Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1980/81:67

om vissa frågor angående stålindustrin, m. m.

beslutad den 23 december 1980.

Regeringen föreslär riksdagen alt anta de förslag som har lagils upp i bifogade utdrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN FÅLLDIN

NILS G.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redogörs för stålindustrins utveckling i Sverige och utlandet. Dessutom presenteras den s.k. utvecklingsplanen för SSAB Svenskt Stål AB, Vidare redovisas regeringens syn på ell antal akluella problemställningar inom stålbranschen.

I propositionen föresläs ytterligare närmare 104 milj. kr. anvisas till SSAB i form av län och bidrag bl. a. för en ny ugn lill universalvalsverket i Luleå och för att bygga om plastbeläggningslinjen i Boriänge. För att stärka sysselsättningen i Borlänge. Ludvika och Oxelösunds kommuner föreslås 20 milj. kr. bli anvisade i medelstillskott. Slutligen föreslås att lokaliseringsstöd skall utgå för att uppföra kommunala industrilokaler i Norbergs kommun.

I    Riksdagen 1980/81. / sam/. Nr 67

Prop. 1980/81:67

Prop. 1980/81:67

2

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1980-12-23

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Krön­mark, Burenslam[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN]. Wirlén.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa frågor angående stålindustrin, m. m.

1    Inledning

Riksdagen beslutade den 6 april 1978 att slalen skulle finansiellt medver­ka vid bildandet av SSAB Svenskt Stål AB (prop. 1977/78:87. NU 1977/ 78:45. rskr 1977/78: 198). I bolagel ingår de tidigare stål- och gruvrörel­serna i Gränges AB, Norrbottens järnverk AB (NJA) och Slora Koppar­bergs Bergslags AB samt Gränges tidigare järnvägsrörelse (TGOJ). Aktie­kapitalet i bolagel är fördelat med 50 % på Statsförelag AB och 25 % pä vardera av Gränges och Stora Kopparberg. Gränges är numera ett helägl dotterbolag lill Electrolux AB. Samarbetet mellan ägarna lill SSAB regle­ras i ell konsortialavtal. som finns intaget som bilaga 4 lill prop. 1977/ 78: 87. Riksdagsbeslutet innebar bl. a. att staten tillförsäkrade Statsföretag möjligheter all fullgöra sina förpliktelser enligt avtalet.

Efler rekonstruktionsperioden 1978-1982 bedömdes bolaget enligt de prognoser som gjordes upp i samband med bolagets bildande kunna visa lönsamhet.

Beslutet innebar vidare att SSAB under rekonstruktionsperioden kunde få statliga lån uppgående lill högsl 3 100 milj. kr. Av detta belopp skulle 1800 milj. kr. lämnas såsom rekonslruklionslån med villkorlig återbetal­ning och 1 300 milj. kr. säsom slrukturlän för finansiering av investeringar. Villkoren för rekonstruklionslånel skulle vara sädana att lånet under vissa förutsättningar efler viss tid helt eller delvis kunde efterges.

Antalet anställda i SSAB var vid bolagels start den 1 januari 1978 ca 17 800 personer. Redan i samband med att bolagel bildades bedömdes personalen under den närmaste femårsperioden behöva minskas med ca 4000 personer till följd av förändringar i produktionsinriktning och ökad effektivitet. För att underiätta övertalighelsproblemen har företaget kun-

Prop. 1980/81:67

3

nal utnyttja det särskilda sysselsätlningspolitiska stödet inom stålindustrin m.m. Ofr prop. 1977/78:58. AU 1977/78:17. rskr 1977/78:85). Dessa ar­betsmarknadspolitiska insatser motsvarade emellertid endasl en del av koslnaderna för övertalig personal. Därför fick SSAB under ett inledande skede utnyttja medel också frän rekonstruklionslånel för att läcka de återstående kostnaderna för övertalig personal. I prop. 1977/78:87 om slalligl engagemang inom handelsstälsindustrin, m.m. framhöll jag all i den män insalser behövde göras för alt upprätthålla sysselsättningen i berörda kommuner utöver dem som rymdes inom de resurser som anvi­sades för SSAB saml för arbetsmarknads- och regionalpoliliska åtgärder borde förslag härom få anmälas särskill (s. 44).

Styrelsen för SSAB fastställde den 31 maj 1978 en övergripande slruk­turplan för utveckling av förelagels egentliga stålrörelse under den när­maste tioårsperioden. Slrukturplanen anger inriktningen för bolagets olika divisioner i ett anlal inle lidsangivna åtgärder i form av nedläggningar, omfördelning av produktionen och investeringar. Enligl konsortialavtalet skall verksamheten i SSAB bedrivas efler affärsmässiga och företagseko­nomiska principer. I slrukturplanen framhåller SSAB all om de åtgärder som bolaget vidtar bedöms vara oacceptabla frän samhällsekonomisk syn­punkt, bolaget är berett att medverka till andra lösningar enligt det s.k. offertsystemel (jfr prop. 1976/77: 100 bil. 17 s. 88). I slrukturplanen beto­nas alt statliga insalser är nödvändiga för alt möta de regionalpolitiska problem som genomförandet av strukturplanen kommer att medföra, spe­cielll inom gruvrörelsen. Den av SSAB antagna slrukturplanen beräknas ge upphov lill belydande personalförändringar i bolagel mellan åren 1978-1987.

Antalet sysselsättningstillfällen som faller bort har av SSAB beräknats lill 3 550 och antalet nya arbetstillfällen har beräknats till 2000. De beräk­ningar som SSAB har ulfört visar att största bortfallet av sysselsättning inträffar under den första delen av perioden, medan antalet nya arbetstill­fällen huvudsakligen uppkommer under periodens senare del.

Med hänsyn härtill uppdrog jag den 6 juni 1978 ät generaldirektören Bertil Rehnberg att utreda vissa sysselsättningsfrågor inom SSAB.

Syftet med utredningen var att ange möjligheteratt lidigarelägga projekt som ingär i slrukturplanen och som medför att nya arbetstillfällen erhålls snabbare än vad som annars skulle ha varit fallet. Avsikten var också att undersöka möjligheterna att fördröja nedläggning av anläggningar för att ge rådrum för sådana åtgärder som kan ge nya arbetstillfällen.

Med utgångspunkt från förslagen i Rehnbergs utredning beslutade riks­dagen vären 1979 att ytterligare län till SSAB skulle få lämnas (prop. 1978/ 79: 126. NU 1978/79:43. rskr 1978/79:369). Medlen är avsedda alt över­brygga sysselsätlningsbortfallet som uppstår lill följd av SSAB:s struktur-plan. Sammanlagt anslogs ytterligare 850 milj. kr. som lån för strukturån-damäl och ytterligare 255 milj. kr. som lån för rekonslruktionsåndamäl. I

Prop. 1980/81:67

4

samband med riksdagsbeslutet uttalade riksdagen alt regeringen snarast för riksdagen borde presentera en utvecklingsplan för SSAB. I denna plan förutsatles bl.a. ingå ett anlal förslag som näringsulskotlet hade uttalat sig för (NU 1978/79:43 s. 23). De åsyftade uttalandena av riksdagen innebar sammanfattningsvis följande.

Borlänge (Domnarvet)

-

Medel bör ställas till SSAB:s förtogande i form av ett slrukturlän uppgående till 17 milj. kr. för ombyggnad av plastbeläggningslinje i Domnarvet,

-

Medel bör ställas till SSAB:s förfogande i form av ett rekonstruktions­län uppgående till 135 milj. kr. för att möjliggöra att den malmbaserade metallurgin vid Domnarvet kan behållas ca ett år längre än vad som förutsatts i SSAB:s sturklurplan, dvs. längst till utgången av år 1982.

Luleå

-

Medel bör ställas till SSAB:s förfogande i form av ett sturkiuriån upp­gående till 4 milj. kr. för att förelaget skall kunna della i arbetet med att utveckla ELRED-processen.

-

Det är betydelsefullt att marknadsundersökningar kommer till stånd innan ställning las till planerna på ett nytt mediumvalsverk i Luleå och alt undersökningarna genomförs i samverkan mellan SSAB och berörda svenska mindre handelsstålverk. 1 delta sammanhang erinras om nä­ringsulskottels uttalande i belänkandel NU 1977/78:45 (s. 21) om del angelägna i att de mindre handelsstålverken även i framtiden kan bevara sin konkurrenskraft. Utskottet anförde därvid att åtgärder som SSAB vidtar som ett led i sin strukturomvandling inte får utformas så. att de leder till väsentliga svårigheter för de mindre verken. Det statliga enga­gemanget inom handelsstålsinduslrin i form av SSAB får alltså inte medföra att mindre handelsstälverk slås ut och problemen sälunda flyt­tas frän en ort till en annan. Riksdagen anvisade på förslag av utskottet 4 milj. kr. som slrukturlän för i första hand marknadsundersökningar. Endast om dessa marknadsundersökningar ger ett positivt resultat bör förprojektering få äga rum och medlen sälunda få tas i anspråk i sin helhet.

Riksdagen gjorde också vissa uttalanden rörande gruvprojekt inom SSAB.

Med anledning av motioner uttalade riksdagen all SSAB - i avvaktan på resultatet av en utredning rörande den mellansvenska gruvindustrin - inte borde låta nedlagda gruvor bli vattenfyllda. Vidare uttalade riksdagen alt del kan bli nödvändigt all regeringen lar initiativ för all läcka de kostnader som härigenom uppstår för SSAB (NU 1978/79:43 s. 17). De gruvor som åsyftades var Håksbergoch Blötberget.

Prop. 1980/81:67

5

Riksdagen uttalade vid samma tillfälle (NU 1978/79:43 s. 16) att mellan­svenska gruvdelegationen borde - i samråd med SSAB och med hjälp av särskilt tillkallad expertis - granska vissa förslag belräffande SSAB:s anläggningar i Grängesberg. Dessa förslag gällde tillverkning av järnsvamp och järnpulver, stöd till ombyggnad av GP-verket till ell kulsinterverk, masugnsförsök med en ny typ av GP-kula och byggande av ett sinlerverk vid gruvan. Genom beslut den 30 augusti 1979 lämnade regeringen ett utredningsuppdrag med denna innebörd till mellansvenska gruvdelega­tionen.

2    SSAB:s skrivelse

1 enlighel med det av riksdagen uttalade önskemålet har SSAB presente­rat en plan. benämnd SSAB:s Perspektivplan 1980. i en bilaga lill en skrivelse från bolagel lill regeringen den 18 september 1980. Jag kommer längre fram i min framställning att redogöra för planen och även i vissa avseenden att kommentera den.

I skrivelsen framhåller SSAB bl. a. följande.

SS.AB;s slrukturplan frän år 1978. slrukturplan SSAB 82. ligger i allt väsentligt fast. Vissa revideringar har gjorts på grund av ändrade förutsätt­ningar och de finns angivna i perspektivplanen.

Målet för verksamheten under åren 1980-1982 är att uppnå resulialför-bättringar av en sädan storlek all del egna kapitalet kan hållas intakt. Upplåning på den allmänna kapitalmarknaden bedöms därför kunna göras i erforderiig och tidigare planerad omfattning.

För liden t.o.m. våren 1982 gäller alt SSAB:s resurser skall koncen­treras till verksamhetsområdena metallurgi samt band- och tunnplåt. Först när dessa enheter har uppnått ekonomisk lönsamhet, kan nya slora inves­teringar i kvarvarande omräden motiveras.

SSAB:s investeringsprogram för perioden 1980-1982 uppgår lill ca 3000 milj. kr. Investeringsprogrammet omfattar inle vissa av de projekl för vilka riksdagen anslagit medel våren 1979.

SSAB:s personalpolitiska program innebär bl. a. alt uppkommen överta-lighel skall minskas under 24 månader efter det alt överlaligheten i varje särskilt fall har uppkommit. Personalminskningen i koncernen beräknas för perioden 1980-1982 uppgå till 2200 heltidsbefattningar. Om SSAB:s resultatutveckling inte kan uppnå de angivna mälen. kan SSAB bli nödsa­kal alt återkomma lill regeringen med särskild hemslällan om medel för personalpolitiken.

Förutsättningarna för att genomföra vissa av de projekl för vilka riksda­gen anvisat medel föreligger enligl SSAB inle längre. Av de av riksdagen anvisade medlen bedöms i treårsbudgeten 17 750000 kr. i form av struktur­län och 178700000 kr. i rekonslruklionslån inte komma att utnyUjas förde

Prop. 1980/81:67

6

förutsatta ändamålen. SSAB hemsläller om att dessa medel på givna villkor enligl prop. 1978/79: 126 ställs till SSAB:s förtogande utan bindning till specificerade projekt. SSAB har för avsikt alt till vardera Oxelöinvest AB, Ludvika Induslri AB och Dala-lnvest AB överföra ca 30 milj. kr. av dessa medel.

SSAB hemställer vidare om att 85 milj. kr. för investering i en ny ugn i universalverkel i Luleå som är inräknade i de anvisade medlen för struk­turlån omvandlas till rekonslruklionslån med de villkor för sådant lån som finns angivna i prop. 1978/79: 126.

SSAB har erhållit 50 milj. kr. i rekonstruktionslån för att upprätthålla Grängesbergsgruvans produktions- och leveransvolym i avvaktan på byg­gandet av ett nytt parallellsinterband i Oxelösund. SSAB hemsläller om att få utnyttja detta belopp för att upprätthälla produktionen till dess att ett antal projekt som pågår för att säkia gruvans framtid har utvärderats, vilket beräknas ske under är 1981.

Riksdagen harlNU 1978/79:43 s. 14. rskr 1978/79: 369) uttalat att 17 milj. kr. i form av strukturlån bör ställas till SSAB:s förtogande för investering i plastbeläggningslinje i Domnarvet. SS.AB:s styrelse har därtor beslutat att genomföra den nämnda investeringen under år 1980. SSAB hemställer därtor om ett strukturlän av 17 milj. kr. för investeringen i plastbelägg­ningslinjen i Domnarvet.

Kostnaderna för att länspumpa gruvorna i Håksberg och Blötberget frän del att driften lades ned lill årsskiftet 1980-1981 beräknas av SSAB till I 645 000 kr. SSAB hemställer om bidrag med detta belopp som ersättning för länspumpning av gruvorna.

SSAB hemställer dessutom alt 454 milj. kr. av rekonstruktionslånet av 1800 milj. kr. behandlas enligt åttonde slyckel av anvisningarna till 19 S kommunalskattelagen.

3    Föredraganden

3.1 Stålindustrins utveckling

3.1.1 Internationell utblick

I prop. 1977/78:87 har jag utförligt redovisat utvecklingen inom stålin­dustrin t. o. m. är 1977. Min framställning kommer däiför nu alt begränsas till ulvecklingen under åren 1978-1980 samt utsikterna för resten av 1980-talet.

Efterfrågan pä stål bestäms i stor utsträckning av den allmänna ekono­miska aktivitetsnivån. Tillväxttakten i väridsekonomin påverkas i hög grad av de kraftiga oljeprisökningarna, inflationen och den slora arbetslöshet som råder i flera stora industrialiserade länder. Medan slålförbrukningen. relativt sett, ökar snabbare än ökningen av bruttonationalprodukten i utvecklingsländerna är förhållandel del omvända i den industrialiserade

Prop. 1980/81:67

7

världen. Slålförbrukningen i induslrivärlden går dessulom mol allt högre kvaliteter som medger smäckrare konstruktioner, vilket i sin tur innebär att den s.k. specifika slålförbrukningen är avtagande. Vidare sker ett successivt utbyte av stål mol nya material, l.ex. plast, andra metaller och sammansatta material.

Världens stålproduktion uppgick år 1978 lill 713 milj. lon. Detta innebar en ökning med närmare 6% jämfört med är 1977 men med endast 0,5% jämfört med år 1974. Dessa siffror speglar dock inle de kraftiga förskjut­ningar av produktionen mellan länder och ländergrupper som ägde rum under mitten av 1970-lalet. Medan stålproduktionen år 1978 t. ex. översteg 1974 ärs nivä med 49% i utvecklingsländerna, med 14%; i COMECON'-länderna och med 19% i Kina. så underskred den 1974 års nivä med 6% i Förenta staterna, med 13% i Japan, med 15% i EG--länderna och med hela 27% i Sverige.

För västvärlden blev är 1978 det Ijärde äiet i följd som kännetecknades av lågkonjunktur pä stålmarknaden. Den främsta orsaken till den långvari­ga internationella lågkonjunkturen för stål var del eftertVågebortfall som inträffade i industriländerna efter högkonjunkluråren 1973-1974 till följd av den svaga utvecklingen av investeringarna i maskiner, byggnader och fartyg. Den minskning av produktionen som stålindustrin i främst de industrialiserade länderna tvingades till på grund av den dåliga efterfrågan, åstadkoms huvudsakligen genom ett lägre kapacitetsutnyttjande snarare än genom nedläggningar. Inom OECD-omrädet har produktionskapacite­ten under åren 1974- 1978 ökal, vilkel har medfört en ökad obalans mellan kapacitet och eflertVågan. Till följd av den utdragna lågkonjukturen och den slora överkapaciteten för stål infördes under år 1978 inom EG och Förenta staterna åtgärder för alt skydda den egna stålindustrin mol kon­kurrens utifrån.

Världens stålproduktion uppgick år 1979 till 745 milj. ton. vilket innebar en ökning med 4,2% jämfört med år 1978. År 1979 blev ett år med ökad efterfrågan på stål. Västvärldens konsumtion ökade med 4.3%. EG-län­dernas med 6.8% och Sveriges med drygt 8%. Men de grundläggande strukturella problemen kvarstod dock även under är 1979.

En av anledningarna till stålindustrins bekymmersamma efterfrågesitua-lion i västvärlden är som har nämnts den utdragna lågkonjunkturen under senare delen av 1970-lalel. Andra faktorer som har påverkat branschen från produklionssidan i riktning mol ökad överkapacitet är teknologiska framsteg, l.ex. införande av stränggiutning. vilka leder lill alt produk­tionen har kunnat öka kraftigt samlidigl som antalel anställda har kunnal

' Council for Mutual Economic Assistance - Öststaternas ekonomiska samarbets­organisation.

' De europeiska gemenskaperna.

' Organization for Economic Coopération and Development - Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling.

Prop. 1980/81:67

8

minska. Ytterligare en orsak till stälkrisen är att nya ställänder kommer till och erövrar marknader på de gamla producentländernas bekostnad. Det sistnämnda förhållandel illustreras av alt utvecklingsländernas andel av världsproduktionen har ökal från 7.4% är 1967 till 13.5%- år 1979. Denna utveckling antas bestå åven under det kommande decenniet.

Belysande för stålindustrins problem är att överkapaciteten i OECD-länderna enligt en studie har beräknats till ca 85 milj. ton. För jämförelsens skull kan nämnas alt stålproduktionen i vardera Italien och Frankrike uppgår till ca 20 milj. ton årligen.

För att mildra effekterna av stålkrisen för den egna stålindustrin har exempelvis både Förenta staterna och EG vidtagit ett antal åtgärder. År 1978 införde Förenta staterna s.k. irigger-priser. referenspriser, pä impor­terat stål. i huvudsak handelsslål. Syslemet innebär att om ell parti slål skulle komma in till Förenta staterna till ett pris som ligger under referens­prissystemet inleder myndigheterna omedelbart en undersökning om bak­grunden till denna ""lågprisimport". Priserna år beräknade efter tillverk­ningskostnaden hos den mest effektive producenten dvs. den Japanska stålindustrin - och inkluderar frakt, försäkringskostnader och ett vinstpä-lägg. Trigger-prissystemet avskaffades den 23 mars i år men återinfördes den 21 oktober. De nya trigger-priserna höjdes med i genomsnitt 12.1% Jämfört med den nivå som gällde under årels första månader.

Vidare infördes importkvotering pä vissa specialslälkvalileter i juni 1976. Kvoteringarna löpte ut i februari 1980. För alt underlätta omstruktu­rering inom landets stålindustri har Förenta stalerna genomfört bl.a. ett program med lånegarantier lill mindre stålverk för modernisering och rationalisering. Förenta staterna har också vidtagit åtgärder för att under­lätta omställning av friställd arbetskraft inom stålindustrin.

Nyligen har i Förenta staterna presenterats ett nytt statligt stödprogram där grundtanken är alt stärka induslrins kapilalackumulering och därige­nom ge möjlighet lill en modernisering av ineffektiva och olönsamma anläggningar.

EG:s krisätgärder. den s. k. Davignon-planen, syftar ocksä till alt skyd­da den egna stålindustrin under en omvandlingsperiod. Åtgärderna inriktas på att hålla priserna uppe genom t. ex. minimipriser, leveransbegränsning­ar frän förelagen, importövervakning m.m. Strukturomvandlingen inom EG har varit betydande. Mellan åren 1974-1979 har antalet anställda inom stålindustrin minskat med 16%. vilket innebär all ca 120000 arbetstillfällen har försvunnit. Omfatlningen av strukturomvandlingen inom EG framgär kanske ännu klarare om man betänker att hälften av minskningen av världsproduklionen mellan åren 1975-1979 har skett inom EG. medan dess andel av världsproduklionen är ca 22%.

Stälkrisen har mycket starkt påverkat sysselsättningsnivän inom resp. länders stålindustri. Jag kan t. ex. nämna alt åren 1978 och 1979 minskade antalel arbetstillfällen i Frankrike inom stålindustrin med 22000. Enbart

Prop. 1980/81:67

9

under är 1978 minskade antalet arbetstillfällen i Storbritannien med över 20000 inom stålindustrin. Jag kan som jämförelse till nedskärningarna inom EG nämna all antalet arbetstillfällen inom Förenta staternas stålin­dustri minskade med ca 100000 åren 1969-1979.

Jag har tidigare nämnt all stålkonsumtionen inle ökar lika snabbi som tillväxten i världsekonomin pä grund av de industrialiserade ländernas slora andel av världens bruttonationalprodukt. Den årliga ökningen av väridens stålkonsumtion uppgick åren 1960-1973 lill 5,6% och minskade perioden 1973-1978 till 0.6%. År 1979 var ett bra stålar. Utvecklingen under år 1980 har varit mer splittrad men stålkonsumlionen antas bli lägre än år 1979. Utsikterna inför år 1981 pekar på en någol högre slålkonsum-lion än under är 1980. Vissa prognoser för perioden 1980-1985 pekar emellertid på en årlig ökning av världens siålförbrukning med ca 3%. Ökningen av stålkonsumlionen uppvisar dock slora skillnader mellan olika ländergrupper som framgär av följande tabell.

Världens stälkonsumtion totalt och fördelad på ländergrupper åren 1978 och 1985

L

ä

ndergrupp

Konsumtion (i milj. ton

Genomsnittlig 

å

rlig tillv

ä

xttakt av   st

å

lkonsumtionen   (i   pro­cent)

1978

Prognos 1985

1960-73

1973-78

Prognos 1978-85

Industrialiserade l

ä

nder

Utvecklingsl

ä

nder

Statshandelsl

ä

nder

V

ä

rlden totalt

376

91

262

729

445 135 320

900

5.5 8.2 5.4

5.6

-2.9 8.9 4.5

0.6

2.4 5,8 2.9

3.1

Källa: T. Kono. Nippon Steel. Steel in the 80;s. Paris svmposium. February 1980. OECD. s, 77

Inför de mycket dyslra framlidsulsikterna för stålindustrin och den redan nu slora överkapaciteten i branschen har EG i oktober 1980 beslulal att införa tvingade produktionsbegränsningar enligl artikel 58 i CECA'-fördragei. Della innebär bl.a. alt stålproduktionen för fyra slora stålpro­duktgrupper inom EG mäste minska med 13-20% sista kvartalet 1980 och första halvåret 1981. EG:s problem med överkapaciteten harockså lett till en betydande strukturomvandling av stålindustrin. Strukturomvandlingen kännetecknas inle bara av slora personella friställningar ulan också av alt staten på olika säll har gäll in med belydande belopp. Betydande statligt engagemang finns t.ex. i Storbritannien. Frankrike. Belgien och även Italien. Men staten är i slor utsträckning ägare av stålindustrin ocksä i länder som Finland, Spanien och Österrike. Syftet med del statliga engage-

' Communauté Européenne du Charbon et de I"Acier-Europeiska kol- och stålge­menskapen

Prop. 1980/81:67

10

mangel har dock varierat. Del har i vissa fall motiverats av att slalen har velat bygga upp den inhemska stålindustrin. I andra fall har staten gäll in i stålindustrin till följd av all branschen har slätt inför belydande svårighe­ter. För att förelagen skall kunna genomföra strukturomvandlingen i soci­alt acceptabla former har staten tvingats gå in med slora belopp.

3.1.2 Utvecklingen i Sverige

För Sveriges del var är 1978 liksom är 1977 ett dåligt stålar. De totala leveranserna av handelsfärdigt stål uppgick lill 3 milj. lon. Järnverkens leveranser av handelsfärdigt slål minskade med närmare 5% till 2.1 milj. ton, vilkel belyser den fortsatt låga aktiviteten som rådde inom svensk induslri del årel. Leveranserna av specialstål ökade med 10% i förhållande till år 1977 och blev 0,6 milj. ton.

Leveranserna av handelsfärdigt stål ökade år 1979 i Sverige med närma­re 7% till 3,2 milj. ton, vilket framför allt avspeglar den ökade aktiviteten inom verkstadsindustrin som ökade sin produktion med 10%. De utländs­ka stålverken ökade sina marknadsandelar av handelsstål i Sverige både under är 1978 och 1979. Importens andel av den totala förbrukningen av handelsstäl uppgick är 1977 till 54% och ökade är 1978 till 56% och år 1979 till hela 59%. Leveranserna frän EG, som svarade för ca 70% av den svenska importen, var år 1979 nägot större än de svenska verkens leveran­ser lill den svenska marknaden.

Utvecklingen under är 1980 innebär en klar försämring jämfört med år 1979. Nu tillgängliga uppgifter omfattar dock bara första halvåret 1980. Räknat på detta halvår läg tillförseln av handelsstålsprodukter 1.5 % under 1979 ärs nivå. Nedgången faller hell pä importen, som minskade med 7%. De svenska producenterna har därmed ökal sina hemmamarknadsleve­ranser. För specialstålet noteras en tillförselökning med närmare 10% mellan de båda halvåren. Ökningen kan till största delen hänföras till första kvartalet. Importen av specialstål har fortsatt all stiga och ökningen under första halvåret 1980 uppgår lill 10%.

Den svenska exporten av handelsfärdigt slål ökade betydligt mindre än importen. Efter all år 1978 ha ökat med knappt 6% i volym ökade exporten år 1979 med 8% till 1,8 milj. ton. varav ökningen lill länder inom EG blev knappt 6%.

År 1978 hade handelsstälverken en negaliv förräntning på det egna kapitalel på 14%. Året därpå förbättrades resultatet men räntabiliteten uppgick ändå till -5%. Situationen för specialslålsindustrin var betydligt bättre och ränlabilitelen år 1979 blev -I %. Lönsamhelen innevarande är beräknas bli sämre för både handels- och specialstålsinduslrin än under år 1979.

Beslulet om tvingande produktionsbegränsningar inom EG för fjärde kvartalet år 1980 och första halvåret 1981 kommer sannolikt all fä konse­kvenser även för stålindustrin i Sverige.

Prop. 1980/81:67

11

Utvecklingen inom stålindustrin i flera av våra viktigare konkurrent­länder bekräftar enligt min uppfattning del rikliga i SSAB:s strategiska beslul all anpassa produktionskapaciteten för merparten av bolagets pro­dukter till i huvudsak den nordiska marknaden.

3.2 Utvecklingen inom SSAB

Genom ett omfatiande slalligl finansiellt stöd bildades SSAB. Riksdags­beslutet vären 1978 innebar alt SSAB under rekonstruktionsperioden kun­de få rekonslruklionslån om högsl 1 800 milj. kr. och slrukturlän om I 300 milj. kr. Inom ramen för dessa belopp har riksdagen åren 1978. 1979 och 1980 (prop. 1977/78:87, NU 1977/78:45, rskr 1977/78:198, prop 1978/ 79: 100 bil. 17 s. 211-212, NU 1978/79:43. rskr 1978/79:369 och prop. 1979/80:100 bil. 17 s. 328, NU 1979/80:51. rskr 1979/80:323) anslagit sammanlagt 1600 milj. kr. som lån för rekonslruktionsåndamäl och sam­manlagl 1 300 milj. kr. som län för invesleringsändamäl.

Enligl villkoren för rekonstruklionslånel äger SSAB efler beslut av regeringen rätt att för varje räkenskapsår under rekonstruktionsperioden, för vilket bolagel redovisar ett negativt resultat efler planenliga avskriv­ningar, finansnetto och fastighetsskatter, lyfta ett belopp som motsvarar nämnda resultat. Del på angivet sätt beräknade resultatet har för SSAB blivit för år 1978 förlust med 670 milj. kr., för år 1979 förlust med 410 milj. kr. och, enligt senasle prognos uppgjord inom SSAB, en beräknad föriusl för år 1980 av ca 500 milj. kr. För alt täcka SSAB:s föriuster beslutade regeringen alt till SSAB av rekonstruklionslånel år 1978 utbetala 700 milj. kr., år 1979 utbetala 450 milj. kr. och är 1980 utbetala 450 milj. kr. Detta innebär alt 200 milj. kr. i rekonstruktionslån återstår för förlustläckning åren 1981 och 1982. I budgetpropositionen 1981 (prop. 1980/81: 100 bil 17 s. 159) har regeringen föreslagit riksdagen alt dessa återstående 200 milj. kr. anvisas för rekonslruktionsåndamäl till SSAB.

Strukturiånet har utbetalats med 200 milj. kr. år 1978 och med 1 000 milj. kr. år 1979. SSAB har fått återstående 100 milj. kr. av strukturiånet utbetalade enligt regeringens beslut den 11 december 1980.

Vären 1979 beslutade riksdagen pä grundval av Rehnbergs utredning att anslå ytteriigare 850 milj. kr. som lån för strukturändamäl och 255 milj. kr. som lån för rekonstruktionsändamål. Av dessa belopp har regeringen efter ansökan från SSAB beslulal alt innevarande är utbetala 300 milj. kr. i strukturlän. Regeringen har vidare beslulal att utbetala 2.8 milj. kr. i rekonstruktionslån lill SSAB för all säkra sysselsättningen för de anställda vid SSAB:s f. d. enhet i Söderfors i Tierps kommun.

Frågan om slalligl slöd för alt uppföra lokaler för Plannja AB har varit föremål för ett flertal interpellationsdebatter. den senaste den 8 februari 1980. Då nämnde jag all SSAB prövar olika alternativ för att lösa Plannjas lager- och utrymmesproblem. Vidare anförde jag att '"billigare och mer

Prop. 1980/81:67

12

intressanta alternativ än det som ursprungligen angivits har aktualiserats. När de olika alternativen är utredda kommer SSAB alt lämna in en ansö­kan om stöd."" Enligt de ursprungliga planerna pä investeringar i Plannja skulle bl.a. en investering som uppgår till 75 milj. kr. göras i byggnader vilket bolaget inle var hell övertygat om var den mesl ändamålsenliga lösningen på Plannjas lokalproblem. Lösningen på Plannjas lokalproblem är enligl SSAB:s ansökan till regeringen att nuvarande tillverkningslokaler inom Luleå-verkens industriområde byggs till med lokaler och utrusining för lagring och distribution. Investeringsbeloppet för della ulgör ca 55 milj. kr. Regeringen har den 18 september 1980 medgett att investeringen fär utföras som beredskapsarbete vilket i del här fallet innebår statliga bidrag molsvarande ca halva investeringsbeloppet.

3.2.1 SSAB:s Perspektivplan 1980

Jag övergår nu till att kortfattat redogöra för innehållet i SSAB:s pers­pektivplan som bör fogas till regeringsprotokollel i detla ärende som bilaga 1. Jag kommer emellertid i det följande att la upp endast vissa frågor i planen som enligt min mening päverkar bolagets utveckling samt frägor som har samband med bolagets skrivelse till regeringen. 1 min redogörelse för innehållet i perspeklivplanen följer jag dispositionen i densamma. Jag återkommer i det följande till mina överväganden och förslag i dessa frägor.

1 inledningen till avsnittet om SSAB:s mål och inriktning betonas att SSAB enligl förutsättningarna för bolagets bildande skall driva rörelse efler affärsmässiga och förelagsekonomiska principer. Detta innebär bl. a. all förelaget skall uppnå en sådan konkurrenskraft och lönsamhet att det av egen krafl kan fortleva i framtiden.

SSAB:s mäl är att på lönsamma villkor försörja svensk och övrig nordisk verkstads- och anläggningsinduslri med handelsstål och med komplette­rande produkter. Vidare framhålls att det omfattande statliga ekonomiska stödet är avsett alt överbrygga den period av omstrukturering som krävs för all företagel skall nå egen bärkraft. Målet för verksamheten under åren 1980-1982 är att uppnå en sådan resultatförbättring att bolagets eget kapital kan hällas intakt.

SSAB:s föriusl under åren 1978 och 1979 blev som jag redan har nämnt resp. 670 milj. kr. och 410 milj. kr. Förlusten år 1980 bedöms bli ca 500 milj. kr. En jämförelse med den resultatprognos som gjordes i samband med att bolaget bildades visar att förlusterna under åren 1978- 1981 antogs bli resp. 611 milj. kr., 214 milj. kr., 515 milj. kr. och 613 milj. kr. Resultat­försämringen i förhållande till prognosen åren 1978- 1980 blir däiför ca 240 milj. kr. Vid denna jämförelse bör dock beaktas alt konjunkturen och priserna har utvecklats på ett annat sätt än vad som förutsågs i prognosen. Förändringarna i SSAB:s struktur har emellertid skett snabbare och fått ett delvis annorlunda innehåll än vad som antogs i prognosen. Under förut-

Prop. 1980/81:67

13

sättning att riksdagen för budgetåret 1981/82 anslår ytterligare 2t)0 milj. kr. till rekonstruktionslän. får SSAB:s förlust för är 1981 uppgå till högsl ca 220 milj. kr. om målsättningen att bibehålla det egna kapitalet intakt skall uppnås. Jämfört med innevarande år måste resultatförbättringen år 1981 bli ca 280 milj. kr. och i förhållande till prognosen för är 1981 drygt 390 milj. kr.

Emellertid år det svårt att nu bedöma SSAB:s resultat förär 1981. Den pågående krisen inom stålindustrin samt konjunkturnedgången pä hemma­marknaden innebär låga priser och sänkta volymer. Detla kan medföra att SSAB:s mål för är 1981 blir svära alt nå trots de betydande effektivitetsför­bättringar som strukturomvandlingen leder lill. Ytterligare åtgärder för resullalförbätlringar kan därför behövas.

Med tanke på bl.a. omfattningen av det samhälleliga stödet lill SSAB anser jag det vara högst väsentligt alt bolaget vidtar alla nödvändiga åtgärder så all riksdagens målsättning om lönsamhet efter rekonstruktions­perioden infrias. Jag är därför av den bestämda uppfattningen att i SSAB. liksom i andra företag som arbetar efler förelagsekonomiska och affärs­mässiga principer, lönsamhetsmålet måsle vara överordnat sysselsättning­en i ett längre tidsperspektiv.

För SSAB:s del väntas resullatförbällringen uppstå efler år 1982. då de slora investeringarna har genomförts och då merparten av strukturföränd­ringarna är slutförda. Jag har därtor goda förhoppningar om att SSAB skall kunna bli ett lönsamt företag fr. o. m. år 1983.

Det är viktigt all förstå innebörden i SSAB:s planering. Utarbetade planer är rullande, dvs. de omprövas årligen i syfte alt anpassa verksamhe­ten lill förändringar i omvärlden och ändrade affärsförutsättningar. Slruk­turplanen ulgör grunden för SSAB:s långsiktiga planering. Årligen sker en översyn av förutsättningarna för planen. Därvid kan förändringar i förhål­lande till den ursprungliga planen aktualiseras. Särskilda ålgärdsprogram. t.ex. driftsförändringar eller påskyndande av strukturförändringar, upp­rättas löpande om resultaten beräknas bli försämrade i förhållande till årsbudget eller treårsbudget på grund av konjunkturella eller andra skäl.

Frågan om SSAB i olika avseenden har avvikit frän sin slrukturplan har tagits upp i flera interpellationsdebatter. Vad som i stället enligt min mening borde ha diskuterats, är om de förutsättningar som SSAB:s slruk­turplan byggde pä har förändrats och om vidtagna ätgärder var de lämpli­ga. Del måsle självfallet enligl min uppfattning vara vaije förelags skyldig­het att anpassa sin verksamhet lill förändringar i företagets omvärld.

SSAB har i detla syfle gjort eller låtit göra ell flertal utredningar. Bl. a. har SSAB genomfört en konkurrensanalys, dvs. en jämförelse mellan SSAB och effektiva europeiska konkurrenter. En teknisk/ekonomisk granskning av slrukturplanens åtgärder har gjorts av japanska konsulter frän Nippon Steel. Dessulom har en särskild utredning genomförts om marknadsförutsättningar m. m. för ett nytt mediumvalsverk i Luleå.

Prop. 1980/81:67

14

Utredningarna visar att strukturplanen SSAB 82 i allt väsentligt skall ligga fasl. Vissa modifieringar måste dock göras i fråga om några produkt­områden och projekt, i första hand när det gäller profiler, grovplåt. koks­verk och gruvor. Dessutom har marknadsprognoserna nedjusterats någol i förhållande till tidigare.

Sedan strukturplanen SSAB 82 presenterats har SSAB ökat sitt ägar­engagemang i grossistledet genom förvärv av 50% av aktierna i Ahlsell Slålgrossislen AB och 100% av aktierna i Tibnor AB. Engagemanget i grossistledet innebär för SSAB:s produkldivisioner ett närmande lill del slutliga förbrukarledet. Del är bolagets uppfattning all om samarbete mel­lan SSAB:s produktionsled och grossisterna sker bör SS.AB få bättre möjlighet all uppfylla kundernas krav på kvalitet och leveranssäkerhet.

Resultatutvecklingen hittills och i övrigt ändrade förutsättningar har legat till grund för beslut om resurskoncentration till områdena metallurgi saml band- och tunnplåt. SSAB är av den uppfattningen att mer genomgri­pande satsningar på övriga omräden bör anslå till dess SSAB uppnår en acceptabel resultainivå i de bärande delarna av företagel, dvs. metallurgi saml band och tunnplåt.

Inom ståltillverkningen svarar melallurgiledet för 65-70% av den slut­liga stålproduktens tillverkningskostnader. En förutsättning för SSAB:s lönsamhet är därför att della led arbetar rationellt och effeklivl. Det var också av detla skäl som SSAB:s styrelse hösten 1979 beslutade att avveck­la Domnarvels malmmeiallurgi den 1 mars 1981 samt alt helt övergå lill slränggjulning i Luleå och Oxelösund. En konsekvens av det sistnämnda beslutet blev alt samtliga gölvalsverk inom företagel avvecklades. Åven efter nedläggningen av malmmetallurgin i Domnarvet kommer SSAB:s metallurgiska kapacitet att överstiga valsningskapacileien. Detta innebär att lönsamhet inoin metallurgin förutsätter en fortsatt extern försäljning av slålämnen.

SSAB motiverar satsningarna på band- och tunnplåt med alt del endast på detta område är möjligt för bolaget att väsentligt öka avsättningen på närmarknaden. Kapaciteten understiger f. n. den svenska förbrukningen. I övriga valsningsled, utom valstråd. finns svensk kapacitet som överstiger förbrukningen och all expansion kräver därför exportökningar. Sådana anser SSAB vara tveksamma av både lönsamhets- och marknadsskäl.

Vid behandlingen av prop. 1978/79; 126 beslutade riksdagen att medel bör ställas till SSAB:s förfogande för att möjliggöra alt den malmbaserade metallurgin vid Domnarvet kunde behållas ca ett år längre än vad som förutsagts i SSAB:s slrukturplan. Några medel härför anvisades inte ulan förslag om anvisning av erforderliga medel förutsattes ingå i den utveck­lingsplan för SSAB som riksdagen uttryckte önskemål om. SSAB:s styrel­se har funnit att en snabb omstrukturering av metallurgin är så central för SSAB:s hela verksamhet alt möjlighelen lill statligt bidrag för senarelägg­ning av avvecklingen inle kan utnyttjas.

Prop. 1980/81:67

15

För flertalet produkler räknar SSAB nu med lägre marknadsvolymer än vad som förutsågs i SSAB 82. Omräknat till råslälsbehov för den interna ämnesförsörjningen innebär della för är 1982 ett behov av 2.5 milj. ton jämfört med 2.7 milj. ton i SSAB 82, dvs. en minskning med ca 7%.

Jag övergår nu till alt redogöra för vissa av de divisionsvisa program som finns i perspeklivplanen.

Inom division Gruvor har de strukturförändringar som angavs i struktur­planen från år 1978 nu i stort sett genomförts. SSAB:s gruvdivision omfat­tar numera anläggningarna i Grängesberg. Strässa och Dannemora. Till följd av de högre fraktpriserna för konkurrerande malm ärde mellansvens­ka gruvorna nu. trots höga brylningskoslnader. konkurrenskraftiga pä närmarknaden. Exportförsäljningen äremellertid fortfarande olönsam. Av den sammanlagda produktionen på 2.8 milj. lon avsätts 45% lill Oxelö­sund. 10% lill svensk specialslålsindustri och 45% pä export. Enligl SSAB:s uppfattning är det största problemel för bolagels gruvor den låga produktiviteten.

En framtidsprodukt för Grängesberg kan enligt SSAB vara granulerad högänrikad slig. En utvärdering av fullskaleförsök med denna produkt planeras under år 1981.

Gruvbrytningen i Strässa är enligl SSAB helt beroende av avsättnings­möjligheterna lill specialstålsinduslrin. Om detta behov minskar måsle inriktningen för Strässa omprövas.

I del hår sammanhanget vill jag nämna att delegationen för mellansvensk gruvindustri kommer, enligl vad jag har erfarit, att avsluta sitt arbete våren 1981.

1 det av riksdagen anvisade anslagel lill rekonslruklionslån har inräknats 157 milj. kr. för att bygga ell parallellsinterband i Oxelösund i syfte att möjliggöra ökad användning av Grängesbergsslig. Härvid förutsågs bl.a. uibyggnad av råjärnsproduklionen i Oxelösund. Eftersom en sådan pro­duktionsökning inte längre bedöms erforderlig finns enligt SSAB:s uppfatt­ning inle längre tillräckligt behov av ett nytt sinlerband. Ett annat skäl enligl SSAB för att ell sinlerband inle kan rekommenderas är alt del skulle omöjliggöra en framtida tillverkning av kulsinler i Strässa för leverans lill Oxelösund.

Omstruktureringen inom division Metallurgi innebär att den malmbase­rade metallurgin koncentreras till Luleå och Oxelösund och den skrotbase­rade till Domnarvet. Anläggningen i Domnarvet kommer att vara bland de mesl moderna i Europa. Omstruktureringen innebär vidare att från våren 1981 kommer all slålämnesproduktion inom SSAB alt strånggjulas. Från kostnadssynpunkt är della av slor betydelse.

De åtgärder som vidtas vid omstruktureringen betyder alt råslålskapaci-teten minskar från 4 milj. lon per är 1977 till 3,1 milj. ton per år efler är 1981. Om resp. divisions marknadsmäl kan uppnås föreligger ett internt rästålsbehov av 2,3 milj. ton är 1981 och 2.7 milj. ton år 1984. En betydan-

Prop. 1980/81:67

16

de råstälskapacitet finns sälunda tillgänglig för extern försäljning under förutsättning av att stränggjutningskapacilei finns. Den installerade stränggjulningskapaciteten uppgår f.n. lill 2.85 milj. lon ämnen och år sålunda lägre än den installerade råstålskapacitelen 3.1 milj. ton.

SSAB bedömer alt divisionen Band och Tunnplåt bör uppnå en mark­nadsandel av närmare 50% pä den svenska marknaden är 1982 jämfört med 35% år 1979. De ekonomiska analyser som SSAB har utfört pekar på att den ökade avsättningen i första hand bör ske pä den svenska markna­den. Hittills beslutade investeringar i band och tunnplåt uppgår till ca 1 600 milj. kr.

