    beräkning    (-)

2539 Täklavgift

2541

Avgifter vid tullverket

2542

Patientavgifter vid tand­läkarutbildningen

2543

Skatleuljämningsavgift

2544

Avgifter i ärenden om lokala kabelsändningar

2545

Närradioavgifler

2546

Avgifter vid registrering av fritidsbåtar

2600 Försäljningsinkomster:

2611 Inkomster vid kriminal­vården

26(2 Inkomster vid statens rättskemiska labora­torium

2619 Inkomster vid riksanli-kvarieämbelel

2624

Inkomster av uppbörd av felparkeringsavgifler

2625

Utförsäljning av bered­skapslager

2626

Inkomster vid banverket

2700 Böter m.m.:

2711

Restavgifler

2712

Bölesmedel

2713

Vattenföroreningsavgift

2800 Övriga inkomster av sta­tens verksamhet:

2811 Övriga inkomster av sta­tens verksamhel

3000 Inkomster av försåld egendom:

3100 Inkomster av försålda byggnader och maskiner m.m.:

3110 Affärsverkens inkomster av försålda fastigheter och maskiner:

3113

Statens järnvägars inkomster av försålda fastigheter och maskiner

3114

Statens Järnvägars inkomster av försålda fastigheter och maskiner

3115

Affärsverket FFVs inkomster av försålda fastigheter och maskiner

3116

Statens vattenfallsverks inkomster av försålda fastigheter och maskiner

3117

Domänverkets inkomster av försålda fastigheter och maskiner

10500 72000

10500 60000

-12000

10500 96000

10500 96000

-

12 950 3465 692

12 950 3416570

-49122

11600 4224000

11600 4 143 000

-81000

6197 2630

6128 2630

-69

8597 2700

8528 2700

-69

1500

1200

-300

24000

24 300

300

858880

759165

-99715

1253880

1363820

109940

150200

150200

-

159200

159200

-

9380

9380

-

9380

9380

-

300

300

-

300

300

-

51000

59500

8500

51000

59500

8 500

648000

539785

-108215

1034000

685440 450000

-348560 450000

465660

267260

198 300

100

469760

267 260

202400

100

4100

4100

453700

270300

183 300

100

468600

270300

198200

100

14900

14900

400000

400000

-

400000

400 000

-

400000

400000

400000

400000

-

21135

107 285

63150

42900

86150

-20 250

63000

84 285

21285

39000

18900        -20100

51000

72000

21000

30000

10000       -20000

5000

10000      10000

20000

25 000

1000

1000

2000

-30000

15 000

30000

30000

45000

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligt

Ökning (-I-) Enligt

Enligt

Ökning (-I-)

budgelpro-   RRVs

Minskning   budgelpro-   RRVs

Minskning

positionen   beräkning    (-)   

positionen   beräkning    (-)

3120

Civila myndigheters inkomster av försålda byggnader och maskiner:

3121

Kriminalvårdsstyrelsens inkomster av försålda byggnader och maskiner

3122

Vägverkets inkomster av försålda byggnader och maskiner

3124

Statskontorets inkomster av försålda datorer m.m.

3125

Byggnadsstyrelsens inkomster av försålda byggnader

3200 Övriga inkomster av

markförsäljning: 3211 Övriga inkomster av

markförsäljning

3300 Övriga inkomster av för­såld egendom:

3311

Inkomster av statens gruvegendom

3312

Övriga inkomster av för­såld egendom

4000 Återbetalning av lån:

4100 Återbetalning av närings­lån:

4110

Återbetalning av in-djistrilån:

4111

Återbetalning av lokali­seringslän

4120 Återbetalning av jord­brukslån:

4122

Återbetalning av statens avdikningslån

4123

Återbetalning av län till fiskerinäringen

4130

Återbetalning av övriga näringslån:

4131

Återbetalning av vatten­kraftslän

4132

Återbetalning av luft­fartslän

4133

Återbetalning av statens län lill den mindre skeppsfarten

4134

Återbetalning av kraft-ledningslän

4135

Återbetalning av skogsväglän

4136

Återbetalning av övriga näringslån. Kammar­kollegiet

4137

Återbetalning av övriga näringslän. Lantbruks­styrelsen

12000

12285

285

9000

8900

-100

400

400

-

400

400

-

3 500

3 885

385

3 500

3 500

-

100

-

-100

100

-

-100

8000

8000

-

5 000

5000

-

2150

2000

-150

2150

2000

-150

2 150

2000

-150

2 150

2000

-150

21000

21000

-

22000

22000

-

21000

21000

-

22000

22000

-

5500482

5677939

177457

5208962

5130776

-78 186

404495

579495

175000

411662

321662

-90000

190000

265000

75 000

210000

120000

-90000

190000

265 000

75 000

210000

120000

-90000

30145

30145

-

13937

13 937

-

300

300

-

200

200

-

29845

29845

-

13 737

13 737

-

184350

284350

100000

187725

187725

-

243

243

-

254

254

-

2409

2409

_

188

188

19621

19621

15 301

15301

77

77

82

82

110000

110000

120 000   120 000

2000        2000

1900

1900

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligt

Ökning (+) Enligt

Enligt

Ökning (-I-)

budgelpro-   RRVs

Minskning   budgelpro-   RRVs

Minskning

positionen    beräkning    (-)

positionen    beräkning    (-)

4138 Återbetalning av tidigare infriade statliga garantier

4200 Återbetalning av bostads­lån m.m.:

4211

Återbetalning av lån till ejnahem

4212

Återbetalning av lån för bostadsbyggande

4213

Återbetalning av län för bostadsförsörining för mindre bemedlade barnrika familjer

4214

Återbetalning av övriga bostadslån. Bostads-styrelsen

4300 Återbetalning av studielån:

4311

Återbetalning av slatens lån för universitets­studier och garantilån för s_tuderande

4312

Återbetalning av all­männa studielån

4313

Återbetalning av studiemedel

4400 Återbetalning av energi­sparlån:

4411 Återbetalning av energi­sparlån

4500 Återbetalning av övriga lån:

4511 Återbetalning av lån till personal inom utrikesför­valtningen m. m.

4513

Återbetalning av lån för kommunala markförvärv

4514

Återbetalning av lån för sjudentkårlokaler

4515

Återbetalning av län för allmänna samlingslokaler

4516

Återbetalning av utgivna s_tarllän och bidrag

4517

Återbetalning från Portugalfonden

4519 Återbetalning av slatens

bosättningslån 4521 Återbetalning av län för

inventarier i vissa

specialbostäder

4525

Återbetalning av län för svenska FN-styrkor

4526

Återbetalning av övriga lån

5000 Kalkylmässiga inkomster:

50000

150000

100000

50000

50000

3000 700

2700 729

-299971

3000600

3000614                  14

- '             -              -              -    14                  14

3 000000 2700000   -300000   3000000                 3000000

700

600

700

600

29

29

155      1384030      1387180

3150

150 3000

30

180

7000

10000

1377000      1377000

155

300000

300000

112670

300000

300000

121320

1657035      1657190

35

190

9000

9000

1648000

1648000

300000

300000

300000

300000

8650

-1 100

138 252

440525

9750

1207372

302273

2 500

2500

-

1250

150

2300

2 305

5

-

-

170

170

-

170

170

6000

6000

-

6000

6000

16000

16000

-

15000

15000

18000

18000

-

-

-

10000

10000

-

5000

5000

2300

2000

-300

2000

2000

33 550

33 550

-

35 250

45000

47432

350000

302568

48000

48000

3870250

4057446

187196

3874080

2666708

Prop. 1987/88: 150

Bilaga

1.4

1987/88

1988/89

Inkomsttitel

Enligt

Enligt

Ökning (-I-)

Enligt

Enligt

Ökning (-I-)

budgetpro-

RRVs

Minskning

budgetpro-

RRVs

Minskning

positionen

beräkning

(-)

positionen

beräkning

(-)

5100 Avskrivningar:

3383850

3417046

33196

3439680

2000308

-1439372

5110 Affärsverkens avskriv-

ningar:

2487900

2525800

37900

2577800

1027000

-1550800

5113 Slatens järnvägars av-

skrivningar

26000

26000

-

27000

27000

5115 Affärsverket FFVs av-

skrivningar

111900

125000

13 100

127 800

-

-127800

5116 Slatens vatlenfallsverks

avskrivningar

2350000

2 374 800

24 800

2450000

1000000

-1450000

5120 Avskrivningar på civila

fastigheter:

300000

300000

-

215300

314300

99000

5121 Avskrivningar på civila

fastigheter

300000

300000

215300

314300

99000

5130 Uppdragsmyndighelers

komplemenlkostnader:

127000

127000

123500

123500

5131 Uppdragsmyndighelers

m. fl. komplement-

kostnader

127000

127000

123 500

123.500

-

5140 Övriga avskrivningar:

468950

464246

-4 704

523080

535508

12428

5141 Statens vägverks av-

skrivningar

194050

190905

-3 145

196300

198300

2 000

5143 Avskrivningar på

ADB-utruslning

218800

214500

-4 300

271 750

280000

8250

5144 Avskrivningar pä för-

rådsanläggningar för

civilt totalförsvar

56 100

58841

2741

55030

57 208

2 178

5200 Statliga pensionsavgifter,

netto:

433000

587 000

154000

381000

613000

232 000

5211 Statliga pensionsavgifter,

netto

433000

587000

154000

381000

613 000

232000

5300 Statliga avgifter

53400

53400

53400

53400

-

5311 Avgifter för företags-

hälsovård

53400

53400

-

53400

53400

-

STATSBUDGETENS

TOTALA

INKOMSTER

333426842

332 831486

-595357

341442587

337497712

-3944875

Bilaga

Inkomster på statsbudgeten kalenderåren 19871989 (tusental kronor)

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987 Prognos

1988 Prognos

1989 Prognos

STATENS TOTALA INKOMSTER 1000 Skatter:

1100 Skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse:

1110

Fysiska personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse:

1111

Fysiska personers skall på inkomst, realisationsvinst och rörel­se

1120

Juridiska personers skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse:

1121

Juridiska personers skatt pä inkomst, realisationsvinst och rö­relse

1130

Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse:

1131

Ofördelbara skatter på inkomst, realisationsvinst och rörelse

1140

Övriga inkomstskatler:

1141

Kupongskatt

1142

Ulskiflningsskatt och ersältningsskall

1143

Bevillningsavgift

1144

Lollerivinstskall

1200 Lagstadgade socialavgifter:

1211 Folkpensionsavgift

1221 Sjukförsäkringsavgift, netto

1231 Barnomsorgsavgift

1241 Vuxenutbildningsavgift

1251 Övriga socialavgifter, netto

arbetarskyddsstyrelsens

1271 Inkomster av arbetsgivaravgifter lill

och yrkesinspektionens verksamhet 1281 Allmän löneavgift

1300 Skatt på egendom:

1310

Skatt på fast egendom:

1311

Skogsvårdsavgifter

1312

Fastighetsskatt

1320

Förmögenhetsskatt:

1321

Fysiska personers förmögenhetsskatt

1322

Juridiska personers förmögenhetsskatt

1330

Arvsskatt och gåvoskatt:

1331

Arvsskau

1332

Gåvoskatt

1340

Övrig skatt på egendom:

1341

Stämpelskatt

1342

Skatt på värdepapper

1400 Skatt på varor och tjänster:

1410

Allmänna försäljningsskatter:

1411

Mervärdeskatt 1420

1430     Skatt på specifika varor:

1421

Bensinskatt

1422

Särskilda varuskatter

1423

Försäljningsskatt pä motorfordon

1424

Tobaksskatt

1425

Skatt på spritdrycker

1426

Skatt på vin

1427

Skatt pä malt- och läskedrycker

1428

Energiskatt

1429

Särskild avgift på svavelhaltigt bränsle

1431

Särskild skatt för oljeprodukter m.m.

1432

Kassettskatt

1433

Skatt pä videobandspelare

1434

Skatt på viss elektrisk kraft

326 267428   340747587   342 596625

285478354   301529188   302877901

81 242 638     87 287 333     86 282 000

56735921    57684000    59848000

56735921     57684 000    59848000

21621863    26372000    23931000

21621863

26372000

23 931000

802210

1312000

550000

802210

1312000

550000

2082644

/ 

919333

1953000

21,911 \

187 408

260000

4 253

9000

10000

5285

432

3 000

1833 335

1722493

1680000

58628695

58468217

53482 900

41630589

44045449

45586000

-2 342281

601983

-1391000

9692101

10253 770

10614000

1 137828

1212223

1252 000

-423958

-369973

-4657000

128237

142939

140900

8 806179

2 581826

1938000

14018076

16277418

17 295500

4048560

4 998000

6060000

449803

425 000

460000

3,598757

4 573 000

5 600000

1870507

2691000

2468000

1826068

2 632000

2403 000

44439

59000

65000

1 115577

1472590

1330000

952 845

1 155801

1 125 000

162732

316789

205 000

6 983432

7115828

7437500

3236716

3 169 709

3 125 000

3746716

3 946119

4312500

131588945

139496 220

145 817 501

76104 974

79688000

84000000

76 104 974

79688000

84 000000

45 708488

49248526

50488500

12808857

14818000

15 460000

1018587

966801

1 023 500

1834 930

2 158200

2 357 800

4 278368

4 366000

4400000

5779882

5 945 000

6000000

2.305 068

2 323 934

2.337000

1695 266

1896770

1 969 300

13 056904

14023 000

14031000

-152

500

500

1 458 742

1479761

1489000

127 508

128453

144000

195 920

210897

233 400

1061718

839524

950000

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987 Prognos

1988 Prognos

1989 Prognos

1435 Särskild skalt mot försurning

1440

Överskott vid försäljning av varor med statsmonopol:

1441

AB Vin- &text-indent:0cm'> 1442

Systembolaget ABs inlevererade överskott

1450

Skatt på tjänster:

1451

Reseskatt

1452

Skatt på annonser och reklam

1453

Totalisatormedel

1454

Skatt på spel

1460

Skall på vägtrafik:

1461

Fordonsskatt

1462

Kilometerskatt

1470

Skatt på import:

1471

Tullmedel

1480

Övriga skatter på varor och tjänster:

1481

Övriga skatter pä varor och tjänster

2000 Inkomster av statens verksamhet:

2100 Rörelseöverskott:

2110

Affärsverkens inlevererade överskoll:

2111

Postverkets inlevererade överskott

2112     Televerkels inlevererade överskott

2113

Statens järnvägars inlevererade överskott

2114

Luftfartsverkets inlevererade överskott

2115     Affärsverket FFVs inlevererade överskott

2116

Statens vatlenfallsverks inlevererade överskott

2117

Domänverkets inlevererade överskott

2118

Sjöfartsverkets inlevererade överskott

2120

Övriga myndigheters inlevererade överskott:

2121

Statens vägverks inlevererade överskott

2122

Sjöfartsverkets inlevererade överskott

2123

Inlevererat överskott av uthyrning av ADB-utrustning

2130

Riksbankens inlevererade överskoll:

2131

Riksbankens inlevererade överskott

2150

Överskon från spelverksamhel:

2151

Tipsmedel

2152

Lotterimedel

2200 Överskott av statens fastighetsförvaltning:

2210

Överskott av civil faslighelsförvaltning:

2211

(överskott av kriminalvårdsstyrelsens fastighetsförvaltning

2214

Överskott av byggnadsstyrelsens fastighetsförvaltning

2215

Överskott av generaltullstyrelsens fastighetsförvaltning

2300

2310.

2320

2311

2313

2314

2316

2317

2318

2319

2321

2322

2323

2324

2325

2326

2327

2330

Ränteinkomster:

Räntor på näringslån: Räntor på lokaliseringslån Ränleinkomsler på statens avdikningslån Ränteinkomster på lån till fiskerinäringen Ränleinkomsler på vattenkraflslån

Ränteinkomster pä luftfartslån

r>;;_..:_T---- . s jtgtens lån lill den mindre skeppsfarten

krnftlpHninacInn

D or,töir,lr,rv,ct.r  ro   1 iiftfa r) c 1 Q n

Ränteinkomster pä siaiciis lan un u( Ränteinkomster pä kraftledningslän

D Qr,toir,L'r,rv,ct.ir  r,Q   c lr,e,/,Tl o r,

ivameinKOUisici pa Kiaiiieuniiigsian Ränteinkomster på skogsväglån Räntor pä övriga näringslån. Kammarkollegiet Räntor på övriga näringslän. Lantbruksstyrelsen Räntor på televerkets statslån Räntor pä postverkets statslän Räntor på affärsverket FFV:s statslån Räntor pä statens vattenfallsverks statslän Räntor på bostadslån:

86890

91686

93000

290895

340000

340000

149263

200 000

200000

141632

140000

140000

1674238

1804 693

1943000

393 364

362 282

409500

717 293

794028

864000

448 869

532845

549,500

114712

115 538

120000

5 258595

5 715 000

6227000

3 167 469

3 505 000

3 922000

2091 126

2210000

2 305 000

2551755

2 700000

2819000

2 551755

2 700000

1

2 819000

/

29832819

1 29866737

1 31879351

11779253

9835 611

7 981610

3595811

2 725482

1340480

48289

45 209

45 210

296 243

_____  1

241999

193 600

161431

184969

235 000

17 706

123 000

.53000

2 904091

2056 200

600000

168052

5 300

167 800

-

68805

45 870

116475

134839

132330

37 153

79989

49330

23 573

-

-

55 749

.54 850

83000

5841319

4000000

4000000

5 841319

4000000

4000000

2225648

2 975290

2508800

1 273 896

1892 052

1417 300

951752

1 083 238

1091500

529079

537368

735 500

529079

537368

735500

All-i

500

500

522741

536 868

735 000

1615

-

-

10823268

11585951

14598629

737568

1929045

2 787894

222440

L50244

145 000

206

210

100

4 350

8,541

6110

171

207

164

2 265

l,'i96

28

11866

1

17 269

7211

1

38

52

41

179.343

216101

150000

2.543

4 325

3 170

267 120

367 290

244 860

47225

45 210

45 210

-

18000

36000

-

1 100000

2 1.50000

7139585

6 835 166

7300485

20

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987 Prognos

1988 Prognos

1989 Prognos

2331

Ränteinkomster på egnahemslän

2332

Ränteinkomster pä lån för bostadsbyggande

2333

Ränteinkomster pä lån för bostadsförsörjning för mindre be­medlade barnrika familjer

2334

Räntor pä övriga bostadslän. Bostadsstyrelsen

2340

Räntor på studielån:

2341

Ränteinkomster pä statens lån för universitetsstudier och garan­tilån för studerande

2342

Ränteinkomster på allmänna studielån

2350

Räntor på energisparlån:

2351

Räntor på energispariän

2360

Räntor på medel avsalla lill pensioner:

2361

Ränteinkomster pä medel avsatta till folkpensionering

2370

Räntor på beredskapslagring:

2371

Räntor på beredskapslagring och förrådsanläggningar 2380, ..

2390     Övriga ränteinkomster:

2381 Ränleinkomsler på län lill personal inom utrikesförvaltningen m.m.

2383

Ränteinkomster på statens bosällningslån

2384

Ränteinkomster på lån för kommunala markförvärv

2385

Ränteinkomster på län för studentkäriokaler

2386

Ränteinkomster pä lån för allmänna samlingslokaler

2389 Ränteinkomster på län för inventarier i vissa specialbostäder

2391

Ränteinkomster pä markförvärv för jordbrukels rationalisering

2392

Räntor på intressemedel

2394

Övriga ränteinkomster

2395

Räntor pä särskilda räkningar i riksbanken

2396

Ränteinkomster på det av byggnadsstyrelsen förvaltade kapita­let

2400 Aktieutdelning:

2410

Inkomster av statens aktier:

2411

Inkomster av statens aktier

2500 Offentligrättsliga avgifter:

2511 Expeditionsavgifter

2514 Elevavgifter vid styrelsen för värdartjänst

2517

Trafiksäkerhetsavgift

2518

Fyravgifter, farledsvaruavgifter

2519

Skeppsmätningsavgifter

2521

Fartygsinspeklionsavgifter

2522

Avgifter för granskning av filmer och videogram

2523

Avgifter  för  särskild   prövning  och   fyllnadsprövning   inom skolväsendet

2524

Avgifter vid statens jordbruksnämnd

2525

Avgifter för växtskyddsinspektion

2527

Avgifter för statskontroll av krigsmaterieltillverkning

2528

Avgifter vid bergsstaten

2529

Avgifter vid patent- oeh registreringsväsendel

2531

Avgifter för registrering i förenings m. fl. register

2532

Utsökningsavgifter

2533

Avgifter vid statens planverk

2534

Vissa avgifter för registrering av körkort och motorfordon

2535

Avgifter för statliga kreditgarantier

2536

Lotteriavgifter

2537

Miljöskyddsavgift

2538

Miljöavgift på bekämpningsmedel och handelsgödsel

2539

Täklavgift

2541

Avgifter vid tullverket

2542

Patientavgifter vid tandläkarutbildningen

2543

Skatteutjämningsavgifl

7 138860

6834700

7 300000

220

199

185

504

267

300

30211

16693

9110

11

78

110

30134

16615

9000

360166

377945

380000

360 166

377 945

380000

5 786

10000

5000

5 786

10000

5000

945 101

866822

796000

945 101

866822

796000

1604851

1550280

3320140

146

531

10

1258

2500

900

324

1

-

-

80

50

13 388

13710

15 000

3409

43

180

1521

2 827

2000

18648

34 288

25000

166920

141 300

100000

-

-

1 780000

1399237

1355000

1397 000

531933

549942

490000

531 933

549942

490000

531933

549942

490000

4388077

5295363

5606942

517 150

464602

491 700

20

-

-

56423

52 920

54 383

292 360

-

-

1687

_

3 773

-

_

2 880

3 005

3 700

1380

1651 -9

1460

2

_

-

3

1

3 103

3 199

3 020

93 896

84 969

84175

26055

28068

27700

89124

97612

94 000

742

523

580

134 106

147874

150 700

128991

1,30620

127 480

3213

3 229

3 200

21506

26 093

25 100

92 198

124 149

95 500

10 376

10549

10600

42022

91503

98000

13688

14 438

11300

2845 650

3 987 771

4 299124

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987

1988

1989

Prognos       Prognos       Prognos

2544

Avgifter i ärenden om lokala kabelsändningar

2545

Närradioavgifler

2546

Avgifter vid registrering av fritidsbålar

2600 Försäljningsinkomster:

2611

Inkomster vid kriminalvården

2612

Inkomster vid statens rättskemiska laboratorium

2616

Försäljning av sjökort

2617

Lotsavgifter

2619 Inkomster vid riksantikvarieämbetet

2624

Inkomster av uppbörd av felparkeringsavgifler

2625

Utförsäljning av beredskapslager

2626

Inkomster vid banverket

2700 Böter m.m.:

2711

Restavgifler

2712

Bölesmedel

2713

Vattenföroreningsavgift

2800 Övriga inkomster av statens verksamhet:

2811 Övriga inkomster av statens verksamhet

3000 Inkomster av försåld egendom

3100 Inkomster av försålda byggnader och maskiner m. m.:

3110 Affärsverkens inkomster av försålda fastigheter och maskiner: 3113 Statens järnvägars inkomster av försålda fastigheter och maski­ner

3115

Affärsverket FFVs inkomster av försålda fastigheter och maski­ner

3116

Slatens vatlenfallsverks inkomster av försålda fastigheter och maskiner

3120

Civila myndigheters inkomster av försålda byggnader och ma­skiner:

3121

Kriminalvårdsstyrelsens inkomster av försålda byggnader och maskiner

3122

Vägverkels inkomster av försålda byggnader och maskiner

3123

Sjöfartsverkets inkomster av försålda byggnader och maskiner

3124

Statskontorets inkomster av försålda datorer m.m.

3125

Byggnadsstyrelsens inkomster av försålda byggnader

3126

Generaltullstyrelsens inkomster av försålda byggnader och ma­skiner

3200 Övriga inkomster av markförsäljning:

3211 Övriga inkomster av markförsäljning

3300 Övriga inkomster av försåld egendom:

3311

Inkomster av statens gruvegendom

3312

Övriga inkomster av försåld egendom

4000 Återbetalning av lån:

4100 Återbetalning av näringslån:

4110

Återbetalning av indiistrilån:

4111

Återbetalning av lokaliseringslån 4120 Återbetalning av jordbrukslån:

4122

Återbetalning av statens avdikningslån

4123

Återbetalning av län lill fiskerinäringen

4130

Aterbelalning av övriga näringslån:

4131

Återbetalning av valtenkraftslån 4132. Återbetalning av luflfartslån

4133

Återbetalning av statens län till den mindre skeppsfarten

4134

Återbetalning av kraftledningslån

4135

Återbetalning av skogsväglån

4136

Återbetalning av övriga näringslän. Kammarkollegiet

4917

7 328

9724

2815

2516

2 745

-

12750

12750

1008142

1065946

1596140

136552

163 621

170000

11424

8364

9380

4784

_

34902

-

-

300

356

300

32623

74 500

59500

787 557

819105

456960

-

-

900000

436425

500846

470530

234 551

294437

271780

201 772

206293

198 200

102

116

550

336642

495710

400000

336642

495 710

400000

661066

81824

42900

170032

59252

18900

159555

47357

10000

14876

25000

10000

5 663

2000

-

139016

20 3.57

-

10477

11895

8900

371

400

400

3 139

3 495

3 500

68

-

-

20

-

-

6994

8000

5 000

-115

-

-

5 738

1572

2000

5 738

1 572

2000

485296

21000

22000

206,54

21000

22000

464642

-

-

6063168

5622 842

5164015

1189053

463919

315986

490726

144300

115000

490726

144 300

115000

27095

24515

14995

557

20

150

26538

24495

14 845

671232

295 104

185 991

213

278

264

37786

2409

188

33468

23 999

13 607

22

-

-

73

82

 82

116008

143710

120000

22

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.4

1987

1988

1989

Prognos        Prognos        Prognos

Återbetalning av övriga näringslån, Lantbruksstyrelsen Återbetalning av tidigare infriade statliga garantier

Återbetalning av bostadslån m. m.:

Återbetalning av lån till egnahem Återbetalning av lån för bostadsbyggande Återbetalning av län för bostadsförsörjning för mindre bemedla­de barnrika familjer Återbetalning av övriga bostadslän. Bostadsstyrelsen

Återbetalning av studielån:

Återbetalning av slatens lån för universitetsstudier och garan-

tjlån för studerande

Återbetalning av allmänna studielån

Återbetalning av studiemedel

Återbetalning av energisparlån:

Återbetalning av energisparlån

Återbetalning av övriga lån:

Återbetalning av län till  personal inom utrikesförvaltningen

m. m.

Återbetalning av lån till personal inom biståndsförvaltningen

m. m.

Återbetalning av lån för kommunala markförvärv

Återbetalning av lån för studentkäriokaler

Återbetalning av län för allmänna samlingslokaler

Återbetalning av utgivna slarllån och bidrag

Återbetalning av u-landslän

Återbetalning av statens bosättningslän

Återbetalning av län för inventarier i vissa specialbostäder

Återbetalning av lån för svenska FN-styrkor

Återbetalning av övriga län

4137 4138

4200

4211 4212 4213

4214

4300

4311

4312 4313

4400

4411

4500

4511

4512

4513 4514 4515 4516 4517 4519 4521 4525 4526

5000 Kalkylmässiga inkomster:

5100 Avskrivningar:

5110 Affärsverkens avskrivningar:

5113

Statens järnvägars avskrivningar

5114

Luftfartsverkets avskrivningar

5115

Affärsverket FFVs avskrivningar

5116

Statens vatlenfallsverks avskrivningar

5120

Avskrivningar på civila fastigheter:

5121

Avskrivningar på civila fastigheter

5130

Uppdragsmyndighelers komplemenlkostnader:

5131

Uppdragsmyndigheters m.fl. komplement kostnader

5140

Övriga avskrivningar:

5141

Statens vägverks avskrivningar

5142

Sjöfartsverkets avskrivningar

5143

Avskrivningar på ADB-utrustning

5144

Avskrivningar pä förrådsanläggningar för civilt totalförsvar

5200 Statliga pensionsavgifter, netto

5211 Statliga pensionsavgifter, netto

5300 Statliga avgifter

5311 Avgifter för företagshälsovård

1983

2721

1850

481 679

121905

50 000

2424025

2 995 600

3000614

1

-

14

2418696

2 994 600

3 000000

776

1000

600

4 552

-

-

1614503

1724 884

1423 145

66

223

145

13 362

9961

9000

1601075

1714700

1414000

310915

299590

300000

310915

299 590

300000

524672

138849

124 270

2 767

2 188

100

2 10487

59

:

153

220

170

7908

6825

6000

16,03

15 604

15000

17 125

17781

-

6817

12 500

4 000

3 4.59

1928

2000

46734

29944

49000

412717

51 800

48000

4232021

3 646996

2632458

3463875

2737 222

2005058

2555654

1809413

/ 

027000

84431

26000

27000

136 261

-

-

77633

85 013

-

2 2.57 329

1698400

1000000

279112

300000

314300

279112

300000

314,300

116544

135357

123500

116 544

135 357

123 500

J/2565

492452

540258

251794

219111

203 050

24 149

-

-

180,371

214 500

280000

56 251

58841

57 208

768 146

856374

574000

768146

856 374

574000

53400

53400

-

53 400

53 400

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988

23

Bilaga 1.5

Beräkningar för anslaget räntor på statsskulden, m.m., budgetåret 1988/89

Sammanfattning av riksgäldskontorets beräkningar   p- '987/88:150

för anslaget räntor på statsskulden, m. m.

' '

Inledning

I regeringens proposition 1987/88: 100 med förslag till statsbudget för bud­getåret 1988/89 upptogs under utgiftsanslaget Räntor på statsskulden, m. m. ett preliminärt beräknat belopp på 54 miljarder kr. Någon inkomsl-och utgiftsslal rörande anslaget i fråga presenterades inle. I bilaga 18 till budgetpropositionen 1988 erinrades bl. a. om att under senare år förslaget i budgetpropositionerna reviderats i komplelteringspropositionerna och alt därför avsikten var alt på grundval av beräkningar från riksgäldskontoret återkomma lill riksdagen i komplelleringspropositionen med förslag till beräkning av anslag för statsskuldräntorna avseende budgelåret 1988/89.

Nedan redovisas riksgäldskonlorets förslag till Räntor på statsskulden, m.m. budgelåret 1988/89 (bilaga). Riksgäldskonloret har också lämnat en beskrivning av statens upplåningsbehov och statsskuldens kostnader några år bakåt i tiden saml en förnyad beräkning av statsskuldens räntekostnader m. m. för innevarande budgetär. En sammanfattning av riksgäldskonlorets skrivelse lämnas nedan.

Redovisningsprinciper, m.m.

Riksgäldskontorets redovisning gentemot statsbudgeten sker i huvudsak enligt den s. k. utgiflsprincipen. En ränteutgift redovisas således i sin helhet vid förfallotidpunkten oavsett om utgiften avser en kostnad hänför­lig till också annan redovisningsperiod. (För att även belysa hur räntorna m.m. fördelat sig efter periodisering till de perioder de koslnadsmässigl tillhör har en sammanställning gjorts på sid. 7 avseende budgetåren 1983/84-1986/87.)

En ylleriigare anpassning till den nämnda utgiftsprincipen kommer atl ske den I juli 1988 då en ändring genomförs av bokföringsprinciperna avseende upplåningen mol statsskuldväxlar (prop. 1987/88: 100, bilaga I, sid. 47). Ändringen innebär all ränteutgifterna avräknas mol budgelen i samband med atl växlarna förfaller till betalning och inle som f. n.., då de ges ut. Omläggningen innebär en bättre överensstämmelse med övrig redo­visning av ränteutgifter som t.ex. för riksobligationer. Därmed dämpas även de periodiseringseffekler avseende ränteutgifterna på statsbudgeten som tidigare uppkommit vid förändring av andelarna av olika upplånings­former mellan budgetåren. Detta har också inneburit ökad osäkerhet vid beräkning av räntekostnaderna för ell visst budgetår, eftersom inte bara del totala lånebehovet och genomsnittlig räntesats ulan också upplåning­ens fördelning på låneinslrument påverkat dessa. Omläggningen fr. o. m. budgetåret 1988/89 av principerna för redovisnig pä statsbudgeten av stats-skuldväxelräntorna medför en positiv engängseffekl på statsbudgeten be­räknad till ca 7,5 miljarder kronor.

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.5

Slatens lånebehov bestäms dels av statsbudgetens ulfall, dels av fakto- Prop. 1987/88: 150 rer som ligger utanför statens budget. Del av riksrevisionsverkel redovisa- Bilaga 1.5 de budgelulfallel, som bygger pä myndigheternas redovisningar av stats­budgetens inkomster och utgifter är inle identiskt med upplåningsbehovel. Detta fram- kommer av de kassamässtga belalningsrörelserna på statsver­kets checkräkning - skillnaden mellan inbetalningar och utbetalningar. På statsverkets checkräkning sker också iransaklioner som inte redovisas på statsbudgeten.

Riksgäldskonlorets egen verksamhel medför också uppläningsbehov. Det gäller bl. a. kreditgivning till vissa affärsverk och myndigheter saml transaktioner av dispositiv karaklär som påverkar upplåningens (statsskul­dens) slorlek, t. ex. uppköp av statsobligationer.

Statens lånebehov (netto) och statsskuldens utveckling 1976/77-1986/87

Statens lånebehov (netto) har under de senaste budgetåren minskal kraf­tigt. Från en högsta nivå 1982/83 på 88 miljarder kronor sjönk det för de båda följande budgetåren till 75 och 72 miljarder kronor och under de båda senaste budgetåren - 1985/86 och 1986/87 - har neltolånebehovet minskat med runt 30 miljarder kronor vart och ell av åren. Budgetåret 1986/87 blev neltolånebehovet endast 13,2 miljarder kronor, varav för statsverket 6,5 miljarder kronor. Lånebehovet minskade då bl. a. till följd av inbetalning av tillfällig förmögenhelsskall för försäkringsbolag m. fl. (engångsskatten) med 7,9 miljarder kronor, vilket dock inle påverkade budgetsaldol.

Tabell 1    Statens länebehov (netto) budgetåren 1976/77-1986/87. Miljarder kronor.

Stats-

Riksgälds-

Länebehov

Upplån

ing

Kassa-

verket'

kontoret

(netto)

(slatssk förändri

nid­ing) varav utom landet

förändring

1976/77

10.6

0,2

10,8

13,6

4,9

2,8

1977/78

24,7

0.9

25.6

22,9

6,1

-2.7

1978/79

35,9

-0,4

35.5

33,8

3,7

-1,7

1979/80

51,5

1,3

52,8

53,0

17,2

0,2

1980/81

60,8

0,3

61,1

60,9

14,6

-0,2

1981/82

67,6

-0,9

66,7

66.7

15,8

-

1982/83

86,6

1,1

87,7

87.6

18,9

-0.1

1983/84

75,1

0,2

75.3

75,3

21,5

-

1984/85

73.5

-1.4

72,1

76.8

36,1

4,7

1985/86

43,8

-2.6

41,2

36,6

-18,6

-4.7

1986/87

6,5-

6,7-'

13,2

13,2

7,8

-

' Saldot av betalningsströmmarna på statsverkets checkräkning.  I detta belopp ingår inbetalning av tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbo­lag m. fl.med 7,9 miljarder kronor. ' Varav 3.9 miljarder kronor för uppköp av statsobligationer emitterade i utlandet.

I uppgifterna för "statsverket" ingår utgifterna för räntor på statsskul­den och även realiserade valutaföriuster och valulavinsler. Valuladifferen-ser realiseras och bokförs på statsverkels checkräkning (statsbudgeten)

när utlandslån löses in och utgör skillnaden mellan lånets bokförda värde,     Prop. 1987/88: 150 vilket åsätts enligt valutakursen vid upplåningslillfällel, och värdet vid     Bilaga 1.5 återbetalningstillfället.

Budgetåret 1985/86 minskade utlandsskulden med 18,6 miljarder kronor. Under budgelåret 1986/87 ökade utlandsskuldens bokförda värde dock tillfälligt med 7,8 miljarder kronor. Sell över kalenderåren 1986 och 1987 uppgick netloamorleringen av utlandsskulden till 8,3 resp. 2,1 miljarder kronor. Upplåningen har alliså skett i enlighet med normen att slalen inle skall neltolåna utomlands.

I tabell I redovisas också kassaförändringar m. m. Under budgetåret 1984/85 ökade kassorna med 4,7 miljarder kronor. Orsaken härtill var en omfattande utlandsupplåning under första halvåret 1985, som tillsammans med den inhemska upplåningen temporärt översteg brultofinansieringsbe-hovet, dvs. budgetunderskott och förfallande lån.

I tabell 2 visas bl. a. neltoupplåningsbehovet exkl. räntor på statsskul­den och realiserade valutaförluster. Neltoupplåningsbehovet exkl. stals­skuldräntor och valutaförluster ökade kraftigt under slulet av 1970-talet för att i början av 1980-lalet uppgå till inemot 40 miljarder kronor. Mellan budgetåren 1982/83 och 1983/84 sjönk det med nära 25 miljarder kronor till ca 15 miljarder kronor. Denna utveckling har fortsatt och medfört alt ugiftsöverskotlet (upplåningsbehovel) exkl. stalsskuldräntor och realise­rade valutaförluster förbytts i inkomstöverskoll som för de båda senaste budgetåren uppgått lill 25 resp. 51 miljarder kronor.

Tabell 2   Lånebehov exklusive utgifter för räntor på statsskulden och för realiserade valutaförluster, m.m. budgetåren 1976/77-1986/87. Miljarder kronor.

. Låne-

Räntor

Realise-

Lånebehov

behov

pä stats-

rade va-

exkl räntor

(netto)

skulden m. m.

lutaför­luster (netto)

på stats­skulden och realiserade valutaförluster

1976/77

10,8

5,4

_

5,4

1977/78

25,6

6,9

-

18,7

1978/79

35.5

8,8

0,0

26.7

1979/80

52,8

14,5

0,0

38,3

1980/81

61,1

22,9

0,9

37,2

1981/82

66,7

:26,3

1,4

39,0

1982/83

87,7

43,9

4,3

39,5

1983/84

75,3

52,8

7,6

14,9

1984/85

72,1

60,7

14,5

-    3,1

1985/86

41,2

62,3

4.2

-25,3

1986/87

13,2

62,2

1,6

-50,6

' I delta belopp ingår inbetalning av tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbo­lag m. fl.med 7,9 miljarder kronor.

Den 30 juni 1987 uppgick den bokförda statsskulden till 609,2 miljarder kronor. Därav utgjorde utlandsskulden 128,3 miljarder kr. Av tabell 3 framgår statsskulden uttryckt som andel av BNP. I tabellen anges vidare utlandsskuldens slorlek värderad både lill de valutakurser som rådde då lånen togs upp och lill de som rådde vid slulel av respektive budgetår.

ti    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.5

Tabell 3    Statsskulden vid slutet av budgetåren 1976/77 - 1986/87. Miljarder kronor.     Prop. 1987/88:150

Bilaga 1.5

Lån inom

Lån i ullandel

Totalt

landet

I bokför-

1 aktu-

1 bokför-

1%

I aktu-

1%

da vär-

ella

da vär-

av BNP

ella

av BNP

den

värden

den

värden

1916/11

77,2

5,1

5,1

82,3

23

82,3

23

1977/78

94,0

11,2

11,7

105,2

27

105,7

27

1978/79

124,2

14,9

14,9

139.1

32

139,1

32

1979/80

160.0

32,1

31,9

192.1

39

191.9

39

1980/81

206.3

46,7

50,9

253.0

46

257,2

47

1981/82

257,2

62,5

75,0

319.7

53

332.2

55

1982/83

325,9

81,4

111,7

407,3

62

437,6

66

1983/84

379,7

102,9

128.8

482.6

64

508,5

68

1984/85

420,4

139.1

157,5

559,5

68

577,9

70

1985/86

475,5

120,5

122,6

596,0

66

598.1

66

1986/87

481,0

128,3

123,9

609,2

65

604,9

65

Statsskuldens kostnader 1983/84-1986/87

I takt med statsskuldens ökning har utgifterna för densamma stigil. Från att ha uppgått till ca 8% av de totala slatsulgiflerna budgetåret 1979/80 ökade andelen för räntor pä statsskulden m.m. till ca 23% budgetåret 1984/85. Budgetåret 1986/87 var andelen 19%.

Den ojämföriigt största utgiftsposten på anslaget Räntor på statsskulden, m. m. utgörs av ränteutgifterna. En annan stor utgiftspost har varil realise­rade valutaförluster., För budgetåret 1984/85 var valutaförlusterna t. o. m. större än räntebetalningarna på utlandslånen. Förutom utgifter för räntor och valutaförluster förs på nämnda anslag också utgifter för provisioner och avgifter m. m. Vidare redovisas även vissa inkomster, främst ränlein­komsler från riksgäldskontorets ullåningsverksamhet. I tabell 4 belyses ulvecklingen för stalsskuldräntorna m. m. Till dessa utgifter för statsskul­den och dess hantering kommer utgifter som finansieras genom andra anslag på statsbudgeten, bl. a. riksgäldskonlorets förvaltningskostnader och vissa emissionskostnader (jfr. riksgäldskonlorets verksamhetsberät­telse för budgelåret 1986/87).

Tabell 4    Räntor på statsskulden m. m.

Miljarder kronor

Budgetår

1983/84

1984/85

1985/86

1986/87

Räntor på inhemska lån

Räntor pä utländska lån

Valutaföriuster (netto)

Provisioner

Övrigt (inkomsträntor m. m.)

Summa

39,9

12,2

7,6

0,8

-0,1

60,4

45,7

14,0

14.5

1,1

-0,1

75,2

49,0

12,5

4.2

1.2

-0,4

66,5

51,4

10,0

1,6

0,8

0,0

63,8

Den främsta orsaken till den avtagande ökningstakten i ränteutgifterna är det kraftiga räntefall som skedde under 1985/86 saml minskade nelto-upplåningsbehov till följd av sjunkande budgetunderskott. Den stora ök­ningen av redovisade valutaförluster budgetåret 1984/85 är en följd av

omfattande förtida återbetalningar av utlandslän och refinansiering mot    Prop. 1987/88: 150 nya lån med lägre lånekostnader. Då de äldre lånen varil bokförda lill     Bilaga 1.5 upplåningskurser och refinansiering skell lill högre kurs har slora valuta­förluster uppkommit i bokföringen, vilka redovisats över statsbudgeten.

Del har tidigare nämnts all ränteutgifterna m.m. redovisas gentemot statsbudgeten enligl den s. k. utgiflsprincipen, dvs. i sin helhet vid förfallo-lidpunkten oavsett om kostnaden också är hänförlig lill annan redovis­ningsperiod. 1 tabell 5 har ränteutgifterna m. m. fördelals lill de perioder som de koslnadsmässigl tillhör. Periodisering av valutadifferenser (valuia-föriuster/valutavinsler) har skett på den totala utländska skulden genom all jämföra hur skillnaden mellan skuldens bokförda och aktuella värde har utvecklats under respektive budgetår. Provisioner och inkomsträntor m. m. har med hänsyn till deras begränsade slorlek inte periodiserats.

Tabell 5    Räntor på statsskulden m. m., periodiserade belopp.

Miljarder kronor.

Budgetår

1983/84

1984/85

1985/86

1986/87

39,6

46,6

52,7

50,6

12.1

13.7

11.4

10.4

3.4

10.1

-12,1

-4,0

0.7

1.0

0,8

0,8

Räntor på inhemska lån Räntor på utländska län Valutaföriuster (netto) Övrigt

Summa

55,8

71,4

52,8

57,8

En jämförelse mellan de båda tabellerna visar relativt god överensstäm­melse mellan de bokförda och de periodiserade ränteutgifterna för de utländska lånen. Delta är också fallet för de inhemska lånen med undanlag för budgelåret 1985/86 då de periodiserade utgifterna är 3,7 miljarder kronor större än de redovisade utgifterna. En av orsakerna härtill är att delar av under tidigare budgetär bokförda ränteutgifter för statsskuldväx­lar med 540 och 720 dagars löplider periodiserats lill 1985/86. En anna orsak är all under 1985/86 emitterades en slor volym riksobligalioner med faktisk första ränteutgift under 1986/87, men vid periodisering en stor del av räntebeloppet hänförligt till budgetåret 1985/86. De stora periodiserings-effeklerna svarar valuiadifferenserna för. Delta hänger samman med all förändringar av valutakurserna värde- och koslnadsmässigl påverkar hela utlandsskulden medan de anslagsmässigt endasl påverkar valuiadifferen­serna på de lån som återbetalats under ell budgetår. Förändringar av valutakurserna får därmed elt snabbare genomslag på de periodiserade än på de redovisade valuiadifferenserna. Så 1. ex. medförde den relativt höga dollarandelen i skulden och dollarkursens fall från mitten av 1985 stora periodiserade valutavinster under budgelåret 1985/86. Samlidigl medförde den omfattande återbetalningen av dollarlån atl den anslagsmässiga redo­visningen mol budgelen visade valutaförluster.