Strukturplanens behandling av ProfUdivisionen var preliminär i avvak­tan pä utredningen om strukturen för den svenska profiltillverkningen. Bl.a. aviserades upprustning av grovvalsverk och universalvalsverk i Lu­leå. Vidare angavs all ell nylt mediumvalsverk i Luleå kan komma att krävas. Överföring av nuvarande rälstillverkning i Domnarvet till Luleå förutsägs ocksä.

Ytterligare utredningar om profiltillverkningen har genomförts under är 1979. Marknadsförutsättningarna för eit nytt mediumvalsverk har utretts. Ett modernt nytt valsverk för balk och profiler har 400000 ton som lägsta ekonomiska och tekniska kapacitet. Utredningen konstaterar att avsätt­ning av denna produktion är möjlig endast om 10% av produktionen kan exporteras. Export av en så stor kvantitet skulle inkräkta på exportutrym­met för nuvarande svenska verk. säväl inom som utom SSAB. Fortsatt produktion i samtliga nuvarande verk inom profildivisionen blir i delta läge tveksam. Konkurrensen med övriga svenska och nordiska verk skärps även.

Trots att ett nytt valsverk får betydligt lägre driftskostnader än de nuvarande SSAB-verken har utredningen bedömt att dess lönsamhet inte blir tillräcklig så att investeringen som uppgår till mer än 1 000 milj. kr. kan återbetalas. För att verket skall ge ett överskott som täcker kapitalkostna­derna skulle krävas en prisökning på drygt 20% vid i övrigt oförändrad kostnadsnivå. Utredningen har bedömt detla vara orealistiskt med hänsyn till den rådande överkapaciteten i Västeuropa. Dessulom växer inle mark­naden för produkterna. Mol denna bakgrund bedömer SSAB i dagslägel del inle vara möjligl att genomföra en investering i ett nytt mediumvals­verk.

Jag anser att SSAB:s mediumverksutredning. som bör fogas till proto­kollet i delta ärende som bilaga 2. på ett övertygande sätt visar att mark­nadsulrymme saknas för att bygga ett mediumvalsverk i Luleå. Riksdags­majoritetens beslut att först låta SSAB utreda förutsättningarna för ett mediumvalsverk, innan beslul fattades om inriktning, storlek och kostna­der för verket, har visat sig riktigt.

Undersökningar pågår om möjligheterna att förlägga rälsproduktionen till universalvalsverkel i Luleå. Beslul har faltals om investering i ell nytt

Prop. 1980/81:67

17

förpar om 155 milj. kr. i Luleås universalvalsverk. Investeringen pågår. Härigenom sänks kostnaderna i det metallurgiska ledet genom att slräng-gjulna ämnen kan användas och götvalsverkel läggas ned. Fortfarande ger dock verket som sädant inte ett positivt resultat. Principbeslutet har vidare fattats om en ny ugn lill universalverket för 85 milj. kr. Denna investering är angelägen för fortsall drift vid verket.

Emellertid kommer universalverkel inte all kunna skapa tillräckliga överskott för all investeringen skall kunna återbetalas. En förutsällning för en investering i en ny ugn är alltså enligt SSAB att investeringskapiialet kan erhållas ränle- och amorteringsfritt. SSAB har gjort en hemslällan med denna innebörd.

I följande sammanställning redovisas genomförda, pågående, beslutade och planerade ätgärder.

Antalet anställda inom SSAB kommer under perioden 1978-1987 att minska med tolall ca 3400 personer. Enligt strukturplanen SSAB 82 skulle nettominskningen komma att uppgå lill 1 550 personer enbart av struktur­skäl, lill vilkel skulle komma yllerligare minskningar lill följd av samord­ning och befintlig övertalighel.

I prop. 1977/78: 87 uppskattades personalminskningen under femårsperi­oden 1978-1982 lill ca 4000 personer. Enligt nu föreliggande perspektiv­plan kommer minskningen emellertid inte att bli så slor under femårsperi­oden. Antalet anställda inom SSAB. exkl. Tibnor, bedöms till ca 14600 personer i slutet av år 1987. Den bedömda ulvecklingen per huvudort, uttryckt i antalet registrerade anställda, framgär av följande tabell.

Perspektivplan 1980

SSAB 82

1979-12-31

1987-12-31

1978-01-01

1987-12-31

Luleå

4 705

4 300

4930

4400

Borlänge

5 560

4 500

5610

5 100

Oxelösund

3 890

3400

3 690

3 750

Ludvika

1080

750

1209

600

Övrigt

1900

1700

2 623

1700

17135

14650

18062

15550

SSAB har genom kostnadsjämförelser med europeiska stålföretag gjort bedömningar av bolagets konkurrenskraft efter det all omstruktureringen är genomförd. Slutsatsen i dessa bedömningar är att flertalet av SSAB:s produkter bör ha möjlighet att konkurrera på en närmarknad efler genom­förandet av slrukturplanen. För att åstadkomma denna konkurrenskraft krävs dock ulöver strukturåtgärderna avsevärda effektivitets- och utbytes-förbättringar i produktionen. 

2    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

00 >   00

re ;2 5 =

'l_    V5   

dj    re    l_

i:"ä,Si, u c , c o CJ (u c/) 're c .o 00 O o c o :Q'cEQ

I

IU U   qj   OJ

o re ?>

i

c c

o

Eoo 00 t:

E-a ii u

JJ u o

c .i!

5Z

00 c u oo .5 -no ' i: .E   o =« c

'   -  *1   c/]  

-5

 3 ?

c  >

00 r-00 C 

2 .= 

D -3

OJ   QJ

Z E 

I

ra "O

ra 

>

P    OJ

" E

:0

>

Oii

ra "O

c

>

>

E Xi

ra

ra

00

00 ra

i: E

c

c J2

yi a

'c

'c y

P ." P a

2

I

I

I

-c     :0

17

00

o S 

»

g E-i

00 bn 00 OO c   00

c   3   1/span>

o-az /span> I     I

CLnS

S

Oi

ir.

Oh

o

ra

>

c

>

j

£

OJ

"S

ra

0

£

)

>

>

C 

'C

ra

I-

OJ

oo

OJ

c:

>

?i

(/I

1)

-o

-o

-

>

c

c

x:

c

ra 

rr

ra

o

ra C: 

 on

a5

I

I

>

13 

>

re

oo c

5-g

ÖS u 00 ;0

>. re Z E

c/1

re

-      I 

c: oj°i5

> re"

"  S 

00 3  re

H  S " c       > o, S  3 ;2 »      = >

Q.   Q. >- £ .3 r? 9

lill

>. E

£=«

I

o-r; G.ore 3"q.

CQ

O

00 

 >

c .E 

£

£

oo 3 .E "Z. ly

C*

/span>

a

re

00

.c

c

oo

00

c

! 

c

c

00-J

«

't, 5

'c

'c

' )r.

00

00

   c/)

/span>

c

c

> ore 

1

:re 1

re 1

 1= 

Z 5

1

5 E

E 5

ca

o 

Q

Prop. 1980/81:67

E   . ii

re  oojz

OU

c

1-

J

JJ

OJ

>

=3 C

3

1

00

S c 2 o

«

£

 E

.Ei: _    -

c 

c

T3 

 5 .S re

- S J5 h

ö

3    O.X)    3

il.   :

I                      I

00 in i> ,ts 

> - "*

" = ä

00 u   "

eI

00 E il 00 Son   c

T3 .   

j;ié

t/        .re

a/span>

re

_aj

JZ         c

Ji t/)

i    00

Rattvi

perso rg

«

OJ x:

o

C JO

"S =

7  00

   00

> B 

re  c oo

«

Em

c

OJj   t-

en vid rk

ring av ngesbe

E 

!UCQ

"5

.TI

c

0/;

1

OJ 

O

in

ra

00

>

'Z.   > w    OJ

;ra  c

samhet Kalkve Överfö till Grä

Samgå( AB i S grossis

>

CL CL

ÖÖ

ii E

c ra

-C

ora

O

S E

c n

Prop. 1980/81:67

20

SSAB menar att grundförutsättningarna för stålindustrin i Sverige är lika gynnsamma som i konkurrentländerna. Denna uppfattning grundar sig på följande antaganden. Svensk stålindustri har tillgång till inhemsk malm och bör även framdeles kunna utnyttja en del av fördelarna att ligga i närheten av malmtillgångarna. Kostnaderna för elenergi bedöms även fortsättnings­vis bli lägre än konkurreniernas. Arbetslönerna i Sverige molsvarar de europeiska ländernas men är högre än i nya slålproducerande länder.

SSAB:s anläggningsstruktur kommer emellertid att vara ogynnsam även efter genomförandet av strukturplanen. Slrukturplanens utseende betrak­tar SSAB som en kompromiss mellan sociala, finansiella, tekniska och marknadsmässiga hänsyn.

SS.AB menar att slrukturplanen är den bästa lösningen för de närmast kommande tio åren. På längre sikt bör sannolikt den svenska stålindustrins struktur fä ett annat utseende. Om storskaletekniken blir bestående mäste stålindustrin koncentreras ytterligare. Men den pågående tekniska utveck­lingen, framför allt i ny teknik förgjutning och bearbetning, kan innebära en annorlunda anläggningsstruktur i framtiden. 1 avvaktan på utvecklingen bör även investeringarna i konventionell teknik vara återhållsamma menar SSAB.

SSAB har att ta ställning till inriktningen för vissa kvarstående problem­områden inom en period om fem till tio år. Dessa problemområden är långa produkter, grovplåt och koksverk. Jag delar till fullo SSAB:s uppfattning om att en grundläggande förutsättning för nya stora investeringar inom de uppräknade områdena måste vara att lönsamhet dessförinnan har erhållits inom divisionerna Metallurgi samt Band och Tunnplåt. Jag bedömer att satsningar inom övriga områden bör begränsas till nödvändiga reinveste­ringar. miljöinvesteringar o.d. lill dess alt lönsamhet har uppnåtts inom de tidigare nämnda verksamheterna.

3.2.2 SSAB:s friimsttillning

I sin skrivelse den 18 september 1980 framhåller SSAB att om bolagets målsättning för resultatutvecklingen perioden 1980-1982 inle uppnäs kan SSAB bli nödsakat att återkomma till regeringen med särskild hemställan om medel för personalpolitiken.

1 prop. 1977/78:871"ramhölljagbl.a. att SSAB under ett inledande skede bör kunna använda viss del av rekonstruklionslånel för att finansieia sitt personalpolitiska program. Jag framhöll vidare att statsmakterna hade beslutat om särskill sysselsältningspolitiskt stöd inom stålindustrin m.m. (prop. 1977/78:59. AU 1977/78: 17. rskr 1977/78:85). Detta stöd. som ut­gick åren 1978 och 1979. var avsett att komplettera de resurser som företagen själva hade och på så sätt göra det möjligt för företagen att bedriva en personalpolitik som syftade till en omställning i för samhället acceptabla former. Några åtaganden därutöver gjordes inte från statsmak­ternas sida.

Prop. 1980/81:67

21

I bolagets skrivelse lill regeringen anger SSAB att förutsättningar inte längre föreligger för att genomföra följande projekt.

-

Parallellsinterband i Oxelösund (157 milj. kr.)

-

Tubexpress i Luleå (20 milj. kr.)

-

Särskilda insatser i Tierps kommun (1,7 milj. kr.)

-

Datacentral i Grängesberg (15 milj. kr.)

-

Mediumverksutredning och förprojektering (4 milj. kr.)

Av dessa projekt har SSAB genomfört en utredning om ett nytt medium­verk i Luleå. För all läcka koslnaderna härför har SSAB erhållit 1 250000 kr. av de 4 milj. kr. som hade beräknats för ändamålet.

Förutsättningarna för att genomföra de övriga angivna projekten förelig­ger enligt SSAB inle längre. SSAB hemsläller om all de medel som har anvisats av riksdagen för projeklen, inkl. återstoden av strukturiånet rö­rande mediumverksutredningen. dvs. sammanlagt 178 700000 kr. i rekon­slruklionslån och 17750000 kr. i slrukturlän pä givna villkor enligt prop. 1978/79: 126, ställs lill SSAB:s förfogande utan bindning till specificerade projekt. SSAB har i sin skrivelse angivit alt bolaget har för avsikt all till vart och ell av Oxelöinvest AB, Ludvika Industri AB och Dala-lnvesi AB överföra ca 30 milj. kr. av dessa medel.

För egen del villjag anföra följande.

Jag har tidigare redovisat de skäl som enligl SSAB gör att del inle längre är aktuellt att bygga ell nytt parallellsinterband i Oxelösund. Jag delar den uppfattning som SSAB har redovisat. Det sysselsäitningsbortfall i Grängesbergsgruvan som uppstår lill följd av att investeringen inte genom­förs har i Rehnbergs rapport uppskattats lill 140 arbetstillfällen åren 1979-1981 och lill ytterligare 170 arbetstillfällen åren 1982-1987.

När SSAB bildades tillförde varje ingående bolag en egen dalaanlägg­ning. Enligl Rehnbergs rapport ansåg SSAB all del kunde vara ändamåls­enligt att sammanföra de tre anläggningarna lill en som skulle lokaliseras lill Grängesberg. Fulll utbyggd skulle dalacentralen komma att sysselsätta ca 60 personer. En förläggning till Grängesberg förutsatte alt en byggnad uppfördes för ändamålet.

Av den utredning som SSAB har gjort framgår att det inle är ekonomiskt försvarbart all till Grängesberg lokalisera en datacentral. Nackdelarna uppvägs inle av de fördelar som en samordning skulle innebära. Mot denna bakgrund instämmer jag i SSAB:s uppfattning alt de tre dataanläggning­arna inle skall sammanföras. Konsekvensen av detla ställningstagande är alt ell sysselsältningslillskoll om ca 60 arbetstillfällen uteblir i Gränges­berg.

Strävan finns inom SSAB all la lill vara och föra vidare de kunskaper som finns inom företaget vad beträffar såväl själva ståltillverkningen som utrusining för ståltillverkning. Målet är att skapa systemlösningar som skulle kunna säljas även lill andra stålproducenter och annan lung induslri. Tubexpress är ett sådant exempel och ulgör ett system för pneumatiska

Prop. 1980/81:67

22

transporter av tunga bulkprodukler som l.ex. slig och koks. 1 Rehnbergs rapport framhölls att SSAB planerade all uppföra en försöks- och referens­anläggning i Luleå. Investeringskostnaden hade av bolaget beräknats till 20 milj. kr. Under investeringsfasen skulle ett tiotal personer bli sysselsatta med byggnadsarbete under ett år. Ett lyckat resultat av försöken vid anläggningen skulle innebära möjligheter till produktion för försäljning till ulomstående. Avsikten var enligl SSAB att förlägga produktionen till Grängesberg. Frän SSAB:s sida framhölls dock att yllerligare underlag var nödvändigt, innan beslul kunde fallas om uppförandet av en anläggning. SSAB har nu genomfört kompletterande studier som visar att det inle längre föreligger nägra förutsättningar att uppföra referensanläggningen. En rad skäl framförs som slöd för denna uppfattning. Jag anser de angivna skälen bärande för att inte uppföra en referensanläggning för pneumatiska transporter i Luleå.

När del gäller särskilda insalser i Tierps kommun har sysselsättningen för de anställda i f. d. Stora Element AB tryggats genom regeringens beslut den 18 september 1980.

1 det av riksdagen för budgetåret 1979/80 beviljade investeringsanslagel Lån till SSAB Svenskt Stål AB för strukturändamäl av 819 milj. kr. har räknats in 50 milj. kr. för ett nytt valspar och 85 milj. kr. för en ny ugn lill universalverkel i Luleå. Invesleringen i förparet har igångsatts. Investe­ringen förbättrar resultatet för universalverkel främst genom att en avse­värd driflkoslnadsbesparing i del metallurgiska ledet uppnäs. Emellertid är överskottet inte tillräckligt för att täcka kapitalkostnaden. Investeringen är dock en förulsätlning för fortsatt drift av verket. Igångsätlningslillständ av investering i ny ugn har inle lämnats av SSAB:s styrelse på grund av de tveksamma lönsamhetsulsikterna. En förutsättning för denna investering är att kapitalet i sin helhet erhålls ränte- och amorteringsfritt. SSAB hemsläller mot denna bakgrund alt 85 milj. kr. ställs till fört"ogande som rekonstruktionslån med de villkor för detta lån som har angivits i prop. 1978/79: 126.

För egen del villjag anföra följande.

De åtgärder som SSAB enligl riksdagens beslul våren 1979 skulle ge­nomföra och finansiera med rekonslruklionslån innebar i huvudsak ett sysselsätlningsätagande från bolagels sida. Av detla skäl beslutade riksda­gen alt dessa rekonslruklionslån inte skulle påverka inlösensvärdena på aktierna i SSAB enligl punkt 7 i konsortialavtalet mellan ägarna, som finns intaget som bilaga 4 i prop. 1977/78:87. Om investeringar finansieras med rekonstruktionslån enligl de villkor som återges i bilaga 7 i prop. 1977/ 78:87 i stället för slrukturlän innebär detla all delägarnas inlösensvärden för aktierna minskar med molsvarande belopp. Eftersom universalverket även efler invesleringen i en ny ugn inle blir lönsamt finns sakliga skäl all omvandla investeringskostnaden frän struktur- till rekonslruklionslån. Jag är emellertid inte beredd att acceptera att beloppet inle skall påverka

Prop. 1980/81:67

23

inlösensvärdena. Skälet är att investeringen inte motiveras av sysselsätt­ningsskäl utan genomförs för att fä effektivare produklionsflöde. Detta innebår att investeringen leder lill all förlusten begränsas genom all resul­tatet förbättras, vilkel i sin tur medför all en mindre del av rekonstruk­lionslånel än annars måsle las i anspråk för förlustläckning. Jag förordar sålunda alt 85 milj. kr. anvisas som rekonslruklionslån lill SSAB enligt de villkor som finns återgivna i bilaga 7 i prop. 1977/78:87. Samtidigt behöver molsvarande belopp som har anvisats som slrukturlän inte tas i anspråk.

I del av riksdagen för budgetåret 1979/80 beviljade investeringsanslagel Lån lill SSAB Svenskt Slål AB för rekonslruktionsåndamäl av 203.5 milj. kr. har inräknats 50 milj. kr. för att upprätthålla gruvornas produktions-och leveransvolym i avvaktan på byggandet av ell nytt parallellsinterband i Oxelösund. Enligl perspektivplanen finns inget behov av ett nytt sinler­band. Detla projekl kommer därför inte all genomföras. I perspekliv­planen anges i slällel ett anlal andra projekl som nu pågår för alt säkra överlevnaden för gruvorna, främst ny brylningsmelod i Grängesberg saml granulering av högänrikad slig. Om försöken lyckas kommer dessa åtgär­der att innebära samma effekter för gruvorna som ett nytt sinlerband. I avvaktan på resultatet av försöken är det bl.a. av sysselsättningsskäl angeläget alt produktions- och leveransvolymer trols föriuster kan upprätt­hållas i gruvorna. SSAB hemställer därför all få utnyttja anslagna 50 milj. kr. för alt upprätthålla produktionen lill dess de angivna åtgärderna har utvärderats, vilket beräknas ske under år 1981.

För egen del villjag anföra följande.

Som jag redan nämnl. har jag godtagit de skäl SSAB har anfört föratt ett parallellsinterband inte bör byggas i Oxelösund. De projekt som SSAB inte kommer att genomföra innebär i huvudsak all sysselsättningen kommer all minska i Grängesberg med närmare 400 arbetstillfällen. SSAB bedriver f. n. ett anlal projekl som bolagel hoppas kan komma all säkra överlevna­den för gruvorna. Mot denna bakgrund lorde regeringen vara oförhindrad att låta SSAB använda nämnda 50 milj. kr. såsom rekonstruktionslän för att upprätthålla gruvornas produktions- och leveransvolym till dess att de bedrivna projekten har kunnat utvärderas.

Rehnberg föreslog i sin rapport att SSAB skulle få ett slrukturlän av 17 milj. kr. föratt bygga om plastbeläggningslinjen i Borlänge. Riksdagen har (NU 1978/79:43, rskr 1978/79:369) som sin mening uttalat alt SSAB bör erhålla ett strukturlån av 17 milj. kr. för att bygga om plastbeläggningslin­jen i Domnarvet. SSAB har nu anhållit om detta slrukturlän. Mot denna bakgrund förordar jag all SSAB erhåller ett slrukturlän av 17 milj. kr. för ändamålet på villkor som finns angivna i bilaga 3 i prop. 1978/79: 126.

Under år 1979 beslutade SSAB all upphöra med gruvbrytningen i Blöt-berget och Håksberg. Mot denna bakgrund uttalade riksdagen som sin mening alt regeringen skyndsamt borde granska den mellansvenska gruv-

Prop. 1980/81:67

24

induslrins läge och föreslå lämpliga ätgärder. I avvaktan på resultatet av en sådan utredning borde SSAB inte låta gruvorna bli vattenfyllda.

SSAB har enligt riksdagens önskemål upprätthållit länspumpning av gruvorna efler del att driften lades ned. Om mellansvenska gruvdelega­tionen i enlighel med SSAB:s yttrande finner att det på grund av mark­nadsutsikterna saknas ekonomiska förutsättningar för att återuppta driften i Blölberget och Håksberg avser SSAB att upphöra med länspumpningen i dessa gruvor den 31 december 1980. Koslnaderna för länspumpningen sedan driften lades ned till årsskiftet 1980-1981 beräknas av SSAB till I 645000 kr. SSAB hemställer om bidrag med delta belopp som ersättning för länspumpning av gruvorna.

I ett yttrande konstaterar mellansvenska gruvdelegationen alt mark­nadsutsikterna är sådana att ekonomiska förutsättningar saknas för att återuppta driften i Blötberget och Håksberg. Jag godtar denna bedömning. Jag förordar därför att SSAB erhåller ell bidrag av 1645000 kr. som ersättning för kostnader i samband med länspumpningen.

SSAB har hemställt om alt 454 milj. kr. av rekonstruklionslånel av 1 800 milj. kr. skall behandlas enligt åttonde stycket av anvisningarna till 19 § kommunalskatlelagen.

SSAB övertog den 1 januari 1978 de handelsståls- och gruvrörelser och därmed sammanhängande verksamhet som bedrevs av Gränges, NJA och Stora Kopparberg. Enligl riksdagens beslut med anledning av prop. 1977/ 78:87 skall SSAB erhålla statliga rekonslruklionslån av sammanlagl 1 800 milj. kr. för att finansiera bolagets föriuster under rekonstruktionsperio­den.

SSAB äger, efter beslut av regeringen, rätt att för varje år som bolaget visar negativt resultat efter planenliga avskrivningar, finansnetto och fas­tighetsskatt lyfta ett belopp som motsvarar nämnda resultat ur rekonstruk­lionslånel och resultalföra beloppet såsom skattepliktig inläkl.

En del av bolagels planenliga avskrivningar utgör emellertid skattemäs­sigt inle avdragsgilla kostnader, vilket medför alt SSAB beskattas för molsvarande del av intäklsförl rekonslruklionslån. Delta beror på det sätt vilket SSAB vid dess bildande överlog anläggningstillgångarna från de tidigare ägarna och som finns återgivet i bilaga 3 i prop. 1977/78: 87.

SSAB förvärvade från Gränges och NJA fast egendom och utrustning, m. m. hänföriig lill rörelserna. Från Slora Kopparberg erhölls molsvarande anläggningstillgångar genom förvärv av aktierna i AB Domän samt den fordran Slora Kopparberg erhöll då de överlät fast egendom, utrustning m.m. lill AB Domän.

Skillnaden mellan köpeskillingen för aktierna och egendomens bokförda värde hos AB Domän utgjorde 454 milj. kr. Ett lika stort belopp har efler aktieförvärvet redovisats som tillgäng hos SSAB under rubriken Uppskriv­ning av maskiner. Avskrivning av denna lillgängsposl är inte avdragsgill vid inkomsttaxeringen. Detta får den inte avsedda följden all 454 milj. kr.

Prop. 1980/81:67

25

av rekonstruklionslånel kommer all träffas av beskattning. Jag förordar därför att denna del av lånet får användas som ett avskrivningslån för förvärv av aktierna i AB Domän. Avskrivningslån skall nämligen enligt åttonde slyckel av anvisningarna lill 19 § kommunalskattelagen i skatte­hänseende behandlas som statsbidrag. Sådant bidrag är skaltefrill om det används för all bestrida kostnad för vilken avdragsrätl inle föreligger. Med den av mig förordade lösningen lorde SSAB:s önskemål vara tillgodosett. Della innebär dock ingen ändring av konsortialavtalets bestämmelser om parternas inlösensvärden.

3.3 Nya råjärnsprocesser

Försök all ersätta masugnsprocessen med nya smältreduklionspro-cesser för framställning av flytande råjärn har pågått under flera år. I Sverige har tre olika utvecklingsprojekt nätt ett sådant stadium att berörda företag är beredda att pröva metoderna i slörre skala. De tre processerna är ELRED (Slora Kopparbergs Bergslags AB och ASEA). INRED (Boli­den AB) och Plasmasmell (SKF Steel).

Med de nya smältreduktionsmeioderna eftersträvar man bl. a. att undvi­ka sinlring av järnmalmsslig. att ersätta den relativt dyra masugnskoksen med billigt kol och att fä fram en metod som ger driftsekonomi även i förhållandevis liten skala.

Genom att ersätta koks med stenkol och sinter med slig skulle råvaru­kostnaderna per ton flytande råjärn kunna sänkas avsevärt. Del kan sälun­da, som framhållits av riksdagen (NU 1979/80:51, rskr 1979/80:323), bli möjligl all åstadkomma en lönsam malmbaserad stålproduktion i mindre enheter än vad som f.n. är möjligt. Nya avsättningsmöjligheter för den svenska järnmalmsproduktionen kan skapas. Kunskapen om de nya meto­derna kan bli intressanta exporlobjekl. Svensk verkstadsindustri kan kom­ma alt tillverka utrustning för den nya teknologin.

Med hänsyn lill bl. a. de stora investeringar som erfordras har berörda förelag inle ansett sig själva kunna svara för nästa utvecklingssteg.

SKF Steel Engineering AB ansökte den 31 januari 1980 hos regeringen om slallig finansiering för vidareutveckling av Plasmasmeltprocessen. Ärendel har vad avser ansökan om bidrag med 45 milj. kr. från anslaget E 6. Energibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. den 14 februari 1980 överlämnats lill slatens industriverk. SKF har uppmanats all lämna in ansökan som avser lån med 45 milj. kr. lill Fonden för induslrielll utveck­lingsarbete (Industrifonden).

SKF Steel har i skrivelse lill regeringen den 27 februari 1980 bl. a. lämnat vissa synpunkter på hur bolagel med nya råjärnsmeloder skulle kunna lösa den lolala materialbalansen för järn och skrol i Sverige.

Ansökningar om lån för vidareutveckling av INRED-processen och Plasmasmeltprocessen har under är 1980 behandlats av Industrifonden.

Prop. 1980/81:67

26

som i sin handläggning av dessa ärenden också gjort en utvärdering av ELRED-processen och även studerat andra metoder som är under utveck­ling i utlandet.

Riksdagen uttalade i maj 1980 (NU 1979/80:51 s. 29) att del är angelägel all arbetet med denna utvärdering sker i snabb takt. Riksdagen uttalade vidare all statliga insatser av betydande storleksordning kan visa sig moti­verade. Riksdagen angav också flera fördelar med de nya råjärnsproces­serna, om de blir konkurrenskraftiga.

Jag vill för egen del framhålla följande.

Del är myckel glädjande all svensk industri även på delta område ligger långt framme när del gäller utveckling av ny teknik och nya processer. Det är rimligl alt även staten engagerar sig i långsiktigt industriellt utvecklings­arbete inom näringlivet. Industrifonden, som har lill ändamål all genom längivning stödja just industriellt utvecklingsarbete, har när det gäller de nya råjärnsprocesserna arbetat efter tvä huvudlinjer. Dels har den tekniska realiserbarheten undersökts av tre sakkunniga, som var för sig gjort en bedömning för fondens räkning, dels har fonden med hjälp av ett interna­tionelll konsultföretag bedömt de marknadsmässiga förutsättningarna.

Fråga om stöd enligt förordningen (1979:630) om statligt kreditslöd genom Fonden för Induslrielll utvecklingsarbete prövas av Industrifon­den. Beslut som innebär alt län lämnas med belopp som överstiger 25 milj. kr. skall underställas regeringen för godkännande. Hillills beviljade lån lill Boliden och SKF Steel uppgår till 20 resp. 7 milj. kr.

I sin tidigare redovisade skrivelse till regeringen har SSAB inle hemställt om särskilda medel för att bolaget skall kunna della i arbetet med all utveckla ELRED-processen. Förklaringen till della är alt Stora Koppar­berg och ASEA själva bekostar utvecklingsarbetet.

Jag bedömer mol denna bakgrund att del f.n. inte föreligger behov av ytterligare åtgärder frän statens sida belräffande de nya råjärnsproces­serna.

Jag vill i detla sammanhang underslryka all utvecklingsarbete av detla slag är långsiktigt lill sin karaktär. Del är inle möjligt att lösa kortsiktiga problem inom järn- och stålindustrin med hjälp av nya råjärnsmetoder. Ulvecklingsarbelet lill färdig halvskaleanläggning beräknas la flera år i anspråk. Försl därefter kan användning av metoderna i full skala bli aktuell. Användning av nya metoder all framställa flytande råjärn är sålun­da nägot som bör kunna bli en verklig konkurrensfaktor först mol slutet av 1980-lalet. Till dess är vi hänvisade lill konventionella metoder all fram­ställa stål. Enligl min bedömning år del möjligl all ytterligare förbättra produktiviteten och ekonomin i nuvarande stålframställningsprocesser. Del är angeläget att branschen parallellt med ulvecklingen av nya pro­cesser lar till vara även de möjligheter till effektivitetshöjande åtgärder som finns idag.

Prop. 1980/81:67

27

3.4 Stålindustrins skrotförsörjning

Slålinduslrin är i hög grad beroende av tillgängen pä skrol. För de mindre handelsstålverken och specialslålsindustrin utgör skrot den huvud­sakliga råvaran vid slålframställningen. Som utförligt har redovisats för riksdagen (NU 1979/80:51 s. 17-21) har flera skrotbaserade stålverk i skrivelse den 12 februari 1980 till regeringen påtalat konsekvenserna för den svenska järnhanteringen av SSAB:s avsikl att basera en ökad andel av sin slålframställning på skrot. I skrivelse den 19 februari 1980 lill regering­en har SKF begärt besked av regeringen huruvida de negativa effeklerna för övriga stålverk av SSAB:s planer pä ökad skrolförbrukning påverkar utbetalningen av rekonstruklionslånel lill SSAB.

SKF Steel har i skrivelse den 27 februari 1980 lill regeringen inkommit med vissa synpunkter på bl.a. den framlida skrolförsörjningen i landet.

Jag har den 26 mars 1980 besvarat skrivelserna från berörda förelag. Grundtanken frän min sida är all frågan om stålindustrins skrolförsörjning och fördelningsprinciperna bör lösas genom överiäggningar mellan förela­gen i branschen. Två av de berörda företagen har i skrivelse den 14 april 1980 älerkommil i frågan och bl.a. understrukit skrotfrågans koppling till frågan om den vidare omstruktureringen av i första hand de mindre han­delsstälverken.

F.d. verkställande direktören i .AB Järnbruksförnödenheter. Sven Verner-Carlsson, som av mig har utsetts all biträda inom industrideparte­mentet med vissa frägor rörande skrolbranschen, har den 13 maj 1980 överlämnat en promemoria rörande skrotförsörjningen.'

Riksdagsledamoten Sven G.[REDACTED_EFTERNAMN] har i skrivelse lill mig nyligen understrukit del allvarliga i skrolförsörjningssituationen under kommande år och påpekat att SSAB, som är det enda företaget som är flexibelt vid val av råvara (skrot eller råjärn), ulan alltför stora förelagsekonomiska nack­delar skulle kunna avslå frän att använda slörre mängder köpskrol till förmän för övriga stålverk i landet och ändå klara sin utvecklingsplan. 1 skrivelsen har vidare framhållits all regeringen nu borde ta sådana initiativ att specialslälinduslrins rävarubas tryggas.

I linje med de intentioner som jag har givit uttryck för i mitt nyssnämnda svar lill branschen har under vären och sommaren företrädare för stålver­ken under ledning av Jernkonlorels fullmäktiges ordförande, Wilhelm[REDACTED_EFTERNAMN], överlagt om den framlida skrolförsörjningen.

Jag förutsälier all branschen kommer all nå någon form av överenskom­melse om ell långsiktigt avtal om skrotfördelningsprinciperna. Jag kommer att fortlöpande följa ulvecklingen pä skrotomrädet. Sä länge en överens­kommelse mellan stålverken pä detta område är i sikte är jag dock inle beredd alt vidta ytterligare åtgärder, l.ex. i form av nya ulredningar.

'"Tillförsel   och   skrotförbrukning   för   perioden   1981-1983".   Sven   Verner-Carlsson. 1980.04.28 (delvis hemlig enl. § 2 civilförvaltningens sekrelesskimgörelse)

Prop. 1980/81:67

28

3.5 De mindre handelsstålverken

Det är nu mer än två år sedan SSAB bildades med statligt finansiellt slöd. Senare krav på alt regeringen skulle ta initiativ lill en ägarsamordning inom hela handelsstälsindustrin har avslagits av riksdagen.

En utgångspunkt för mitt agerande har varit att förelagen själva skall söka åstadkomma nödvändiga och ändamålsenliga strukturförändringar. Diskussioner har också tidvis förts mellan olika handelsstålverk om ett närmare samarbete eller samgående. Jag har även samrått med ett flertal handelsstälverk under det senaste året och har vidare haft överläggningar med de fackliga organisationerna.

Det har vid mina kontakter med branschen framförts krav pä att staten måste la ett övergripande samordningsansvar för den fortsatta omstruktu­reringen och alt statligt finansiellt stöd härvid måste ges även till de mindre handelsstälverken.

1 skrivelse den 14 april 1980 lill regeringen har Fagersta AB och Halm­stads Järnverk AB hemställt bl. a. att regeringen måsle ta initiativ till snara och kraftfulla åtgärder för ytterligare strukturering av den svenska han­delsstälsindustrin.

Jag kan nu konstatera att förelagens planer ännu inle har lett fram till några konkreta omslruktureringsälgärder. Detta torde delvis hänga sam­man med att SSAB f. n. hell inriktar sig på sin egen strukturomvandling. I SSAB:s perspektivplan 1980 pekar bolaget å ena sidan pä att en total lösning för den svenska strukturen för profilprodukter pä sikt är oundvik­lig. A andra sidan hävdas att ett samgående mellan SSAB och övriga berörda företag i dagslägel knappast kan underlätta förutsättningarna för en strukturell omställning eftersom SSAB inte i något avseende har bättre förutsättningar än de enskilda företagen att initiera eller genomföra erfor­derliga strukturåtgärder. Delta innebär att de övriga handelsstålverken själva måsle intensifiera ansträngningarna för alt fä förändringar lill stånd.

Genom alt SSAB i Perspektivplan 1980 lagt fast att bolagel av marknads­mässiga och finansiella skäl f. n. inle avser att bygga ett nytt mediumvals­verk i Luleå föreligger l. v. ingel hot från SSAB om erövring av betydande marknadssegment från den övriga handelsstälsindustrin. Genom SSAB:s beslul all lägga ned mediumverkel i Boriänge skapas ytterligare möjlighe­ter för de mindre verken all hävda sin marknadsställning.

Mot bakgrund av vad som sålunda framkommit bl.a. vid det samråd jag haft med företrädare för branschen och de fackliga organisationerna och mot bakgrund av den rådande marknadssituationen är det enligt min me­ning angeläget all slrukluromvandlingsprocessen fortsätter inom handels­stälsindustrin för all branschen skall stå bättre rustad inför framtiden. Jag förutsätter all berörda förelag var för sig aktivt bedriver ett strukturratio­naliseringsarbete i syfte alt förbättra sin konkurrensförmåga och även tar initiativ till gemensamma ätgärder som kan visa sig ändamålsenliga i ell framlida perspektiv.

Prop. 1980/81:67

29

3.6 Specialstålsindustrin

Delegationen för strukturfrågor inom vissa branscher - struklurdelega-lionen - har haft till uppgifi att under åren 1978 och 1979 dels pröva frågan om lån och lånegaranti för all främja strukturomvandlingen inom special­ståls- och stälgjuteriindustrin. dels ta initiativ till, följa och stödja struktur­omvandling inom specialstålsinduslrin. För långivning har delegationen disponerat ett anslag pä 700 milj. kr. varjämte delegationen har bemyndi­gats alt besluta om lånegarantier på sammanlagt 600 milj. kr.

Under verksamhetsperioden 1978-1979 har delegationen beviljat lån med sammanlagl 670 milj. kr. och förklarat sig beredd au slälla garantier på sammanlagl 302.6 milj. kr. Delegationen har - som framförs i delegatio­nens verksamhetsberättelse, vilken bör fogas till regeringsprotokollel i detta ärende som bilaga 3 - finansiellt stött sammanlagt nio företag. Av lånesumman avser 246.4 milj. kr. lån med villkorlig ålerbelalningsskyl­dighel. För alt fastställa betalningsskyldigheten för sådana lån skall för­handlingar hållas årligen mellan del låntagande företagel och struklurdele-galionen, vilken fr. o. m. den I januari 1980 endasl har lill uppgifi att pröva frågor om län eller lånegarantier som har beviljats med stöd av förordning­en (1977:1123) om statligt slöd till strukturåtgärder inom specialslålsindustrin m. m. (jfr. SFS 1979: 1181).

De statligt stödda investerings- och omstruktureringsaktiviteter som nu pågår inom specialslålsindustrin bör väsentligt förbättra möjligheterna för de flesta förelag i branschen all bli långsiktigt livskraftiga. Jag är samlidigl medveten om alt del även inom specialstålsinduslrin ålerslår allvarliga problem som mäste lösas.

Ett exempel på problemföretag är Surahammars Bruks AB. som under en följd av år har haft stora lönsamhetsproblem. Företagel - som ingår i ASEA-koncernen - tillverkar och försäljer bl.a. tackjärn, elektroplät. järnvägsmaterial, smide och permanenlmagneler. Surahammars Bruk. som är del enda kvarvarande masugnsbaserade specialsiålverkel i landet, har gruvor, sinlerverk och masugn i Spännarhyltan (Norberg) saml stål­verk, varmvalsverk, kallvalsverk m.m. i Surahammar. Företagel syssel­sätter ca 1 600 personer varav ca 300 i[REDACTED_EFTERNAMN].

Ända sedan de nya metallurgiska enheterna togs i bruk 1974-1975 har bolaget arbetat med slora ekonomiska problem främst på grund av mins­kad eflert"rägan. sjunkande priser och för lågt kapacitetsutnyttjande. Un­der perioden 1974- 1979 har moderbolaget ASEA enligt vad jag har erfarit skjutit till 288 milj. kr. i koncernbidrag och 68 milj. kr. i aktiekapilaltillskoli föratt täcka föriusterna.

Som utförligt redovisats för riksdagen i annat sammanhang begärde i november 1979 fem fackliga organisationer - Svenska gruvindustriarbe-lareförbundel, Svenska industritjänstemannaförbundet. Svenska melaUin­dustriarbelareförbundet, Sveriges arbelsledareförbund och Sveriges civil-

Prop. 1980/81:67

30

ingenjörsförbund - alt regeringen, mol bakgrund av att den forlsatla driften enligt förbunden var hotad, skulle vidta omedelbara åtgärder i syfle all säkerställa en fortsalt försörjning med kvalilelstackjärn (NU 1979/ 80:51 s. 17-21). Skrivelsen remitterades lill mellansvenska gruvdelega­tionen, som yttrade sig i december 1979. De fackliga organisationerna inkom med påminnelse i ärendel i december 1979 varefter överiäggningar mellan företrädare för de fackliga organisationerna och industrideparte­mentet ägde rum. 1 skrivelse den 12 februari 1980 rörande skrotförsörj­ningsproblemen har Fagersta AB, Halmstads Järnverk AB, Sandvik AB och Smedjebackens Valsverks AB även hemställt all regeringen skall föranstalta om åtgärder som innebär bl. a. att konkurrensförulsältningarna för Spännarhyltan blir desamma som för övrig malmbaserad råjärnspro-duktion i landet med som följd förbättrad konkurrenskraft för specialstål-verken.

Den 14 mars 1980 informerade Surahammas Bruk de fackliga organisa­tionerna om att överhängande fara förelåg för nedläggning av hela verk­samheten i[REDACTED_EFTERNAMN] och stålverket i Surahammar till följd av företagets ekonomiska problem.

I skrivelse den 28 mars 1980 - överlämnad vid uppvaktning tillsammans med företrädare för kommunerna och de fackliga organisationerna - har länsstyrelsen i Västmanlands län redovisat den aktuella situationen vid företaget och framhållit bl. a. all regeringen bör medverka lill en fullständig bedömning av specialstålsindustrins råjärnsbehov och lill ett klariäggande av Surahammas Bruks metallurgiska enheters betydelse som leverantör av kvalitelsråjärn. I en promemoria, överlämnad vid samma tillfälle, har företrädare för de lokala fackliga organisationerna redovisat länkbara vä­gar all göra Surahammars Bruk lönsamt. I en samlidigl överlämnad skri­velse från socialdemokraterna i[REDACTED_EFTERNAMN] har krav rests på alt göra Spän­narhyltan lill ell metallurgiskt centrum för specialstålframslällningen och pä att staten medverkar lill en differentiering av näringslivet i[REDACTED_EFTERNAMN] genom att bl. a. flytta vissa kommuner i norra Västmanland lill stödområde 4 från nuvarande 2.

I skrivelse den 14 april i är lill regeringen har Fagersta AB och Halm­stads Järnverk AB återkommit i skrolfrågan och därvid betonat del nära sambandet mellan Spännarhyltan- och skrotfrågan. Förelagen har härvid hemställt om bl. a. att genom åtgärder frän regeringens sida Spännarhyltan förblir i drift.

Den 10 september 1980 offentliggjorde Surahammars Bruk all förelagets styrelse, på grundval av en omfatiande utredning som har gjorts inom företaget för all belysa olika alternativ för företagets framtida struktur, samma dag hade uppdragit ål förelagsledningen alt inleda MBL-förhand-lingar med de fackliga organisationerna om ett alternativ som innebär att eleklroplåltillverkningen i framliden baseras pä köpta ämnen och att mas­ugnen m.m. i Spännarhyltan och del av stålverket i Surahammar läggs ned.

Prop. 1980/81:67

31

1 skrivelse den 17 september 1980 har de centrala fackliga organisatio­nerna älerkommil i ärendet och bl. a. som sin mening anfört att konsekven­serna vid en nedläggning av delar av verksamheten vid Surahammars Bruk blir katastrofala för i första hand Norbergs kommun. Dä förbunden anser att en sädan utveckling är oacceptabel har de ånyo krävt all regeringen omedelbart vidtar åtgärder för att trygga en fortsalt drift vid de aktuella verken och att initiativ tas lill de ulredningar och förhandlingar som krävs för all åstadkomma den nödvändiga samordningen mellan specialstålföre-lagen. Förbunden kräver ocksä i skrivelsen en samhällsekonomisk utvär­dering av olika utvecklingsalternativ. Företrädare för fyra av riksdagspar­tierna från Västmanlands län har i skrivelse lill mig i huvudsak slälll sig bakom de fackliga kraven.

Specialslälsindustrins råjärnsförsörjning har studerats tidigare i olika sammanhang. Bl.a. har tre rapporter' i ämnet redovisats under åren 1978 och 1979.

Förutsättningarna för studierna har successivt ändrats och de prognoser och rekommendationer som har gjorts av utredarna, bl.a. om ett av spe­cialstålsinduslrin samägt Spännarhyltan, har inte realiserats.

Mellansvenska gruvdelegationen har i sill lidigare nämnda yllrande ana­lyserat försörjningssituationen beträffande kvalilelstackjärn i Mellan­sverige. Delegationen konstaterar att de kvantileler raffinerat lackjärn som specialstälverken numera efterfrågar är mycket små. Delegationen delar samlidigl de fackliga organisationernas farhågor för gruvindustrin i Mellan­sverige om Spännarhyltan läggs ned.

Jag har vid flera tillfällen under året haft kontakter med Surahammars Bruk och moderbolaget ASEA. Jag har även haft överläggningar med företrädare för de fackliga organisationerna och de regionala och lokala myndigheterna.

Jag har under vären 1980 låtit närmare sondera intresset för ett långsik­tigt engagemang i Spännarhyltan frän vissa specialstälverks sida, nämligen Fagersta AB, SKF Steel saml Sandvik AB. Överläggningarna har visat all dessa förelag endast är marginellt beroende av leveranser av raffinerat tackjärn från Surahammars Bruk. Del iniresse som finns att ha tillgång till råjärn frän Surahammars Bruk är inte av del slaget att någol engagemang frän berörda förelags sida anses motiverat. Vid en interpellalions- och frågedebatt i riksdagen den 18 april i år har jag närmare utvecklat min syn på denna fråga.

Jag har den 10 oktober 1980 emottagit en namninsamling där 57 man krävt jobben kvar i Spännarhyltan.

Vid överläggningar den 16 oktober 1980 i[REDACTED_EFTERNAMN] med företrädare för

'- Specialstålverkens råjärnsförsörjning (Ture Omberg, K-G Bergh; 1978-02-27)

-

Malmförsörjningen till mellansvenska räjärnverk (John[REDACTED_EFTERNAMN]. Boris Serning; 1978-08-20)

-

Specialstålindustrins räjärnsförsörjning (Ture Omberg; 1979-02-08)

Prop. 1980/81:67

32

bl.a. länsstyrelsen, berörda kommuner. Surahammars Bruk och ASEA, de fackliga organisationerna och den regionala utvecklingsfonden har jag redogjort för min avsikt all verka för att den förestående strukturomvand­lingen kan underlättas genom regionalpoliliska insalser. Moderbolaget ASEA redovisade i grova drag vilken typ av insatser man är beredd alt göra för berörda anställda. Sålunda kommer t.ex. samtliga berörda att erbjudas nylt arbete inom ASEA-koncernen. Slora satsningar görs av ASEA för att skapa nya arbetstillfällen i[REDACTED_EFTERNAMN]. Jag har i december 1980 fåll en muntlig redovisning från ASEA:s sida om hur arbetet fortskrider. Glädjande nog kan jag konstalera alt nya arbetstillfällen redan nu har ställts i utsikt för en mycket stor del av dem som friställs i[REDACTED_EFTERNAMN]. En förulsätlning är att lämpliga lokaler kan disponeras i[REDACTED_EFTERNAMN] ulöver vad som finns idag.

Vid mölel i[REDACTED_EFTERNAMN] överiämnades lill mig en skrivelse undertecknad av företrädare för länsstyrelsen, berörda kommuner och de fackliga organisa­tionerna med krav på en utredning och samlad bedömning av specialslåls­industrin och bl. a. dess framtida råjärns- och råslälsbehov.

Jag vill i delta sammanhang understryka alt stålindustrins problem är väl kartlagda i ett flertal utredningar under senare är. Jag vill erinra om vad 1977 års specialstålulredning (Ds I 1977:3). vilken tillkallades av mig hösten 1976. konstaterade beträffande den metallurgiska basen inom spe­cialslålsindustrin.

Utredningen konstaterade bl.a. följande: (s.74) ""Generellt sett råder överkapacitet inom det metallurgiska ledet hos specialstålsindustrin." När det gäller Spännarhyltan/Surahammar konstaterar utredningen (s.75): ""Specialslälförelagen blir säsom diskuterats inledningsvis i allt mindre utsträckning beroende av malm av speciell kvalitet. Undantag härifrån är främst elektroplät oeh kolrikt stål av hög kvalitet. Det är mot denna bakgrund man skall se att landets enda elektroplåttillverkare - Suraham­mars Bruk - nyligen byggt en masugn i Spännarhyltan. fem mil frän Surahammar, och installerat en OMB-konverter i själva Siiiahammar. Råjärnet transporteras i flytande form per järnväg frän Spännarhyltan till Surahammar."" Sammanfattningsvis konstaterar utredningen (s.46): "Spe­cialslålsindustrin har inga slörre svårigheter att klara sin råvaruförsörj­ning.'"

De krav på ulredningar som dä och dä kommer är med andra ord redan väl tillgodosedda.

Det som har inträffat sedan utredningen gjordes är att eflertVågan på kvalitetsråjärn har minskat.

Anledningen lill att efterfrågan på raffinerat lackjärn har minskat kraftigt är att den sura martinprocessen för vilken denna tackjärnslyp är en nöd­vändig råvara successivt avvecklats. Delta återspeglas bl. a. i utvecklingen av den svenska produktionen av kolstål med hög kolhalt som minskat frän 241000 ton är 1974 lill endast 70000 lon år 1979. 1 stället ökas produkr

Prop. 1980/81:67

33

tionen av elektrostål. Här är möjlighelerna att använda lackjärn av tek­niska skäl begränsade och huvudrävaran blir därför skrol. Avgörande för processändringen har varit den snabba ulvecklingen av metallurgiska me­toder att komplellera och kvalitativt förbättra slutprodukten frän eleklrostälugnarna. Hit hör s. k. skänkugnar för efterbehandling av det smälta stålet och inle minst införandel av s. k. injeklionsmetallurgi. I båda fallen har svensk metallurgisk forskning verksamt bidragit lill en snabb utveckling i syfte att öka verkens konkurrensförmåga. I och med att den kvalitativa skillnaden mot marlinstålet på delta sätt utjämnas blir bl.a. kostnadsrelationen råjärn-skrot avgörande för process valet. I den mån man ändå efterfrågar lackjärn kan delta enligl vad jag erfarit köpas lill lägre pris på annai håll, 1. ex. frän SSAB i Luleå, där man ligger bra lill när del gäller kostnaden per ton råjärn.

Jag vill också underslryka att det för Surahammars Bruks del även i fortsättningen finns goda möjligheter all basera sin produktion pä inhemsk malm. Enligt planerna kan Surahammars Bruk nämligen komma alt till slor del basera elektroplåtlillverkningen pä ämnen från SSAB i Oxelösund.

Länsstyrelsen i Västmanlands län har i skrivelse till regeringen den 21 november 1980 påtalat behovet av insalser från förelag och samhälle för all mildra verkningarna av sysselsätlningsminskningarna i Surahammar och Spännarhyltan. Mälsällningen bör enligl länsstyrelsen vara att genom sam­verkan uppnå en sådan omställning av näringslivet all en balanserad ut­veckling uppnås i näringsliv och arbetsmarknad på orterna. I en till skrivel­sen fogad PM 1980-11-12 har närmare redovisats vilka åtgärder som läns­styrelsen främst anser behöver vidtagas, nämligen bl. a.

-

förbättring av villkoren för regionalpolitiskt stöd till Fagerstaregionen och Surahammars kommun.

-

induslrihotell i[REDACTED_EFTERNAMN] och Surahammar

-

ökade resurser lill Ulvecklingsfondcn i Västmanlands län

-

förstärkning av länsstyrelsens medelsram för åtgärder i anslutning till länsplaneringen.

Mol bakgrund av vad jag nu anfört är del inle ändamålsenligt att yllerli­gare låta ulreda frågan om hur metallurgin i Spännarhyltan skall kunna bevaras. Berörda företag har klart deklarerat alt de kan tillgodose sina råjärns-/råslälsbehov på annat säll.

Del är nu nödvändigt att med kraft koncentrera resurserna pä att klara denna nödvändiga strukturomvandling på ell för berörda anställda och orter acceplabell sätt. Jag har vid överläggningar nyligen med samtliga närmasl berörda parter redogjort för min inställning och vill här uprepa del väsentliga, nämligen att del nu ankommer på Surahammars Bruk och dess moderbolag ASEA att överväga vilka ätgärder som kan vidtas för att omställningen skall kunna ske i acceptabla former. Jag har erfarit att ASEA-koncernen är beredd till långtgående insalser i delta avseende.

3    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

34

Dessa insalser kan väntas bli betydligt underiätlade av att[REDACTED_EFTERNAMN] och de närliggande kommunerna Avesta och Fagersta ingår i det regionalpoli­tiska stödområdet.

Ett annat företag inom specialslålseklorn som har drabbats av allvarliga problem är Nyby Uddeholm AB, som till 90% ägs av Uddeholms AB. Ledningen för Uddeholmskoncernen har nyligen för mig redovisat del beslut styrelsen för Nyby Uddeholm har fattat den 18 november 1980 all inleda MBL-förhandlingar om neddragningen av sysselsättningen med 1 160 personer, varav ca 500 i Torshälla, 450 i Storfors, 150 i Degerfors och 60 i Blombacka. Orsaken lill neddragningen är bl.a. att den hittillsvarande ulvecklingen inom Nyby Uddeholm är sämre än vad som förutsågs vid bolagels bildande vid halvårsskiftet 1979 och att utsikterna för är 1981 enligl företagels bedömning är olillfredsslällande. Bl.a. har förelagd fåll vidkännas minskad efterfrågan och sjunkande priser pä vissa av förelagets produktgrupper inom det rostfria området.

De nu aviserade åtgärderna syftar till alt förbättra överlevnadsmöjlig-helerna för övriga delar av företaget.

Det är ännu - med hänsyn lill bl.a. föreslående MBL-förhandlingar -för tidigt att bedöma de samlade effeklerna av förelagels olika planerade åtgärder. Utan tvivel kommer dock alt krävas insatser säväl av företag som samhälle för att klara sysselsättningen och för all utveckla näringsli­vet på berörda orter och i berörda regioner. Det är nu för tidigt all la slällning lill omfattningen av dessa insatser. Rent principiellt gäller all denna typ av fråga måsle lösas inom ramen för de av riksdagen anvisade medlen för arbelsmarknads- och regionalpoliliken.

Dessa insalser kan väntas bli betydligt underiätlade av all berörda orter inom Värmlands resp. Örebro län ingår i del regionalpoliliska stödområ­det.

3.7 Särskilda statliga insatser

Jag har lidigare redovisat min syn på ulvecklingen inom stålindustrin. Jag har ocksä framhållit att strukturförändringar både är önskvärda och nödvändiga inom säväl special- som handelsstälsindustrin. För egen del tror jag dessutom att de är hell ofrånkomliga med tanke på bl. a. konjunk­turutvecklingen inom vär omvärld och den förändrade globala stålkonsum­lionen. Strukturförändringarna kommer oundvikligen att leda till ett sys­selsättningsbortfall i stålorterna och i gruvorlerna i Mellansverige. Enligt min uppfattning,' som jag har redovisat i olika sammanhang, ankommer del på förelag som vidtar strukturförändringar all inom ramen för sina egna resurser medverka till alt fä fram ersätlningssysselsällning till de orter som kommer alt drabbas av sysselsältningsminskning. Självfallet måste sam­hället också ta sitt ansvar. Genom arbetsmarknads- och i vissa fall regi­onalpoliliska åtgärder i förening med en väl avvägd ekonomisk politik

Prop. 1980/81:67

35

måsle samhällel medverka lill alt mildra verkningarna av nödvändiga strukturförändringar. Jag anser dessulom att samhällel bör uppmuntra och påskynda en diversifiering av näringslivet. En diversifiering av näringslivet innebär nämligen all orternas förmåga all motstå säväl konjunkturella som strukturella förändringar ökar.

De mesl allvarliga problemen, sell från regionalpoliliska utgångspunkter och räknat från är 1976 till mitten av 1980-lalel föreligger för Ludvika kommun. Där beräknas gruvindustrin minska med 1 100 anställda jämfört med lägel år 1976 och den övriga industrin har förlorat ålminsione 600 anställda. En viss nyrekrytering har nu börjat inom industrin, men på­gående återhämtning beräknas inte medföra mer än någol hundratal an­ställda i ökad sysselsättning.

SSAB:s beslut all inte använda vissa av de av riksdagen anvisade medlen innebär främst konsekvenser för Grängesberg. Del redan lidigare allvarliga läget i Ludvika kommun kommer härmed all förvärras. De nu akluella förändringarna inoin SSAB innebär att sysselsättningen minskar med inemot 400 anställda jämfört med lidigare bedömningar. Totalt beräk­nas sysselsättningen i Ludvika kommun minska frän 14 300 i dagslägel lill ca 13 500 om fem år. Möjlighelerna lill annan sysselsättning i regionen är begränsade. Kommunen kan därför få en ökning av arbetslösheten som redan nu är myckel hög. Vidare finns del risk för utflyttning av arbetskraft från kommunen vilkel leder lill en långsiktigt minskad folkmängd.

Ludvika kommun är f. n. inplacerad i stödområde 3. Beslutet grundades bl.a. på antagandel alt de projekt för vilka medel anvisats skulle komma till utförande. Trols all lägel förvärras är jag dock inle nu beredd att förorda nägon förändring av stödområdesinplaceringen. Skälen härför är dels att regeringen redan nu i särskilda fall kan lämna mer slöd lill angeläg­na projekl än vad som normall gäller för resp. stödområde, dels all kom­munen redan lidigare har erhållit 12 milj. kr. för alt uppföra industrilokaler (prop. 1978/79: 126, AU 1978/79:32, rskr 1978/79:370). Eventuella föränd­ringar av stödomrädesinplaceringen bör enligt min mening prövas i ett slörre sammanhang.

En annan kommun som genom nu väntade förändringar får ell belydan­de sysselsättningsbortfall är[REDACTED_EFTERNAMN], där nedläggningen av gruvorna och Spännarhyllans stålverk innebår en minskning av induslrisysselsältningen med 500 personer jämfört med lägel är 1976. Läget i Norbergs kommun är emellertid någol mindre utsatt jämfört med Ludvika kommun så till vida att kommunen ingår i en slörre regional arbetsmarknad som omfattar ocksä Avesta, Hedemora och Fagersta kommuner. Där finns en bredare industriell bas än i Ludvika och större möjligheter till annan sysselsättning inom pendlingsavsländ. Problemen i[REDACTED_EFTERNAMN] kan således delvis lösas genom arbetspendling. Norbergs kommun är f. n. inplacerad i stödområde 2. Regionalpolitiskt stöd kan därför nu utgå lill kommunen. Jag är dessul-

Prop. 1980/81:67

36

om beredd all föreslå regeringen alt lämna regionalpolitiskl slöd lill särskilt angelägna projekl i Norbergs kommun med högre subvention än som normall ulgår i stödområde 2. Vidare har nyligen behov av nya industrilo­kaler i kommunen redovisats för mig. Jag förordar därför att regeringen inhämtar riksdagens bemyndigande alt lokaliseringsstöd får utgä lill alt bygga kommunala industrilokaler i Norbergs kommun för alt del redovi­sade behovet skall kunna tillgodoses.

För vissa övriga kommuner med belydande sysselsättning inom järn­malmsgruvorna i Mellansverige saml järn- och slålinduslrin finns möjlighel alt erhålla regionalpolitiskt stöd. eftersom dessa redan ingår i stödområde. E>är fär ansökningar om slöd prövas enligl nu gällande regler. För kom­muner som ligger ulanför stödområdena är problemen f. n. inle lika omfat­tande och akuta som i Ludvika och[REDACTED_EFTERNAMN]. Detta framgår också av en sammanställning, där förändringarna inom den mellansvenska järn- och stålindustrin saml järnmalmsbrytningen under perioden 1976-1980 redovi­sas. Sammanställningen bör fogas lill protokollet i detla ärende som bilaga 4. För dessa kommuner får behovet av regionalpolitiskt stöd för omslruk­turering av näringslivet prövas efter ansökningar i varje enskilt fall. Härvid prövas behovet av slöd med hånsyn lill bl.a. omfattningen av pågående strukturella förändringar och deras betydelse för den lokala arbetsmarkna­den.

I del föregående har jag förordat alt SSAB erhåller ett slrukturlän av 17 milj. kr. för att bygga om plastbeläggningslinjen i Domnarvet. Vidare har jag förordat all bolagel erhåller ell bidrag av 1 645000 kr. som ersättning för kostnader i samband med länspumpning av vissa gruvor.

Av skäl som jag redovisat i det föregående avser SSAB alt inle genomfö­ra ett anlal projekl för vilka beräknats statliga lån för sammanlagt 196450000 kr. av de av riksdagen för budgetåren 1978/79 och 1979/80 anvisade invesleringsanslagen Lån till SSAB Svenskt Stål AB för struktur-ändamål och Lån till SSAB Svenskt Slål AB för rekonslruktionsåndamäl av sammantaget I 105 milj. kr. Jag noterar detta beslul av SSAB:s styrelse all inle genomföra investeringar, där lönsamhetsulsikterna är osäkra, med stor tillfredsställelse.

SSAB har hemställt om all för egen del erhålla drygt 100 milj. kr. av de medel som bolaget inte har för avsikt att utnyttja för angivna ändamål. Bolaget genomför f.n. ell synnerligen omfattande investeringsprogram som leder till slora ulbelalningar och påfreslningar pä likviditet och solidi­tet. Jag utgår emellertid ifrån all i den mån ytteriigare ägarkapital är nödvändigt för att strukturförändringarna skall ske i önskvärd takl ägarna är beredda att skjuta till delta i proportion till sitl aktieinnehav. Skulle det visa sig att Statsförelag då saknar finansiella möjligheter all bidra med sin andel måste staten som ägare av Slalsförelag vara beredd all finansiellt medverka.

Prop. 1980/81:67

37

Genomförandet av strukturförändringarna inom SSAB kommer att leda lill påfreslningar på sysselsättningen i Borlänge, Ludvika och Oxelösunds kommuner. Av detta skäl föreslår SSAB att av de icke utnyttjade medlen bör vart och ett av Oxelöinvest, Dala-lnvest och Ludvika Industri fä 30 milj. kr. En utvärdering pågår inom regeringskansliet av verksamhei i slatiigl hel- eller delfinansierade investmentbolag. I avvaktan pä alt utvär­deringen slutförs, bör regeringen disponera sammanlagl 20 milj. kr. för medelstillskolt till utvecklingsbolag med verksamhet i Boriänge. Ludvika och Oxelösunds kommuner. Bolagens möjligheter att stärka sysselsätt­ningen pä resp. ort kommer härigenom all öka betydligt. Jag förordar all detla belopp anvisas pä ett särskill anslag.

4   Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jag alt regeringen föreslär riksdagen all

1.        lill Lån IiU SSAB Svenskt Slål AB för rekonstruktionsändamål pä

lilläggsbudget 

II

lill statsbudgeten för budgetåret 1980/81 under

fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 85000000

kr.,

2.

lill Lån till SSAB Svenskt Stål AB för sirukturändamål på lill-läggsbudget 

II 

till statsbudgeten för budgetaret 1980/81 under Qorlonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 17000000 kr.

3.

lill Bidrag lUI SSAB Svenskt Stål AB pä tilläggsbudget 

II 

till statsbudgeten för budgeläret 1980/81 under Qortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 1 645000 kr..

4.

medge all 454000000 kr. av de under anslagel Län lill ell nylt handelsstålbolag för rekonstruktionsändamål används som av­skrivningslån för förvärv av aktierna i AB Domän i enlighel med vad jag har anfört,

5.

medge all lokaliseringsslöd ulgår för all uppföra kommunala industrilokaler i Norbergs kommun i enlighel med vad jag har anfört.

6.

lill Meddsiillskott lill vissa utvecklingsbolag på lilläggsbudget 

II 

lill slalsbudgelen för budgetårel 1980/81 under fjortonde huvudti­teln anvisa ett reservationsanslag av 20000000 kr.

Prop. 1980/81:67

38

5    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genom proposition föreslå riksdagen alt antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1980/81:67

39

Bilaga I

Perspektivplan 1980 

1    SSABs mål och planering

SSAB skall enligt förutsättningarna för bolagets bildande driva rörelse efter affärsmässiga och förelagsekonomiska principer. Det innebär bl.a. alt företagel skall uppnå en sädan konkurrenskraft och lönsamhet att det av egen krafl kan fortleva i framliden.

SSABs mål är att på lönsamma villkor försörja svensk och övrig nordisk verkstads- och anläggningsinduslri med handelsslål saml med komplette­rande produkler. Höga marknadsandelar på denna marknad skall eftersträ­vas för produkler som tillverkas inom koncernen. SSAB skall även via hel-eller delägda handelsföretag marknadsföra produkter från andra svenska eller utländska ståltillverkare för att tillgodose kundernas krav på sorti­ment, kvalitet och leveranssäkerhet.

SSAB har bildals med statligt ekonomiskt slöd. Stödet är avsett all överbrygga den period av omslrukturering som krävs för alt företagel skall nä egen bärkraft. Förändringar föratt nä en effektivare produktion innebär med nödvändighet ell minskat behov av arbetskraft. Arbetsstyrkan kom­mer all minskas samlidigl som produktionsvolymen bibehålls eller ökar.

En sådan strukturomvandling måste emellertid ske med tillbörlig hänsyn lill de anställda, I konsortialavtalet mellan SSABs tre ägare regleras SSABs ansvar i detta hänseende. SSAB skall enligt avtalet "med iaktta­gande av det ansvar gentemot aktieägare, anställda och samhälle som enligt lag och god sed åvilar bolagel, bedriva nämnda rörelser efter affärs­mässiga och förelagsekonomiska principer. I della ligger alt i den män statlig myndighet begär att bolagel skall utföra insatser av arbetsmarknads-politisk art parterna utgår från att särskild ersällning skall begäras härför"'.

SSABs planering

SSAB arbetar efler olika planer som fastställs i koncernens styrelse. Planerna är rullande, dvs. de omprövas åriigen i syfte att anpassa verksam­heten lill förändringar i omvärlden och ändrade affärsförutsättningar.

I den kapilallunga industrin krävs stadga och faslhet och verksamheten tål inte ständiga omprövningar. Planeringen för denna typ av industri fordrar i hög grad realism och förutseende.

Perspektivplan

I samband med SSABs bildande antogs en perspektivplan - SSABs slrukturplan SSAB-82 - som på 5-10 ärs sikt anger de åtgärder som SSAB behöver genomföra för alt nä lönsamhet. Planen innehåller mark-

Prop. 1980/81:67

40

nadsbedömningar, produktionsinriktning, investeringar saml andra för­ändringar i anläggningsstrukluren.

Strukturplanen ulgör grunden för SSABs långsiktiga planering. Årligen sker en översyn av förutsättningarna för planen. Därvid kan förändringar i förhållande till den ursprungliga planen aktualiseras.

Enligl den för SSAB gällande arbetsordningen skall längiidsfrågor årii­gen behandlas i koncernslyrelsen vid sammanträde under våren. Ärligen kan dock inte mera omfattande utredningar eller studier göras.

Nästa lolala översyn av perspeklivplanen sker därför tidigast våren 1982.

Treårsbudget

I treårsbudget preciseras SSABs åtgärder för perioden i ekonomiska termer. Budgeten baseras på de resurser som väntas stå lill SSABs förfo­gande och en bedömning av yttre faktorer, t.ex. marknadsutvecklingen. Planen visar i vilken takt investeringar och motsvarande åtgärder bör och kan genomföras saml den effekt dessa åtgärder har på SSABs resultat, personalbehov, finansieringsbehov m. m.

Anslags- och investeringsbudget

Del första året i SSABs 3-årsbudget ulgör förelagets årsbudget. Denna innehåller resullalbudgel, investeringsbudget, personalbudget och likvidi-tetsbudgel.

Beslul om anslag för enskilda projekl fattas löpande under året av styrelsen eller inom divisionerna enligt givna regler.

Särskilda ålgärdsprogram

Särskilda ålgärdsprogram, t. ex. driflsförändringar eller påskyndande av strukturförändringar, upprättas löpande om resultaten beräknas bli för­sämrade i förhållande lill årsbudget eller 3-årsbudget p.g. a. konjunkturella eller andra faktorer.

2   Stålindustrins utveckling

Bakgrund

Under 1950- och 1960-lalen hade västvärlden en kraftig ekonomisk lill­växl. Höga industriinvesteringar öch stora infraslruklurella satsningar medförde en stark och stigande efterfrågan pä stål. De traditionella stållän­derna i Europa och USA byggde upp en stor stålkapacilel för att tillgodose denna efterfrågan.

Men också nya ställänder kom lill. Låga fraktpriser p.g.a. billig olja gjorde del möjligl att bedriva stålindustri i länder ulan egna råvaror i form av malm och kol. Japan är del mesl framträdande exemplet. Under 1960-

Prop. 1980/81:67

41

talet hade Japan en extremt kraftig industriell expansion. Då byggdes även landels slora moderna stålkapacilel. Stålproduktionen i Japan ökade med 14% åriigen under 1960-lalet.

Japan fick därmed världens effektivaste och mest avancerade stålindu­stri. Till en början hade landet kostnadsfördelar genom låga arbetslöner. Råvarorna erhölls billigt frän nya dagbrottsgruvor, ofta i låglöneländer. Utslagsgivande var emellertid att japanerna helt gick in för storskaledrifl i ståltillverkningen samlidigl som man höll en hög teknisk utvecklingsnivå. Till delta kan läggas en effektiv organisation saml högt kunnande och engagemang hos personalen - stålindustrin betraktades som en framtids­bransch och kunde därför läll rekrytera de bästa teknikerna och ingenjö­rerna. Allt delta innebar att del japanska stålet ifråga om bäde koslnader och kvalitet fick en konkurrenskraft överlägsen både Europas och USAs.

Storskaledriften, som ursprungligen kom från USA, installerades visser­ligen även i de traditionella ställänderna, men dessa länder behöll även en slor del äldre och mindre effektiv kapacitet. Stålpriserna var goda under uppgångsären och den äldre kapaciteten gav fortfarande överskott. Den ersattes alltså inle av nya högproduktiva anläggningar av japansk modell.

Samlidigl pågick expansionen av stålindustrin i öststaterna och utveck­lingsländerna. Öslslaierna har nu blivit självförsörjande. Utvecklingslän­dernas expansion har bl.a. inneburit alt tidigare stålimporterande länder har skaffat egen kapacitet. Dessa länders andel av västvärldens stålpro­duktion steg l.ex. från 2% 1950 till 12% 1979.

Redan under 1960-lalet kunde en försvagning av branschens lönsamhet förmärkas i Västeuropa och USA. Realpriserna på slål hade börjat sjunka som en följd av del ökade utbudet, samlidigl som koslnaderna fortsatte all stiga, inle minst p.g.a. löneutvecklingen. Den japanska industrin böljade nu all exportera billigt stål. Även om kvanlitelerna lill all börja med inte var så stora betydde denna export att priserna på väridsmarknaden pres­sades nedåt. Västvärldens industriella expansion och ståleflerfrågan bör­jade ocksä mattas av.

Denna utveckling kulminerade under 1970-lalel i en akut kris för väst­världens stålindustri. Under konjunkturnedgången 1971-72 började före­lagen redovisa slora förluster. Nedgången följdes tillfälligt av den spekula­tiva konjunkturtoppen 1973-74. 1 tron att denna uppgång skulle bli bestå­ende fortsatte många förelag sin kapacilelsulbyggnad. Når den djupa och länga nedgången inträffade 1975-78 stod slålinduslrin med ån slörre över-kapacileter. I den nedåtgående ekonomin försvårades rationaliseringarna. Branschens svåra föriuster tvingade fram omfattande statliga åtgärder för att hälla stålindustrin vid liv.

Under överskådlig lid kan man inte förvänta någon egentlig minskning av slålkapacileten. I första hand läggs mindre och äldre anläggningar ned. Dessa är personalkrävande, men den kapacitet som faller bort kan lätt ersättas med marginella utbyggnader av befintliga verk. I detla samman-

Prop. 1980/81:67

42

häng kan påpekas all Sverige är ett mycket litet stålland med mindre än 1 % av världens stålproduktion.

3    Krispolitiken

Krisålgärderna för stålindustrin i USA och Europa har klara protektio­nistiska inslag. I USA infördes en rad importrestriktioner, inledningsvis som kvantitativa importkvoter. 1978 infördes triggerprissystemel, dvs. en miniminivå för priserna pä importerat stål. Åtgärderna har hillills inte nedbringat importen nämnvärt. Triggerpriserna upphörde 1980. Stålindu­strin i USA har istället aviserat dumpinganklagelser mol europeiska före­tag som exporterar stål till priser understigande tillverkningskostnaden.

EGs krisåtgärder enligl de s. k. Simonet- och Davignonplanerna syftade också till att skydda stålindustrin under en omvandlingsperiod. Åtgärderna inriktades på alt hälla priserna uppe genom t. ex. minimipriser, leveransbe­gränsningar från företagen, importövervakning m.m. De enskilda EG-länderna har i flerlalel fall nationella planer för omstrukturering av indu­strin. Genom statliga finansiella insalser ändrades ägarstrukturen radikalt i företagen, staten blev t. ex. största ägare i den franska och belgiska stålin­dustrin. Statliga ekonomiska stöd i enskilda former förekommer också rikligt, ibland i form av förlustläckning.

Även den japanska industrin drabbades av de försämrade avsättnings­möjligheterna. Förelagen klarade sig dock ulan svåra föriuster, främst därför alt en betydande kapacitet togs ur drift. Den avslällda kapaciteten var vanligen mer modern än den kapacitet som bibehölls i Europa och USA.

Även om industrin skyddas av krisålgärderna pågår en radikal struklur-ornvandling. Inom EG minskade l.ex. antalet anställda mellan 1974 och 1979 med 120000, dvs. ca 16%. Ylleriigare minskningar i samma storleks­ordning kan väntas med nu planerade åtgärder.

4    Utvecklingstendensen

Marknad

Inga tecken lyder pä alt marknadsulsiklerna för den västeuropeiska och nordamerikanska stålindustrin kommer alt ändras radikalt under över­skådlig tid. Den låga eller stagnerande tillväxten av ståleflerfrågan i dessa länder kan väntas bestå. För all bryta trenden skulle det krävas en bety­dande ändring i de industriella förutsättningarna så all behov av nya stålkrävande industriinvesteringar och stora nya infraslruklurella satsning­ar pä nylt uppstår, t. ex. nya kraftverk, gasledningar och liknande.

Den västeuropeiska stålindustrin har idag en avsevärd export lill utom-

Prop. 1980/81:67

43

europeiska länder. Det är emellertid vanligt alt nya industrialiserade länder bygger egen slälkapacitet av strategiska eller försörjningspolitiska skäl. Denna utveckling antas fortsätta och detta får alltså negativa konsekvenser för den västeuropeiska stålindustrins marknadsutrymme. Slutsatsen är att de västeuropeiska expansionsmöjligheterna är begränsade eller mycket osäkra. En fortsatt minskning av kapaciteten är nödvändig.

Råvaror och energi

Allmänt förväntas prisökningar på olja och annan energirävara. Ökade energipriser kommer att medföra högre fraktkostnader och della i sin tur kan innebära alt del blir en fördel alt lokalisera stålindustrin vid de lunga råvarukällorna - ett mönster som gällde innan de billiga frakterna gjorde det möjligt för länder av Japans typ att bli stålnalioner. 1 konsekvens med della skulle l.ex. Brasilien, Australien, Kina och vissa afrikanska länder bli de nya slora slälnalionerna.

För Västeuropas del skulle främst malm- och kolgruveindustrin gynnas av högre fraktpriser. Även om de västeuropeiska gruvorna har högre brytningskostnader än de nya dagbrotten i Brasilien, Australien och Afrika skulle de högre koslnaderna kunna vägas upp av närhetsfördelarna. Stålin­dustrins situation skulle därmed bli lämligen oförändrad, men ell hot finns i alt de länder som kan utnyttja billigare kol och malm blir framtida slora exportörer av slål lill Västeuropa. Kostnaderna för all frakta detla stål skulle alltså utgöra skyddet för den inhemska västeuropeiska industrin. Den europeiska stålindustrins koslnader för export lill avlägsna marknader blir emellertid högre. En slutsats är därför all slålkapacileten i Europa mer och mer måste anpassas till den inhemska förbrukningen. Eftersom del idag finns en nettoexport kan delta innebära yllerligare minskning av kapacitet och produktion.

Tekniska utvecklingstendenser inom stålindustrin

Under 1960- och 70-talen har utvecklingen inom slålinduslrin framför allt koncentrerats på alt ta lill vara de fördelar som föreligger i masspro­duktionen av slål i stor skala. Detla har lett lill ulomordenlligl högproduk-liva enheter inom såväl de metallurgiska som det bearbetningslekniska området. Mycket lyder nu på att tendensen alt bygga allt större enheter för all därigenom uppnå produkliviielsfördelar kommer alt brytas. Ulveck­lingen synes nu gä efter tvä utvecklingslinjer; den ena alt eliminera eller förenkla processer och aktiviteter: den andra all med olika ätgärder mins­ka energiförbrukningen.

Inom befintliga enheter förbättras därvid ytterligare produktivitet, utby­te och precision, ofta med hjälp av dalaslyrning. Ulvecklingen leder dess­ulom i allt högre grad till minskad energiförbrukning i olika slålprocesser och bearbetningssleg.

Ulvecklingen av hell nya processtekniker inom slålområdet är som regel

Prop. 1980/81:67

44

myckel tidskrävande. Erfarenhetsmässigt är del beroende pä komplexi-lelsgraden fråga om tidsperioder pä 5-20 år från idé lill färdig industriell anläggning.

Under 1970-talel kom del egentligen inle fram nägra hell nya processer eller tekniker. På pilotstadiel befinner sig emellertid nu i olika forsknings­institutioner en del processer, av vilka några kan förväntas bli realiserade kommersiellt inom ell antal år. Energiproblemaliken kommer sannolikt att skynda på utvecklingen av en del av dessa nya processer.

Sedan länge har man försökt fä fram substitut till konventionell koks för beskickning av masugnar. I Japan har man nu kommil mycket långt pä en metod att ur billiga icke koksande kol (ångkol) framställa koksbrikeller som har likvärdiga egenskaper som normal masugnskoks. Tillverkningen sker via briketlering och deslillalion i tunnelugn. Förutom låga investe­ringskostnader ger metoden fördelar ur miljösynpunkt. Nuvarande koks-metoder ger som regel upphov lill slora miljöproblem. Japanerna bedömer all tekniken är färdig för introduktion i fullstor skala om ca 5 är.

Inom smällreduklionsområdel är 3 olika processlyper under utveckling i Sverige; ELRED. PLASMASMELT och INRED. Denna reduklionslek-nik, som kan vara färdigutvecklad om 10-15 år, innebär all koksning och sinlring elimineras vid räjärnsframslällningen samtidigt som ängkol kan användas.

Delta skulle kunna innebära en sänkning av tillverkningskostnaderna för rästäl med ca 10%. Tekniken kan bli aktuell all införa inom SSAB vid behov av ny tillverkningsutrustning antingen för ökad kapacitet eller som ersättning för föråldrad utrustning i form av koksverk, sinlerverk och masugnar.

En ny slålgjutningsleknik som fn är under utveckling i Japan, kan bli aktuell all införa i indusiriell skala pä 5-10 ärs sikt. Denna teknik innefat­tar horisontell slränggjulning och höghastighetsgjulning av slabs resp bil-lels/blooms. Dessa gjulmaskiner har en väsentligt lägre investeringskost­nad än dagens och i vissa fall väsentligt högre produktivitet. Längst har ulvecklingen kommil av maskiner för horisontell billetsgjutning. än så långe dock för relativi enkla slåltyper.

En annan processteknik som på sikl skulle kunna eliminera SSABs skalproblem pä valsverkssidan är den teknik som utvecklas i Japan. USA och Västeuropa för direktgjulning av band och träd. Kawasaki Steel ut­vecklar tex en metod för direktgjulning av bredband i 5 mm tjocklek som pä sikl kan eliminera bredbandsvalsningen. Denna teknik kan tidigast vara driftsmässig om 10-15 år. En sädan teknik skulle kunna falla väl in i tiden dä SSABs bredbandsverk kan tänkas ha tjänat ul.

Mera näraliggande direktgjulningsleknik utvecklas för tillverkning av extremt tunna band i bredder upp lill 300 mm och tjocklek max 0.3 mm för användning i tex transformatorkärnor. Även träd direklgjuls i laboraio-rieskala f n med sikte pä alt genom gjuining direkt erhålla en mycket klen

Prop. 1980/81:67

45

tråd för lex användning som cordlräd. Båda dessa metoder kan vara i produktion om 5-10 år.

En direklgjulningsmelod som redan är färdigulvecklad av bla Nippon Steel är tillverkning av armeringsfibrer för betong. Dessa fibrer har en längd på 15 cm och en diameter under 1 mm.

Ell allernaliv lill direktgjulning av band och tråd kan pä sikl vara tillverkning av band eller tråd direki ur järnpulver. Järnpulvrel kan därvid vara framslälll genom direklreduklion av de ur höganrikningssynpunkl unika svenska sligerna från Malmberget och Grängesberg. Tekniken all tillverka band ur pulver finns redan utvecklad i pilolskala. Skulle en sådan teknik lyckas blir den utomordentligt energisnål. En teknik av della slag lorde inle kunna bli aktuell att införa förrän inom tidigast 10 är.

Inom bearbetningsområdet bedrivs ett omfatiande utvecklingsarbete som syftar lill all få fram mera kompakta och billiga valsverksutruslningar. Sådant arbete bedrivs även i Sverige. Speciellt intressant är utvecklingen av smä valsverk för nedvalsning utan mellanvärmning av grova, slräng-gjutna ämnen lill klenare dimensioner.

Sammanfattningsvis kan konstateras att med hänsyn till den tidsrymd som del lar innan de helt nya tekniker som är på väg kan realiseras kommersiellt finns del ej nägon anledning all tveka om riktigheten i de strukturinvesteringar som nu är under genomförande inom SSAB. Vid nästa utvecklingsfas inom koncernen kan däremol en del av de ovan angivna processerna komma lill användning och därmed minska SSABs skalnackdelar samtidigt som konkurrensförmåga och lönsamhet kan höjas ytterligare.

5   Grunder för SSABs omstrukturering

Allinänl

I perspektivplanen från 1978, dvs. slrukturplanen SSAB 82 samt i treårs­budgeten Plan 81 har tidigare angivils de ätgärder rörande marknad, inves­teringar och nedläggningar som år nödvändiga för att SSABs lönsamhet skall förbättras.

Som tidigare nämnts omprövas planerna årligen främst genom undersök­ning av om deras grundläggande förulsällningar har ändrats. Anpassning till nya förutsättningar blir då nödvändig. Nästa slora översyn av planen sker 1982.

Perspeklivplanen för 1980-1987 grundas på de allmänna förändringar som skell i förutsättningarna sedan de lidigare planerna gjordes upp, men bygger även på förnyade ulredningar om marknad och teknik. Bl.a. har SSAB genomfört en konkurrensanalys, dvs. en jämförelse mellan SSAB och effektiva europeiska konkurrenter. En teknisk-ekonomisk granskning av slrukturplanens åtgärder har gjorts av japanska konsulter från Nippon

Prop. 1980/81:67

46

Steel. Dessutom har en särskild utredning om marknadsförutsättningar m. m. för ett nytt mediumvalsverk i Luleå genomförts.

Utredningarna visar att strukturplanen SSAB 82 i allt väsentligt skall ligga fast. Vissa modifieringar mäste dock göras ifråga om några produkt­områden och projekt, i första hand när del gäller profiler, grovplål, koks­verk och gruvor. Detla kommenteras i de följande avsnitten.

Förändringar gentemot SSAB 82

Marknadsprognoserna gentemol SSAB 82 har nedjusterats något i för­hällande lill lidigare. Fortfarande är prognoserna osäkra och bör betraktas med försiktighet. Del är väsentligt all marknadsulsiklerna bedöms så realistiskt som möjligt, eftersom felbedömningar ger upphov lill svåra revideringar av tidigare planer.

Nedjusleringen beror främst på att hittillsvarande prognoser inte kunnal infrias. Sedan SSAB 82 presenterades har SSAB ökat sitl ägarengagemang i grossistledet genom förvärv av 50% i Ahlsell Slålgrossislen och 100% i Tibnor. SSABs marknadsstrategi har dock inte ändrats genom dessa för­värv. För egentillverkade produkler skall höga lönsamma marknadsande­lar eftersträvas i Sverige och övriga Norden. Export på lönsamma villkor bör även upprätthållas inom vissa produktområden. Grossistföretagens roll är i likhet med lidigare att försörja svensk marknad med ett brett slålsorliment som pä bästa sätt tillgodoser kundkraven, vare sig stålet tillverkas av SSAB eller andra svenska eller utländska producenter. Enga­gemanget i grossistledet innebär dock för SSABs produktdivisioner ell närmande lill det slulliga förbrukarledel. och genom samarbele mellan SSABs produklionsled och grossislerna bör SSAB få bättre möjligheter att uppfylla kundernas krav på kvalitet och leveranssäkerhel. En anpassning av SSABs produktsortiment till kundkraven och till mer rationella produk­tionsförhållanden blir ocksä möjlig.

Resultatutvecklingen hillills och i övrigl ändrade förutsättningar har legal lill grund för ell beslul om resurskoncentration till områdena metal­lurgi och band och tunnplåt. Mer genomgripande satsningar på övriga områden bör anslå tills SSAB har uppnätt en acceptabel resultainivå. Genom satsning på de tvä nämnda områdena kan den största resullatför­bällringen uppnäs.

I ståltillverkningen svarar del metallurgiska ledet för ca 70% av tillverk­ningskostnaderna. Hela verksamheten är därför beroende av alt delta led är effeklivl. Inom SSAB är f. n. en slor del av lolalföriuslerna hänförliga till metallurgin. Dessa förluster orsakas i sin helhet av ogynnsam anlägg­ningsstruktur och brister i materialflödet. Ett snabbi genomförande av slrukturplanens åtgärder är därför av yttersta vikt. När det gäller koslna­derna för råvaror och energi har SSAB minst lika god position som europe­iska konkurrenter. Förutsättningarna att nä avsevärda förbättringar på den avgörande metallurgiska sektorn är däiför oförändrat goda vid ett fullföl-

Prop. 1980/81:67

47

jande av slrukturplanen. Det mäste understrykas all SSABs metallurgiska kapacitet även efter nedläggningen av Domnarvels malmmetallurgi över­stiger valsningskapacileien. Lönsamhet inom metallurgin förulsätler där­för en fortsatt extern försäljning av slålämnen.

Satsningarna pä band och tunnplåt motiveras av alt det endasl på delta område är möjligl för SSAB att väsentligt öka avsättningen på närmarkna­den. Kapaciteten understiger f.n. den svenska förbrukningen. I övriga valsningsled finns svensk kapacitet som överstiger förbrukningen och all expansion kräver exportökningar. Sådana är vanskliga bäde av lönsam­hets- och marknadsskäl.

Ett undanlag är valstråd, där svensk import varil stor. SSAB har också expanderat inom detta produktområde.

Utredningarna ger vid handen all slrukturplanens lösningar beträffande profiler och grovplål inle är hell lillfredsslällande. Tills vidare bör nuva­rande anläggningar brukas med små investeringar. Innan beslut om större satsningar kan fattas måste verksamhetens förutsättningar och inriktning klariäggas bättre.

SSAB har av riksdagen beviljats medel enl. prop. 1978/79: 126 för tidi­gareläggningar av vissa investeringar m. m. baseral på generaldirektör Bertil Rehnbergs förslag från 1978-12-12. Förnyade utredningar har dock givit vid handen att vissa där angivna projekl ej bör realiseras.

Ell sådant projekl är sinlerband i Oxelösund, som är kopplat lill utveck­lingen inom SSABs gruvor och metallurgin i Oxelösund. Projeklen Tu­beexpress i Luleå och datacentral i Grängesberg har visat sig vara ekono­miskt orealistiska. Dessa frågor behandlas ytteriigare i de följande avsnit­ten om divisioner och dotterbolag.

Vid behandlingen av proposilion 1978/79: 126 beslutade riksdagen all SSAB skulle få möjlighet att senarelägga nedläggningen av den malmbase­rade metallurgin i Borlänge lill 1983. Nägra medel härför anvisades inle. SSABs styrelse har funnit att en snabb omstrukturering av metallurgin är så central för SSABs hela verksamhei all möjlighelen lill senareläggning av avvecklingen inte kan utnyttjas.