Räntekostnader m. m. 1987/88 och 1988/89

Anslaget Räntor på statsskulden, m. m. har i slalsbudgelen för budgetåret 1987/88 upplagils till 60 miljarder kronor och i budgetpropositionen 1988

har för budgelåret 1988/89 upptagits etl beräknat belopp av 54 miljarder    Prop. 1987/88: 150

kronor.

Bilaga 1.5

Tabell 6

Budgetär

1987/88

1988/89

Enl stats- Reviderad    Budget-        Reviderad budgeten   beräkning    prop. 1988   beräkning

50,5

48.6

43,9

43.2

9,7

9,9

9.9

9.6

-0,2

-3,9

0.2

0.2

Räntor pä inhemska län m. m Räntor pä utländska län Valutaföriuster

Summa

60,0

54,6

54,0

53,0

Budgelåret 1987/88

En förnyad beräkning av räntor på statsskulden m. m. visar att utgifterna för budgetåret 1987/88 blir mindre än vad som angetts i slalsbudgelen, 54,6 miljarder kronor mol i statsbudgeten 60 miljarder kronor.

Vad beträffar räntor på inhemska lån, m. m. beräknas dessa minska med 1,9 miljarder kronor. Minskningen beror framför allt på att upplåningsbe­hovel för innevarande budgetår nu beräknas bli lägre än vad som antogs i slalsbudgelen i mitten av maj 1987.

Vad beträffar räntorna för den utländska upplåningen beräknas nu dessa öka frän 9,7 miljarder kronor till 9,9 miljarder kronor främsl på grund av övergång från röriig lill fast ränta med pä längre sikt lägre räntekostnader som följd. Realiserade valulavinster beräknas öka frän 0,2 miljarder kro­nor lill 3,9 miljarder kronor beroende på förtidsinlösen av län i större utsträckning än som tidigare planerats.

Budgetåret 1988/89

För budgetåret 1988/89 beräknas utgifterna för räntor på statsskulden, m. m. till 53 miljarder kronor, vilkel är I miljard kronor mindre än vad som beräknades i budgetpropositionen.

Ränteutgifterna för den inhemska upplåningen beräknas minska med 5,4 miljarder kronor jämfört med innevarande budgetår. Den tidigare nämnda omläggningen av redovisningen av slalsskuldväxelränlorna innebär emel­lertid alt ränteutgifterna engångsvis beräknas minska med 7,5 miljarder kronor. Ulan denna förändring skulle således ränteutgifterna för den in­hemska upplåningen ha ökat med 2,1 miljarder kronor mellan budgetåren. Beräkningen utgår från ell netloupplåningsbehov för budgelåret 1988/89 pä ca 20 miljarder kronor. Om lill neltouppläningsbehovel läggs under 1988/89 förfallande lån - varav ränlelöpande obligationslän 21 miljarder kronor, riksobligationslån 20,3 miljarder kronor, premielån 2,6 miljarder kronor, sparobligalionslån ca 12 miljarder kronor, slalsskuldväxlar ca 100 miljar­der kronor - uppkommer ell inhemskt brultoupplåningsbehov i storleks­ordningen 175 miljarder kronor budgetåret 1988/89.

Ränteutgiflerna för utländska län beräknas mellan budgetåren 1987/88 och 1988/89 minska med 0,3 miljarder kronor. Della beror främst på effekten av lägre räntesatser efter refinansiering av äldre lån.

Känslighetsanalyser

Prop. 1987/88: 150

Slatsskuldränlornas storlek är självfallet i hög grad beroende av ränte-     D'läga t.5 nivån. Upplåningens inriktning på olika läneinslrumenl är också av bety­delse. Kalkyleringen av ränleutgiflerna avseende såväl budgetåret 1987/88 som budgetåret 1988/89 har skett utifrån räntenivån i mitten av mars 1988.

För all belysa känsligheten i beräkningarna kan del vara av intresse all någol närmare redovisa effekterna av ändrad räntenivå m. m. En föränd­ring i räntenivån slår givetvis inle omedelbart igenom på hela statsskulden ulan endasl på låneformer med rörlig ränta och på nyupplåningen. Efter hand fär förändringen effekt på upplåning som sker för atl omsätta förfal­lande lån med bunden ränta och pä obligationslån med s. k. ränlejusle-ringsklausul allteftersom dessa konverteras att löpa med ny räntesats.

En förändring av räntenivån med en procentenhet frän den I juli 1988 skulle för inhemska lån betyda en förändring i ränteutgiflerna för budget­året 1988/89 - under i övrigt oförändrade förhållanden vad gäller upplå­ningens slorlek och dess inriktning på olika låneinslrument med ell belopp i slorleksordningen 0,6 miljarder kronor. På lite sikl blir effekten givelvis större. Exempelvis innebär en procentenhets förändrad räntenivå för brultouppläningen l988,/89 att de inhemska ränteutgifterna förändras med 2,2 miljarder kronor. Den största delen härav, 1,6 miljarder kronor, påverkar dock först budgetåret 1989/90.

Vad beträffar räntor för de utländska lånen skulle en ränteförändring med en procentenhet frän den I juli 1988 leda lill alt ränleutgiflerna, under i övrigt oförändrade förhållanden, förändras med 0,4 miljarder kronor för budgelärel 1988/89. Valutakursernas ulveckling har belydelse både för ränteutgifter och för realiserade valutaförluster och valutavinster. En för­ändring av dollarkursen med 10 öre från beräkningslagandet om 5:99 kr per dollar påverkar ränteutgifterna med cirka 65 milj. kr. och valutaförlusterna med ca 5 milj. kr. för budgetåret 1988/89.

Bilaga

Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.5

Förslag till räntor på statsskulden, m. m. budgetåret 1988/89

Utgifter

Kr.

18481000000

10239000000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

22000000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

300000000

3 500000000

90000

8000

1000

608 702000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

43 380801000

[REDACTED_PERSONNUMMER]

600000000

1000

1000

600002000

425000000

282 000000

6500000

5 500000

100000

719100000

Summa

54299 903 000

A.    Räntor på statsskulden a.     Räntor på upplåning inom landet I.   Räntor på räntelöpande obligationslån, förslagsvis

Ränta på riksobligationer,/ör.?/rtgiv/.

Vinster på premieobligationslån,/o/i/agivw

Ränta på staisskuldförbindelser,/o«/rtg.yv7i

Ränta på sparobligalioner/ör.?/flgiv/.s

m. för-

Ränta på lån hos slalsinslitutioner och fonder, m.

slagsvis

Ränta på allemanssparandel,/öw/flgi-w'.!-

Ränta på köpeskillningen för fastigheten nr I i kv. Lejonet i

Stockholm

9. 10. 

II. 

12.

Ränta på konung Carl XIII:s hemgiftskapilal

Ränta på kortfristig upplåning hos banker m. fl., förslagsvis

Ränta på skattkammarväxlar,//';'/.*-

Ränta på slalsskuldväxlar,/ö/-.s/rtgiv/i

b.

Ränta på upplåning i utlandet, förslagsvis

B.    Valutaförluster, kapitalrabatter m. m.

1.    Valutaförluster, förslagsvis

2.

Kapitalrabatter, förslagsvis

3.

Kursförluster, förslagsvis

C.    Diverse ulgifier

1.

Försäljningsprovisioner m. m., förslagsvis

2.

Inlösningsprovisioner m. m., förslagsvis

3.

Kostnad för börsnotering av obligationslån,/öM/ng.sv/.?

4.

Dragningslistor för premielånen,/öw/og.sv/i

5.

Övriga diverse utgifter, förslagsvis

Anm. Valutaomvandling har skett lill valutakurserna den 29.2.1988

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.5

Inkomster

A.   Räntor

1.

Ränta på uppköpta obligationer

2.

Ränta på rörliga krediter

3.

Ränta på krediter lill vissa affärsverk

4.

Ränta på checkräkningsmedel i riksbanken

5.

Ränta på övriga utlånade medel

B.   Valutavinster, uppgäld m.m.

1.

Valutavinster

2.

Uppgäld

3.

Kursvinster

C.   Diverse inkomster

1.

Preskriberade obligationer och kuponger m. m.

2.

Dragningslislor för premielånen

3.

Övriga diverse inkomster

Underskoll att föras av på statsbudgeten

96000000

230000000

520000000

1000

1000000

847001000

400000000

1000

1000

400002000

45000000

7800000

100000

52 900000

Summa

[REDACTED_PERSONNUMMER]

53000000000

Summa

54299903 000

Bilaga 1.6

Reviderat förslag till statsbudget för budgetåret 1988/89

Bilaga 1.6

Reviderat förslag till statsbudget för budgetåret 1988/89

1    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 1.6

Statsbudgeten för budgetåret 1988/89

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

Inkomster

Budget­propositionen 1 000-lal kr.

Senare ändringar 1 000-tal kr.

Summa 1 000-lal kr.

Inkomster Skaller

Inkomster av slatens verksamhet Inkomster av försåld egendom Återbetalning av lån Kalkylmässiga inkomster

Underskott

Summa

Summa

301430217

30866178

63 150

5 208962

3 874080

341442 587

11 865 262 353307849

-t-4389125

-5 176746 - 787621

306 772 001

31219327

42900

5 130776

2666708

345831712

6688516 352520228

Förändringar i förslaget till statsbudget budgetåret 1988/89

utgifter

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

Budget­propositionen 1 000-lal kr.

Senare ändringar 1 000-tal kr.

Summa I 000-tal kr.

Utgiftsanslag Kungl. hov- och slottsstaterna Justitiedepartementet Utrikesdepartementet Försvarsdepartementet Socialdepartementet Kommunikationsdepartementet Finansdepartementet Utbildningsdepartementet Jordbruksdepartementet Arbetsmarknadsdepartementet Bostadsdepartementet Induslrideparlemenlet Civildepartementet Miljö- och energidepartementet Riksdagen och dess myndigheter Räntor på statsskulden m. m. Oförutsedda utgifter

Beräknad övrig medelsförbrukning Minskning av anslagsbehållningar Ökad disposition av rörliga krediter

Beräknal tillkommande utgiftsbehov, netto

39557

-

39557

11 158298

-

11 158 298

12 148074

-

12148074

29763600

-1-   178000

29941600

95421000

-1-1044238

96465 238

11567072

4-2490025

14057097

23 892628

-    11000

23 903 628

47200 361

-1 033 294

46167067

5 757023

+    90937

5 847960

23 851026

+  502748

24353 774

18697160

-1-    27 638

18724 798

4207015

4207015

2914382

4-    76219

2990601

5 148 737

-3217932

1930805

540916

-1-    42 800

583716

54000000

-1000000

53000000

1000

-

1000

Summa

346307849

-  787621

345520228

1500000

_

1500000

500000

-

500000

Summa

2000000

5 000000

2000000

Summa

353307 849

-  787621

352520228

Specifikation av statsbudgetens inkomster för budgetåret 1988/89

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

1000 Skatter:

54596600

1100 Skatt på inkomst, realisationsvinst och rörelse:

1110 Fysiska personers inkomstskatt:

63003 000

63003000

23 736000 1100000

1111 Fysiska personers inkomstskall

1120 Juridiska personers inkomstskatt:

23 736000

I 100000

240000

10000

3 000

1715000

1121 Juridiska    personers    inkomst­skatt

1130 Ofördelbara inkomstskatter:

1131 Ofördelbara inkomstskatter

1140 Övriga inkomstskatter:

1968000

89807000

1141

Kupongskatt

1142

Utskiflningskatl     och     ersätt­ningsskatt

1143

Bevillingsskatt

1144

Lollerivinstskall

1200 Lagstadgade socialavgifter:

45554000 -   600000

10606000

1252000

-4 257000

138600 1903000

1211 Folkpensionsavgift 1221 Sjukförsäkringsavgift, nello 1231 Barnomsorgsavgift 1241 Vuxenutbildningsavgift 1251 Övriga socialavgifter, nello 1271 Inkomster av arbetsgivaravgif­ter till arbetarskyddsslyrelsens och   yrkesinspektionens   verk­samhel 1281 Allmän löneavgift

54596 600

1300 Skatt på egendom:

1310 Skatt på fast egendom:

1311 Skogsvårdsavgifter

460000

1312 Fastighelsskait

5 600000

6060000

1320 Förmögenhetsskatt:

1321 Fysiska   personers

förmögen-

hetsskatt

2403000

1322 Juridiska  personers

förmögen-

hetsskatt

65 000

2468000

1330 Arvsskatt och gåvoskatt:

1331 Arvsskall

1 100000

1332 Gåvoskatt

250000

1350000

1340 Övrig skalt på egendom:

1341 Stämpelskatt

3 125000

1342 Skall pä värdepapper

4 275000

1343 Tillfällig förmögenhelsskall för

livförsäkringsbolag, understöds-

föreningar och  pensionsstiftel-

ser

-

7400000

Prop. 1987/88: Bil. 1.6

150

1988/89

Tusental kr.

1400 Skatt på varor och tjänster:

145 090401

1410 Allmänna försäljningsskatter:

1411 Mervärdeskatt

82 300000

82300000

1420.1430 Skalt på specifika varor:

1421 Bensinskall

15 400000

1422 Särskilda varuskatter

1011400

1423 Försäljningsskall  pä  motorfor-

don

2351000

1424 Tobaksskall

4 900000

1425 Skall på spritdrycker

6000000

1426 Skall på vin

2 375 000

1427 Skall pä mall- och läskedrycker

1951000

1428 Energiskall

14 750000

1429 Särskild avgift på svavelhaltigt

bränsle

500

1431 Särskild avgifl för oljeprodukter

m.m.

1549000

1432 Kassellskalt

138400

1433 Skall på videobandspelare

227 300

1434 Skall pä viss elektrisk kraft

950000

1435 Särskild avgifl mot försurning

95000

51698600

1440 Överskott   vid försäljning   av   varor

med statsmonopol:

1441 AB   Vin-&padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:10.55pt'p class=MsoNormal>

levererade överskoll

200000

1442 Systembolaget   ABs   inlevere-

rade överskoll

140000

340000

1450 Skatt på tjänster:

1451 Reseskatt

400000

1452 Skall på annonser och reklam

817800

1453 Tolalisatorskatl

535000

1454 Skall på spel

120 000

1872800

1460 Skatt på vägtrafik:

1461 Fordonsskatt

3 822 000

1462 Kilometerskall

2 300000

6122 000

1470 Skatt på impori:

1471 Tullmedel

2 757000

2 757000

1480 Övriga skatter på varor och tjänster:

1481 Övriga   skaller   på   varor   och

tjänster

1

1

Summa skatter   306772 001

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

2000 Inkomster av statens verksamhet: 2100 Rörelseöverskott:

2110 Affärsverkens inlevererade överskott:

2111 Postverkets  inlevererade över-

skott

45210

2112 Televerkets inlevererade över-

skoll

193 600

2113 Slatens järnvägars inlevererade

överskoll

-

2114 Luftfartsverkels     inlevererade

överskott

222000

2115 Affärsverket FFVs inlevererade

överskott

64 000

2116 Statens vatlenfallsverks inleve-

rerade överskott

200000

2117 Domänverkels        inlevererade

överskott

167 800

2118 Sjöfartsverkets       inlevererade

överskott                                        _

68 805

2120 Övriga    myndigheters    inlevererade

överskoll:

2121 Vägverkets  inlevererade  över-

skott

42 140

2122 Sjöfartsverkets       inlevererade

överskott

-

2123 Inlevererat överskoll. av uthyr-

ning av ADB-utruslning

83 000

2130 Riksbankens inlevererade överskott:

2131 Riksbankens inlevererade över-

skott

4000000

2150 Överskott från spelverksamhel:

2151 Tipsmedel

1 383 800

2152 Lollerimedel:

1068000

961415

125140

i 000 000

2451800

7 538355

2200 Överskott av statens fastighetsförvalt­ning:

2210 Överskott av fastighetsförvaltning:

2211 Överskoll av kriminalvårdssty­

relsens fastighetsförvaltning

500

2214

Överskoll   av   byggnadsstyrel­sens verksamhet

735000

2215

Överskott av generallullstyrel-

sens fastighetsförvaltning

______ 

______                      735500

735 500

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

2300 Ränteinkomster:

2310,2320 Räntor på näringslån:

2311 Räntor på lokaliseringslån

140000

2313 Ränteinkomster på statens av-

dikningslån

120

2314 Ränteinkomster på lån till fiske-

rinäringen

6110

2316 Ränteinkomster     pä     vatten-

kraflslån

168

1                2317 Ränleinkomsler på luflfartslån

28

1                2318 Ränteinkomster på statens lån

lill den mindre skeppsfarten

8764

2319 Ränteinkomster    på    kraftled-

ningslån

-

2321 Ränteinkomster på skogsväglån

41

2322 Räntor   på   övriga   näringslån.

Kammarkollegiet

150000

2323 Räntor   på   övriga   näringslån.

Lantbruksslyrelsen

3 030

2324 Räntor på televerkels statslån

244 860

2325 Räntor på postverkets statslån

45210

2326 Räntor på affärsverkels FFV:s

statslån

36000

2327 Räntor    pä     statens     vatten-

fallsverks statslån                          _

2 200000

2834331

2330 Räntor på bostadslån:

2331

Ränteinkomster på egnahems­lån

2332

Ränteinkomster på lån för bo­stadsbyggande

2333

Ränleinkomsler på lån för bo­stadsförsörjning för mindre be­medlade barnrika familjer

2334

Räntor på övriga bostadslån, Bosladsslyrelsen

2340 Räntor på studielån:

2341

Ränteinkomster pä statens lån för universitetsstudier

2342

Ränleinkomsler på allmänna studielån

2350 Räntor på energisparlån:

2351 Räntor på energisparlån

2360 Räntor på   medel  avsatta  till pen­sioner:

2361 Ränteinkomster pä medel avsal­la till folkpensionering

7 400000

190

300

7400490

110

9000

9110

400000

400000

5 000

5 000

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

2370 Räntor på beredskapslagring:

2371 Räntor    på    beredskapslagring och förrådsanläggningar 2380,2390 Övriga ränleinkomsler:

2381 Ränteinkomster på lån lill per­sonal inom utrikesförvaltningen m.m.

2383

Ränteinkomster pä statens bo­sättningslån

2384

Ränteinkomster på lån för kom­munala markförvärv

2385

Ränteinkomster på lån för stu­dentkäriokaler

2386

Ränteinkomster på lån för all­männa samlingslokaler

2389 Ränteinkomster pä län för in­ventarier i vissa specialbostäder

2391

Ränteinkomster på markförvärv för jordbrukels rationalisering

2392

Räntor på intressemedel

2394

Övriga ränteinkomster

2395

Räntor på särskilda räkningar i riksbanken

2396

Ränleinkomsler på del av bygg­nadsstyrelsen förvallade kapita­let

2400 Aktieutdelning:

2410 Inkomster av slatens aktier:

2411 Inkomster av slatens aktier

2500 Offentligrättsliga avgifter:

2511 Expeditionsavgifter 2517 Trafiksäkerhelsavgift

2522

Avgifter för granskning av fil­mer och videogram

2523

Avgifter för särskild prövning och fyllnadsprövning inom skolväsendel

2527

Avgifter för statskontroll av krigsmaterieltillverkning

2528

Avgifter vid bergsstalen

2529

Avgifter vid patent- och regi­streringsväsendel

2531

Avgifter för registrering i för­enings m.fl. register

2532

Utsökningsavgifter

800000

15 1000

50

15000

180

2000

25000

100000

1780000 1397000

490000

490500

53 632

3 700

1470

1 3020

83 150

27 300 93 800

800000

3320245

490000

14769176

490 000

Prop. 1987/88: 150

Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

2533 Avgifter vid statens planverk

580

2534 Vissa avgifter för registrering av

körkort och motorfordon

150000

2535 Avgifter för statliga garantier

126 395

2536 Lotleriavgifier

3 200

2537 Miljöskyddsavgift

25000

2538 Miljöavgift på bekämpningsme-

del och handelsgödsel

95500

2539 Täklavgift

10500

2541 Avgifter vid tullverket

96000

2542 Patientavgifter vid tandläkarut-

bildningen

11600

2543 Skatteutjämningsavgifl

4143 000

2544 Avgifter i ärenden om lokala ka-

belsändningar

8 528

2545 Närradioavgifler

2700

2546 Avgifter vid registrering av fri-

tidsbåtar

24 300

5453876

5 453876

2600 Försäljningsinkomster:

2611 Inkomster vid kriminalvården

159200

2612 Inkomster vid statens rättskemi-

ska laboratorium

9 380

2619 Inkomster vid riksantikvarieäm-

betet

300

2624 Inkomster av uppbörd av felpar-

keringsavgifler

59500

2625 Utförsäljning av  beredskapsla-

ger

685440

2626 Inkomster vid banverket

450000

1363820

1363 820

2700 Böter m.m.:

2711 Restavgifler

270300

2712 Bölesmedel

198200

2713 Vallenföroreningsavgift

100

468600

468600

2800 Övriga inkomster av statens verksam-

het:

2811 Övriga   inkomster   av   statens

verksamhet

400000

400000

400000

Summa inkomster av statens verksamhel   31219327

Prop. 1987/88:150 Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

3000 Inkomster av försåld egendom:

3100 Inkomster av försålda byggnader och maskiner m.m.:

3110 Affärsverkens inkomster av försålda

fastigheter och maskiner:

3113 Slatens järnvägars inkomster av

försålda fastigheter och maski­

ner

10000

3116 Statens vattenfallsverks inkom­

ster av försålda fastigheter och

maskiner

                -

10000

3120 Statliga myndigheters inkomster av försålda byggnader och maskiner:

3121       Kriminalvårdsstyrelsens in­

komster av försålda byggnader

och maskiner

400

3122                                                  Vägverkels inkomster av försål­

da byggnader och maskiner

3 500

3124

Statskontorets inkomster av för­sålda datorer m.m.

-

3125

Byggnadsstyrelsens inkomster av försålda byggnader och ma­skiner

            5000   8900

18900

3200 Övriga inkomster av markförsäljning:

3211 Övriga inkomster av markför­

säljning

_____ 2 000____ 2 000

2 000

3300 Övriga inkomster av försåld egendom:

3311

Inkomster av statens gruvegen­dom

22 000

3312

Övriga   inkomster   av   försåld

egendom

______ -______ 22000____ 22 000

Summa inkomster av försåld egendom   42900

4000 Återbetalning av lån:

4100 Återbetalning av näringslån:

4110 Aterbelalning av industrilån:

4111 Återbetalning av  lokaliserings­

lån

120000

120000

4120 Återbetalning av jordbrukslån:

4122

Återbetalning av statens avdik­ningslån

200

4123

Återbetalning av lån lill fiskeri­näringen

         13 737

13937

10

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

4130 Aterbelalning av övriga näringslån:

4131

Återbetalning av vattenkraflslån

254

4132

Återbetalning av luflfartslån

188

4133

Återbetalning av slatens lån till

den mindre skeppsfarten

15 301

4134

Återbetalning av kraftlednings-lån

-

4135

Återbetalning av skogsväglån

82

4136

Återbetalning av övriga närings­län. Kammarkollegiet

120000

4137

Återbetalning av övriga närings­län. Lantbruksstyrelsen

1900

4138

Återbetalning av tidigare infri­ade statliga garantier

50000          187725

321662

4200 Återbetalning av bostadslån m.m.:

4211

Återbetalning av lån till egna­hem

14

4212

Återbetalning av län för bo­stadsbyggande

3 000000

4213

Återbetalning av lån för bo­stadsförsörjningen   för   mindre

bemedlade barnrika familjer

600

4214                                      Återbetalning av övriga bo­

stadslän, Bosladsslyrelsen

______ -____ 3000614

3000614

4300 Återbetalning av studielån:

4311

Återbetalning av statens lån för universitetsstudier

180

4312

Återbetalning av allmänna stu­dielån

10000

4313

Återbetalning av studiemedel

1 377 000_ / 387180

1387180

4400 Återbetalning av energisparlån:

4411 Återbetalning av energispariän

300000___ 300000

300000

4500 Återbetalning av övriga lån:

4511 Återbetalning av län lill perso­

nal inom utrikesförvaltningen

tp.m.

150

4513

Återbetalning av lån för kom­munala markförvärv

-

4514

Återbetalning av län för student­käriokaler

170

4515

Återbetalning av län för allmän­na samlingslokaler

6000

II

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

1988/89

Tusental kr.

4516

Återbetalning av utgivna start-lån och bidrag

4517

Återbetalning frän Portugalfon-den

4519 Återbetalning av statens bosäll­ningslån

4521 Återbetalning av län för inventa­rier i vissa specialbostäder

4525

Återbetalning av lån för svenska FN-slyrkor

4526

Återbetalning av övriga lån

15000

5 000

2000

45000 48000

121320

121320

Summa återbetalning av län    5130776

5000 Kalkylmässiga inkomster:

5100 Avskrivningar:

5110 Ajfärsverkens avskrivningar:

27000

5113 Statens järnvägars avskrivning­ar

/ 027000 314300

123500

1000000

5115

Affärsverket FFVs avskrivning­ar

5116

Statens vattenfallsverks av­skrivningar

5120 A vskrivningar på fastigheter:

314 300

5121 Avskrivningar på fastigheter

5130 Uppdragsmyndigheters komplement-kostnader:

123 500

5131 Uppdragsmyndighelers m.fl. komplemenlkostnader

198 300

280000

57 208

5140 Övriga avskrivningar:

5141 Vägverkets avskrivningar

535508

2000308

5143

Avskrivningar på ADB-utrust­ning

5144

Avskrivningar på förrådsanlägg-ningar för ekonomiskt försvar

5200 Statliga pensionsavgifter, netto:

613 000

613000

613000

5211   Statliga pensionsavgifter, netto

5300 Statliga avgifter:

5311     Avgifter för förelagshälsovård

53400

53400

53400

Summa kalkylmässiga inkomster   2666708 STATSBUDGETENS TOTALA INKOMSTER   345 831712

12

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen för budgetåret 1988/89

1 OOO-tal kr.

Huvudtitiel. anslag

Beräknat belopp i budget­proposi­tionen

Slutligt förslag eller beslut

Propositio-     Anslags-nens eller       belopp skrivelsens nummer

Förändring Ökning(-F) Minskningt-

IV 

Försvarsdepartementet

Märinförband;

Ledning och förbands verksamhet, förslagsan­slag

Anskaffning av materiel, förslagsanslag Försvarels radioanstalt, förslagsanslag Anskaffning av materiel för kustbevakningen, förslagsanslag

Summa

V Socialdepartementet

Insatser mol AIDS. reservationsanslag Vårdbidrag för handikappade barn, förslagsan­slag

Bidragsförskott, förslagsanslag Barnpensioner, förslagsanslag Särskill bidrag för vissa adoptivbarn, förslags­anslag

Folkpensioner, förslagsanslag Slatens   miljömedicinska   laboratorium,   för­slagsanslag

Kostnader för viss verksamhet för handikap­pade, förslagsanslag Statens hundskola, förslagsanslag Omställningsbidrag till hundskolan, förslags­anslag

Bidrag för läckande av hundskolans skuld Bilsiöd till handikappade, reservationsanslag Bidrag till missbrukvarvården, förslagsanslag

Summa

VI 

Kommunikationsdepartementet

Drift av statliga vägar, reservationsanslag

Byggande av riksvägar, reservationsanslag

Byggande av länstrafikanläggningar, reserva­

tionsanslag

Bidrag till drift av kommunala vägar och gator, reservationsanslag

Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator, reservationsanslag Bidrag lill  drift och  byggande  av  enskilda vägar, reservationsanslag Vägverket: Särskilda bärighetshöjande åtgär­der, reservationsanslag Trafiksäkerhelsverket: Trafik och administration, förslagsanslag Bidrag till NTF

Investeringar i järnvägens infrastruktur, reser­vationsanslag

Ersättning till SJ för köp av vissa tjänster, reservationsanslag

2200000

1 743 000

263 300

150 150 150

2 221000

1891000

267 300

-1--1--1-

21000

148000

4 000

40000 4 246300

150

45 000 4424300

+ -1-

5 000 178000

80000

79

150000

230000

603 000

1900000

216000

150 150

150

609000

1922000

219000

+ + +

6000

22000

3 000

5700 52810000

150 150

5 750 53 415 000

+ +

50 605000

20506

136

-

-

20506

34 169 2600

126 126

34 702

1

+

533 2599

810000 56481975

126 126 99 150

2600

12 360

250800

825 000

57 526213

+ +

+

1

2600

12360

250800

15 000

1044 238

4 543 760 1020000

50 50

4925000 1222000

-1-

4-

381240 202000

-

50

650000

-H

650000

663 718

50

670000

-1-

6 282

370000

50

-

370000

407800

50

422000

-1-

14200

575000

50

590000

-1-

15000

26151 29100

50 50

30353 28200

-H

4 202 900

760000

50

-

-

760000

1364000

50

985000

_

379000

13

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

Huvudtitiel, anslag

Beräknat belopp i budget­proposi­tionen

Slutligt förslag eller beslut     Förändring

Okning(H Minskning(-)

Propositio-     Anslags-nens eller       belopp skrivelsens nummer

Särskilda nyinvesteringar i stomjärnv. reserva­tionsanslag

Drift och underhåll av statliga järnvägar, reser­vationsanslag

Reinvesteringar i slomjärnvägar, reservations­anslag

Nyinvesteringar i slomjärnvägar, reservations­anslag

Ersättning lill banverket för vissa kapitalkost­nader, reservationsanslag Ersättning lill statens järnvägar för utveckling av godstrafik, reservationsanslag Ersättning till SJ i samband med utdelning frän AB Swedcarrier, förslagsanslag Bidrag till svenska rederier, reservationsan­slag

Köp av interregional persontrafik på järnväg, reservationsanslag

Ersättning lill trafikhuvudmännen för köp av viss persontrafik på järnväg, reservationsan­slag

Summa

VII Finansdepartemenlet

Räntegotlgörelser m. m., förslagsanslag

Sparfrämjande åtgärder, reservationsanslag

Summa

VIII Uthildningsdepariemenlet

Vissa särskilda utgifter inom högskolan m. m.. reservationsanslag

Lokalkostnader m.m. vid högskoleenheterna, förslagsanslag

Institutet för Miljömedicin, förslagsanslag Centrala studiestödsnämnden m.m., raman­slag

Studiemedel m. m., förslagsanslag Timersättning   vid   vissa   vuxenutbildningar, förslagsanslag

Bidrag till kommunal utbildning för vuxna, för­slagsanslag

Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m. m., reservationsanslag Stöd för utv. av skolväsendet, reservationsan­slag

Forskning och centralt utvecklingsarbete inom skolväsendet, reservationsanslag Bidrag till driften av gymnasieskolor, förslags­anslag

Riksantikvarieämbetet: Förvaltningskostnader, förslagsanslag Kulturmiljövård, reservationsanslag Presstödsnämnden   och   tallidningsnämnden, förslagsanslag

100000

50

85 000

-

15 000

-

50

808000

-t-

808000

-

50

828000

-H

828000

-

50

185 000

+

185 000

-

50

41000

+

41000

-

50

260000

+

260000

-

50

1

-f-

1

-

129

300000

+

300000

-

50

274000

-1-

274000

50.

46000 12349554

+

46000

9859529

! 490 025

150

10000

+

10000

16640

150

17 640

±_

1000

16 640

11000

27 640

13 142

95

18 142

-1-

5 000

1459060

95

1454060

_

5 000

-

136

22399

-1-

22 399

91394

116

107 494

-1-

16100

4517900

116

3 290000

-1227 900

138970

113

139970

+

1000

1 101807

113

1 115 807

-t-

14000

rskr. 162

+

29000

385000

95

418000

+

4000

49188

102

51688

-¥

2 500

30755

102

36755

+

6000

5 247 573

102

5 263 473

+

15 900

51 120

104

59440

-i-

8 320

25 958

104

45 095

+

19137

2 594

145

1 166

3 760

14

Prop. 1987/88:150 Bil. 1.6

Huvudtitiel, anslag

Beräknal belopp i budget­proposi­tionen

Slutligt förslag eller beslut    Förändring

-----------------------     Ökning(-l-)

Propositio-      Anslags-

Minskning(-)

belopp

nens eller

skrivelsens

nummer

12 903 282094

37124      +    24 221 312957      +    30863

13409458

3 632 824

11 115

2644 398

2410500

6939

109913

1211200 10035889

372 500 442 782

Stöd till radio och kassettidningar, reserva­tionsanslag

Undervisning för invandrare i svenska språket m.m., reservationsanslag

Summa

IX 

Jordbruksdepartementet

Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket, reser­

vationsanslag

Bidrag till djurskyddsfrämjande åtgärder, re­servationsanslag

Summa

X 

Arbetsmarknadsdepartementet

Särskilda jämslälldhelsätgärder, reservations­

anslag

Kontant arbetsmarknadsstöd och utbildnings­bidrag, förslagsanslag

Informationsverksamhet, reservationsanslag Arbetsmarknadsutbildning, reservationsanslag Sysselsättningsskapande    åtgärder,    reserva­tionsanslag

Arbetsdomstolen, förslagsanslag Statens invandrarverk, förslagsanslag Överföring   och    mottagning   av   flyktingar m. m., förslagsanslag

Summa

XI 

Bostadsdepartementet

Plan- och bosladsv. förslagsanslag Statens planverk, förslagsanslag

Summa

XIII Civildepartementet

Statskontoret, ramanslag

Anskaffande av ADB utrustning, reservations­anslag

Summa

XIV IVIiljö- och energideparlemenlel

Vård av naturreservat m.m., reservationsan-sjag

Åtgärder mot havsföroreningar, reservations­anslag

Utredningsverksamhet   om   CFC-föreningar, m. m., reservationsanslag Åtgärder mot miljöskador, reservationsanslag Åtgärder för att rena Dalälven, reservationsan­slag

Internationellt institut för främjande av miljö­teknik m. m., reservationsanslag Statens vattenfallsverk: Kraftstationer m.m., reservationsanslag

145 150

2736

2 736

12376164      -1033294

128

90000

-1-

90000

93

3 673

+

937

93673

-

90937

9000

105

i 000

17000

114

+

199328

150

4051552

-i-

219400

110

19515

+

8400

64 102

38460

102 562

70 282

150

2660398

+

16000

150

2432 500

-1-

22000

150

7 359

-1-

420

150

122113

+

12 200

150

1228200

+

17000

10538637

-1-

502748

115

130200

-1-

66098

115

0

-

38460

130 200

-t-

27 638

95

74 401

+

4119

95

444 600

+

72 100

76219

519001

47 300

85

49192

+

1892

-

85

15 000

+

15 000

-

85

2900

-1-

2900

-

85

50000

-1-

50000

-

85

100000

-t-

100000

-

85

25000

+

25 000

574600

90

_

-3 574 600

Prop. 1987/88: 150 Bil. 1.6

Huvudtitiel. anslag

Beräknat belopp i budget­proposi­tionen

Slutligt förslag eller beslut     Förändring

Okning(-I-) Minskning(-)

Propositio-      Anslags-nens eller       belopp skrivelsens nummer

Bidrag till verksamheten vid Studsvik AB. re­servationsanslag

Avveckling av forskningsreaktorer m. m, re­servationsanslag

Anläggningar för radioaktivt avfall i Studsvik m. m., reservationsanslag Verksamheten i Ranstad, reservationsanslag Vissa åtgärder för effektivare anvädning och ersättning av el, reservationsanslag

Summa

XV 

Riksdagen och dess myndigheter Riksdagens byggnader, reservationsanslag

Summa

Summa förändringar på statsbudgeten

52600

90

94 000

-1-  41400

26 100

90

16.500

-  9600

15 000

90

1

-  14999

5 875

90

950

-  4 925

_

90

150000 503543

-1- 150000

3 721475

-3217 932

_

F

ö

rs. 14

42 800 42800

-1-  42800

-

4- 42800

98016046

98228425

-1- 212379

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988

Bilaga 1.7

Bilagor till Stöd till näringslivet

Bilagor till Stöd till näringslivet

Prop. 1987/88: i5o

Bilaga 1.7 Bilaga 1.7.1

Förteckning av remissinstanserna Betänkandet (SOU 1987:29) stöd lill näringslivet

Anmodas avge yttrande

Riksgäldskonloret

Kommerskollegium

Exportkreditnämnden

Överstyrelsen för civil beredskap

Lånenämnden för den mindre skeppsfarten

Lantbruksslyrelsen

Fiskeristyrelsen

Statens industriverk

Styrelsen för leknisk ulveckling

Riksrevisionsverket

Statskontoret

Slatens energiverk

Bereds tillfälle avge yttrande

Kammarkollegiet

Länsstyrelsen i Göteborgs- och Bohus län

Värmlands län

Örebro län

Norrbottens län Utvecklingsfonden i Göteborgs- och Bohus län Värmlands län Örebro län Norrbottens län Sveriges industriförbund

Sveriges hantverks- och induslriorganisalion - Familjeföretagen

Förelagareförbundet

Sveriges Föreningsbankers Förbund

Lantbrukarnas Riksförbund

Tjänstemännens Centralorganisation

Centralorganisationen SACO/SR

Landsorganisationen i Sverige

Svenska arbetsgivareföreningen

Sveriges redarförening

Post- och Kreditbanken

Sveriges Invesleringsbank AB

Föreningsbankernas Bank

Svenska bankföreningen

Svenska sparbanksföreningen

Sveriges allmänna hypoteksbank

Norriands läns hypoleksförening

Skånes handelskammare

I

I    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1.7

Bilaga 1.7.2    Prop. 1987/88:150 Bilaga 1.7

Det lill lagrådet remitterade förslaget

Förslag till

Lag om avgifter för vissa statliga garantier

1

§ Denna lag gäller avgifter för statliga garantier som har lämnats före den I juli 1988 för lån och krediler med slöd av de författningar som anges i bilaga lill denna lag och som inle är förenade med beslul om garantiavgift.

2

§ Till täckning av slatens kostnader för administration och för förluster på grund av garantier som avses i I § skall långivaren årligen lill staten betala en avgift.

Avgiften beräknas till en viss andel av den utestående garanterade kapitalskulden per den I juli varje år enligl vad regeringen närmare före­skriver.

3 § Föreskrifter om lid och sätt för betalningen av avgiften meddelas av

regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Denna lag träder i kraft den I juli 1988. Avgift beräknas dock första gången pä den uteslående garanterade kapitalskulden vid ingången av år 1989.

Bilaga

Kungörelsen (1948: 367) med vissa bestämmelser rörande statlig garanti för lån tiil yttre och inre rationalisering på jordbrukets område m. m. Kungörelsen (1954:311) om statlig garanti för uppförande av lagerhus m. m. för jordbruksändamål

Kungörelsen (1959: 369) om statligt stöd ät landsbygdens elförsörjning Rennäringsförordningen (1971:438) Förordningen (1977: 387) om invesleringsgaranli

Förordningen (1977: 1123) om statligt slöd lill strukturåtgärder inom spe­cialstålindustrin m. m.

Förordningen (1978:250) om statligt slöd lill jordbrukets rationalisering Förordningen (1978: 490) om statligt lilteralurslöd Förordningen (1978:507) om induslrigarantilån

Förordningen (1978: 516) om statligt slöd till fiskets rationalisering, m. m. Förordningen (1979:427) om statligt stöd lill trädgårdsnäringens rationali­sering

Förordningen (1979: 792) om statligt stöd lill skogsbruket Förordningen (1980:402) om stöd lill offentliga karantäner för djur Förordningen (1981; 537) om statligt stöd till fritidsfisket m. m. Förordningen (1981:661) om slrukurgarantier, m. m. Förordningen (1985:439) om slalligl slöd lill yrkesfisket m. m. Förordningen (1986: 191) om statligt stöd för ulveckling och introduktion av ny energiteknik, m. m.

Bilaga 1.7.3    Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.7

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1988-04-12

Närvarande: f.d.. regeringsrådet Wieslander, regeringsrådet Wadell,justi­tierådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 7 april 1988 har regering­en pä hemslällan av slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om avgifter för vissa statliga garantier.

Förslaget har inför lagrådet föredragils av kammarrättsassessorn Eskil Nord.

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Bilaga 1.7.4     Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.7 

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om hypoteksföreningar

Härigenom föreskrivs att 41 § lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om hypoleksföreningar' skall ha följande lydele.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

41

%~

Andra lån än sädana vilkas/«//a

Andra län än sädana vilkas belal-

belalning staten ansvarar för (ga-

ning staten har elt ansvar för (ga­

ranlilån) får lämnas endasl mol sä-

rantilån) fär lämnas endasl mol sä­

kerhet i form av panträtt i fast egen-

kerhel i form av panträtt i fast egen­

dom (inteckningssäkerhel) eller

dom (inleckningssäkerhet) eller

mol annan betryggande säkerhet.

mol annan betryggande säkerhet.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1988

' Lagen omtryckt 1983:588.  Sena.ste lydelse 1987:612.

Bilaga 1.7.5    Prop. 1987/88: 150 Bilaga 1.7

Förslag till

Lag om avgifter för vissa statliga garantier

Härigenom föreskrivs följande.

1 §    Denna lag gäller statliga garantier som

-

har lämnats före den 1 juli 1988 för län och krediter med slöd av de författningar som anges i bilaga lill denna lag, och

-

inle tidigare förenais med garantiavgift.

2 § Till täckning av statens kostnader för administration och föriuster pä

grund av garantier som avses i 1 § skall långivaren årligen betala en avgifl

lill slalen.

Avgiften beräknas lill en viss andel av den utestående garanterade kapitalskulden per den I juli varje år enligl vad regeringen närmare före­skriver.

3 § Föreskrifter om lid och sätt för betalningen av avgiften meddelas av

regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1988.

Avgifl för garantier enligt författningarna 3,5,6,8,9,15 och 17 i bilagan betalas första gången för det första halvåret 1989 och beräknas pä den utestående garanterade kapitalskulden vid ingången av samma är. Avgifl för garantier enligl övriga författningar i bilagan betalas första gången för budgelärel 1990/91 och beräknas på den utestående garanterade kapital­skulden per den 1 juli 1990.

Bilaga

1

Kungörelsen (1948: 367) med vissa bestämmelser rörande statlig garanti för lån till yttre och inre rationalisering på jordbrukels område m. m.

2

Kungörelsen (1954: 311) om statlig garanti för uppförande av lagerhus m. m. för jordbruksändamål

3

Kungörelsen (1959: 369) om statligt slöd ål landsbygdens elförsörjning

4

Rennäringsförordningen (1971:438)

5

Förordningen (1977: 387) om investeringsgaranti

6

Förordningen (1977: 1123) om statligt slöd till strukturåtgärder inom specialstålinduslrin m. m.

7

Förordningen (1978: 250) om statligt slöd lill jordbrukets rationalisering

8

Förordningen (1978:490) om statligt litteraturstöd

9

Förordningen (1978: 507) om induslrigarantilån

10

Förordningen (1978:516) om statligt slöd till fiskets rationalisering, m. m.

11

Förordningen (1979:427) om statligt slöd lill trädgårdsnäringens ratio­nalisering

12

Förordningen (1979: 792) om statligt stöd till skogsbruket

13

Förordningen (1980: 402) om stöd lill offentliga karantäner för djur

14

Förordningen (1981: 537) om statligt slöd lill fritidsfisket

15

Förordningen (1981:661) om slrukturgaranlier, m. m.

16

Förordningen (1985: 439) om statligt stöd till yrkesfisket m. m.

17

Förordningen (1986: 191) om statligt slöd för utveckling och introduk­tion av ny energiteknik, m. m.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988

Bilaga 2

Socialdepartementet

Socialdepartementet

Prop 1987/88: i50

Bilaga 2 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988

Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudget för budgetåret 1988/89 m. m.

Femte huvudtiteln

(1) Vissa anslagsfrågor med anledning av proposition 1987/88: 121 om extra höjning av basbeloppet m. m.

I regeringens proposition 1987/88: 121 om extra höjning av basbeloppet m. m. har föreslagits alt en e.xlra höjning av basbeloppet med 600 kr. skall ske fr. o. m. den I januari 1989. Förslaget avser alt kompensera pensionä­rerna för den uppoffring de gjorde i samband med devalveringen hösten 1982. För de anslag i slalsbudgelen som avser basbeloppsanknulna förmå­ner innebär förslaget utgiftsökningar avseende andra hälflen av budgetåret 1988/89. Jag återkommer i det följande till de olika anslagen.

C. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer m. m.

C 3. Vårdbidrag för handikappade barn

I enlighet med vad som anförts ovan bör under anslaget anvisas ytterligare 6 milj. kr. för budgetåret 1988/89.

C 4. Bidragsförskott

I enlighet med vad som anförts ovan bör under anslaget anvisas ytterligare 22 milj. kr. för budgetåret 1988/89.

C 5. Barnpensioner

I enlighet med vad som anförts ovan bör under anslaget anvisas ytterligare

3 milj. kr. för budgetåret 1988/89.

C 6. Särskilt bidrag för vissa adoptivbarn

1 enlighet med vad som anförts ovan bör under anslaget anvisas ytterligare 50000 kr. för budgetåret 1988/89.