Beslutade åtgärder för resulialförbältring 1980

SSABs resultatutveckling och finansiella läge för 1980-1982 enligl en första bedömning i oktober 1979 visade, all en kraftig resultatförbättring krävdes för all SSAB under perioden skulle klara sig finansiellt och likvidi-telsmässigt. Eft ålgärdsprogram beslutades därför av SSABs styrelse 1979. Den viktigaste delen i detta var avveckling av Domnarvels malmmeiallurgi per 1981-03-01 saml övergäng till 100% slränggjulning i Luleå och Oxelö­sund. Befintliga gölvalsverk avvecklas.

Personalavgängen inom SSAB har inte skett i förväntad omfattning och av lönsamhetsskäl måsle ralionaliseringslaklen ökas. Allmän rationalise­ring inom hela företaget pågår.

Prop. 1980/81:67

48

Beslut har vidare fattals om alt minska SSABs kapitalbindning i lager för all minska den finansiella bördan.

Genom avyllring eller i samverkan med andra förelag har SSAB sökt lösningar på problemen i vissa mindre SSAB-enheter, dvs. Ljusne Kätting, Flexiform och Mineralprocesser.

I det följande kommenteras marknadsutvecklingen samt redovisas pro­gram för strukturarbetet i divisioner och dotterbolag.

6   Marknaden

Utvecklingen av den svenska stålmarknaden karakteriseras av en kraf­tigt minskad eflertrågan under 1970-talets andra hälft. Denna samman­hänger främst med varvskrisen men också med del allmänna konjunkluriä-gel under åren 1976-78. Del kan vidare konstateras att imporlandelen ökat på bekostnad av svenskt material. På den svenska marknaden upp­gick SSABs andel lill 34% 1979.

Till en viss del sammanhänger den ökade imporlandelen med att kapaci­teten i Sverige saknas eller är otillräcklig för vissa produkter, t.ex. band och tunnplåt, saml valstråd. I övrigl synes de svenska verken haft svårig­heter alt hävda sin position på den svenska marknaden. En slor del av produkterna har istället exporterats.

Grossislerna har traditionellt en myckel stark ställning pä den svenska handelsslälsmarknaden. Av tillförseln sker ca 45% genom förmedling av grossister eller frän deras lager. Övriga 55% försäljs och levereras direki frän svensk eller utländsk tillverkare till kund. Även om imporlandelen ökal de senasle åren har grossisternas totala marknadsandel förhållit sig konstant.

I slrukturplanen framhölls alt ell framgångsrikt genomförande av SSABs omvandling förutsätter ell nära samarbele med grossislerna. Som ett led i denna utveckling bildade SSAB tillsammans med Ahlsell AB i slutet av 1978 ett gemensamt bolag, SSAB Ahlsell Slålgrossislen, i vilkel parterna äger 50% vardera. Under 1979 förvärvade SSAB vidare samtliga aktier i Tibnor AB. Tibnor AB är den största slålgrossislen på den svenska marknaden med ell myckel brett sortiment. Med dessa båda åtgärder bedöms SSAB ha erhållit den kapacitet som erfordras i distributionsledet. Del är SSABs avsikt att de tvä slålgrossislförelagen även i fortsättningen skall drivas som självständiga bolag.

De marknadsbedömningar som genomfördes då SSABs slrukturplan utarbetades låg relativt nära men någol under den s.k. handelsslålutred-ningens noll-alternativ. För fartygsmaterial och armeringsslålprodukler bedömdes dock marknadspotentialen vara väsentligt lägre än i handelsslål-ulredningen. Sedan slrukturplanens marknadsplaner upprättades har drygt två år förflutit. Under denna tid har en viss återhämtning av slålkonsum-

Prop. 1980/81:67

49

tionen ägt rum, men fortfarande ligger den totala efterfrågan under de värden som dä förutsägs. I den nuvarande bedömningen av marknadspo­tentialen har hänsyn tagits lill delta.

För flertalet produkler räknas nu med lägre marknadsvolymer än vad som förutsågs i SSAB 82. Omräknat till råslälsbehov för den interna ämnesförsörjningen innebär delta för 1982 ett behov av 2500 klon jämfört med 2700 kton i SSAB 82, dvs en minskning med ca 7%.

7   Divisioner och dotterbolag

Gruvor

Inom division Gruvor har de strukturförändringar som angavs i slruktur­planen från 1978 nu i stort sett genomförts. Gruvorna i Blölberget och Håksberg har lagts ned. Rättviks kalkverk såldes under 1979. Belydande personalreduceringar och omplaceringar har genomförts.

Efler dessa förändringar omfattar SSABs gruvdivision anläggningarna i Grängesberg, Strässa och Dannemora. Den sammanlagda produktionen pä 2800 klon avsätts med 45% lill Oxelösund, 10% lill svensk specialslålin-dustri och med 45 % på export.

De högre fraktpriserna har långsiktigt förbättrat konkurrenslägel på europeisk marknad för de svenska gruvorna. Även de mellansvenska gruvorna är nu, trots höga brylningskoslnader, konkurrenskraftiga på när­marknaden.

Exportförsäljningen är emellertid fortfarande olönsam. Ett långsiktigt problem är avsättningen av fosforrik malm, som framöver kommer alt fä minskad marknad i Europa.

Det största problemel för SSABs gruvor idag är den låga produktivite­ten.

Överlevnaden för gruvorna är helt beroende av möjligheterna till ratio­naliseringar, dvs bättre utnyttjande av gjorda investeringar i gruvor, verk och transporter.

Dannemoragruvan har ett gynnsamt läge vid Östersjön och har därmed förutsättningaratt fortleva som exportgruva. Även malmsammansättning­en är gynnsam för delta ändamål. Ca 50% av produktionen kan avsättas lill svenska järnverk. Brytningskostnaderna är emellertid höga bl.a. p.g.a. gruvans geologi med många små malmkroppar. För att gruvan skall fort­leva krävs väsentliga produktivitetsökningar och på sikt investeringar för en rationell underjordsbrylning.

Grängesbergsgruvan är den största gruvan i Mellansverige. Nya under­sökningar om malmreserven har givit positiva resultat. Produktiviteten i Grängesgruvan är emellertid fortfarande mycket låg trots att förbättringar skell under senare år. Väsentliga förbättringar erfordras för alt nå rimlig lönsamhet. För detta krävs bl. a. övergång lill en annan brylningsmelod. 

4    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

50

Huvudparten av produktionen används som sinlerslig. Genom sin fin-kornighel är sligen mindre lämpad för detla ändamål. En betydande extern avsättning behövs också om gruvans produktion skall kunna upprätthållas vid en acceptabel nivå. Sligens sinteregenskaper måsle förbättras för all möjliggöra lönsam avsättning.

En framlidsprodukl för Grängesberg kan vara granulerad högänrikad slig. Fullskaleförsök med denna produkl planeras genomföras i Oxelösund saml i vissa utländska verk. Den framlida inriktningen för Grängesberg är lill stor del beroende av om dessa försök lyckas. Utvärdering av dessa försök planeras under 1981. Skulle försöken inle lyckas får beslul fattas om andra åtgärder.

Slråssas gruva avsätter huvuddelen av produktionen till svensk special­stålindustri. Malmreserverna i Strässa beräknas räcka lill längst 1990 med nuvarande brytningstakt. Gruvbrytningen i Strässa är hell beroende av leveranser till specialstålindustrin. Om detta behov minskar måste inrikt­ningen för Strässa omprövas. En möjlighel är då all minska brytningen underjord, men alt utnyttja anriknings- och kulsinterverk för Gränges­bergsslig.

Undersökningar pågår f. n. över omfatlningen av den sulfidmalmsmine-ralisering i Håkansboda, som ligger i anslutning lill Slråssagruvan. Huruvi­da denna fyndighet är brytvärd kan ej avgöras förrän tidigast under 1981. då undersökningsarbetena beräknas vara avslutade.

I samband med den s. k. Rehnbergsulredningen rekommenderades byg­gandet av ett parallellsinterband i Oxelösund för att möjliggöra ökad an­vändning av Grängesbergsslig. Härvid förutsågs bl.a. uibyggnad av rå­järnsproduklionen i Oxelösund. Då en sådan produktionsökning ej längre bedöms erforderlig, finns ej längre tillräcklig behov av nytt sinlerband. Ell annai skäl lill alt ell sinlerband ej kan rekommenderas är att del skulle omöjliggöra en framtida tillverkning av kulsinler i Strässa för leverans lill Oxelösund.

En rad konkreta projekl för rationalisering av driften saml för bällre orientering mot marknaden pågår inom gruvdivisionen. Vid sidan av dessa projekt följs ulvecklingen kontinueriigt inom omräden som kan bli fram­tidsprojekt för gruvorna, t. ex. järnsvamp, järnpulver, pellets för direktre­duktion, smältreduktion m. m.

Koksverk

Divisionen har anläggningar i Oxelösund och Luleå. Oxelösundsverkel togs i bruk på 1950-lalel och har en årskapacitet pä ca 400 klon lorr avslybbad masugnskoks. Luleäverkel logs i drift 1975. Molsvarande ärs-kapacilel uppgår lill ca 680 kton.

Råmaterial dvs. kol inköpes f.n. från en del öststater samt USA och Kanada. Kol finns all tillgå frän ett flertal andra länder vid sidan av de ovan nämnda. Kol är inle nägon bristvara.

Prop. 1980/81:67

51

Divisionen skall i första hand tillverka masugnskoks för internt bruk saml därefter avsätta resterande kvantiteter och biprodukter på mesl lön­samma sätt. Del interna behovet uppgår f.n. till ca 1100 klon/är. Delta behov förväntas bli bestående under 1980-lalel enligl nu föreliggande planer.

Divisionens framtida problem ligger i all Oxelösundsverkets anläggning­ar har en återstående livslängd av endast 6-8 år. Flera olika allernaliv för alt trygga koncernens framtida koksförsörjning diskuteras f.n., däribland ombyggnad i Oxelösund eller tillbyggnad i Luleå liksom även en kombina­tion av dessa åtgärder.

För bedömning av vilket alternativ som bör väljas måste närmare utred­ningar genomföras. Det bör påpekas att en bedömning av SSABs bästa långsiktiga allernaliv i koksfrågan kompliceras av hur utvecklingen av de tidigare nämnda direktreduktionsprocessernas resp. alternativa metoder för framställning av koks kommer att bli. Dock måste SSAB falla beslul i koksverksfrägan innan vare sig smällreduklionsprocesserna eller ny koksningsteknik är färdigutvecklade. Från de fackliga organisationerna understryks all koksförsörjningsfrågan bör prövas 1981. vilkel bl.a. skulle innebära en prövning av koksverksinvestering i Oxelösund.

Vid sidan av ovanslående strukturella investeringar föreligger under de närmaste åren behov av belydande miljöinvesteringar.

Metallurgi

Omstruktureringen enligt SSAB 82 innebär all den malmbaserade metal­lurgin koncentreras till Luleå och Oxelösund och den skrotbaserade lill Domnarvet. 1 enlighet härmed lades tillverkningen av elektrostål ned i Luleå vid årsskiftet 1978/79 och samlidigl avslälldes sinlringsverkel i Lu­leå. I Domnarvet upphörde tillverkningen av stål i OBM-konverlern i slutet av 1978. Nedtrappningen av driften i Domnarvels masugnar och kaldoverk har påbörjats och kommer att vara helt avslutad den 1 mars 1981. Nedläggningen sker något lidigare än vad som förut ansågs vara möjligl.

Den ena slrånggjulningsmaskinen i Oxelösund byggdes om under 1979 sä alt den vid sidan av grovplälämnen kan tillverka bandämnen för Domn­arvet. I Luleå pågår arbetena med den nya slabsmaskinen som beräknas kunna las i bruk i slutet av 1980. Under 1978-79 påbörjades leveranser av slabs från Oxelösund till Domnarvet, saml fyrkanlämnen frän Luleå till Domnarvet, med gott resullal. I Domnarvet pågår arbetet med modernise­ringen av Ijusbågsugnarna.

Vid sidan av slrukturplanen har beslut vidare fattats om all bygga om även den andra stränggjutningsmaskinen i Oxelösund. Härigenom kan götverkel i Oxelösund läggas ned 1981. Eftersom gölverken i Domnarvet och Luleå enligt lidigare beslul kommer att läggas ned kommer från våren

Prop. 1980/81:67

52

1981 all slålämnesproduktion inom SSAB all slränggjutas. Ur kostnads­synpunkt är detta av stor betydelse.

Enligt de kostnadsanalyser som SSAB har kunnal göra synes SSAB jämfört med kontinentala stålverk redan idag ha förhållandevis låga till­verkningskostnader exkl. kapital för LD-räsläl i flytande form. Delta trots skalnackdelar i masugnar och LD-verk. Orsaken till delta är att SSAB kan tillgodoräkna sig fördelarna av att ligga nära malmtillgångarna. Detla mot­verkas i Luleås fall av merkostnaden för frakter av ämnen och färdigpro­dukler lill marknaden.

Omstruktureringen kan ej eliminera skalnackdelarna men kapacitelsut-nyiljandet kommer däremol att bli väsentligt högre.

Ämneskoslnaderna är idag höga. Delta orsakas av en stor andel göt-giutna ämnen saml ett brett sortiment av stränggjutna ämnen. Slruktur­planen innebär att götgjutna ämnen ersätts med stränggjutna ämnen samti­digt som sorlimenlel begränsas. Därjämle genomförs åtgärder för bällre drifisstabilitet och högre utbyten. Ett framgångsrikt genomförande av strukturplanen och åtgärdsprogrammel bedöms komma all ge SSAB äm-neskoslnader som är likvärdiga med de bäsla kontinentala verken.

När det gäller den skrotbaserade ståltillverkningen kommer anläggning­arna i Domnarvet all vara bland de mesl moderna i Europa. Den tekniska konkurrenskraften blir därför hög efter omstruktureringen. Den ekonomis­ka konkurrenskraften blir hell beroende på priset av skrot och elenergi. Skulle SSAB påtvingas en konstlad fördelning av del inhemska skrotet äventyras emellertid den fortsalla driften.

De åtgärder som vidtas vid omstruktureringen betyder all räslålskapaci-leten minskar från 4,0 Mton/är 1977 till 3.1 Mton/år efter år 1981. Dessa kapacitetstal torde kunna höjas väsentligt utan investeringar genom ökad effektivitet och årskonlinuerlig drift. En ökning på upp emot 400 Klon/år lorde vara möjlig alt uppnå under gynnsamma förhållanden.

Det beslul som nu tagits i de olika produktdivisionerna innebär, under förutsättning att resp. divisions marknadsmål kan uppnås, ett internt rå­slälsbehov av 2.3 Mlon 1981 och 2,7 Mlon 1984. En betydande råstålska-pacitel finns sälunda tillgänglig för exlernförsäljning under förulsätlning att avgjulningskapacilel finns.

För all kunna uppnå ett högt kapacitetsutnyttjande i de metallurgiska

enheterna år det därför angeläget att den fria kapacitet som finns tillgänglig

sedan det interna behovet läckts varaktigt avsattes lill exlerna kunder.

Den inslallerade slränggjulningskapaciteten uppgår f.n. lill 2000 Kton

slabs. 600 Kton biooms och 250 Kton billets och är sälunda lägre än den

inslallerade råstålskapacitelen. 3,1 Mlon. Eftersom billetskapacileten är

en trång sektion skall ätgärder eftersträvas som ökar det interna bloomsbe-

hovel på bekostnad av billelsbehovel. Ur marknadssynpunkl är billels

också intressantare eftersom del här finns en varaktig marknad. Med hänsyn till all del råder brist pä stränggjutningskapacilei i förhål-

Prop. 1980/81:67

53

lande lill råstälskapacitet är en investering i en ny billetsmaskin i Luleå av iniresse. En sådan investering bör endast komma till ständ om ett avlal om varaktig leverans av billets kan tecknas på en närmarknad. I della sam­manhang bör den snabba ulvecklingen av horisontella slränggjulningsma-skiner noga studeras.

Såvida nägon väsentlig ökning av stålbehovel inle sker l.ex. genom ökning av exlernförsäljning av ämnen finns del inle någol behov av ökad rästålskapacitel under 1980-talet. Investeringarna skall inriktas pä kost­nadssänkande och produklorienlerade åtgärder. En viklig fråga är all finna en lönsam avvägning mellan kraven på enhetlighet i ämnesproduktionen och kundernas önskemål om ell stort och flexibelt ämnesprogram.

Band och Tunnplåt

Divisionen marknadsför varm- och kallvalsad plåt i format och rullar. Produkterna avsätts främst lill byggnads- och verkstadsindustrin.

Marknadspotentialen för divisionens produkter ligger vad avser kallval­sad och metalliserad plåt något lägre än vad som förutsågs då SSAB 82 utarbetades. Marknadsutrymmet är emellertid så stort för dessa produkter att det ej bedöms återverka på den totala avsällningsvolymen för divi­sionen. Utvecklingen inom personbilsinduslrin utgör emellertid en slor osäkerhet, framförallt när del gäller avsättningen av divisionens kallval­sade produkler. Tolall bedöms divisionen uppnå en marknadsandel av närmare 50% pä den svenska marknaden 1982 jämfört med 35% 1979. Ekonomiska analyser pekar på alt den ökade avsättningen i första hand bör ske på den svenska marknaden.

I slrukturplanen beslöts om en koncentration av bandlillverkningen till Domnarvet och nedläggning av bandlillverkningen i planelvalsverkel i Luleå. Totalt förutsågs ett investeringsprogram omfattande närmare 2000 Mkr för divisionen som helhet.

Planetvalsverket har lagts ned och av investeringarna har hittills åtgär­der beslulals för ca 1 500 Mkr. I slrukturplanen angavs att klippsträckan i Luleå som hade låg kapacitet och begränsat dimensionsområde skulle kunna bibehållas. Detla har visat sig vara ej ekonomiskt försvarbart. Borisen från denna älgärd föreligger ej nägra avvikelser frän den inriktning som angavs i SSAB 82.

De beslutade åtgärderna innebär väsentliga sänkningar av driftskostna­derna, påtagliga kvalitetsförbättringar saml ökad kapacitet. Sedan dessa ätgärder avslulals 1982, beräknas SSABs kostnader vid leverans lill den svenska marknaden ligga pä samma nivä som för bäsla västeuropeiska verk när del gäller varmvalsade band. För kallvalsade och melalliserade band beräknas molsvarande kostnad komma all ligga någol under de västeuropeiska verkens.

Kapaciteten, som i bredbandverkel f. n. 725 Klon, ökas genom besluta­de åtgärder till ca 1 200 Kton. I varmbandsfärdigställningen där kapacite-

Prop. 1980/81:67

54

ten f. n. är 250 Klon näs genom fattade beslul den slulliga nivån 450 Klon. Kallvalsverkets kapacitet ökas frän 350 Klon till 650 Kton. Metalliserings-kapacilelen ökas från 200 Klon till 340 Klon.

Investeringsprogrammet omfattar en del nyulvecklade och intressanta processteg och maskinutrustningar. I bredbandverkel installerar SSAB som första verk i Europa en s.k. coil-box som förutom att det sänker investeringskostnaderna i bandverket ger kvalitativa fördelar på produk­terna. I kallvalsverkets landemverk installeras en tillkommande valsslol av en nyutvecklad konstruktion med sex valsar som möjliggör tillverkning av tunt material med goda toleranser. Vidare installeras en ny kontinuerlig glödgningslinje som utvecklats i Japan. Denna medger avsevärt sänkta genomloppslider jämfört med lidigare metoder. Den innebär vidare att kvaliteten på de kallvalsade produkterna kan höjas och att höghållfasta maleriallyper kan lillverkas l.ex. för bilinduslrin, som önskar viklsredu-ceringar. Vid ombyggnaden av den ena av melalliseringslinjerna kommer vidare en ny lyp av melallisk beläggning all kunna tillverkas. Plåten beläggs därvid med en legering av aluminium och zink, varvid ell korro­sionsskydd erhålls som är dubbelt så långvarigt som det hos traditionellt varmförzinkad plåt. Andra fördelar med denna beläggning är ökad värme­tålighet och värmereflektion. Tillverkningen sker på licens från Bethlehem Steel. Sammanfattningsvis innebär dessa nyheter intressanta konkurrens­fördelar för divisionen.

Ulöver vad som erhålls vid de nu beslutade investeringarna kan ytterli­gare kostnadssänkningar uppnås, bl. a. genom datorisering av kallvalsver­ket, förbättringar av lagersituationen för kallvalsat material och ökning av poslslorlekar genom valsning av större bandrullar. Genom dessa åtgärder får kallvalsverket dessutom en kapacitet på ca 900 Kton per år. Investe­ringskostnaderna för nämnda åtgärder kan uppskattas lill ca 125 Mkr. Beslut om investeringarna bör avvaktas tills ertarenhet vunnits av nu pågående investeringar.

Slrukturplanen förutsäg vidare en framlida kapacitelsnivä på 2000 Klon varmvalsade band och en ökning av melalliseringskapacitelen frän 340 lill 450 Klon. Invesleringsbeloppen för dessa åtgärder uppgår till ca 320 Mkr. Dessa ulbyggnadssleg som även erfordrar investeringar inom del metallur­giska området torde inte aktualiseras förrän under senare delen av 80-talet. F. n. finns del inte marknadsulrymme för dessa steg.

Grovplål

Strukturomvandlingen av Sveriges grovplållillverkning genomfördes omedelbart före SSABs bildande genom nedläggning av Domnarvels och Degerfors grovplållillverkning. SSAB är Sveriges enda tillverkare av s.k. kvartovalsad grovplål.

En belydande överkapacitet råder i Europa och specielll i Norden till följd av varvsindustrins kraftiga nedgång under andra hälften av 70-talet.

Prop. 1980/81:67

55

Trols att ett antal kvarlovalsverk förväntas bli nedlagda under 80-lalel bedöms överkapaciteten bli beslående för lång lid framöver. I samma riktning verkar del förhållandet att grovplål i klenare dimensioner i ökad omfattning ocksä tillverkas i moderna bredbandverk.

Jämfört med SSAB 82 bedöms nu marknaden för fartygsplät ligga någol lägre än vad som då antogs medan induslriplålmarknaden bedöms vara av samma storleksordning. Av divisionens tillverkning väntas 50% av tonna­get kunna avsällas i Sverige och övriga Norden, drygt 40% pä EG och reslen i den övriga världen. Exporten koncentreras lill speciella kvaliteter där en viss tillväxt av marknaden finns. I Sverige räknar divisionen med all uppnå 65% av marknaden för induslri och fartygsplåt.

Investeringsprogrammet i SSAB 82 inriktades på att höja andelen kvali-telstål och förbättra produklionsflödet. Kvar står emellertid att kvarlovals-verket är vekt och alt en väsentlig ombyggnad kan bli nödvändig på sikl. Avsättningsmöjligheterna på marknaden är emellertid sådana all en inves­tering i nylt kvartovalsverk f.n. ej kan anses motiverad. Kvalitetsmässigt utvecklas divisionen mol allt högre andel vårmebehandlad plåt. Ell framli­da hot ulgör utvecklingen av s. k. kontrollerad valsning och direklhårdning efter valsningen, där tillverkare med kraftiga valsverk fär väsentliga kon­kurrensfördelar.

Hittills har investeringar beviljats för 49 Mkr, vilka framför allt inriktats på att förbättra materialflödet i valsverket. För den allmänna upprustning­en bedöms ylleriigare ca 55 Mkr angelägna under perioden t.o.m. 1982. Dessa investeringar skall tillsammans med redan tagna beslul öka driftsä­kerheten och utbytet samt minska sekundaandelen. Vidare syftar de lill energibesparingar. Seghärdningskapacileten höjs dessutom.

För all grovplätverket på läng sikt skall bli konkurrenskraftigt krävs enligt vad som tidigare framhölls omfattande investeringar bl.a. i ell nytt kvarlovalsverk. Dessa blir med nödvändighet starkt kapaciletshöjande och kan med nuvarande bedömning av marknadsulsiklerna ej motiveras. Ny prövning av inriktningen görs i nästkommande perspektivplan.

Specialprodukter

Divisionens marknadsprogram omfattar huvudsakligen armeringsstål, valstråd samt järnvägsräls. Hittills har armeringsstålsmarknaden utveck­lats på del sätt som antogs i slrukturplanen, SSAB 82. Valstrådmarknaden bedöms däremol bli någol lägre än tidigare antogs. Trols della bör det vara möjligt all avsätta samma stålmängd som lidigare angivits. I slruktur­planen förutsattes en viss export utanför Norden av rälsprodukter. Med hänsyn till pris- och kostnadsutvecklingen har dock en koncentration av marknadsföringen till Sverige och Norge bedömts vara mera lönsam och inriktningen har därför varil att begränsa produktionsnivån i rälsverket till vad som svarar mol dessa marknaders behov.

Huvuddelen av de investeringar som angavs i slrukturplanen har nu

Prop. 1980/81:67

56

genomförts. Dessa koncentrerades så gott som helt lill finvalsverkel i Domnarvet och innebär att verket på sikt endast kommer alt tillverka valstråd och armeringsstål.

Finvalsverkel har försetts med moderna trådblock varigenom vals-irådskvalitelen har kunnat höjas samtidigt som produktiviteten förbättrats. Valslrädsinvesieringen har ocksä medfört fördubblade ringvikler men ännu återstår visst utvecklingsarbete innan tekniken alt svetsa samman ringarna lill ringvikter upp lill 2000 kg är färdigulvecklad. Invesleringen har dessulom inneburit kvalitets- och produkliviielsfördelar vid valsning av klent armeringsstål. All tillverkning av armeringsstål inom koncernen har nu koncentrerats lill Domnarvels finvalsverk.

Inom valstrådområdet finns inlressania utvecklingsmöjligheter på den nordiska marknaden framförallt inom ett område strax under den högkol-halliga s. k. kvalitelslräden saml inom det extreml lägkolhalliga slålområ­det. Ulvecklingsmöjligheterna inom valstrådområdet är starkt beroende av SSABs förmåga all med hjälp av slränggjulning ta fram erforderliga äm-neskvalileler. Della arbete bedrivs därför med hög prioritet inom koncer­nen.

Ambitionen all i en senare etapp engagera divisionen i manufakture-ringsledel för träd kvarstår. Dock lorde della steg ej bli aktuellt förrän lidigasl 1982.

Inom armeringsslålsområdel uppgår SSABs marknadsandel av svenskt armeringsstål numera till 41 %. Nägra förändringar av denna förväntas ej. Utvecklingen går dock för divisionens del i allt slörre utsträckning mot ökad manufaklurering vilket är ett sätt att minska importtryckei. Som ett led i denna strävan har en manufaklureringsverkslad i Västerås förvärvals. En del intressanta utvecklingar inom området stälarmering av betong med tråd eller stålfiber följs uppmärksamt från divisionen. Utvecklingen av dessa områden kan få återverkningar pä själva ståltillverkningen.

Tillverkningen i rälsverket har nu i enlighet med SSAB 82 koncentrerats lill enbart banmaterial. All annan profilvalsning har överförts till Luleå. Kapaciteten har begränsats lill ca 65 Klon per år av de marknadsskäl som lidigare anfördes. Ell långlidsavtal med SJ och Norska Statsbanor (NSB) täcker perioden 1980-83. Enligl SSAB 82 förutsågs en överflyttning av rälstillverkningen till Luleå. De lokaler som på sä vis frislålles i Domnarvet behövs för expansionen inom Band och Tunnplåt från och med år 1985 enligt nuvarande planer.

Profiler

Divisionen tillverkar och marknadsför ett brett sortiment av balk- och slångstål för byggnads-, verkstads- och varvsindustrin. Tillverkning sker i resp. grov-, universal- och finvalsverket i Luleå samt i mediumvalsverket i Domnarvet.

Marknaden för divisionens produkter har minskal myckel kraftigt från

Prop. 1980/81:67

57

topplägel 1974 lill vad som torde vara en miniminivå 1978. Från denna nivå kan en viss uppgång noteras. Den långsiktiga bedömning av marknaden som görs idag ligger dock något lägre än vad som antogs i SSAB 82. Della innebär alt de totala leveranserna från divisionen i denna plan är något lägre än vad som tidigare antogs.

För produkler lill byggnads- och verkstadsindustrin är Norden huvud­marknad. En ökad koncentration till denna marknad är här önskvärd. För varvsindustrin ulgör hela Europa divisionens marknad. Divisionen har här en ledande ställning inom grövre profilområdet med en marknadsandel på drygt 30%.

Divisionens valsverk är gamla. Åldern varierar mellan 15-30 år. Den tekniska konditionen är också i flera fall bristfällig. Omvandlingskoslna-derna är därför höga, i en del fall dubbelt så höga som i moderna verk. Verkens utformning och det nuvarande produktprogrammel kräver vidare ett brett ämnesregister, vilkel är till nackdel vid ståltillverkningen och därmed för koncernens lotalekonomi.

Slrukturplanens behandling av profildivisionen var preliminär i avvak­tan pä ulredningen om strukturen för den svenska profiltillverkningen. Bl.a. aviserades upprustning av grovvalsverk och universalverk i Luleå. Vidare angavs att ett nytt mediumvalsverk i Luleå kan komma krävas. Överföring av nuvarande rälslillverkning i Domnarvet till Luleå förutsägs också.

Ytterligare utredningar om profiltillverkningen har genomförts under 1979. Marknadsförutsättningar för ett nylt mediumvalsverk har utretts. Ell modernt nytt valsverk för balk och profiler har 400000 ton som lägsta tekniska och ekonomiska kapacitet. Ulredningen konstaterar all avsätt­ning av denna produktion är möjlig endast om 70% av produktionen kan exporteras. Export av en så stor kvantitet skulle inkräkta pä export-utrymmet för nuvarande svenska verk. såväl inom som utom SSAB. Fortsatt produktion i samtliga nuvarande verk inom profildivisonen blir i detla läge tveksam. Konkurrensen med övriga svenska och nordiska verk skärps åven.

Trols att ett nytt valsverk får betydligt lägre drifiskoslnader än de nuvarande SSAB-verken har utredningen bedömt att dess lönsamhet inte blir tillräcklig för att invesleringen, mer än 1 000 Mkr. kan återbetalas. Ell överskott som täcker kapitalkostnaderna skulle kräva en prisökning på drygt 20% vid i övrigl oförändrad kostnadsnivå. Ulredningen har bedömt della vara orealistiskt med hänsyn lill den rådande överkapacilelen i Västeuropa och till att marknaden för produkterna saknar tillväxt.

SSAB kan i dagslägel med hänsyn lill nämnda förhållanden inle genom­föra en investering i ett nytt mediumvalsverk. Å andra sidan är del nödvän­digt all finna vågar att uppnå lillfredsslällande lönsamhet för SSABs profil­tillverkning.

För SSAB synes den mest rationella lösningen vara en genomgripande

Prop. 1980/81:67

58

ombyggnad av Luleås finvalsverk. Investeringen beräknas till ca 250 Mkr. Produktsortimentet i verket kommer alt ligga inom det klenare medium-verksområdet, dvs. som hitlills i konkurrens med övriga svenska profil-och slångvalsverk. F.n. ryms inte en investering av denna storlek inom SSABs finansiella ramar; ulvecklingen inom branschen i övrigl kan inte heller klart överblickas i nuläget.

Tills vidare kan finvalsverket i Luleå drivas vidare med smärre förbätt­ringar.

De fackliga organisationerna har framfört all en prövning av den framli­da valsverksinriklningen måsle göras 1981. Enligl slrukturplanen skall på sikl mediumverket i Domnarvet läggas ned. MBL-förhandling pågår. De fackliga organisationerna har härvid påtalat, att vid en nedläggning särskild hänsyn mäste las dels till överlalighetsförhällandena i Domnarvet i övrigl dels lill det förhållandet all en för tidig nedläggning skulle medföra all SSAB tappade marknadsandelar därför att delar av produktionen dä inle kan överföras till Luleå.

Grovvalsverkel i Luleå bedöms med vissa investeringar av storleksord­ningen 30 Mkr bl.a. i nya slrömriklare och ny valsslol kunna konkurrera på den nordiska marknaden. Verkel bedöms kunna fortleva in på 1990-lalel. För den lidigare diskuterade överföringen av rälslillverkningen lill Luleås grovvalsverk efler 1983 krävs bla ett speciellt adjustage för att klara hanteringen av 40 m rälslängder. Kostnaden härför uppskattas till ca 25 Mkr. Sannolikt blir då även vissa andra produklionsbefrämjande inves­teringar motiverade. Rälstillverkningen skall enligl SSABs planer föras över till Luleå. De ekonomiska möjligheterna att genomföra denna över­föring är avhängiga av ell långsiktigt avlal med SJ och NSB. Koncernled­ningen avser all la upp förhandlingar med dessa kunder under hösten 1980. Beslul kan därefter fattas.

Undersökningar pågår om möjlighelerna att föriägga rälsproduklionen lill universalvalsverket i Luleå. Beslul har fattats om investering i ett nytt förpar om 155 Mkr i Luleås universal verk. Investeringen pågår. Härige­nom sänks koslnaderna i del metallurgiska ledet genom att stränggjutna ämnen kan användas och götvalsverkel läggas ned. Fortfarande ger dock ej verket som sådant ett positivt resultat. Principbeslut har vidare fattats orn en ny ugn till universalvalsverket pä 85 Mkr. Denna investering är angelägen för den fortsalla driften av verkel.

Emellertid kommer universalverkel inle all kunna generera tillräckliga överskott för att investeringen skall kunna återbetalas. En förutsättning för investeringen i ny ugn är alltså alt investeringskapiialet kan erhållas ränle-och amorteringsfritt.

Dobel AB/Plannja AB

De båda helägda dotterbolagen Dobel och Plannja förädlar kallvalsad plåt genom bl.a. plaslbeläggning och manufaklurering. De tvä förelagen

Prop. 1980/81:67

59

har väl utbyggda marknadsorganisationer och utgör därför viktiga kanaler lill marknaden för SSABs kallvalsade plåtprogram.

Dobel och Plannja skall åven i fortsättningen agera som tvä skilda förelag på hemmamarknaden. Motiven härtill är alt det pä den svenska marknaden f. n. finns fyra större företag; Plannja, Dobel, Gavleverken och Ahlsell Profil saml en rad mindre svenska och utländska profilerare. En förändring av strukturen genom samgående mellan Plannja och Dobel, skulle medföra risker för föriorade marknadsandelar för SSAB som helhet.

Vinsterna av en samordning bedöms därför ej uppväga förlusten i mark­nad. Dessulom finns vissa fördelar med tvä konkurrerande organisationer genom den stimulans lill nytänkande och förnyelse som della medför.

Även om Dobel och Plannja bibehålls som två organisationer förutses all en viss specialisering successivt sker på olika marknadsområden. Redan existerar lill viss del en sädan genom alt exempelvis enbart Dobel bearbe­tar verkstadsindustrin. Vidare förutses att möjligheter till samarbele las lill vara bl. a. när del gäller export, samverkan i branschfrågor, forskning och utveckling i vad avser ytbeläggningsfrägor och kravspecifikationer på stål.

Dobel och Plannja har varit ledande när del gäller utvecklingen av den svenska byggplålmarknaden. Per capita är den svenska marknaden störst i Europa. Genom bra produkler och hög leveransservice har de lyckats uppnå stora marknadsandelar.

Marknadsutvecklingen för förelagens produkler har hillills följt de pro­gnoser som gjordes i strukturutredningen SSAB-82 och det finns f. n. ingen anledning alt ändra på desamma.

Planen för de båda organisationerna har som mäl att bibehålla den höga marknadsandelen på den svenska marknaden, men även all utvidga mark­naden genom viss substituering av andra material inom byggbranschen. På exportmarknaden planeras för viss expansion.

Dobel

Dobel AB vidareförädlar metalliserad tunnplåt genom ytbehandling, formning och manufaklureringsprocesser lill hel- och halvfabrikat för bygg- och verkstadsindustrin. Huvudparten av tillverkningen marknads­förs och distribueras av det egna bolagel. Distributionen lill plålslagerisek-lorn sker genom Plålluna AB. i vilkel Dobel har 40% av aktierna. Viss distribution av byggplåt sker genom S. Kämpe AB, som förvärvades i samband med Tibnoraffären.

Divisionen har anläggningar i Borlänge och Ronneby/Kallinge. På varde­ra orten finns en plastbeläggningslinje saml rullprofileringsanläggningar. I Ronneby finns dessulom en formallamineringslinje. Plastbeläggningslinjen i Ronneby har låg produktionskapacitet och använder en teknik som ger en kvalitativt sämre produkl än den i Borlänge. I Ronneby har produktionen av kvalitetsskäl successivt minskat och uppgår f. n. till en årslakt av 9 Kton. I Borlänge utnyttjas f. n. pä dispens 4-skiftskörning. För 1980 plane-

Prop. 1980/81:67

60

ras en produktion av 61 Klon. Linjen i Borlänge är 12 år gammal men använder sig av en modern process. Den har under de senaste åren varit i behov av re-investeringar och miljöåtgärder för all minska utsläppen lill luft och vallen. Redan beslutade investeringar avser all avhjälpa dessa brister.

En koncentration av plaslbeläggningen lill Boriänge ger lägre kostnader och slörre frihet i produktval. Kvalilelssitualionen är sådan all fortsatt drift i Ronneby enbart av del skälet är myckel tveksam. Platsbeläggnings-linjen i Ronneby skall därför avvecklas samtidigt som kapaciteten i Bor­länge höjs. Kvar efler avvecklingen av plastbeläggningslinjen i Ronneby blir endasl utrustning för manufaklurering. Linjerna utgör komplemenl till den utrustning som finns i Borlänge.

Utöver ovan anförda åtgärder erfordras mindre investeringar i manufak­turutrustning för nya produkter och rationalisering av tillverkningen.

Plannja

Plannja tillverkar olika typer av melalliserade och plaslbelagda plålpro-dukler för byggbranschen.

Plannjas tillverkning är förlagd till Luleå och lill mindre del i Överkalix. Process och maskinutrustning för plastbeläggning, profilering etc. är mo­dern och endast normala re-investeringar bedöms erforderliga inom den tidshorisont som nu diskuteras.

Inom Luleå år verksamheten spridd pä ell flertal olika lokaler, såväl inom som utom järnverket. För all säkerslälla Plannjas långsiktiga verk­samhet måsle denna koncentreras och rationaliseras till Luleå. Detta kan ske antingen genom alt en helt ny anläggning för lagring, tillverkning och distribution uppförs i Luleå, eller genom alt nuvarande tillverkningslokalcr inom Luleåverkens industriområde tillbyggs med lokaler och utrustning för lagring och distribution. Del senare alternativet innebär del lägsta kapitalbehovet och är därmed att föredra.

Investeringsbeloppet för della utgör 52 Mkr, därav torde ca 25 Mkr kunna erhållas som AMS-bidrag.

Slålmantifaktitr

SSABs manufaklurverksamhet syftar till att öka koncernens lönsamhet genom ökad förädling av slål. På sikl kan denna lyp av verksamhet också ge ökad sysselsättning eftersom vidareförädlingen är arbetsintensiv. Med hänsyn lill sysselsätlningssiluationen på de olika huvudorterna finns del därför anledning all slimulera expansion inom manufaklureringsledet.

Närheten lill SSABs huvudverksamhet ger fördelar ur transport- och lagringssynpunkl och möjligheter all upparbeta material. Del metallur­giska och malerialtekniska kunnandet inom koncernen är ocksä tillgångar av betydelse för verksamheten och underlällar ulvecklingen av speciella lillverkningslekniker. Presshärdningslekniken är ell sädanl exempel. Divi-

Prop. 1980/81:67

61

sion Stålmanufaktur utnyttjas ocksä för att vid sidan av konventionella handelsstäl föra ul till marknaden specialkvalileler. Exempel på detla ulgör borstålen och seghärdningsstålen. Användningen av dess slåltyper kan i en del fall kombineras med speciella lillverkningslekniker.

Huvudparten av divisionens produkler avsattes idag på den inhemska marknaden. En belydande ökning av exporten förväntas dock allteftersom andelen manufaktur av specialstål ökar.

Kallvalsade specialstål tillverkas i Luleå. Manufakturverkstäder för grovplål finns i Oxelösund. I Luleå finns verksläder för allmän stålbear­betning bl. a. svetsning av olika lyper av konslruklioner t. ex. skopor, balk saml linjer för tillverkning av väghyvelslål. I Borlänge är en manufaktur-verkstad för tunnplåt under uppbyggnad.

Beslul har fattats om betydande investeringar, närmare 50 Mkr, i maski­ner och lokaler på samtliga stålörter. Nägra slörre investeringar ulöver dessa blir ej aktuella förrän verksamheten efter nu pågående investeringar har kommil in i en stabil period som ger positiva resultat.

Prop. 1980/81:67

62

oo   OJ 0 -O

 re

1 i3

o c 9S «

_. O,

o

;f    "£

Q

 «

>

c     Ji

ra

00      :ra

00 

OIJ

:ra oc

c

i; c 00

_0  :«    c

a>

So'lif

c

.2 oa 00 u

(y

CL      :re >

O

till

edl um

:

i/i u Z 

I 

XI 

 I   E

> ,'

    =

00 5 5b

C

't3

l_ >

.E -C   ?3

(U

1> =

°s

C

%

3

O

t/3

i; - -

:

ra

Ö0;ra

a i- 1-

'B

c

J2 C

ora

'     IZ)     I/J

I a. o I -1

: := >

: re re

I o 00 . '3 c : re ;3

   O   o   3 1 Ii   O T3

00

/span> re

00

c

00.5 ire c

" fe 

Z >

I"

ra 

E.=

S   -

00 o   Q>

C    w   _>

c   >=

«

00-= -K 00 ,. o 

;:i c 2

z =1:

I S o I

5?.=

£

5 =

c

re =

£

E 2

|«

i-gSg

feJiS-i

2 1/1 Z >

ri   I  'C

3

53

E 

ire

lO 00

/span> re

00

00

c ire

L-1/1 

>

re

73 :

°°

c "

ooi?, 00.E > re ire c

OJ

t 1/1 u 5

D >

oo I/l        00

iS

 > h -

.5 !5 M 3

   00 -j

I   > -a

c 

I  -u 

ire

u

*-    1/5

i/l _o

z f:

5      I

l_

U              c/J

3

w

3

£

alsve Kok

C

ra

ora

Q.

re

>-,

E

/span> O

E

C

/span>

ora

u

ore

c         1-

00

'*-          00

iy5

i?

ra

>

>        c

>

ra

>

~

ra      -

ra

re

00          U

00

o

c  w -e

-o

c:

-a

E

pprustnii adjustag ilj

ö

inves

ra

c

00

5

00

re c

00

I-

tu

00

L.

3 =

Q. 1-

00

.o

'VI

u

:3 S

5

3

2

3

>

5

ra

ra

,  w ,

OJ

>

a

1  1

>

1

1

1

oo

00

c

ÖO

:ra

1>

o

>

Oi

z

3

O

CQ

   c

O

re 3

>

u 00 

re

c   3

oo c

c >.

'c

Si!

i

«

13 IU

z

oo

c

IS-d

c

V-

o   u3

j I   > i:

i

3 5

>   00 c

re c-

£

 2P c oi.

c 00 oo

c   

Ö

OitO 002 T3

u

C -O   U

4J

3 "Z

>

C/5Z

iA

I   I   I

c   3   003

oo- ire L.  re 3; i/span>

$E:

ä

c   1/1 - ."3

3     oa

I 'c I i:i

>

z

s

o

D

UJ

Q

z

O

J

UJ 

X

o

Prop. 1980/81:67

63

oo   IU os -O

  ra

2ä:

a.E

ra l:

00 D.

:ra 

ra 

.

ra

"O t;

> I-

.

  >,

c  w

E =

E-l

ra  ra

o2

X)

1-

>

ra

S t*-

å

s

-a c

oo c 

E 

1-

>

(/3

o  1-

re t-

ra

j: 

3

 >

>

L.   *.

E

lO .

ti-   3

I iz:    I

E

u

O

p

t

U

X

T3

u

O

u.

ty]

c       .zi

ffl        o c/) 

c   >    J

-

" 00.E.J2

O -E  S 

 *- c/1 re

      ire :o oa

12 i

zz

="3       : °

oi     fflC/5    1     3

3

av gri berget av gn sberg v pen

v

o

oo,S ooJg ra oo re c J2 3 °re 00 u u

T3

"3 02 c 

X 

c 

X) 

I/l 00-- O0-- :: 2 u

i2

"O    T3   t    1>  ire    qj

1)

u _2 i> _£  >  t  /span> Z eZ|iOO:5

O

1   S  1   S  1 =  1

2o

QO

1-O

2 >

o

Prop. 1980/81:67

64

8    Personalutveckling

Antalet anställda inom SSAB kommer som lidigare redovisats i slruktur­planen SSAB 82, att minska under perioden fram till och med 1987. Med­räknat personalminskningen hillills (ca 925) kommer antalet anställda all minska med netto ca 3400 personer under perioden 1978-87. Slruktur­planen angav en nellominskning med 1 550 personer enbart av struktur-skäl, lill vilket skulle komma ytterligare reduktioner från samordning och befintlig övertalighel.