1    Riksdagen 1987/88. I .saml. Nr 150. Bilaga 2

D. Försäkring vid sjukdom, handikapp och

Prop 1987/88:150

ålderdom

"§2

D 2. Folkpensioner

I enlighet med vad som anförts ovan bör under anslaget anvisas ytterligare 605 milj. kr. för budgetåret 1988/89.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslår riksdagen

atl lill Vårdbidrag jör handikappade barn utöver vad som be­gärts i prop. 1987/88:100 bil. 7 - för budgetåret 1988/89 anvisa ylleriigare 6000000 kr.

all till Bidrag.sjörskott - ulöver vad som begärts i prop. 1987/88:100 bil. 7 - för budgetåret 1988/89 anvisa ylleriigare 22000000 kr.

all lill Barnpensioner - tilöver vad som begärts i prop. 1987/88:100 bil. 7 - för budgetåret 1988/89 anvisa ytteriigare 3000000 kr.

alt till Särskilt bidrag jör vissa adoptivbarn - ulöver vad som begärts i prop. 1987/88:100 bil. 7 - för budgetåret 1988/89 anvisa ytteriigare 50000 kr.

alt lill Folkpensioner - ulöver vad som begärts i prop. 1987/88:100 bil. 7 - för budgelåret 1988/89 anvisa ylleriigare 605 000000 kr.

H. Socialt behandlingsarbete, alkohol- och narkotikapolitik

(2) H 2. Bidrag till missbrukarvård m. m.

Från anslaget titgår bidrag lill missbrukarvård m. m. i enlighet med den överenskommelse som slatens förhandlingsnämnd träffat med Landstings­förbundet och Svenska kommunförbundet den 5 mars 1985. Regeringen har den 6 juni 1985 efter riksdagens bemyndigande godkänt överenskom­melsen.

Slatsbidragssystemet gäller l.o.m. år 1989. Fördelningen av bidraget fastställs ärligen efter överläggningar mellan slatens förhandlingsnämnd och de båda kommunförbunden.

En överenskommelse om fördelningen av statsbidraget för är 1988 har träffals den 14 mars 1988. Överenskommelsen innebär all del totala stats­bidraget för år 1988 fastställts lill 825 milj. kr. dvs. en ökning med 15 milj. kr. i förhällande lill föregående år. Bidraget fördelas med 650670000kr. till kommunbidrag, 1600.50000kr. lill plalsbidrag och 14 280000 kr. lill omsiruklureringsbidrag.

Regeringen har den 17 mars 1988 godkänt överenskommelsen.

Hemställan

Prop 1987/88: 150

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen

°

föreslär riksdagen

atl lill Bidrag lill missbrukarvården m.m. ulöver vad som be­gärts i prop. 1987/88:100 bil. 7 - för budgetåret 1988/89 anvisa ytteriigare 15 000000 kr.

NorstedtsTryckeri, Stockholm 1988

Bilaga 3

Finansdepartementet

Finansdepartementet

liitaT'' '

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] och, såvitt avser avsnitt 1, statsrådet Jo­hansson

Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89, m. m. såvitt avser finansdepartementets verksamhetsområde

1 Sparfrågor

1.1 Inledning

Hushållssparandel har varit lågt sedan början av 1980-lalel. Under de senasle åren har hushållens sparkvot t.o.m. varil negaliv. Med anledning härav har regeringen vidtagit åtskilliga åtgärder för atl stimulera hushålls­sparandet.

Ulvecklingen pekar fram mot en ytterligare försämring av hushållsspa­randet under år 1988. Vid årsskiftet 1988/89 frigörs också betydande spar-belopp i hushållssektorn. Det gäller såväl skattesparmedel som återbetalda medel från sparobligalionslån. Mot denna bakgrund vill jag la upp frågan om ytteriigare åtgärder i syfte all stimulera hushällssparandet.

1.2 Allmän bakgrund

1.2.1 Hushållssparandets utveckling

Hushållens totala sparande brukar delas in i två komponenter, realt och finansiellt sparande. Det reala sparandel består huvudsakligen av hushål­lens invesleringar i små- och fritidshus medan det finansiella sparandet består av hushållens bankinlåning, placeringar i värdepapper, privat pen­sionssparande m.m. Hushållens sparkvot är kvoten mellan hushållens sparande och deras disponibla inkomster.

Under 1960-lalel sjönk sparkvoten för att under 1970-lalel stabiliseras i intervallet 3-5% (diagram 1). I början av 1980-talet minskade hushållens sparande kraftigt och sparkvoten uppgick till ca I % under åren 1982-1985. Under de senaste två åren har sparkvoten varit negativ, dvs. hushål­lens konsumtion har överstigit deras inkomster. Prognosen för innevaran­de är är att hushållssparandel minskar ytterligare frän fjolårets låga nivå.

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 3

Den långsikliga nedgången av sparandel under 1960-lalel förklaras bl. a. av ATP-systemets tillkomsl. ATP-systemet har till stor del ersatt det privala pensionssparandel. Eftersom ATP-sparandel inle definieras som hushållssparande kommer pensionssparande som sker i ATP-syslemel rent definitionsmässigt all minska hushållssparandel i den mån del ersätter privat pensionssparande. Troligen hade hushällssparandet vid slutet av 1960-lalel anpassats lill det allmänna pensionssystemets successiva ul­byggnad.

Under 1970-lalel upprällhölls sparkvoten av en god utveckling av det reala sparandet. Perioden kännetecknas dock av finansiell skuldsättning främsl som en följd av hushållens omfattande förvärv av småhus. Småhus­investeringar var skattemässigt gynnsamma under 1970-talel och gav en hög real avkastning. De kortsiktiga variationerna i den finansiella sparkvo­ten förklaras i huvudsak av förändringar i den disponibla inkomsten, krediimarknadslägel etc.

Hushållssparandets utveckling under 1980-talel har, som jag nyss nämnt, kännetecknats av en kraftig nedgång. Utvecklingen i böljan av 1980-lalel torde främst bero pä den minskning av hushällens reala dispo­nibla inkomster med ca 5% som skedde under åren 1981-1983. Nedgång­en av sparandel under dessa år är att hänföra lill det reala sparandel. Del finansiella sparandel uppvisade däremot en svag ökning. Dessa förändring­ar beror sannolikl bl. a. på atl den reala avkastningen på småhusinvesle-

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Diagram 1. Hushållens sparkvot 1965-1988

NEITOSPARKVOT - REAL SPARKVOT FINAJSIELL SPARKVOT

ANM: PROGNOS 1986

KÄLLA: STATISnSKA CENTRALBYRÅN OCH FINANSDE3'ARTEMENTET

1990

ringar minskat lill följd av stigande realräntor och inkomslskallereformen samtidigt som avkastningen på finansiellt sparande ökal.

Under åren 1986-1987 minskade hushållssparandet ylleriigare och spar­kvoten blev negativ. Till en del orsakades nedgången i hushällssparandet under dessa år av atl hushållen kraftigt ökade sina nettoinvesteringar i varaktiga konsumtionsvaror, hushållsmaskiner m. m. Hushållens ökade skuldsättning i samband med kreditmarknadens avreglering bidrog också till nedgången i sparandet.

1.2.2 Sparstimulerande åtgärder

Nedgången i hushållssparandet har skell trots atl villkoren för sparandel under senare är har förbättrats i fiera avseenden. Infialionen har minskal starkt, realräntan har stigit, marginalskatterna har sänkts och en viss avdragsbegränsning har genomförts. Vidare har flera sparfrämjande åtgär­der vidtagits. Hit hör introduktionen och vidareutvecklingen av allemans­sparandel. Sedan starten år 1984 har fiera sparfrämjande åtgärder genom­förts inom allemanssparandel. Bland annal har det belopp som får sällas in vatje månad höjts från 600 till 800 kr. Maximinivån för insättningar har höjts i flera omgångar lill nuvarande nivå pä 60000 kr. samlidigl som exlrainsätlningar på upp lill 5000 kr. tillälils vid flera tillfällen. Vidare har förutsättningar givits för ungdomar atl inom ramen för allemanssparandel erhålla bosparlän. Nyligen skapades även förulsållningar för s. k. ideellt sparande inom allemanssparandel. Fr. o. m. den 1 april och fram lill slutet av december 1988 utgår en bonus motsvarande 5% årlig ränta lill den som under denna period öppnar konto i allemanssparandel.

Regeringen har lämnat lollerilillsiånd för vinsisparande i olika banker. Tillstånden innebär atl en sparare får göra insättningar med högst 800 kr. i månaden jämte exlrainsätlningar enligl riksdagens beslul. Sådana exlrain­sätlningar har medgivits för vissa perioder, senast med högst 5000 kr. under sista kvartalet 1987.

Bland övriga sparfrämjande åtgärder kan nämnas höjningen av del all­männa sparavdragel från 800 kr. till 1 600 kr. år 1986. Samma år inrättades en spardelegation. Spardelegationen utreder för närvarande vissa frågor rörande hushållssparandet på uppdrag av regeringen. Genom utredningen skall bland annat analyseras vilka faktorer som påverkar hushållens spa­rande. Några områden som anses vara centrala för hushållens sparbeleen-de behandlas i särskilda delprojekt. Hit hör skattesystemets, pensions- och socialförsäkringssystemets och bostadsfinansieringssyslemels effekter på hushållens sparande. Bland övriga delprojekt kan nämnas en studie av hur avregleringen pä kreditmarknaden påverkat hushällens sparbeteende.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

1.3 Allemanssparandel

Mitt förslag: En sparare får, utöver de nu maximalt tillåtna månads-insättningarna på 800 kr., frän och med december 1988 lill och med februari 1989 sälla in 5000 kr. i allemanssparandel.

Maximigränsen för en sparares totala nettoinsätlningar höjs från 60 000 rill 75 000 kr.

Skälen för mitt förslag: Riksdagen har vid några tillfällen beslutat om    Prop. 1987/88: 150 temporär höjning av den högsta tillåtna månadsinsätlningen i allemansspa-    Bilaga 3 randel. Senast har beslutats all exlrainsällning med 5 000 kr. fick ske under första kvartalet 1988 (prop.  1986/87: 150 bil. 3, FiU 24, rskr. 344, SFS 1987:855).

Vid årsskiftet 1988/89 kommer hushållen alt få betydande medelslill-skolt. Bl. a. frigörs i januari för sista gången medel från skatlesparandel. Kredilering av räntor och återbäring av skalt samt återbetalning av sparob­ligalionslån förstärker ytterligare hushållens likviditet vid denna lid. Del är angelägel all dessa medelslillskotl i slor utsträckning tas lill vara för sparande.

Allemanssparandel har nätt en stor popularitet och tidigare möjligheter lill exlrainsätlningar har ulnylljals väl. Jag föreslår alt exlrainsätlningar med sammanlagt 5 000 kr. per sparare får ske även under tiden december 1988-februari 1989. Liksom tidigare bör spararen få avgöra om han vill sälta in det extra beloppet vid ell enda tillfälle eller om han vill fördela beloppet på flera insättningar. Förslaget innebär all spararen får sälta in sammanlagt 7 400 kr. i allemanssparandel under de angivna tre månaderna.

Alltsedan den I januari 1988 tillåls en högsta sammanlagd netloinsätt-ning i allemanssparandel oni 60000 kr. Om del, som jag nu föreslagit, ges möjlighet lill en exlrainsällning av 5000 kr. vid årsskiftet 1988/89, innebär detta atl en sparare, som ända frän allemanssparandels start i april 1984 satt in högsta tillåtna belopp, under år 1989 kommer alt nä taket för högsta tillåtna nettoinsiitlningar. Jag finner inte skäl alt nu stänga allemanssparan­del för nägon sparares nyinsätlningar. Därför föreslår jag all taket höjs och alt den totala neltoinsällningen för varje sparare begränsas lill 75000 kr.

1.4 Ungdomsbosparande 

1.4.1 Utgångspunkter

Ungdomar utgör en grupp inom hushållskolleklivet som traditionellt har etl lågt sparande. Den främsta förklaringen till ungdomars låga sparande är deras, i förhållande till övriga grupper, begränsade inkomster. Della beror i sin tur på dels en låg förvärvsfrekvens bland ungdomar, dels all lönenivån för ungdomar är lägre än den genomsnittliga lönenivån. Förvärvsarbetande ungdomar som bor kvar i föräldrahemmet har dock vanligtvis en god ekonomi.

Samlidigl som ungdomars sparande är begränsat är deras kommande behov av sparade medel relativt stort. Såväl den första egna bostaden som eventuella studier och familjebildning kan komma alt ställa krav som överstiger vad ungdomars löpande inkomster läcker. Della gäller framför allt vid förvärv av egen bostad och då speciellt i storstadsregionerna där prisutvecklingen på bosläder varil myckel kraftig under en längre lid. Inom dessa områden kan ungdomar utan sparkapital eller för sin ålder myckel höga löner inle utan betydande ekonomisk påfrestning köpa ens en mindre bosladsrältslägenhel pä andrahandsmarknaden. Däremot erbjuder bostadskooperalioner och banker möjligheter för ungdomar och andra alt

spara lill förvärv av bostad, i första hand nyproducerade bostadsrältslä-genheler.

Avregleringen av kreditmarknaden har medförl alt del för närvarande är läll alt låna i såväl bank som i andra kreditinstitul. Vissa grupper av ungdomar, liksom vuxna, lycks leva kvar i föreställningen all del fortfa­rande är lika lönsamt all låna som del var under 1970-lalet. Så är emellertid inte fallet. Nedgången i inflationen och därmed stigande realräntor har i kombination med sänkta marginalskatter och en viss avdragsbegränsning medförl all del idag är en real kostnad förknippad med skuldsättning medan däremot lönsamheten i sparande har ökal markant.

Vid sidan av intresset av all förbättra del totala hushållssparandet finns del således särskilda motiv för sparslimulanser riktade mot de yngre. Väsenlligl är all goda sparvanor grundläggs tidigt och vidmakthålls. Elt långsiktigt, riskfritt sparande med säker avkastning är av vikt för tillska­pandet av en ekonomisk buffert. Sparande i bank bör därför uppmuntras. Goda bankrelalioner bidrar också till förbättrade kunskaper om utbudet av sparformer.

Alldeles särskilt bör framhävas betydelsen av sparande för bostadsända­mål. En sparad grundplåt är ofta en nödvändig förutsättning för alt köp av en bostadsrätt eller en villafaslighel skall kunna genomföras. Härtill kom­mer all regelbundna insättningar i ell bosparande, lill vilket är knutet en lurordning för bostadsförvärv, kan vara avgörande för möjligheten alt överhuvudtagel bli ägare till en bostad. Även för innehavare av hyresrätt är kostnaderna i samband med inflyttning för det mesta kännbara. Det gäller för den som erhåller sin första egna lägenhet såväl som den som t. ex. vid familjebildning fiyttar in i en större hyrd bostad.

För de ändamål jag nu angivit har inom finansdepartementet utarbetats elt förslag lill en ny sparform med stimulanser för ungdomar mellan 16 och 28 år. Vid ärendets beredning har överläggningar hållils med företrädare för Sveriges riksbank, riksgäldskonloret, bankinspektionen. Svenska Bankföreningen, Svenska sparbanksföreningen, Sveriges Föreningsban­kers Förbund, PKbanken, Skandinaviska Enskilda Banken, Svenska Han­delsbanken, Första Sparbanken, HSB:s riksförbund. Svenska Riksbyggen ekonomisk förening och KF:s sparkassa.

Jag har samrätt i ärendet med chefen för bostadsdepartementet och statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

1.4.2 Allmän motivering

1.4.2.1 'Ungdomsbosparande en ny sparform

Mitt förslag: En ny fristående sparform, ungdomsbosparande, in­förs. Under förutsättning av viss tids sparande och en viss insatt behållning skall spararen ha rätl lill dels en skattefri, av slalen bekostad bonusränla, dels spariån för bosladsförvärv och bosätt­ning.

Skälen för mitt förslag: Sparslimulanser för ungdomar bör utformas sä    Prop. 1987/88: 150 all regelbundet, långsiktigt sparande premieras. Särskilda förmåner bör    Bilaga 3 därför kunna utnyttjas först efter viss lids sparande och endasl under förutsättning att en viss behållning byggts upp med successiva, månadsvis maximerade insättningar.

Enligt min mening bör en ungdomssparare som sparat på elt konto i minst tre år och vars insatta behållning på kontot uppgår till 5 000 kr. eller mer få en av staten bekostad bonusränla som inle inkomslbeskatlas.

Under samma förutsättningar bör spararen ha rätt lill spariån för bo-sladsanskaffning och bosättning i övrigt. Länet skall lämnas eller förmed­las av konloförande bank. Del på så vis subventionerade sparandet bör kunna ske på vanligt konto i bank eller sparkassa. Insättningarna bör dock göras inom ramen för etl sammanhållet syslem och alltså i princip hållas skilda frän annal sparande.

De sparslimulanser som introducerats under senare tid har i görlig mån knutits lill det väl etablerade allemanssparandel. Med del särskilda ända­målet all främja ungdomars sparande för bostadsanskaffning och bosätt­ning i övrigt öppnades år 1985 möjlighet atl knyta bosparande i HSB:s Sparkassa lill allemanssparandel. Sådan anslutning medges längst till ut­gången av det år spararen fyller 28 år. I januari 1986 infördes räll för allemanssparare i åldersskiklel 18-28 är atl erhålla bosparlån av konlofö­rande bank (jfr. prop. 1984/85:51, FiU 7, rskr. 59, SFS 1984: 1036). Ijuli 1986 öppnades allemanssparandel även för del bosparande som under beteckningen RiksBoSpar bedrivs av Svenska Riksbyggen i samarbete med sparbanksrörelsen (prop. 1985/86: 150 bil. I, FiU 34, rskr. 362, SFS 1986: 522).

De nu föreslagna sparförmånerna kan inle på samma sätt naturligt inlem­mas i allemanssparandel. Åtgärderna är exklusivt inriktade pä ungdomar. Med hänsyn lill syftet att främja bosparande och annat sparande i bank bör sparmedlen inte tillföras statsupplåningen. Särskilda ungdomsförmåner bör, som jag nämnt, stimulera lill etl riskfritt sparande. Det rimmar illa med delta ändamål att bonusränla skulle medges för sparande i allemans­fonder.

Till det jag nu sagt om nackdelar av alt ungdomsstimulanser integreras i allemanssparsystemel kommer skaltepoliliska överväganden. En ökning av avkastningen pä allemanssparande öppnar möjligheter till utnyttjande av skaltearbitrage. Om sparandel genererade en skattefri bonusränla ul­över den skattebefriade diskonlobundna inläningsräntan skulle det kunna bli lönsamt att låna upp medel för insättning i allemanssparandel.

Även av fördelningspolitiska skäl är del motiverat att knyta den nya bonusräntan lill en sparform skild från allemanssparandel. Ett nysparande som kanaliserats lill allemanssparandel skulle nämligen ha lett till alt ungdomar med högre marginalskatter och ränteinkomster överstigande del allmänna sparavdragel skulle ha kommit i åtnjutande av en omotiverat hög subventionsgrad medan ungdomar med lägre marginalskatter och räntein­komster skulle ha fält en subvention av mindre belydelse.

Den föreslagna nya sparformen ungdomsbosparandet - bör alltså stå

fri frän allemanssparandel. Inget bör enligt min mening hindra all en

6

spararegör insättningar i såväl allemanssparandel som ungdomsbosparan-    Prop. 1987/88: 150 det. Några överföringar av sparmedel mellan de båda sparsystemen bör    Bilaga 3 dock inle få ske.

1.4.2.2 Regler för sparande Kretsen av sparare

Mitt förslag: Ungdomar som är kyrkobokförda här i landet får börja spara pä konto i ungdomsbosparandet frän och med del kalenderår de fyller 16 är lill och med del kalenderår de fyller 25 år. De särskilda sparstimulanserna kan utnyttjas till och med utgången av del kalenderår spararen fyllt 28 år.

Skälen för mitt förslag: En grundtanke bakom ungdomsbosparandet är all sparformen skall stimulera de unga all sätta av en del av de medel de själva tjänat in. Alltifrån del en person fyllt 16 år får han självständigt disponera sina arbetsinkomster. Del är därför enligl min mening naturligt atl salladen undre gränsen för deltagande i ungdomsbosparandet vid 16 år. Av praktiska skäl bör den unge tillåtas all gå med i ungdomsbosparandet redan vid ingången av del kalenderår då han fyller 16 år.

Den rätt till bosparlån som föreligger enligl 26 § lagen (1983:890) om allemanssparande upphör vid utgången av det är då spararen fyller 28 år. Samma åldersgräns bör sättas i fråga om rätlen alt tillgodogöra sig bonus­ränla och spariån inom ramen för ungdomsbosparandet.

De för ungdomsbosparandet specifika förmånerna får enligl milt förslag tas i anspråk lidigasl efter tre års sparande pä ell konto. Om rätlen lill bonusränla och spariån bortfaller vid utgången av del kalenderår spararen fyllt 28 år och bonusräntan räknas för varje konto särskill är det inte meningsfullt för någon att börja spara på ett konto i ungdomsbosparandet efter det atl årel då han fyllt 25 är löpt ul. Del bör också uttryckligen föreskrivas alt så ej får ske.

För den kontroll som behövs av del statligt subventionerade ungdoms­bosparandet krävs kännedom om varje sparares personnummer. Del är därför nödvändigt all den som går med i ungdomsbosparandet dä är kyrko­bokförd i Sverige.

Olika slags sparkonton

Mitt förslag: Insättningar görs i bank eller sparkassa, på vanliga räntebärande konton som anslutits till ungdomsbosparandet. Kon-lon för sparande knutet till en lurordning för bosladsförvärv får anslutas med innestående behållning. I övrigt får endast nyöppnade och andra tomma konton anslutas. En sparare får inle spara på mer än tvä konton samtidigt.

Skälen för mitt förslag: Den nya sparformen bör, som jag nämnt, i Prop. 1987/88: 150 princip knytas till sparande i bank; dels mälsparande för bosladsförvärv av Bilaga 3 sådant slag som anordnas av vissa affärsbanker och av sparbanksrörelsen i samarbete med Riksbyggen, dels annal sparande på räkning i bank. Med hänsyn till det särskilda syftet att underlätta bostadsförvärv och bosättning bör även det bosparande som sker i HSB:s sparkassa naturligen beredas plats i ungdomsbosparandet. Också sparande i andra sparkassor bör kunna komma i fråga.

Risksparande i aktiefonder är inle förenligt med ungdomsbosparandets syften. I lagtexten bör detta markeras med en föreskrift om atl räntebäran­de sparkonton skall användas.

Det finns enligt min mening ingen anledning atl skräddarsy konton för ungdomsbosparandet. I slället bör lill delta kunna anslutas bosparkonton och andra sparkonton av det slag som banker annars erbjuder sina kunder. Det får dock inte vara fråga om konton som är förbehållna vissa begränsa­de grupper, exempelvis ägare av aktier i den konloförande banken. Spa­rande på sädana konton bör inte gynnas av statliga subventioner. Ung­domsbosparande på allemans- eller vinstsparkonton skall givetvis inte komma i fräga.

Vissa grundkrav måsle alltså ställas pä sparkonton för alt de skall få anslutas lill ungdomsbosparandet. Anslutning av en viss typ av konton bör kunna ske först efter anmälan av resp. bank lill den myndighet som svarar för kontroll av ungdomsbosparandet. I praktiken bör denna kontrollmyn­dighet - riksgäldskonloret - efter samråd med intresserade banker och sparkassor kunna göra upp en lista över konton som resp. institut erbjuder för anslutning.

Konton som en gång anslutits till ungdomsbosparandet enligt den modell jag angivit kan avskiljas och fortsättningsvis utnyttjas frislående. Av­skiljandet innebär bara atl spararen avhänder sig - eller fråntas - rätten till de särskilda sparförmånerna.

Självklart bör endast de insättningar som gjorts efter kontots anslutning vara kvalificerande för bonusränla och spariån. Förekomsten av äldre kontobehållningar tynger kontrollen och utgör också en belastning för regelsystemet. Del kunde därför framstå som naturligt att endast konton med nollsaldo fick anslutas lill ungdomsbosparandet.

Emellertid har från sparbanksrörelsens, Riksbyggens, HSB:s och

PKbankens sida framförts önskemål om alt bosparkonton, dvs. konton för

sparande som är kopplat lill en lurordning för förvärv av främsl boslads-

rältslägenheter, skulle få anslutas med ingående behållning. För bospar­

konton gäller olika regler. Generellt ger insättningarna, i vissa fall även den

spararen tillgodoräknade räntan, poäng för köplats avseende bostadslill-

delning och för lånerätl för finansiering av bostadsförvärvel. Enligt vad

som nu framförts skulle del vara olyckligt om de ungdomar som i dag

sparar på bosparkonton inle kunde fä tillgodoräkna sig bonusränla i ung­

domsbosparandet annal än genom insättningar på etl separat konto. Dels

skulle det innebära en väsentlig olägenhet för instituten att behöva hanlera

flera bosparkonton för samma person och atl väga samman insättningar på

dessa konton lill enhetliga sparpoäng, dels skulle en sådan ordning kunna

8

framstå som svårbegriplig och förvillande för spararna.

Jag har förståelse för de synpunkter som framförts. Just i fråga om etablerade bosparsystem finns del beaktansvärda skäl för alt medge an­slutning av konton med innestående behållning. Jag vill dock än en gång klargöra atl insättningar som gjorts på ett bosparkonto innan della anslutils till ungdomsbosparandet inte grundar någon rätt till särskilda sparförmåner i ungdomsbosparandet.

Kontrollen av ungdomsbosparandet skulle underlättas och regelverket förenklas om endasl elt konto per sparare tilläts. Del finns dock skäl som talar för atl en viss uppdelning av insättningarna bör medges. En sparare kan ha ett intresse av alt försvara köplats i mer än etl bosparande. Villko­ren för bosparande är i vissa fall sådana atl endast insättningar upp till en viss beloppsgräns berättigar till poäng för köplats och andra förmåner. I sådana fall kan spararen vilja begränsa sina insättningar i bosparandet och placera övriga disponibla medel pä konto som ger bättre avkastning. Det är vidare önskvärt atl de konloförande instituten stimuleras lill konkurrens i fråga om ungdomsspararna. Sammantaget finns enligt min mening övervä­gande skäl för alt låta en sparare samlidigl göra insättningar på mer än etl konto. En begränsning lill två konton bör dock upprätthållas.

Jag vill anmärka all rätten lill bonusränla och spariån i ungdomsbospa­randet måste knytas till varje konto särskilt. En ordning innebärande atl del vid bonusberäkning togs hänsyn lill spartid och insättningar på skilda konton, kanske i olika banker, skulle bli administrativt alltför svårhanter­lig-

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Sparbeloppens storlek och fördelning

Mitt förslag: En sparare får sätta in sammanlagt högst 800 kr. i månaden på de konton han har anslutna till ungdomsbosparandet. Maximibeloppet får fördelas fritt pä tvä konton. Ingel krav ställs på etl visst minsta sparbelopp per månad eller på något visst antal insättningar per år.

Skälen för mitt förslag: Av fördelningspolitiska skäl och för all sparsli-mulansen i form av bonusränla inte skall bli för kostsam för slaten måste en övre gräns för tillåtna månadsinsätlningar fastställas. Takel kan lämpli­gen sättas vid 800 kr. i månaden, det samma som gäller i fråga om alle­manssparandel. Regeln om maximiinsältning innebär att ell konto, under den tid det är anslutet lill ungdomsbosparandet, är stängt för högre må­nadsinsättningar än 800 kr. Beloppet får fritt fördelas på de två konton som spararen som mesl får ha.

Ungdomsbosparandet syftar till regelbundet sparande. Nägot krav på minimiinsättningar bör dock inle ställas upp. Villkoret om alt minsl 5000 kr. skall ha salts in.nefto för att bonusränla skall ulgå bör enligl min bedömning stimulera lill fortlöpande insättningar.

Bindning av sparade medel

Mitt förslag: Någon bindning av sparade medel föreskrivs inte i lag. Vid ullag debileras spararen en avgift motsvarande en procent av uttaget belopp, dock minsl 20 kr. Sädan uttagsavgift skall dock inle betalas vid överföring mellan konton i ungdomsbosparandet, inte heller för ullag som sker i samband med att kontots anslutning till ungdomsbosparandet upphör.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Skälen för mitt förslag: Ungdomsbosparandet är tänkt atl kunna tjäna som målsparande, främst inriktat pä bosättning och bostadsanskaffning. Men sparformen skall också kunna ge stimulans för uppbyggnad av en ekonomisk buffert för oförutsedda situationer. Mol denna bakgrund anser jag det inte rimligt atl föreskriva någon obligatorisk bindning av de sparade medlen. Den sparare som sä önskar bör dock kunna ge sina insättningar en starkare låsning genom sparande på konto med viss avtalad uppsägnings­tid.

För atl den föreslagna bonusräntan skall få tas i anspråk krävs atl det kvalificerande kontot varit anslutet till ungdomsbosparandet i minsl tre år och att de behållna neltoinsättningarna på kontot uppgår lill minst 5 000 kr. Detta förhällande måste rimligtvis minska benägenheten för uttag. Ett större uttag kan ju dessutom ersällas blott med mänadsvisa insättningar om vardera högst 800 kr.

Även om bindningsmekanismer pä sä sätt kan sägas vara inbyggda i sparsystemet, finns del skäl atl i förekommande fall avkräva spararen en uttagsavgift. Denna avgift kan lämpligen bestämmas motsvarande vad som gäller för allemanssparandel, dvs. en procent av uttagna medel, dock minst 20 kr. Del skall åligga bankerna all debilera spararen uttagsavgift. Avgiften bör tillfalla banken.

En grundtanke med bonusräntan är all den skall komma lill användning när ell uttalat behov föreligger, exempelvis vid bosladsförvärv. Då bonus­räntan tas i anspråk skall, enligl vad jag föreslår, kontot avföras frän ungdomsbosparandet. För ullag som görs i ett sådant läge är det inte påkallat atl kräva någon uttagsavgift. I det fall en sparare tar ul hela behållningen för överföring lill ell annal konto i ungdomsbosparandet finns det självfallet inte heller motiv för en lagstadgad uttagsavgift.

Överföring av sparmedel

Mitt förslag: Behållningen av vad som sparats på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet får när som helst överföras lill ell annat anslutet konto.

Skälen för mitt förslag: En insättning på etl konto i ungdomsbosparandet bör inle innebära alt medlen definitivt låses till det kontot. Om en möjlighet lämnas spararen alt byta konto är della lill gagn för en sund konkurrens mellan bankerna.

10

Jag har tidigare redovisat skäl varför elt bosparkonto skulle fä anslutas till ungdomsbosparandet med innestående behållning. Om spararen av någon anledning senare vill stänga ett sädant konto och överföra medlen, sä har skälen bortfallit för all den ursprungliga behållningen - jämte ackumulerad ränta -skall slå kvar som en redovisningsbelaslning i ung­domsbosparandet. Till elt nyll konto bör därför få överföras endast behåll­ningen av vad som sparats sedan det första kontot anslöts lill ungdomsbo­sparandet. Denna sparade behållning omfattar då ackumulerade, neltoin-sältningar (samlade insättningar minskade med uttag), den inlåningsränla som beräknats pä dessa insättningar och upplupen bonusränla.

Del kunde i och för sig tänkas atl del konto varifrån överföring skell fick bli kvar som anslutet till ungdomsbosparandet. Della konto skulle i så fall omedelbart efter överföringen visa elt nollsaldo och kunna fyllas på med nya insättningar. Till undvikande av felaktigheter vid konloredovisning i samband med överföringar bör dock föreskrivas alt del gamla kontots anslutning till ungdomsbosparandet alllid upphör vid överföring.

Banken bör vara berättigad till ersättning för sina kostnader i samband med överföringen. Ersättningen bör dock inte få översliga 100 kr.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

1.4.2.3 Sparstii7iulanser Reglerad lägsta inlåningsränta

Mitt förslag: På medel som satts in i ungdomsbosparandet betalar kontoförande bank ränta efter en viss minsta procentsals som rege­ringen eller, efter delegation av regeringen, en förvaltningsmyndig­het bestämmer.

Skälen för mitt förslag: Det föreslagna ungdomsbosparandet är en av staten subventionerad sparform. I systemet måste enligl min mening byg­gas in en garanti för atl subventionen i form av bonusränla kommer spararna lill godo fullt ul. Förekomsten av en bonusränla skall i princip inte tillåtas påverka bankens egen räntesällning.

Del är därför enligt min mening ofrånkomligt all del föreskrivs en viss lägsta ränta på inlåning i ungdomsbosparandet. Minimiräntan bör bestäm­mas sä atl den motsvarar räntan på kapitalkonton och andra konton för bundet sparande i bank och den bör ocksä i slort följa förändringarna i räntenivån för sådant sparande. De konton som i dag erbjuds för sådan inlåning har olika villkor. De högsta nominella räntesatserna i större ban­ker återfinns i skiktet 8-9%.

Jag har övervägt alt föreslå en minimiränla relaterad till riksbankens diskonto. Emellertid speglar diskontot i dag inle fullständigt räntenivån för inlåning i bank. Från riksbankens sida har man också motsatt sig all del i nya författningar las in föreskrifter om diskontot som norm för räntesäll­ning.

I slället föreslår jag att minimiräntan fastställs särskilt. Mångfalden av sparkonton och inlåningsvillkor gör del naturiigtvis svärl all fixera ränte-

nivån på sådant bundet sparande som här avses. Från riksgäldskonlorets sida har man emellertid förklarat sig beredd all utarbeta en metod för atl bestämma minimiräntan. Del kan enligl min mening vara lämpligt all elt sådant system utformas i samråd med bankernas branschorganisationer och konsumentverket. Det skulle vara naturligt alt också låta riksgälds­konloret meddela föreskrifter om minimiräntan. En sådan delegation lill en myndighet under riksdagen torde emellertid inle vara möjlig enligl rege­ringsformen. Jag anser därför all regeringen tills vidare, efter förslag av riksgäldskontoret, bör föreskriva vilken lägsta ränta som vid varje tidpunkt skall betalas. En möjlighet för regeringen all delegera denna uppgift bör likväl tas in i lagtexten mol bakgrund av att regeringen föreslagit atl huvudmannaskapet för riksgäldskonloret skall överföras till regeringen den Ijuli 1989.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Bonusränla

Mitt förslag: När etl konto varil anslutet lill ungdomsbosparandet i minsl tre år och behållningen av de insättningar som under den tiden gjorts på kontot uppgår till 5 000 kr. eller mer har spararen räll lill en statligt bekostad skattefri bonusränla.

Bonusräntan motsvarar tre procent ärlig ränta pä saldot den sista i varje månad av gjorda nettoinsätlningar (insättningar minskade med uttag).

Bonusräntan betalas ul när spararen begär del eller när han tar i anspråk den särskilda lånerätl som erbjuds under samma förutsätt­ningar som bonusränla. Har bonusräntan inte tagils i anspråk vid utgången av det år spararen fyllt 28 år skall den påföras kontot. Bonusräntan utgår alltid i sin helhet.

När bonusränla tagits i anspråk avförs kontot ur ungdomsbospa­randet.

Skälen förmitt förslag: Jag har i tidigare sammanhang nämnt den skatte­fria bonusräntan som den för ungdomsbosparandet karakteristiska sparsli-mulansen. Den bakomliggande tanken är all sparandel skall ha varil av en viss varaktighet och ha nått en viss volym innan spararen fär tillgodogöra sig den förmän som han genom insättningar kvalificerat sig för. Tre års sparande och behållna neltoinsältningar om minsl 5 000 kr. utgör enligt min mening väl avvägda förulsållningar för när bonusräntan skall få lyftas. Med behållna nettoinsätlningar avses här summan av insättningar minska­de med gjorda uttag. Den bankränta som spararen erhållit räknas inte med, och endast insättningar som gjorts i liden efter kontots anslutning lill ungdomsbosparandet beaktas. Bonusräntan mäste, som jag ocksä nämnt, hänföras lill sparandet på varje konto för sig. Del är således utan intresse för rätlen till bonusränla hur länge spararen haft etl annat konto i ung­domsbosparandet och hur stor den totala insällningsvolymen på två kon­ton är.

De behållna neltoinsättningarna måsle uppgå lill minsl 5000 kr. när    Prop. 1987/88: 150 spararen begär alt fä ut bonusräntan. Det är inle tillräckligt atl behållning-    Bilaga 3 en vid något tidigare tillfälle nätt upp lill kvalifikalionsnivån men därefter till följd av uttag gått ner under 5 000 kr.

Bonusräntan skall enligt milt förslag beräknas som tre procent årlig ränta på de behållna neltoinsättningarna per den sista i varje månad. Den ränta som insättningarna genererat - såväl bankränta som påförts kontot som tillgodoräknad bonusränla - saknar alltså belydelse för bonusränlans slorlek. Den månadsvisa avläsningen har valls för alt förenkla rutinerna för bankernas rapportering av kontoställningar till kontrollmyndigheten.

Till grund för beräkning av bonusränla läggs månadssaldon för insätt­ningar alltifrån del kontot anslöts till ungdomsbosparandet. Den upplupna bonusräntan är inte synlig på kontot och måsle fortgående noteras separat av såväl banken som kontrollmyndigheten. Om spararen under den tid kontot står kvar i ungdomsbosparandet inte kvalificerar sig för att få la i anspråk bonusräntan, fryser den dittills framräknade bonusräntan inne.

Det bör observeras alt uttag skall avräknas från senast gjorda insättning­ar. Detta betyder i fräga om bosparkonton all den behållning som följt med frän tiden före kontots anslutning till ungdomsbosparandet blir i viss me­ning inlåst. Det är, annorlunda uttryckt, inte möjligt atl behälla de för bonusränla kvalificerande neltoinsättningarna oförminskade genom alt räkna av ullag från den ursprungliga, ingående behållningen.

Bonusräntan är främsl tänkt som en medelsförstärkning vid bostadsan­skaffning. Det är dock inle lämpligt alt utbetalningen skall vara beroende av en särskild ändamälsprövning. Bonusräntan skall ju ocksä ulgöra en generell sparpremie. Bonusräntan bör därför kunna betalas ut lill en berät­tigad sparare när han begär det.

En särskild rätt till spariån för bostadsändamål bör knytas till ungdoms­bosparandet. Lån bör kunna erhållas under förutsättning all bonusränla kan lyftas. Det är rimligt att se sparlånet som en extra medelsreserv i förhållande till bonusräntan. Om en sparare av någon anledning lar i anspråk sin lånerätt utan alt samtidigt begära att få ut bonusräntan, bör denna obligatoriskt betalas ut.

Bonusräntan skall alltid betalas ut i sin helhet. Utbetalning skall automa­tiskt leda till atl kontot avförs frän ungdomsbosparandet.

Elt kontos anslutning till ungdomsbosparandet skall alllid upphöra vid utgången av del kalenderår då spararen fyllt 28 är. Om en sparare som uppnått 28-ärsgränsen då är berättigad atl fä ut bonusränla, bör bonusrän­tan påföras kontot samtidigt som detta avskiljs från ungdomsbosparandet.

Utbetalning av den statliga bonusräntan bör ske via de konloförande bankerna som i sin tur ersätts av riksgäldskonloret. Jag återkommer till hur rutinerna för utbetalning bör kunna läggas upp.

13

Spariån

Mitt förslag: Om villkoren är uppfyllda för alt en sparare skall få lyfta bonusränla har han också räll all - efter sedvanlig krediipröv­ning få spariån för förvärv av bostad och för bosättning i övrigt. Lånerätlen motsvarar tre gånger behållningen av de nettoinsätlning­ar som gjorts. Län lämnas eller förmedlas av konloförande bank och räknas för varje konto särskilt.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Skälen för mitt förslag: Inom ramen för allemanssparandel finns sedan är 1986 möjligheter för ungdomar mellan 18 och 28 år att erhålla lån för förvärv av bostad och för bosättning i övrigt (prop. 1984/85:51, FiU 7, rskr. 59, SFS 1984: 1036). Lånerätlen avser elt belopp motsvarande tre gånger den insalta behållningen, dock högst 21 000 kr. om lånet inte avser förvärv av bostad.

Denna särskill föreskrivna rätt till bosparlån är efter kreditmarknadens avreglering av mindre betydelse. För bankerna gäller inga kredilpoliliskl betingade utlåningsreslriktioner och del är i dag mycket lätt atl få län för olika ändamål.

Jag anser ändå all del till ungdomsbosparandet bör kopplas en lånerätl av i huvudsak samma konstruktion som gäller för allemanssparandel. Under förutsättning all en sparare har rätt alt fä ut bonusränla bör han också vara berättigad lill län för bosladsförvärv och bosättning i övrigt. Lånerätten bör gälla belopp motsvarande tre gånger netlobehållningen av de insättningar som gjorts på resp. konto anslutet lill ungdomsbosparan­det. Några särskilda inskränkningar med avseende pä bosällningslån ulan anknytning till förvärv av bostad anscrjag inle vara behövliga.

Spariån kommer normalt atl lämnas av det kontoförande institutet. Det bör dock vara möjligl för en bank eller sparkassa all lägga ul lån på dotterbolag. Det förhållande alt vissa sparkassor normalt inle bedriver någon läneverksamhel motiverar också alt sparlånen får lämnas av annan långivare, efter förmedling av del konloförande institutet.

Bestämmelserna om rätt lill spariån har karaktär av minimiregler. En bank eller sparkassa kan givetvis ge lån lill högre belopp än som nu föreskrivits. Nägon skyldighet all närmare kontrollera låneändamålel be­höver inle åläggas instituten. Lånesökandenas uppgifter bör regelmässigt kunna godtas.

Del bosparande som anordnas av HSB, Riksbyggen och vissa banker främjar i väsentlig utsträckning nyproduktion av bosladsrätlslägenheler. I fråga om sådant bosparande ålar sig del konloförande inslilulel normall all lämna spararen lån vid köp av en bosladsrältslägenhel inom sparorganisa-tionen. Det är för dessa fall rimligt all instituten inte genom lag åläggs några mera vittgående ullåningsskyldigheter. Har banken eller sparkassan förbundit sig att lämna lån för förvärv av en nyproducerad bosladsrältslä­genhel, så bör den inte vara skyldig att lämna spariån annal än för uppfyl­lande av sill åtagande.

Rätlen lill spariån i ungdomsbosparandet kan inle vara ovillkorlig. En

14

bank måste ha både rätt och skyldighet all för varje enskilt fall göra en sedvanlig kreditprövning. Enligl 2 kap. 13 § bankrörelselagen (1987:617) fär en bank bevilja kredit endast om låntagaren på goda grunder kan förväntas fullgöra läneförbindelsen.

Det är också givet atl spariån i ungdomsbosparandet omfattas av kredit-restriktioner som riksbanken kan komma atl besluta med slöd av lagen (1974: 922) om kreditpoliliska medel eller i övrigt.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

1.4.2.4 Administration och kontroll

Mitt förslag: Riksgäldskontoret utövar kontroll av ungdomsbospa­randet och utarbetar rutiner för uppgiflsrapporlering frän bankerna och om sparandels administration i övrigt. Utbetalning av bonusränla sker via riksgäldskonloret.

Skälen för mitt förslag: För att ungdomsbosparandet skall kunna fungera tillfredsslällande krävs samverkan mellan ä ena sidan banker och sparkas­sor och å andra sidan en central kontrollinslans. Riksgäldskonloret svarar för kontroll och administration av allemanssparandel och har del kunnan­de som behövs för en snabb uppbyggnad av etl nytt liknande sparsystem. Trots all sparmedlen i ungdomsbosparandet inte skall tillföras statens upplåning anser jag övervägande skäl tala för alt riksgäldskonloret anför­tros konlrollansvarel. Jag har erfarit atl kontoret är berett atl la på sig uppgiften.

En naturlig uppgift för riksgäldskonloret blir att i samarbete med banker och sparkassor utarbeta rutiner för ungdomsbosparandets administration. I huvudsak bör uppgiflsrapporlering och kontroll kunna ske enligt följande ordning.

Vederbörande bank (sparkassa) ansluter godkända konton för kunderna. Banken undersöker dessförinnan genom kontroll av sedvanliga legilima-tionshandlingar, all kunden har ell personnummer och alt han är i den ålder då han får ansluta sig lill ungdomsbosparandet. Banken bevakar att spararen inle har mer än två anslutna konton i banken och all månadsin-sältningarna där inte överstiger 800 kr. En bank skall och kan däremot inle kontrollera atl antalet konton och insättningar i samtliga banker hålls inom ramen för vad som är tillätet.

Banken lämnar varje månad riksgäldskontoret uppgifter om konton. Bl. a. rapporteras för varje konto innehavarens personnummer, typ av konto, datum för kontots anslutning till ungdomsbosparandet saml uppgif­ter som i övrigt behövs för kontroll av sparandet och för beräkning av bonusräntan. Överföringar mellan anslutna konton rapporteras ocksä.

Riksgäldskonloret registrerar och samkör inrapporterade uppgifter. Det kontrolleras då atl spararna är i den ålder då de är berättigade atl spara i ungdomsbosparandet, att de inte har fler konton än tillåtet och atl de totala insättningarna per månad och sparare inte överstiger 800 kr. Felaktigheter älerrapporleras till kontoförande institut. Om en kund har för många konton i ungdomsbosparandet skall det sist anslutna kontot avföras. Har

15

för stora insättningar gjorts skall överskjutande belopp återbetalas frän del    Prop. 1987/88: 150 sist anslutna kontot. Särskilda regler fär tillskapas om hur återbetalning   Bilaga 3 skall ske från konton som anslutits samma dag.