Rationaliseringsmöjligheterna i befintliga anläggningar har nu granskats. Kompletterande studier har pekat på ett lägre personalbehov inom tidigare planer, bl.a. genom införande av rationellare metoder. Sä t.ex. ersätts gölgjulningen i Oxelösund med slränggjulning och satsvis glödning av band i Domnarvet med en kontinuerlig process. Överlåtelse av enheterna Ljusne Kätting AB, Dickson &margin-right:2.0pt;margin-bottom:0cm; margin-left:2.0pt;margin-bottom:.0001pt'> I propositionen om SSAB 1977/78:87 ingick en preliminär bedömning av personalutvecklingen. Personalminskningen uppskattades dä till ca 4000 personer. Den bedömningen gällde en femårsperiod. Enligt nu föreliggan­de perspektivplan kommer minskningen inle alt bli sä stor under den tiden. Volymen personalintensiva investeringar i manufaklureringsledet har ökal. Frånvaron har ökat och kräver därför att vi har fler anställda.

Den faktiska personalutvecklingen hittills visar en eftersläpning i förhäl­lande lill personalbehovet enligt tidigare planer. Den främsta anledningen härtill är att samordningsvinsterna varit svårare att la ut hell bl.a. genom relativi låg personalavgång. En sädan eftersläpning i personalminskningen medför alt vi har övertalig personal. Den personalpolitik SSAB f. n. tilläm­par avser att åstadkomma personalbalans under en utsträckt lidsperiod. Del är därför en given konsekvens alt vi får en eftersläpning av detla slag.

Antalet anställda inom SSAB, exkl. Tibnor, bedöms lill ca 14650 perso­ner i slutet av 1987. Ulvecklingen per huvudort, uttryckt i antal registrera­de anställda, bedöms bli enl. nedanstående tabell. Som jämförelse redovi­sas de bedömningar som gjordes i slrukturplanen. Del är viktigt att påpeka all i del senare fallet ingick enbart effeklerna av strukturförändringen. Rationaliseringseffekterna logs ej med.

Perspektivplan

1980

SSAB-82

31/12-79

31/12-87

1/1-78

31/12-87

Luleå

4 705

4 300

4 930

4 400

Boriänge

5 560

4 500

5610

5 100

Oxelösund

3 890

3 400

3 690

3 7.50

Ludvika

1080

750

1209

600

Övrigt

1900

1700

2623

1700

Summa

17 135

14650

18062

15 550

Prop. 1980/81:67

65

9   Forskning och utveckling

SSAB är internationellt sett ett litet handelsslålsförelag med begränsade möjligheter lill egen forskning och utveckling. Det är därför av vikt all det inom SSAB också finns resurser all följa den inlernalionella utvecklingen hos konkurrenter, institut och högskolor för alt därigenom kunna köpa och tillgodogöra sig erforderlig basforskning, ny processteknik, nya material etc. F. n. köpes också belydande mängder know-how men ocksä vissa tekniska licenser från utlandet.

Inom SSAB svarar resp. division för forskning och utveckling inom det egna området. För samordning av intern forskning saml styrning och bevakning av extern och koncernövergripande forskning finns dessulom en mindre central forsknings- och utvecklingsenhet. Inom denna enhet finns viss specialistkompetens. SSABs totala kostnader för forskning och utveckling inkl. patent och bibliotekskostnader saml avgifter till institut och föreningar ställda i relation lill omsättningen är i nivä med fiera av SSABs konkurrenter. Dessa har som regel dock en myckel slörre omsätt­ning vilket innebär all t. ex. de största japanska stålverken satsar belydan­de belopp pä forskning och utveckling.

Den egna forskningen inom SSAB är så gott som uteslutande av kortsik­tig karaktär. Den koncentreras huvudsakligen till material och produktut­veckling saml driflsforskning. Driflsforskningen omfaliar s.k. trouble-shooting och utveckling av befintliga processer där del främsta målel är att sänka kostnaderna och höja kvalitetsnivån. Den är huvudsakligen koncen­trerad till del metallurgiska området, eftersom den största potentialen för kostnadssänkning finns inom delta avsnitt.

Ulvecklingen av ny processteknik finansierad med egna tnedel bör en­dast ske där sådan ej kan köpas utifrån och där SSAB samtidigt kan vinna stora kostnadsfördelar eller kvalitetsförbättringar. Utvecklingsarbete av denna karaktär är lill sin natur ofta långsiktigt. SSABs resurser för sådant utvecklingsarbete är för smä. Istället följer SSAB den internationella ut­vecklingen pä detta område.

Exempel på kortsiktiga utvecklingsprojekt är åtgärder att sänka energi­kostnaderna framför allt för produktion av råjärn, rästäl och ämnen. Ett större energibesparingsprogram pågår inom SSAB.

Den största besparingspotentialen ligger i en säkning av bränsleåigängen i masugnarna. Att successivt ersätta olja och koks i masugnarna med injektion av kolpulver är ett annat sätt att sänka energikostnaderna. Att uinyllja en del ångkol i slällel för koksande kol kan ytterligare bidra till sänkta kostnader.

Energikostnaderna vid valsning kan minskas genom ökad andel varm-chargering samt genom värmeätervinning vid svalning av varmt material. Sådana metoder är av särskild belydelse för SSAB med hänsyn till att ämnestillverkningen till viss del sker pä andra orter än valsningen.

5    Riksdagen I9H0I8I. I saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

66

Pä malerialutvecklingssidan är ulvecklingen huvudsakligen inriktad på optimering av stälsammansällningen. Som exempel kan nämnas att det f. n. görs en samlad insats att via stälsammansällningen eliminera de vär­mebehandlingsoperationer som ofta följer på varmvalsningen. Vid sidan härav erfordras ocksä viss basforskning belräffande svets-, hållfasthet-, yt-och korrosionsegenskaper. Denna basforskning är bl. a. ell viktigt stöd lill marknadsföringen. Under de närmaste åren kommer den att koncentreras till de höghållfasta slåltyper som efter omstruktureringen kommer att kunna tillverkas i en del av SSABs enheter.

Del har lidigare framhållits att det är viktigt all SSAB följer ulvecklingen av processteknik som lämpar sig för tillverkning i mindre skala. Del har också påpekats alt ell annai säll till lönsamhelsförbältring kan vara att tillverka vissa lyper av s. k. specialstål i SSABs anläggningar. Mänga lyper skulle såväl ur kostnads- som kvalitetssynpunkt kunna tillverkas av SSAB och marknadsföras genom specialslälföretagens inlernalionella försälj­ningskanaler. F. n måste SSABs resurser koncentreras lill strukturom­vandlingen. Della innebår all en ny produklinrikining inle kan las upp förrån de viktigaste slruklurälgärderna är genomförda.

10    Framtida möjligheter och problem

SSAB har genom kostnadsjämförelser med europeiska stålförelag gjort bedömningar om SSABs konkurrenskraft efter det all omstruktureringen genomförts.

Slutsatsen är all fierlalet av SSABs produkler bör ha möjlighet att konkurrera på en närmarknad efler genomförandet av slrukturplanen. På exportmarknaden kommer SSAB all ha koslnadsnackdelar. För all åstad­komma denna konkurrenskraft krävs dock utöver strukturåtgärderna avse­värda effektivitets- och utbytesförbättringar i produktionen.

Grundförutsättningarna för stålindustri i Sverige är lika gynnsamma som i konkurrentländerna. Svensk stålindustri har tillgång till inhemsk malm och bör även framdeles kunna utnyttja en del av fördelen att ligga i närheten av malmtillgångarna. Koslnaderna för elenergi bedöms även fortsättningsvis bli lägre än konkurreniernas. Arbetslönerna i Sverige mot­svarar de europeiska men är högre än hos nya slålproducerande länder.

SSABs anläggningsstruktur kommer emellertid alt vara ogynnsam även efter genomförandet av slruklurplanen. Produktion pä tre orter är en beslående nackdel. Anläggningarna är fortfarande jämförelsevis små.

Slorskaleeffeklerna hade bättre kunnat utnyttjas om produktionen hade koncentrerals till en enda ort. I sä fall hade emellertid mycket slora investeringar krävts och dessutom en i det närmaste total nedläggning av två produktionsorter. En utbyggnad av produktionen inom var och en av de tre orterna för att nä slorskaleeffekter hade inte heller varit möjlig.

Prop. 1980/81:67

67

eftersom SSABs tillgängliga marknad är för liten. Slurkturplanen fär alltså betraktas som en kompromiss mellan sociala, finansiella, tekniska och marknadsmässiga hänsyn.

En av nackdelarna med strukturen år all den specifika energiförbruk­ningen i SSABs anläggningar blir hög. Treorlsproblemaliken medger inte heller att möjligheterna till varmt flöde från metallurgi till valsverk kan utnyttjas lill fullo.

Tillverkningskostnaderna exkl. kapital för flytande rästäl kommer att förblir gynnsamma för SSAB jämfört med konkurrenterna, trots SSABs skalnackdelar. Villkoret är emellertid att SSABs lägesfördel för leverans av malm beslår. Även för stränggjutna ämnen bedöms kostnaderna bli likvärdiga med de kontinentala verkens, sedan de nu pågående åtgärderna för att öka kapacitelsutnytljandel och minska ämnessorlimenlet genom-förls.

Kostnaderna för stränggjutna ämnen fördyras emellertid jämfört med konkurrenterna i den mån de behöver fraktas mellan orterna. Produkterna fördyras dessulom i flera av bearbeiningsleden. Av de valsade produk­terna kommer dock band- och tunnplåt alt ha relativt god kostnadsbild även om den blir sämre än hos storskaleverken. Detsamma gäller valstråd. Grovplål och framför allt profiler får den svagaste konkurrensförmågan främst p.g.a. all valverken inle har tillräckligt god teknisk standard. Produktionen kan förbilligas genom högre tillgänglighet och materialulby-len. Rensning i sorlimenlen särskilt i de äldre verken bör ocksä kunna bidra till en förbättring. För flertalet produkler inom SSAB bör en accepta­bel kostnadsnivå kunna uppnås vid leveranser lill närmarknaden.

P.g.a. de förhållandevis goda förutsättningarna att tillverka rästäl kan slutsatsen bli att SSAB i första hand borde tillverka ämnen för avsalu. Emellertid saknas f. n. marknadsförutsättningar för detla.

Allmänt

SSABs strukturpian innebär ingen ideal eller slutlig lösning för svensk handelsslålsinduslri. Snarare bör planen betraktas som en kompromiss mellan sociala, finansiella, tekniska och marknadsmässiga hänsyn. Tek­niskt och ekonomiskt innebär produktionen på tre orter en bestående nackdel. Storskaleeffekterna hade bättre kunnat utnyttjas om produk­tionen kunnal koncentreras till en enda ort. I så fall hade emellertid mycket slora investeringar krävts, samlidigl med en i det närmaste total nedlägg­ning av tvä produktionsorter. En utbyggnad av produktionen inom var och en av de tre orterna för att nå slorskaleeffekter inom dessa är inte möjlig eftersom SSABs tillgängliga marknad är för liten.

SSAB har mol denna bakgrund funnit all slrukturplanen är den bäsla lösningen för de närmasl kommande tio åren. Pä längre sikt bör sannolikt den svenska stålindustrins struktur få ett annat utseende. Om storskaletek­niken blir bestående måsle stålindustrin koncentreras ytterligare. Men den

Prop. 1980/81:67

68

pågående tekniska utvecklingen, framför allt i ny teknik för gjuining och bearbetning, kan innebära en annorlunda anläggningsstruktur i framliden. 1 avvaktan på utvecklingen bör även investeringarna i konventionell teknik vara återhållsamma.

Strukturplanens åtgärder för metallurgi och band och tunnplåt ger SSAB en stark slällning på huvudmarknaderna och bör genomföras i snabbast möjliga takt. För övriga omräden är del som lidigare angivits inte lika påkallat med omedelbara stora nyinvesteringar. Inom vissa omräden bör inriktningen klarläggas bättre innan beslut kan fattas om nya satsningar.

SSAB har att ta slällning lill inriktningen för vissa kvarstående problem­områden inom en period om fem till tio år. Som grundläggande förutsätt­ning för nya stora investeringar inom nedan angivna områden bör gälla, alt lönsamhet skall uppnäs i de bärande delarna av förelaget, dvs. metallurgi och band och tunnplåt. Till dess bör satsningarna inom övriga områden begränsas lill nödvändiga reinvesteringar, miljöinvesteringar odyl.

Vissa kvarstående problemområden

Länga produkter

SSAB har tillverkning av profiler och slängprodukter i sammanlagl fyra valsverk, tre i Luelä samt ett i Domnarvet. Dessutom finns tvä valsverk i Domnarvet för tillverkning av räls respektive träd och armeringsstål inom division Specialprodukter. Samtliga verk är gamla och har liten kapacitet.

Marknaden för produkterna har ingen eller låg tillväxttakt.

1 Sverige i övrigt finns slånglillverkning i Smedjebackens valsverk. Boxholms AB. Hallstahammars AB, Halmstads Järnverk och Qvarnsham-mars Jernbruk. De två sistnämnda verken är specialiserade på armerings­stål. Hällefors inom SKF och Forsbacka inom Fagersta AB är i första hand specialstälverk men har även tillverkning av konkurrerande produkter lill SSAB och övriga svenska handelsstålverk. Stångstålstillverkningen i Norge och Finland berörs också av åtgärder inom den svenska strukturen. Totalt sett överstiger kapaciteten för stängstålsprodukter i Sverige den inhemska marknaden. Av profiler och stäng exporterades 53 % 1979. Ca 40 % av tillförseln importerades. Tillgänglig kapacitet kunde inte utnyttjas fullt. Exporten var i allt väsentligt olönsam.

En total lösning för den svenska strukturen för profilprodukter är pä sikt oundgänglig. Lösningen innebär med nödvändighet nedläggningar och per­sonalinskränkningar. Överkapaciteten inom området är bestående och konkurrenstrycket utifrån är mycket hårt för flertalet verk. Dessa industri­er är nästan undantagslöst lokaliserade till orter, där stålverket är den dominerande industrin. Ingen annan industri finns på plats, som kan ta hand om övertalig personal och möjlighelerna att finna ersättningsindustri är närmasl obefintliga. Till denna i sig svåra situation kommer angelägen­heten att koncentrera ståltillverkningen till sä la orter som möjligt för att nå resurs- och skalfördelar. Angelågenheten att på sikl koncentrera stäng-

Prop. 1980/81:67

69

slålsiillverkningen lill orter med långsiktigt bärkraftig metallurgiframställ­ning är därför uppenbar. Dessa omständigheter gör alt den ofrånkomliga omvandlingen av denna industrigren kommer alt bli smärtsam, kostbar och utsträckt i tiden.

Ett samgående mellan SSAB och övriga berörda förelag kan i dagsläget knappast underlätta förutsättningarna för en strukturell omställning -SSAB har icke i något stycke bättre förulsällningar ån de enskilda förela­gen all initiera eller genomföra erforderliga strukturåtgärder. Även om en total lösning för profilstrukluren sålunda är önskvärd kan SSABs nuvaran­de rationaliseringsprogram för treårsperioden 1980-1982 genomföras utan bieffekter pä slutliga framtida lösningar.

Av marknadsmässiga och finansiella skäl kan SSAB inte f.n. rekom­mendera byggandet av ell nytt mediumvalsverk i Luleå. En allernaliv lösning för SSAB kan vara all bygga om befintligt finvalsverk i Luleå. Tills vidare drivs befintligt verk vidare med smärre förbättringar.

Grovplål

SSABs nuvarande inriktning belräffande grovplätverket i Oxelösund syftar lill ralionella produktionsflöden och vidare satsning pä högre kvali­teter. Delta mål kommer all nås under den akluella tidsperioden. Kvar slår emellertid all valsstolen, adjustage, ugnsulruslning m. m. på sikt kommer all behöva en genomgripande upprustning. Investeringen härför beräknas lill 500 Mkr.

Dessa invesleringar är samlidigl slarkl kapaciletshöjande. Marknadsul­siklerna för en högre kapacitet i Sverige är f. n. obefintliga. Tills vidare kan nuvarande grovplålverk drivas med vissa mindre kvalilelshöjande invesle­ringar.

Koksverk

SSABs koksverk i Oxelösund har en given livslängd. Principbeslut kom­mer att behövas inom den närmaste treårsperioden om befintligt verk skall fä en genomgripande upprustning. I Luleås koksverk krävs invesleringar för förbättring av yttre och inre miljö.

Prop. 1980/81:67

70

Bilaga 2

MEDIUMVALSVERK I LULEÅ

Sammanfattning av marknadsulredning m.m. saml projektgruppens för­slag

Nytt mediumvalsverk i Luleå Marknadsutredning

1    Bakgrund

SSAB beslutade i juni 1979 alt ulreda marknadsförutsättningarna för ett nylt mediumvalsverk för stång och profiler i Luleå.

1.1       Nuvarande produktion i SSAB och Sverige

SSAB's nuvarande produktion inom det akluella produktområdet för ell nytt mediumvalsverk finns f.n. i tre valsverk i Luleå, dvs. grovverk. universalverk och finverk saml i mediumverket i Domnarvet.

Samtliga verk utom universalverket, som byggdes 1965 är 25-30 år gamla. Verkens produktivitet och koslnadsnivä är f. n. underlägsna i jäm­förelse med moderna verk. Ur kostnadssynvinkel kan därför verken bli konkurrenskraftiga endasl på en närmarknad.

Nyligen har beslul fattals om investering i ett nytt förpar till universal­verkel. Della medför en kostnadsbesparing främst för det metallurgiska ledet, eftersom verket i ökad utsträckning kan använda billiga stränggjutna ämnen.

De tre verken i Luleå sysselsätter f. n. ca 900 personer, och mediumver­kel i Domnarvet ca 200 personer. Härtill kommer personal inom adminis­trativ och teknisk service.

Övriga svenska verk inom det aktuella dimensionsområdet är medium-valsverket i Smedjebackens Valsverk AB (byggt 1973) och mediumvals-verkel i Boxholms AB. Hallstahammars AB, mediumvalsverkel i Hälle­fors (byggt 1977) inom SKF och verket i Forsbacka inom Fagersta AB arbetar normall inom ett annat produktområde än det som skulle bli aktuellt för ett nylt mediumvalsverk och dessa verk skulle därmed inle komma i direki konkurrens med ett nyll verk.

1.2       SSAB's strukturpian

SSAB's slruklurplan. som antogs av företagels styrelse i maj 1978. innehöll sammanfallningsvis följande inriktning för SSAB's profiltillverk­ning (utdrag enligt bilaga 1):

Prop. 1980/81:67

71

a)

Grovverkel i Luleå rustas upp för bl.a. rälstillverkning varvid nuva­rande rälsverk i Domnarvet läggs ned. Beräknad investering 95 Mkr.

b)

Universalverket i Luleå kompletteras med nyll förpar och ugn för totalt 240 Mkr.

c)

Ifråga om medium- och finverksprodukler anmäldes alt pågående slruklurutredning under ledning av Arne[REDACTED_EFTERNAMN] angående samordning mel­lan SSAB och övriga svenska verk skulle avvaktas. Vissa slutsatser drogs dock, bl.a. all ell nytt mediumvalsverk i Luleå lorde bli aktuellt under början av 1980-lalel. Delta verk förutsattes ersätla mediumverkel i Domnarvel och finverkel i Luleå. Beräknad investering 360 Mkr.

Del förslag som Arne[REDACTED_EFTERNAMN] presenterade i september 1978 innebar bl. a. ell samgående mellan SSAB's stångproducerande enheter och övriga svenska verk. Ulredningen har dock inte bildal bas för några förhandlingar mellan de berörda företagen.

SSAB har under 1979 låtit japanska konsulter från Nippon Steel Corporation granska SSABs strukturpian frän tekniska utgångspunkter. De japanska konsulternas rekommendationer var bl.a. att profiltillverk­ningen inom SSAB borde koncentreras till de befintliga verken i Luleå, dvs. lill samma ort som metallurgin.

1.3 Tidigare utredningar samt statsmakternas behandling av frågan

Planen på ett nyll valsverk för balk m.m. ingick bl.a. i NJAs investe­ringsprogram -70 tillsammans med utbyggnaden av metallurgin. Planerna realiserades inle av olika skäl. bl. a. de kraftigt försämrade marknadsulsik­lerna fr.o.m. 1975. I handelsslålsutredningen (SOU 1977: 15) som lades fram i april 1977, drogs slutsatsen all det inle fanns marknadsutrymme för nya investeringar i valsverk inom del akluella området i Sverige. Istället borde redan befintlig kapacitet minskas med hänsyn till den tillgängliga marknaden. Förslaget var all finverket i Luleå samt mediumverket i Domnarvel borde läggas ned och produktionen fördelas mellan övriga verk som därigenom kunde få bättre kapacilelsutnylljande.

I den proposition som låg till grund för SSAB's bildande behandlades relationerna mellan SSAB och övriga verk i villkoren för del statliga rekonstruklionslånel §3:

"En förutsättning för Bolagets räll all lyfta belopp enligl §2 är alt Bolagel under rekonslruklionsperioden vidlager slruktureUa åtgärder i det syfte som angivits i ingressen härovan. Därvid förutsattes all samråd sker med handelsstälsindustrin i övrigl, i syfte all undvika all åtgärder som Bolaget vidlager förorsakar väsentliga problem för andra svenska produk-lionsenheler i branschen. Del åligger Bolagel all årligen lill Industridepar-lemenlel lämna en redogörelse för Bolagels utveckling.'"

1978 gav regeringen generaldirektör Bertil Rehnberg i uppdrag att ulreda möjligheterna lill att mildra sysselsällningskonsekvenserna i samband med

Prop. 1980/81:67

72

genomförandet av SSABs strukturpian. I sitt betänkande "Tidigarelägg­ning m.m. av investeringar inom Svenskt Stål AB 1978-12-12" föreslog Rehnberg bl.a. alt SSAB skulle beviljas medel till förprojeklering av ell nytt mediumvalsverk i Luleå.

I regeringens proposilion 1978/79: 126 angående medel till SSAB för vissa tidigareläggningar av investeringar m. m. föreslogs dock inga sädana medel, då regeringen fann att SSAB inom ramen för sin ordinarie verksam­het kunde finansiera behövliga utredningar, vilka borde göras tillsammans med de övriga svenska handelsstälverken.

Redan innan regeringen lade sin proposition hade ett tiotal motioner om SSAB väckts i riksdagen.

Vissa av dessa behandlade frågan om ett nylt mediumvalsverk. Social­demokraterna föreslog i partimotion att riksdagen skulle anslå sammanlagl 410 Mkr i lån för byggandet av ett nytt mediumvalsverk i "långsam takt" och på ett sädant säll alt del inle skulle inkräkta på de övriga svenska verkens marknadssituation. Liknande förslag fanns i motioner från arbe­tarpartiet resp. vänsterpartiet kommunisterna. I motion frän centerpartiet yrkades på län till förprojeklering i enlighet med Rehnbergs förslag.

.Näringsulskottels majoritet förordade alt riksdagen skulle uttala sig för byggandet av mediumvalsverk i Luleå med en kapacitet av högsl 208 klon/ är saml all riksdagen skulle anvisa SSAB ell lån om 4 Mkr för projektering som skulle påbörjas snarast. Efter det projektering avslulals kunde riksda­gen anslå medel för byggandet av verket.

Mol della uttalande reserverade sig vissa ledamöter (c och fp) med följande föslag:

Riksdagen bör uttala all det är betydelsefullt all marknadsundersökning­ar kommer lill sländ innan ställning las lill planerna pä ett nylt medium­valsverk i Luleå. Dessa undersökningar bör genomföras i samverkan mel­lan SSAB och mindre handelsstålverk. I detla sammanhang erinras om utskottets lidigare uttalande om del angelägna i alt de mindre handelsstål­verken kan bevara sin konkurrenskraft. Åtgärder som SSAB vidtar som ett led i strukturomvandling får inte utformas så alt de leder till väsentliga svårigheter för de mindre verken. Det statliga engagemanget inom handels-stålindustrin får alltså inle medföra all mindre handelsstålverk slås ul och alt problem sålunda flyttas från en ort till en annan.

4 Mkr i slrukturlän bör anvisas för i första hand marknadsundersökning­ar. Endast om dessa marknadsundersökningar ger positivt resultat bör förprojeklering få äga rum och medlen sålunda få las i anspråk i sin helhet.

Även två ledamöter från moderata samlingspartiet reserverade sig med särskill förslag, vilkel innebar i stort sett avslag på alla yrkanden om medel lill mediumvalsverk eller utredning av ell sådant, dvs. i stort sett i enlighel med regeringspropositionen.

Riksdagen beslutade i enlighet med den reservation som lämnats av fp och c-ledamöterna.

Prop. 1980/81:67

73

SSAB's styrelse har med anledning av Rehnbergs förslag, regeringens proposition samt fackliga förslag som sedermera ledde lill socialdemokra­tiska motioner förklarat följande:

Slyrelsen för SSAB är beredd alt genomföra de åtgärder som anges i generaldirektör Rehnbergs förslag. Styrelsen förutsätter därvid all staten ställer erforderiiga medel till förfogande i form av struktur- och rekon­struktionslän. Styrelsen förklarar sig vidare beredd all medverka till sä­dana lösningar i anslutning till företagels slruklurplan som statsmakterna kan komma all beslula med hänsyn bla lill fackrepresenlanlernas tilläggs­förslag och som ej är förelagsekonomiskl mofiverade ulan huvudsakligen är avsedda all förbättra sysselsättningslägel. Styrelsen förutsätter därvid all medel anvisas enligl del sk offertsystemel.

Slyrelsen förutsätter att rekonstruktions- och slruklurlänen lämnas på sådana villkor alt SSAB kan genomföra åtgärderna ulan all SSAB's likvi­ditet och resultat påverkas negativt. Slyrelsen bemyndigade VD att slutfö­ra förhandlingarna varvid dock den slulliga uppgörelsen skall godkännas av styrelsen. Definitivt beslut om igångsättning av viss investering tages av styrelsen först sedan sedvanligt utredningsunderiag föreligger.

Vid sammanlrädel 1979-05-22 konstaterade SSAB's styrelse att riks­dagsbeslutet inle kan ses som omedelbart bindande för bolagel ulan måsle ses som en uppmaning till regeringen att tillsammans med bolaget finna vägar för ell genomförande av riksdagsbeslutet och i samband härmed en förelagsekonomisk utvärdering av beslutets innebörd mäste läggas lill grund för bolagels agerande.

1.4 SSAB's utredning

SSAB's utredning om nyll mediumvalsverk i Luleå har ulförts inom de två berörda divisionerna Profiler och Specialprodukter. Arbetet har letts av en styrgrupp under ledning av vice VD Orvar[REDACTED_EFTERNAMN]. (Projektdelta­gare enligl bilaga 2). Under utredningens gäng har resullalen diskuterats med de övriga svenska verken.

Utredningen omfattar en marknadsdel. dvs. SSAB's tillgängliga mark­nad för mediumverksprodukter inom och utom Sverige, saml en teknisk studie. Inom den tekniska studien har undersökts vilken utformning ett konkurrenskraftigt verk med bäsla tekniska standard skall ha. SSABs utgångspunkter har härvid varil att varje nytt verk inom förelaget måste ha bästa tekniska nivä. Inom företaget har lidigare diskuterats vissa alternativ med lägre teknisk standard och därmed ocksä lägre produktionskapacitet.

Dä all ny utrustning i SSAB måste ha inlernalionell konkurrenskraft har emellertid några allernaliv med lägre teknisk standard inle övervägts och därtor inle heller utretts. Utredningen innehåller vidare lönsamhetssludie, konkurrensanalys saml konsekvenser för övriga svenska verk vid byggan­det av ett nyll verk. Resultatet redovisas sammanfattningsvis i del föl­jande.

Prop. 1980/81:67

74

2   Marknadsutredning

2.1 Produkter

Marknadsulsiklerna för ett givet produktsortiment med avsättning säväl i Sverige som pä export har undersökts. Valet av produktsortiment har haft två utgångspunkter. Den ena är att sortimentet skall omfatta pro­dukter som för närvarande saknar lämplig tillverkningskapacitet i Sverige. Den andra är att minimikapacilelen i ell modernt valsverk för aktuella produkter, dvs 400 klon/är skall utnyttjas.

Alternativa program har övervägts under ulredningens gång, bla ell specialiserat balkprogram med få produkler och program med bredare sortiment. Eftersom del kunde konstateras all ell specialiserat program inte kan få tillräcklig marknad har ett av de bredare programmen valts för studien.

Produktprogrammel

Produkt

HEA-balk

HEB-balk

IPE-balk

UNP-balk

USP-balk

Vinkelslång,

likflänsig

Vinkelslång, olikflänsig

Vinkelstång,

NJA-vinkel

Bulbstång

Plallstång

Universalstång

är följande:

Dimensionsområde m m

100. 120, 140, 160

100, 120, 140, 160

80, 100, 120, 140, 160. 180, 200, 240. 270, 300 80, 100, 120, 140. 160, 180, 200, 220, 240. 260 80, 100, 120, 140, 160, 180, 200, 220. 240

50/50, (55/55), 60/60. (65/65). 70/70. 75/75. 80/80. 90/90. 100/100, 110/110, 120/120, 130/130, 140/140, 150/150

100/50, 100/65, 100/75, 120/80, 130/65, 130/75. 130/90, 150/75, 150/90, 180/90. 200/100

200/90. 250/90

100, 120, 140, 160, 180, 200, 220. 240

100/8-150/25

151/8-250/25

Avsätlningsmöjlighelerna för dessa produkler har undersökls för Sverige och pä export. För studier av marknader där SSAB för närvarande inle har försäljning, dvs främst utvecklingsländer, öststater och de ameri­kanska kontinenterna har de två internationella stålkonsultförelagen Al-kins Planning och International Märket Research anlitats. Studier av de nordiska och europeiska marknaderna har genomförts av SSAB's egen projektgrupp.

Prop. 1980/81:67

75

2.2 Produkternas användare. Tillväxttakt

De produkler som ovan angivits för ell nyll valsverk dvs stång, balk och profiler förbrukas i europeiska länder lill 50% eller mer i byggnads- och anläggningsverksenheter och i övrigl inom skilda verksladsseklorer. Ma­skin-, transport- och varvsindustri är t ex stora förbrukare. Bilden varierar något mellan de industrialiserade länderna. Länder med stark stålbygg-nadstradilion har slörre andel förbrukning inom byggnadsverksamheten än länder med betongbyggnadstradilion. Sverige tillhör den senare kategorin.

Den högsta tillväxttakten inom det aktuella produktområdet finns i länder som är under stark industriell uppbyggnad. I industrialiserade länder är investeringarna i ny infrastruktur huvudsakligen ersätlningsin­vesteringar och tillväxttakten för stål blir därmed läg eller stagnerande.

Förbrukningen påverkas ocksä av variationer inom viktigare avnämar-branscher, lex varvs- och bilinduslrin.

De industrialiserade europeiska länderna visade tex en myckel stark marknadstillväxt de tio åren närmast efler kriget dä de åter byggde upp induslri och infrastruktur. Sedan dess har förbrukningen ökat svagt, stag­nerat eller minskal med undanlag för sådana uppgångsär som 1973/74. Denna uppgång hade dock delvis spekulativ karaktär och kan inte låggas till grund för ell antagande om en stabil eflerfrågeökning i dessa länder.

För de västeuropeiska och de industrialiserade länderna förutses ingen nämnvärd marknadstillväxt inom det aktuella produktområdet, såvida inte nuvarande industriella förutsättningar drastiskt förändras. Drastiska för­ändringar kan vara av slaget krigsulbroll eller andra förändrade förutsätt­ningar som skulle kunna kräva slora nya infraslruklurella salsningar. Ut­redningen har inle försökt bedöma möjlighelerna eller effeklerna av sådana förändringar.

Tillväxten är fortfarande hög inom öststaterna och inom vissa utveck­lingsländer. Flertalet av dessa länder har emellertid också en kraftig ut­byggnad av sin egen stålkapacilel.

2.3 Substitution

Den valsade balken från ell mediumvalsverk har under det senaste årtiondet börjat ersättas av formade balkar med utgångsmaterialet plåt.

Ett exempel är fyrkanlrör som lex används som pelare i lättare stålhus-konstruktioner. Valsad balk har dock hillills haft prisfördelar. En ny anläggning för fyrkanlrör byggs emellertid av Rautaruukki i Finland och kan komma att påverka den nu rådande balansen mellan fyrkantrör och valsad balk lill fyrkanlrörens fördel på den nordiska marknaden. Della gäller även i viss mån svetsad balk där Rautaruukki har en stark position. För närvarande är emellertid endast grov svetsad balk kostnadsmässigt konkurrenskraftig i jämförelse med val.sad balk.

Prop. 1980/81:67

76

De valsade profilerna möter även konkurrens från kallformade profiler. Enligt europeiska bedömare utgör de kallformade profilerna knappast nå­got hot mot de valsade, utan de bör betraktas som kompletterande pro­dukler.

2.4 Avsättningsmöjligheter på skilda marknader

Den svenska handelsstålindustrins huvudmarknad år för närvarande Sverige och övriga nordiska länder, dvs en närmarknad. En belydande export av slängslålprodukler finns ocksä lill övriga europeiska länder, medan exporten lill öststater och geografiskt avlägsna länder är obetydlig. 1 den mån export till sistnämnda länder förekommer är den av tillfällig karaktär och ingär inte i etablerade handelsrelalioner. Produktion, tillför­sel och avsättning framgår av tabell 1 i avsnitt 6.

Utredningen har dragit slutsatsen att produkler från ell nylt valsverk! huvudsak bör avsällas pä samma marknader som svensk handelsstälindu-stri har idag. De studier som genomförts avseende bäde de nu etablerade marknaderna och möjliga nya marknader för Sverige har samtliga givit samma resultat. Eftersom någon stor marknadstillväxt inte kan väntas på nordisk eller europeisk marknad innebär det samtidigt att det inte finns utrymme för nägon ny kapacitet. Ett nytt verk mäste alltså ersätla redan befintliga verk som i så fall måste läggas ned.

Marknadsbedömningen utgår frän alt sädana strukturella förändringar sker. Konsekvenserna för svensk och nordisk struktur sammanfattas i avsnitt 6.

Studien av marknadsförutsättningar baseras vidare pä beräkningar av den lolala förbrukningen av de skilda produklerna i programmet inom varje studerad marknad. Underlaget har erhållits från statistiska studier och intervjuer av såväl svenska som utländska handelsföretag. Grundma­terialet är konfidentiellt av konkurrensskäl.

Vid beräkningen av möjlig avsättning på skilda marknader har hänsyn tagils till den befintliga tillverkningskapaciteten och kända förändringar av denna, den väntade slålförbrukningen inom respektive marknad samt de akluella ländernas ulrikeshandel och handelspolitik. Det detaljerade grundmaterialet är konfidentiellt av konkurrensskäl. Slutsatserna kom­menteras i del följande och kan även sammanfattningsvis utläsas ur tabell 2 i avsnitt 6.

Del nya verkels produktion kan grovl indelas i två produktområden, dvs farlygsmalerial och övriga profil- och slängprodukter. Marknaden för far-lygsmaterial. som karaläriseras av specialiserade produkter med fä euro­peiska tillverkare, har bedömts med utgångspunkt från den väntade ul­vecklingen inom europeisk varvsindustri, dvs efterfrågan på nya farlyg av skilda kategorier.

Marknaden för produktområdet  "Övriga profiler"  kännetecknas av

Prop. 1980/81:67

77

mänga tillverkare och ett brett avsättningsområde. Uppskattningarna av avsättningen hemma och pä export baseras alltså pä de förutsättningar som angivils i del lidigare, dvs de skilda ländernas förbrukning, produktion och ulrikeshandel.

Avsättningen har beräknats som maximal avsättning i genomsnitt över en konjunkturcykel.

2.4.1 Produktområdet övriga profiler Sverige

Den sammanlagda svenska förbrukningen av akluella produkler beräk­nas lill ca 260 klon/är. Med hänsyn till övrig svensk produktion och en viss oundviklig imporl bör det nya mediumverket kunna avsälla ca 100 klon/år i Sverige. (Jfr tabell 2 i avsnitt 6.)

Norge och Finland

SSAB har en etablerad position inom norsk marknad och bör kunna försvara denna. Ell ökal samarbete med Norsk Jernverk när det gäller produklionsfördelning bör komma lill stånd. Några omedelbara utbygg­nadsplaner i Norge är inle aviserade.

Inom den finska marknaden bör beaktas alt statlig exportfinansiering av verkstadsprodukler sker under förutsättning av all maximal andel finskt ursprungsmaterial använls i produktionen. Vidare har COMECON-seg-menlel en central roll i finsk ulrikeshandel. Slutligen bör noteras att vissa balk- och slängprodukter inom Finland p.g.a. Rautaruukkis starka ställ­ning har plåt som utgångsmaterial. Det förutsattes i ulredningen att svensk export till Finland av akluella profilprodukter kan bibehållas.

Sammantaget bör avsättningen lill dessa två marknader från ett nytt svenskt verk kunna uppgå till 45-50 kton.

EG

För EG som helhet gäller alt svensk export av slål sannolikt inte kan ökas. EG-länderna har i likhet med Sverige drabbats av en stagnerande hemmamarknad samtidigt som den nuvarande, för vissa länder mycket stora, exporten möter härd konkurrens från nya slålproducerande länder. Inom EG pågår en omfattande strukturomvandling. Denna kan emellertid knappast väntas leda till en total minskning av stålkapaciteten. Som exem­pel kan nämnas all nya verk byggts i Italien och alt ARBED-koncernen i Luxemburg avser bygga ett nylt verk som ersättning för äldre verk. som läggs ned. Befintliga moderna verk kan med måttliga investeringar för­dubbla kapaciteten. Den totala nominella slålkapacileten för EG-blockel är 50 Mlon inom profil- och stängområdei och utnyttjandet för närvarande beräknas till 60 %. I sammanhanget bör också beaklas den svenska skrift­växlingen med EG. som går ut på att etablerade handelsmönster inte skall förändras, vilket främst innebär att exporlnivän ej fär öka.

Prop. 1980/81:67

78

Om detta handelsmönster inte skall ändras betyder det alt maximal avsältning från ett nytt svenskt verk lill EG kan uppgå lill 110- 115 kton.

Utomeuropeiska marknader

Sverige har för närvarande mycket begränsad försäljning till marknader ulanför Västeuropa. Salsningar pä nya marknader kräver marknadsfö­ringsinsatser antingen genom etablering av egna försäljningsbolag eller agenter eller genom all anlita lokala agenturer och handelsföretag. Mark­nadsföringsinsatser av detla slag är dyrbara och nya exportörer möter för närvarande svår konkurrens frän redan etablerade exportörer (främst EG-länder och Japan) i länder med stålimporl.

Öslstatsmarknaderna, SEV-länderna, erbjuder för närvarande eller framöver inga exportmöjligheler för Sverige. Östländerna har en väl ut­byggd stålindustri och är för närvarande självförsörjande som helhet. Marknaden är dock under tillväxt och det finns vissa svårigheter med slälförsörjningen. Ökade maskinbeslällningar från EG kan medföra en lätt­nad för västeuropeiska stålmarknaden. Utbyggnaden av kapacitet är å andra sidan myckel kraftig. I Polen. Tjeckoslovakien, Rumänien och DDR byggs slordriflsverk inom del akluella produktområdet med en samman­lagd nominell kapacitet om 3,0 Mton/år. Del är svårt all erhålla detaljerad statistik från SEV-länderna och bedöma vart avsättningen från de nya verken kommer all gå. Enligl de konsulter som SSAB anlitat kommer produktionen i huvudsak att avsällas inom östblocket, men det finns ocksä möjligheter att kapacitet finns över för lägprisexporl till västeuropeiska länder, någol som yllerligare skulle innebäia påfreslningar för den europe­iska slålinduslrin. Valulaskäl kan motivera sådan export.

Nordamerika, främst USA, har nettoimport av handelsstäl. Även den amerikanska stålindustrin har en pågående strukturomvandling, men inle heller här bör det förutsättas att den leder till kapacitelsminskningar. De senaste indikationerna är i stället att branschen måsle förstärkas med modern kapacitet. USA har under slålkrisens år infört en rad importrest­riktioner och inga tecken finns pä att denna politik kommer att ändras. För Sverige är marknaden vidare geografiskt avlägsen och transportkostna­derna kan betyda all export av lönsamhetsskäl blir utesluten, särskill som endasl små kvantiteter kommer ifråga för svensk del.

På övriga marknader finns växande efterfrågan - främst inom oljepro­ducerande länder och utvecklingsländer med pågående industrialisering, l.ex. Saudiarabien, Egypten. Marocko. Algeriet. Nigeria och Venezuela. Dessa länder väntas lill övervägande delen importera stål under den när­maste tioårsperioden. Exportmöjligheler från Sverige lill dessa länder begränsas emellertid av alt slora slålproducerande länder redan har etable­rad försäljning på dessa marknader. Japan har t.ex. stark dominans i Saudiarabien och andra oljeproducerande länder. Äldre kolonialmakter som Frankrike och England är starka inom sina före detla kolonier. Eng-

Prop. 1980/81:67

79

land har förelräde inom vissa sädana länder på grund av det gemensamma måttsystemet.

Belgien-Luxemburg uppträder också som en mycket stor stälexportör lill afrikanska länder. Både Italien och Spanien, som har en växande stålindustri, ligger geografiskt nära de nämnda nordafrikanska länderna. Också Tyskland har en stark position i de här nämnda länderna.

Svensk export till de nämnda länderna måste alltsä ske under stark konkurrens med länder som redan har en etablerad position och vars stagnerande hemmamarknad kräver ökning eller vidmakthållande av ex­port.

Avsättningen pä övriga marknader frän SSAB lorde enligt ulredningens bedömning inle överstiga 30 klon/år. Egen etablering genom försäljnings­bolag eller agenturer i de akluella länderna kan inte motiveras av så låga kvantiteter. Eventuellt kan försäljning ske via tradingförelag i t.ex. Tysk­land eller Storbritannien.

2.4.2 Fartygsmaterial

Nybyggnation av farlyg beräknas få en återhämtning fr.o.m. 1983 med största ökning fr.o.m. 1985 dä ell stort tonnage byggt 1970-75 skall ersällas. Bulk- och tankfartyg kommer alt få mindre belydelse än lidigare. Nya typer av fartyg med tyngdpunkt på offshore. utforskning, utvinning av mineraler lill havs, flytande fabriker m.m. väntas öka. Avsällningen av farlygsmalerial från SSAB och övriga europeiska producenler, främsi Norsk Jernverk, Briiish Sleel och västtyska Thyssen väntas ske till de västeuropeiska varven. Eftersom dessa varv i stor utsträckning är stats­ägda kan en preferens för inhemskt producerat material komma all gälla. Del västeuropeiska behovet av farlygsprofiler har beräknats till 400-450 klon 1987, vilkel är en dryg fördubbling i förhållande lill 1980. Under förutsättning alt SSAB kan hävda sin nuvarande marknadsandel på 30-35%. skulle det sammanlagda tonnaget som kan tillverkas i det tänkta valsverkets dimensionsomräde bli ca 100 klon. Därutöver skulle ca 50 kton farlygsmalerial lillverkas i befintliga grovverk i Luleå. SSAB har inle ambitionen att öka sin marknadsandel på farlygsmalerial dä della skulle innebära ell alltför starkt beroende av en marknad som kan bli underkastad stora eflerfrågevariaiioner.

Den samlade avsättningen för ett nylt valsverk, räknat enligt de nu beskrivna förutsättningarna, skulle alltså bli ca 400 klon/är. vilkel är eko­nomisk minimikapacilel för verk av detta slag.

3   Teknisk studie

3.1 Kapacitet

Teknisk utformning av ell valsverk för del tidigare beskrivna produkt­programmel har utretts under medverkan av del tyska företaget DEMAG.

Prop. 1980/81:67

80

en av de största tillverkarna av valsverk i Europa. Del valda produktpro­grammet är förhållandevis brett och sträcker över dimensioner som tillver­kas i valsverk som brukar benämnas bäde grovverk, mediumverk och i viss män även finverk. Gränserna mellan dessa verkstyper är alltså fly­tande.

Kapaciteten i ett valsverk påverkas av produktprogrammets bredd, ver­kets flexibilitet vid byte av produkler. valsningsliderna i verket samt kapaciteten i de led som föregår eller följer på valsningsoperalionerna, t.ex. ämnesvärmning, svalning av valsat material och färdigställning av delta. Mänga av de nya verk som byggs läggs från början ut så att de led som föregår eller följer på valsningen kan byggas ul och kapaciteten därmed kan ökas kraftigt med begränsade invesleringar.

Kapaciteten blir större ju snävare produktprogrammet är. vilket betyder både färre stillestånd vid valsbyten och enklare hantering av färdigpro­dukler. Moderna kontinuerliga valsverk har högre kapacitet än äldre rever-sibla verk p. g. a. kortare valstider men också p. g. a. snabba valsbylen. Ett brett program i ell kontinuerligt verk år därtor mindre begränsande för kapaciteten än i ett reversibell verk. SSAB's nuvarande verk inom del berörda produktområdet är av den reversibla typen, medan t.ex. Smedje­backens mediumvalsverk och verket i Hållefors är kontinuerliga verk.

Det verk som har utretts är ett kontinuerligt verk med modernaste tekniska standard. Årskapaciteten med del valda programmet är ca 400 klon/år i treskiftsdrift. Verkel skulle kunna läggas ul för en utbyggnad till högre kapacitet, men detta skulle innebära högre investeringskostnader. Den senare redovisade investeringssumman avser alltså ett verk som inte är avsett alt byggas ut.

400 klon/år är som tidigare nämnts en miniminivå för kapaciteten i ett nytt verk inom det angivna produktområdet. De tidigare nämnda nya östeuropeiska verken och del planerade ARBED-verket i Luxemburg är Ullagda för betydligt högre kapacileter. dvs. 600- I 000 klon/år.

3.2 Processbeskrivning

Samtliga ämnen är stränggjutna biooms i endasl tre dimensioner.

De värmes i en stegbalksugn och passerar därefter en utrustning för glödskalsrensning.

Förvalsningen sker i ett reversibell duopar och färdigvalsningen i en kontinuerlig sträcka. Valsstolarna kan ändras frän universalpar till duopar vid övergång från balk lill profiler.

Helan kapas i en flygande sax till svalbäddslängder på max 100 m. Efter svalningen riktas stången i fulla svalbäddslängder.

Kapningen ulföres i två omgångar, varefter orderlängderna staplas och buntas. Alla färdigprodukter lagras inomhus.

Prop. 1980/81:67

81

Omslällningsliderna kan hållas korla genom alt hela valsstolarna i den kontinuerliga sträckan bytes ul vid valsbyten.

Metoden för transport av de färdiga produkterna från färdiglagret lill hamnen eller lill kund har inle sluderals i della projekl.

3.3 Anläggningsbeskrivning

Ugnen är en övereldad stegbalksugn med kapaciteten 120 ton/tim. Den eldas med en blandning av masugnsgas och koksgas.

Del reversibla förparel har valsdiamelern 900 mm och valsbanelängden 2200 mm. Den kontinuerliga färdigslräckan består av 6 universalpar och 3 flänsstukpar vid balkvalsning.

En översikt över verkels layout visas i fig. 1.

Svalbäddens längd 100 m, bredd 27 m.

För kapning finns lolall 4 kallsägar.

I hela byggnaden sitter 22 iraverskranar med lyflkrafl mellan 10 och 40 lon.

Verkets försörjning av el, vatten, ånga etc. kommer så längl del är möjligt att anslutas lill SSAB:s distributionsnät.

Byggnadens max. mätt är450x 155 m. Den placeras i öst-västlig riktning på tomten väster om koksverkel. Invändigt är de olika akliviierna avskilda med mellanväggar för all förbättra arbetsmiljön. Stommen år en stålkon­struktion med väggar av profilerad plåt.

6    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

82 Figur 1

Mediumvalsverk Luleå Förslag till layout mars 1980

X

o

v-i

o o o o O  I  o

oo o vD    "/-. 1/ o "

  r*-! rt            n 

        Vt fl

I I     I     I     I      

X    

I

o  o o   o o   o o

o   00 00  00 I/-,               o o

o o

x'

c

I/l . j 3:

-.3   o

j

£

 . .n 

-        re .=.E -5

5:dq->>cq

    ?

«

-o ire o

ire

XI

I/l

00

hf, ire I/l . 

i'-  2PiG

.3   I/l   c 1*1 00-3   .

0-5

. ore {;! .3 

 re

--       I/l     c   -TT      I/l   TD

 re /span> «

 - :re

r  oo On o 

 rN

:.T3

OJ -o

OT3

Ä

'./I

a XD

}-

C Oii

C

o

I

D u-i: u. c> o:

 r>) r-l TJ- (v- sC

Prop. 1980/81:67

83

3.4 Anläggningskostnad

Koslnaderna är tagna ur en riktprisoffert från DEMAG saml från egna erfarenhetsvärden. De gäller 1980-01-01 i Luleå.

Koslnader för projektgrupp, monlagepersonal och utbildning av drifts-personal ingår i investeringskostnaden.

Markanläggningar

15,0 Mkr

Byggnader

155,7

Maskiner inkl. fundament

535,0

Elutrustning

236,0

Temporära åtgärder

3,4

Projektering, kontroll

27,8

Övrigl

6,1

979,0 Mkr

Medräknas räntekostnader och prisökningar under byggnadstiden kan invesleringssumman beräknas till ca I 200 Mkr.

3.5 Produktionskapacitet

Produktprogrammel omfattar 359 klon/år.

Med ett genomsnittligt utbyte på 92,7% är behovet av ämnen 387 klon/är. Antalet ämnesdimensioner har nedbringats lill endasl tre.

160x160 mm

124 klon/är

175x225

175

225x330

88

Verkels kapacitet är 70 lon/tim. totaltid och 92 lon/lim. effeklivlid.

Kapacitetsberäkningarna är gjorda med 75% effeklivlid. molsvarande 3873 tim./år.

Under del förslå årel efler driftstarten beräknas produktionen uppgå till 144 klon/är. Under det andra året uppgår den lill 270 klon/år och under det Iredje årel lill 350 klon/år, vilkel praktiskt taget är full kapacitet.

3.6 Personal

För genomförandet behövs en projektgrupp med egen och inhyrd perso­nal. I del intensivaste skedet uppgår den till 60 personer. Totalt omfattar projektledningen 1 200 manmån.

Byggnads- och monlagepersonalen kulminerar under början av det tred­je årel efter beviljat anslag med 480 personer. Totalt omfattar bygg och montage 7620 manmån.

Driftpersonalens första skiftlag anslälles 3 månader före driftstarten. Under första halvåret efter starten ökas till 2-skifl och 3-skift. Vid full produktion sysselsätter verket 330 personer.

Prop. 1980/81:67

84

3.7 Tidplan

Frän beslut att genomföra projektet fram till en definitiv anslagsbegäran lar del 6 månader.

Därefter tar tillverkning av utrustning 26 månader. Montaget lar ytterli­gare 10 månader och följes av en provdriflsperiod pä 4 månader.

Förprojeklering lill anslagsbegäran

6 mån.

Tillverkning av mek.- och elutrustning

26

Montage

10

Provdrift

4

Tid från beslul lill driftstart

46 män.

Byggnaden fårdigställes sä all maskinmontaget kan göras inomhus. Om del är önskvärt att fördela byggnadsarbetena jämnare kan byggnaden påbörjas i förväg efter ell principbeslut om layouten.

4    Lönsamhet

Del nya verkets lönsamhet har beräknats enligt följande förutsättningar. Den genomsnittliga produktionsvolymen har antagits vara ca 320 kton/är. Denna nivä är något lägre än vad verkel kan producera vid full kapacitet. För investeringskalkylen har emellertid det ansetts riktigt att räkna med det erfarenhelsmässiga kapacitetsulnytljandet. Produktionsvolymen i ge­nomsnitt över konjunkturcykeln har därför justerats ned i enlighet med detla. Produklerna avsätts pä hemmamarknaden och på export enligl de proportioner som angivits i marknadsutredningen. Någon export lill utom­europeiska marknader har emellertid inte antagits då lönsamheten på sä­dan export blir svag.

Samtliga pris- och koslnadsantaganden har gjorts i 1980 års prisnivå. 1 kalkylen ingår direkta tillverkningskostnader saml försäljnings-, admini­strations- och utvecklingsomkostnader. Försäljningpriserna avser de 1980 gällande pä aktuella marknader. Produkterna belastas i förekonimande fall med fraktkostnader enligl 1980 års nivå.

Ingående ämnen har beräknats lill självkostnad inkl. kapitalkostnader vid 90% kapacitetsutnyttjande. Kapitalkostnaderna har beräknats med utgångspunkt från anskaffningsvärde samt 12% ränta på engagerat kapital.

Under de angivna förutsättningarna kommer verket inte att kunna täcka kapitalkostnaderna vid en livslängd på 20 år för maskiner. 30 är pä byggna­der samt 12% ränta. Därtill kommer ränta pä rörelsekapital. Ca 80% av investeringskostnaderna skulle behöva erhållas ränte- och amorteringsfritt för att kapitalkostnader på resterande investeringsbelopp skulle kunna täckas av driflsöverskolt.

F"ör att erhålla full kapitalkostnadstäckning skulle följande krävas vid i övrigt oförändrade förutsättningar:

Prop. 1980/81:67

85

-

Försäljningspriserna måste vara drygt 22% högre än nu gällande prisni­våer med i övrigt oförändrad kostnadsnivå. Det kan noteras att realpri­serna på handelsstål sedan 1963 i genomsnitt har utgjort 97% av detta års prisnivå. I beräkningen har inkluderats 1974. då prisnivån var 43% högre än basåret 1963.

-

Kostnaderna (exkl. kapitalkostnader för anläggningen) måste sänkas med ca 31 % vid oförändrade försäljningspriser, vilkel inte är möjligl då lillverknings-, försäljnings-, administrations- och utvecklingsomkosl-nader skulle i sä fall ligga nära noll. Alternalivl skulle ämneskostna­derna sänkas med ca 47%, vilkel inte heller är möjligl.

-

Om försäljningspriserna ökar med 10% från anlagen prisnivå, mäste koslnaderna (exkl. kapitalkostnader för anläggningen) sjunka till en nivä som är 15% lägre än beräknat. Med oförändrade ämneskostnader inne­bär det att tillverknings-, försäljnings-, administrations- och utveck­lingskostnader måste sjunka till en nivå som är ca 42% av beräknade koslnader.

Alternativt skall ämneskoslnaderna sänkas med drygt 20%.

5    Konkurrensförutsättningar

5.1  Kostnader

Vissa jämförelser har gjorts mellan tillverkningskostnaderna för produk­lerna frän del tänkta valsverket och motsvarande tillverkningskostnader hos effektiva europeiska konkurrenter.

De väsentligaste kostnadsposterna för produklerna är:

-

ämneskoslnader

-

omvandlingskostnaderna i valsverk inkl. färdigställning

-

kapitalkostnader

-

distributions- och fraktkostnader

Ämneskostnaderna i SSAB Luleå förväntas kunna nedbringas vid till­komsten av ett nytt valsverk genom all högre kapaciielsulnyttjande och färre ämnesdimensioner erhålls i förhällande lill nuläget. Därmed kan SSABs ämneskoslnader komma att ligga på samma nivå som hos effektiva europeiska konkurrenter. I detta fall har hänsyn inle kunnal las till kapital­kostnader p.g.a. all olika beräkningsgrunder används av SSAB och kon­kurrenterna.

OmvandUngskostnaderna i valsverk saml färdigställning påverkas av det lolala tonnagel och sortimentets bredd. Eftersom tonnagel i förhällan­de till effektiva konkurrenter är litet och sortimentet brett kommer det tänkta nya valsverket all få vissa kostnadsnackdelar i jämförelse med dessa. Det bör dock noteras att del nya verkels omvandlingskostnader per lon blir 35-40% lägre än i nuvarande SSAB-verk med produktprogram och volymer enligl 1980 års budget.

Prop. 1980/81:67

86

Kapitalkostnaderna per ton för del tänkta nya verkel blir avsevärt högre än hos befintliga effektiva konkurrenter, då dessa byggt verk till anlägg­ningskostnader som är betydligt lägre än dagens. Till detla kommer all det tänkta SSAB-verkel har litet tonnage. Nu kända planerade verk skulle alltså p. g. a. högre kapacitet ocksä fä lägre kapitalkostnader per lon.

Distribution och frakt. Distributionskostnaderna lill den svenska mark­naden frän del nya verket blir låga i förhällande lill de europeiska konkur­renternas distributionskostnader lill samma marknad. Ca 70% av volymen i det nya verkel skulle dock avsällas pä export, vilket innebår all produk­terna belastas med fraktkostnader lill exportmarknaderna. I jämförelse med producenterna på dessa marknader skulle SSAB alltsä fä tämligen stora koslnadsnackdelar.

Sammantaget kan konstaleras alt produkler som avsätts på närmarkna­den frän del nya verkel bör kunna få kostnadsfördelar mol importerade produkler, sä länge kapitalkostnader inte ingår. På exportmarknaderna kommer SSAB dock all få koslnadsnackdelar jämfört med producent inom respektive land. Inberäknas kapitalkostnader kommer SSAB att ha kost­nadsnackdelar pä samtliga marknader.

5.2 Kvalitet och utvecklingstendenser

Del nya verkel har kvalilelsfördelarjämförl med nuvarande tillverkning, l.ex. vid valsning av lunnväggig balk. Vissa av de balkprodukler som där kan produceras kan inle produceras i nuvarande verk. Detla gäller dock främst produkter där den svenska förbrukningen är relativt liten och som lill tämligen stor del skulle exporteras från ell nyll verk. Å andra sidan kan det förväntas att ulvecklingen går mot ökad användning av lunnväggiga och lättare profiler.

Varmvalsade profiler bör med nuvarande tekniska utveckling inom varmvalsningstekniken väl kunna hävda sig genlemol kallformade profil­produkter. Några utvecklingstendenser inom tekniken är nya metoder för energibesparing och energiålervinning. De nya verken bör t.ex. anpassas lill all ta emot varma ämnen direkt från slränggjulningen. Varmvalsverken bör alltsä byggas på samma plals som stållillverkningen. Svalbäddar för färdigl material bör byggas så all värmen kan ålervinnas. Sädan teknik är under utveckling. Ugnar bör byggas som kan använda andra bränslen än olja, vilket är del dominerande bränslet idag. Värmebehandlingen av fär­digt material kan ocksä ske genom mer energisnåla och effektiva metoder.

I själva formningslekniken kan förenklingar ske genom all man sträng­gjuter förprofiler direki och därigenom undgår förvalsningar i valsverket. Della fordrar dock långa lillverkningsserier och är inle möjligt för verk med brett sortiment.

Krav på både yttre och inre miljö, t.ex. eliminering av luft och vallen­föroreningar, värme, buller och drag, kommer också alt fä betydelse för ulvecklingen.

Prop. 1980/81:67

87

6    Konsekvenser av ett nytt verk för den svenska strukturen

6.1      SSABs verk

Del förutsätts alt finverket i Luleå saml mediumverkel i Domnarvet läggs ned vid tillkomsten av ell nylt verk i Luleå. Del nya verket tar emellertid också över 4050% av den nuvarande produktionen i de två grövre verken i Luleå, dvs. universalverket och grovvalsverket. Den fort­satta driften av dessa verk blir alltså beroende av möjlighelerna all förlägga annan produktion dit.

Som lidigare redovisats förutses en eflerfrågeökning för farlygsprofiler. Vidare skulle grovverkels produktion kunna ökas genom att rälslillverk­ningen i Domnarvet läggs ned och överflyttas lill Luleå. Detla kräver förutom nya invesleringar alt en acceptabel prisnivå på räls kan säkras genom långlidsavtal med kunderna, dvs. SJ och det norska järnvägsföreta­get NSB.

En ökad tillverkning av farlygsmalerial skulle i första hand förläggas till grovverket. Rälstillverkning skulle ocksä kunna förläggas lill detla verk, men sådan tillverkning kan ocksä vara möjlig i universalverkel. 1 övrigt skulle fortsalt drift i universalverkel vara beroende av en ökad produktion av grova profiler som lill huvuddelen måste avsättas på export. Della kräver en hög exportnivå från Sverige.

6.2      Övriga svenska verk

Övriga svenska verk inom del nya verkels dimensionsområde är Smedje­backens mediumvalsverk. Boxholms mediumvalsverk, Hallstahammars verk och Hällefors nya mediumvalsverk. De tvä sistnämnda verken berörs inte direkt eftersom de har ett ananl produktprogram än del nya verket, men de kan indirekl beröras om något av övriga berörda verk skulle övergå lill andra produkler för alt undvika konkurrens med del nya verket. Halm­stads Järnverk och Qvarnshammars Järnbruk berörs inle alls av det nya verkel, då de enbart har tillverkning av armeringsstål. Inte heller berörs Boxholms och Smedjebackens finverk i annan män än att deras export begränsas om den totala exporten av profilprodukter inte kan ökas.

Av tabell 1 framgär produktion, förbrukning saml ulrikeshandel med profilprodukter - dvs. allt stängslål - utom armeringsstål och rälspro-dukler för år 1979. Som framgår finns för dagen en slor nelloexporl av dessa produkler.

Tillkomslen av ell nytt verk skulle inte väsentligt förändra situationen för övriga svenska verk vad gäller avsättningen på svensk marknad (se tabell 2). Avsättningen pä svensk marknad från del nya verket molsvarar ungefär samma volym som SSAB-verken har f. n. av profilprodukler exkl. farlygsmalerial. De övriga verken tillverkar inle farlygsmalerial och SSABs expansion på detla område skulle inle påverka dem.

Prop. 1980/81:67

88

Exporten från de övriga svenska verken är emellertid hög i dagslägel. Dessulom ulnytljas inle deras tillgängliga kapacitet vilket framgår av tabell 2. En produktionsökning i dessa verk skulle behöva avsättas pä export. Orn del antas all nuvarande exporlnivä inte kan ökas - bl.a. med hånsyn till Sveriges relationer till EG-marknaden - skulle exporlutrymmet totalt sett minska för de övriga verkens del eftersom del nya verkel i Luleå skulle ha högre export än SSAB har idag. De övriga svenska verken skulle alltså få ett minskal marknadsulrymme i förhällande till dagsläget. Della tillsam­mans med den nuvarande överkapaciteten innebär alt vissa verk skulle behöva läggas ned. En annan faktor är att lönsamheten pä export är svag. särskill export lill avlägsna marknader.

Produktionen skulle även kunna ökas genom minskad import. Denna möjlighet begränsas dock av alt del svenska grossistledet även fortsätt­ningsvis kan antas komma att utnyttja förmänliga priserbjudanden från utländska leverantörer. En minskad import från detta led skulle ocksä kunna medföra ökad etablering av agenter för utländska förelag i Sverige. En viss imporl kommer att vara oundviklig för alt säkra försörjningen av produkter som inle tillverkas inom landet. Även om den nuvarande impor­ten skulle nedbringas med ca 10% av förbrukningen skulle inle den svens­ka överkapaciteten kunna elimineras.

Övriga nordiska verk

Del nya verket ligger delvis inom samma produktområde som valsver­ken i Norsk Jernverk. Eftersom Norsk Jernverk också har tillverkning av fartygsmaterial skulle en ökad produktion inom SSAB också påverka Norsk Jernverk. Även Det Danske Staalvalseverk har produktion inom samma område som del nya verkel. I Finland finns molsvarande produk­fion bl.a. i Imalra och Dalsbruk inom Ovakogruppen. Några större konse­kvenser för de övriga nordiska verken torde dock inte ell nytt verk i Luleå föranleda.

Tabell 

I. 

Profilprodukter i handelsstäl, dvs. allt stångstål exkl armering och banbygg-nadsmaterial. År 1979.

Värden i Kton.

Producent

Totala

Avsättning      Norge &font-family:Verdana'/span> Övriga      Total

Export %

leveranser      Sverige

Finland

länder       export

SSAB

315

130

75

100

h

ä

rav

-fartygsmaterial

110

30

25

45

Ö

vriga profil-

produkter inom

nytt mv-omr

å

de

SSAB

205

100

50

55

Ö

vriga verk

135

75

10

50

Ö

vriga profil-

produkter utom

10

185

59

10

80

73

105

51

nytt mv

60

44

Prop. 1980/81:67

89

Producent

Totala leveranser

Avsattni Sverige

ng

Norge &padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:24.5pt'p class=MsoNormal style='margin-right:7.0pt'> EG

Övriga länder

Total export

Export %

Övriga verk

250

125

30

65

30

125

50

S:a exkl fartygsmfri

590

300

90

170

30

290

49

Summa totalt

700

330

115

215

40

370

53

Import

Svensk tillförsel

230 560

Källor: Svensk Järnslatistik, uppgifter frän företagen. SSABs produktion av övriga profiler har i sin helhet förts till produktområdet för ett nytt mediumverk. då ett sådant skulle ersätta merparten av befintlig produktion av sådana produkter. Vissa nu tillverkade produkter faller dock utom det nya verkets område. Siffrorna är avrundade.

Tabell 2. Profilprodukter i handelsstål, dvs. allt stångstål utom armering och ban-byggnadsmaterial i fall av ett nytt valsverk i Luleå.

Värden i Kton.

Producent

Totala

Avsättning

Avsättning

Kapacileter

Aktuella

leveranser

Sverige

Export

3-skift

verk

Nyu 

verk

SSAB

345

400

härav

fartygsmaterial

95

beroende på

varvsind. utveckli

mg

Övriga profiler

250

100

150

Övriga verk

mediumverk

Avsättn.

75

Återstående

290

Smedjebacken, Box-

Sverige

utrymme enl.

holm, Hällefors och

-b möjlig

1979 års

Hallslahammar

fmverk

export

130

exportnivå

260

Smedjebacken. Box-

345

140

holm. Hällefors och Hallslahammar

Anm. Nytt verk SSAB avser maximal avsättning på Sverige och expoit. Utrymmet för avsättning Sverige för övriga verk har beräknats med samma förbrukning och import som 1979. Kapacitelerna i Hällefors och Hallstahammar har fördelats lika pä medium- och finverk. Dessa verk berörs endast indirekt av ett nytt valsverk i Luleå.

SSABs grovverk förutsätts ha produktion av fartygsmaterial och räls vilkel inte har kvantifierats i tabellen. Universalverkets tillverkning skulle begränsas av exportutrymmet och möjlig produktion i detla verk inklude­ras därmed i kvantiteten 345 under "övriga verk".

7   Slutsatser och rekommendationer

Utredningen har konstaterat att det kan vara möjligt att avsätta produk­tionen från ett nyll verk om nuvarande svenska avsättningsvolymer på export och hemmamarknad i stort sett kan bibehållas. Det nya verkel skulle i så fall exportera ca 70% av produktionen. Emellertid kan överka­paciteten i Europa och risk för ökad protektionism medföra all marknads-utsikterna för svensk export försämras. Ulredningens slutsats är därmed att det med hänsyn till marknadsulsiklerna. nu gällande lönsamhetsbeling-elser och SSABs möjligheter all finansiera invesleringen saknas förutsätt­ningar att bygga ett nytt valsverk av ovan beskrivet slag i Luleå.

En förbättring av stäleflerfrågan med åtföljande prisstegringar är förut­sättningar för ökad lönsamhet. SSAB utesluter inte att sådana förbättring-

Prop. 1980/81:67

90

ar kan inträffa i framliden även om del nu saknas lendenser i denna riklning. Som framgär av lönsamhelsulredningen krävs myckel stora för­ändringar i förutsättningarna för all invesleringen skall bli bärkraftig.

SSAB kan följaktligen inle rekommendera ell genomförande av projek­tet i dagens situation. Innan beslut fattas om den framtida inriktningen för profilprodukterna bör andra allernaliv utvärderas mer noggrant, bl. a. med hänsyn till den svenska produktionsstrukturen i övrigl.

Del kan konstaleras all den svenska slrukluren för profiltillverkning med många små verk och höga kostnader inle pä sikt kommer alt vara konkurrenskraftig. En strukturomvandling måste förutsättas.

Om det med hänsyn lill förbältrade marknads- och lönsamhelsutsikter blir akulelll med ell nyll valsverk för profiler i Sverige bör delta verk placeras i anslutning till en långsiktigt bärkraftig melallurgisk fillverkning.

Utdrag ur strukturpian för svenskt stål 1978-05-30

Grova, långa produkter

SSAB är idag i stort sell ensamlillverkare i Sverige av länga, grova prijdukler av lyp balk, räls, profil- och universalslång. Inom SSAB tillver­kas produklerna i rälsverkel i Domnarvel och i grov- och universalvalsver­ken i Luleå. Marknaden beräknas inom detla område ha myckel läg lill-växltakl.

Grovvalsverket I Luleå år byggt för valsning av grova profiler. Inve­steringsprogrammet innebär all svalbädden kompletteras för längre hela-längder. Detla ger bättre rakhet saml möjligheter lill rälslillverkning. Ad-juslageulruslningen förbällras. Rälsverkel i Domnarvel bör pä sikl läggas ned och tillverkningen av räls överföras till Luleå. Härigenom kan all produktion av grova produkter koncentreras lill ett enda valsverk. Med del föreslagna investeringsprogrammet bedöms verket uppnå tillfredsställande konkurrenskraft både kvalitets- och kostnadsmässigt. Totalt uppgår inves­teringarna i grovvalsverkel till ca 95 Mkr.

Universalverket i Luleå år av relativt modern konstruktion men saknar idag såväl en egen värmningsutruslning som egel förpar. Della ger ell oralionelll produklionsflöde där exempelvis förprofilering i andra valsverk med åtföljande omvärmning förekommer. Valsverkel kan idag ej utnyttja stränggjutna ämnen, vilkel medför olillfredsslällande produklkoslnader. Inom verkels produklområde föreligger viss subslilulionsrisk som kan påverka verkels framtidsmöjligheter.

Utdrag ur strukturpian för svenskt stål 1978-05-30

F'ör all verkel överhuvudtagel skall kunna leva vidare måste investering­ar genomföras så att verket kan övergå lill all utnyttja stränggjutna ämnen. En investering i nyll förpar måsle ocksä genomföras om verkel skall kunna

Prop. 1980/81:67

91

få ell ralionelll flöde och utnyttjas effeklivl. Investeringarna i universal­valsverkel beräknas lill ca 240 Mkr, varav del omedelbart aktuella inve­steringsbehovet uppgår till ca 100 Mkr.

Inom del grova produktområdet uppgår den totala investeringsvolymen till ca 330 Mkr. Antalet sysselsatta minskar på sikl med ca 200 personer, främsi som en följd av nedläggningen av rälsverkel i Domnarvel.

Medium- och finverksprodukler

Inom detla produktområde är lillverkskapaciten i Sverige ungefär dub­belt så stor (ca 800 kton) som den svenska marknaden (ca 425 klon 1977). Överkapaciteten är störst inom del klenare sorlimentomrädel.

Produklerna lillverkas, förutom av SSAB, av de mindre och medelstora handelsslålsverken. Valsverken är i flerlalel fall av äldre datum. Inom SSAB lillverkas produkterna i mediumverket i Domnarvel, finverkel i Domnarvet samt finverkel i Luleå.

Med hänsyn lill den komplexa lillverkningsslrukluren i Sverige pågår en för branschen gemensam slruklurutredning inom detla område under led­ning av förre LO-ordföranden A.[REDACTED_EFTERNAMN]. Denna utredning fär självfallet betydelse för SSAB:s egen struktur inom delta produktområde. Vissa slutsatser rörande ulvecklingen inom SSAB kan dock redan nu fastsläs.

Utdrag ur strukturpian för svenskt stål 1978-05-30

Höjda kvalitetskrav och successivt försämrad produktionsekonomi hos befintliga gamla verk kan komma alt kräva, att ell nyll mediumverk byggs i Sverige under första delen av 80-lalel. Del är naturligl all SSAB som är siörsla svenska tillverkaren inom området, med sin råstälskapacilel och utrusining för slränggjulning blir det företag som bygger det nya verket. Verket placeras dä i Luleå. Kostnaderna för ell nyll mediumverk uppskat­tas til 360 Mkr.

För all fä ell komplelt sortiment inom balkområdet bör SSAB la upp tillverkningen av fyrkantrör pä sitt program. Tillväxttakten för fyrkanlrör är hög. Detla sammanhänger delvis med all fyrkanlrör inom vissa omräden subslituerar konventionell balk. Marknaden i Sverige upp­går till 65 kton (1977). Band för tillverkningen erhålles från bredbandvals-verkel. Verkel bör med hänsyn till fraktkoslnader för varmvalsade band och färdiga fyrkanlrör placeras i Domnarvel. Möjlighelen lill en placering i Grängesberg skall utredas. Ett nyll verk för fyrkantrör beräknas kosta ca 160 Mkr.

Projektdeltagare i utredning om nytt mediumvalsverk i Luleå

Arbetet har letts av en styrgrupp med dellagarna Orvar[REDACTED_EFTERNAMN], Vvd, ordförande

Prop. 1980/81:67

92

Olav Johannessen, chef Div Koksverk, Luleå

Sven Åke[REDACTED_EFTERNAMN], chef koncernstab Ekonomi, Slockholm

Bo[REDACTED_EFTERNAMN], chef Div Specialprodukler, Borlänge

Herbert Öquist, chef Div Profiler, Luleå

Sekreterare har varil Helve[REDACTED_EFTERNAMN], koncernledningens kansli, Stockholm.

För marknadsutredningen har ansvarat Ralph Zachrission koncernslab Marknad, med bistånd från marknadsenhelerna inom divisionerna Profiler och Specialprodukler saml SSABs utländska dollerbolag. För marknads­undersökningar har vidare konsultföretagen Atkins Planning, England, och Industrial Märket Research, England, anlitats.

Teknisk utredning har utförts under ledning av Sven Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], division Profiler, Luleå med bistånd av bl. a. Bertil[REDACTED_EFTERNAMN]. Curt[REDACTED_EFTERNAMN], Hans Göran Zetlerwall, Hans[REDACTED_EFTERNAMN] och Jörgen[REDACTED_EFTERNAMN], samtliga SSAB. Del västtyska företaget DEMAG har anlitats för tekniska ulred­ningar beträffande verkels layout, valsningsulruslning, kapacileisberäk-ningar m.m.

Tekniska diskussioner har hållils med två andra leverantörer av utrust­ning, nämligen Morgårdshammar AB och Schloemann-Siemag.

Professor P. O. Slrandell vid KTH i Slockholm och forskningschef B. Orrling vid BTF i Luleå har löpande hållits informerade om projektet.

Lönsainhetsutredning har utförts av division Profiler under ledning av Hans Göran Zetlerwall.

För konkiirrensstudier har ansvarat P. O.[REDACTED_EFTERNAMN], chef koncernslab Teknik saml Hans[REDACTED_EFTERNAMN] och P. O.[REDACTED_EFTERNAMN], central Forskning och utveckling.

Konsekvenser för övriga nordiska verk har utretts av Olav Johannessen. Diskussioner i denna fråga har förekommit med Smedjebackens Valsverks AB saml Boxholms AB.

Studiebesök har gjorts vid valsverk i bl.a. Västtyskland. Polen. Italien. Sydafrika och Japan.

Referensmaterial

Rapporter

Marknadsulredning. nytt mediumvalsverk i Luleå 1980-03-13. Ansvarig Ralph Zachrission. Konfidentiell.

Mediumvalsverk i Luleå. Teknisk utredning 1980-03-13. Ansvarig Sven Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN]. 1 utredningsmaterialet ingår lönsamhetssludie och kon­kurrensjämförelser. Materialet är delvis konfidentiellt.

Opportunities for a new medium section mill for SSAB. Induslrial Mär­ket Research[REDACTED_EFTERNAMN] 1980-01-04.

Export opportunities for Medium section mill producls. Atkins Plan­ning. Nov. 1979.

Prop. 1980/81:67

93

Vorplanungssludie Miitelsiahlstrasse fiJr Svenskl Stål AB Luleå. Mannesmann Demag, februari 1980.

Härutöver i form av PM och arbetsmaterial reserapporter från besök i utländska och svenska verk saml underlag för beräkningar m. m. från berörda divisioner inom SSAB.

Prop. 1980/81:67

94

Bilaga 3

Verksamhetsberättelse

för Strukturdelegationen Kalenderåren 1978-1979

Innehållsförteckning

1 Bakgrund avseende specialslålsindustrin   ................... 

95

a Internationell bakgrund   ............................................ 

.. 

95

b Utvecklingen i Sverige    ............................................. 

.. 

95

c Olika lyper av slrukturålgärder inom specialslålsindustrin    ....

96

2

Bakgrund avseende gjuleriindustrin ........................... 

97

3

Strukturdelegationen   ............................................... 

.. 

99

a Uppgifter    ................................................................. 

.. 

99

b Ledamöter, kansli m. m............................................... 

.. 

99

c Arbetssätt avseende specialstålsinduslrin   ................ 

.. 

99

d Arbelssäll avseende gjuleriindustrin    ........................ 

100

4 Av struklurdelegationen finansierade projekl   ........... 

101

a Sammanfattning.......................................................... 

101

b Redovisning av finansierade projekt inom specialslålsindustrin .

101

c Finansierade projekl inom gjuleriindustrin .................. 

103

5 Sammanfattning beträffande gjuleriindustrin    .......... 

104

Underbilagor

1

Sammanfattning av länevillkoren m.m......................... 

105

2

Ledamöter, experter och handläggare  ...................... 

106

3

Tablä över beviljade lån och garantier......................... 

107

4

Övriga strukturåtgärder samt synpunkter pä framtiden för spe­cialstålsinduslrin              

107

Delegationen för strukturfrågor inom vissa branscher - Struklurdelega­tionen - har haft lill uppgifi att under åren 1978 och 1979 dels pröva fråga om län och lånegaranti för alt främja strukturomvandlingen inom special­ståls- och stälgjuteriindustrin, dels la initiativ till, följa och stödja struktur­omvandlingen inom specialstålsinduslrin. För långivning har delegationen disponerat ett anslag på 700 milj. kr., varjämte delegationen bemyndigats all beslula om lånegarantier pä sammanlagl 600 Mkr. Sedan delegationens angivna verksamhei avslulals får delegationen härmed avge följande verk-samhelsberälelse för sin verksamhei under kalenderåren 1978 och 1979.

Prop. 1980/81:67

95

1    Bakgrund avseende specialstålsindustrin

a    Internationell bakgrund

Den gynnsamma resullatulvecklingen för världens stålindustri under

1973    och 1974 förledde mången företagsledning runt om i världen till starkt

uppdrivna förväntningar om den framlida ulvecklingen. Myckel ambitiösa

investeringsplaner antogs. Tvärtemot vad man antagit kom efterfrågan i

stället alt minska. Trots att investeringarna skrinlades i största möjliga

utsträckning redan inom något eller nägra år, fick de lill följd all produk­

tionskapaciteten ökade varje år under hela lågkonjunkturen. De gamla

stålländerna i Västeuropa men ocksä Japan och USA tvingades vidta

långtgående åtgärder i form av finansiella slöd, pris- och volymkarteller

saml överenskommelser om begränsningar av exporten. Sviterna av låg­

konjunkturen är ännu längt ifrån övervunna.

Kapaciletsutnytljandel i Västeuropa och Japan ligger fortfarande under

1974    ärs, vilket också bekräftas av all prisutvecklingen inle följt del van­

liga konjunklurförloppel. Inle heller för framtiden iror man i allmänhel pä

någon väsentlig förändring till en för slålinduslrin förmånligare utbuds- och

eflerfrägesilualion. Eflerfrågeökningen spås bli väsentligt lägre än vad som

tidigare ansetts vara huvudtrenden, samtidigt som de s.k. "nya industri­

länderna" fortsätter alt bygga ul kapaciteten. En avvikande uppfattning

har anmälts i en amerikansk studie, där man antar all tillgänglig kapacitet i

praktiken är lägre än vad som angetts i olika översikter. En måttlig efler­

frågeökning skulle därför redan i början på 1980-talel kunna leda lill en

bristsituation! Om denna rapport förtjänar att las på allvar återstår all se.

Faktum kvarstår dock att felprognosen från väridens samlade stålexpertis

(IISIs MiJnchenkonferens) år 1974 (alltså efler utbrottet av den s.k. ol­

jekrisen) tillhör modern ekonomisk historias värsta. Historien har under

alla omständigheter visat att tvärsäkra prognoser svåriigen läter sig göras.

b    Utvecklingen i Sverige

För Sveriges vidkommande drabbades handelsstälsindustrin försl och hårdast, i synnerhet kanske den del som hade varven som huvudsaklig kund. Inom detta avsnitt av stålindustrin är del tvivelsutan befogal alt tala om en djupgående strukturell förändring i sä måtto att efterfrågan frän den viktigaste kundkategorin, de nordiska slorvarven, inom loppet av nägra månader minskade drastiskt. Detla illustrerar också pä ell hårdhänt sätt vikten av att korrekt avväga fördelarna med en långtgående specialisering mot risken av att avsätta merparten av sin volym lill ell fätal kunder inom en och samma bransch. För all lösa problemen för de största handelsstäl­verken bildades som bekant SSAB med slalen som hälftendelägare vid sidan av Stora Kopparberg och Gränges, tvä förelag som under senare är avvecklat praktiskt taget allt aktivt engagemang inom stålindustrin.

Prop. 1980/81:67

96

För specialstålsindustrins del dröjde krisen något längre. En viss in­hemsk efterfrågan samt lagerslödel begränsade förlusterna och flertalet förelag planerade för en konjunkturuppgång under del andra halvårel 1976. Inle minsl den finansiella planeringen förutsatte all lagren dä skulle kunna avvecklas, samtidigt som rörelsen skulle börja generera mera kapital. Konjunkturuppgången lät dock vänta på sig yllerligare tvä är, något som på mänga häll ledde till ett myckel ansträngt finansiellt läge.

En extreml svag efterfrågan på svenska produkler i kombinafion med lageravvecklingen ledde till att produktionen av specialstål under 1977 låg på endast 65% av nivån 1974. (Under tolvmånadersperioden oktober 1978 t. o. m. september 1979, uppnåddes fortfarande bara 84%.)

I 1977 ärs specialslålsutredning (Dsl 1977: 3) analyserades förulsältning-arna för denna industris framlid och flera konkreta förslag presenterades. Ulvecklingen av förelagens soliditet och likviditet under 1977 hotade emel­lertid all rasera förutsättningarna för en ordnad omstrukturering. I flera fall saknades de nödvändiga finansiella resurserna för allt annat än de mesl elementära behoven.

c Olika lyper av strukturåtgärder inom specialstålsindustrin

Under årens lopp har åtskilliga synpunkter framförts rörande önskvärda lyper av förändringar inom specialstålsinduslrin. Förelagen själva, de fackliga organisationerna och statsmakterna har i olika sammanhang och från olika utgångspunkter analyserat problemen och framlagt förslag.

Nedan redovisas olika problem och förslag lill ätgärder utan anspråk pä inbördes rangordning, som i olika sammanhang framförts i syfte all åstad­komma en bällre branschstruktur.

-

Den splittrade ägarstrukturen har ansetls utgöra ett hinder för en ratio­nell samordning. Behov av ell slalligl "sliuklurbolag" harockså päla-lats.

-

Produktionssamordning utgör undantagslöst en central beståndsdel i alla slrukturresonemang, inle minsl mol bakgrund av den stora geogra­fiska splittring som kännetecknar branschen. Undertorstält bör i första hand företag med så lika sortiment som möjligl föras samman. Della är liklydigl med en integration i djupled. Ett högl kapacitetsutnyttjande på längre sikt och mindre samlade investeringsulgifler skulle bl.a. stå alt vinna. Minskning av personalstyrkan lorde i de flesta fall bli oundviklig.

-

En utbyggd marknadsorganisation, med tillräcklig geografisk, innebo­ende kompetens och ingående kunskaper om slutförbrukarnas behov, framstår som alltmer väsentliga element med en betydelse minsl i nivå med föregäende punkl. Insikten om hur kostnadskrävande och tids­ödande del är alt etablera en sädan har sent om sider lell lill slutsatsen alt kapacitetsutnylljandet och effektiviielen även i denna funktion är av största belydelse.

-

I nära anslulning lill marknadsorganisationen ligger problemen med den

Prop. 1980/81:67

97

fysiska distributionen, i synnerhet inom förelag som exporterar upp lill 90% av sin produktionsvolym. Denna hantering är inte bara kostsam utan ocksä extremt kapitalkrävande, nägot som ytteriigare lalar för vikten av ett högt kapacilelsutnylljande.

Angående den administrativa funktionen har synpunkter framförts med vilt skilda inriktningar beroende på vilken belydelse man lagt i ordet "administration". Somliga har ansett att en väsentlig orsak till all konsekvenserna av lågkonjunkturen blev så svåra i vissa förelag var förelagens bristfälliga syslem för planering och kontroll av verksamhe­ten. 1 andra fall skulle kostnaderna för administrationen ha varit för höga. Som ett ytterligare anlagande gäller att för all ett redan hårt rationaliserat företag skall kunna gå vidare i sin kostnadsjakt sä måsle ny reducerbar kostnadsmassa tillföras med jämna mellanrum, exempel­vis genom samgående med andra förelag.

Svenska stålverk har inle sällan en layout med rötter i förra seklet. Della faklum i kombination med splittrade sortiment har i flera fall lell till alt produkiionsflödena blivit svåröverblickbara och orationella med exempelvis leveransförseningar och hög kapitalbindning som följd. Bland förelagsinterna strukturåtgärder hör insatser pä della område till de viktigaste.

Förändringar i sortimenten antingen genom produktbyten eller genom egen produktutveckling hör också lill de angelägna åtgärderna. Samti­digt som behovet av s. k. uppgradering av sortimenten har påtalats så har man också nyktert konstaleral all god produktionsekonomi förutsät­ter ell kapacitetsutnyttjande, som inte kan uppnås enbart med hjälp av produkler med s.k. högt teknologiskt innehåll. Tvärtom så kommer under överskådlig framlid svensk stålindustri att vara beroende av rela­tivt anonyma standardprodukter vilka kan levereras av förhållandevis många konkurrenter över hela världen. Här förblir produktionskostna­derna per enhet precis lika utslagsgivande som någonsin.

2    Bakgrund avseende gjuleriindustrin

Inom ramen för de särskilda branschprogrammen påbörjade statens industriverk i samråd med företrädare för stålgjuteribranschen en struktur-undersökning år 1975. Efter hand kom undersökningen alt omfatta samtli­ga tolv i landet då verksamma slälgjuterier.

Undersökningens resullal förelåg i början av 1977 och presenterades som en gemensam promemoria benämnd "stälgjuleriernas situation, nu­läge och framtid". Promemorian översändes lill chefen för industridepar­tementet 1977.03.09 genom verkets försorg.

I promemorian framhölls angelägenheten all erforderliga förändringar inom slålgjuteriindustrin kan påskyndas och ske i lämplig anslulning lill 

7    Riksdagen 1980/81. / .saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

98

den akluella omslruklureringen av specialslålsinduslrin. Vidare sägs att eventuella statliga slöd måsle inriktas på en förbättrad och pä sikl effektiv branschstruktur. Man bedömde alt det fanns en betydande risk för överka­pacitet inom stålgjuteribranschen - vid normalkonjunktur ca 25% - och därigenom en koncentration lill ell färre anlal gjulerier som ofrånkomlig. Stålgjulerierna skulle behöva reduceras lill hälften för all åstadkomma konkurrenskraftiga produktionsenheter i 80-talets branschstruktur. 1 den sainfällda bedömningen av brandchsitualionen dellog gjuleriförelagen, branschorganisationerna, fackliga organisationer och statens industriverk.