Utbetalning av bonusränla bör ske från riksgäldskonloret. För all en sparare skall få tillgäng lill bonusräntan utan dröjsmål bör riksgäldskonto­ret bemyndigas alt träffa avtal med banker och sparkassor om utbetalning enligl i huvudsak följande ordning. När spararen begär atl få ul bonusrän­tan - eller om en utbetalning på grund av dödsfall eller ianspråktagande av lånerätl aktualiseras före utgången av det år spararen fyller 28 år - kon­trollerar banken om villkoren för utbetalning är uppfyllda. Finner banken alt kontot varil anslutet lill ungdomsbosparandet i minsl tre är och atl de ackumulerade neltoinsällningarna på kontot uppgår lill 5 000 kr. eller mer vid den tidpunkt då utbetalning begärs eller annars aktualiseras, skall banken resp. sparkassan verkställa utbetalning av bonusränla. I fråga om bank sker delta lämpligen genom atl banken lyfter ränlebeloppet från riksgäldskontorets checkräkning i riksbanken och, allt efter betalningsmot­tagarens önskemål, för beloppet till spararens konto eller betalar ut del kontant. När utbetalning sker avförs kontot samtidigt från bankens eget register över konton anslutna till ungdomsbosparandet. Insättningar som gjorts efter del alt utbetalning av bonusränla aktualiserats påverkar inle bonusränlans slorlek. Banken bevakar alt ell konto inle slår kvar som anslutet lill ungdomsbosparandet längre än tillålel. Om bonusränla är tillgänglig för lyftning vid utgången av det år då spararen fyllt 28 är skall banken kreditera kontot ränlebeloppet och därvid tillämpa de rutiner som nyss angivils. Vad gäller sparkassorna, vilka saknar dragningsrätt i riks­banken, får särskilda rutiner utarbetas för likvidöverföring från riksgälds-kontoret.

Bankerna redovisar i sina månadsrapporleringar till riksgåldskontoret de utbetalningar av bonusränla som skett. Kontoret stämmer av uppgifterna med sitt eget register. Felaktiga utbetalningar älerrapporleras och korrige­ras enligl regler som riksgäldskonloret bestämmer i samråd med de konlo­förande instituten.

Överföring av konlouppgifler lill riksgäldskontoret och hanteringen där av dessa uppgifter förutsätter ett cenlrall dataregister. För ell sådant personregister kommer riksgäldskonloret att bli registeransvarig enligl dalalagen (1973:289). Jag erinrar om all beslul enligl datalagen måsle fattas om registrets inrättande innan ungdomsbosparandet kan ta sin bör­jan.

Ungdomsbosparandets tillkomst föranleder särskilda insatser. Inte

minsl är del angelägel alt kunskap sprids om den nya sparformen. Kostna­

der för de informationsinsatser som kan behövas vid sidan av bankernas

marknadsföring bör enligl min mening kunna läckas med medel ur del

anslag som regeringen i budgetpropositionen föreslagit lill Sparfrämjande

åtgärder. Arbetet med ulveckling och drift av dalaregister och administra­

tiva rutiner för ungdomsbosparandet föranleder emellertid särskilda kost­

nader. För detta ändamål bör, utöver vad som tidigare föreslagits. I milj.

kr. anvisas under anslaget för budgetåret 1988/89. Riksgäldskontorets ut­

vecklings- och driftskostnader bör få belasta detta anslag.

16

1.4.2.5 Statsfinansiella kostnader

Statens direkta kostnader för bonusränla uppkommer först tre år efter ungdomsbosparandets införande. Kostnaderna blir beroende av hur den nya sparformen förmår atl intressera banker och sparare. Den framlida utgiflsvolymen är därmed svär atl uppskatta.

Statens årliga utgifter för ungdomsbosparandet, dä della efter 13 år är fullt utbyggt, kan, med ulgångspunkl i vad som i dag gäller belräffande ungdomars dellagande i allemanssparandel, beräknas till.knappt 100 milj. kr. uttryckt i dagens penningvärde. Om ungdomsbosparandet, vilket dock är mindre sannolikt, skulle få sädan framgång alt hälflen av alla de ungdo­mar som är berättigade atl della sparade 500 kr. i månaden under i slort sett hela den tillåtna liden om tretton är skulle de statsfinansiella kostna­derna stiga lill knappt 800 milj. kr. per år. I labdl I anges kostnaderna under olika givna förutsättningar. Det kan här anmärkas atl den som sparar maximalt, dvs. 800 kr. i månaden under 13 år = 124800 kr., blir berättigad till bonusränla motsvarande ca 24200 kr.

Tabell 1    Årliga statsfinansiella kostnader i ett fullt utbyggt system (efter 13 år)

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Antal

Andel i

Genom-

Antal

Kostnad vid

sparare

% som tar

snilll.

sparar

3% bonus.

ut bonus-

månads-

milj. kr.

ränla

spar kr.

250000

8

200

7

35

250000

8

300

10

107

400000

8

200

7

56

400000

8

300

10

171

650000

8

500

13

786

1.4.3 Specialmotivering

Den föreslagna nya sparformen föranleder en särskild lag om ungdomsbo­sparande. Inledningsvis definieras några för lagen väsentliga begrepp (1 §). Del anges sedan för vilka åldersgrupper sparformen står öppen (2§). De regler som i övrigt gäller för sparande är fördelade på sju paragrafer (3-9§§). Vidare föreskrivs alt spararna är tillförsäkrade en viss lägsta inlå­ningsränta (10 §). Därefter behandlas de övriga förmåner som är knutna lill ungdomsbosparandet. Bestämmelser om en av slalen bekostad bonusränla (1I-I4§§) följs av regler om spariån (15 och 16§§). Slutligen anges att administration och kontroll av ungdomsbosparandet handhas av riksgälds­konloret (17 §).

Regler om skatlelättnader för den statliga bonusräntan har fogals lill de motsvarande bestämmelser som gäller i fräga om allemanssparandel. Den nuvarande lagen (1983:891) om skatlelättnader för allemanssparande er­sätts med en ny lag om skattelättnader för allemanssparande och ungdoms­bosparande.

Den nya lagen om skallelättnader föranleder ändrade hänvisningar i 1 § lagen (1983:890) om allemanssparande och 37 § 8 mom. taxeringslagen (1956:623).

2    Riksdagen 1987/88. 1 .saml. Nr 150. Bilaga 3

17

Förslaget till lag om ungdomsbosparande

Prop. 1987/88:150

Bilaga 3

1 §    Denna lag innehåller bestämmelser om ungdomsbosparande.

I lagen avses med

1.    

ungdomsbosparande den särskilda sparform som är förenad med

skattelättnader enligt 3§ lagen (1988:000) om skallelällnader för alle­

manssparande och ungdomsbosparande,

2.

bank en svensk bank eller sparkassa, och

3.

bosparkonto etl sparkonto i bank eller sparkassa, avsett för sparande som är knutet till en lurordning för bosladsförvärv.

Ungdomsbosparandet kännetecknas främst av atl lill denna särskilda sparform är knuten en bonusränla som bekostas av slaten. Bonusräntan skall, som nämnts i den allmänna motiveringen, inte inkomslbeskatlas. Skatlelältnaderna hänför sig endasl lill bonusräntan. Ränleavkastning i övrigt utgör skattepliktig inkomst av kapital.

I andra slyckel 3 finns en definition av bosparkonto. Härmed avses konton för sparande med vilket följer en turordning för tilldelning av, vanligtvis, bostadsrältslägenheler. Sådant målsparande i större omfattning sker sedan tidigare i HSB:s Sparkassa, i Svenska Riksbyggen via samarbe­tande sparbanker (RiksBoSpar) och i vissa andra banker. Nyligen har Sveriges Bostadsrättsföreningars Centralorganisation i samarbete med Svenska Handelsbanken salt i gång ell riksomfattande bosparande med köordning för förvärv av bosladsrätlslägenheler (SBC BO). Della bospar­system bygger på sparande i aktiefond och kan därför inte knytas till ungdomsbosparandet som enligl 3 § förutsätter sparande på räntebärande räkning.

Ullryckel bostadsförvärv fär här anses läcka in all laglig åtkomst av en bostad. Sparande på bosparkonto kan således vara inriktat pä förvärv även av en kooperativ hyresrätt, sådan som avses i lagen (1986: 1242) om för­söksverksamhel med kooperativ hyresrätt.

Till ungdomsbosparandet kan anslutas även andra konton än bosparkon­ton. Men för bosparkonton enligt den nu givna definitionen gäller vissa särregler. Enligl 3 § andra slyckel får endasl bosparkonton anslutas med ingående behållning. Särskilda regler om spariån gäller enligt 15 § andra stycket.

2 § Var och en som är kyrkobokförd här i landet fär börja spara i ung­

domsbosparandet frän och med det kalenderår dä han fyller 16 år. Ingen

får börja spara på ell konto i ungdomsbosparandet efter utgången av del

kalenderår då han fyllt 25 år.

Belräffande åldersgränser för deltagande i ungdomsbosparandet hänvi­sas lill den allmänna motiveringen.

3 § Sparmedlen skall sättas in i bank, på räntebärande konto anslutet till

ungdomsbosparandet. Till sparandel får anslutas bosparkonton och andra

sparkonton av sådant slag som banken erbjuder kunder i allmänhet, dock

ej allemanssparkonton och vinslsparkonton. En sparare får inte samlidigl

spara pä mer än två konton.

Inga andra konton än bosparkonton får vid anslutning lill ungdomsbo-     Prop. 1987/88: 150

sparandel visa nägol tillgodohavande för spararen.

Bilaga 3

Konton av viss lyp fär anslutas lill ungdomsbosparandet efter anmälan från banken till riksgäldskonloret.

Ungdomsbosparande kan ske endasl på särskilt anslutna konton. Ett konto som öppnas direkt för ungdomsbosparande ansluts i och med atl del läggs upp. Äldre konton - del kan endasl röra sig om bosparkonton med eller ulan behållning och andra konton med nollsaldo - ansluts särskill av banken enligl rutiner som riksgäldskonloret anvisar.

4 § Ell konto upphör alt vara anslutet till ungdomsbosparandet vid ut­

gången av det kalenderår då spararen fyller 28 år.

Etl konto upphör automatiskt alt vara anslutet till ungdomsbosparandet vid utgången av del år spararen fyller 28 är. De särskilda reglerna om insältningsbegränsningar, uttagsavgift etc. är då inte längre gällande för kontot. Detta kan i fortsättningen användas fritt enligl de villkor som avtalals mellan spararen och del konloförande institutet.

Om spararen då han når 28-årsgränsen har räll all få ul bonusränla skall denna enligl 12 S andra slyckel kredileras kontot. Om däremot de ackumu­lerade neltoinsällningarna inle uppgår lill 5 000 kr. fryser den under sparli-den lagrade bonusräntan inne. Del senare följder av 14 §.

5 § Om rätten till sparmedlen på ett konto genom överiåtelse eller pä

annat sätl övergår lill någon annan eller om spararen pantsätter sin fordran

upphör kontots anslutning till ungdomsbosparandet.

De särskilda sparstimulanserna i ungdomsbosparandet är knutna till etl personligt sparande. När rätlen lill de sparade medlen övergår lill någon annan, genom förvärv av fordran, arv eller på annat sätl, upphör kontot automatiskt all vara anslutet lill ungdomsbosparandet. Delsamma gäller då pantsätlning av tillgodohavandet på kontot sker. Huvudregeln enligt 14 § är den atl rätten till bonusränla - och därmed lill spariån - förfaller när elt konto avförs från ungdomsbosparandet. I fall av spararens död skulle del dock vara obilligl om tillgänglig bonusränla inte fick komma de efterievan­de lill godo. En specialregel finns dätför intagen, i 13 §, om alt bonusrän­tan i sådant fall skall betalas ut lill dödsboet. För utbetalning till dödsboet krävs all spararen vid dödsfallet haft rätl enligl 11 § all lyfta bonusräntan.

6 § Varje sparare får sälla in sammanlagt högst 800 kronor i månaden på

konton anslutna till ungdomsbosparandet.

Sammanlagt högst 800 kr. per månad fär sältas in i ungdomsbosparan­det. Beloppet får fritt fördelas på högst två konton. Insältningsbegräns-ningen gäller etl bruttobelopp. Större månadsinsätlningar än 800 kr. får alltså inte ske även om ullag görs under samma tid.

Begränsningsregeln gäller bara insättningar som gjorts efter det atl kon­tot anslutils lill ungdomsbosparandet. Behållningen på ell bosparkonto

19

räknas inle som insättning då kontot ansluts lill ungdomsbosparandet. Inle    Prop. 1987/88: 150

heller ränta som påförs kontot räknas som insättning.

Bilaga 3

7 § Vid ullag skall spararen lill banken betala en uttagsavgift motsvaran­

de en procent av del uttagna beloppet, dock minst 20 kronor.

Någon avgifl enligt första slyckel skall inte betalas för uttag som sker i samband med atl bonusräntan enligt 11 § tas i anspråk.

En överföring enligl 8 § av sparmedel mellan två konton i ungdomsbo­sparandet anses inte som ullag enligt denna paragraf.

När bonusräntan tas i anspråk kan det oftast anlas ske för ell finansie­ringsändamål som ungdomsbosparandet är tänkt all främja. Om uttag från kontot sker samtidigt som bonusräntan kommer spararen lill del finns dt inle skäl atl belasta honom med uttagsavgift.

8 § En sparare fär överföra hela behållningen av vad han satt in pä etl

konto enligl 6§ till elt annal konto som är anslutet till ungdomsbosparan­

det. Det konto från vilket överföring sker upphör genom överföringen atl

vara anslutet till ungdomsbosparandet.

Banken är berättigad lill ersättning med högst 100 kronor av spararen för sina kostnader för en överföring.

Överföringsfallet har närmare kommenterats i den allmänna motivering­en. Endasl behållningen av vad som satts in efter del kontot anslutils till ungdomsbosparandet får föras över lill annal konto. Med behållning avses i detta sammanhang behållna nettoinsätlningar jämte inlåningsränta på dessa insättningar samt ackumulerad bonusränla. Någon uttagsavgift en­ligt 7 § skall inte betalas för en överföring. Däremot fär banken tillgodogöra sig ersättning för sina kostnader med överföringen. För all inte höga överföringsavgifter skall avhålla spararen från atl byta konto, maximeras avgiften i lagen till 100 kr., samma belopp som gäller i fråga om överföring­ar inom allemanssparandel.

9 § Om en sparare överskrider de begränsningar som gäller enligl 3 eller

6§ skall de oriktigt insatta sparmedlen betalas ul till honom.

Om riksgäldskonloret vid sin kontroll finner atl spararen överskridit de begränsningar som gäller i fråga om antal konton och månadsinsätlningar skall felaktigt inbetalda belopp återbetalas. I den allmänna motiveringen har tagits upp frägan om vilkel konto som skall avslutas och frän vilkel konto utbetalning skall ske. Det bör stä vederbörande bank fritt att be­stämma om ränta skall betalas för de oriktigt inbetalda sparmedlen.

10        § På de medel som står inne på ett konto anslutet lill ungdomsbospa­

randet skall banken betala årlig ränta efter en viss lägsta procentsats.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar före­

skrifter om vilken lägsta räntesals som vid varje tidpunkt skall gälla.

I den allmänna motiveringen har nämnts att minimiräntan i princip bör sältas att motsvara räntan för långsiktigt sparande i bank. Mindre fluktua­tioner i ränteläget skall dock inle behöva föranleda justering av minimirän-

20

lan. Del böra andra sidan, i vart fall kvartalsvis, slammas av om ränlelägel    Prop. 1987/88: 150

förändrats så alt en korrigering av minimiräntan är påkallad.

Bilaga 3

11      § Om etl konto är anslutet till ungdomsbosparandet sedan minsl tre år

och de behållna insättningarna enligt 6§ pä kontot uppgår lill minsl 5000

kronor har spararen rätt atl få en särskild bonusränla.

Bonusräntan motsvarar tre procent ärlig ränta på behållningen den sista i varje månad av de insättningar som gjorts pä kontot enligt 6§.

Vid tillämpning av första stycket skall konton mellan vilka överföring skell enligt 8 § anses som elt enda konto.

Denna paragraf innehäller bestämmelser om bonusränla. I den allmänna motiveringen har behandlats under vilka förutsättningar bonusränla fär lyftas och hur den räknas fram.

Enligt andra stycket skall bonusräntan beräknas pä den insatta nettobe­hållning som slår inne på kontot den sista i varje månad. Denna ordning har förordats av riksgäldskontoret för all kontoredovisningarna skall kun­na begränsas till att avse månadssaldon. I praktiken innebär metoden all kontohavaren tillgodoräknas bonusränla på sparmedel först för månaden efter det atl de satts in.

Bonusräntan beräknas för varje konto särskill. Om överföring av spar­medel skett inom ungdomsbosparandet enligl 8§, anses konton mellan vilka överföring skell som etl enda konto. I inga andra fall än då överföring skell är det möjligt all lägga samman insättningar som gjorts på skilda konton till etl enda beräkningsunderlag för bonusränla.

12      § Bonusräntan enligl 11 § bekostas av staten och betalas ul av riks­

gäldskonloret. Utbetalning skall ske när spararen begär det eller när han

erhåller lån enligt 15 §. När bonusräntan på ell konto betalas ut upphör

kontots anslutning till ungdomsbosparandet.

Har bonusräntan pä elt konto inle tagils i anspråk vid utgången av del kalenderår då spararen fyllt 28 år skall bonusräntan då påföras kontot.

Paragrafen innehåller bestämmelser om hur och när utbetalning av bo­nusränla skall ske.

När spararen begär atl fä lyfta den bonusränla han är berättigad all få ul för sparande på elt konto avhänder han sig därmed möjligheten all göra vidare insättningar i ungdomsbosparandet på del kontot. Dess anslutning lill ungdomsbosparandet upphör då.

Den rätl lill spariån som gäller enligl 15 § kan inte tas i anspråk av spararen med mindre han har rätl att lyfta bonusränla. När spararen beviljas spariån skall bonusräntan automatiskt betalas ul. Samtidigt avförs kontot från ungdomsbosparandet.

I andra slyckel anges alt bonusränla obligatoriskt skall krediteras ell konto vid utgången av del år spararen fyllt 28 år. Utan en sådan bestäm­melse skulle, till följd av 4 och 14 §§, rätten till bonusränla ha förfallit.

13      § Om spararen dör och del vid dödsfallet föreligger rätt lill bonusränla

enligl 11 § skall bonusräntan betalas ul lill dödsboet.

14                                                                              §    Rätlen lill bonusräntaenligt 11 § förfaller, utom ifall som sägsi 13 §,     Prop. 1987/88:150

när kontots anslutning lill ungdomsbosparandet upphör.

Bilaga 3

Om rätlen lill sparmedlen övergår från spararen till någon annan upphör, enligt 5 §, kontots anslutning till ungdomsbosparandet. Så sker bl. a. i det fall spararen dör. Om spararen vid dödsfallet varit berättigad alt lyfta bonusränla skall denna betalas ut till dödsboet. I andra fall då kontots anslutning till ungdomsbosparandet upphör, på grund av alt rätten till sparmedlen frångått kontohavaren, på spararens egen begäran eller pä annan grund, förfaller rätten lill bonusränla.

15      § En sparare som har räll lill bonusränla enligt 11 § har också rätt att

fä län för förvärv av bostad och för bosättning i övrigt. Länet lämnas eller

förmedlas av den kontoförande banken efter sedvanlig krediiprövning.

Lånerätlen avser etl belopp motsvarande tre gånger behållningen av de

insättningar som gjorts på kontot enligl 6 §.

Sker sparandet på etl bosparkonto och har banken åtagit sig att lämna spararen lån endasl för förvärv av en nyproducerad bostadsrättslägenhet, är banken inte skyldig att svara för lån som sägs i första stycket annat än för bostadsrällsförvärv enligl åtagandet.

16      § Den bank som svarar för lån enligl 15 § bestämmer de närmare

villkoren och beslutar om lån.

Vid bankens prövning av ansökan om län gäller de föreskrifter som riksbanken har meddelat med slöd av lagen (1974: 922) om kreditpoliliska medel och de föreskrifter i övrigt som gäller för banken.

I den allmänna motiveringen har redovisats under vilka förutsättningar konloförande institut skall lämna spariån. Bestämmelserna ger inle någon rätt eller skyldighet för en bank all åsidosätta sedvanlig prövning av den lånesökandes kredilvärdighel. Spariån i ungdomsbosparandet omfattas av generella kreditpoliliska restriktioner.

17      § Riksgäldskonloret svarar för administration och kontroll av ung­

domsbosparandet.

Riksgäldskontoret har det övergripande administrationsansvaret för kontroll av ungdomsbosparandet. Kontoret har alt inom ramen för sitt uppdrag utarbeta rutiner för bl. a. anmälan av kontoanslutning (3 §), utbe­talning av bonusränla och uppgiftsrapportering i allmänhet.

1.4.4 Ikraftträdande

Vid de överläggningar som förekommit vid ärendets beredning i finansde­partementet har från såväl riksgäldskonlorets som bankernas sida upp-givits alt arbetet med att förbereda ungdomsbosparandets igångsättande kan beräknas kräva minsl fyra månader räknat från det att riksdagens beslut föreligger. Jag anser det angeläget att den nya sparformen snarast möjligt ställs till spararnas förfogande och föreslår alt bestämmelser om ungdomsbosparande träder i kraft den 1 december 1988.

1.5                                                                            Upprättade lagförslag

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 3 

I enlighet med det anförda har inom finansdepartementet upprättats förslag

lill

1.

lag om ändring i lagen (1983: 890) om allemanssparande,

2.

lag om ungdomsbosparande,

3.

lag om skallelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparan­de,

4.

lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623).

Förslagen bör fogas till protokollet i delta ärende i bilaga 3.1.

Del är angelägel alt riksdagen behandlar förslagen under innevarande riksmöte sä alt de kan träda i kraft snarast möjligt. Med hänsyn lill detta anser jag atl lagrådets yttrande inle skall inhämtas.

1.6    Hemställan

Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen atl

dels anla lagförslagen,

dels bemyndiga riksgäldskonloret att med banker och sparkassor träffa avtal om utbetalning av bonusränla i ungdomsbosparandet i huvudsaklig överensstämmelse med vad jag angivit i det föregående,

dels till Sparfrämjande åtgärder under sjunde huvudtiteln för budgelärel 1988/89 ulöver i prop. 1987/88: 100 bil. 9 föreslaget reser­vationsanslag anvisa ytterligare 1 000000 kr.

23

2 Inbetalning på likviditetskonto

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Mitt förslag: Vissa större förelag skall på likviditetskonlo inbetala ell belopp som motsvarar 15% av den del av företagets likvida tillgängar som överstiger 50 milj. kr. enligl balansräkningen för del räkenskapsår som avslutals närmast före den 1 januari 1988. Som likvida tillgångar skall räknas omsällningstillgångar i form av kassa-och banktillgodohavanden, aktier och andra andelar saml obligatio­ner och andra värdepapper.

Inbetalning skall ske på räntebärande konto i riksbanken. Inbetal­ning skall ske med 90% av beloppet senast den 31 augusti 1988 {preliminär inbetalning) och med återstoden senast den 31 januari 1989 {slutlig inbetalning). Inbetalda medel skall jämte årlig ränta återbetalas senast den 2 juli 1990. Räntan skall motsvara den ränta som riksbanken normalt erlägger på inlåning frän bank (för närva­rande 6%).

De företag som är skyldiga atl sätta in medel på likviditetskonlo skall själva beräkna den preliminära inbetalningens slorlek saml lill riksskalteverkel ge in den balansräkning och del beräkningsunder­lag som legat till grund för inbetalningen. Riksskalteverkel skall fastställa den slutliga inbetalningens storlek.

Styrelseledamot eller befattningshavare hos förelag som uppsåt­ligen eller av oaktsamhet lämnar riksskatteverket felaktiga upplys­ningar eller underlåter all lämna upplysningar kan dömas till böter eller fängelse.

Regeringen kan, om det finns synnerliga skäl, befria elt företag från skyldighet all betala in medel på likviditetskonlo.

Skälen för mitt förslag: De stora företagen har under senare år byggt upp en mycket omfattande likviditet. Denna har i hög grad använts lill uppköp av andra företag. Myckel talar också för atl likviditeten medverkat till den kraftiga kredilexpansionen och är en faktor som kan ha bidragit till all driva upp lönekostnaderna. Del finns därför anledning alt genomföra en likviditetsindragning från större förelag under näsla budgetår.

Banker och andra finansieringsinstitut omfattas inle av förslaget.

Inbelalningsskyldigheten knyter an lill storleken av förelagels likvida tillgångar. Med likvida tillgångar avses i del här sammanhanget omsätt­ningstillgångar i form av kassa- och banktillgodohavanden, aktier och andra andelar saml obligationer och andra värdepapper. Dessa poster skall enligl schemat i 19 § bokföringslagen (1976: 125) framgå av balansräkning­en. Vid avgränsningen av likvida tillgångar har hänsyn tagits till önske­målet alt begränsa tillämpningsproblemen.

Beräkningen av den preliminära inbetalningen svarar företagen själva för. Inbetalningsskyldiga förelag skall senast den 31 augusti 1988 lill riks­skatteverket ge in del beräkningsunderlag som legal lill grund för den preliminära inbetalningen lill riksbanken. Riksskatteverket skall med led-

24

ning av de erhållna handlingarna fastställa den slutliga inbetalningen och Prop. 1987/88: 150 före utgången av november 1988 underrätta vederbörande förelag om den Bilaga 3 slutliga inbetalningens belopp. Kopia av underrättelsen skall sändas till riksbanken som skall bevaka alt inbetalning sker. Riksskatteverkets beslul får överklagas lill regeringen. Om preliminär eller slutlig inbetalning på likviditetskonlo inte sker inom föreskriven lid, eller med för lågt belopp, skall förelaget betala ränta på del förfallna beloppet. Om det finns särskil­da skäl får riksbanken medge befrielse från all erlägga sådan ränta.

Om del finns synnerliga skäl bör regeringen ha möjlighet alt befria ett förelag från skyldighet atl betala in medel på likviditetskonlo. Regeringen bör ocksä ha möjlighet alt föreskriva eller i särskilda fall besluta atl inbetalda medel skall återbetalas i förtid.

Den föreslagna lagen överensstämmer i väsentliga delar med lagen (1984:501) om inbetalning på likviditetskonlo och lagen (1985:582) om inbetalning på likviditetskonlo under budgelåret 1985/86.

Upprättat lagförslag

I enlighet med det anförda har inom finansdepartementet upprättats förslag till

lag om inbetalning på likviditetskonto under budgetåret 1988/89.

Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende i bilaga 3.1.

Del är angeläget alt den föreslagna lagen kan träda i kraft den I juli 1988. Jag anser därför av tidsskäl atl lagrådels yttrande över lagförslaget inle bör inhämtas. Det kan också noteras alt lagen (1984:501) om inbetalning på likviditetskonto har granskals av lagrådet.

Hemställan 

Jag hemställer all regeringen föreslär riksdagen atl anla förslaget.

3 Fortsatt giltighet av lagen mot skatteflykt

3.1 Inledning

Genom lagstiftning år 1980 infördes en generalklausul mot skalleflykt

(prop. 1980/81: 17. SkU 8, rskr. 27, SFS 1980: 865). Lagstiftningen har en

provisorisk prägel genom au den gjorts tidsbegränsad. Från atl den ur­

sprungligen har avsett räftshandlingar som förelagils under åren 1981

1. o. m. 1985 har dess giltighetstid sedermera föriängts lill atl även omfatta

liden fram l.o.m. år 1988 (prop. 1985/86:49, SkU 

II, 

rskr. 54, SFS

1985: 1013). Däremellan har också lagstiftningens tillämpningsområde ut­

vidgats i visst avseende (prop. 1982/83:84, SkU 20, rskr. 139, SFS

1983:75). Justitiekanslern (JK) har haft regeringens uppdrag all följa la­

gens tillämpning. JK har tidigare, i februari 1985, avgelt yttrande om

lagens dittillsvarande tillämpning, vilkel redovisats i prop. 1985/86:49 s.

3ff Tillämpningen av lagstiftningen för liden därefter har JK nu yttrat sig

över. Jag avser all i det följande behandla resultatet av utvärderingen samt

25

frågan om en föriängning av klausulens tillämpning.

3.2 JK:s skrivelse

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 3 

I en skrivelse i februari 1988 har JK redogjort för sitt uppdrag. JK anför i

huvudsak följande.

Denna redogörelse avser mål och ärenden som inkommit eller infordrats hit och vari tillämpning av lagen bedömts eller varil ifrågasatt under åren 1985 - 1987. Därutöver avser redogörelsen två domar från regeringsrätten som meddelats den 28 december 1984 och två domar från länsrätterna som inkommit hit under 1988.

Under den angivna liden har frän förvaltningsdomstolarna inkommit eller infordrats 38 domar och från riksskalteverkel (nämnden för rällsären-den) har inkommit 37 förhandsbesked vari tillämpningen av lagen be­dömts. Målen och ärendena, hänförliga till respektive beslulsår, fördelar sig på följande säll.

Avgöranden avseende förhandsbesked i taxeringsfrågor

Ar                   domar

förhandsbes

ked

.1985                7'

10

1986                1

15

1987                1

12

9

37

Domar från taxeringsprocess

År                   länsrätt 1985                  9

kammarräu 0

regeringsrätten 0

=   9

1986                  5

0

0

=   5

1987                11

3

0

= 14 28

Därutöver har elva domar - alla från länsrätt - inkommit vari avdrag för s. k. förskollsräntor vägrats ulan tillämpning av lagen mol skalleflykt.

Jag kommer att i det följande, för elt vart av åren, lämna en kortfattad redogörelse över de inkomna avgörandena saml ange i vilka fall lagen ansetts vara tillämplig. Därefter kommer jag alt ange om eventuella ojämn­heter och särskilda problem framkommit i tillämpningen saml bedöma om lagens tillämpning såvitt framgår av inkomna avgöranden - svarar mol rimliga krav på rättssäkerhet.

Ar 1985 (inkl. två domar från regeringsrätten den 28 december 1984)

Av antalet inkomna domar för della år har 7 inkommit från regeringsrätten och 9 från länsrätterna.

Regeringsrättens domar är följande.

Dom den 28 december 1984 (RÅ 84 Aa 189) med anledning av förhands­besked i laxeringsfråga. Regeringsrätten fann - med ändring av förhands-beskedel - all vid realisalionsvinslbeskaltning räll förelåg lill s. k. 3000-kronorsavdrag när fastighetsägaren avsåg all avyttra en fastighet med därå uppförd bostadsbyggnad och sedan köpa tillbaka bostadsbyggna­den med därtill hörande tomt. Med hänsyn till vissa faslighelsbildningsål-gärder ansåg inle regeringsrätten alt den skalleförmån som uppkom var del huvudsakliga skälet för det tänkta förfarandet vid fastighetsförsäljningen varför lagen inte var tillämplig.

Dom den 28 december 1984 (RÅ 84 1: 92) med anledning av förhandsbe­sked i taxeringsfråga. Lagen ansågs tillämplig vid ell förfarande som inne-

' avser även tvä domar från regeringsrätten den 28 december 1984.

26

bar att efterlevande maka i dödsbo tillskiftades dödsboels jordbruksfaslig-    Prop. 1987/88: 150 hel och i anslutning därtill sålde fastigheten lill arvingarna i dödsboet.    Bilaga 3 Förfarandet förelogs i syfte alt dessa skulle erhålla större underiag för skogsavdrag vid framlida inkomstbeskattning.

Dom den 2 maj 1985 (RÅ 85 Aa 62) med anledning av förhandsbesked i taxeringsfråga. Regeringsrätten fastställde att lagen var tillämplig när fas­tighet skulle försäljas lill hustru för underpris och pä konstlad väg tillska­pad realisationsföriusl uppkom.

Dom den 3 juni 1985 (RÅ 85 1:42) med anledning av förhandsbesked i taxeringsfråga. Regeringsrätten fastställde alt lagen inle var tillämplig när föräldrar tillsammans med dotter åtagit sig betalningsansvar för ell banklån, som skulle användas för atl finansiera dotterns förvärv av en villafaslighel. Dottern var studerande och hade igångsatt byggnation på fastigheten varefter statliga lån inte beviljades. Regeringsrätten ansåg med hänsyn lill omständigheterna att föräldrarnas rätl lill avdrag för räntekost­naderna för lånet inte utgjorde det huvudsakliga skälet till förfarandet. .

Dom den 16 augusti 1985 (RÅ 85 1: 68) med anledning av förhandsbesked i laxeringsfråga. Lagen ansågs - med ändring av förhandsbeskedet - inle tillämplig pä etl förfarande som innebar all en förälder lämnade räntefrilt lån till hemmavarande minderårigt barn.

Dom den 31 oklober 1985 (RÅ 85 1:69) med anledning av förhandsbe­sked i laxeringsfråga. Med ändring av förhandsbeskedet fann regeringsrät­ten atl lagen inle var tillämplig i fall av avsiktligt framkallad realisationsför­lust vid försäljning av faslighet till barn.

Dom den 13 december 1985 (RÅ 1985 Aa 218) med anledning av för­handsbesked i laxeringsfråga. Samma sak som i RÅ 85 1:69.

Av domarna från länsrätterna avser älta frägan om skallskyldiga, vid

1982   års taxering, ägt göra avdrag för förskoltsränla. Länsrätterna ansåg

inte i något fall alt lagen mot skatteflykt var tillämplig. Den återstående

länsrällsdomen (Irn i P-län 1985-03-27, S 4187-4188-83) avser frågan

om uppskov med beskattning av realisationsvinst när en skatlskyldig sålt

sin andel av en fastighet i delar av andelen vid olika tillfällen till samme

köpare. SkuUe den skaltskyldige sålt sin andel i ell sammanhang skulle

uppskov inle ha kunnat medges med så slort belopp som taxeringsnämn­

den medgav. Länsrälten ansåg inle lagen tillämplig.

Belräffande de tio förhandsbeskeden ansåg riksskatteverket lagen vara tillämplig i två fall. Det första fallet (RSV dnr 150/84-200) gällde en man som tänkte sälja sin fastighet till hustrun med skyldighet för henne att erlägga betalning först 10 år efter köpeavtalet. Realisationsvinstbeskatt­ning skulle därmed enligt kommunalskatlelagens regler inträda först efter 10 år. Hustrun skulle emellertid i sin lur sälja fastigheten vidare. Riksskat­teverket ansåg därför all realisationsvinstbeskattning för mannen skulle inträda vid hustruns vidareförsäljning. Det andra fallet (RSV dnr 438/84-200) avsåg gåva till minderåriga barn saml i anslutning därtill utställande av reverser mellan makar.

Belräffande övriga förhandsbeskedsärenden har lagen inle ansetts til­lämplig, i huvudsak, mot bakgrunden av regeringsrättens avgöranden RÅ

1983   1:35 respektive RÅ 1985 1:69.

År 1986

För detta är finns sju domar att redovisa vari tillämpningen av lagen mot skatteflykt bedömts.

Regeringsrättens dom den 17 februari 1986 (RÅ 1986 ref. 54) med anled­

ning av förhandsbesked i laxeringsfråga. Lagen ansågs i visst fall tillämplig

27

på ell förfarande som innebar all make sålde en sommarsluga lill andra    Prop. 1987/88: 150

maken mol revers, som säljaren därefter skänkte till makarnas barn.

Bilaga 3

Övriga fem domar kommer från länsrätterna. För dessa gäller alt lagen tillämpats i tre fall.

Det första fallet (Irn i U-län 1986-03-14, S 1791-85) avsåg just den taxeringsfråga som bedömdes av regeringsrätten i RÅ 1986 ref. 54.

Det andra fallet (Irn i AB-län 1986-03-11, S 9207-84) avsåg en skatt-skyldigs försäljning av faslighet för underpris till egel bolag. Bolaget försål­de emellertid därefter fastigheten till avsevärt högre pris. Omvägen atl försälja fastigheten lill bolaget var enligt länsrälten inle godtagbar.

Del tredje fallet (Irn i U-län 1986-12-29. S 689-86) avsåg framkallad realisationsförlust vid skatlskyldigs försäljning av värdelösa aktier lill an­nan person till vilken den skallskyldige hade anknytning. Länsrätten ansåg all försäljningen inle var affärsmässigt anknuten.

Av övriga två länsrältsdomar avser en förskollsräntor. Lagen mol skat­teflykt ansågs inte tillämplig.

Lagen har beträffande den återstående domen inte ansetts tillämplig när en far sålt faslighet till sin son för visst pris och sonen kort därefter sålt fastigheten lill avsevärt högre pris.

Av de 15 inkomna förhandsbeskeden har lagen ansetts tillämplig i ell fall (RSV dnr 162/85-200) dä en man avsåg alt försälja en villafaslighel lill sin hustru lill ell pris som översteg taxeringsvärdet men avsevärt understeg marknadsvärdet. Riksskalteverkel fann all del huvudsakliga skälet för försäljningen lill hustrun var atl eliminera realisationsvinst samt all realisa­tionsförlusten vid eventuell försäljning var all anse som konstlad.

För övriga förhandsbesked har lagen inle ansetts tillämplig i huvudsak mol bakgrund av RÅ 83 1: 35, RÅ 84 1: 46 och RÅ 85 1: 69.

År 1987

En dom från regeringsrätten har inkommit för detta år. Regeringsrätten ändrade inle elt förhandsbesked vari fråga var om avstående från rätt lill pension i visst fall. Förfarandet bedömdes inle falla under lagen mol skatteflykt.

Av de övriga 14 inkomna domarna har elva kommit från länsrätterna och tre från kammarrätterna.

Beträffande länsrätlsdomarna har lagen ansetts tillämplig i etl fall (Irn i M-län 1987-02-09, S 831-86) då realisationsföriusl uppkommit som en följd av försäljning av faslighet lill underpris. Den skaltskyldige medgav tillämpning av lagen.

Av övriga länsrättsdomar avser två frägan om förskollsräntor. I inget av fallen har lagen ansetts tillämplig.

Resterande länsrättsdomar, vari lagen inle tillämpats, avser försäljning­en av fastigheter (bostäder) till underpris, framkallade realisationsförluster och räntefria lån till barn.

Beträffande de inkomna domarna från kammarrätterna rör den ena en processuell fråga som jag kommer all beröra nedan.

Kammarrätten i Göteborg (1987-04-01, 3685-1985) fastställde aU lagen inle var tillämplig när skatlskyldig sålt sin andel av en fastighet i delar av andelen vid olika tillfällen. Målet avsäg överprövning av det avgörande som angetts under 1985, Irn i P-län 1985-03-27, S 4187-4188-83.

Kammarrätten i Stockholm (1987-11-16, 685-1987) fann - med ändring

av länsrättens dom - atl lagen inle var tillämplig vid framkallad realisa­

tionsförlust i vissa fall. Målet avsåg överprövning av del avgörande som

angetts under 1986, Irn i U-län 1986-12-29, S 689-86.

28

Inle i någol av de tolv förhandsbeskeden har lagen ansetts vara tillämp-    Prop. 1987/88: 150 lig. Dessa ärenden låter sig inle inordnas i några fåtal grupper. I ett fall har    Bilaga 3 lagen inle ansetts tillämplig mot bakgrund av RÅ 85 1: 68. I andra fall har åter rättsfallet RÅ 83 1: 35 ansetts innebära atl lagen inte är tillämplig.

Angående förskollsräntor

Under år 1986, 1987 och fram till dags dato har från länsrätterna inkommit elva domar vari avdrag för förskollsräntor vägrats eftersom den angivna räntan inte ansågs ulgöra ersättning för kredit och därmed inle utgjorde ränta eller annan avdragsgill kostnad som avses i 39 § kommunalskatte­lagen. För dessa domar gäller atl det allmänna först i andra hand åberopat lagen mot skatteflykt som grund för alt vägra avdraget. Vid den uigäng som länsrätterna stannade för i dessa mål fanns emellertid inle anledning för domstolarna att ta ställning lill om lagen mol skatteflykt var tillämplig.

Processuella frågor

I elt fall tillämpade en länsrätl lagen mot skatteflykt utan framställning frän del allmänna. Pä talan av den skaltskyldige undanröjde kammarrätten länsrättens dom och återförvisade målet. Kammarrätten fann alt eftersom skattechefen inle gjort nägon sådan framställning som avses i 67 § taxe­ringslagen ägde länsrätten inte tillämpa lagen mot skatteflykt (KRNS 1987-11-10,4733-1986).

Under den lid som denna redogörelse avser har 48 domar och 37 för­handsbesked kommil in vari lagen mol skatteflykt ägt tillämpning eller en sådan tillämpning varit ifrågasatt. I jämförelse med den tidigare avgivna redogörelsen har elt större antal domar kommit in medan anlalet förhands­besked gått ned myckel kraftigt. Endasl i sju domar och tre förhandsbe­sked har lagen ansetts vara tillämplig. Regeringsrätten synes vid sin pröv­ning av förhandsbeskeden ha haft en något restriktivare tillämpning av lagen än riksskatteverket. Regeringsrättens avgöranden tycks omgående ha uppmärksammats av underrätterna och riksskatteverket och kommil alt tjäna till ledning för tillämpningen av lagen.

Det föreliggande materialet visar inle på ojämnheter i tillämpningen av lagen. Del bör dock framhållas all domstolarna kommit till olika resultat rörande tillämpningen av avdrag för förskollsräntor. I vissa fall har avdrag inte medgetts, därför atl den angivna räntan, mot bakgrund av länets art, inte kunde anses som ränta eller avdragsgill kostnad. Ojämnheten i tillämp­ning belräffande dessa räntor beror inle på en olikartad tillämpning av lagen mot skatteflykt utan på atl vissa domstolar uppenbarligen bedömt transaktionerna bakom förskottsränlan som skenhandlingar. Regeringsrät­tens avgörande RÅ 1987 ref. 78 kan numera sägas vara vägledande för förskollsräntor.

Inkomna domar och förhandsbesked visar att tillämpningen av lagen präglas av stor försiktighet. Materialet ger inle stöd för antagandet atl lagen och tillämpningen av denna lett lill all kraven pä rättssäkerhet och förulsebarhet för de skattskyldiga har blivit åsidosatta.

29

3.3 Föredragandens överväganden

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 3 

JK:s skrivelse visar atl del förekommer en fortsatt myckel restriktiv

tillämpning av lagen mol skatteflykt. Eventuella farhågor mot lagen utifrån

rättssäkerhetssynpunkter har inte besannats under lagens nu drygl sjuåriga

giltighetstid. Mol denna bakgrund skulle jag inte hysa några betänkligheter

för all nu föreslå alt lagen permanentas. Del verkar emellertid som om

skatteflyklsklausulen i sin nuvarande lydelse är alllför snävt utformad för

all utgöra etl tillräckligt instrument för all komma ål skatleflyktsålgärder.

Lagstiftningen bör mol denna bakgrund ses över. Den praxis som nu

utbildats på området bör, tillsammans med JK:s nämnda redogörelser,

kunna ulgöra grund för en översyn av lagens tillämpningsområde. Därvid

skall naturligtvis beaktas de krav på rättssäkerhet och förulsebarhet som

bör ställas på en lag av denna beskaffenhet. Jag anser att denna fräga bör

bli föreinål för utredning varför jag inom kort kommer att hemställa att

regeringen bemyndigar mig alt tillkalla en utredare härför. I avvaktan på

resultatet av en sådan utredning bör lagen mol skatteflykt ges fortsatt

gillighel under en lid av elt är.

3.4 Upprättat lagförslag

I enlighet med det anförda har inom finansdepariementel upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1980: 865) mot skatteflykt.

Förslaget bör fogas lill protokollet i detta ärende i bilaga 3.1.

Mitt förslag är sådant atl lagrådels hörande skulle sakna belydelse.

3.5 Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen atl anta förslaget till lag om ändring i lagen (1980: 865) mol skatteflykt.

30

4 Tobaksskatt

Prop. 1987/88:150 Bilaga 3

Mitt förslag: Skatten på cigarretter höjs den 6 juni 1988 med 5 öre/st, på röktobak med 15 kr. per kg och på snus med 3 kr. per kg. Scha-blonlullen på tobaksvaror höjs i motsvarande mån.

Skälen för mitt förslag: Enligl lagen (1961: 394) om tobaksskatt (omtryckt 1984: 155) utgår skall på cigarrer, cigariller, cigarretter, rök- och tuggtobak saml snus. Skatten utgår som en viktskatl i fråga om tobak och snus och som en styckeskatl i fråga om cigarrer, cigariller och cigarretter. Skatle­salserna höjdes senast den I februari 1987. Priset på lobaksvaror bör i slorl följa konsumentprisutvecklingen på varor och tjänster i allmänhet. Jag anser del lämpligt all skallen pä lobaksvaror höjs nu.