Den väsentligaste orsaken lill den konstaterade obalansen mellan kapa­citet och eflerfrågeutvecklingen hade sin grund i förelagens oförmåga att överblicka branschsilualionen åren 1974-75. Så sent som 1976 ansåg gjulerierna att investeringsbehovet inom branschen översteg 100 Mkr. Genom samordnad omstrukturering skulle dock belydande inbesparing av investeringsmedel vara möjlig.

Gjuteriernas och verkels framställning lill departementet resulterade i regeringens proposilion 1977/78:47 om "ätgärder för att underlätta struk­turomvandlingen inom specialslälinduslrin och stälgjuteriindustrin".

Sedan promemorian skrevs har den svenska hemmamarknaden för stål-gjutgods försämrats drastiskt 1976-1979. Nedanstående tablå åskådliggör utvecklingen.

Ståigjutericr

1974

1975

1976

1977

1978

Antal anställda i branschen Produktion i ton Arston/anställd

2000 .

2 100

1900

1700

1700

37 000

35 000

27 000

16000

15 000

16.8

16.7

14.0

9.4

8.8

Utvecklingen i Västeuropa - specielll Nordeuropa - har varil likartad den svenska - dock ej så markerad.

Som en följd av det dåliga kapacilelsulnylljandet har föriusterna ökal kraftigt. Inom branschgruppen "höglegeral slälgjulgods" omsattes 1977 180 Mkr och den totala kalkylmässiga föriusten uppgick samma år till 70 Mkr.

Stordriftsfördelar och volymproduktion är avgörande för stälgjulerier­nas överievnad. I jämförelse med konkurrentländerna har Sverige för många lågproducerande anläggningar.

För all komma ur den onda cirkeln är det nödvändigt all balansen mellan hemmamarknadssilualionen och kapacitetsulnytljandet återställs för all gjuterierna skall generera vinst.

Prop. 1980/81:67

99

3    Strukturdelegationen

a    Uppgifter

I proposilion 1977/78:47 om åtgärder för att underlätta strukturomvand­lingen inom specialslålsindustrin och stälgjuteriindustrin föreslog regering­en inrättandet av en särskild delegation, sammansatt av representanter för företag och anställda i berörda branscher samt staten. Delegationen skulle under begränsad lid. 1978 och 1979, och med hjälp av en låne- och garan­tiram på 1 300 Mkr bidra lill alt skapa en lillfredsslällande långsiktig lön­samhet i de berörda branscherna och därigenom öka tryggheten för de anställda. Delegationen skulle därmed utgöra ett komplement till övriga statliga ätgärder inom lokaliserings- och arbetsmarknadspolitiken.

Sedan riksdagen lämnat regeringen i propositionen begärda bemyndi­ganden utfärdades den 19 december 1977 dels förordning (1977: 1123) om slalligl slöd lill strukturåtgärder inom specialslålsinduslrin, dels förord­ningen (1977:1124) med inslruklion för delegationen för strukturtVågor inom vissa branscher. 1 den förstnämnda förordningen preciserades när­mare formerna och villkoren för de olika länen och garantin. Dessa sam­manfallas i bilaga I lill denna verksamhetsberättelse. I den sistnämnda förordningen reglerades delegationens uppgifler och verksamhetsformer. Som uppgifi angavs all

1.

Pröva fråga om lån och lånegaranti enligt förordningen (1977: 1123) om slatiigl slöd lill strukturåtgärder inom specialslålsindustrin m. m.

2.

Ta initiativ lill, följa och slödja slrukluromvandling inom specialslåls­industrin."

b Ledamöter, kansli m.m.

Ordförande i delegationen har varil dåvarande statssekreteraren Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN] under liden 1 januari-20 november 1978. statssekreteraren Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] 20 november 1978-20 oktober 1979 och statssekreteraren Robert[REDACTED_EFTERNAMN] 20 oktober-31 december 1979.

Direktören Lars-Olof[REDACTED_EFTERNAMN], Sveriges Investeringsbank AB, har av delegationen utsetts att verställa delegationens beslul. Delegationen har i övrigl haft de ledamöter med ersättare saml experter och handläggare som framgår av bilaga 2.

Delegationen har lill sill förfogande haft ell kansli som beställ av tjänste­män hos Investeringsbanken. Banken har mot ersättning slälll erforderliga resurser lill delegationens förfogande och har bl.a. åtagit sig att svara för bokföringen och all förvalla låneportföljen.

c Arbelssäll avseende specicilstålslndiistnn

Enligt propositionen bör delegationen inle bara utreda och behandla inkommande låneansökningar utan ocksä ta initiafiv till. följa och slödja angelägna slrukluräigärder. I propositionen omnämns att eu slrukturpro-

Prop. 1980/81:67

100

gram för gjuleriinduslrin var under framväxl i indusiriverkels regi och all delegafionen borde få ell molsvarande ansvar för specialslålsindustrin.

I synnerhet de fackliga representanterna i delegationen har påtalat beho­vet av initiativ när del gällt uppslag lill nya slruklurprojekt. De har ocksä i olika skrivelser påtalat behov av en slruklurplan som lämpligen borde förverkligas bl. a. med hjälp av ell slalligl slrukturbolag.

Delegationen har dock valt en annan arbetsmetodik. I praktiken har verksamheten huvudsakligen inriktats på ett behandla av företagen aktua­liserade projekl och därav följande läneansökningar. Härtill kommer att delegationen enligl riksdagsbeslutet enbart haft möjlighet alt bevilja lån och garantier och exempelvis saknat anslag för teckning av aktier. Slruk-lurlösningar genom statligt ägande har således inle varil möjliga inom ramen för delegationen.

Delegationen har genom säväl enskilda ledamöter som sina handläggare tagit vissa initiativ till förhandlingar mellan olika förelag i konkreta pro­jekt. I andra fall har delegationen tjänat som en medlande part under pågående förhandlingar.

Delegationen har därutöver arbetat med de projekl som varil praktiskt framkomliga vid varje givet tillfålle och som varil ägnade all stärka bran­schens konkurrensförmåga.

Projeklen har därvid analyserals pä vanligl sätt när det gäller de före­tagsekonomiska aspekterna och när del gäller de slruklurmässiga så har en prövning skell pä basis av den samlade erfarenheten hos delegationens ledamöter, experter, handläggare och tillkallade konsulter.

Delegationen har avstått från att försöka etablera ett slrukturprogram för specialstålsinduslrin, dels därför att branschen är extremt heterogen och svär all överblicka, dels därför all prognoser som sträcker sig över mer än någol år snabbi föriorar i precision.

d Arbetssätt avseende gjuleriinduslrin

Delegationens handläggning av utredningar i gjuleriärenden har letts av direktör Lars-Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Slatens Industriverk, och verksamheten har varil hell föriagd lill Industriverket. Därvid har del arbete fortsalts. som påbörjades med ell branschprogram för slålgjulerierna 1975. Verkel har nu sökt att påverka och påskynda slrukluromvandlingsprocessen främsi ge­nom olika konsultinsatser i branschen. Dessa undersökningar har syftat lill all specificera omräden och objekt där delegationens finansiella slöd skulle kunna medverka i omstruktureringen. Som resultat av omfatiande konsult-utredningar presenterades en slrukturplan för delegationen i juni 1979. Planen innebär en stark koncentration och kapacilelsminskning av bran­schen men innehåller åven preciserade uppgifter om olika produktionsen­heter och förelag som bedöms som bärkraftiga i framliden.

Prop. 1980/81:67

101

4    Av strukturdelegationen flnansierade projekt

a Sammanfattning

1 proposilion 1977/78:47 angavs alt 450 Mkr. skulle avse investeringslån och 250 Mkr. avse likviditetslån. Sedermera har regeringen pä framställ­ning frän delegationen medgett all investeringslån fick beviljas för 480 Mkr. och likviditelslän för 220 Mkr.

Under verksamhetsperioden har delegationen beviljat sammanlagl in­vesteringslån pä 480 Mkr. och lividitetslän pä 190 Mkr., varjämte delega­tionen förklarat sig beredd all slälla garantier på sammanlagl 302,6 Mkr. Antalet företag som beviljats lån eller garantier är nio, varvid dock Gränges Nyby AB och Nyby Uddeholm AB redovisats som två förelag. Investeringslån på 56,4 Mkr. och likviditelslän pä 190 Mkr. har lämnats med villkorlig älerbetalningsskyldighet, dvs. betalning av ränla och amor­tering skall ske så snart låntagarens resullal och finansiella slällning så medger. För alt fastställa betalningsskyldigheten skall ärligen hällas för­handlingar mellan det låntagande företaget och struklurdelegationen i sam­band med att bolaget fastställer sitt bokslut för närmaste föregående verk­samhetsår.

Uppgifi om låntagare, belopp och viktigare lånevillkor framgår av bilaga 3. De olika projekten redovisas utförligare här nedan under b.

b Redovisning av finansierade projekt inom specialstålsindustrin

1. Nyby Uddeholm AB (NU) har beviljats län och garantier på samman­lagl 315 Mkr. Staten överförde därutöver 250 Mkr. av del s. k. uddeholms-lånel pä NU. (Nyby hade före samgåendet av delegationen beviljats 120 Mkr i lån och garantier.) Bolaget ägs lill drygt 90% av Uddeholm och till resterande del av Gränges. Det är bildal på Uddeholms divisioner för rostfria produkler i Degerfors (grovplåt). Storfors (rör), Munkfors (träd) saml f.d. Gränges Nyby AB med bl.a. rostfria kallvalsade tunna band saml rostfria rör pä programmel. Syftet har varil all åstadkomma ett brett produktsorliment lämpat alt marknadsföras som system omfattande exem­pelvis plåt, rör och rördelar inkl. svelsträd. Efler hand skall teknikinnehål­let kunna ökas i dessa paket, någol som ytterligare förväntas öka konkur­renskraften. Årsomsättningen blir i starten ca 1800 Mkr. och antalet an­ställda ca 4000.

Vid slruklurdelegalionens behandling av projektet lades stor vikt vid all båda ägarbolagen, Uddeholm och Gränges, fäll vidkännas myckel stora föriuster under senare är. Dessa kunde inte längre anses ha tillräckliga finansiella resurser för all offensivt kunna driva alla sina olika dotterbolag/ divisioner. I båda fallen hotade detla all bl.a. gä ut över verksamheterna för rostfria produkler. Genom sammanslagningen kunde i stället en även internationellt sett ansenlig bas vad avser produktion, marknadsföring, sortiment och kompelens etableras.

Prop. 1980/81:67

102

Man kan i efterhand notera

att det blev fråga om en integration på bredden; del år sannolikt enklare att gä samman om sorlimenlen kompletterar varandra, eftersom detla lindrigare drabbar produktionen och de anställda,

att båda företagen nyligen genomgått en period av slora interna föränd­ringar; man var m. a. o. tränad i och hade erfarenhet av hur sädana hanle­ras,

alt förelagen i mängt och mycket hade en likartad syn pä ledningsfrågor i allmänhet,

all ell bolag med en väl utbyggd säljorganisation stod för del slulliga nya åtagandet. Marknadsföringen tenderar all få allt slörre relativ belydelse.

2.

Uddeholm Strip Sleel AB har beviljats län och garantier på samman­lagt 50 Mkr. De fackliga representanterna har reserverat sig mol beslutet. Bolaget är bildal på Uddeholms division för smala, kallvalsade band i Munkfors med en omsättning pä 225 Mkr. och ca 950 anställda. Uddeholm äger 65 % av bolaget och Sandvik resterande 35 %. Produktområdet, där de svenska förelagen Uddeholm, Sandvik och SKF Sleel är bland de ledande i världen, kännetecknas av en härd internationell konkurrens med åtföl­jande höga krav på koslnadseffeklivitet. Eli högl kapaciielsulnyttjande i alla produktionssleg är härvidlag av vital betydelse och eftersom alla tre lillverkarna drivit mycket lågt belagda varmvalsverk sä har ett samarbete pä just della område varil föremål för förhandlingar vid flera tillfällen i olika konstellationer. Exempelvis lär Sandvik och Uddeholm ha diskuterat frägan om samproduktion av varmband redan på 1950-lalel. Så sent som 1977 diskuterades ett sambarbete mellan Uddeholm och SKF Steel. Ett väl avvägt ägarengagemang från Sanviks sida direki i Uddeholms kallvals-ningsdivision kom alt utgöra den bas som kunde anses vara tillräcklig för alt Uddeholm skulle våga förlita sig pä exlerna leveranser av de strategiskt sell känsliga varmbanden. Produktionen av varmband kan därmed kon­centreras lill Sandviken och kapaciletsutnytljandel där höjas.

3.

Björneborgs Jernverks AB har beviljats lån och garantier pä samman­lagl 100 Mkr. för investering i en friformsmedja med en kapacitet i nivä med de 5-6 största i Västeuropa. Investeringen föregicks av ett avlal om produktbytenZ-avveckling med Bofors och Avesta Jernverk inblandade så att bl.a. en klar arbetsfördelning kunde åstadkommas mellan Bofors och Björneborg på smidesområdet.

4.

Del nybildade AB Bofors-Kilsla har beviljats lån och garantier på 125 Mkr. för en investering i väridens hillills största smidespress med en presskrafl på upp emot 14000 lon.

5.   Lån på 35 Mkr. har beviljats Sandvik AB för en investering i en

slränggjuiningsmaskin för fyrkantämnen (s. k. billels), främsi för träd och

sömlösa rör. Projektet, som genomförs helt i Sandviks egen regi, ulgör en

viklig del i en slörre omläggning av Sandviks hela slål- och ämnesförsörj­

ning. Sandviks räjärnsproduktion vid hyllan i Guldsmedshytlan avvecklas

Prop. 1980/81:67

103

och detta behov skall i stället täckas genom bl.a. köp frän Spännarhyltan saml en ökad skrolbaserad stålproduktion. Slränggjulningsmeloden har sedan länge prövats för rostfritt material bl.a. i Fagersta och belraklas numera som en inveslering med hell säkra, slora rationaliseringseffekter. Bland svenska företag inom den rostfria sektorn har hittills bara Fager­sta förfogat över en slränggjuiningsmaskin, som f.ö. redan kan betraktas som fullt belagd. Det år därför av största vikt alt branschen snarast fär tillgäng till dels en maskin för fyrkantsämnen (ämnen för rör. tråd och stång), dels en för rektangulära ämnen (för platta produkler), vilken plane­ras i Avesta. Investeringarna kan med fördel genomföras trots att en ev. slutlig branschstruktur ännu inte utkristalliserats. Att maskinen för fyr-kanlsämnen förläggs just till Sandviken är också tämligen naturligt, efter­som Sandvik är den dominerande tillverkaren av bl. a. rostfria sömlösa rör.

6.

Avesla Jernverks AB har beviljats län och garantier pä sammanlagl 170 Mkr. för en inveslering i en slränggjuiningsmaskin för rektangulära rostfria ämnen (s. k. slabs) för platta produkter som plåt och band. Avesta har sedan 1950-lalet varit i färd med all föra över sina anläggningar till ett nyll verksområde med möjlighet till en mycket rationell produktions-layout. Slränggjulningen är en av de sisla vikliga elapperna innan en hell modern produklionslinje kan anses vara fullbordad.

7.

Gränges Nyby AB (numera Nyby Uddeholm AB) har beviljats lån och garantier pä sammanlagl 120 Mkr. Den största enskilda invesleringen utgörs av ny anläggning för produktion av rörämnen på pulvermelallurgisk väg, ett utvecklingsprojekt som väckt stor internationell uppmärksamhet.

Gränges Nyby hade dessförinnan genomgått slora interna förändringar inkluderande nedläggningar av såväl valsverk som produktgrupper.

8.

Fagersta AB har beviljats län pä 30 Mkr. för all bl. a. kunna rusta upp sitl trådvalsverk och sill varmvalsverk med tillhörande ugnsenhel. Projek­tet syftar främst lill att förbättra Fagerslas möljligheter att öka sin produk­tion av rostfri valstråd.

9.

Lesjöfors AB har beviljats garantier pä 22.6 Mkr. för investeringar i ell s. k. parabelvalsverk och för ombyggnad av sin siränggjulningslinje.

c Finansierade projekt inom gjuleriinduslrin

Den ökade medvetenheten om branschsituationen, den ekonomiska ut­vecklingen och de osäkra framlidsulsikterna har inneburit alt lidigare investeringsplaner, som skulle ha inneburit kapacilelsiillskoll, skjutils på framliden. Förelagen har med andra ord tillämpat en "strategi för över­vintring". Först under 1979 klarnade strukturbilden. Därmed kunde strate­gierna konkretiseras i finansiella termer. Delegationen har bifallit två fram­ställningar om finansieringsstöd enligl följande.

- AB[REDACTED_EFTERNAMN] Stålgjuierl. 1 den ursprungliga gruppen på 12 stålgjuterier fanns tvä familjeföretag.[REDACTED_EFTERNAMN] Stälgjuteri är ett av dessa. Gjuteriet är medelstort och har haft god konkurrenskraft under hela 70-talel. Före-

Prop. 1980/81:67

104

taget ansökle hos delegationen om investeringslän pä totalt 5 Mkr. Man behövde bl.a. av miljöskäl ersätla en äldre mekaniserad form­ningsanläggning. Verkels ulredningar lydde på all[REDACTED_EFTERNAMN] hade en plals i den framtida branschstrukturen. Delegationen biföll bolagels ansökan 1979 och lämnade 2,5 Mkr. i investeringslån och 2,5 Mkr. i garantilån. - Fagersta AB Uddeholms AB/Gjuierldivisionerna. I ansökan presen­terades ett förslag till samgående mellan Uddeholms stälgjuteri i Hag­fors och Fagersta stälgjuteri i Österbybruk. Delegationen beslöl all slödja tanken på en sammanslagning och reserverade totalt 25 Mkr. för ändamålet. I ell gemensamt brev, daterat 1980-03-07, meddelades ett beslut att dra tillbaka bolagens ansökan. Som orsak angavs all en sammanslagning ej vore förenad med sä slora slruklurella vinsler att den kunde anses förelagsekonomiskl mofiverad.

5    Sammanfattning beträffande gjuteriindustrin

Låneansökningarna lill delegafionen har försl under 1979 börjal ta mera konkret form när del gäller slålgjulerierna. Passiviteten tidigare måste tas sorn ett ullryck för allmän pessimism och handlingsförlamning under tryc­ket av lågkonjunkturen. En annan förklaring kan vara att resultatet av slruklurulredningarna först på senare lid förts upp på förelagslednings-och koncernnivå, där de strategiska besluten fattals. Förmodligen har man ocksä prioriterat slörre och lill synes viktigare produktområden än slälgju-lerierna. A andra sidan hade knappast nägon läneansökan kommil in till delegationen utan verkets forlöpande slrukturutredningar och konsultin­satser. Vären 1979 tillsattes från verket en konsult med huvudsaklig upp­gift alt underlätta förhandlingarna mellan företagen.

På försommaren 1979 var situationen så kritisk och låst all de ledande företagen i branschen såg som den enda möjlighelen att staten gick in som delägare i ett paraplybolag. Konstruktionen stöddes även av de anställda som i denna såg en möjlighet att få till stånd en omstruktureringsprocess i ordnade former. Förslagel vann dock ej gehör på den statliga sidan.

Endast i ett fall har slruktureffeklerna specialslål-slålgjutgods utvärde­rats, nämligen i projektet Bofors-Avesta-Björneborg. Denna affärsöver­enskommelse mellan tre parter fick ett negativt ulfall för Bofors stälgjuteri.

Enligt beräkningar som gjordes hösten 1978 skulle stälgjuleriernas invesleringsbehov i samband med en omslruklurering av branschen vara omkring 50 Mkr. Av dessa har del hitlills tagits i anspråk endast 2,5 Mkr. dvs. ca 0.5% av delegationens hela anslag för investeringslån lill special-stålverken och stålgjulerierna. Fördelningen ger knappast en rättvis bild av slålgjuleribranschens egentliga behov.

Som helhet mäste konstaleras all delegationens medel ej blivit den stimulans för branschen som förväntats.

Prop. 1980/81:67

105

Resultatet av industriverkets intensiva informationsflöde via konsult-utredningar etc. kan mera avläsas i defensiva anpassningsälgärder.

På det lokala planet blir ofta sysselsättnings- och omställningsproblem myckel svåra, särskill dä man saknar allernaliv lill gjulgodsproduktion.

Prognoserna tyder på att branschen gär in i en ny allvarlig kris 1982-83.

Underbilaga I STRUKTURDELEGATIONEN

Sammanfattning

av former och villkor för lån och garantier som beviljats av strukturdelega­tionen 1978-79 (SFS 1977:1123).

Delegationen kunde bevilja

    Investeringslån för ny-, lill- eller ombyggnad av lokaler, för anskaffning

av maskiner och för förvärv av fabriksbyggnad. Investeringslånet mot­

svarade högst 50% sammanlagd investeringkoslnad såvida icke särskil­

da skäl föranledde ett högre länebelopp. (Beviljat belopp: 480 Mkr.)

-      Likviditelslän för att stödja förelags likviditet i samband med att struk­

turåtgärder vidtogs, dock endasl om åtgärderna annars ej kunde genom­

föras. (Beviljat belopp: 190 Mkr.)

    Marknadsföringslån för angelägna ätgärder som syftade lill all främja

försäljning av kunnande inom teknik- och marknadsområdena och som

annars inle skulle komma lill stånd.(En enda sökande beviljades län, pä

10 Mkr, men sökanden avstod frän att la länet i anspråk.)

-      Lånegaranti för lån i bank, kreditaktiebolag eller hos annan längivare,

som delegationen kunde godkänna, dock endast om tillfredsställande

säkerhet för sedvanlig bankkredit saknades. Lånet skulle gälla investe­

ringar. (Beviljat belopp: 302,6 Mkr.)

Bland lånevillkoren bör följande noteras:

Säkerhet skulle ställas för samtliga lån - även för lån mot delegationens garanfi - utom för marknadsföringslån. Säkerheterna utgöres av pant­brev och företagsinteckningar med förmånsrätt efter övriga inteckning­ar. I ett par fall förekommer begränsad borgen. För marknadsföringslån skulle utfärdas förlagsbevis.

Räntan för samtliga lånetyper är rörlig och skall motsvara räntan för industrigarantilån, dvs. f.n. diskontot plus 3,75%. - Beträffande lån mol delegationens garanti innebär detta att långivande bank har att fill slalen betala en förlusttäckningsavgifl I % per är pä utestående lånebe­lopp. Beträffande län mot garanti har regeringen på delegationens fram­ställan förordnat (SFS 1979:519) alt struklurdelegationen äger medge all av kreditinrättning lämnal lån får övertas av annan långivare, varvid lånet må löpa med fast, lill det rådande ränteläget anpassad ränla.

-

Räntefrihel kunde erhållas för investeringslån om särskilda skäl förelåg och i så fall för högst tre år.

-

Lånetiden år för investeringslån, marknadsföringslån och garantilån högst 10 år från första utbetalning. För investeringslån och garanlilän kunde dock om särskilda skäl förelåg låneliden utsträckas lill 20 år med

Prop. 1980/81:67

106

amorteringsanständ upp till 5 år. (Den längsta beviljade lånetiden blev 15 är och den längsta amorteringsfriheten 4 är.) - För likviditelslän stod det delegationen fritt att fastställa återbelalningstiden; denna bestäm­melse kom dock ej att lillämpas eftersom samtliga likviditelslän gavs med villkorlig älerbetalningsskyldighet.

ViUkorlig ålerbelalningsskyldighel kunde föreskrivas i fråga om invest­eringslån, som pä grund av sin storiek eller av annat skäl medförde särskilda risker för företaget, och i fråga om likviditelslän om särskilda skäl förelåg. För villkorslånen (6 lån på sammanlagl 246,4 Mkr.) före­skrev delegationen all amortering och ränla skall betalas sä snart lånta­garens resultat och finansiella ställning så medger. Låntagarens älerbe­talningsskyldighet, hänföriig till det senasle verksamhetsåret, faslslälles av delegationen efter förhandling med låntagaren. I övrigt överensstämmer länevillkoren i slorl med dem som lillämpas av banker.

Ledamöter

Statssekreterare Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], ordfö­rande 1978-01-01-1978-11-20 Statssekreterare   Bengt  [REDACTED_EFTERNAMN], ordförande 1978-11-21-1979-10-19 Statssekreterare Robert[REDACTED_EFTERNAMN], ord­förande ft. o. m. 1979-10-20 Statssekreterare    Ingemar   [REDACTED_EFTERNAMN], vice ordförande

Generaldirektör Bertil Rehnberg Generaldirektör Erik[REDACTED_EFTERNAMN] Bankdirektör Arne Gallans Direktör Erik Höök Utredningssekreterare Allan[REDACTED_EFTERNAMN], 1978-01-01-1978-09-15 Utredningssekreterare    Olof    Rydh, fr.o.m. 1978-09-16 Ombudsman Bertil Särhagen

Ersättare

Departementsrådet Sune Tjernsström

Fil. kand. Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], 1978-01-

01-1978-11-20

Departementsrådet    Arne   [REDACTED_EFTERNAMN],

fr.o.m. 1978-11-21

Avdelningschef Aksel Spendrup

Avdelningschef Bert[REDACTED_EFTERNAMN]

Direktör Lars-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Direktör Lars Herlin

Utredningssekreterare Christer Karis-

son

Ombudsman Hädar Rooslien

Underbilaga 2

Industridepartementet

Industridepartemenlel

Induslridepartemenlel

Arbetsmarknadsdepartementet

Arbetsmarknadsstyrelsen Statens Industriverk Sveriges Investeringsbank AB Jernkontoret

Svenska Melallindustriarbetare-förbundel

Svenska MetaUindustriarbetare­förbundet

Svenska   Induslritjänstemanna-förbundel

Induslrideparlemenlel Arbetsmarknadsdepartementet

Arbetsmarknadsdepartementet

Arbetsmarknadsstyrelsen

Statens Industriverk

Sveriges Investeringsbank AB

Järnbruksförbundet

Svenska Melallindustriarbetare-

förbundel

Sveriges Arbetsledareförbund

Prop. 1980/81:67

E.xperler

Departementssekreterare Olof Rydh,

1978-01-01-1978-04-15

Departementsrådet Sune Tjernström,

1978-07-01-1978-10-31

Byrådirektör   Lars   Slarell,   fr.o.m.

1979-01-01

Departementsrådet Bengt Thufvesson,

fr.o.m. 1978-07-01

Direktör Lars-Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Gjuterier

Direktör Per[REDACTED_EFTERNAMN], fr. o. m. 1978-07-

01

Verkställare av delegationens beslut Direktör Lars-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] Direktör Per[REDACTED_EFTERNAMN], ersättare

Sekreterare

Direktör Jon[REDACTED_EFTERNAMN]

107

Industridepartementet

Industrideparlementet

Induslridepartemenlel

Industridepartementet

Statens Industriverk Sveriges Investeringsbank AB

Sveriges Investeringsbank AB Sveriges Investeringsbank AB

Sveriges Investeringsbank AB

Underbilaga 3

Beviljade och accepterade lån och garantier (belopp i Mkr)

IL

VIL

VLL

G

Summa

Riksdagens anslag för SD

480.0

220.0

600.0

1 300.0

Avesta Jernverk AB

52.5

117.5

170.0

Björneborgs Jernverk

40,0

30,0

10.0

20.0

100.0

AB Bofors-Kilsla

75.0

50,0

125.0

Fagersta AB

30,0

30,0

Gränges Nyby/Nyby Uddeholm

AB  13,6

26,4

30,0

50.0

120,0

Nyby Uddeholm AB

140,0

100,0

75.0

315,0

Lesjöfors

22.6

22,6

AB[REDACTED_EFTERNAMN] Stälgjuteri

2,5

2,5

5,0

Sandvik AB

35,0

35.0

Uddeholm Strip Steel AB

35,0

15.0

50,0

Summa beslut

423,6

56,4

190.0

302.6

972,6

IL      = Investeringslån

VIL   = Investeringslän med villkorlig återbetalningsskyldighet VLL = Likviditetslån med villkoriig återbetalningsskyldighet G       = Garanti för lån hos affärsbank eller liknande

Med villkorlig älerbetalningsskyldighet avses alt ränta och amortering skall betalas så snart låntagarens resultat och finansiella ställning så medger. Årlig överläggning skall hållas mellan låntagaren och delegatio­nen, varefter delegationen fastställer betalningarnas storlek för året.

UnderbUaga 4 I denna bilaga redovisas dels en av delegationens kansli utarbetad över­sikt över viktigare övriga strukturåtgärder under senare är, dels kansliels synpunkter på framliden för specialstålsindustrin. Bilagan, som utarbetats på uppdrag av delegationen, har inte behandlats av delegationen.

Viktigare övriga strukturåtgärder under senare år

Slora Kopparberg avyttrade vid årsskiftet 1976/77 sin specialslålsrörelse i Vikmanshyltan och Söderfors till främst Uddeholm men till en mindre del

Prop. 1980/81:67

108

även Fagersta. Genom all oekså Bofors under årens lopp gradvis skurit ned sin stålverksamhet, däribland produktion och marknadsföring av verk­tygsstål, så har Uddeholm slutligen blivit Sveriges huvudsakliga tillverkare av verktygsstål. Bofors stålengagemang är pä väg att begränsas lill vad som ingår i det nya bolaget Bofors-Kilsla med tillägg för stål- och ämnes­försörjning lill denna verksamhet.

Kinnevik förvärvade kring årsskiftet 1978/79 tillräckligt med aktier i Fagersta för alt erhålla en andel av röstetalet kring 40%, dvs. ett i prakti­ken dominerande inflytande. Härigenom öppnades möjligheter för ell sam­arbele mellan Fagersta och Sandvik. Företagen har många naturliga berö­ringspunkter i sina sortiment: rör, bergborrar, träd, hårdmelallprodukler m. m.. Sannolikt kommer Fagersta all kunna dra nytta av den omfattande internationella försäljningsorganisation som Sandvik kunnal bygga upp mycket lack vare sin framgångsrika hårdmetallrörelse.

Industrins försörjningsmönster av råjärn, järnsvamp och skrot harockså undergått stora förändringar. Andelen malmbaserat stål har kraftigt sjunkit till förmån för stål framställt från skrol. Flera hyllor och sinlerverk har lagts ned. Endast en hytta med inriktning på specialstålsinduslrin återstår, nämligen den i Spännarhyltan. SKF Steel är i färd med att ånyo starta upp sitl järnsvampverk i[REDACTED_EFTERNAMN] med användande av en helt ny teknik, nämli­gen s. k. plasmateknik. Antalet ugnar för surt marlinsläl har ocksä mins­kat.

Valsverk för olika ändamål har ställts av i bl.a. Nyby, Hällefors och Söderfors. Nyinvesteringar har genomförts i form av valsverk i bl.a. Avesta, Hällefors och Långshyttan. Förutom stränggjutningsmaskinerna i Avesta och Sandvik planeras en maskin i Degerfors. Ugnsenheler har tillkommit i Långshytlan, Sandvik och[REDACTED_EFTERNAMN]. Fagersta. Nyby och Stor­fors har investeral i nya anläggningar för svetsade rör. Nybys satsning på pulvermetallurgi har tidigare nämnts.

I synnerhet Uddeholm och SKF Steel har på senare är genomgått omfatiande interna förändringar ägnade att bl.a. bättre precisera lönsam-helsansvaret inom resp. organisation. SKF Steel har dessutom lagt ned mycken möda på att ge verksamheten en i förhållande till SKFs övriga verksamhei självständig profil på marknaden.

Bland mänga ej realiserade uppslag och försök till samgående utgjorde planerna pä att sammanföra stålrörelserna inom SKF, Uddeholm och Fagersta de i särklass mest omfattande. Om de hade förverkligats så skulle världens största specialslålsföretagmed 18000 anställda och en omsättning pä närmare 5000 Mkr. ha kommil till stånd. Orsakerna lill alt sä ej blev fallet var många. De olika förelagens styrelser och ledningar närmade sig förhandlingarna med skiftande motiv och viljeinriktningar. Bland de 250 personer som var inblandade i förhandlingsarbetet, som pågick myckel inlensivl i fyra månader, hade knappasl någon personliga erfarenheler av ett så omfattande projekt. Inte minst komplicerades förhandlingarna av att det inom varje företag fanns en säljande sida (exempelvis kvarvarande kullagerdelen inom SKF) och en köpande (del nya bolaget), vilkel klöv såväl företagsledningar som fackliga organisationer i två mer eller mindre utpräglade läger. Vidare berördes ett tjugotal driftsställen, vilkel naluriigl­vis inle bara försvårade förhandlingarna ulan också skulle komma all utgöra ett avsevärt administrativt samordningsproblem i framliden med risk för interna strider och tung byråkrati. Sortimentet skulle också fä en bredd och en sammansättning som del skulle la läng lid alt harmoniera.

Det nya bolaget skulle dock kunna ges en ansenlig styrka vad avser

Prop. 1980/81:67

109

marknadsföring, kompetens och produktionsresurser. Det slora flertalet av specialstålsbruken skulle också få en gemensam ägare. Den finansiella styrkan skulle sannolikt också ha blivit bättre än om var och en gått skilda vägar (även om bolag med flera ägare ibland snarast upplever della som en nackdel).

I efterhand torde få beklaga att projektet inle kunde fullföljas. I synner­het som en jordmån skapats för andra mer överskådliga och näraliggande samarbelsplaner nämligen mellan Uddeholm och Gränges Nyby samt Sandvik och Fagersta via Kinnevik.

Synpunkter på framtiden för specialstålsindustrin

a Den fortsatta omslruklureringen

Osedvanligt mänga beslut om slora förändringar har faltals under de senas­le åren och genomförandet av dessa upptar nu till stor del ledningsresur­serna i berörda företag. Därför är några nya slora strukturåtgärder sanno­likt inle att vänta under de närmaste åren såvida inle sådana tvingas fram av nya omvälvningar på marknaden. Att en fortsatt omstrukturering dock är nödvändig framgår med all tydlighet av bl.a. den nuvarande otillfreds­ställande resultatutvecklingen inom branschen och av att efterfrågelillväx-ten f. n. avtar på flerlalel produktområden.

Nedan följer några synpunkter på efter vilka riktlinjer en fortsatt om­strukturering skulle kunna ske.

På den rostfria sidan återfinns numera tre grupperingar: Nyby Udde­holm, Avesta och Sandvik/Fagersla. Något förenklal kan lägel beskrivas sä att NU har det bredaste sortimentet med tunna band och grovplål på den platta sidan, sömlösa och svetsade rör i allt från klena till grova dimensioner, svetsträd samt rördelar m. m. Avesta är framgångsrikt främsi med sina platta produkler, i synnerhet har den senaste satsningen på ett kallvalsverk med en bredd pä ca 2000 mm slagit väl ut. Avestas rörsorli-ment är inte så brett som vare sig NUs eller Sandvik/Fagerstas. Denna senare gruppering har helt klart sin tyngdpunkt på rörsidan, där Sandvik är ett av de starkaste förelagen i världen och där även Fagersta spelar en framträdande roll. Fagerslas produktion av platta produkter har beskrivits som lönsam men en begränsad produktionskapacitet och en högsta bredd pä produkterna av 800 mm utgör avsevärda restriktioner.

Ell tänkbart sätt att nä en god effekt pä marknaden inom och utom landet skulle kunna vara all den svenska marknadsföringen av rostfria produkter ätminstone övergångsvis sker efter tre olika linjer representera­de av de nämnda tre grupperingarna:

NU med ett brett program innehållande rör och platta produkter

Sandvik/Fagersla med ett djupt rörprogram

Avesta med ett djupt program för platta produkler.

Sortimenten skulle kunna kompletteras genom inbördes tillköp, vilket skulle kunna öppna möjligheter för ytterligare produklionssamordning och effektivisering.

Snabbstäl lillverkas f. n. av Uddeholm i Söderfors och av Fagersta främst i Långshyttan. Tillsammans utgör deras export en ansenlig andel av den internationella handeln med snabbstäl. Exportandelen är frän båda företagen hög och den inbördes konkurrensen har varil kännbar, inte minsl pä exportmarknaderna. Snabbstålssortimentet är bara lill vissa delar lön­samt och strukturåtgärder är ofrånkomliga såväl inom som mellan förela­gen. Frägan bör dock behandlas med varsamhet frän exportsynpunkl.

Prop. 1980/81:67

110

eftersom ett sammanslaget företag på vissa marknader skulle få en så slor andel att den skulle kunna bli svär att behälla. Del ligger nära lill hands all dra slutsatsen all Sandvik/Fagersla är bäst lämpade alt marknadsföra denna lyp av produkter, som marknadsmässigt har sä mycket gemensamt med härdmetallen, där ju Sandvik har en stark slällning i snart sagt hela väriden.

Om ett enda företag skall svara för vad som lidigare varil spritt pä flera olika organisationer så blir marknadsföringens utformning avgörande för hur stora sammanlagda marknadsandelar Sverige skall kunna behålla. Eftersom exportandelen är myckel hög i detta fall, bör anpassningen till den inlernalionella marknaden få bli avgörande. Annars kan man naturligt­vis ifrågasätta nyttan med en alltför längt gången koncentration.

Smala, kallvalsade band tillverkas som nämnts av Uddeholm Strip Steel i Munkfors (ägt av Uddeholm och Sandvik), av Sandvik i Sandviken och av SKF Sleel i Bångbro. Skillnaderna i sortiment och produktionsupplägg­ning mellan SKF Sleel och de övriga är sådana all en ytterligare koncentra­tion sannolikt inte är motiverad under nuvarande omständigheter. Sand­viks och Uddeholms samarbete har nämligen tyngdpunkten på det mest högkvalitaliva sortimentet med det mesl komplicerade produklionsförfa-randet, medan SKF Steel har ett något enklare sortiment med lägre pro­duktionskostnader som följd. Inle minsl inom SKF Steel har slora organi­satoriska ingrepp gjorts och alla tre resultatenheterna bör nu ges möjlighe­ter alt pröva sina nya strategier.

Valstråd produceras huvudsakligen vid två verk i landet, nämligen de i Fagersta och[REDACTED_EFTERNAMN]. Fagersta tillverkar säväl rostfri som kolrik tråd, medan SKF Steel enbart gör den senare. Fagerslas valsverk för della ändamål skall rustas upp i första hand för att säkerslälla en konkurrens­kraftig produktion av del rostfria programmet. Även efter dessa planerade investeringar i trådvalsverkel kommer Fagerslas konkurrensförmåga på den kolrika valslräden att vara förhållandevis begränsad. Mycket talar för att SKF Sleel i[REDACTED_EFTERNAMN] har bättre möjligheter alt överleva på sikt bl.a. därför all erforderliga invesleringar där för all uppnå en god ställning pä marknaden är förhållandevis måttliga. Läget kompliceras dock ytterligare av all kollråden till slora delar har tvivelaktiga lönsamhetsutsikter.

b Andra frågor och iakttagelser för framtiden

Den lyp av marknadsföringslån, som delegationen kunde lämna, bevil­jades i endast ett fall lill ett projekt som senare skrinlades. Lånen syftade lill all främja försäljning av kunnande inom teknik- och marknadsområ­dena. I en studie som delegationen lät utföra framkom bl. a. all s. k. know-how-försäljning i de flesta fall är såväl tidsödande som dyrbar. För alt bli accepterad pä marknaden krävs oftast all referensanläggningar finns, alt den tekniska lösningen är bättre och/eller alt priset är lägre än konkurren­ternas. En verksamhei som ställer stora finansiella krav och där resullalen låter vänta på sig kanske 5-10 år kan dåligt tjäna som räddningsplanka i krislider och kan endast på läng sikl bli ett lönsamt komplement lill stålindustrins övriga verksamhei

Den gradvisa övergängen lill en numera nästan totalt skrolbaserad stål­produktion har väckt farhågor om den framlida skrolförsörjningen. Åtgär­der ägnade alt reducera beroendet av skroltillgången och trygga en viss basförsöijning av högkvalitativt råjärn är angelägna.

Strukturrationalisering kan i många fall syfta till att reducera en genom överkapacitet sä längt driven konkurrens all en varaktig full kostnadstäck-

Prop. 1980/81:67

111

ning äventyras. I en, både vad avser produktionsförfaranden, sortiment-sammansättning och marknadsföring, så komplex verksamhei som special­stålsinduslrin kan det inte uteslutas all även vissa till synes "anti-struklurella" åtgärder kan vara av godo. Möjligen kan exempelvis den samlade svenska exporten (och vinslen därav) ökas om ell svenskl företag tar upp en ny produkl i konkurrens med en annan svensk leverantör. Visserligen bör svensk stålindustri i huvudsak inrikta sig pä all stärka sin konkurrenskraft genlemol utländska företag men della bör vare sig uteslu­ta möjlighelen att samarbeta med utländska förelag eller att vidla åtgärder som lill en del skulle kunna ha en negaliv inverkan på andra svenska företag. För alt överleva i en internationell konkurrens måste man agera efter de krav denna ställer. Att i alla lägen låta nationella struklurhänsyn bestämma strategin kan vara orimligt.

Samtidigt som en fortsatt omslruklurering av denna induslri med all sannolikhet är ofrånkomlig så mäste det påpekas alt de fortsalla åtgärderna kan komma att bli väl så smärtsamma som vad förelagen och de anställda upplevt hittills. Slora produklionssamordningar ålerslår på säväl del rost­fria området, snabbslälet som delar av kolslålet, däribland valslräden.

Såväl ägare, slyrelser och företagsledningar som företrädare för de fackliga organisationerna har vidare ett slorl ansvar för att den fortsatta omslruklureringen genomförs på ell mera förutseende och balanserat säll än vad som allmänt sett varil fallet under den senasle lågkonjunkturen.

Del är också väsentligt att korrekta slutsatser dras av de försök lill samgående som förevarit men som misslyckats. Vilken roll har ägarinlres­sena, finansiärerna, ledningarna och de fackliga organisationerna spelat?

MBL-förfarandel har varil ett nylt inslag vid många förhandlingar. Här lorde ocksä viktiga erfarenheter ha vunnits.

Enligl uppgifi har varje nylt förslag till samgående vållat oro inle minst bland personal och bland kunder ulomlands. Pä mänga häll sägs förtroen­det för de svenska stålleverantörerna ha skadats. Inle minst har tillkänna­givna fusionsförsök, som sedan misslyckats, skapat förvirring och undran. Om dessa iakttagelser vid en närmare prövning visar sig vara korrekta, bör man kanske söka nya mer diskreta former för exempelvis fusionsförhand­lingar i framfiden.

c Resultatutveckling och finansiell slällning

Resultatutvecklingen i branschen har under senare år varil osedvanligt pressad. Fiertalel företag skulle ha hamnat i akula problem om de inle kunnat falla tillbaka på andra lönsamma rörelsegrenar eller på tillgångar som skog och krafl.

Pä denna bilagas sisla sida återfinns en sammanställning av bl. a. resulta­ten efler kalkylmässiga avskrivningar men före finansiella koslnader för den samlade svenska specialstälsverksamhelen (dvs. ett resullal fritt från inslag frän förelagens övriga verksamhetsgrenar). De kalkylmässiga av­skrivningarna skall spegla koslnaderna för att äleranskaffa anläggningstill­gångarna och är i normalfallet slörre än de planenliga avskrivningar som företagen i allmänhel redovisar i sina officiella årsbokslut.

Sammanställningen visar all år 1974 kunde den svenska specialståls-verksamheten läcka sitt kalkylmässiga avskrivningsbehov. Om man emel­lertid gör ett antagande om att del totalt arbetande kapitalet pä ca 7500 Mkr. till en tredjedel finansierats genom ränlebärande lån sä äterstår efter räntekostnader på kanske 250 Mkr. en myckel blygsam vinst all användas för konsolidering, skatt och ersättning lill aktieägarna.

Prop. 1980/81:67

112

För alt förelagen långsiktigt skall kunna säkerslälla åleranskaffningen av anläggningstillgångarna inom specialslålsrörelsen, fordras sannolikt att den genomsnittliga resultatnivån för en hel konjunkturcykel överträffar även 1974 ärs resultat. Tyvärr har åren 1975-78 i slällel gett myckel slora förluster.