Cigarrer och cigariller har under en lång följd av år varil utsatta för kraftiga prishöjningar och en alltmer minskad efterfrågan. Skallen på dessa varor bör därför inle höjas.

Skatten på cigarretter bör höjas med 5 öre per styck, vilket innebär att priset stiger med ca 10%. Skallen förde minsla cigarretterna skulle då öka frän 34 till 39 öre per styck.

En motsvarande höjning av skallen pä röktobak, tuggtobak och snus bör också göras. Skallen pä röktobak bör därför höjas från 125 lill 140 kr., skallen på tuggtobak från 40 till 45 kr. och skatten på snus från 22 lill 25 kr., allt beräknat per kg.

I samband med tidigare höjningar av skallen på tobak har en motsvaran­de höjning också gjorts av den s. k. schablonlullen som las ut pä lobaksva­ror vid bl. a. resandes införsel. Efter samräd med slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN] föror­dar jag alt så sker även denna gång.

Höjningen av tobaksskallen beräknas vid en oförändrad konsumtion leda lill merinläkter för statsverket på ca 600milj.kr. Till följd av en förväntad konsumlionsminskning beräknar jag nettoeffekten till 500milj. kr. för helt år räknat.

De nya skallesatserna för lobaksvaror bör träda i kraft sä snart som möjligl. Della kan ske den 6juni 1988.

Upprättade lagförslag

I enlighet med del anförda har inom finansdepartementet upprätials förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1961: 394) om tobaksskatt,

2.

lag om ändring i lulltaxelagen (1987: 1068).

Del under 2 angivna lagförslaget har upprättats i samräd med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen bör fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga 3.3.

De föreslagna ändringarna är av sådan beskaffenhet atl lagrådels höran­de enligt min mening skulle sakna betydelse.

Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen atl anta lagförslagen.

5 Energiskatt på olja

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Mitt förslag: Skallen på eldningsolja och andra oljor höjs den 1 juli 1988 frän 660 lill 735 kr. per m'.

Skälen för mitt förslag: Enligt lagen (1957:262) om allmän energiskalt (omtryckt 1984:994, ändrad senast 1987: 1200) las skalt ut på motorbränn-oljor, eldningsoljor och bunkeroljor med 660 kr. per m\ Skatten på sådana oljor höjdes senast den 1 januari 1987.

I prop. 1987/88: 116 om studiemedel har regeringen lagl fram förslag om ett reformerat studiemedelssystem. I den propositionen aviserades all jag för finansieringen av de ökade sludiemedelskostnaderna skulle komma atl föreslå regeringen atl lägga fram förslag till riksdagen om en viss höjning av oljeskatlen, någol som skulle vara motiverat även av energipoliliska skäl.

Del föreslagna studiemedelssystemet består liksom del nuvarande av en bidragsdel och en lånedel. Finansieringen av lånedelen föreslås ske genom alt den administrerande myndigheten, centrala studieslödsnämnden, lånar medel direkt från riksgäldskonloret. Statsbudgeten kommer härigenom att belastas av kostnaderna för bidragsdelen saml de räntesubventioner och avskrivningar av studieskulder som är hänförliga till lånedelen. Bidragsan­delen föreslås höjd väsenlligl i förhållande lill vad som utgår enligl del nuvarande systemet. Statens merkostnader beräknas uppgä till ca 300 milj. kr. per är.

Jag anser det vara lämpligt alt finansiera de ökade kostnaderna på statsbudgeten genom en höjning av skatten pä eldningsolja och andra oljor. Den inläktsökning som krävs för alt läcka merkostnaderna för studiemed­len motsvarar en skallehöjning på 35 kr. per m'.

Regeringen kommer all senare idag föreslå riksdagen all 125 milj. kr. per år anvisas för vissa åtgärder mot främmande undervaltenskränkningar under de kommande fyra budgetåren saml 200 milj. kr. för ell minröjnings-fartyg. Även dessa kostnader bör finansieras genom en höjning av oljeskal­len. Jag räknar med en skallehöjning på 20 kr. per m' för della ändamål.

Strävan all reducera oljeberoendet bör fortsätta. En höjning av oljeskat­len är därför motiverad även av energipoliliska skäl. De låga oljepriserna pä den internationella marknaden i förening med den likaledes låga dollar­kursen motverkar strävandena all spara energi och ersätta olja med andra energislag. En lämpligt avvägd skallehöjning bör kunna få en viss dämpan­de inverkan på efterfrågan av olja och medverkar också till all relativpriser mellan energislag förändras lill fördel för de kommuner som har satsat pä inhemska bränslen.

Totalt bör skallen på eldningsolja och andra oljor höjas med 75 kr. per m' vilkel motsvarar en inläktsökning pä drygt 600 milj. kr.

Denna inkomstökning ger även utrymme för finansiering av vissa åtgär­der som riksdagen beslutar om och som regeringen hillills inle anvisat medel för, såsom exempelvis bidrag lill kommunal skalteutjämning och ytterligare resurser för utrustning lill högskolan.

Ändringen bör träda i kraft den 1 juli 1988.

32

Upprättat lagförslag

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 3 

I enlighet med det anförda har inom finansdepartemenlet upprättats förslag

lill

lag om ändring i lagen (1957: 262) om allmän energiskatt.

Förslaget bör fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga 3.4.

Den föreslagna ändringen är av sädan beskaffenhet alt lagrådets hörande enligl min mening skulle sakna betydelse.

Hemställan

Jag hemställer all regeringen föreslår riksdagen atl anla lagförslaget.

33 

3    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 3

6 Mervärdeskatt på representation

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Mitt förslag: Avdragsreglerna för ingående mervärdeskatt ändras den 1 juli 1988 så att ingående skall på utgifter som avser representa­tion blir avdragsgilla endasl i den män avdragsrätl föreligger vid inkomsttaxeringen.

Skälen för mitt förslag: Enligt 18 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt, ML, föreligger inte rätt till avdrag för ingående mervärdeskall som belöper på utgifter för spritdrycker och vin för vilka avdrag vid inkomsUaxeringen inte medges enligl punkt I av anvisningarna till 20 § kommunalskaltelagen (1928:370), KL. Mervärdeskatten på andra represenlalionsutgifier är av­dragsgill. Vid inkomsttaxeringen gäller däremot ytterligare begränsningar i avdragsrätten. Allmänt gäller vid inkomsttaxeringen atl avdrag förulsälter alt utgifterna har ett omedelbart samband med verksamheten.

Utländska mervärdeskattesyslem har vanligen slora begränsningar i av­dragsrätten vad gäller representation o. dyl. Som exempel kan nämnas att det i Danmark finns elt avdragsförbud för representations- och holellkost-nader. Som nämnts finns i Sverige inga sädana begränsningar vid sidan av avdragsförbudel för spritdrycker och vin. Frågan om yllerligare begräns­ningar i avdragsrätten i ML torde komma atl prövas av utredningen (Fi 1987:6) om indirekta skatter som har alt la ställning till bl. a. mervärde­skattens bas och omfattning. I avvaktan på resultatet av denna utredning bör dock ML: s regler anpassas till vad som gäller vid inkomsttaxeringen. Del som i inkomslskattehänseende anses som ej avdragsgilla kostnader skall inte heller grunda rätt till avdrag för ingående mervärdeskatt. Den nuvarande avdragsförbudsregeln bör således utvidgas till att gälla alla utgifter för representation och liknande ändamål för vilka avdrag inle medges enligl punkt 1 andra stycket av anvisningarna lill 20 § KL. Änd­ringen bör lämpligen träda i kraft den I juli 1988 och tillämpas på represen­tation som äger rum efter ikraflträdandel.

Upprättat lagförslag

I enlighet med del anförda har inom finansdepartementet upprättats förslag till

lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt.

Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.5.

Den föreslagna ändringen är av sådan beskaffenhet atl lagrådets hörande enligt min mening skulle sakna belydelse.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen alt anta lagförslaget.

34

Bilaga 3.1    Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983: 890) om allemanssparande

Härigenom föreskrivs alt I och 4§§ lagen (1983:890) om allemansspa­rande' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1

§

I denna lag behandlas den sär-

I denna lag behandlas den sär­

skilda sparform (allemanssparande)

skilda sparform (allemanssparande)

som är förenad med skattelättnader

som är förenad med skattelättnader

enligt lagen {1983:891) om skalle-

enligt 2 J lagen (1988:000) om skal-

lättnader för allemanssparande.

telätlnader   för   allemanssparande

och ungdomsbosparande.

4§ Varje sparare fär sälta in högst 800 kronor i månaden i allemanssparan­del.

Underförstå kvartalet år 1988 får

Under tiden den I december 1988

en sparare, ulöver insättningar en-

- den 28 februari 1989 får en spara-

ligl första slyckel, sätta in samman-

re, utöver insättningar enligt första

lagt högst 5000 kronor i allemans-

stycket, sätta in sammanlagt högst

sparandel.

5000 kronor i allemanssparandel.

Spararens insättningar, i före-

Spararens insättningar, i före­

kommande fall minskade med ut-

kommande fall minskade med ut­

tag, får sammanlagt inte överstiga

tag. får sammanlagt inte översliga

60000 kronor.

75000 kronor.

Denna lag träder i kraft den I december 1988.

Lagen omtryckt 1986:522.

Senaste lydelse 1987:855.

35

2 Förslag till

Prop. 1987/88:150

Lag om ungdomsbosparande 

Härigenom föreskrivs följande.

1      §    Denna lag innehäller bestämmelser om ungdomsbosparande.

I lagen avses med

1.

ungdomsbosparande den särskilda sparform som är förenad med skattelättnader enligl 3§ lagen (1988:000) om skaUelättnader för alle­manssparande och ungdomsbosparande,

2.

bank en svensk bank eller sparkassa, och

3.

bosparkonto elt sparkonto i bank eller sparkassa, avsett för sparande som är knutet till en lurordning för bostadsförvärv.

2

§ Var och en som är kyrkobokförd här i landet får börja spara i ung­domsbosparandet från och med del kalenderår då han fyller 16 år. Ingen får börja spara på ett konto i ungdomsbosparandet efter utgången av det kalenderår då han fyllt 25 år.

3

§ Sparmedlen skall sättas in i bank, på räntebärande konto anslutet till ungdomsbosparandet. Till sparandet får anslutas bosparkonton och andra sparkonton av sädant slag som banken erbjuder kunder i allmänhet, dock ej allemanssparkonton och vinstsparkonton. En sparare fär inle samtidigt spara pä mer än två konton.

Inga andra konton än bosparkonton får vid anslutning till ungdomsbo­sparandet visa någol tillgodohavande för spararen.

Konton av viss typ får anslutas till ungdombosparandet efter anmälan från banken lill riksgäldskonloret.

4

§ Ett konto upphör att vara anslutet till ungdomsbosparandet vid ut­gången av del kalenderår då spararen fyller 28 år.

5

§ Om rätlen lill sparmedlen på ett konto genom överlåtelse eller på annat säll övergår till någon annan eller om spararen pantsätter sin fordran upphör kontots anslutning till ungdomsbosparandet.

6

§ Varje sparare får sätta in sammanlagt högst 800 kronor i månaden på konton anslutna till ungdomsbosparandet.

7

§ Vid uttag skall spararen till banken betala en uttagsavgift motsvaran­de en procent av det uttagna beloppet, dock minst 20 kronor.

Någon avgifl enligt första stycket skall inte betalas för uttag som sker i samband med atl bonusräntan enligt 11 § tas i anspråk.

8 § En sparare får överföra hela behållningen av vad han satt in på elt

konto enligt 6 § till ett annat konto som är anslutet lill ungdomsbosparan­

det. Del konto från vilkel överföring sker upphör genom överföringen alt

vara anslutet till ungdomsbosparandet.

Banken är berättigad till ersättning med högst 100 kronor av spararen för sina kostnader för en överföring.

9 §    Om en sparare överskrider de begränsningar som gäller enligt 3 eller 6§ skall de oriktigt insatta sparmedlen betalas ul till honom.

36

10

§    På de medel som stär inne på ett konto anslutet till ungdomsbospa-    Prop. 1987/88: 150 randel skall banken betala årlig ränta efter en viss lägsta procentsals.     Bilaga 3 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar före­skrifter om vilken lägsta räntesats som vid varje lidpunkt skall gälla.

11

§ Om etl konto är anslutet till ungdomsbosparandet sedan minst tre år och de behållna insättningarna enligt 6§ på kontot uppgär till minsl 5000 kronor har spararen rätt atl få en särskild bonusränla.

Bonusräntan motsvarar tre procent årlig ränta på behållningen den sista i varje månad av de insättningar som gjorts på kontot enligt 6§.

Vid tillämpning av första stycket skall konton mellan vilka överföring skell enligt 8 § anses som elt enda konto.

12      § Bonusräntan enligt 

II 

§ bekostas av staten och betalas ut av riks­

gäldskonloret. Utbetalning skall ske när spararen begär det eller när han

erhåller lån enligl 15 §. När bonusräntan på ell konto betalas ul upphör

kontots anslutning till ungdomsbosparandet.

Har bonusräntan på etl konto inte tagils i anspråk vid utgången av del kalenderår då spararen fyllt 28 är skall bonusräntan dä påföras kontot.

13

§ Om spararen dör och del vid dödsfallet föreligger rätt till bonusränla enligl 11 § skall bonusräntan betalas ul lill dödsboet.

14

§ Rätlen till bonusränla enligt 11 § förfaller, ulom i fall som sägs i 13 §, när kontots anslutning till ungdomsbosparandet upphör.

15

§ En sparare som har rätl till bonusränla enligl 11 § har ocksä räll atl få lån för förvärv av bostad och för bosättning i övrigt. Länet lämnas eller förmedlas av den konloförande banken efter sedvanlig krediiprövning. Lånerätlen avser ell belopp motsvarande tre gånger behållningen av de insättningar som gjorts på kontot enligl 6 §.

Sker sparandet på elt bosparkonto och har banken åtagit sig atl lämna spararen lån endast för förvärv av en nyproducerad bosladsrältslägenhel. är banken inte skyldig att svara för lån som sägs i första stycket annat än för bostadsrättsförvärv enligl åtagandet.

16      § Den bank som svarar för lån enligl 15 § bestämmer de närmare

villkoren och beslutar om lån.

Vid bankens prövning av ansökan om län gäller de föreskrifter som riksbanken har meddelat med stöd av lagen (1974: 922) om kreditpoliliska medel och de föreskrifter i övrigt som gäller för banken.

17      § Riksgäldskonloret svarar för administration och kontroll av ung­

domsbosparandet.

Denna lag träder i kraft den I december 1988.

37

4    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 3

3 Förslag till

Prop. 1987/88:150

Lag om skattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelse

1 § Skattelättnader enligt denna lag medges för sparande enligt lagen

(1983: 890) om allemanssparande och lagen (1988:000) om ungdomsbospa­

rande.

Allemanssparande

2 § Räntan på sparmedel som salts in i allemanssparandel samt bonus­

räntan enligt 5§ lagen (1983:890) om allemanssparande utgör inte skatte­

pliktig inkomst vid taxering enligl kommunalskaltelagen (1928:370) eller

lagen (1947: 576) om statlig inkomstskall.

Realisationsvinst på andel i allemansfond utgör inle skattepliktig in­komst. Avdrag får ej göras för realisationsföriusl på sädan andel.

För utdelning enligl 18 § sista stycket lagen om allemanssparande skall gåvoskatt betalas i den mån skattskyldighet föreligger enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskall.

Ungdomsbosparande

3§ Bonusräntan enligt 11 § lagen (1988:000) om ungdomsbosparande utgör inte skattepliktig inkomst vid taxering enligt kommunalskaltelagen (1928: 370) eller lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt.

Denna lag träder i kraft den 1 december 1988.

Genom lagen upphävs lagen (1983:891) om skattelättnader för alle­manssparande.

38

4 Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623)

Härigenom föreskrivs atl 37 § 8 mom. taxeringslagen (1956:623)' skall ha följande lydelse.

37 §

Nuvarande lydelse

8 mom.- Till ledning vid inkomsttaxering och förmögenhelstaxering skall varje år utan anmaning avlämnas kontrolluppgifter för del föregäende kalenderåret enligl följande uppställning.

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 3

Uppgiftsskyldig

Värdepapperscen­tralen   VPC   Aktiebo­lag,

den som yrkesmäs­sigt bedrivit inlåning eller på annat säll yr­kesmässigt ombesörjt all pengar blivit ränte­bärande,

den som gett ul skuldförbindelse för den allmänna markna­den och

förening som från medlemmar mottagit pengar för förränt­ning.

Vem   uppgiften   skall avse

Den som gotlskri-vils ränta eller lill vil­ken ränta utbetalats (borgenär). Utbetal­ning av ränta på sla­tens sparobligationer skall anses ha skell av riksgäldskonloret.

Undantag:

Bank, hypoleksin­stitul, försäkringsan-slalt och aktiebolag samt förening och stif­telse som tilldelals or­ganisationsnummer.

Vad   uppgiften    skall avse

Ränta som den upp­giftsskyldige samman­lagt gollskrivil eller utbetalat lill borgenä­ren saml dennes sam­manlagda fordran på den uppgiflsskyldige vid årets utgång.

Undantag:

a)

Ränta som i fråga om värdepapperscen­tralen inte avser bola­gels verksamhet be­lräffande skuldförbin­delser för den allmän­na marknaden och som i fråga om övriga uppgiflsskyldiga inte hänför sig lill sådan verksamhel som avses under rubriken Upp­giftsskyldig.

b)

Ränta som inle utgör skattepliktig in­komst enligl 3 § lagen (1978:423) om skatte­lättnader för vissa sparformer eller lagen (1983:891) om skatte­lättnader för alle­manssparande.

c)

Ränta och ford­ran på konto, för vil­kel inle finns person-

' Lagen omtryckt 1971:.'!99.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1974: 773. - Senaste lydelse 1987: 1159

39

Uppgiflsskyldig

Vem   uppgijten   skalt      Vad   uppgiften    skall    Prop. 1987/88: 150

avse

av.sc

Bilaga 3

eller organisations­nummer och som öpp­nats före den 1 januari 1985, om räntan för kontohavaren uppgår lill mindre än 100 kro­nor. Innehas etl konto av mer än en person, skall uppgift lämnas för samtliga konto­havare, om räntan för nägon av dem uppgår lill minsl 100 kronor.

d)    Om borgenärens

sammanlagda ränla pä

ell eller flera konton

uppgår lill mindre än

100 kronor, skall upp­

gift inle lämnas om

dennes ränta och ford­

ran pä kontona. Ränla

som enligt andra be­

stämmelser i detta

stycke är undantagen

från uppgiflsskyldig­

hel skall inle medräk­

nas.

e)    Ränla och ford­

ran på särskill konto i

bank enligt skogskon­

tolagen (1954:142),

lagen (1979:611) om

upphovsmannakonto

eller lagen (1982:2)

om uppfinnarkonlo.

I kontrolluppgift skall anges namn och postadress saml person- eller organisationsnummer för såväl den uppgiftsskyldige som borgenären. In­nehas elt konto av fier än fem personer får, i stället för uppgifter rörande samtliga innehavare, uppgifter lämnas om en person som förfogar över kontot saml i förekommande fall om den beteckning på innehavarkrelsen som används för kontot. För dödsbo får i stället för organisationsnummer den avlidnes personnummer anges. Kan person- eller organisationsnum­mer inte anges för en borgenär, skall såvitt möjligl dennes födelselid redovisas eller, om borgenären är en juridisk person, namn och postadress samt personnummer för den som får förfoga över ränla eller fordran.

Innehas ell konto av mer än en person skall ränla och fordran fördelas lika mellan innehavarna, om inte annat förhållande är känt för den upp­giftsskyldige. I fråga om konto för vilkel samtliga innehavare inle redovi­sas enligt bestämmelserna i andra stycket skall dock den totala räntan och fordran redovisas utan fördelning.

Avser en utbetalning också annal än ränla och kan den uppgiftsskyldige

inle ange hur slor del därav som utgör ränta, skall i slället för ränla det

40

sammanlagt utbetalda beloppet redovisas.

Bestämmelserna i 2 mom. elfte och tolfte styckena, 4 mom. första och   Prop. 1987/88: 150 andra styckena saml 5 mom. skall tillämpas på kontrolluppgift enligl detta   Bilaga 3 moment. Redovisning av konto som avses i andra stycket andra meningen skall dock lämnas i särskild uppgiftshandling för varje konto.

Föreslagen lydelse

8 mom. Till ledning vid inkomsttaxering och förmögenhetstaxering skall varje år utan anmaning avlämnas kontrolluppgifter för del föregäende kalenderåret enligt följande uppställning.

Uppgiftsskyldig

Värdepapperscen­tralen  VPC  Aktiebo­lag,

den som yrkesmäs­sigt bedrivit inlåning eller på annat sätl yr­kesmässigt ombesörjt atl pengar blivit ränte­bärande,

den som gett ut skuldförbindelse för den allmänna rnarkna-den och

förening som från medlemmar mottagit pengar för förränt­ning.

Vem   uppgiften   skall avse

Den som gotiskri­vits ränta eller till vil­ken ränla utbetalats (borgenär). Utbetal­ning av ränta på sta­tens sparobligationer skall anses ha skett av riksgäldskontoret.

Undanlag:

Bank, hypoteksin­slilut, försäkringsan­stalt och aktiebolag samt förening och stif­telse som tilldelals or­ganisationsnummer.

Vad   uppgiften   skaU avse

Ränta som den upp­giflsskyldige samman­lagt gotiskrivit eller utbetalat till borgenä­ren samt dennes sam­manlagda fordran på den uppgiflsskyldige vid årets utgäng.

Undanlag:

a)

Ränla som i fråga om värdepapperscen­tralen inte avser bola­gets verksamhet be­träffande skuldförbin­delser för den allmän­na marknaden och som i fråga om övriga uppgiftsskyldiga inte hänför sig till sådan verksamhet som avses under rubriken Upp­giftsskyldig.

b)

Ränta som inte utgör skattepliktig in­komst enligt 3 § lagen (1978:423) om skatte­lättnader för vissa sparformer eller lagen {1988:000) om skatte­lättnader för alle­manssparande och ungdomsbosparande.

c)

Ränta och ford­ran på konto, för vil­ket inte finns person-eller organisations­nummer och som öpp­nats förde den I janua­ri 1985, om räntan för kontohavaren uppgår till mindre än 100 kro­nor. Innehas ett konto

41

Uppgiftsskyldig

Vem   uppgiften   skall      Vad   uppgijten   skall     Prop. 1987/88: 150

avse

avse

Bilaga 3

av mer än en person, skall uppgift lämnas för samtliga konto­havare, om räntan för någon av dem uppgår till minst 100 kronor.

d)   Om borgenärens

sammanlagda ränla pä

ell eller flera konton

uppgär lill mindre än

100 kronor, skall upp­

gift inle lämnas om

dennes ränta och ford­

ran pä kontona. Ränta

som enligl andra be­

stämmelser i delta

stycke är undantagen

från uppgiftsskyldig­

het skall inte medräk­

nas.

e)   Ränta och ford­

ran på särskill konto i

bank enligt skogskon-

lolagen (1954:142),

lagen (1979:611) om

upphovsmannakonto

eller lagen (1982:2)

om uppfinnarkonlo.

I kontrolluppgift skall anges namn och postadress samt person- eller organisationsnummer för såväl den uppgiftsskyldige som borgenären. In­nehas ett konto av fler än fem personer får, i stället för uppgifter rörande samtliga innehavare, uppgifter lämnas om en person som förfogar över kontot saml i förekommande fall om den beteckning på innehavarkrelsen som används för kontot. För dödsbo får i stället för organisationsnummer den avlidnes personnummer anges. Kan person- eller organisationsnum­mer inle anges för en borgenär, skall såvitt möjligl dennes födelselid redovisas eller, om borgenären är en juridisk person, namn och postadress samt personnummer för den som får förfoga över ränta eller fordran.

Innehas etl konto av mer än en person skall ränta och fordran fördelas lika mellan innehavarna, om inle annat förhållande är känt för den upp­giftsskyldige. I fråga om konto för vilket samtliga innehavare inle redovi­sas enligt bestämmelserna i andra stycket skall dock den totala räntan och fordran redovisas utan fördelning.

Avser en utbetalning också annal än ränla och kan den uppgiftsskyldige inle ange hur stor del därav som utgör ränta, skall i stället för ränla det sammanlagt utbetalda beloppet redovisas.

Bestämmelserna i 2 mom. elfte och tolfte styckena, 4 mom. första och andra styckena saml 5 mom. skall tillämpas på kontrolluppgift enligt delta moment. Redovisning av konto som avses i andra stycket andra meningen skall dock lämnas i särskild uppgiftshandling för varje konto.

Denna lag träder i kraft den I december 1988 och tillämpas första gången

-2

vid 1989 års taxering.

5 Förslag till

Prop- 1987/88:150

Bilaga 3 Lag om inbetalning på likviditetskonto under budgetåret

1988/89 

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Företag skall betala in medel på räntebärande konto {likviditetskon­

to) i riksbanken enligt bestämmelserna i denna lag.

Med förelag avses i denna lag

1.

aktiebolag som inte är bankaktiebolag, kreditakliebolag, finansbolag, fondkommissionsbolag eller försäkringsbolag,

2.

ekonomisk förening som inte är föreningsbank,

3.

handelsbolag.

Om del finns synnerliga skäl fär regeringen medge befrielse hell eller delvis från skyldighet atl betala in medel på likviditetskonlo.

2 § Företag som är skyldiga att betala in medel på likviditetskonlo skall

betala in ett belopp motsvarande 15% av den del av företagets likvida

tillgångar enligl andra stycket som överstiger 50 miljoner kronor enligt

balansräkningen för det räkenskapsår som avslutats närmast före den I

januari 1988.

Med likvida tillgångar avses omsättningstillgängar i form av kassa- och banktillgodohavanden, aktier och andra andelar saml obligationer och andra värdepapper.

3 § För inbetalning av medel pä likviditetskonlo enligt 2 § gäller följan­

de.

Företaget skall senast den 31 augusti 1988, i avräkning på del slutliga beloppet, betala in 90% av del totala beloppet {preliminär inbetalning). Återstoden av beloppet enligl 2 § skall betalas in senast den 31 januari 1989 {slutlig inbetalning).

4

§ Förelag som är skyldiga att betala in medel på likviditetskonto skall senast den 31 augusti 1988 till riksskatteverket lämna uppgifter om det beräkningsunderlag som legal till grund för den preliminära inbetalningen. Uppgifterna skall lämnas på blankett enligt av verket fastställt formulär. Till uppgifterna skall fogas den i 2 § första stycket nämnda balansräkning­en. Skyldighet att lämna motsvarande uppgifter på blankett och balansräk­ning föreligger också efter anmaning av verket.

5

§ Riksskalteverkel skall med ledning av de erhållna handlingarna enligt 4 § fastställa den slutliga inbetalningen. Riksskatteverket skall före utgång­en av november 1988 underrätta företag om del totala belopp som skall betalas in. Kopia av sådan underrättelse skall sändas till riksbanken.

De belopp som skall betalas in på likviditetskonto skall avrundas till närmast lägre tusental kronor.

Riksskatteverkets beslut fär överklagas hos regeringen. Riksskatlever­kels beslut har omedelbar verkan, om inte annat beslutas.

6 § På medel som står inne på likviditetskonto utgår årlig ränta som läggs

till kapitalet. Räntan skall vara den ränla som riksbanken normalt lämnar

på inlåning från bank. Öretal som uppkommer vid ränteberäkningen bort­

faller.

43

7 §   Om inbetalning på likviditetskonto inte sker inom föreskriven lid    Prop. 1987/88: 150

skall företaget betala ränta pä beloppet lill slaten. Räntan är 2% för varje    Bilaga 3

påbörjad kalendermånad efter den månad då beloppet rätteligen skulle ha

betalats till dess inbetalning sker, dock längst lill och med den dag återbe­talning skulle ha skett enligl 8 §.

Ränta enligl första stycket fastställs av riksbanken och skall betalas inom den tid som riksbanken beslutar i varje särskilt fall. Ränla som inte betalas inom föreskriven tid får omedelbart drivas in i den ordning som gäller indrivning av skatt enligt uppbördslagen (1953:272). Restavgifi utgår dock inte.

Riksbanken fär medge befrielse, helt eller delvis, frän skyldighet att erlägga ränta, om det finns särskilda skäl.

8

§ Del belopp som ett företag har betalat in på likviditetskonto skall med ränta enligt 6 § av riksbanken betalas tillbaka till företagel den 2 juli 1990 eller den tidigare dag som regeringen föreskriver eller beslutar i särskilda fall.

9

§   Riksbankens beslut enligt denna lag får inte överklagas.

10 § Styrelseledamot eller befattningshavare hos företag som uppsåt­

ligen eller av oaktsamhet lämnar riksskatteverket felaktiga upplysningar

eller underlåter att lämna upplysningar enligt denna lag döms, om gärning­

en inte är ringa, till böter eller fängelse i högst ett år.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1988.

44

6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1980:865) mot skatteflykt

Härigenom   föreskrivs   alt   ikraftträdandebestämmelserna   lill   lagen (1980:865) mot skatteflykt skall ha följande lydelse.

Prop. 1987/88: 150 

Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Denna lag träder i kraft den 1 ja­nuari 1981 och tillämpas på rätts­handlingar som har företagits under tiden den 1 januari 1981 - den 31 december 1988.

Denna lag träder i kraft den I mars 1983 och tillämpas på rätts­handlingar som har företagits under tiden den I mars 1983 - den 31 december 1988.

Föreslagen lydelse

Denna lag' träder i kraft den 1 januari 1981 och tillämpas på rätts­handlingar som har förelagils under tiden den 1 januari 1981 - den 31 december 1989.

Denna lag- träder i kraft den I mars 1983 och tillämpas' på rätts­handlingar som har företagits under tiden den I mars 1983 - den 31 december 1989.

Denna lag' träder i kraft den 1 januari 1986.

Denna lag"* träder i kraft den 1 januari 1989.

' 1980:865, senaste lydelse 1985: 1013.  1983:75, senaste lydelse I985:.1013.  1985: 1013. " 1988:000.

45

7 Förslag till

Prop. 1987/88:150

Lag om ändring i lagen (1961: 394) om tobaksskatt

Härigenom föreskrivs atl 2§ lagen (1961:394) om tobaksskatt' skall ha följande lydelse.

2 §2 Nuvarande lydelse

För lobaksvara utgår skatten med nedan angivna, i förhållande lill va­rans myckenhet bestämda belopp, nämligen:

Varuslag

Vikt för 1 st. gram

Belopp för

1 st. öre

1 kg kr.

Cigarrer och cigariller

grupp    I .............    t.o.m. 1,7

13,5

II

                                       över 1,7    t.o.m.3,0

18.0

III

                                 3,0    '

5,0

21,5

IV

                                           5,0

30,0

Cigarretter

grupp    I .............    t. o. m. 0,85

34

II

                                       över 0,85 t.o.m. 1.20

41

III

                            "       1,20 "

1,55

46

IV

                         "       1,55 

1.90

51

v  ..............     "       1,90

55

Röktobak   .............. 

125:-

Tuggtobak............... 

40:

Snus....................... 

22:

Föreslagen lydelse

För tobaksvara utgår skatten med nedan angivna, i förhållande till va­rans myckenhet bestämda belopp, nämligen:

Varuslag

Vikt för 1 st. gram

Belopp för 1 st. öre

1 kg kr.

Cigarrer och c eruDD     I

igariller

. .    t.o.m. 1,7 . .    över 1.7    t. o. m. 3.0 . .    "       3,0              5.0 . .           5.0

13,5 18.0 21.5 .30.0

II

III

IV

Cigarretter grupp     I . . 

II

. .   t.o.m. 0.85

..   över 0.85 t.o.m. 1.20

..          1,20           1.55

39 46 51

III

IV

. .   "       1.55  "          1.90

56

V  .

. .    "       1,90

60

Röktobak   .. .

140:-

Tuggtobak . . .

45:-25-

Denna lag träder i kraft den 6 juni 1988.

Lagen omtryckt 1984: 155.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1975: 141.

 Senaste lydelse 1986: 1418.

46

8 Förslag till

Prop. 1987/88:150

Lag om ändring i tulltaxelagen (1987: 1068)

Härigenom föreskrivs atl 24 kap. lulltaxelagen (1987:1068)'  skall ha följande lydelse.

24 kap. Tobak samt varor tillverkade av tobaksersättning

Nuvarande lydelse

Anm. För tobaksvaror som införs i den ordning som avses i I § andra slyckel lagen (1961: 394) om tobaksskatt eller förordningen (1987:1072) om rätt för resande in.jl. att införa varor tull- och skattefritt, utgår, om tullfri­het inle åtnjuts, tull med följande belopp:

Cigarrer och cigariller:

vikt högst 3 g per styck   ...................... 

22 öre per slyck

vikt högre än 3 g per slyck   ................. 

42 öre per slyck

Cigaretter:

vikt högst 0,85 g per slyck   .................. 

42 öre per slyck

vikt högre än 0,85 men högst 1,20 g per styck ..

51 öre per slyck

vikt högre än 1,20 g per slyck............... 

58 öre per slyck

Andra slag av färdiga lobaksvaror ........... 

.... 

155:- per kg

Tullsals som anges ovan tillämpas även när tullskyldighet föreligger enligt 81 eller 82 § tullagen (1987: 1065).

Föreslagen lydelse

Anm. För tobaksvaror som införs i den ordning som avses i 1 § andra stycket lagen (1961:394) om tobaksskatt eller enligt föreskrifter som med­delats med slöd av 13 § andra punkten lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m. ulgår, om tullfrihet inte åtnjuts, tull med följande belopp:

Cigarrer och cigariller:

vikt högst 3 g per slyck   ....................... 

22 öre per slyck

vikt högre än 3 g per slyck.................... 

. 

42 öre per styck

Cigaretter:

vikt högst 0,85 g per slyck   ................. 

. 

48 öre per slyck

vikt högre än 0,85 men högst 1,20 g per slyck ..

57 öre per slyck

vikt högre än 1,20 g per slyck................ 

. 

64 öre per slyck

Andra slag av färdiga lobaksvaror ........... 

. 

175:- per kg.

Tullsats som anges ovan tillämpas även när tullskyldighel föreligger enligt 81 eller 82 § lullagen (1987: 1065).

Denna lag träder i kraft den 6 juni 1988.

Lagen omtryckt 1987: 1186.

47

9 Förslag till

Prop. 1987/88:150

Lag om ändring i lagen (1957: 262) om allmän energiskatt

Härigenom föreskrivs all bilaga I lill lagen (1957: 262) om allmän energi­skatt' skall ha följande lydelse.

Bilaga 1 till lagen (1957:262) om allmän energiskatt

Nuvarande lydelse

Förteckning över vissa bränslen för vilka allmän energiskatt skall erläggas

Tulltaxenr

Bränsle

Skallesals

ur 27.01,

Kolbränslen.............................    305 kr. per lon

ur 27.02

eller

ur 27.04

ur 27.10

Fotogen med tillsats som möjliggör drift

av snabbgående dieselmotorer       610 kr. per m'

ur 27.10             Motorbrännoljor, eldningsoljor och bun­

keroljor ...................................    660 kr. per m'

ur 27,11

Naturgas ................................    308 kr. per 1 000 m'

ur 27.11

Gasol som används för

eller

a) motordrift............................    92 öre per liter

ur 38.23

b) annal ändamål än motordrift       185 kr. per ton

Anm. Skatten på oljor beräknas efter va­rans fakturerade volym. Kan skatten inte beräknas på sådant sätt eller sker fakture­ring annorledes än enligt vedertagna grun­der, får beskatlningsmyndigheten faststäl­la grunder för beräkning av volymen.

Föreslagen lydelse

Förteckning över vissa bränslen för vilka allmän energiskatt skall erläggas

Tulltaxenr

Bränsle

Skattesats

ur 27.01,

Kolbränslen.............................    305 kr. per lon

ur 27.02

eller

ur 27.04

ur 27.10

Fotogen med tillsals som möjliggör drift

av snabbgående dieselmotorer      610 kr. per m

ur 27.10             Motorbrännoljor, eldningsoljor och bun­

keroljor ...................................    735 kr. per m

ur 27.11

Naturgas ................................    308 kr. per 1000 m'

ur 27.11

Gasol som används för

eller

a) motordrift............................    92 öre per liter

ur 38.23

b) annat ändamål än motordrift                  185 kr. per ton

Anm. Skatten på oljor beräknas efter va­rans fakturerade volym. Kan skatten inte beräknas på sädant sätt eller sker fakture­ring annorledes än enligt vedertagna grun­der, får beskatlningsmyndigheten faststäl­la grunder för beräkning av volymen.

Denna lag träder i kraft den I juli 1988.

Lagen omtryckt 1984:994.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1975: 272.

Senasle lydelse 1987: 1200.

48

10 Förslag till

Prop. 1987/88: 150

,    ,

Bilaga 3

Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt

Härigenom föreskrivs alt 18 § lagen (1968:430) om mervärdeskau' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18 §- Avdragsrält föreligger icke för ingående skalt som belöper på

1)

stadigvarande bostad,

2)

anskaffning av personbil eller motorcykel för annan verksamhet än sådan som avser yrkesmässig äterförsäljning eller uthyrning,

3)    utgifter för spritdrycker och

3) utgifter för representation och

vin för vilka avdrag vid inkomst- liknande ändamål för vilka avdrag

taxeringen inle medges enligl punkt vid inkomsttaxeringen inle medges

1 av anvisningarna lill 20 § kommu- enligl punkt 1 andra stycket av an-

nalskallelagen (1928: 370). visningarna lill 20 § kommunalskal­

telagen (1928: 370).

Avdragsrätl föreligger ej för ingående skalt som belöper på hyra av personbil eller motorcykel för annal ändamäl än yrkesmässig älerulhyr-ning i del fall fordonet endasl i ringa omfattning används i verksamhel som medför skattskyldighet.

Medför verksamhel endasl delvis skattskyldighet, fär ingående skatt vilken hänför sig till förvärv eller införsel som lill mer än 95 procent avser den del av verksamhelen som medför skattskyldighet avdragas utan upp­delning efter skälig grund. Föreligger skattskyldighet för mer än 95 procent av omsättningen, får ingående skatt som ej överstiger I 000 kronor för visst förvärv eller viss införsel avdragas utan uppdelning efter skälig grund.

Avdragsrätt föreligger inte för ingående skall enligt 17 § sjätte stycket vid förvärv av en vara som helt eller lill väsentlig del består av guld, silver eller platina, om varans inköpspris understiger 175 procent av metallvärdet på inköpsdagen av del guld, silver eller platina som ingår i varan. Detsam­ma gäller i fråga om skrot, avfall eller annan liknande vara, som innehåller guld, silver eller platina.

Regeringen kan förordna om undantag från avdragsrält för ingående skatt som belöper på utförsel för vilken skall skall erläggas enligt förord­nande som avses i I S.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1988. De nya reglerna gäller represen­tation som utövas efter ikraftträdandet.

Lagen omtryckt 1979: 304.

Senaste Ivdelse av lagens rubrik 1974: 885.

Senaste lydelse 1984: 357.

49

Norstedts Tryckeri, Stockholm 198B

Bilaga 4

Utbildningsdepartementet

Utbildningsdepartementet

Prop- 1987/88:150

Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988.

Föredragande slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN].

Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89 m.m.

ÅTTONDE HUVUDTITELN

C. VUXENUTBILDNING

C 5. Undervisning för invandrare i svenska språket m. m.

I budgetpropositionen har regeringen beräknal antalet undervisningstim­mar i den grundläggande svenskundervisningen för invandrare (grund-sfi) lill 673900. Beräkningarna baserades på atl ca 18 720 invandrare skulle della i undervisningen och atl den genomsnittliga undervisningstiden skul­le vara 430 limmar per deltagare.

I budgetpropositionen beräknades vidare antalet studietimmar i päbygg-nadsundervisningen i studieförbund lill 112 300. Beräkningarna baserades på all 30% av dellagarna i grund-sfi skulle delta i denna form av påbygg-nads-sfi under i genomsnitt 200 studielimmar medan resterande 70 % skulle della i påbyggnads-sfi inom arbetsmarknadsutbildningen (AMU).

I budgetpropositionen uttalades också atl frägan huruvida den nämnda fördelningen mellan påbyggnads-sfi inom studieförbund och AMU över­ensstämde med de faktiska förhållandena bereddes inom regeringskansliet. Jag redovisade min avsikt att senare återkomma lill regeringen i denna fräga.

Efter samråd med arbetsmarknadsministern vill jag nu anföra följande.

Inom arbetsmarknadsdepartementet har under våren 1988 en kartlägg­ning gjorts belräffande bl. a. antalet deltagare i svenskundervisningen inom AMU. Kartläggningen visar all antagandet om att 70% av dellagarna i grund-sfi skulle få sin påbyggnad inom AMU inle slår i överensstämmelse med vad som faktiskt gäller. Efterfrågan pä påbyggnads-sfi inom studieför­bund har visat sig vara väsentligt större än vad som hade förväntats.

Ytterligare resurser för påbyggnads-sfi inom studieförbund

Jag finner del mot denna bakgrund angelägel all fördelningen av resurser mellan studieförbunden och AMU avseende päbyggnadsutbildning i svens­ka fr.o.m. budgelåret 1988/89 ändras så all den bättre överensstämmer med del faktiska behovet. Jag gör därvid den bedömningen atl beräkningen av resurser skall utgå

1    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 4

från att 50% av deltagarna i grund-sfi får sin påbyggnads-sfi inom studie-    Prop. 1987/88: 150

förbunden medan 50% färden inom AMU. Detta leder till ell ökal medels-

Bilaga 4

behov under förevarande anslag jämfört med vad som begärts i budgetpro­positionen enligt följande.

I budgetpropositionen har beräknats 18720 deltagare i grund-sfi. Av dessa antas nu 50% gå vidare till päbyggnads-sfi i studieförbund. Deltager etl behov av 187 200 studietimmar, vilket innebär 74900 studietimmar fler än vad som beräknades i budgetpropositionen. Kostnaden för de tillkom­mande timmarna blir 21 421 400 kr.

Enligt nu gällande föreskrifter ankommer del pä skolöverstyrelsen att fördela antalet studietimmar på studieförbunden i förhållande till del ge­nomsnittliga antalet statsbidragsberättigade studietimmar i sfi under de tre senaste budgetåren. Folkbildningsförbundet har i en skrivelse bl. a. anhål­lit om alt fördelningen av studietimmar för påbyggnads-sfi skall baseras på del senaste verksamhetsårets resultat samt atl studieförbunden bör upp­manas att centralt ansvara för att tilldelade resurser distribueras på lokal­avdelningarna med utgångspunkt i bedömningar av aktuella behov. Jag biträder Folkbildningsförbundets förslag lill fördelning av studielimmar mellan studieförbunden.

Ytterligare resurser för grund-sfi

Undervisningstiden i grund-sfi för dem som fortsätter i påbyggnads-sfi i studieförbund bör i genomsnitt vara 500 limmar. För dem som fortsätter till AMU bör undervisningstiden i genomsnitt vara 400 timmar. Vid fördel­ningen 30% av deltagarna till päbyggnads-sfi i studieförbund och 70% lill AMU har därför beräkningen av statsbidraget för grund-sfi till kommuner­na ulgält från 430 undervisningslimmar per grupp om 12 deltagare eller avrundat 36 undervisningslimmar för varje nytillkommande deltagare för vilken kommunen har skyldighet all anordna undervisning. När nu över­gångsfrekvensen till påbyggnads-sfi inom studieförbund antas uppgå till 50 i stället för 30% får delta som följd atl beräkningen av slalsbidrag till kommunerna för grund-sfi bör ulgå från 450 undervisningslimmar per grupp om 12 deltagare, eller 37,5 undervisningslimmar per deltagare. Detta medför etl ytterligare behov av 28 100 undervisningslimmar ulöver vad som beräknats i budgetpropositionen. Kostnaden härför beräknas till 9441 600 kr.

Sammanlagt beräknar jag således ett behov av ytteriigare 28 100 under­visningstimmar i grund-sfi och 74900 studietimmar i påbyggnads-sfi ulöver vad som beräknats i budgetpropositionen. Kostnaderna härför beräknar jag till sammanlagt 30863000 kr. Det totala medelsbehovel under föreva­rande anslag för budgelåret 1988/89 beräknar jag således lill 312957000 kr.

Arbetsmarknadsministern kommer senare atl under tionde huvudtitelns anslag B 3. Arbetsmarknadsutbildning redovisa de förändringar, som bör göras under della anslag med anledning av, vad jag nu har föreslagit.

Hemställan

Prop. 1987/88: 150

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen

°

föreslår riksdagen att

1.

godkänna vad jag har förordat om limram för påbyggnads-sfi inom studieförbund,

2.

godkänna vad jag har förordat om fördelning av studietimmar i päbyggnads-sfi mellan studieförbund,

3.

att till Undervisning jör invandrare i svenska språket m. m. utöver vad som begärts i prop. 1988: 100 bil. 10 - för budgelärel 1988/89 under åttonde huvudtiteln anvisa ytteriigare 30863 000 kr.

Norstedts Trvckeri, Stockholm 1988

Bilaga 5

Arbetsmarknadsdepartementet

Arbetsmarknadsdepartementet

miägJ?''' '

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] vad avser frågor rörande Arbetsmarknad m.m. (liltera B) och statsrådet G.[REDACTED_EFTERNAMN] såvitt avser frågor rörande Invandring m. m. (liltera D).

Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89, m.m.

Tionde huvudtiteln 

Inledning 

Arbetsmarknadspolitiska frågor

När årets budgetproposition (prop. 1987/88: 100 bil. 12) förelades riksda­gen var utvecklingen på arbetsmarknaden under år 1988 och budgetåret 1988/89 svårbedömbar. Faktorer som den stora oron på de finansiella marknaderna och trycket uppåt på kostnader och priser, via på vissa håll ansträngda ekonomiska resurser, bidrog lill osäkerheten i bedömningen.

Bilden av ulvecklingen i ekonomin och pä arbetsmarknaden under förra ärel framträder nu med klarare konturer. Ar 1987 blev ett betydligt starka­re år för industrin än år 1986. Industrikonjunkturen förstärktes under året. Kapacilelsulnytljandel fortsatte att stiga och i millen av december arbeta­de nära 60% av industriföretagen med fullt kapacitetsutnyltjande. Man får gå så långt tillbaka som lill är 1974 för att hitta jämförbara siffror.

Efter många års svag utveckling inom byggnadsverksamheten skedde elt uppsving under förra året. Byggnadsproduktionen steg kraftigt och därmed också efterfrågan på arbetskraft. En besvärande brisl pä arbetskraft upp­kom i flera regioner, vilket torde ha varit en bidragande orsak lill den snabba löneglidningen inom branschen.

Mellan åren 1986 och 1987 ökade antalet sysselsatta inom industrin med några lusen personer och inom byggnadsindustrin med 15000 personer. Förde varuproducerande sektorerna som helhet - således inkl.jord- och skogsbruket - ökade sysselsättningen med 17000 personer. I den privata tjänstesektorn uppgick ökningen till 16000 och inom den offentliga sektorn steg sysselsättningen med 5 000 personer. Det betyder all den tendens som förelegat alltsedan år 1983 består, nämligen atl sysselsättningsökningen i betydligt större utsträckning än tidigare sker inom näringslivel. Denna utveckling har varil särskilt markant de två senaste åren vilket framgär av följande tablå, som bygger på uppgifter frän arbelskraftsundersökningar-

Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 5

Sysselsättningsförändring

åren 1983-1985 och 1985-

-1987

Prop. 1987/88: 150

1983-1985

%

1985-1987

%

Bilaga 5

industri

övrig varuprod. privata tjänster offentliga tjänster

Summa

30000

-25000

26000

53 000

84000

3,0

-5,2 1,8 4.0

2,0

13 000

-2000

51000

0

62000

1.3

-0,4

3,5

0,0

1,5

Källa: AKU

Arbelskraftsulbudel steg under förra året med 24000 personer. Arbels­lösheten minskade till följd av den starka sysselsällningsökningen med 14000 personer uttryckt i årsmedeltal. I genomsnill under år 1987 uppgick arbetslösheten lill 84000 personer eller 1,9% mot 98000 eller 2,2% årel före. Det innebär atl arbetslösheten kunnal sänkas för fjärde årel i rad och att årsmedellalet för år 1987 var del lägsta sedan år 1980. I ell internatio­nellt perspektiv är detta närmast hell unika siffror.

Det bör dessutom beaktas atl minskningen av arbetslösheten kom till stånd samtidigt som de sysselsättningsskapande åtgärderna kunde reduce­ras med 25% lill all omfatta en nivå av 39000 personer per månad. Den absoluta merparten av dem som berörs av sådana åtgärder utgörs nu av ungdomar och svärplacerade.

Under de första månaderna i år har sysselsättningen ökat ytterligare och arbetslösheten sjunkit. Under första kvartalet uppgick antalet arbetslösa till 81000 personer i genomsnitt per månad eller 1,8%. Det innebar en minskning med 13 000 personer sedan motsvarande period i fjol. Tillgänglig ekonomisk statistik och länsarbetsnämndernas aktuella bedömningar, som bygger på uppgifter från ca 5 000 arbetsgivare, lyder på forlsall god ekono­misk utveckling men också på att fortsatta rekryteringssvårigheter kan vänlas under överskådlig tid. Några nämnder erinrar emellertid om ten­denser lill avlagande aktivitet framför allt mot slulet av prognosperioden och senare hälflen av budgetåret.

Chefen för finansdepartementet har tidigare i dag redovisat regeringens samlade syn på den ekonomiska utvecklingen för är 1988 och den ekono­misk-politiska inriktningen för del kommande budgelärel. En detaljerad redogörelse för beräkningar och prognoser lämnas i den reviderade nalio­nalbudgeien.

Del är en viktig uppgift för arbetsmarknadspolitiken alt möta den efter­frågan pä arbetskraft som nu föreligger och alt bidra lill all lediga arbeten snabbt tillsätts. Prioriteringen av den arbetsförmedlande verksamhelen och arbetsmarknadsutbildningen står således fast, och de riktlinjer som regeringen gav uttryck för i budgetpropositionen som bl. a. innebär alt ge alla en möjlighet till delaktighet i arbetslivet och förhindra långtidsarbets­löshet och utslagning skall fullföljas.

Även om utsikterna för den närmaste liden således ger anledning lill

tillförsikt kvarstår etl antal osäkerhetsmoment. Vid sidan av den interna-    Prop. 1987/88: 150 tionella ulvecklingen utgör det slutliga och reella avtalsutfallel ell sådant.    Bilaga 5 Ulvecklingen på de finansiella marknaderna under hösten 1987 visar del nära beroendeförhållandet i den inlernationella ekonomin och del finns anledning all hälla en beredskap inom arbetsmarknadspolitiken inför för­ändringar såväl internationellt som nationellt.

Flyktingar och invandrare

Invandringen ökade under är 1987 jämfört med årel före. Ökningen faller praktiskt taget helt på medborgare frän länder utanför Europa. De som fäll stanna som flyktingar eller av liknande skäl dominerar bilden sedan några år. Flyktinginvandringen har mer än fördubblats sedan är 1984 då drygt 7000 personer fick tillstånd all bosätta sig i Sverige som flyktingar eller av flyklingliknande skäl. År 1987 omfattade invandringen av flyktingar och därmed jämställda ca 16500 personer.

Denna ökade invandring av flyktingar har medförl större ansträngningar för samhällets flyktingmottagande än väntat. Utvecklingen har påverkat de myndigheter som handlägger ansökningarna om uppehållstillständ och ordnar mottagandet den allra första tiden. Systemet med kommunall flyk­tingmottagande har satts på hårda prov och antalet kommunplalser är för närvarande mindre än antalet personer som behöver placeras. Arbetslös­heten bland flyktingar och övriga invandrare är högre än vad som kan accepteras i det arbetsmarknadsläge som nu råder.

Arbetslösheten bland utomnordiska medborgare är enligt AMS för när­varande 3,5 gånger högre än bland svenska medborgare. Även på Stock­holms goda arbetsmarknad har sökande med utländsk bakgrund ofta svårt atl få arbete. Var femte arbetssökande i Stockholms län är utländsk med­borgare. Ca 800 av dem har akademisk utbildning.

Riksrevisionsverket (RRV) har i sin granskning av det kommunala flyk-tingmollagandet kunnal konstatera atl flyktingar i stor utsträckning till­bringar långa lider i utbildning och att delta avsevärt försenar deras inträde på arbetsmarknaden. RRV rekommenderar atl särskilda insatser görs i syfte att hävda arbetslinjen.

Tre aktuella huvudproblem kan beskrivas enligl följande:

-

Del tar för lång tid - i alltför många fall - alt ge asylsökande svar på deras ansökningar om uppehållstillstånd.

-

Det lar för lång lid innan de som fält tillstånd all stanna som flyktingar eller av flyklingliknande skäl får bosätta sig i en kommun; det leder ofta till alltför långa vistelser i förläggningar.

-

Det lar för lång lid innan flyktingar och invandrare kan fä etl arbete och en egen försörjning.

Regeringen arbetar målmedvetet för atl komma till rätta med alla dessa tre huvudproblem. Handläggningstiderna i utlänningsärenden skall förkor­tas rejält genom en ändrad utlänningslagstiftning, genom nya rutiner för handläggningen av asylärenden och'genom en ny organisation för statens invandrarverk.

Organisationsförändringen vid statens invandrarverk har nyligen pre-

3

ti    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Bilaga 5

senterats för riksdagen i prop. 1987/88: 158. I det följande föreslås vissa    Prop. 1987/88: 150 resursförstärkningar som skall bidra till att lägga grunden för denna nya    Bilaga 5 organisation.

Del gäller samtidigt att förmå kommunerna lill att öka sina åtaganden i flyktingmottagandet. Om alla kommuner vore beredda att ta emot lika många flyktingar som motsvarar flyktinginvandrarnas andel av totalbefolk­ningen (för närvarande 2,8%), skulle det andra av de tre huvudproblemen inte vara någol problem.

Slutligen bör det inte accepteras att tusentals flyktingar och invandrare går ulan arbete, när industrin på många håll i landet ropar efter arbetskraft. Det är en angelägen uppgift för hela det svenska samhället att la tillvara invandrarnas kompetens och alt ge dem likvärdiga möjligheter till produk­tiva arbetsinsatser och en egen försörjning som den övriga befolkningen.

Mot denna bakgrund föreslås vissa förändringar inom anslaget till sys­selsättningsskapande åtgärder och en förstärkning av arbetsmarknadsut­bildningen med särskild inriktning på flyktingar och invandrare. Vidare redovisas förslag till åtgärder som skall bidra lill ett ökat kommunall flyktingmottagande.

B. Arbetsmarknad m. m.

1 AMS framställning

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) har i skrivelse den 25 mars 1988 redovi­sat sin bedömning av den förväntade arbetsmarknadsulvecklingen och behovet av insatser utöver dem som har föreslagils i årets budgetproposi­tion. AMS tar upp frågor av olika karaklär. Utgångspunkten är att arbets­linjen skall fullföljas och att samhällets resurser skall utnyttjas för aktiva insatser i syfte att ge de arbetssökande arbete eller utbildning. AMS understryker alt arbetsmarknadspolitiken bör inriktas på all lösa rekryte­rings- och sysselsättningsproblemen i en fortsatt högkonjunktur men all beredskapen inför nya krav måste vidmakthållas.

Övervägandena utmynnar i förslag om ökad volym inom arbetsmark­nadsutbildningen av särskilt upphandlade kurser, om ökad volym inom förelagsutbildningen, om särskilda medel för atl inleda uppbyggnaden av en ulbildningsreserv, om atl utreda frägan om en särskild stimulans till förelagsutbildning via statligt beviljade räntefria lån lill sådan verksamhel saml om att utreda frågan om en förbättring av utbildningsbidraget.

Utöver dessa förslag förordar AMS en höjning av beloppsgränsen för bidrag till arbelshjälpmedel, all unga handikappade skall kunna omfattas av den försöksverksamhel med flexibla lönebidrag som föreslagits i bud­getpropositionen, alt möjlighet öppnas för mer djupgående ekonomisk utredning i samband med starta-eget bidrag för ungdomar, atl en mindre del av beredskapsarbelsanslagel fär användas lill regionala insatser i enlig­het med del regelsystem som gäller för östra Norrbotlenprojeklel, all medelsramen för strukturstöd för byggarbelsmarknaden las bort samt atl 1 000 platser inrättas som skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare för

personer som mer eller mindre permanent sysselsätts i skogliga bered-    Prop. 1987/88: 150 skapsarbeten. Dessutom föreslår AMS att elt utvidgat rekryteringsstöd för   Bilaga 5 flyktingar inrättas.

Ytterligare etl antal skrivelser har kommit in till regeringen angående förstärkning av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.

Det finns som jag inledningsvis påpekat skäl alt anta att efterfrågan på arbetskraft kommer atl vara betydande under år 1988 och alt arbetslöshe­ten kan komma atl sjunka ytterligare. På grund av den osäkerhet som alllid är förknippad med en sådan prognos finns det emellertid anledning alt noggrant följa utvecklingen och vidmakthålla en beredskap inför eventuel­la förändringar. Arbetsmarknadspolitiken står inför omfattande och bety­delsefulla uppgifter näsla budgetär. En fortsatl slor efterfrågan på arbets­kraft ställer krav på arbetsförmedlingen alt lösa rekryterings- och flask­halsproblem som kan ge upphov till inflalionsimpulser. Samtidigt kommer de fördelningspolitiska hänsynen att kräva etl betydande utrymme i verk­samheten. Varje möjlighet måste nu tas till vara för alt ge fler långlidsar­betslösa, handikappade och invandrare plats i arbetslivet. Målet om arbete åt alla kräver ansträngningar som vi gemensamt måsle la ansvar för.

I min anmälan till årets budgetproposition redovisade jag utförligt min övergripande uppfattning om arbetsmarknadspolitikens inriktning. Jag un­derströk där alt arbetslinjen konsekvent skall hävdas och förstärkas vid valet mellan olika arbelsmarknadspolitiska åtgärder. Det är självfallet ock­sä viktigt atl insatserna präglas av flexibilitet och långsiklighet. Ingripan­den för alt klara akuta problemsituationer skall ge positiva effekter även pä lång sikt. Kortsiktiga insatser skall ges en sådan utformning och flexibilitet alt de står i samklang med och främjar de långsiktiga målen. Del är också viktigt atl AMS i all sin verksamhet upprätthåller en sädan flexibilitet i resursanvändningen och i tilldelningen till länsarbetsnämnderna, atl möj­ligheter lill omfördelning mellan grupper av människor eller mellan regio­ner och län kan ske under budgetåret.

Beträffande de resurser arbetsmarknadspolitiken bör tillföras för näsla budgetår gör jag bedömningen att mina förslag i budgetpropositionen i väsentlig utsträckning svarar mol de behov som nu kan förutses. De justeringar som jag strax mer utförligt kommer atl redovisa innebär främst en speciell satsning för alt inlemma fler flyktingar i arbetslivet och atl därmed bättre kunna tillvarata deras arbetsinsatser. Dessutom kommer jag bl. a. alt föreslå en viss begränsning av medlen lill beredskapsarbeten lill följd av den stabila och höga efterfrågan på arbetskraft.

De förslag som jag inte tar upp i det följande harjag inle funnit anledning alt tillstyrka.

2 Arbetsmarknadsutbildning

Jag är mot bakgrund av den förväntade utvecklingen pä arbetsmarknaden

inte nu beredd atl föreslå en ökning av den upphandlade arbetsmarknads­

utbildningen utöver vad riksdagen nyligen beslutat i anledning av budget­

propositionen. Med tanke på del väntade konjunkturförioppet gör jag

bedömningen all AMS inom ramen för dessa medel har utrymme atl göra

5

avvägningar som möter rimliga anspråk från såväl arbetssökande som    Prop. 1987/88: 150 arbetsgivare. Jag vill också erinra om de möjligheter förelagen har alt via   Bilaga 5 sina förnyelsefonder utbilda och vidareutveckla sin personal.

Jag finner frågan om atl göra en behovsinventering i företagen för att upprätta en utbildningsreserv som snabbi kan aktiveras vid en lågkonjunk­tur vara ell intressant uppslag. Enligl min mening är della en sådan uppgift som AMS kontinuerligt bör göra för atl hålla sig informerad om utbild­ningsbehoven på arbetsmarknaden. Del finns heller inga hinder för AMS alt inom ramen för tillgängliga medel göra sådana uppföljningar. Jag är därför inle beredd alt tillstyrka AMS förslag om medel härför. 1 syfte atl få ytterligare underlag om vad en intensifierad verksamhel kan ge är jag emellertid beredd atl via särskilda projektmedel, inom ramen för tilldelade medel, låta AMS pröva della på några orter. Jag återkommer senare lill regeringen i denna fråga.

Styrelsen har vidare begärt regeringens uppdrag alt snabbuireda frågan om etl nytt syslem för stimulans till utbildning i förelag. Det ligger, som jag ser del, i första hand i förelagens egel intresse atl sörja för utbildning och ulveckling av personalen. Nu gällande stödformer inkl. förnyelsefonderna underlättar detta och kompletterar företagens egna insatser. Det är samti­digt viktigt att pröva om exislerande stödformer kan förbäliras eller ersät­tas med andra. Jag finner del värdefullt all AMS gör en studie som kan bidra till att vidga beslutsunderiagel rörande behovet och utformningen av stimulans av kompetensutveckling pä arbetsplatserna. Del är inget som hindrar alt AMS på eget initiativ utför en sädan utredning utan all särskill uppdrag lämnas av regeringen.

Jag vill med skärpa framhålla alt del åvilar arbetsgivare inom såväl privat som offentlig sektor atl långsiktigt penetrera rekryterings- och ut­bildningsbehov, saml planera för när och under vilka former dessa lämpli­gast kan tillgodoses. Arbetsmarknadsmyndigheterna kan endasl och skall endasl ingripa när vidare målsättningar än de renodlat förelagsspecifika kan uppnås. Den förelagsutbildning som bedrivs inom ramen för och med stöd av arbetsmarknadspolitiken har klart avgränsade syften. Som jag påpekade i budgetpropositionen utgör slödel lill företagsuibildning inte elt alternativ lill förelagens egna ansträngningar ulan ell komplement. För att möta kraven frän och konkurrensen på 1990-talets arbetsmarknad är det av stor belydelse att företagens utbildningsplanering integreras i deras verk­samhel på liknande säll som beslut om invesleringar i utrustning och marknadsföring.

En begränsad men betydelsefull del av arbetsmarknadsutbildningen ge­nomförs inom ramen för det reguljära utbildningsväsendet. Denna möjlig­het har särskild betydelse för sökande med svag förankring pä arbetsmark­naden och för all yrkesmässigt och geografiskt vidga utbildningsmöjlighe­terna.

Som mål för arbetsmarknadsutbildning inom det reguljära utbildningsvä­

sendet för såväl föregände som innevarande budgetär har angivils 20 000

deltagare. Utfallet förra budgetåret blev ca 26000 deltagare och innevaran­

de budgetår torde ännu fler komma att omfattas enligl en bedömning som

görs av AMS i skrivelse den 19 februari 1988 i vilken utbildningens inrikt-

6

ning och omfattning redovisas.

En betydande del av den aktuella utbildningen är inriktad pä utpräglade    Prop. 1987/88: 150 bristområden som vård och tekniskt arbete. Möjligheterna all della i regul-    Bilaga 5 jär utbildning med utbildningsbidrag har vidare slor fördelningspolitisk belydelse. Andelen kvinnor uppgär lill ca två tredjedelar mol ca 40% i upphandlad utbildning. Andelen handikappade utgör nästan 40% mol en­dast 15% i de upphandlade kurserna.

I årets budgetproposition harjag beräknat all 20000 personer kan kom­ma alt behöva beviljas utbildningsbidrag för utbildning inom det reguljära utbildingsväsendet eller hos vissa andra utbildningsanordnare under nästa budgetär. Mot bakgrund av den fördelningspolitiska betydelse denna ul-bildningsform har beräknar jag anlalet personer, som av arbetsmarknads­skäl kan börja utbildning inom det reguljära utbildningsväsendet, till högst 25000 under budgelåret 1988/89. Denna typ av utbildning skall enligl min mening i ökad utsträckning anpassas lill behoven pä arbetsmarknaden och särskill inriktas mot brislyrkesområden. Kostnaden för ytterligare 5000 deltagare beräknar jag lill 219,4 milj. kr. som avser utbildningsbidrag för dellagarna.

Chefen för utbildningsdepartementet har tidigare i dag föreslagit vissa förändringar av beräkningsgrunderna för kostnadsfördelningen mellan ut­bildnings- och arbelsmarknadsdepariementets huvudtitlar beträffande svenskundervisning för vuxna invandrare (sfi). Beräkningen av statsbidra­get och antal studietimmar i päbyggnads-sfi grundar sig på ell anlagande om atl 30% av deltagarna i grund-sfi går vidare i påbyggnads-sfi hos studieförbunden och 70% lill AMU. En undersökning under våren 1988 visar emellertid att della antagande inle stämmer överens med nuvarande förhållanden. Den förväntade efterfrågan pä päbyggnads-sfi inom AMU har varit mindre än beräknal, samtidigt som den varil större än beräknat hos studieförbunden. Della innebär atl en obalans har uppställ i medelsför­delningen. Utbildningsministerns förslag bygger på ell anlagande om en lika slor övergångsfrekvens till studieförbunden som lill AMU.

Om övergångsfrekvensen lill studieförbunden anlas höjd till 50% inne­bär det, utslaget pä samtliga deltagare i grund-sfi, en genomsnittlig under­visningstid av 450 timmar. Detta har sin grund i atl undervisningstiden i grund-sfi i genomsnitt är 400 timmar för dem som fortsätter lill AMU medan den är 500 timmar för dem som går vidare till studieförbunden. Den genomsnittliga undervisningstiden för påbyggnads-sfi är i sin tur 300 lim­mar hos AMU resp. 200 timmar hos studieförbunden.

I konsekvens med att resurserna för sfi ökas i enlighet med vad chefen för utbildningsdepartementet tidigare i dag föreslagit bör anslaget för ar­betsmarknadsutbildning minskas med kostnaderna för ifrågavarande antal deltagare inom AMU. Under förutsättning av riksdagens godkännande av' förslaget om medelslillskotl inom utbildningsdepartementets huvudtitel kommer jag senare att föreslå regeringen all 43,8 milj. kr. skall föras bort från anslaget B 3. Arbetsmarknadsutbildning.

3 Sysselsättningsskapande åtgärder

Prop. 1987/88:150

Den höga efterfrågan på arbetskraft och den sannolikl ytterligare minsk-

°

ningen av arbetslösheten innebär att behovet av sysselsättningsskapande åtgärder avlar. Förulsätlningarna atl placera även de mindre konkurrens­kraftiga i arbete är nu gynnsammare än på länge. Genom resoluta ansträng­ningar bör det vara möjligt atl slussa ut elt ökat antal personer som nu befinner sig i olika beredskapsarbeten lill fasta anställningar pä den öppna arbetsmarknaden eller till utbildningar som leder lill della. Mol bakgrund av detta gör jag bedömningen alt medlen för beredskapsarbete kan reduce­ras med 200 milj. kr.jämfört med de i budgetpropositionen beräknade medlen om 1 710 milj. kr. Jag kommer senare all föreslå regeringen alt 200 milj. kr. förs bort från anslaget. Andelen invesleringsinriktade beredskaps­arbeten bör emellertid sänkas nägot i förhållande lill vad jag angav i budgetpropositionen.

I årets budgetproposition konstaterade jag all del är viktigt all AMS vid fördelningen till länsarbetsnämnderna av medlen för sysselsättningsska­pande åtgärder håller kvar vissa reserver för atl kunna möta hastigt upp­komna problem lokalt och regionall under hela budgetåret. Sådana pro­blem bör normalt mötas inom ramen för ordinarie medel. Sammantaget ger den uppsättning av åtgärder som AMS har lill sitt förfogande utrymme för insatser över etl brett spektrum. Jag anser atl ell flexibelt utnyttjande av de enskilda åtgärderna bör kunna skapa möjligheter för regionala insatser med betydande tyngd och varierat innehåll. Jag vill i della sammanhang också erinra om all de särskilda medel för insatser mol långlidsarbelslös-het som jag förordade i årets budgetproposition kan utnyttjas med bety­dande frihet.

AMS har i sin skrivelse begärt atl ylleriigare medel skall föras över frän beredskapsarbeten lill strukturstöd för byggarbelsmarknaden. I budget­propositionen beräknade jag 40 milj. kr. för della under budgelärel 1988/89 med möjlighet lill överföring av ytteriigare 10 milj. kr. frän beredskapsar­beten. I mina överväganden rörande AMS förslag harjag beaktat den brisl på arbetskraft som råder inom byggnadssektorn pä flera håll. Strukturstö­dets syfte är alt främja rehabiliteringen av arbetshandikappade och svar-placerade inom branschen. Dessa behov varierar inte med konjunkturen. Anlalet berörda personer är för närvarande ca 350. För alt bereda ekono­miskt utrymme för denna volym saml för alt ge möjlighet lill en vidareut­veckling under näsla budgetår, bör ges ytterligare möjlighet lill överföring av medel frän beredskapsarbeten med 30 milj. kr., dvs. totalt en överföring om 40 milj. kr. budgetåret 1988/89.

I årets budgetproposition redovisade jag alt AMS efter samråd med skogsstyrelsen föreslagit all ell antal skogsarbetare som mer eller mindre årel runt sysselsätts i beredskapsarbete hos skogsvårdsstyrelserna skulle anställas direkt hos dessa och medel härför anvisas över anslaget C 6. Slalsbidrag lill skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare. Det är självfallet inle bra atl ett antal personer, även om del är ell begränsat antal, närmast permanent är hänvisade till och får sin försörjning via beredskapsarbeten. Avsiklen med beredskapsarbeten är all dessa skall vara tidsbegränsade

o

och atl de skall sättas in endasl för all överbrygga tidsperioden innan elt

fast arbete kan erhållas eller en annan åtgärd kan tillgripas. Jag är emeller-    Prop. 1987/88: 150 tid inte för närvarande beredd alt lägga fram förslag till åtgärder av det slag    Bilaga 5 AMS har förordat.

4 Flyktingar och invandrare

Flyktingars och andra invandrares problem på arbetsmarknaden skall en­ligt gällande invandrarpolitiska riktlinjer främsl lösas genom den allmänna arbetsmarknadspolitiken. Detta innebär att befintliga arbetsmarknadsåt­gärder skall utnyttjas i den service som ges. Därutöver är del nödvändigt att initiera aktiva vägledningsinsatser och att prioritera flyktingar i förmed­lingsarbetet. I dagens situation är det nödvändigt alt dessutom tillgripa, för flyktingar och övriga invandrare speciella insatser. Syftet skall vara att underlätta flyktingars och invandrares inträde pä arbetsmarknaden sä all de ulan onödig tidsspillan kan bli självförsörjande.

Etl av de viktigaste instrumenten i delta sammanhang är utbildningen. Särskild uppmärksamhet måste således ägnas flyktingarnas behov av och förutsättningar atl della i arbetsmarknadsutbildning. Under den tid som grund-sfi pågår mäste vägledning och planering inledas genom samverkan mellan arbetsmarknadsverket och de sfi-ansvariga i kommunen. Det är viktigt att uppläggningen och innehållet i yrkesutbildningarna inom arbets­marknadsutbildningen tar hänsyn lill flyktingars och övriga invandrares möjligheter att pä elt meningsfullt sätl tillgodogöra sig utbildningen. Del är väsenlligl att sädana flexibla lösningar tillämpas som stärker motivationen och motverkar studieavbrott.

I sin skrivelse inför komplelleringspropositionen föreslår AMS, i syfte att bryta den bestående höga arbetslösheten bland utomnordiska medbor­gare, atl elt utvidgat rekryteringsstöd inrättas för flyktingar. Bidraget bör enligt AMS ligga inom intervallet 75-90% av lönekostnaden på grund av målgruppens mer omfattande behov av introduktion på arbetsplatsen och behovet av möjlighet för den enskilde att delta i svenskundervisning på betald arbetstid.

LO har i en skrivelse den 8 mars 1988 redovisat liknande förslag. Organisationen hävdar alt ökade insatser bör göras för atl motverka den fördomsfullhet och diskriminering som resulterar i alt kvalificerad ut­ländsk arbetskraft ofta ställs utanför arbetsmarknaden trots all dessa ar­betssökande borde betraktas som attraktiva. LO förklarar sig också villig atl medverka vid utformningen av insatser för flyktingarna.

Min utgångspunkt är atl målet arbete åt alla står fast oavsett ursprung och medborgarskap. Invandrarnas kunskaper och arbetskapacitet skall tillvaratas för ulvecklingen av vår ekonomi och värt samhälle. Mol bak­grund av den stora efterfrågan på arbetskraft som för närvarande råder torde förutsättningarna att inlemma invandrare i det svenska arbetslivet vara gynnsammare än under flera år. Företrädare för industrin har dessut­om under våren påtalat behov av arbetskraftsinvandring. Jag förulsälter all näringslivet i konsekvens med detta är berett att nu göra stora ansträng­ningar för att introducera och rekrytera de flyktingar som finns här eller som kommer till Sverige.

En anställning och därmed en etablering på arbetsmarknaden innebär    Prop. 1987/88: 150 inle i sig atl alla svårigheter behöver vara lösta. Bristande kunskaper i    Bilaga 5 svenska språket, skilda referensramar och ovanan vid och kraven från den helt nya arbetsmiljön är problematiskt för enskilda individer. En eventuell känsla av alt ens utbildning och erfarenhet inte till fullo kan tillgodoräknas och utnyttjas kan i sig innebära en ansträngning.

Gruppen flyktingar och invandrare är en heterogen grupp människor med olika behov och förutsättningar beroende på bl. a. kulturbakgrund, ålder, kön och utbildning. För denna grupp sökande, som har svårigheter att få fäste på den reguljära arbetsmarknaden, krävs ell brett och flexibelt system av arbetsmarknadspoliliska åtgärder.

Arbetsmarknaden kännetecknas av en stark efterfrågan på arbetskraft och brist inom olika sektorer. De arbelsmarknadspolitiska åtgärderna mås­te inriktas på att undanröja produktionshämmande faktorer, samtidigt som del goda arbetsmarknadsläget bör utnyttjas för all så långt möjligl ge arbete åt dem med svagast ställning på arbetsmarknaden. Flyktingarna är i dag en grupp som har elt lågt arbetskraftsdeltagande.

Etl slort antal flyktingar och invandrare saknar arbete trots all de under läng vistelse i landet tillägnat sig kunskaper i svenska och om det svenska samhället. Samtidigt ullalar, som jag nyss påpekat, allt fler förelag, främsl inom industrin, önskemål om arbetskraftsinvandring lill Sverige. Jag flnner det därför angelägel alt pä etl bättre sätl la tillvara invandrarnas produk­tiva arbetsinsats och föreslär sålunda atl 16 milj. kr. anvisas för bidrag lill arbetsgivare som tillhandahåller utbildning ål nyanställda flyktingar och invandrare. Förordningen (1987:514) om bidrag till utbildning i förelag skall gälla i tillämpliga delar men någol krav på motprestation bör inte ställas.

AMS anför i sin skrivelse alt är del största hindret för flyktingar och invandrare att komma ut på svensk arbetsmarknad är att det saknas en enhetlig, smidig och administrativt enkel finansieringsform för arbetslivs-kontakter. Tidigare erfarenheter har visat all värvning av utbildning och arbeisprakiik är en bra metod alt få sädana kontakter. Arbetsmarknads­verket redovisade nyligen för invandrarminisler G.[REDACTED_EFTERNAMN] en analys av fyra under åren 1984-1987 genomförda arbetsmarknadsprojekt för invandrare. Erfarenheterna från projekten i Malmö, Norrköping och Sö­dertälje, där målgruppen var främsl långlidsarbetslösa utomnordiska in­vandrare, visar att del gär all bryta ell passiviserande socialbidragsberoen­de. Projektet i Örebro hade som målgrupp iranska flyktingar som rekryte­rades direkt från förläggning. I alla fyra projekten har metoden att varva utbildning och arbetslivskontakler använts med gott resultat.

För näsla budgetär föreslår jag atl 22 milj. kr. avsätts för en försöksverk­

samhel som skall underiätta för flyktingar och invandrare atl erhålla etl

arbete och stärka deras ställning på arbetsmarknaden. En åtgärd som bör

ingå i försöksverksamheten är ell förhöjt rekryteringsstöd som får använ­

das när en arbetsgivare anställer en flykting eller invandrare och som

under de första sex månaderna låter personen i fråga varva sfi-undervis-

ning med arbete. Statsbidraget bör få utgå med högst 85%. Medlen bör

vidare bl. a. kunna användas för en fortsalt försöksverksamhel i de fyra

10

ovannämnda kommunerna saml i Stockholms län. Inom försöksverksam-    Prop. 1987/88: 150 helens ram bör medlen även fä användas för vidareutveckling av samver-   Bilaga 5 kan mellan kommuner, myndigheter och parterna. Samråd med de fackliga organisationerna skall ske i samband med anställningarna. Det bör ankom­ma på regeringen atl utforma de närmare föreskrifterna härför.

Ansvaret för verksamheten skall åligga arbetsmarknadsverket i kontinu­erlig samverkan med de kommunala myndigheterna och facket. Detta gäller särskilt uppföljningen och utvärderingen av projektet liksom plane­ringen för den enskilde flyktingens fortsatta sysselsättning efter projektti­dens utgång. Av de föreslagna medlen bör 200000 kr. få användas för en utvärdering av försöksverksamheten som bör syfta lill atl ge förslag till metodutveckling i förmedlingsarbetel med flyktingar och invandrare.

Medlen för dessa insatser för flyktingar och invandrare bör anvisas dels över anslaget B 3. Arbetsmarknadsutbildning (16 milj. kr.), dels över ansla­get B 5. Sysselsättningsskapande åtgärder (22 milj. kr.).

5 Anslagsfrågor m. m.

B 3. Arbetsmarknadsutbildning

I avsnittet om flyktingar har jag redovisat förslag angående utbildning åt nyanställda flyktingar och invandrare enligl reglerna för bidrag till utbild­ning i företag. Med hänvisning lill vad jag anförde härom hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen alt

1.

godkänna vad jag har anfört om ändrade regler för bidrag lill utbildning i företag,

2.

till Arhelsmarknadsulbildning för budgetåret 1988/89 utöver i prop. 1987/88: 100 bil. 12 upptagna medel anvisa ell reservationsan­slag av 16000000 kr.

B 4. Kontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag

I avsnittet om arbetsmarknadsutbildning har jag redovisat förslag i fråga om antalet deltagare med utbildningsbidrag i det reguljära utbildningsvä­sendet. Med hänvisning lill vad jag anförde härom hemställer jag all regeringen föreslår riksdagen

att till Kontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag för budgetåret 1988/89 ulöver i prop. 1987/88: 114 upptagna medel anvi­sa etl förslagsanslag av 219400000 kr.

B 5. Sysselsättningsskapande åtgärder

II

I avsnittet om flyktingar harjag redovisat förslag om vidgad försöksverk­samhel med bl. a. värvning av svenskundervisning och arbete i syfte atl underlälla placeringar av flyktingar på arbetsmarknaden. Med hänvisning till vad jag anförde härom hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen atl till Sysselsättningsskapande åtgärder för budgetåret 1988/89 utöver i prop. 1987/88: 100 bil. 12 upptagna medel anvisa ett reserva­tionsanslag av 22 000000 kr.

B 13. Arbetsdomstolen

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 5 

Sedan några år tillbaka har anlalet till arbetsdomstolen (AD) inkomna mål

ökal. Arbetsläget i domstolen har härigenom blivit alltmera ansträngt. Della föranledde regeringen alt i februari 1987 tillkalla en särskild utredare (A 1987:03) - AD-uiredningen - för atl se över reglerna för rättegången i arbetstvister i syfte atl bl. a. underiätta och förenkla AD: s arbete. Utreda­ren beräknar alt under våren 1988 till regeringen överlämna förslag lill ändring av reglerna för rättegången i arbetstvister. I den män förslagen leder lill lagändring, beräknas de ändrade reglerna kunna träda i kraft den I juli 1989.

Under det pågående utredningsarbetet har AD: s arbetssituation ytterii­gare försämrats. En kraftig måltillströmning har på kort lid lett lill en situation med en mycket stor ökning av målbalanserna. Tidigare år har antalet mål i balans vid årsskiftet varil omkring 120 men vid utgången av år 1985 hade balansen ökal lill 167 mål. Motsvarande siffra för år 1986 var 176. Vid utgången av år 1987 hade AD 219 mål i balans.

I en skrivelse lill regeringen i januari 1988 har AD-utredningen anfört all den under utredningsarbetets gång har iakttagit att AD: s arbetsläge är så ytterst ansträngt atl man inle kan avvakta med all vidta åtgärder lill dess utredningsarbetet avslutats. Efter samråd med AD: s tre ordförande har utredningen därför föreslagit en provisorisk förstärkning av domstolen. Förslaget, som utarbetats i särskild promemoria, gär ul på alt antalet vice ordförande i AD utökas från tre till fyra och atl en heltidstjänst som vice ordförande inrättas för en begränsad tid av omkring ell år.

Promemorian har remitterats till AD, Svenska kommunförbundet. Landstingsförbundet, Svenska Arbetsgivareföreningen, Landsorganisa­tionen i Sverige, Tjänstemännens centralorganisation och Centralorganisa­tionen SACO/SR. Samtliga remissinstanser har tillstyrkt utredningens för­slag all provisoriskt förslärka domstolen.

Enligl min mening är del av slörsla belydelse för förhållandena på arbetsmarknaden alt arbetsdomstolen ges rimliga förutsättningar att klara sina uppgifter att leda rättsutvecklingen pä arbetsrättens område och atl lösa uppkommande arbetstvister. De skäl som AD-utredningen anfört för sill förslag all nu genomföra en provisorisk förstärkning av arbetsdomsto­len finner jag hell övertygande. Det är som utredningen anfört inle möjligl all avvakta med åtgärder till dess utredningen avslutat sill arbete. Domsto­lens arbetsläge är i själva verket så ansträngt all inle ens AD-ulredningens provisoriska lösning kunnal avvaktas. Sedan den 1 april i är är en vice ordförande engagerad på heltid i domstolen. Denna åtgärd har gjorts möjlig genom all en av domstolens ordinarie vice ordförande tillfälligt ställt sin plats lill förfogande. Verksamhel i enlighet med denna lösning kan emeller­tid inle fortgå annal än under en mycket kort lid.

AD-ulredningens förslag atl utöka antalet vice ordförande med en finner

jag därför, i likhet med remissinstanserna, väl avvägt. Förslaget medför ell

mycket litet ingrepp i domstolens nuvarande organisation och föregriper

inle del pågående utredningsarbetet. Jag föreslår alltså all AD förstärks

genom all antalet vice ordförande fr. o. m. den 1 juli 1988 utökas till högst

]2

fyra, varav en tillfälligt skall vara heltidsarbetande. Förslaget föranleder    Prop. 1987/88: 150 ändring i 3 kap. I § lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister. Lagfor-    Bilaga 5 slaget bör fogas lill protokollet i detta ärende som underbilaga 6:1.

Del utökade antalet vice ordförande innebär inle någon förändring av relationerna mellan antalet ledamöter som vid domstolens sammanträde i plenum deltar från arbetsgivar- och arbetstagarsidan. Åtgärden medför därför inte behov av någon ändring i den bestämmelse i lagen som reglerar domstolens sammansättning vid sådant sammanträde.

Den av vice ordförandena som tjänstgör pä heltid i domstolen skall enligt AD-ulredningens förslag självständigt kunna handlägga mål och, om förut­sällningarna för all pröva målet i AD: s mindre sammansättning föreligger, kunna framför övriga vice ordförande upprätthålla ordförandeskapet i sådan sammansättning. Mål skall efter den administrative chefens bestäm­mande kunna tilldelas den hellidsljänslgörande vice ordföranden pä i hu­vudsak samma säll som ordförandena i domstolen. Jag instämmer i della. En sädan ordning förutsätter atl vissa ändringar vidlas i förordningen (1974:589) med instruktion för arbetsdomstolen. Jag avser all, om lagför­slaget anlas av riksdagen, senare föreslå regeringen sädana ändringar. Ordningen förulsälter ocksä all domstolen ändrar sin arbetsordning sä att möjlighet öppnas atl frångå den turordning som gäller mellan domstolens ordinarie ledamöter.

Jag delar även utredningens uppfattning all en hellidsljänslgörande vice ordförande som blivit tilldelad mäl bör della i målets avgörande som vice ordförande för den händelse målet skall prövas i AD: s större sammansätt­ning. I sådant fall bör vice ordföranden vara referent i målet och ha huvudansvaret för domens utformning. En heltidstjänstgörande vice ord­förande bör också, i större utsträckning än vad som följer av lurordningen mellan domstolens ordinarie ledamöter, vid behov kunna användas som vice ordförande även i andra mål som prövas i domstolens större samman­sättning. Vad avser ordförandeskapet i domstolens större sammansättning har i förarbetena lill arbetstvisllagen förutsatts att en vice ordförande endasl i undanlagsfall inträder som ordförande och all så sker när förfall föreligger för alla de ordinarie ordförandena. Den nu föreslagna provisoris­ka förstärkningen förutsätter inle någon ändring i den praxis och den lurordning för vice ordförande som nu gäller i della avseende utom så tillvida all, när den hellidsljänslgörande vice ordföranden som skött hand­läggningen av målet, han bör ha företräde framför övriga vice ordförande all i sådant fall upprätthålla ordförandeskapet.

Den provisoriska förstärkning som nu föreslås innebär elt så litet in­

grepp som möjligl i AD:s nuvarande organisation och sammansättning alt

det pågående utredningsarbetet inle föregrips. En utökning av anlalet vice

ordförande i AD och etl inrättande av en hellidstjänsl som vice ordförande

ställer givetvis krav pä ökade ekonomiska resurser för domstolen. Sålunda

behöver medel tillföras för lönekostnaden för den tillkommande ledamo­

ten. Medelsbehovet härför beräknar jag till 420000 kr. I övrigt torde den

föreslagna reformen inle medföra någol behov av ytterligare resurser.

Nägol behov av all utöka antalet ersättare för vice ordförande torde inle

föreligga vid denna provisoriska förstärkning. De nuvarande lagbesläm-

13

melsernager utrymme för all ha elt lägre antal ersättare för vardera av vice    Prop. 1987/88: 150

ordförandena än vad som nu tillämpas.

Bilaga 5

Den föreslagna lagändringen är av enkel beskaffenhet. Jag anser därför all lagrådels yttrande inle behöver inhämtas.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen all

1.

anla förslaget lill lag om ändring i lagen (1974:371) om rätte­gången i arbetstvister,

2.

till Arbetsdomstolen för budgetåret 1988/89 ulöver i prop. 1987/88: 100 bil. 12 upptagna medel anvisa ell förslagsanslag av 420000 kr.

D. Invandring m. m.

Dl. Statens invandrarverk

I prop. 1987/88: 158 har regeringen bl. a. redovisat principerna för en ny organisation vid statens invandrarverk. Vid min föredragning pekade jag på vikten av all förändringsarbelel kan bedrivas successivt och så snabbi all en ny organisation skall kunna verka från den 1 juli 1989.

Förberedelserna för och genomförande av reformerna kommer att ställa stora krav på invandrarverket. För all lidsplanen skall kunna hållas behövs medelsförslärkningar under bäde innevarande och nästa budgetår.

Statens invandrarverk har i särskild framställning under våren 1988 angett ell sammanlagt medelsbehov om 13,7 milj. kr. för vissa övergångsvi­sa kostnader. Dessa medel avser i huvudsak lönekostnader m.m. till etl belopp av 5,7 milj. kr. och vissa projektkostnader om sarnmanlagl 8,0 milj. kr.

Såvitt gäller innevarande budgetår beslöt regeringen den 7 april 1988 atl invandrarverket skulle få överskrida förvaltningskoslnadsanslaget med 1.5 milj. kr., huvudsakligen för alt kunna påbörja ell projekt avseende förbätt­rad planering och ledning m. m. Jag föreslår all regeringen ger riksdagen della tillkänna.

Under budgetåret 1988/89 bör slatens invandrarverk för nyss angivna

ändamål tillföras ell engångsbelopp om 12,2 milj. kr. såsom tillfällig för­

stärkning, ulöver vad som föreslagils i årets budgetproposition. Av

engångsbeloppet harjag beräknal att 5,2 milj. kr. - under förutsättning av

riksdagens beslut med anledning av prop. 1987/88: 158 - skall användas

för vissa chefslöner och andra personalkostnader samt 2 milj. kr. för en

forlsätlning av det nämnda projektet. För utbildningsinsatser, i första hand

riktade lill den personal som skall verka vid ulredningsslussar, regionkon-

tor och föriäggningar, harjag beräknat 3 milj. kr. Del är av synnerlig vikt

atl verkels ADB-system fungerar. I min medelsberäkning ingår dätför 2

milj. kr. som skall användas lill all se över och utveckla ADB-syslemen.

. .

Hemställan

Prop. 1987/88: 150

.   Bilaga 5 Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen

all lill Statens invandrarverk för budgelåret 1988/89 utöver i prop. 1987/88: 100 bil. 12 upptagna medel anvisa elt engångsvis! förslags­anslag om 12200000 kr.

D 6. Ersättning till kommunerna för åtgärder för flyktingar m. m.

Från anslaget finansieras ersättningar enligt förordningen (1984:683) om statlig ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andra utlänningar. I årets budgelproposition har regeringen föreslagit riksdagen alt anvisa etl förslagsanslag av totalt 1 835 500000 kr.

Enligl ovannämnda förordning ulgår statlig ersättning lill kommunerna för de faktiska kostnaderna för bostad och uppehälle till asylsökande och flyktingar under de tre första åren. Vidare får kommunerna för varje flykting man lar emot en schablonberäknad summa som skall läcka vissa andra kostnader. Dessutom får sjukvårdshuvudmännen ersättning för akut sjukvård som lämnas för asylsökande och för vissa särskilda vårdkostna­der för flyktingar.

Utöver de nu nämnda, lämnas ersättningar enligt förordningen för yller­ligare tvä typer av kostnader. Invandrarverket kan ge särskilda bidrag till kommuner för extraordinära insatser, allt enligl de riktlinjer som riksdagen antagit för flyktingmoltagandet (prop. 1983/84: 124, SfU 27, rskr. 295). Slutligen utgår statlig ersättning till kommunerna för bl. a. hyreskostnader för genomgångsbosläder för utlänningar som söker uppehållstillstånd. För de båda sislnämnda ändamålen har regeringen i budgetpropositionen beräknat etl medelsbehov av 13 milj. kr. resp. 135 milj. kr.

Som nämnts i budgetpropositionen har antalet asylsökande ökat kraftigt under senare år. Kommunernas mottagning har däremot inle ökal i samma utsträckning. Delta har medfört atl alllför mänga asylsökande och flykting­ar blir kvar under alltför lång lid på invandrarverkels förläggningar. För närvarande finns del ungefär ca 2 500 flyktingar med uppehållstillstånd på föriäggningarna. De långa föriäggningsvistelserna försenar och försvårar flyktingarnas integration i samhället och åsamkar statsbudgeten merkost­nader, som kan undvikas om antalet kommunala mollagningsplatser kan ökas.

RRV har, som nämnts tidigare, inom ramen för sin förvaltningsrevision granskat del kommunala flyktingmoltagandet. Av verkets revisionsrapport framgår all kommunerna anför en rad olika typer av hinder mol att ta emot fler flyktingar. De vanligaste motiven är brisl på bosläder, otillräckliga resurser för svenskundervisning och brisl på arbetstillfällen.

Man kan härav sluta sig till all det behövs större flexibilitet och olika typer av insatser eller kombinationer av insatser, för att förmå kommuner­na till ökal flyktingmottagande.

Invandrarverket kan i dag - i enlighet med riksdagens nämnda beslut hösten 1984 - ge särskilda bidrag till kommunerna från anslagsposten D 6:3 för skilda extraordinära behov. Del kan l.ex.gälla åtgärder för atl

bygga upp kompelens i moltagningskommuner som tidigare inte tagit emot    Prop. 1987/88: 150

flyktingar eller som saknar aktuell erfarenhet av flyktingarbete liksom    Bilaga 5

särskilda insatser vid mottagande av en ny flyktinggrupp. Bidrag kan ocksä

ges till kommuner vars kostnader för flyktingmoltagandet har ökat särskilt

påtagligt till följd av stor s. k. sekundäromflyllning från andra kommuner.

Särskilda bidrag fär vid behov också lämnas för särskilda åtgärder för atl fä

fram lämpliga bosläder för flyktingar.

Enligt min mening bör del särskilda bidraget - i än högre grad än i dag -kunna ges olika inriktning beroende på vilka behov som finns vid ett givet tillfälle. Vilka typer av extraordinära insatser som behövs för atl öka flyktingmoltagandet kan variera från period till period och från kommun till kommun.

Mol bakgrund härav föreslår jag alt invandrarverket ges vidgade möjlig­heter atl, från anslagsposten D 6: 3 Bidrag enl. bestämmelserna i 13 § för­ordningen (1984:683), ge kommunerna särskilda bidrag för insatser av projektkaraktär. Huvudsakligen bör bidragen ges för insatser som leder till all kommunerna ökar sitt flyktingmottagande ulöver gällande avlal med invandrarverket och som bidrar till att flyktingar snabbare kan få en egen försörjning.

Exempel pä sädana insatser kan vara att stödja och stimulera samverkan mellan kommun och arbetsförmedling, i syfte atl stärka insatserna för all få ul flyktingar i arbete. Det kan också gälla särskilda insatser för all bland flyktingar med uppehållstillstånd finna dem som kan förmedlas rill arbete och bosättning i kommuner med arbetskraftsunderskott. Etl annal länk­bart ändamål kunde vara atl stödja kommunens undervisning i svenska för nyanlända flyktingar. Del kan gälla t. ex. undervisning i sädan "leknisk svenska" som kan behövas för all klara etl visst industriarbete. Jag vill i delta sammanhang erinra om vad chefen för arbetsmarknadsdepartemen­tet tidigare i dag har anfört om ökade insatser inom arbetsmarknadspoliti­ken i syfte atl hävda arbetslinjen för flyktingarna.

Samtidigt bör verket kunna bygga ut del system med s. k. länssamordna-re som i dag finns i åtta län. Dessa länssamordnare är en viktig stödresurs för kommuner som anser att de har begränsade personalresurser och begränsad kompetens. Länssamordnarna skulle vidare ulgöra ett värde­fullt komplement till en kommande regional organisation för invandrarver­ket (prop. 1987/88: 158).

Jag föreslår atl ytterligare 17 milj. kr. tillförs anslagsposten för särskilda bidrag lill kommuner, ulöver det förslag som regeringen lämnat i årets budgetproposition. Anslagsposten bör alltså höjas lill 30 milj. kr.

Del är av största belydelse alt regeringen och invandrarverket framgent kan disponera flexibelt över möjligheten atl ge särskilda bidrag enligl förordningen. Ändamålsinriktningen kan, ibland med kort varsel, behöva ändras i takt med att nya behov uppstår. Därför är det, enligt min mening, inte lämpligt atl genom riksdagsbeslut binda hur medlen används i den utsträckning som nu kan uppfattas vara fallet. Del bör i slället ankomma på regeringen all meddela de föreskrifter som vid varje tillfälle behövs för bidragsgivningen.

Kommunerna hänvisar ganska ofta lill bristen på bostäder som ell

16

hinder mot ett ökal flyktingmottagande. På längre sikl finns bara etl Prop. 1987/88: 150 verkningsfullt säll alt undanröja detta hinder, nämligen all öka bostads- Bilaga 5 byggandet. Det byggs redan fler lägenheter än för några år sedan. Kommu­nerna måste kontinueriigt räkna med invandringen som en faktor i sina bostadsbyggnadsplaner. På kortare sikl kan det emellertid behövas vissa punktinsatser, i syfte atl bidra lill en ökning av del kommunala flykting­moltagandet och en minskning av anlalet personer med uppehållstillstånd vid invandrarverkets förläggningar.

Jag anser därför alt invandrarverket bör ges möjlighet atl använda medel ur anslagsposten D 6:6 Ersättning för kostnader för genomgångsbosläder m. m. lill alt avse även personer med uppehållstillstånd som fiykting eller därmedjämslälld. Ersättningar kan i dag lämnas enligt den nämnda förord­ningen (1984:683) till genomgångsbostäder för asylsökande. En ändring härvidlag ligger i linje med invandrarverkets ambitioner atl i kommunall boende placera företrädesvis dem som fått sitt uppehållstillstånd. I propo­sitionen om ny organisation för invandrarverket har regeringen också föreslagit riksdagen att korrigera riktlinjerna för flyktingmoltagandet i denna del.

Genom atl låta medelsanvändningen omfatta också flyktingar och där­med jämställda, skulle man också göra del möjligl all förverkliga syftet med det förslag från invandrarverket om försöksverksamhet med kommu­nala moltagningscenlra som jag har redovisat i årets budgelproposition.

Det yttersta syftet med en sådan förändring bör vara all övergångsvis underlätta för kommunerna alt öka sitt flyktingmotlagande. Insatser i en kommun med stöd av förordningen bör kopplas lill ett åtagande om konti­nuerliga, avtalsenliga kommunplalser, så all genomgångsboendel inte blir permanent.

Det bör ankomma på regeringen atl ge de närmare riktlinjer som kan behövas för bidragsgivningen.

Hemställan

Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen alt

I. godkänna alt ersättning för kostnader för kollekliva genomgångs­bostäder även kan ges för personer med uppehällstillsländ som flykting eller därmed jämställd,

2.

godkänna vad jag anfört om inriktningen av de särskilda bidra­gen enligl förordningen (1984: 683) om ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andra utlänningar,

3.

lill Ersättning till kommunerna jör åtgärder för flyktingar m.m. för budgetåret 1988/89 utöver i prop. 1987/88:100 bil. 12 upptagna medel anvisa ett förslagsanslag om 17000000 kr.

17

Underbilaga 6:1    Prop. 1987/88: 150 Bilaga 5

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:371)' om räliegången i ar­betstvister all 3 kap. 1 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

1§

Arbetsdomstolen beslår av högst

Arbetsdomstolen beslår av högst

tre ordförande, högst tre vice ord- tre ordförande, högstyjTO vice ord­

förande samt sexton andra ledamö- förande saml sexton andra ledamö­

ter,

ler.

Ledamot skall vara svensk medborgare och får ej vara omyndig eller i konkurstillstånd. Innan ledamot tar säle i arbetsdomstolen, skall han ha avlagt domared.

För annan ledamot än ordförande skall finnas högst tre ersättare. Vad i denna lag sägs om ledamot gäller även ersättare, om ej annal särskilt anges.

Ledamöter och ersättare förordnas av regeringen för tre år.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1988.

' Lagen omtryckt 1977:530.

NorstedtsTryckeri, Stocktiolm 1988

Bilaga 6

Civildepartementet

Civildepartementet

P"""?- '''- '

Bilaga 6

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1987/88, m. m. såvitt avser civildepartementets verksamhetsområde

Vissa utvecklingsfrågor i offentlig verksamhet 1 Inledning

Riksdagen har uftalat (prop. 1987/88: 100 bil. 15, FiU 12, rskr. 169) att ett styrsystem för ökad målstyrning bör utvecklas och införas i den statliga förvaltningen och alt en avgörande förutsättning för en sådan utveckling är att resultatuppföljningen av bl. a. de statliga myndigheternas verksamhet effektiviseras.

Chefen för finansdepartementet har tidigare idag redovisat ett program för ulvecklingen av styrningen av den statliga verksamheten med bl. a. detta innehåll.

I det följande redovisar jag vissa andra utvecklingsinsatser som pågår och planeras, för alt ytterligare förbättra möjligheten till en sädan utveck­ling.

2 Statlig verksamhet 

2.1 Regeringsarbetet

2.1.1 Översyn av budgetpropositionen, m. m.

Jag avser att inom kort återkomma till regeringen med förslag atl tillsätta en utredning med uppgift alt se över budgetpropositionens innehåll och utformning. I uppdraget avses bl. a. ingå att lämna förslag lill riktlinjer för och exempel på hur målen för olika verksamheter bör kunna redovisas i budgetpropositionen. I uppdraget avses också ingå alt överväga vilken resultatinformation som bör lämnas till riksdagen.

Ett väsentligt underlag för bl. a. denna information är myndigheternas egna uppgifter. Ell utvecklingsarbete har därför påbörjats för all utarbeta riktlinjer, m. m.för förvaltningsmyndigheternas åriiga resultatredovisning­ar.

Som framgär av verksledningsbeslutel (prop. 1986/87:99, FiU 29, rskr. 226) skall ett motsvarande utvecklingsarbete genomföras för affärsverks­koncernernas saml de statliga bolagens och stiftelsernas årsredovisningar.

1    Riksdagen 1987188. 1 saml. Nr 150. Bilaga 6

Förulsätlningarna för att bygga upp en informationsdalabas i regerings-     Prop. 1987/88: 150

kansliet avses också utredas. Här bör bl. a. underlag från riksrevisionsver-

Bilaga 6

kel (RRV) och statistiska centralbyrån kunna utnyttjas.

2.1.2 Information och stöd från vissa stabsorgan

Regeringen får, förutom från myndigheterna själva, information om den statliga verksamheten frän mänga andra håll, bl. a. RRV och slalskonloret. RRV:s förvaltningsrevision och statskontorets utrednings- och utveck­lingsarbete är vikliga källor för sådan information.

Det är vidare angelägel atl bl. a. RRV:s och slalskonlorels kunnande och resurser las till vara pä etl rationellt säll. Dessa myndigheter komplet­terar regeringskansliet och är viktiga som källor lill kunskapsförstärkning i regeringens arbete. Della bidrar till att vidmakthålla en tradition med relalivi små departement, vilket bedöms vara av slort värde.

Jag avser atl återkomma till regeringen med förslag om hur statsorga­nens kunnande och resurser bör utnyttjas.

2.1.3 Regelöversyner

I regeringskansliet har regelförenklingen blivit elt väsenlligl inslag i det löpande författningsarbetet. Allmänt intas numera en återhållsam och slram attityd lill ny regelgivning. Anlalet författningar minskar. Ylleriigare insatser bör övervägas, l.ex. översyner av omfattande och komplexa regelsystem. Regeringskansliels rältschefsgrupp för regelförenklingsfrågor har här en viktig uppgift. Bl. a. kan gruppen ge underiag för prioriteringar av vilka regelverk som bör ses över och föreslå utredningsmetoder.

Ett annal viktigt område atl bevaka frän regelförenklingssynpunkl gäller den svenska föreskriflsgivningen i anslutning till den europeiska gemen­skapens (EG:s) normgivning.

Enligt verksledningsbeslutel bör varje regelverk fortlöpande underkas­tas omprövningar. Del bör sålunda prövas att i omedelbar anslutning till beslul om lagar också besluta om uppföljning och utvärdering av lagarnas effekter och om vem som skall svara för delta arbete.

2.2 De statliga myndigheternas arbete

2.2.1 Informationsförsörjningen

En arbetsgrupp (C 1988: A) har tillsalls för att utreda vilket informations­behov om verksamhelen som de statliga förvaltningsmyndigheterna kan ha för den interna styrningen och resultatuppföljningen; Det gäller t. ex. upp­gifter om produktivitet, effektivitet, verksamhetsresultat, m. m. Detta ut­redningsarbete är etl forsla led i ell arbete som syftar till all bedöma behovet av och förutsättningarna för all utveckla datoriserade informa­tionssystem för styrning och verksamhetsuppföljning inför 1990-talel. Även frägor om l.ex. ansvar, kompelens, rutiner, m. m. vad gäller myn-dighelernas verksamhetsuppföljning kommer alt övervägas här.

RRV:s och statskontorets metodutvecklingsarbete bör uppmärksammas    Prop. 1987/88:150

i-detta sammanhang, liksom också det utvecklingsarbete som bedrivs vid

Bilaga 6

vissa andra myndigheter.

2.2.2 Regeluppföljning

För närvarande finns del ca 20000 myndighetsföreskrifter, som beslutas av vissa myndigheter på grund av särskilda bémyndiganden. Av dessa före­skrifter svarar länsstyrelserna för omkring 5 000.

Myndigheterna är enligt 18c § författningssamlingsförordningen (1976:725, omtryckt 1984:212, ändrad senast 1987:62) skyldiga aft för­teckna sina föreskrifter. I statsrådsberedningens handbok i författnings-beskrivning. Myndigheternas föreskrifter, ges råd till myndigheterna också i frågor om regelförleckningen. För närvarande saknas dock fullständiga sådana förteckningar. De förteckningar som har getts in företer ocksä en hel del brister både lill innehåll och form. Därför avses ett utvecklingsarbe­te påbörjas för att hjälpa berörda myndigheter att upprätta fullständiga, korrekta och bättre systematiserade förteckningar. I arbetet bör också ingå alt utreda förutsättningarna och kostnaderna för all i framliden upprätta en eller flera databaser över myndigheternas föreskrifter eller över deras rubriker och huvudsakliga innehåll.

I detta sammanhang vill jag erinra om att 24 b § författningssamlingsför­ordningen innehäller bestämmelser för del fall atl en myndighet avser all utnyttja ADB för atl föra register över författningar eller annal material i myndighetens författningssamling. Enligl dessa bestämmelser skall uppgif­terna i myndighetens register stämma överens med de tryckta texterna i författningssamlingen och med de tvä register som avser Svensk författ­ningssamling och som förs med hjälp av automatisk datahandling enligl förordningen (1980:628) om rättsdatasystemet. Enligl förordningen be­stämmer rättschefen i statsrådsberedningen den närmare utformningen av SFS-registren.

Enligl den nya begränsningsförordningen (1987: 1347) åligger det myn­digheterna atl följa upp konsekvenserna av sin regelgivning. En utbildning i regelekonomi för anställda vid myndigheterna och för ledamöter i myn-dighetsslyrelserna kommer all genomföras i anslutning till den nya förord­ningen.

3 Kommunal verksamhet

3.1 Regelöversyner

Den statliga detaljregleringen av kommunal verksamhet omprövas fortlö­pande. Ulvecklingen på etl flertal lagstiflningsområden har gått mot ökad målstyrning. I regeringens skrivelse (1984/85:202, FiU35, rskr. 407) om den offentliga sektorns förnyelse behandlas dessa frägor. I skrivelsen framhålls att arbetet bör inriktas pä att utveckla en systematiserad uppfölj­nings- och utvärderingsverksamhet. Det viktigaste syftet med denna bör

vara all för regering och riksdag redovisa hur verksamhetsmål uppfylls,     Prop. 1987/88: 150

vilka problem som orsakar brister i måluppfyllelsen, effektiviteten i verk-

Bilaga 6

samheten och vilka tecken som lyder på alt en ändring av lagstiftningen kan vara befogad. Slat-kommunberedningen (C 1983:02) har regeringens uppdrag alt överväga dessa frågor. Beredningen har inlett elt karllägg-ningsarbele tillsammans med kommunförbunden, RRV och slalskonloret. Inom ramen för frikommunförsöket har också frågor om uppföljning och utvärdering lagils upp.

Samlidigl som förändringar av den statliga regleringen över kommuner­nas verksamhet görs på det centrala planet är del naturiigt atl kommunerna överväger den egna förvaltningens sätt atl fungera. Frikommunförsöket har givit erfarenheter om kommunernas egna regelsystem. Vid den inven­tering som gjorts i frikommunerna har framkommit alt de kommunala förvaltningarna ofta upplever de egna reglerna som hinder för verksamhe­len.

På del statliga omrädet pågår ett omfattande arbete med att förenkla och la bort regler. Olika metoder har använts för all tvinga fram etl ställnings­tagande lill behovet av varje enskild regel. De erfarenheter som kommit fram i del statliga regelförenklingsarbelel bör kunna vara lill nytta för kommunerna.

Givelvis har kommunala förenklingsfrågor sin plats i stal-kommunbe-redningen och inom frikommunförsöket. Förutom elt allmänt utvecklings­arbete bör beredningen i samverkan med frikommunerna överväga hur frågor om enklare regler skall kunna las upp i försöksverksamheten. En vidgad samverkan mellan stal och kommun är nödvändig på detta område. Såväl statliga myndigheter som kommuner bör medverka i över-synsarbetel. I budgetpropositionen (prop. 1987/88: 100, bil. 2, s. 9) avisera­de jag således kontakter mellan regeringskansliet och kommunförbunden.

Del bör ocksä uppmärksammas all ordningssladgeutredningens belän­kande (SOU 1985: 24) om kommunala ordningsföreskrifter för närvarande bereds i justitiedepartementet.

3.2 Metodutveckling

Slat-kommunberedningen har ocksä som uppgift alt ta initiativ när del gäller metodutveckling. Det gäller anpassningen av metoder för uppfölj­ning och utvärdering av förhållanden i enskilda kommuner och möjligheten alt utforma metoder så att de inte utgör ett betydande inträng i den kommunala självstyrelsen. En annan väsentlig fråga handlar om slöd och rådgivning från statliga organs sida lill kommunerna, liksom former för alt ge statliga organ tillgång lill del kunnande som har byggts upp ute i kommunsektorn. En viktig fråga i sammanhanget gäller spridningen av kunskap om resultat av utvärderingar.

Såväl kommunförbunden som RRV och statskontoret har ägnat frägor

om metodutveckling stort intresse. För att kunna göra tillförlitliga jämfö­

relser av kostnader och kvalitet för olika kommunala tjänster är del väsent­

ligt att de metoder, som använts, vidareutvecklas. Jag utgår frän all slat-

kommunberedningen i sitt arbete lar till vara dessa erfarenheter.

4

4 Hemställan

Prop. 1987/88: 150

Bilaga 6

Jag hemställer att regeringen bereder riksdagen tillfälle

att la del av vad jag nu har anfört om vissa utvecklingsfrågor i offentlig verksamhel.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988

Miljö- och energidepartementet

Bilaga 7

Miljö- och energidepartementet

P''°p 

187/88:150

Bilaga 7 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89, m. m.

Fjortonde huvudtiteln

B. Miljö

B 10. Restaurering av Hornborgasjön

Under della anslag har i statsbudgeten för budgetåret 1987/88 anvisats ell reservationsanslag av 6,1 milj. kr. I budgetpropositionen 1988 har regering­en föreslagit att 3,8 milj. kr. anvisas under anslaget för budgetåret 1988/89. Över anslaget anvisas medel för all bekosta en restaurering av Hornborga­sjön. Slatens naturvårdsverk är huvudman för restaureringsarbetel.

Bakgrund

1 skrivelse till regeringen den 15 april 1988 har naturvärds verket hemställt alt fä återkalla en till Vänersborgs tingsrätt, vallendomstolen, ingiven ansökan om restaurering av Hornborgasjön. Samtidigt har verket redovi­sat ett förslag lill ny ansökan hos vattendomstolen om restaurering av Hornborgasjön med anledning av etl uppdrag som verket erhöll av rege­ringen den 15 maj 1986.

Bakgrunden till naturvårdsverkets skrivelse till regeringen är följande.

Är 1965 fick dåvarande slatens naturvårdsnämnd, sedermera statens naturvårdsverk, Kungl. Maj:ts uppdrag all göra en utredning rörande säkerställande från naturvårdssynpunkt av Hornborgasjöns framtid.

I november 1973 redovisade naturvårdsverket en utredning om Horn­borgasjöns restaurering. Utredningen omfattar såväl limnologiska och or-nilologiska bedömningar som en teknisk-hydrologisk utredning i vilken också ingår en markskadevärdering och en jordbruksekonomisk bedöm­ning. Inom ramen för utredningens arbete har en omfattande försöksverk­samhel bedrivits för all prova olika reslaureringsmetoder och maskinut­rustningar. Arbetet har bl. a. omfattat vegelalionsröjning och boitenbe-handling.

Mol bakgrund av försöksverksamheten och de limnologiska undersök­ningarna bedömde naturvårdsverket del vara möjligl alt återställa sjön lill elt läge, som motsvarar förhållandena under perioden 1877-1904, dä sjön hade sin höjdpunkt som fågelsjö. Principen för en restaurering av Hornbor­gasjön förutsattes vara en vattenständshöjning kombinerad med vegela-

1    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 7

tionsbekämpning och bottenbehandling. På regeringens uppdrag genom- Prop 1987/88: 150 förde naturvårdsverket år 1976 viss kompletterande utredning i ärendet. I Bilaga 7 utredningarna redovisades två reslaureringsalternativ etl huvudalterna­tiv som skulle innebära en tolalrestaurering och elt alternativ som innebar en begränsad restaurering med anläggande av en vall tvärs över sjön. Naturvårdsverket förordade en total restaurering ulan ivärvall över sjön. En total restaurering av Hornborgasjön skulle enligt verkets förslag inne­bära en höjning av vattenståndet med upp lill 2 m. Med en sädan höjning skulle man garantera sjöns fortbestånd som fungerande sjösystem och fågelsjö för lång lid. För all begränsa markskadorna vid valtenslåndshöj-ningen föreslogs att invallningar av vissa områden skulle övervägas yllerli­gare.

I prop. 1976/77: 100 bil. 13 s. 146-147 lämnade regeringen en kortfattad redogörelse för det dittills genomförda utredningsarbetet. Föredragande statsrådet ansåg" det angeläget atl en av naturvårdsverket föreslagen de-taljulredning om bl. a. markskadorna pä de enskilda fastigheterna kom till sländ. Därigenom borde ocksä konsekvenserna av de båda restaureringsal-ternaliven ytterligare kunna belysas. Regeringen var med hänsyn härtill inte beredd att då la ställning lill vilkel restaureringsalternativ som var lämpligast.

I motioner lill 1976/77 års riksdag framställdes krav på en fullständig restaurering av Hornborgasjön i enlighet med naturvårdsverkels huvud­förslag.

1 skrivelse den 1 juni 1977 anmälde riksdagens talman riksdagens beslul med anledning av motionerna om restaurering av Hornborgasjön m. m. (JoU 1976/77:36, rskr. 1976/77:377). Riksdagens beslul innebär bl. a. all riksdagen med anledning av mofionerna 1976/77:291, 1976/77:521, yrkan­de 6, och 1976/77: 524 som sin mening har gett lill känna vad jordbruksut­skottet anfört i fråga om en fullständig restaurering av Hornborgasjön. 1 sitt betänkande framhåller ulskollel bl. a. att åtgärder bör vidtas med inriktning på atl åstadkomma en fullständig restaurering av Hornborgasjön i överensstämmelse med det huvudförslag som redovisats av statens na­turvårdsverk saml atl det fortsatta utredningsarbetet därför bör begränsas till alt omfatta endasl detta reslaureringsalternativ. Tekniska frågor i sam­band med vallar och andra med företagel förenade villkor förutsattes av utskottet komma alt behandlas i samband med den vatlenrällsliga pröv­ningen, varför utskottet inle närmare gick in på dessa frägor.

I beslul den 30 juni 1977 uppdrog regeringen åt naturvårdsverket att genomföra de ylleriigare utredningar som erfordrades för atl ansökan om restaurering skulle kunna ges in till vattendomstolen.

Naturvårdsverket redovisade den 10 juli 1980 för regeringen elt förslag lill ansökan hos vattendomstolen om restaurering av sjön.

Enligl naturvårdsverkets förslag skall restaureringen av sjön ske dels

genom en höjning av sjöns vallensländ, dels genom olika andra ätgärder.

För den ansökta regleringen, som omfattar såväl dämning för genomföran­

det av valtensländshöjningen som viss reglering av vattnets avrinning ur

sjön, avses en ny dammbyggnad uppföras vid sjöns utlopp i Flian. Regle­

ringen innebär att medelvallenslåndet i Hornborgasjön under året höjs

2

med 1,3 m i Vallsjön och 1,7 m i Yttersjön oc under vegetationsperioden Prop 1987/88: 150 (20 april-19 oktober) med 1,3 resp. 1,9 m. Övriga restaureringsätgärder Bilaga 7 beslår av röjning av övervatlenvegelation, mark- och botlenbehandling m.m. För all motverka skador vid valtensländshöjningen kan enligl försla­get behövas omfattande invallningar med en sammanlagd sträcka av ca 25 km. Om dessa invallningar utförs, beräknas den skadade arealen åker och äng kunna begränsas till ca 335 ha. Dämningsskador på inägojord uppkom­mer företrädesvis på Ytlerbergsmaden saml vid Bjurum och Dagsnäs. Kostnaderna för restaureringen beräknas till ca 56 milj. kr. i prisnivån januari 1980. Härtill kommer kostnader för reslaureringsföretagets drift, underhåll och förnyelse.

I beslut den 30 oktober 1980 uppdrog regeringen ät naturvårdsverket att hos vattendomstolen ansöka om restaurering enligt verkels förslag.

Naturvårdsverket ansökte den 19 januari 1981 hos vattendomstolen om restaurering av Hornborgasjön i enlighet med förslaget.

Regeringen förordnade den 23 juli 1981 enligt 4 kap. 17 § andra slyckel vattenlagen (1918: 523) att tillållighelsfrågan skulle prövas av regeringen.

Vattendomstolen hänsköt den 

II 

februari 1982 ärendet lill regeringen med egel yttrande. Vattendomstolen fann atl det inle förelåg nägol hinder mot företaget enligt vattenlagens tillåtlighetsregler. Yttranden över ansök­ningen hade avgetls av Sveriges meteorologiska och hydrologiska inslilut, kammarkollegiet, riksantikvarieämbetet, lantbruksslyrelsen, skogsstyrel­sen, fiskeristyrelsen efter hörande av fiskeriinlendenlen i nedre södra dislrikte, statens planverk, Sveriges geologiska undersökning, länsstyrel­sen i Skaraborgs län efter hörande av Falköpings och Skara kommuner. Svenska naturskyddsföreningen och Skaraborgs läns naturskyddsför­ening. Samtliga remissinstanser tillstyrkte de föreslagna restaureringen. När del gäller vallarnas sträckning förekom dock olika uppfattningar. Länsstyrelsen och Falköpings kommun föreslog sålunda alt drygt 50 ha jordbruksmark och 20 ha skog pä den s. k. Ytlerbergsmaden skulle skyd­das genom invallning. Lantbruksstyrelsen avstyrkte invallningen på grund av kostnaderna för densamma 5,3 milj. kr. totalt eller 100000 kr. per ha åker och äng. Styrelsen föreslog i stället atl det jordbruksförelag, som fär de förhållandevis största skadorna om vallen inle byggs. Hornborga 31:1, skulle kompenseras för areal bortfallet genom tillförande av ersättnings-mark i området. Detta borde enligt lantbruksslyrelsen kunna ske inom ramen för den normala slrukturverksamheten. Naturvårdsverket motsatte sig de föreslagna ändringarna av invallningarna.

Regeringen medgav den 16 september 1982 enligl 4 kap. 18 § andra

stycket vattenlagen atl tillstånd fick lämnas lill den begärda restaureringen

av Hornborgasjön. Reslaureringsätgärderna och de skadeförebyggande

invallningarna skulle ulöras huvudsakligen i enlighet med vad som till­

styrkts av vallendomstolen. Med hänsyn bl. a. lill vad lantbruksslyrelsen

anfört i sill yttrande fann regeringen inte skäl att föreskriva ytteriigare

invallningar vid Ytlerbergsmaden. Det skulle ankomma på domstolen att

meddela dels vattenhushållningsbestämmelser för regleringen, dels de yt­

teriigare föreskrifter som bör gälla för företaget. Samtidigt uppdrog rege­

ringen åt lantbruksslyrelsen alt medverka till atl ersällningsmark kan

3

erbjudas ägaren av Hornborga 31:1. Lantbruksslyrelsen skulle även med-    Prop 1987/88: 150 verka lill att ersällningsmark kan erbjudas övriga jordbruksförelag som     Bilaga 7 drabbas av mera betydande intrång i rörelsen lill följd av restaureringen.

I prop. 1983/84: 100 bil. 11 s. 118 och i prop. 1984/85: 100 bil. 11 s. 102 redovisade regeringen för riksdagen på grund av vad naturvårdsverket anfört i sina anslagsframställningar att planerna för restaureringen nu i första hand skulle komma atl fortsätta enligt elt alternativ som innebär en lägre valienslåndshöjning än vad som angetts i den ursprungliga ansökan samt alt ansökan hos vattendomstolen skulle komma atl kompletteras i enlighet härmed.

Naturvårdsverket begärde den 20 december 1985 regeringens medgivan­de alt fä äterkalla den ursprungliga ansökningen och atl i stället få ansöka om en restaurering av Hornborgasjön i enlighet med elt den 16 december 1985 dagtecknat förslag till vallendomstolsansökan. Naturvårdsverket an­förde därvid bl. a. följande. Genom fortlöpande utredningar har del teknis­ka underlaget belräffande de skadeförebyggande invallningarna successivt utvidgats. I samband med dessa undersökningar har det visat sig alt riskerna för läckage vid invallningarna i vissa fall är betydande. De geolo­giska förutsällningarna är allmänl sett ogynnsamma för invallningar till skydd för markerna. Riskerna har ansetts kunna begränsas om vatlen-stndshöjningen reduceras. Med en reducerad valienslåndshöjning blir ska­dorna på mark mindre. Enligl verkels bedömning ges därmed möjlighet all undvara vallarna mol sjön. Pä delta säll erhålls betydande naturvärden och restaureringen blir mera komplett. Nyttan och värdet av företaget blir väsentligt högre. Naturvårdsverket har också genom de yllerligare utred­ningar som ulförts under senare lid funnit all totalkostnaderna för invald,.- ningarna inle kan anses stä i rimlig relation lill nyttan av dessa.

Enligt naturvårdsverket nya förslag lill restaurering och reglering skall

en dammbyggnad utföras i Flian vid sjöns utlopp. Medelvallenslåndet i

sjön skall höjas lill 4-119,8 m, dvs. ca 0,5 m lägre än del tidigare restaure-

ringsförslagel, och åtgärderna ulföras utan skadeförebyggande invallning­

ar. Övriga restaureringsåtgärder består, liksom tidigare, av bl. a. vegela­

lionsröjning, botlenbehandling och avverkning m.m. Den berörda mark­

arealen utgörs av ca I 000 ha åker och äng jämte 590 ha skogsmark saml

impedimenl om ca 2 500 ha, varav huvuddelen utgörs av sjöområde. Däm­

ningsskador uppkommer företrädesvis på Hornborgamaden, Sätunama-

den, Ytlerbergsmaden, vid Bjurum och Dagsnäs samt inom Veka-Sätuna-

område. Nära hälften av den berörda inägojorden är sä lågt belägen atl den

redan före intrånget utgör mer eller mindre skadad mark ur avvatlnings-

synpunkt. Inverkan av förelaget bedöms i övrigt bli i slort sett densamma

som inverkan av del lillätlighelsförklarade förelaget. Med hänsyn bl. a. lill

den mångåriga försöksverksamheten med vegetalionsröjningar i Hornbor-

gasjön har naturvårdsverket gjort den bedömningen alt vegetationen i sjön

får en för fågellivet gynnsam ulvecking med den reducerade vattenstånds-

höjningen. Sjöns åldrande sker inte med större hastighet än alt man för

lång lid åstadkommer en fungerande fågelsjö. Hornborgasjöns stora värde

som fågelsjö är i hög grad beroende av de närmaste omgivningarna. Val-

lenslåndshöjningen ulan vallar skulle innebära all dessa sjönära marker

4

kan utnyttjas endasl extensivt, t.ex. för belesdrifl eller viss vallodling. Prop 1987/88: 150 Därmed ges förutsättningar för krealursbetade eller på annat säll hävdade Bilaga 7 fuktängar. Möjligheterna alt gynna allmänl lillbakaträngda fägelgrupper som vadare och simänder ökar därmed. Där sådana marker inle alls bru­kas, uppstår lövskogar av samma slag som finns i dag längs mänga strand-avsnitt. Sjönära marker ulan vallar bibehåller också den naturliga strandzoneringen. Restaureringen av Hornborgasjön blir således enligl verket mer komplett om den genomförs utan invallningar, vilkel är till fördel från nalurvärdssynpunkt.

Naturvårdsverkets framställning har remissbehandlats. Yttranden har avgetls av lantbruksslyrelsen efter hörande av lantbruksnämnden i Skara­borgs län, kammarkollegiet, länsstyrelsen i Skaraborgs län. Lantbrukarnas riksförbund och Svenska naturskyddsföreningen.

Regeringen uppdrog den 15 maj 1986 ål naturvårdsverket atl hos vatten­domstolen ansöka om restaurering i enlighet med del av naturvårdsverket senast upprättade förslaget. Naturvårdsverket skall enligt uppdraget vid det fortsatta arbetet med ansökningen samråda med lantbruksstyrelsen om skadeförebyggande åtgärder till skydd för jordbruket. Regeringen kommer vidare enligl beslutet all ta ställning lill naturvårdsverkets begäran om återkallelse av den tidigare ansökan från januari 1981 först dä del nya vallenförelagets inverkningar på jordbruket är kända. Regeringen har med stöd av 11 kap. 3 § vattenlagen (1983: 291) förbehållit sig prövningen av del nya företagets tillåtlighet. Vid vatlenlagsprövningen skall del närmare behovet av skadeförebyggande åtgärder prövas.

Naturvårdsverket har i sin inledningsvis nämnda framställning den 15 april 1988 begärt regeringens medgivande alt återkalla den tidigare ansök­ningen och därvid hänvisat till uppdraget den 15 maj 1986 av vilkel framgår att regeringen skulle ta ställning lill en återkallelse först då del nya förela­gels inverkningar på jordbruket blivit kända. Av framställningen framgår bl. a. följande.

Det av regeringen föreskrivna samrådet med lantbruksslyrelsen har ägt rum. Enighet råder om alt del numera från allmän jordbrukssynpunkl inle framstår som särskill angelägel alt bibehålla sådan jordbruksmark som skulle beröras av restaureringen. Däremot har det ansetts viktigt atl söka bevara och utveckla de bärkraftiga jordbruksföretag som nu finns runt sjön. Åtgärder bör i första hand inriktas på atl söka underlätta en omställ­ning av dessa förelag. Lantbruksnämnden har på regeringens uppdrag under senare år förvärvat viss jordbruksmark i trakten. Som ersättning för skadad mark skulle denna mark lill avsevärd del kunna minska intrånget för flera förelag.

Del nya förelagels inverkningar på jordbruket har utretts av statens valtenfallsverk med biträde av lantbruksnämnden och lanlmäleriel i Skara­borgs län.

Av naturvårdsverkets framställning framgår vidare all del nya förelaget

medför arealborlfall för 69 jordbruksförelag och därmed vissa anpass­

ningsproblem. Del är i första hand jordar som används för spannmålsod­

ling som faller bort. Större delen av den av restaureringen berörda åkerare­

alen har redan i dag en otillfredsställande dränering. För fyra ä fem förelag

5

kan betydande anpassningsproblem uppkomma. I intet fall bedöms dock Prop 1987/88: 150 skadorna bli av sådan omfattning all inlösen skulle kunna komma ifråga. Bilaga 7 Någon minskning av djurbestånden synes ej behöva ske lill följd av restau­reringen. Regleringsdammens placering innebär all stora arealer vid Sle-numsmaden blir skyddade. Vissa markägare kan erbjudas ersättnings­mark. Några skadeförebyggande åtgärder i form av invallningar etc. synes däremot ej motiverade och kommer ej alt erbjudas. Naturvårdsverket har under senare år förvärvat mark vid Hornborgasjön. Statens (naturvårds­verkets och lantbruksnämndens) markinnehav uppgår för närvarande lill ca 18% av den av restaureringen berörda arealen jordbruksmark, till ca 62% av motsvarande areal skogsmark och lill ca 42% av motsvarande areal övrig mark (sjöområde).

En vallenrältslig prövning av del nya förelaget ulan all del gamla vallen-målet har avskrivits kan enligl naturvårdsverkets framställning förväntas medföra vissa svårigheter och processuella problem i vattenmålel. Den tidigare ansökningen prövas enligl den äldre vattenlagen medan den nya kommer att prövas enligt den nya vattenlagen.

Naturvårdsverket föreslår i sin framställning all prövningen av det nya företaget skall ske med ulgångspunkl i den valtenrältsliga situation som råder i dag. Om del gamla målet inle blir avskrivet kan jämförelse med delta mål komma atl göras i del nya målet. Verket flnner all detta kan komplicera processen och göra den mera tidskrävande. Hänsynen till bl. a. sakägarna kräver också ell entydigt besked om hur det förelag ser ul som naturvårdsverket önskar genomföra och som de skall ta ställning lill. Genom sin prövning av del nya förelagels tillåtlighet med möjligheten atl föreskriva villkor synes regeringen för övrigt kunna materiellt styra förela­get lill överensstämmelse med det gamla företaget i de delar delta bedöms nödvändigt.

Del gamla förelaget baserades på en rad förutsättningar som efter hand har kommil all ändras. De viktigaste ändringarna har enligl naturvårdsver­kets bedömning varil följande.

Invallning av Hornborgamaden har till följd av ogynnsamma geologiska

förutsättningar bedömts medföra icke obetydliga risker för etl misslyckan­

de eller otillfredsställande funktion. Naturvårdsverket är i dag inte berett

att la dessa risker. Del gamla företagel bör således redan av detta skäl

ändras så atl invallning av Hornborgamaden (på ömse sidor om Hornbor-

gaån) inle kommer lill stånd. Ogynnsamma geologiska förutsättningar vän­

tas medföra vissa problem även för övriga invallningar. Naturvårdsverket

har till följd av senare års erfarenheter om hur våtmarker fungerar dessut­

om ändrat uppfattning beträffande naturvårdskonsekvenserna av del gam­

la företagel. Verket anser bl. a. atl tillkomsten av större arealer strandom­

råden och grunt vallen medför en större naturvärdsnytta än det gamla

företagel skulle ha gett. Samtidigt bedömer verket atl varaktigheten av

restaureringen blir fullt tillfredsställande även med en mindre valien­

slåndshöjning. Utan vallar mot sjön blir den obrutna zoneringen från

sjöområde, via madmark och till högre liggande betesmarker av mycket

stort värde för fågellivet. Även i della avseende har verket ändrat uppfatt­

ning och vallarna mot sjön kan i en nalurvårdsinriktad restaurering därför

6

inte längre accepteras.

I motsats fill förhållandena under 1970-talet disponerar lanibruksnämn-    Prop 1987/88: 150 den numera förhållandevis slora arealer, ca 250 ha åkermark och ca 300 ha    Bilaga 7 skogsmark, som kan nyttjas som ersällningsmark.

Relationen mellan invallningskostnader och värden av undanröjda ska­dor har enligt vad naturvårdsverket funnit förändrats från ungefär 1:1 lill i dag ca 6:1. Härtill har bidragit tidigare underskattning av de tekniska svårigheterna, underskattning av invallningskoslnaderna och en avsevärd kostnadsstegring vad gäller anläggning och drift av vallarna. I genomsnill synes den totala kostnaden för varje skyddad hektar åkermark komma all ligga kring 100000 kr. Invallningarna framslår därmed i dag som en myckel dålig investering.

Del gamla företagets invallningar skulle enligt naturvårdsverkels fram­ställning ha omfallat 22 km vallar, 24 km diken och ledningar och 10 pumpstationer med en installerad elektrisk effekt om ca 400 kW. Natur­vårdsverket har funnit all ansvaret för drift och underhåll av dessa anlägg­ningar skulle bli ytterst betungande för slaten. Om invallning skall ske har verket den uppfattningen all det vore bättre för alla parter om markägaren själv byggde och skötte anläggningarna. Om det gamla företaget skulle aktualiseras kommer etl genomförande under alla omständigheter atl ta lång tid. Företaget behöver revideras och en kompletterande ansökan utan invallning av Hornborgamaden och med vissa ändrade vallägen och ut­formningar måst nödvändigtvis upprättas och ges in lill domstolen. Tillål-lighetsprövning av det ändrade företagel förestår sedan. Från det alt ell beslut om återgång till del gamla förelaget föreligger, uppskattar natur­vårdsverket atl det skulle la älta år innan företagel är genomfört.

Det gamla företaget med sitt tillällighetsbeslut torde i dag i praktiken ha huvudsakligen ett historiskt intresse. Naturvårdsverket beräknar all delta förelag inkl. kapiialiserade drift- och underhållskostnader blir ca 70 milj. kr. dyrare atl genomföra än det nya företaget.

En översiklligjämförelse av kostnaderna mellan del nya resp. det gamla restaureringsförelaget lämnas i tabell 1. Uppgifterna har lämnats av statens naturvårdsverk och avser kostnadsläget i december 1987. Till dessa kost­nader kommer bl. a. adminislrarionskostnader, konsultkostnader och rättegångskostnader. De tillkommande kostnaderna bedöms bli högre för det gamla förelaget än för del nya. De angivna uppgifterna för det gamla förelaget utgör en försiktig uppräkning av i del gamla vattenmålel uppgiv­na kostnader. Kostnaderna inkluderar invallning av Hornborgamaden.

Tabell 1. Hornborgasjöns restaurering. Översiktliga kostnader för det nya resp. gamla restaureringsföretaget. Milj. kr.

Kostnadspost

Nya

Gamla

företaget

företaget

Restaureringsätgärder

18

20

regleringsdamm

kanalarbeten

avverkning och röjning

Invallningar

-

44

Ersällningar

11

7

Kapiialiserade drift-

och underhållskost-

nader

5

30

Summa

34

101

Föredragandens överväganden

Prop 1987/88: 150

Jag har i det föregående lämnat en ingående bakgrundsbeskrivning av projektet Hornborgasjöns restaurering med hänsyn lill del intresse frågan har väckt inle minsl i riksdagen där projektet behandlats bl. a. i samband med fråge- och interpellalionsdeballer. Vidare har lill regeringen kommit in skrivelser och framställningar med synpunkter pä restaureringsarbetel frän organisationer och enskilda.

När del gäller valet av reslaureringsallernaliv anscrjag för egen del med hänsyn lill den ingående analys av konsekvenserna som naturvårdsverket har gjort atl del finns starka skäl från såväl nalurvärdssynpunkt som samhällsekonomisk synpunkt all restaureringen bör utföras enligl del nya alternativet, dvs. ulan vallar och med en lägre valienslåndshöjning. Del nya restaureringsföretaget inryms enligt min uppfattning i riksdagens be­slul frän är 1977 om en fullständig restaurering av Hornborgasjön. Ell ställningstagande i enlighet härmed slår ocksä i god överensstämmelse inte minsl med Sveriges åtaganden enligl den internationella vålmarkskonven-tionen. Den fortsatta prövningen bör mol bakgrund av vad jag nu har redovisat inte längre omfatta det gamla alternativet. Den ansökan som nu behandlas av vallendomslolen bör som en konsekvens härav återkallas. Enligt vad jag inhämtat kommer chefen för miljö- och energideparlemenlel all inom kort återkomma lill regeringen med förslag om all ge naturvårds­verket i uppdrag all göra en sådan framställning till vattendomstolen. Delta torde också bl. a. innebära all man undviker ytterligare tidsutdräkt och kostnader, som den vidare behandlingen av den gamla ansökningen skulle komma all medföra.

Såsom jag tidigare har anfört har regeringen förbehållit sig prövningen av del nya förelagels lillållighel enligt vallenlagen (1983:291). Frågan om skadeförebyggande åtgärder behandlas i vattenmålel enligl vallenlagens regler och kan avöras av vattendomstolen men också av regeringen vid lillåtlighetsprövningen.

Hemställan

Jag hemställer all regeringen bereder riksdagen tillfälle atl la del av vad jag har anfört i del föregående om restaureringen av Hornborgasjön.

NorstedtsTryckeri, Stockholm 1988

Bilaga 8

Försvarsdepartementet

Försvarsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 april 1988. Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 8

Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1988/89 m. m.

Fjärde huvudtiteln

1 Inledning

Överbefälhavaren rapporterade i december 1987 till regeringen om fortsatt främmande undervattensverksamhet. Regeringen uppdrog den 7 januari 1988 ål överbefälhavaren att lill den 15 februari 1988 utvärdera och redovi­sa vår samlade förmåga att upptäcka och möta undervaltenskränkningar. överbefälhavaren ålades vidare atl redovisa den nuvarande planeringen för atl kunna stämma av denna mot den fortsatta uppbyggnaden av såväl personella som materiella åtgärder. I uppdraget ingick också att redovisa eventuella förslag till förändringar med syfte att bl. a. prioritera syslem och metoder som är riktade mot att klarlägga verksamhetens omfattning, in­riktning och ursprung. Möjligheter alt tidigarelägga åtgärder samt de eko­nomiska konsekvenserna av förslagen skulle också redovisas liksom, vid behov, andra förslag till åtgärder i syfte att hävda vår territoriella integri­tet, exempelvis kriterier för vapeninsalser.

Överbefälhavaren har lämnat den begärda redovisningen.

Regeringen föreslår vissa ätgärder för alt förstärka skyddet mot främ­mande undervaltenskränkningar i förhållande till gällande planering saml ger en inriktning av dessa åtgärder.

I    Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 150. Bilaga 8

2 Förstärkning av skyddet mot främmande undervattensverksamhet

Prop. 1987/88: 150 Bilaga 8

Mitt förslag: De planerade resurserna för en uppbyggnad av skyddet mol främmande undervaltenskränkningar - ubätsskydd - bör för­stärkas med 125 milj. kr. per år under de kommande fyra budgetåren saml med 200 milj. kr. för ell minröjningsfarlyg. Syftet med dessa åtgärder skall vara alt så snabbi som möjligl dels klariägga kränk­ningarnas omfattning, inriktning och ursprung, dels all förslärka skyddet i anslutning till våra viktigaste basområden och av inloppen mol Stockholm. Åtgärderna bör därför främsl inriktas på alt

-

förbättra underrättelsetjänsten och analysförmågan,

-

forcera utbyggnaden av den fasla och rörliga bevakningen sotn inletts i de viktigaste basomrädena,

-

bygga ut den fasta bevakningen av inloppen lill Stockholm,

-

öka uthålligheten lill sjöss under ubålsskyddsföretag samt

-

säkerställa att befintliga syslem kan utnyttjas effektivare. Härvid avses såväl marina syslem som kustbevakningens resurser.

Jag föreslår som följd härav all planeringsramen för det militära försvaret t.o.m. budgetåret 1991/92, liksom utgiftsramen för bud­getåret 1988/89, räknas upp med 700 milj. kr. resp. med 178 milj. kr.

Överbefälhavarens redovisning

Överbefälhavaren redovisar inledningsvis de kriterier som han anser bör gälla vid en fortsatt ulbyggnad av ubålsskyddet. Den nuvarande förmågan samt planerade åtgärder lill år 1992 redovisas.

överbefälhavaren beskriver därefter möjliga förbättringar av ubålsskyd­det i två steg. Det första stegel, som kostar sammanlagt 830 milj. kr. i investeringar och 75-100 milj. kr./år i ökade driftkostnader, innehåller kvalitativa förbättringar för atl nå en balans mellan olika delar av ubåts­skyddet. I det andra steget, som kostar ytterligare 530 milj. kr. i investe­ringar och 15-55 milj. kr./år i drift, redovisas olika kvantitativa åtgärder för att bygga ut fasla och röriiga ubätsskyddssyslem. Överbefälhavaren redovisar i steg två att de rörliga systemen bör kompletteras innan ytterli­gare fasta system byggs ut. Överbefälhavaren pekar också på nödvändig­heten, atl med hänsyn lill effekten i invasionsförsvaret, säkerställa den operativa handlingsfriheten med ubåts- och ytaltackförband. Detta kräver en mot antalet ubåtar och ylallackfarlyg balanserad kapacitet för ubälsjakl och minröjning. Denna är enligt överbefälhavaren för närvarande för låg.

Överbefälhavaren har undersökt möjligheterna all planera om inom försvarsmaktens ram för atl kunna finansiera de möjliga förbättringarna av ubålsskyddet. En omplanering i denna slorieksordning skulle, enligl över­befälhavaren, medföra en inte oväsentlig förändring i 1987 års försvarsbe­slut från effekt i invasionsförsvaret lill effekt i fred och under neutralitet. Däremot anser överbefälhavaren del möjligl alt planera om ca 40 milj. kr. så atl vissa objekt inom ubålsskyddsprogrammel kan tidigareläggas.

överbefälhavaren lämnar därutöver vissa förslag om hur marinens rus-     Prop. 1987/88: 150 tade fartyg och förband skulle kunna förslärkas med personal. Överbefäl-     Bilaga 8 havaren föreslår även ändrade och skärpta regler för ingripande mot krän­kande ubåtar saml en ändrad dragning av de s. k. baslinjer som utgör gränsen för svenskt inre vallen.

En sammanfattning av överbefälhavarens redovisning av regeringens uppdrag bör som underbilaga 8.1 fogas lill protokollet i delta ärende.

3 Skälen för mitt förslag

Tidigare insatser

Ubålsskyddet är ett prioriterat omräde. Genom successiva beslut under perioden 1980-1987 har vår förmåga all ingripa mot undervaltenskränk­ningar gradvis förstärkts. Riksdagen har också under perioden vid flera tillfällen gett särskilda medelslillskotl till ubålsskyddet, dels med 200 milj. kr. efter den s.k. Utöincidenten år 1980, dels med 250 milj. kr. år 1983 efter det atl den särskilda kommissionen lämnat sin rapport om kränkning­en i och i anslutning till Hårsfjärden. Jag uppskattar kostnaderna för genomförda åtgärder under denna period till ca I miljard kronor. Medlen har främsl använts för utbyggnad av fasta bevakningssyslem, modifiering av helikoptrar, utrustning av ylallackfarlyg med hydrofoner och för an­skaffning av ett flygplan för ubåtsspaning.

I 1987 års försvarsbeslut tillfördes ubålsskyddet 400 milj. kr. utöver vad som fanns inplaneral i den s. k. nivå I i överbefälhavarens programplan för perioden 1987-92. Fram t. o. m. budgetåret 1991/92 omfattar därför planen nu åtgärder för ca 1,3 miljarder kronor, varav ca 900 milj. kr. för materiel.

Syfte! med den nu föreslagna förstärkningen av ubåtsskyddet

I propositionen (prop. 1986/87:95, FöU 

II, 

rskr. 310) inför 1987 års försvarsbeslut anförde statsministern (s. 5) att kränkningar av Sveriges gränser aldrig kan accepteras. Vårt lands terrilorium skall värnas med alla till buds slående medel. Respekten för vår territoriella integritet skall upprätthållas genom förmåga atl ingripa mol varje form av kränkning av vårt terrilorium såväl i fred som under neutralitet och vid krig i omvärlden.

I den nyss nämnda försvarsbeslutspropositionen (s. 54) framförde före­draganden som sin mening atl motverkan mol undervaltenskränkningar bör ägnas fortsalt stark uppmärksamhet. Syftet bör därvid vara alt höja risken för inträngande enheter så tydligt att ubåtsoperalioner inte bedöms möjliga all genomföra ulan allvarliga konsekvenser. Skyddet av våra vikti­gaste skärgårdsområden bör särskilt uppmärksammas. Vårt ubätsskydd bör ha förmågan alt inom vårt territorium vidta effektiva åtgärder mot främmande undervattensverksamhet i alla dess led.

Jag konstaterar att undervatlenskränkningarna forlsäller trots atl bety­dande resurser satsals på ubålsskyddet under 1980-talel. Vår förmåga atl upptäcka och ingripa mot undervaltenskränkningar blir emellertid succes­sivt bättre. Utvecklingen av förmågan har i början, helt naturiigt, varit

långsam, men vi kan vänta en påtaglig effekthöjning under de närmaste Prop. 1987/88: 150 åren, dvs. åren 1989-1992. Del finns dock ingen som idag kan säga vilken Bilaga 8 långsiktig varaktig förmåga som erfordras och när denna förmåga kan anses uppnådd. Successivt behöver vidtagna åtgärder ställas mot eventuel­la framlida kränkningars omfattning och inriktning liksom all ubålsskyddet måsle avvägas mot alla andra angelägna behov. Jag anser sålunda att en grundlig genomgäng bör ske av ubålsskyddet inför 1992 års försvarsbeslut. Erfarenheter bör då ha erhållits från del nu beslutade ulbyggnadsprogram-mel och frän eventuella fortsatta kränkningar så alt, vid behov, en ny inriktning kan beslutas.

Ubåtskränkningarna representerar elt hot mot försvarets fredsbevaran­de förmåga genom atl de lyder pä förberedelser för militära operationer mol Sverige som del nuvarande totalförsvaret har svårt alt möta. Ubåtar lämpar sig t.ex. väl för en dold landsältning av sabotageenheler i en inledning av ett överraskande inlett anfall.

Jag anser mot bakgrund av de pågående kränkningarna all vissa åtgärder nu bör vidtas för atl säkerställa och påskynda den uppbyggnad som fast­lagts i 1987 års försvarsbeslut. Dessa insatser bör ha som främsta syfte atl så snabbt som möjligt öka vår förmåga att klarlägga kränkningarnas om­fattning, inriktning och ursprung. Elt annal betydelsefullt syfte är all stärka bevakningen och möjligheterna alt ingripa mot kränkningar i anslut­ning lill våra viktigaste marina basområden och längs inloppen mol Stock­holm. Detta senare syfte har en direkt anknytning fill behovet atl förbättra vär beredskap mol sabolageaktioner, vilket också stärker invasionsförsva­ret. Även en utökning av antalet minröjningsfartyg, vilka är en viktig resurs i ubåtsskyddet, medför enligl min mening en förstärkning av inva-sionsförsvarseffekien.

Inriktning

Som följd av vad jag här har anfört om syftet med den föreslagna förstärk­ningen förordar jag följande inriktning av åtgärderna:

-

Insatserna för underrättelsetjänst riktad mot främmande undervat­tensverksamhet förstärks.

-

Den inledda utbyggnaden av den fasla bevakningen av våra viktigaste marina basområden forceras. Den fasla bevakningen av inloppen mol Stockholm byggs ul. Möjligheterna all ingripa vid kränkningar i anslut­ning till dessa områden förbättras.

-

Den rörliga övervakningen kompletteras med materiel för lokalisering och vapen för grunda vallen.

-

En utökning av antalet minröjningsfarlyg med en enhet för all bl. a. öka uthålligheten till sjöss.

-

Resurserna för drift och underhåll förstärks sä all fartyg och vissa förband i land kan vara bemannade i ökad utsträckning.

Enligl min mening är del, som för övrigt framhållits i 1987 års försvars­

beslut, viktigt all också kustbevakningen kan medverka i ubåtsskyddet.

Kustbevakningen, som från den 1 juli 1988 är en egen civil myndighet inom

försvarsdepartementets ansvarsområde, bör samverka med bl. a. marinen i

4

samband med undervaltenskränkningar. Det bör ankomma på myndighe-    Prop. 1987/88: 150

terna all närmare reglera formerna för denna samverkan.

Bilaga 8

Ärendets nalur gör atl riksdagens försvarsutskott bör ges en mer detalje­rad redovisning av de åtgärder som jag här har förordat.

4 Kostnader och finansiering

Jag har beräknat kostnaderna för de av mig föreslagna åtgärderna lill 700 milj. kr. i prislägel februari 1987 under perioden 1988/89-1991/92, varav 178 milj. kr. erfordras under budgelåret 1988/89.

En omplanering av åtgärder inom den militära ramen för atl finansiera den av mig förordade förstärkningen av ubålsskyddet skulle medföra oba­lanser mellan olika försvarsfunktioner och ge konsekvenser för invasions­försvaret som inte kan godtas. Jag förordar därför atl planeringsramen för del militära försvaret får räknas upp med totalt 700 milj. kr. under perioden 1988/89-1991/92 och all utgiftsramen för budgetåret 1988/89 får räknas upp med 178 milj. kr.

Programplaneringen för perioden 1989/90-1991/92 skall därmed genom­föras med följande planeringsramar som grund (milj. kr. i pris-, löne- och växelkursläge februari 1987)

Budgetår

1989/90

1990/91

1991/92

1989/90-1991/92

Totalt                         26596             26734             26887             80217

Därav för

kustbevakningen        239,7 237.7____ 237,7___ 7I5J_____ 

Jag räknar för budgetåret 1988/89 med ett medelsbehov av 21 milj. kr. i prisläget februari 1987 för alt möjliggöra ökad bemanning samt för drift och underhåll av befintliga och tillkommande syslem.

Jag har för materielanskaffning beräknat ell behov av beslällningsbe-myndiganden om 538,3 milj. kr. Av dessa utgör 10.0 milj. kr. prisregle-ringsbemyndiganden för omräkning från prisläget februari 1987 lill prislä­gel februari 1988.

Malerielbeslällningarna beräknas medföra utgifter om ca 148 milj. kr. under budgetåret 1988/89.

Jag räknar med elt ytterligare medelsbehov av 4 milj. kr. för atl förstärka underrättelseverksamheten vid försvarels radioanstalt.

För alt möjliggöra viss materielanskaffning lill kustbevakningens enhe­ter räknar jag med etl behov av beslällningsbemyndiganden om 7,2 milj. kr. Härav utgör 0,2 milj. kr. prisregleringsbemyndiganden för omräkning frän prisläget februari 1987 till prisläget februari 1988. Dessa beställningar beräknas medföra utgifter under budgetåret 1988/89 om ca 5 milj. kr.

5 Överbefälhavarens övriga förslag

Överbefälhavaren har föreslagit att reglerna skärps för fredstida ingripande

mol ubåtar på svenskt sjöterritorium. De föreslagna ändringarna berör 15 §

i den s. k. IKFN-förordningen (1982:756).

5

Del ankommer på regeringen all besluta om ändrade regler för ingripan- Prop. 1987/88: 150 den vid kränkningar av rikets territorium. Eftersom denna fräga är betydel- Bilaga 8 sefull och har allmänl intresse vill jag här redan nu anmäla atl jag ser positivt på en regeländring i princip enligt överbefälhavarens förslag när det gäller ingripanden pä svenskt inre vatten. Innebörden av en regeländ­ring på denna punkt är alt vapenmakt får tillgripas ulan föregående varning för alt förhindra fortsatl verksamhet. Härvid godtas risken att den krän­kande ubåten sänks. Jag är däremot inle beredd alt godta den av överbefäl­havaren föreslagna regelskärpningen för ingripanden på del svenska lerri-torialhavel.

Frågan om en justering av de s. k. baslinjerna kräver ytterligare övervä­ganden i regeringskansliet.

Överbefälhavarens skilda förslag för all personalmässigt förslärka de rustade fartygen och förbanden kan avgöras genom myndighetsbeslut och för vissa åtgärder genom alt avtal träffas mellan arbetsmarknadens parter. Något särskilt uttalande från riksdagens sida om personalåtgärder behövs inte.

6 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen att

1.  godkänna den inriktning som jag här har förordat för att förstär­

ka vår förmåga att upptäcka och ingripa mot undervaltenskränk­

ningar,

2.

medge att planeringsramen för det militära försvaret för peri­oden 1988/89-1991/92 som följd härav fär räknas upp med 700 milj. kr.,

3.

lill förslagsanslaget Marinförband: Ledning och förbandsverk­samhet för budgetåret 1988/89 anvisa ytteriigare 21 000000 kr.,

4.

bemyndiga regeringen atl medge all beställningar av materiel m. m. och utvecklingsarbete för marinförband får läggas ut inom en kostnadsram av ytterligare 538 300000 kr.,

5.

till förslagsanslaget C 2. Marinförband: Anskaffning av materiel för budgelåret 1988/89 anvisa yfteriigare 148000000 kr.,

6.

lill förslagsanslaget F 7. Försvarels radioanstalt för budgetåret 1988/89 anvisa yllerligare 4000000 kr.,

7.

bemyndiga regeringen all medge att beställningar av materiel för kustbevakningen får läggas ut inom en kostnadsram av ytterliga­re 7 200 000 kr.,

8.

lill förslagsanslaget F 19. Anskaffning av materiel till kust­bevakningen anvisa ytteriigare 5000000 kr.

9.

i övrigt la del av vad jag har anfört om åtgärder mot främmande undervaltenskränkningar.

Bilaga 8.1    Prop. 1987/88: 150 Bilaga 8

Sammanfattning av överbefälhavarens utredning om ubåtsskydd

Regeringen uppdrog åt överbefälhavaren den 7 januari 1988 att utvärdera och redovisa vår samlade förmåga atl upptäcka och möta undervaltens­kränkningar. Överbefälhavaren framhåller i sammanfattning i sin redovisning till regeringen följande.

1 Bakgrund

Inget i den av regeringen anbefallda utredningen pekar på något avgörande skäl för all förändra den grundläggande principen för ubåtsskyddets upp­byggnad som redovisats tidigare i överbefälhavarens plan för ubälsskyd­dels fortsatta ulveckling. De förslag som överbefälhavaren nu redovisar utgör sålunda en översyn av nuvarande planering mol bakgrund av erfa­renheterna frän ubåtsskyddet saml frän forskning, ulveckling och maleri-elframtagning.

Del ligger i sakens nalur atl kapaciteten hos nuvarande resurser inte kan mätas i matematiska termer, lika litet som effekten av ytterligare satsning­ar på ubätsskydd. Vad som kan göras, är atl härleda upplevda brister i hillills vidtagna och planerade åtgärder och värdera betydelsen av yllerli­gare åtgärder. I de fall härledda brister innebär obalanser i värt skyddssys­tem torde del vara särskilt effektivt all täcka dessa brister. Värdering måsle ske mol någon lyp av kriterier.

I regeringens uppdrag anges inledningsvis all "den samlade kapaciteten för all upptäcka och möta undervaltenskränkningar skall redovisas och värderas". Längre fram anges alt "möjligheterna atl tidigarelägga åtgärder skall redovisas och vilken effekt detta leder lill". Della talar för alt kriteri­erna skall härledas ur elt mäl för den totala ubätsskyddsverksamhelen.

I en annan punkt anges alt redovisningen skall omfatta "eventuella förslag till förändringar som är riktade mol alt klarlägga verksamhetens omfattning, inriktning och ursprung". Ytligt sell kan della i första hand peka på specifika åtgärder inom underrättelsetjänsten och analysverksam­heten. Vissa åtgärder inom dessa områden kräver också exklusiva resurser och metoder.

De analysresurser som krävs för att ge underlag för all fastställa verk­samhetens omfattning och inriktning, liksom resurser för all fä en sä långt möjligt entydig nationsbestämning, överensstämmer emellertid med de resurser som krävs för övrigt ubätsskydd. Värderingskriterierna kan där­för i allt väsentligt ulgå från målet med det totala ubålsskyddet.

Målet har angivits vara alt vi skall få den främmande undervattensverk­samheten atl upphöra. Meningen med della måste utvecklas. Vi kan knap­past, lika litet som i luften, förhindra varje kränkning. Även andra nationer måste acceptera en viss risk bl. a. för alt deras territorialvatten kränks av ubåtar.

I första hand måste vi få de mot vår integritet mest utmanande kränk-    Prop. 1987/88: 150 ningarna atl upphöra. Hit hör kränkningarna av våra marina basområden    Bilaga 8 och inre vatten vid befolkningscentra. Denna inriktning sammanfaller i många avseenden med ett annat syfte, nämligen att skydda våra fasta installationer i havet och kustnära sådana av belydelse för invasions­försvaret. Områden av detta slag finns på många platser i värt land.

Härutöver bör vi ha kapacitet atl kraftfullt beivra kränkningar av våra yttre vatten. Denna förmåga bör visas upp i alla delar av vårt sjöterritori­um. Därmed skapas förtroende för vår vilja och förmåga att hävda vär neutralitetspolitik.

Det första syftet kan i väsentliga delar nås genom effektiva underval-tensbevakningssystem kombinerade med bekämpningsresurser på såväl inre som yttre vallen. Behovet av resurser för det senare sammanfaller med de rörliga ubätsjaktresurser som krävs för att efter läge beivra kränk­ningar av yttre vatten i olika delar av vårt sjöterritorium.

Som situationen har utvecklat sig torde vi emellertid inte nå etl nöjaktigt läge i dessa avseenden - förutsatt att inkräktare betraktar en nationsbe­stämning som avgörande - förrän vi antingen säkrat sådana bevis eller fått inkräktare att uppleva risken för detta så stor att nyttan av kränkningarna inte uppväger denna risk.

Vilka resurser detta kräver är omöjligt atl kvantifiera. Vad vi kan göra är, att successivt bygga ut vär förmåga kvalitativt och kvantitativt till en sådan nivå, där vi själva anser att ovan angivna mål har nätts.

Det är angeläget alt vi når denna situation så snabbt som möjligl. De åtgärder vi vidtar bör därför i första hand dels inrikta sig pä att skydda våra viktigaste marina basområden och vissa inre vatten i övrigt, dels de åtgär­der som tjänar syftet atl få en så entydig nationsbestämning till stånd som möjligt. Det senare torde bäst nås om vi kan hålla kvar en främmande undervatlensfarkost på svenskt vallen för identifiering och öppen informa­tion.

Att hålla kvar en undervatlensfarkost för identifiering kräver antingen att vi kan tvinga upp den till ytan och därefter hålla kvar den på svenskt territorium eller skada den så all vi kan få den att lägga sig på bollen för bärgning. Delta kräver atl vi kan bekämpa undervatlensfarkoslen.

För detta krävs etl komplett system för

-

spaning,

-

klassificering,

-

lokalisering och

-

vapeninsats

Högst effekt nås om våra system är balanserade kvalitativt och kvantita­tivt på hela bredden.

Angelägenheten att åsladkomma snabba resultat leder till ätgärder som snabbt kan omsättas i effekt. Med hänsyn lill svårigheten alt uttala sig om hur mycket resurser och hur lång tid som krävs innan vi nått uppsatt mål, bör emellertid inte åtgärderna begränsas på della sätt. Förberedande åtgär­der för att genom senare beslut ytterligare bygga ul vär kapacitet bör också övervägas.

Den nu gällande planeringen ger inte en uppbyggnad helt i enlighet med

8

försvarsbeslutets inriktning. Grunden för de tvä stegen, som redovisas Prop. 1987/88: 150 nedan, utgörs av kompletteringar inom ramen för 1987 ärs försvarsbeslut. Bilaga 8 Detta innebär att först sker en återläggning av de åtgärder som p. g. a. fördyringar måst ulgå eller senarelagls i planeringen. En viss omdispone­ring av åtgärderna bör dock ske p. g. a. vår ökade kunskap samt för atl fä erforderlig balans. Dessa åtgärder genomförs så snart det är praktiskt möjligt.

I ell första steg redovisas därutöver kompletterande åtgärder inom ra­men för inriktningen enligt försvarsbeslutet, som beror pä ytterligare erfa­renheter eller härledda obalanser i det totala systemet. Här ingår möjliga åtgärder för att förbättra underrättelsetjänsten och analysverksamhelen, utbildningen, skyddet av vissa inre vallen samt ökad tillgänglighet och ytterligare kvalitet i befintliga system.

I ett andra steg redovisas möjliga åtgärder för en kvantitativ ulbyggnad av fasla och rörliga ubätsskyddssyslem.

Steg I och 2 redovisas uppdelat på investeringar och de ökade driftkost­nader som successivt blir en följd av genomförda investeringar. Möjlighe­ten till successiva beslul redovisas.

För de olika stegen värderas deras effekt mol bakgrund av mål som angetts tidigare. Effekten för underrättelsetjänsten redovisas särskill.

Därefter redovisas möjligheterna att finansiera dessa åtgärder inom i försvarsbeslutet 1987 given planeringsram och konsekvenserna för övrig verksamhel av en sådan omplanering.

2 Nuvarande förmåga

Del lar tid atl pä bredden åter bygga upp en förlorad förmåga. Vi har varit hänvisade till att i stor utsträckning inköpa utländsk materiel, som inle varit helt anpassad lill de speciella miljöförhållanden som råder längs våra kuster. Varken vår utbildningsnivå, fartygs- och malerieltillgängar eller vår ledningsförmåga har varil tillfyllest för atl på ett adekvat sätt hantera den utökade ubåtsskyddsverksamheten.

Försvarsbeslutet 1987 innebar bl. a. att en tidig förstärkning av ubåls­skyddet prioriterades. Denna inriktning har varit vägledande för planering­en. Det bör dock i detta sammanhang beaktas all uppbyggnaden av våra resurser går långsamt. Utbildning av personal saml noggrann utprovning måste genomföras för atl få balans i systemet och för atl undvika felsals-ningar. De ekonomiska satsningar pä ubåtsskydd som ingick i 1987 års försvarsbeslut har i huvudsak inplanerats.

Förbättringar har skett inom mänga områden.

Ledningen av de taktiska förbanden har påtagligt förbättrats, särskilt samspelet mellan lokal chef och förbanden. Även inom den övergripande ledningen har förbättringar skett.

Vår kunskap om undervattensverksamheten blir successivt bättre. Där­med kan även prioriteringar av önskad tillförsel av materiel ske med större säkerhet.

Den materiella utvecklingen hos förbanden har börjat ge resultat. Etl

flertal lydliga observationer och tekniska indikationer har erhållits vid    Prop. 1987/88: 150 insatser med våra ubålsskyddsförband. Detta har även bekräftats vid    Bilaga 8 övningar och prov, även om förbanden ännu inle fullt ut har tillförts avsedd materiel.

Vär förmåga atl bevaka våra viktigaste områden har successivt blivit bättre. Det måste också konstateras alt en läckande undervaltensbevak-ning längs hela vår kust är tekniskt/ekonomiskt omöjlig all nä.

Etl ubålsskyddsföretag är en lill tiden utdragen verksamhet. Våra möj­ligheter att under lång tid skapa osäkerhet för inkräktare är begränsade. Detta som en följd av bristande allsidighet i våra samlade ubålsskyddsför­band, kvantitativa begränsningar samt begränsningar i vår personella och materiella uthållighet.

Vår förmåga att uthålligt och kraftfullt kunna ingripa mol undervaltens­kränkningar på mer än elt ställe samtidigt är sålunda starkt begränsad. Vår förmåga är särskilt låg under de delar av året då personalen får ul sin semester och annan ledighet.

Våra nuvarande regler för alt ingripa mol den som otillbörligt utnyttjar vårt terrilorium är förhållandevis ändamålsenliga. Del finns dock anled­ning att yllerligare se över dessa och förenkla tillämpningen av dem. Likaledes påverkar vissa arbelsrältsliga avtal m. m. våra möjligheter atl utnyttja våra förband effektivt och utan en omständig administration.

3 Plan till 1992

3.1 Utveckling

Under 1988 inträffar inga stora förändringar jämfört med 1987. Först under slutet av försvarsbeslutsperioden kan en mer påtaglig effektökning påräk­nas, som etl resultat av pågående systemutveckling.

Den alltmer ökande kunskapen om kränkande enheter samt träningen av ledningsorganisationen kommer att ge positiva effekter. Ell osäkert mo­ment är härvid inkräktares möjliga taktikanpassning. Undervaltensbevak-ningen av vissa prioriterade områden förbättras. Prioriterade inlopp och hamnar får etl ökat skydd. Personal, drift och underhållet kommer dock även i fortsättningen att utgöra allvarliga begränsningar för uthålligheten och kunskapsbredden i systemet.

De åtgärder som är inplanerade fram till 1992 avser främst ell antal slora materielsystem. Flera angelägna materielobjekt kan inte anskaffas p.g. a. medelsbrist.

Ubätsjakl kan frän 199Ö/9I ske i tvä områden samtidigt. Uthållig insats kan dock endast ske i etl område. För värt försvar viktiga kustområden kommer alltjämt att vara obevakade under ytan.

10

3.2 Forskning och utveckling

Prop. 1987/88:150

Forskning och ulveckling inom ubåtsskyddsverksamheten är starkt projeklinriklad. Inom försvarets forskningsanstalts ubåtsskydds-projekt, som nu går in pä sill tredje är, förekommer också grundforskning.

Kunskapen om undervaltensleknologi vid försvarets materielverk, för­svarets forskningsanstalt och vid svensk industri blir successivt bättre.

4 Möjliga förändringar och tidigareläggningar

4.1    Grundläggande åtgärder

Inför 1987 års försvarsbeslut diskuterades ubälsskyddels inriktning på olika ekonomiska nivåer. I försvarsbeslutet blev del ekonomiska tillskottet för ubätsskydd 400 Mkr.

Flera av de förutsatta åtgärderna innehöll tekniska och ekonomiska osäkerheter. Särskilt har kostnaderna för den fasla undervallensbevak-ningen, kabelhydrofon fill kustkorvellerna samt för ubålsjaklflygplanet stigil. De stigande kostnaderna i övrig planering har bl. a. medfört atl etl av de två ubålsjaklflygplanen måst utgå ur planeringen. Ytterligare medel behöver tillföras före 1992 för alt genomföra ubätsskyddsätgärderna i försvarsbeslutet.

En sådan återläggning skulle medföra alt utbyggnaden av skyddet av vissa områden kan påböijas tidigt, alt tvä palrullbåtsdivisioner får hydro-fonutrustning, atl passiv förmåga tillförs kustkorvellerna samt all ett ubätsjaklflygplan får en bättre radarulrustning. Sammantaget skulle detta framför allt stärka vär bevaknings- och spaningsförmåga.

Sedan beslutet fattades har vi fåll ökad kunskap om hotel och om våra brister. Överbefälhavaren anser därför atl vissa ambitionshöjningar samt omdisponeringar i förhällande lill försvarsbeslutet måste ske för all undvi­ka obalanser. Ulöver atl ell ubätsjaklflygplan föreslås anskaffas först i högre ekonomiska nivåer, bör en viss omdisponering av utbyggnaden av den fasla undervallensbevakningen ske. Påbörjade utbyggnader av fast undervattensbevakning bör färdigställas med hög prioritet. Bevakningsbä-larna har befunnits vara en viktig del i den fasta undervallensbevakningen, varför resurser bör avsättas för atl komplettera nu beslutad ombyggnad av dessa.

4.2    Möjliga förbättringar

Nuvarande planering ger inle en helt balanserad lösning mellan de olika

ätgärdsomrädena underrätlelseljänst, fast bevakning, rörliga resurser för

inre vatten, rörliga resurser för territorialhavel, vapen, utbildning och

forskning. Yllerligare resurser behöver tillföras. Annars mäste nägol eller

flera av de nämnda ätgärdsomrädena planeras pä en lägre nivå, vilket leder

lill uppenbara svagheter inom älgärdsomrädel och för balansen i hela

systemet. Överbefälhavaren har prövat följande balanserade ambitions­

nivåer. Dessa bör läggas till grund för fortsatta överväganden.

11

Steg 1 är en sammantagen balanserad nivå för och mellan de olika    Prop. 1987/88: 150 ätgärdsomrädena. Grundläggande kvalitativa förbättringar i den befintliga    Bilaga 8 organisationen genomförs. Dessutom har tillgänglig "tid lill sjöss" ökats genom personalförstärkningar m.m.  Skyddet av  vikliga områden för­stärks.

Underrällelseljänslen förstärks. Utbildningshjälpmedel tillförs. Resur­ser för ökad miljökunskap avsätts. Den långsikliga forskningen samt ut­vecklingen av materiel förstärks.

Steg 1 kan betraktas som atl försvarsbeslutets intentioner fullföljs och utvecklas vidare.

I steg 2 sker begränsade kvantitativa förstärkningar för att möjliggöra ubåtsskyddsoperalioner i två områden samtidigt. Fortsalt utbyggnad av del fasla ubåtsskyddet på flera platser kan genomföras.

Vid en utökning av fasla undervatlensbevakningssyslem bör i första hand skyddet runt nu prioriterade områden saml bevakningssystemen byggas ul. Innan ytterligare fasla system byggs ut, bör dock de rörliga systemen kompletteras, sä alt en bättre uthållighet vid samtidiga förelag i tvä områden uppnås. Della innebär all minst ytterligare ell ubätsjaklflyg­plan med kvalificerad spaningsulruslning bör anskaffas. Även antalet far­tyg för kvalificerad ubätsjakl på territorialhavel bör utökas.

Förmåga atl uppträda i tvä områden samtidigt med en allsidigt samman­satt ubålsskyddsresurs kan åstadkommas genom en snar tilläggsbesläll-ning av tvä fartyg i Göleborgsserien. I så fall kan 8 kuslkorveller vara operativa 1993.

Göleborgsserien ersätter efter hand utgående torpedbåtar. Även övriga fartyg behöver av åldersskäl efter hand ersättas. Särskill kritiskt är läget för minröjningsfunktionen.

Mot bakgrund av de framlida ersällningsbehoven har statsmakterna i 1987 års försvarsbeslut angett att underlag för ulveckling av nya slridsfar-tyg skall föreligga inför 1992 års försvarsbeslut. Inom ramen för detta utvecklingsarbete prövas möjligheterna att åstadkomma en familj av yl-stridsfartyg som flexibelt kan användas för olika uppgifter i fred, kris, neutralitet och krig. En optimal sammansättning för de skilda situationerna eftersträvas.

Mot bakgrund av den obalans som redan råder för kapaciteten för ubätsjakl i fred och krig saml för minröjning bör del övervägas all - i slället för en lilläggsanskaffning i Göleborgsserien - forcera ulvecklingen av ett fartyg inom den tidigare nämnda familjen av nya ylslridsfarlyg med huvudinriktning ubälsjakt/minröjning, så atl en beställning kan läggas ti­digt under 90-talet.

I varje steg måste balans råda mellan personal, materielanskaffning samt drift- och underhållskostnader. Till varje engängsinveslering i materiel tillkommer därför elt ärligt medelsbehov för drift. De hittillsvarande kost­naderna för drift har blivit större än beräknat. De i försvarsbeslutet avsalta medlen har sålunda redan måst förslärkas avsevärt.

Den föreslagna utökade "tiden lill sjöss" gör alt ytterligare medel behö­

ver avsättas för ökade driftkostnader. Dessa ökar successivt under en

femårsperiod beroende av tillförseln på personal.

12

Grunden för de två stegen med kvalitativa resp. kvantitativa förbättring-    Prop. 1987/88: 150 ar utgörs således av en återläggning av 250 milj. kr. för att kunna uppfylla    Bilaga 8 huvuddelen av intentionerna i försvarsbeslutet.

För all ocksä påbörja den kvalitativa materiella förstärkningen i steg 1 erfordras under de första två åren ca 300 milj. kr. För hela stegels genom­förande erfordras ca 580 milj. kr. Därtill kommer successivt ökande drift­kostnader. Dessa förutses öka med 75-100 milj. kr./år.

Sammantaget innebär steg I, inklusive försvarsbeslutsåtgärderna, att ca 300 milj. kr./år erfordras fram till 1992.

Steg 2 erfordrar ytterligare ca 200 milj. kr. under de Ivå första åren samt ca 300 milj. kr. under de därpå följande.

Sammanlaget innebär steg 1 och steg 2, inklusive försvarsbeslulsålgär-derna, atl ca 400 milj. kr./år erfordras till 1992.

Den materiella utvecklingen går fort. Samtidigt ökar vår kunskap om hotel successivt. Överbefälhavaren anser därför alt del är angelägel atl kunna upprätthålla en handlingsfrihet alt successivt överse inriktningen av ubålsskyddet.

Huvuddelen av åtgärderna i stegen leder lill ell tidigt betalningsmedels­behov. Andra åtgärder är av mer långsiktig karaktär vad avser anskaffning­en, medan ulvecklingen kan igångsättas snarast med beslut om anskaffning först om något år. För vissa anskaffningar kan seriebeställning ske uppde­lat för atl tillförsäkra oss möjligheter all genomföra eventuella anpassning­ar.

Steg 1 innebär sålunda atl vi till 1992 på en viss nivå nätt balans mellan de olika åtgärdsområdena i syfte atl nä målet att kunna skydda de för vår territoriella integritet vikligasle geografiska områdena.

Steg 2 innebär atl vi lill ca 1992 har fåll förmågan all genomföra uthålliga ubåtsskyddsoperalioner i två områden samtidigt i syfte atl öka tilltron lill vår vilja och förmåga att hävda vår neutralitet.

5 Omplaneringsmöjligheter

Överbefälhavaren har undersökt möjligheterna all omplanera inom försvarsmaktens ram under försvarsbeslutsperioden 1987-92, för all fi­nansiera redovisade möjliga förbättringar av ubåtsskyddet. Med hänsyn lill atl repefitionsutbildningen redan ligger under en kritisk nivå, liksom ny­byggnation och fastighetsunderhåll, har möjligheterna begränsats lill mate-rielområdel. Malerielanslagen är ocksä lill stor del intecknade av redan gjorda beställningar eller sädan löpande verksamhel som är nödvändig för organisationens fortbestånd.

För närvarande finns emellertid inga bindande beställningar för mark-målsvapen till flygplan JAS 39, lunga kustrobotar och produktionen av nästa ubåtsserie samt luftvärnsrobotar med medellång räckvidd och den svenska jaklrobotutvecklingen.

Samtliga objekt tillhör naturligt nog den särskilda inriktningen i 1987 års

försvarsbeslut. Läget är sådant, att överbefälhavaren ändå i planeringen

måsle överväga reduceringar och senareläggningar av bl. a. dessa objekt.

13

Därutöver anser överbefälhavaren all vissa induslrikonsekvenser av 1987    Prop. 1987/88: 150 års försvarsbeslut måste bli föremål för särskilda åtgärder. Medel för della    Bilaga 8 måste las frän de redovisade objekten.

Inom samtliga vapengrenar kommer således delar av de avsalla resur­serna för de angivna malerielobjeklen all behöva utnyttjas för all vidmakt­hålla en rimlig balans. Det är således ofrånkomligt atl ambitionsnivån, som angavs i 1987 års försvarsbeslut, redan i grundplaneringen ej fullt ul kan genomföras.

En omplanering skulle få konsekvenser för försvarels framtida utveck­

ling. De sammanlagda konsekvenserna av detta innebär all försvarsbeslu­

tet skulle behöva omprövas i första hand för anskaffningen av ubåtar och

lunga kuslrobotar. Anskaffningen av markmålsvapen lill JAS-systemel

saml förstärkningen av luflvärnsfunklionen skulle ocksä behöva begränsas

eller senareläggas.

'

En sådan förändring skulle innebära en inte oväsentlig - om än inle entydig - förändring i 1987 års försvarsbeslut från effekt i invasionsförsva-rel till effekt i fred och under neutralitet.

Från effektsynpunkl (i invasionsförsvaret) kan inte den förbättrade för­mågan till ubåtsskydd av våra basområden och övriga installationer av belydelse för invasionsförsvarel uppväga den effektminskning i invasions-försvaret som uppslår om ovan redovisad omplanering måste genomföras.

Detta skall då vägas mot den säkerhetspolitiska betydelsen av all vi kan hävda vår lerritoriella integritet redan i fred mol undervaltenskränkningar.

6 Åtgärder inom personalförsörjningen

Förbättrade förutsättningar måste skapas för atl tidigt kunna personaiför-stärka saml för alt ästadkomma handlingsfrihet pä läng sikt. Överbefäl­havaren avser därför förändra framför allt personalförsörjningen samt till vissa delar utbildning och ledning.

Alla förändringar fordrar inte statsmakternas beslut.

För närvarande är våra möjligheter all före mobilisering bemanna till­gängliga förband begränsade. All personellt förslärka marinens rustade förband genom alt la officerare från staber, förvaltningar och skolor är en metod som tillämpats sedan lång tid. Dessa möjligheter är i det närmaste uttömda. Ett antal okonventionella metoder kommer därför att prövas.

Därutöver avser överbefälhavaren atl se över gällande avtal, dels när det gäller tillämpningen, dels belräffande möjligheterna att komplettera avta­len. I deUa sammanhang vill överbefälhavaren understryka nödvändighe­ten av atl pågående förhandlingar om arbelstidsregler snarast fullföljs.

De förutsedda åtgärderna kommer all ta viss lid all genomföra. För att tidigt få ökad effekt i ubålsskyddet kommer överbefälhavaren alt pröva även andra åtgärder för all på kort sikl kunna förbättra uthålligheten och det fackmässiga kunnandet. Della kommer främst atl beröra ledningen saml uppföljning och erfarenhelsöverföring till och från våra ubåtsskydds-förband.

14

7 Regelverk

pp- 

'87/88:150

Bilaga 8

Våra nuvarande regler för ingripande mot otillbörligt utnyttjande av vårt territorium är förhållandevis ändamålsenliga. Under utredningen har över­befälhavaren prövat tillämpningen. Det finns mot bakgrund av denna pröv­ning anledning alt se över gällande regler, främsl för att få en enklare tillämpning, men även för alt underlätta identifieringen av en inkräktare.

Överbefälhavaren föreslär således en förändring av den s. k. IKFN-för­ordningen med innebörd atl gällande bestämmelser skärps.

Grundprincipen i förslaget bygger på att reglerna för ingripande mol ubåtar kan ges samma utformning och innebära samma åtgärder såväl på svenskt inre vatten som på territorialhavel. Strävan bör vara atl en krän­kande ubåt med insats av alla vapen förhindras fortsatt verksamhel och kan identifieras. Härvid fär vapeninsatsen vid behov ske med risk atl ubåten sänks. På territorialhavel skall dock, som idag, varning först avges. Denna varning bör ges ändrad innebörd, nämligen all påträffad ubåt skall inta ylläge och därmed identifiera sig. Dä särskilda förhållanden kräver det bör, enligl överbefälhavarens bestämmande, vapenmakt tillgripas ulan varning även på yttre vallen.

Härutöver har överbefälhavaren granskal nuvarande s. k. baslinjedrag­ning. Denna gjordes i början av 1960-talel och är utformad mot bakgrund av delvis andra förutsättningar än dagens. Överbefälhavaren konstaterar all vissa förändringar kan göras ulan all territorialgränsen berörs.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1988                                                                                                                      15

innehåUsförteckning

Innehållsförteckning

Prop. 1987/88:150

Innehåll 

Bilaga 1 Reviderad finansplan

1

Den tredje vägen   ........................................................ 

1

2

Den internationella ekonomin  ....................................... 

5

3

Den svenska ekonomin 1988  ....................................... 

9

4

Sveriges ekonomi under de närmaste åren   ................. 

15

5

Den ekonomiska politikens inriktning  ........................... 

22

6

Del reviderade budgetförslaget ..................................... 

37

Statsbudgeten och särskilda frågor

1

Statsbudgeten budgelåret 1987/88 och 1988/89.......... 

40

2

Extraordinära budgeteffekter   ...................................... 

47

3

Slatens länebehov och statsskuldens förändring  ......... 

48

4

Statliga garantier   ........................................................ 

50

5

Årsbokslut för staten budgelåret 1986/87   .................. 

63

6

Ulveckling av styrningen av den statliga verksamheten. 

68

7

Placering av statligt förvallade medel   .......................... 

76

8

Fördelningsmodeller ...................................................... 

... 

79

Hemställan........................................................................ 

... 

80

Bilaga I.l    Reviderad nationalbudget

Bilaga 1.2   Svensk ekonomi

Bilaga 1.3    Långtidsbudget

Bilaga 1.4 Utdrag ur riksrevisionsverkels reviderade inkomstberäkning för budgetåret 1988/89

Bilaga 1.5 Beräkningar för anslaget räntor pä statsskulden, m. m. budget­året 1988/89

Bilaga 1.6   Reviderat förslag lill statsbudget för budgetåret 1988/89

Bilaga 1.7    Bilagor till Slöd till näringslivet

Bilaga 2

Socialdepartementet

Bilaga 3

Finansdepartementet

Bilaga 4

Utbildningsdepartementet

Bilaga 5

Arbetsmarknadsdepartementet

Bilaga 6

Civildepartementet

Bilaga 7

Miljö- och energidepartementet

Bilaga 8

Försvarsdepartementet

1    Riksdagen 1987/88. I saml. Nr 150. Innehåll