Någon uppgift om specialstålets kalkylmässiga resultat föreligger ännu inte för 1979. Berörda företag kan dock förmodas uppvisa ett sammanlagt resullal före bokslulsdispositioner och skatter inom intervallet 200-250 Mkr. (Resultatbegreppet här kan inle jämföras med det kalkylmässiga, snarare med vad förelagen vanligen visar i sina årsredovisningar. Exem­pelvis Sandvik, SKF och Bofors ingår enbart med sina slålrörelser, medan andra bolag har inslag av såväl kraft som skog, som i vissa fall kraftigt förbättrar resultatet.) Detta tyder på alt specialstålsrörelserna gäll med en kalkylmässig föriust även under 1979. Eftersom det mesta lalar för all 1980 ärs resultat kommer att bli i nivå med 1979 ärs eller i bästa fall något bällre, blir avkastningen även detta är negativ för den renodlade stälrörelsen. Under det senaste decenniet har alltså branschen sammanlagt gäll med stora förluster.

Strukturdelegationens existens är en påminnelse om att de svenska förelagen temporärt hamnat i ett finansiellt läge där endasl slalen varil beredd att bistå med kapital. För alt denna situation inle skall permanen­tas, vilkel inträffat i andra västeuropeiska länder, så måsle resullalnivån alltså förbättras avsevärt.

Det finns f. n. dock inga säkra tecken pä all en sädan ljusning för branschen skulle finnas inom räckhåll under de närmaste åren. Konkurren­terna i Västeuropa och Japan planerar så vill bekant inga expansionsäl-gärder utan nöjer sig med att i bästa fall ersättnings- och ralionaliseringsin-vestera. Samma recept lorde gälla för den svenska specialstålsinduslrin under de närmaste åren. Svensk specialslålsindustri får dock fortfarande anses ha ell visst försprång, inle minst i sin marknadsföring, framför flerlalel andra länder, ell förspräng som dock tenderar att krympa. Att ytterligare utveckla och marknadsanpassa såväl sortiment som organisa­tion framstår därför som andra viktiga element i den framlida strategin.

Svenska specialstålverks' utveckling 1974-1980

Prel.

Indikation

Mkr. 1974       1975

1976

1977

1978

1979

1980

Nettofakturering

5 877

5731

5 298

5 407

6234

Rörelseresultat-

efter kalkylsmäs-

siga avskrivningar

480

-56

-636

-872

-581

Totalt arbetande

kapital

7 557

8837

10208

11076

11614

Avkastning på

totalt arbetande

kapital i %

6.4

-0,6

-6,2

-7.9

-5,0

Antal anställda

32 145

31591

31047

27 891

27 374

200-250   200-250

' Avesta, Bofors, Fagersta, Nyby, Sandvik, SKF Steel. Stora specialstålverken (t.o. m. 1976), Surahammar,

Uddeholm.

- För 1979 och 1980 gäller resultat efter planenliga avskrivningar och räntenetto. För Avesta, Fagersta,

Surahammar och Uddeholm ingår hela moderbolagets resultat. För Bofors, Sandvik och SKF Steel ingär

stälrörelserna.

Prop. 1980/81:67

113

Bilaga 4

Sysselsättningsutvecklingen inom järn- och stålindus­trin samt järnmalmsgruvorna perioden 1976 till 1980.

Järn- och stålindustrin samt järnmalmsbrytningen har under de senasle åren genomgått en djupgående omvandling. Detla har påverkal främst produktionsstrukturen i de olika delbranscherna, men även sysselsättning­en vid enskilda anläggningar och berörda regioner. I det följande ges en översikt av sysselsättningsutvecklingen under perioden 1976-1980 med uppdelning på delbranscher.

Uppgifterna från år 1976 är i huvudsak hämtade från handelsslålsutred­ningen (SOU 1977:15) och från 1977 års specialstålsutredning (Ds I 1977:3). För vissa företag har ändringar i rutinerna för personalredovisning m.m. omöjliggjort en direki jämförelse mellan tidigare uppgifter och nulä­get. Där har därför nya uppgifter för är 1976 inhämtats från företagen. Uppgifterna för år 1980 avser i regel lägel i slutet av augusti för totala antalet anställda vid resp. anläggning. I vissa fall har företagen haft svårig­heter att lämna dessa uppgifter och där har i stället antalet helårsanslällda angivits. Genomgående är dock sysselsättningsdata för är 1980 i stort sett jämförbara med uppgifterna för år 1976. Samtliga uppgifter är avrundade.

Karla över "orter i mellansverige med järn- och stålindustri saml järn-malsbrytning är 1980" återfinns pä sid. 000-000.

Handelsstålindustrin

Handelsstålindustrin har genomgått slora förändringar efter år 1975 vad gäller såväl ägar- och produktionsstruktur som antalet anställda. Bildandel av SSAB Svenskt Stål AB innebar all de största handelsstälverken och huvuddelen av de mellansvenska järnmalmsgruvorna sammanfördes till ett företag. En omfördelning har gjorts sä att varje anläggning erhållit en mer specialiserad produktion. Därvid har ell omfattande investeringsprogram genomförts. Företagets sysselsättning har minskat och betydande minsk­ningar återstår.

Situationen för de mindre handelsstälverken är frånsett avvecklingen av Horndalsverken år 1979 i stort sett oförändrad jämfört med läget år 1976.

Utvecklingen framgär av följande tabell.

8    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

114

W

BOluJtNSE

-s-N

r SMEWEBACKEI '    GRMlCESBERe

i-

BAHSBRe

PERSMflS

»

        (  H

Ä

LLEPOM         

ST(US5(C,

          '                             

CUlDS

Ä

OSHnAH

L

storfors*   /

/karlskom bjSrneborc

/ 

pESEMORS

\

-

\

vAr

QVARMSWMMR.

Prop. 1980/81:67

\

115

?

/     SANDvI KEM    ,_

\hofors

uwesHYtr

Ä

N

*          \   

toOAS

VIKMAHSHYTTAN

Prop, 1980/81:67

116

Tabell 1. Sysselsättningsutvecklingen inom handelsstålverken år 19761980.

Kommun

Anläggning

Antal anst. är

Anm.

1976

1980

Oxelösund

SSAB, Oxelösunds järnverk

3 750

3810

Borlänge

SSAB, Domnarvels järnverk

6010

5440

Luleå

SSAB, Norrbottens järnverk

4985

4630

Boxholm

Boxholm AB

620

590

Stälrörelsen

Motala

Qvarnshammars bruk

90

70

Ronneby

Kockums järnverk

200

200

Stälrörelsen

SSAB, Kallinge

60

60

Halmstad

Halmstads järnverk

910

810

Gullspång

Gullspångs elektrokemiska AB

50

50

Stålrörelsen

Hallstahammar

Hallstahammars bruk

450

450

Smedjebacken

Smedjebackens valsverk

1 115

1030

Avesta

Horndalsverken/Boxholm AB

220

-

Nedlagt 1979

Totalt

18460

17140

Minskningen av sysselsättningen uppgår lill cirka 1 300 anställda under fyraärsperioden. SSAB:s aktuella långsiktsplan innebären personalminsk­ning lill är 1987 med 1900 anställda, varav ca 500 i Oxelösund, 1000 i Borlänge och 400 i Luleå. För de mindre handelsstälverken föreligger inga planer som innebär mer påtagliga personalförändringar. I Boxholm beräk­nas den kvarvarande martinugnen bli lagen ur drift inom ett par är. I övrigt genomförs enbart löpande rationaliseringsälgärder. Totalt skulle handels­stålindustrin utifrån nu kända förhållanden således minska till slutet av 1980-talet med drygt 2000 anställda.

Specialstålindustrin

Även specialstälindustrin har de senaste åren genomgått omfattande förändringar i fräga om produktion. Tabell 2 sammanfattar de sysselsätt­ningsförändringar som har sketl sedan år 1976.

Den största organisatoriska förändringen är bildandet av Nyby Udde­holm AB år 1979, där Grängesbergskoncernens anläggningar i Torshälla i Eskilstuna kommun sammanfördes med Uddeholmskoncernens anlägg­ningar i Degerfors, Storfors, Blombacka och delar av Munkfors. Dessutom införlivades några dotterföretag med mekanisk verksladsproduktion. För­ändringen innebar en samordning av produktionsresurserna och beräknas medföra omfattande personalförändringar, främst i Torshälla. Belydande personalminskningar hade redan skett i de av fusionen berörda anläggning­arna när företagsbildningen skedde vären 1979. Stora personalförändringar har skell även inom Aveslakoncernen, i SKF:s släldivision och inom Sandvik AB, dels på grund av strukturella orsaker, dels genom anpassning till konjunkluriäget.

Uppgifterna från företagen inkluderar den personal som är anställd vid resp. ort. Härutöver har företagen försäljningsorganisationer m.m. ute i landet, vilka inle ingår i redovisningen.

Sysselsättningen har sedan år 1976 minskal med 5000 anställda. Av

Prop. 1980/81:67

117

större förändringar som nu är akluella kan nämnas den nedläggning som är aviserad för Spännarhyllans stålverk och gruvor saml en minskning av personalstyrkan med ca 300 anställda vid Surahammars bruk. Dessa för­ändringar påverkar även förutsättningarna för fortsatt produktion vid Strässa gruva, som har leveranser bl. a. lill Spännarhyltan, saml för Guld­smedshyttan. Andra åtgärder är de aviserade personalminskningarna inom Nyby Uddeholm med dels nedläggningen av stållillverkningen i Torshälla som berör 140 anställda, dels fusionseffekter främst på tjänstemannasidan, som berör 150 till 250 anställda vid samtliga anläggningar. Vidare görs nu en konjunklurmässig nerdragning av personalstyrkan på ett 100-tal anställ­da, vilka har rekryterats efter är 1979. Rördivisionen bedöms komma att minska med ca 100 tjänstemän i Storfors och Torshälla. Ylleriigare ralio-naliseringsstudier pågår.

Tabell 2. Sysselsättningsutveckling inom specialstålsindustrin perioden 1976-1980.

Kommun

Anläggning

Antal anst. år      Anm.

1976

1980

Tierp

Söderfors/Uddeholm AB

800

760

Östhammar

Österbyverken/Fagersta AB

450

350

Eskilstuna

Nybybruk/Nyby Uddeholm AB

1900

1520

Strängnäs

Åkers styckebruk/Bofors AB

500

450

Hagfors

Uddeholm AB

2000

1990

Degerfors

Degerfors/Nyby Uddeholm AB

1500

1400

Munkfors

Munkfors/Uddeholm Strip Steel

1 100

950

Munkfors, del av /Nyby

150

Uddeholm

Storfors

Storfors/Nyby Uddeholm

800

670

Karistad

Blombacka/Nyby Uddeholm

100

60

Filipstad

Lesjöfors/Lesjöfors AB, Stäldivisionen

210

180

Kristinehamn

Björneborg A B/A vesta

600

500

Kariskoga

Bofors Kilstaverken Bofors

2 350

1090

del av, SKF

60

Lindesberg

Guldsmedshyttan/Sandvik AB

300

240

Hällefors

Hällefors/SKF Stål

1750

1520

Ljusnarsberg

Bångbro/SKF Stål

350

300

Surahammar

Surahammars bruk AB/ASEA

1500

1250
[REDACTED_EFTERNAMN]

Spännarhytlan/Surahammars bruk

400

240

Köping

Kohlswa AB/ASEA

690

610

Fagersta

Fagersta AB

2 800

2 700

Hedemora

Klosterverken/Fagersta AB

850

850

Vikmanshytlan/Fagersta AB

450

60     Totalt ca 300 i nya projekt

Avesta

Avesta AB

3 300

2600
[REDACTED_EFTERNAMN]

SKF Stål

3 650

3090

Sandviken

Sandvik AB, ståldivisionen

5950

5490

Gävle

Forsbackaverken/Fagersta AB

450

380

Totalt

34750

29460

Inom Fagerstakoncernen genomförs f. n. förändringar inom råstålspro-duktionen och utredning pågår om snabbstålsproduktionen. Förändringar­na inom råstålssektorn innebär en minskning av sysselsättningen i Fors-

9   Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 67

Prop. 1980/81:67

118

backa fill ca 320 anställda år 1982. Sysselsällningseffeklerna av övriga utredningar kan ännu inte bedömas.

Inom Sandvikkoncernen pågår f.n. invesleringar som beräknas ge ett sysselsättningstillskott med knappt 500 anställda inom koncernen varav hälften i Sandviken. Inom övriga koncerner pågår i huvudsak rationalise­ringsälgärder.

Gruvindustrin

De svenska järnmalmsgruvorna har drastiskt minskat i antal och syssel­sättning under de senasle åren. Minskningen har pågått under en lång följd av år i Mellansverige. År 1965 fanns där ca 30 järnmalmsgruvor i drift och nu återstår enbart fyra gruvor. 1 tabell 3 visas de gruvor som fanns i drift är 1976 och år 1980 med uppskattningar av antalet sysselsatta vid resp. anläggning resp. är.

År 1976 fanns totalt 23 anläggningar i drift. Antalet angivna anläggningar kan variera beroende pä hur näraliggande anläggningar redovisas. Efter är 1976 har 11 gruvor lagts ned och avveckling av driften pågår för tvä enheter. Vid en gruva pågår prospektering efter andra fyndigheler än järnmalm och för en gruva är nedläggning aviserad. Sysselsättningen vid de åtta gruvor som var i drift år 1980 låg på 7 500 anställda. Minskningen av personalstyrkan har sketl bäde i Mellansverige (1500 anställda) och i Norrbotten (1 200 anställda). Minskningen i Ludvika kommun uppgår till 650 anställda. Personalstyrkan år 1976 uppgick lill 1 600 anställda.

För de mellansvenska gruvorna innebär SSAB:s nuvarande planer en minskning av personalstyrkan vid Grängesbergsfällen till 560 anställda år 1987. Om Dannemoragruvan kan fä nya kunder som kan kompensera bortfallet av leveranser lill Domnarvels malmbaserade metallurgi år 1981 kan sysselsättningen behållas vid ungefär nuvarande nivå. Alternativet är sannolikt en nedläggning, eftersom produktionen knappast kan upprätthål­las pä en väsentligt lägre nivä än i dagsläget. Lägel är osäkert också för Slråssagruvan, som levererar malm till Oxelösund och Spännarhyltan. Leveranserna lill Spännarhyltan upphör om den aviserade nedläggningen genomförs. Slråssagruvan måsle finna nya marknader för att kompensera bortfallet av leveranser lill Spännarhyltan. För malmfälten i Norrbotten föreligger inga preciserade långsikliga planer av samma slag som för SSAB:s verksamhei. Betydande nyinvesteringar måsle dock lill för all långsiktigt säkra produktion och sysselsättning i dessa gruvor. Enligt mi­neralpolitiska utredningens delbetänkande (SOU 1979:40)[REDACTED_EFTERNAMN] och metaller skulle marknadsförutsättningarna och produktionsmöjligheleriia innebära en verksamhet med cirka 5000 anställda i gruvrörelsen i Norrbot­ten vid millen av 1980-talel och en ytterligare reducering lill ca 4500 anställda omkring år 2000.

Järnpulverframställningen i Höganäs med 350 anställda både år 1976 och år 1980 utgör ett led i produktionsprocessen mellan den produktion som

Prop. 1980/81

:67

119

Tabell 3. Sysselsättningsutvecklingen vid Järnmalmsgruvorna perioden 1976 till 1980.

Kommun

Anläggning

Antal syssels. å;

 Anm.

1976

1980

Östhammar

Dannemora/SSAB

290

240

Filipstad

Persberg/Uddeholm

80

10

Avveckling pågår

Värmlandsberg/Ställberg

40

10

Avveckling pågår

Lindesberg

Stråssa/SSAB

290

210

Stripa/Ställberg

40

-

Nedlagd 1977

Ljusnarsberg

Bastkärn/Bastkärns gr AB

60

-

Nedlagd 1978

Ställberg/Ställberg

60

-

Nedlagd 1977
[REDACTED_EFTERNAMN]

Risberg/Surahammar

50

-

Nedlagd 1977

Kallmorberg/Surahammar

-

Nedlagd 1976

Mimerfälten/Surahammar

40

60

Nedl. aviserad

Skinnskalle-

Riddarhytlan/Fagersta

110

30

Prospekte-

berg

ring pågår

Boriänge

Idkerberget/Ställberg

50

-

Nedlagd 1977

Falun

Vintjärn/SSAB

70

-

Nedlagd 1978

Hedemora

Smältarmossen/Fagersta

40

-

Nedlagd 1979

Ludvika

Grängesbergsfälten

1320

930

Blötberget/SSAB

120

-

Nedlagd 1979

Håksberg/SSAB

140

-

Nedlagd 1979
[REDACTED_EFTERNAMN]

Vingesbacke/SKF

70

-

Nedlagd 1980

Bodås/Sandvik

50

40

Försöks­anläggning för berg­borrar

Gällivare

Gällivare/LKAB

2 340

2000

Kiruna

Kiirunavaara/LKAB

4 160

3 600

Svappavaara (Levenäiemi)

550

460

Toullavaara

300

90

Totalt

10 270

7680

normalt sker vid gruvorna och järnframställningen. Järnpulver kan använ­das som ett malmbaserat substitut till skrot för stålproduktion, vidare som råvara till gjuterier och pressmide. Förutom i Höganäs tillverkas järn­pulver i Söderfors samt i Nyby Uddeholms anläggning i Torshälla. Syssel­sättningen vid dessa orter är inräknad i redovisningen för resp. specialstål-verk.

Prop. 1980/81:67

120

Sammanfallande regional bedömning

I tidigare redovisning av stål- oeh gruvindustrins regionala belydelse har sammanställningar gjorts av resp. branschs sysselsättning ställd dels mol den totala industrisysselsältningen i berörda kommuner, dels mol den totala sysselsättningen, mätt över samtliga näringsgrenar. Den statistik över industrin som kan användas är indusirislalistiken, men den publiceras med relativt lång lidsfördröjning. Officiella uppgifter om den totala syssel­sättningen tas enbart fram genom de vart femte är återkommande folk- och bostadsräkningarna. Del finns ändå anledning att grovl beräkna berörda anläggningars andel av bäde induslrisysselsältningen och den totala syssel­sättningen i berörda kommuner. Härvid har underlagsmaterialet lill läns­planeringen använls. Där gör länsslyrelserna, på grundval av kännedom om lokala förhållanden, sådana bedömningar.

Följande sammanställning ger för samtliga berörda kommuner en grov bild av de här angivna anläggningarnas relativa betydelse, mätt dels i förhållande lill induslrisysselsältningen i resp. kommun, dels i förhällande lill den totala sysselsättningen. Del måsle understrykas att beräkningarna grundar sig pä bedömningar av det akluella sysselsättningsläget i kommu­nerna och inle på någon officiell statisfik.

De största sysselsätlningsförändringarna mellan 1976 och 1980 har ägl rum i Kopparbergs län, som har fält personalminskningar på 2400 anställ­da. I Örebro län uppgår minskningen till 1 900 anställda, Norrbottens län har nu 1 600 färre anställda än år 1976 och i Gävleborgs län är minskningen under samma period 1 200 anställda. I Västmanlands län är nedgången 700 anställda och i Södermanlands och Värmlands län ligger minskningen pä 400 personer per län. Procentuellt sett har Örebro och Kopparbergs län haft de största tillbakagångarna. Övriga län har haft mindre sysselsätl­ningsförändringar.

Nu kända förändringar skulle innebära forlsalta personalminskningar i Kopparbergs, Västmanlands, Södermanlands, Norrbollens och Värm­lands län. Risken är vidare stor för fortsatt sysselsältningsminskning i Örebro län.

Utvecklingstendenser i vissa kommuner

I del följande lämnas en översiktlig beskrivning av de regioner där berörda branscher har minsl 100 anställda. Kommuner som kan sägas ingå i en gemensam arbetsmarknad behandlas i samma sammanhang. Eftersom del allvarliga sysselsättningsläget i Norrbottens län redan nu är väl känt begränsas kommentarerna till kommuner i mellersta och södra Sverige.

I Tierps och Ösiluonmars kommuner har tillbakagången inom malmbryt­ningen och stålverken kompenserats av en tillväxt inom andra delar av industrin. Regionens största arbetsplats är kärnkraftverket i Forsmark, där f.n. 2200 personer arbetar, varav 500 som driflpersonal. Den senare gruppen beräknas öka med 200 personer när verkel är i full drift. Den

Prop. 1980/81:67

121

Tabell 4. Översikt över järn- och stålindustrins samt järnmalmsbrytningens betydelse år 1980 i skilda kommuner samt sysselsättningsförändringar 19761980. Avrundade värden.

Kommun

Antal

Förändrii

ngav

Andel anställda

: år 1980

anställda

antalet anställda

i berörda branscher

år 1980

år 1976-

198(

)

i % av beräknad syssel-

sättning inom

kommuner(länet)

industrin

totalt

Tierp

760

-    40

27.0

9.5

Östhammar

590

-   150

17,5

6.0

Uppsala län

1350

-   190

(-

12%)

-

-

Oxelösund

3810

-1-    60

86,0

50.5

(Nyköping/

Oxelösund)

(39,5)

(11.5)

Eskilstuna

1520

-   380

9.5

3,5

Strängnäs

450

-    50

16,5

4.5

Södermanlands län

5 780

-   370

(-

6%)

-

-

Motala

70

-    20

0,9

-

Boxholm

590

-    30

50,0

24,0

Östergötlands län

660

-    50

(-

 7%)

-

-

Ronneby/K-län

260

0

(±

0)

5.5

2,0

Höganäs/M-län

380

0

(o:

1

16.5

4,0

Halmstad/N-län

810

-   100

(-

11%)

8,0

2.0

Gullspång/R-län

50

0

(±

: 0)

3,5

1,5

Karistad

60

-    40

0,7

Kristinehamn

500

-   100

10,5

3.5

Storfors

670

-   130

90.0

39,5

Munkfors

1 100

0

85.0

46.0

Filipstad

200

-   130

0,7

-

Hagfors

1990

-     10

67,5

26,5

Värmlands län

4 520

110

(-

8%)

-

-

Degerfors

1400

-   100

72.0

33,5

Kariskoga

1 150

-1200

12,0

6.0

Hällefors

1520

-   230

74,0

33,0

Ljusnarsberg

300

-   170

26,0

11.5

Lindesberg

450

-   180

10.5

4,0

Örebro län

4820

-1880

(-

28%)

-

-

Surahammar

1250

-  250

47,0

27,5

Hallstahammar

450

0

10.0

5,5
[REDACTED_EFTERNAMN]

300

-   190

38,0

12,5

Fagersta

2700

-   100

69.0

33,5

Skinnskatteberg

30

-    80

Köping

610

-    80

12,0

4,5

Västmanlands län

5 340

-   700

(-

12%)

-

-

Borlänge

5440

-   620

59,5

23.0

Falun

0

-    70

-

-

Ludvika

930

-   650

15,0

6,5

Smedjebacken

1030

-    90

39,0

20,0

Hedemora

910

-  430

34,5

12,0

Avesta

2600

-  920

51,0

18,0

Kopparbergs län

10910

-2780

(-

20%)

-

-
[REDACTED_EFTERNAMN]

3 130

-  640

93,0

53.5

Sandviken

5490

-  460

55,4

28,0

Gävle

380

-    70

3,5

0.5

(Gävle/Sandviken)

5 870

(-   530)

(29,0)

(9,5)

Gävleborgs län

9000

-1 170

(-

12%)

-

-

Gällivare

2000

-   340

77,0

24,5

Kiruna

4150

-   860

80,0

30,5

Luleå

4 630

-   360

56.0

13,5

Norrbottens län

10780

-1 560

(-

13%)

-

-

RIKET

54 830

9270

(-

14%)

5.1

1,3

Prop. 1980/81:67

122

offentliga sektorn har ökat med 1 250 personer mellan åren 1975 och 1979. Pendlingen mellan kommunerna är stor. Ett omfatiande pendlingsulbyle sker också med Uppsala kommun. Sysselsättningsgraden i Tierps kommun (se tabell 5) ligger på samma nivå som medelvärdet för regionala centra i stödområdet. Östhammars kommun har en klart högre sysselsättningsgrad än jämförbara kommuner. För båda kommunerna är arbetslösheten klart lägre än för resp. orlstyp.

Genom en viss lillväxl inom andra industribranscher och närheten lill Uppsala är dessa kommuner mindre känsliga för framtida ändringar inom stålindustrin och gruvorna än många andra regioner.

I Oxelösunds och Nyköpings kommuner domineras induslrisysselsält­ningen av stålverket. Industrisysselsättningen har minskat någol på senare är. Den offentliga sektorn har ökal med ca 1600 anställda. Pendlingen mellan kommunerna är myckel slor. Sysselsättningsgraden ligger nägot under och arbetslösheten någol över medelvärdet för ortslypen ulanför stödområdena. En viss befolkningsminskning förutses för kommunerna till följd av en svag sysselsätlningstillväxt. Med hänsyn lill att industristruk­turen har försvagats under de senaste aren ulgör den angivna personal­minskningen på 500 anställda i Oxelösunds järnverk ett stort problem.

Eskilstuna kommun har under en följd av år haft en vikande industri-sysselsättning, främst lill följd av en ogynnsam branschstruktur. Industrin har gått tillbaka med mer än 2000 anställda sedan är 1975. Ökningen av antalet sysselsatta inom den offentliga sektorn, inklusive den nyligen ge­nomförda omlokaliseringen av foriifikationsförvaltningen, uppgår till 2 700. Kommunen har utpendling främst till Strängnäs och Västerås och inpendling från dessa kommuner samt från Flen och Kungsör. Sysselsätt­ningsgraden ligger nägot under medelvärdet för primära centra utanför stödområdet. Eskilstuna har också en högre arbetslöshet än motsvarande kommuner. Kommunen har en svag sysselsätlningstillväxt och man räknar med en i stort sett oförändrad folkmängd under de närmaste åren. De aviserade ändringarna i Torshälla ulgör ett väsentligt problem om än av mindre omfattning än de väntade ändringarna i Oxelösund.

Strängnäs kommun har en väl differentierad induslri som dock minskal i viss grad under de senaste åren. En osäkerhetsfaktor för den framlida sysselsättningen är emellertid CEA-verken med en olönsam produktion. Kommunen har haft en ökning av den offentliga sektorn med 600 anställda. Sysselsättningsgraden ligger nägot under molsvarande ortstyp utom stöd­området. Arbetslösheten ligger dock lägre. Kommunen har bäde in- och utpendling med Eskilstuna och utpendling också lill Södertälje och Stock­holmsregionen. Inga slörre ändringar väntas ske inom Åkers Slyckebruk. Kommunen har i övrigl en viss sysselsällningslillväxl vilket gör all befolk­ningen i slort sell håller sig pä en oförändrad nivä.

Arbetsmarknaden i Boxholms koimnun domineras av stålverket. Den offentliga sektorn är liten och har ökat med bara ett 100-tal anställda sedan

Prop. 1980/81:67

123

år 1975. Kommunen har pendlingsulbyle med främst Mjölby och Tranås. Ensidigheten pä den lokala arbetsmarknaden gör att kommunen har en relativt läg sysselsättningsgrad och en arbetslöshet som ligger högre än medelvärdet för jämförbara kommuner. Till följd av en svag sysselsätt­ningsutveckling beräknas folkmängden utvecklas svagt negativt.

Ronneby kommun har en väl differentierad industri och den offentliga sektorn har ökal med drygt 600 anställda sedan år 1975. Pendlingsutbylet är stort med Kariskrona och Karlshamns kommuner. Sysselsättningsgra­den är relativt låg men arbetslösheten är också lägre än genomsnittet för motsvarande ortstyp. Genom en viss tillväxt av sysselsättningen beräknas folkmängden kunna ligga pä ungefär nuvarande nivå under de närmast kommande åren.

Höganäs kommun har en relativi differentierad arbetsmarknad med Höganäs AB som största arbetsgivare. Järnsvamps- och järnpulverproduk-lionen sysselsätter en mindre del av koncernens anläggningar i Höganäs. Kommunen har haft en viss ökning av industrisysselsältningen och man väntar en svag fortsatt ökning under de närmaste åren. Den offentliga sektorn har ocksä haft en ökning med 400 anställda sedan år 1975. Kom­munen har en stor utpendling främsi lill Helsingborgs kommun. Sysselsätt­ningsgraden ligger ungefär pä samma nivå som medelvärdet för regionala centra utom stödområdet. Arbetslösheten ligger lägre än medelvärdet för motsvarande kommuner. Genom en fortsatt sysselsättningstillväxl beräk­nas kommunens folkmängd öka jämnt under hela 1980-talet.

Halmstads kommun har under de senasle åren haft tillväxt inom indu­strin som har kompenserat nedgången vid järnverket. Ocksä för de när­masl kommande åren förutses en viss fortsatt lillväxl. Den offentliga sektorn har ökal med 3 100 anställda. Kommunen har ett slort pendlingsul­byle med Laholms, Falkenbergs och Hylte kommuner. Sysselsättningsgra­den och arbetslösheten ligger på samma nivå som medelvärdet för primära centra. Genom en fortsatt sysselsätlningstillväxt inom bäde industrin och andra näringsgrenar beräknas kommunen få en fortsall snabb befolknings­tillväxt. Regionens expansion och differentierade arbetsmarknad gör all den lämligen väl kan motstå minskningar av sysselsättningen inom enskil­da branscher.

Kristinehamns kommun har haft tillbakagång inom industrin. Samtidigt har dock den offentliga sektorn ökal med mer än 650 anställda, vilket gör att tolalsysselsättningen beräknas ha ökat. Kommunen har en relafivt hög sysselsättningsgrad men också en högre arbetshöshel än genomsnittligt för ortslypen. Kommunen har pendlingsulbyle med Karlstads och Karlskoga kommuner och viss inpendling från Storfors och Gullspångs kommuner. Några större förändringar väntas f. n. inte inom stålverket.

Storfors kommun domineras av stålverket som svarar för nästan hela industrisysselsättningen. Den offentliga sektorn har lill skillnad frän nästan alla andra kommuner haft en myckel liten tillväxt sedan är 1975. Kom-

Prop. 1980/81:67

124

mimen beräknas trols en vikande sysselsättning få en befolkningstillväxt till följd av inflyttning till omräden med pendling lill Kariskoga och Kristi­nehamn. Visst pendlingsulbyle förekommmer även med Filipslad. Syssel­sättningsgraden ligger något över medelvärdet för kommuncentra i stö­dområdena. Arbetslösheten ligger ungefär pä genomsnittsnivån för orts­lypen. Personalrationaliseringarna inom Nyby Uddeholm kommer alt medföra en minskning av sysselsättningen vid stålverket i Storfors. Det är därför angeläget att kommunen kan få en tillväxt inom annan industriell verksamhei.

Munkfors kommun har en lika slor dominans av slålinduslrin som Stor­fors för industrisysselsältningen. Däremot har Munkfors en slörre offenllig sektor, som också har ökat något mer än i Storfors. Pendlingsutbylet sker i första hand med Hagfors. Både sysselsättningsgraden och arbetslösheten i Munkfors kommun ligger högre än medelvärdet för kommuncenlra inom stödområdena. Industrisysselsältningen beräknas kunna behällas på en i slort sell oförändrad nivå under de kommande åren och därigenom beräk­nas också den totala sysselsättningen och befolkningen kunna bibehållas på en i stort sett oförändrad nivä. Pä samma sätt som för Storfors är en breddad industriell bas angeläget för Munkfors kommun.

Filipstads kommun år regionalt centrum i östra Värmland. Största induslriarbetsplats är Wasabröd AB med ca 900 anställda. Lesjöfors AB har tolall knappt 60Ö anställda i kommunen. Härutöver finns flera mindre och medelstora industriföretag. Kommunen har således en förhållandevis differentierad induslrisysselsällning. Den offentliga sektorn som har ca 2000 anställda har ökat med 250 sedan år 1975. Sysselsättningsgraden i Filipstads kommun ligger någol över medelvärdet för regionala centra i stödområdet. Arbetslösheten ligger ocksä någol lägre än för jämförbara kommuner. Pendlingsutbylet sker främst med Storfors kommun. Kom­munen har under många år haft en befolkningsminskning, vilken genom en vikande sysselsättningsutveckling beräknas fortsätta också de närmaste åren.

Hagfors kommun är regionall centrum i mellersta Värmland. Kom­munen har haft en mindre ogynnsam utveckling av industrin än vad som kunde befaras när stälkrisen bröt ut för fyra är sedan. Den offentliga sektorn i Hagfors kommun är något mindre än industrisysselsältningen och den har ökal med drygt 100 anställda sedan är 1975. Sysselsättningsgraden ligger på samma nivå som medelvärdet för regionala centra i stödområdet. Däremot är arbetslösheten högre. Pendlingsutbylet sker dels med Munk­fors, dels med Torsby kommun. Sysselsättningen beräknas minska något under de kommande åren och härigenom beräknas folkmängden minska med ett 100-tal invånare per år.

Degerfors kommun har haft en viss minskning av både industrisyssel­sältningen och den totala sysselsättningen under de senaste åren. Den offentliga sektorns ökning begränsar sig till ca 100 anställda. Kommunen

Prop. 1980/81:67

125

har ett omfattande pendlingsutbyte med Karlskoga, som också har fått vidkännas en viss Ullbakagång inom industrin. Där har dock den offentliga sektorn ökal med ca 600 anställda. Degerfors och Karlskoga kommuner har en sysselsättningsgrad som motsvarar medelvärdet för regionala centra i stödområdet. Arbetslösheten ligger nägot lägre. Pä sikt förutses en svag ökning av sysselsättningen. Härigenom beräknas folkmängden minska nå­gol. Förändringarna inom Nyby Uddeholm torde fä vissa konsekvenser för Degerfors. Inom Karlskoga kommun har förändringarna inom stäldivi­sionen som ledde fram till bildandet av Bofors Kilsla AB inneburit en kraffig nedskärning av verksamheten. Samtidigt bedöms den nybildade enheten ha goda möjligheter alt hävda sig, varför ytterligare personal­minskningar där knappast bedöms vara aktuella.

Hällefors kommun har stålverket som dominerande arbetsplats. Den offentliga sektorn med ca 850 anställda har en i stort sett oförändrad sysselsättning jämfört med år 1975.

Kommunen har ett isolerat läge med obetydlig pendling. Sysselsätt­ningsgraden ligger över medelvärdet för ortstypen inom stödområdet och arbetslösheten ligger något under motsvarande kommuner. Det ensidiga beroendet av stålindustrin och den svaga tillväxten inom andra verksam­heter gör kommunen mycket sårbar för förändringar inom stålverket. Kommunens totala sysselsättning beräknas minska de närmaste åren och det medför en långsiktig minskning av befolkningen med ett 100-tal invåna­re per år.

Ljusnarsbergs kommun har en förhållandevis mer differentierad induslri än de flesta mindre stål- och gruvkommuner. Industrisysselsältningen har dock minskat efter år 1975 och den offentliga sektorn har haft en relativt svag tillväxt. Pendlingsulbyle förekommer med Ludvika och Lindesbergs kommuner. Sysselsättningsgraden ligger lägre än medelvärdet för kom­muncentra i stödområdet och kommunen har en betydligt högre arbetslös­het än jämförbara kommuner. Kommunen har en negativ sysselsättnings­utveckling och befolkningen beräknas härigenom minska med ett 80-tal personer per år.

Lindesbergs kommun har en väl differentierad induslri med flera större och medelstora företag. Antalet offentligt sysselsatta har efter år 1975 ökat med ca 700 anställda. Pendlingsutbylet med Örebro är betydande. Vidare förekommer pendling till och från Arboga, Nora och Ljusnarsbergs kom­muner. Sysselsättningsgraden i Lindesbergs kommun är nägot högre än medelvärdet för regionala centra i stödområdet och arbetslösheten ligger något lägre. En viss sysselsätlningstillväxt bedöms som trolig vilkel inne­bär en i slort sett oförändrad befolkning under de närmaste åren. Situa­tionen i Spännarhyltan kan innebära att järnmalmsbrytningen i Strässa på sikt avvecklas. Vidare kan en del av produktionen i Guldsmedshyttan påverkas negativt. Genom den relativt stabila arbetsmarknaden i Lindes­bergs kommun kan vissa förändringar klaras genom arbetspendling.

Prop. 1980/81:67

126

Hallstahammars kommun har utöver Bullen-Kanthal AB med 3000 anställda flera medelstora företag och en tämligen stabil arbetsmarknad. Den offentliga sektorn har ökal med 300 anställda sedan år 1976. Kom­munen har ett slorl pendlingsulbyle med Västerås, Köpings och Suraham­mars kommuner. Sysselsättningsgraden ligger lägre än medelvärdet för kommuncentra utanför stödområdet och arbetslösheten är betydligt högre än för motsvarande kommuner. Kommunen beräknas fä en svag syssel­sättnings- och befolkningsminskning. Genom närheten till Västerås och goda pendlingsmöjligheter även till Köpings kommun kan vissa sysselsätt­ningsförändringar lösas genom arbetspendling.

Köpings kommun har en stabil industriell bas med flera medelstora anläggningar. Härutöver har Volvo mer än 2000 anställda. Industrin vän­tas i stort sett hålla sin nuvarande sysselsättning. Den offentliga sektorn har haft en sysselsättningsökning sedan år 1975 med 850 anställda. Pend­lingsulbyle förekommer med Kungsörs, Västerås, Hallstahammars och Arboga kommuner. Sysselsättningsgraden ligger på medelvärdet för regio­nala centra utanför stödområdet. Arbetslösheten ligger dock högre än genomsnittet för ortstypen. Den differentierade arbetsmarknaden i kom­munen och goda pendlingsmöjligheler gör alt kommunen har långsiktigt stabila utvecklingstendenser. Delta avspeglar sig även i en pä sikl ungefär oförändrad befolkning.

I Surahammars kommun har stålverket en relativi stor andel av industri­sysselsättningen. Minskningen i stålverkets sysselsättning uppvägs knappt av den ökning som har skell inom den offentliga sektorn. Kommunen har ett pendlingsutbyte med Hallstahammars och Västerås kommuner. Syssel­sättningsgraden ligger nägot under medelvärdet för kommuncentra ulanför stödområdet och arbetslösheten är klart högre. I de senast framtagna befolkningsprognoserna beräknas folkmängden öka obetydligt som en följd av en ganska svag sysselsätlningstillväxt. Nu aktualiserade föränd­ringar vid stålverket innebär en minskning med ca 300 anställda.

Fagersta kommun har mer än två tredjedelar av sin industrisysselsätt­ning inom stålverket. Kommunen har vidare en framgångsrik verkstadsin­dustri. Sysselsättningen inom den offentliga sektorn har ökat med 300 anställda efter år 1975. Fagersta har ett omfattande pendlingsutbyte med Surahammars, Norbergs och Skinnskatlebergs kommuner samt viss in­pendling från Smedjebackens kommun. Sysselsättningsgraden är högre och arbetslösheten är lägre än genomsnittet för regionala centra i stödom­rådet. Aktuella prognoser förutser en viss sysselsättnings- och befolk­ningstillväxt i kommunen.

Norbergs kommun har Spännarhyltan som största induslri. Härutöver finns några smä och medelstora industrier. Den offentliga sektorns ökning på ca 200 anställda molsvarar i stort sett den minskning som har skett inom Spännarhyltan efter är 1976. Härigenom har den lolala sysselsättnings­utvecklingen varit svag. Detla kan bl.a. avläsas i en läg sysselsättnings-

Prop. 1980/81:67

127

grad och en hög arbetslöshet i kommunen. Redan i nu offentliga prognoser, som förutsatte en fortsatt drift vid hyttan och gruvindustrin, räknade man med en minskad sysselsättning och en långsamt vikande befolkning i Norbergs kommun. Denna trend förvärras genom de nu offentliggjorda besluten att lägga ned hyttan och gruvorna i[REDACTED_EFTERNAMN]. Den kvarvarande industrin är inte så stor att den kan sysselsätta den arbetskraft som blir arbetslös. En viss ökning av arbetspendlingen kan ske, men detta är inte tillräckligt för all förhindra en kraftig ökning av arbetslösheten, en utflytt­ning av arbetskraft och en långsiktigt snabbare minskning av folkmängden i kommunen.

Avesta kommun har haft en betydande tillbakagång av industrisyssel­sältningen efter år 1976. Ökningen på 300 anställda inom den offentliga sektorn har inle täckt mer än en tredjedel av tillbakagången inom stålin­dustrin. Pendling förekommer med Norbergs och Hedemora kommuner. Sysselsättningsgraden och arbetslösheten ligger i nivå med medelvärdet för regionala centra i stödområdena. Kommunen har haft en långsiktig minskning av befolkningen. En väntad sysselsätlningstillväxt gör att folk­mängden nu i slorl sett stabiliseras på en oförändrad nivå. Förändringarna inom stålindustrin i Avesta kommun torde nu i allt väsentligt vara slut­förda. Del finns dock anledning alt räkna med fortsatta rationaliseringsäl­gärder varigenom antalel anställda långsamt minskar.

Hedemora kommun har ett relafivt väldifferentierat näringsliv. Industri­sysselsältningen uppvisar en viss tillväxt. Vid Vikmanshyltan har man nu nått en sysselsältningsnivå på 300 anställda. Klosterverken i Långshyttan har ca 850 anställda. Den offentliga sektorn har ökal med 800 anställda. Pendling förekommer lill och från Avesta, Säters och Borlänge kommuner. Hedemora kommun har en högre sysselsättningsgrad och gynnsammare arbetslöshetssiffror än medelvärdet för regionala centra i stödområdet. Kommunen beräknas genom en ökad sysselsättning kunna få en viss befolkningsökning de kommande åren.

Borlänge kommun har utöver Domnarvels järnverk en betydande sys­selsättning inom flera industribranscher. Flera mekaniska verkstäder arbe­tar delvis som underleverantörer till Domnarvel medan andra har utveck­lats för specialistproduktion med anknytning till stål- och verkstadsindu­strin. Härutöver finns flera småindustrier vilka sammantagna gör all kom­munen har en lämligen differentierad industristruktur. Den offentliga sek­torn ökade med 1 200 anställda mellan år 1975 och våren 1979. Därefter har tillkommit den personal som arbetar vid statens vägverk och trafiksäker­hetsverket, tillhopa ca I 000 anställda. Borlänge har en betydande inpend­ling från samtliga angränsande kommuner och utpendling främst till Falun och Säters kommun. Sysselsättningsgraden ligger på samma nivå som genomsnittet för primära centra i stödområdena. Arbetslösheten ligger lägre än för flertalet primära centra. Kommunen beräknas trols den vänta­de minskningen av sysselsättningen vid Domnarvet med ca 1 000 anställda att få en ökning av den totala sysselsätlningen med ca 300 per år.

Prop. 1980/81:67

128

Ludvika kommun har haft en minskning av sysselsättningen inom gruv­industrin med 650 anställda sedan 1976. Därutöver har kommunens andra stora arbetsplats, ASEA, haft en personalminskning i storleksordningen 600 anställda under ett par år. Industrin i övrigl har haft en i stort sell oförändrad sysselsättning. Ökningen inom den offentliga sektorn har inle varil tillräcklig för att kompensera denna tillbakagång inom industrin. Åven för de kommande åren förutses en fortsatt minskning inom gruvin­dustrin och det innebär all arbetsmarknaden i kommunen ytterligare för­sämras. Kommunen har pendling till och frän Borlänge och Ljusnarsbergs och Smedjebackens kommuner. Sysselsättningsgraden ligger lägre än ge­nomsnittet för regionala centra i stödområdet och arbetslösheten är vä­sentligt högre. Den fortsatta tillbakagången både inom industrin och lolall väntas leda lill en fortsatt befolkningsminskning i storleksordningen 100 personer per år till mitten av 1980-talet.

Utvecklingen i Smedjebackens kommun år nära förbunden med föränd­ringar i Ludvika kommun. Det avspeglar sig såväl i fråga om sysselsätt­ningsgrad som arbetslöshetssiffror som också i Smedjebackens kommun är ogynnsamma. Kommunen har en dominans av gruvindustri, stålverket och verkstadsindustri. Den offentliga sektorn är relativi liten och den har haft en ökning på 240 anställda efter år 1975. Pä samma säll som för Ludvika kommun förutses en svag sysselsättningsutveckling och en långsiktig minskning av befolkningen med ca 100 invånare per år.
[REDACTED_EFTERNAMN] kornmun har haft en minskning av befolkning och sysselsättning i en läng följd av är, trots relativt goda pendlingsmöjligheter till Sandviken. Stålverket dominerar helt industrisysselsältningen och kommunen har i övrigl ett svagt utvecklat näringsliv. Den offentliga sektorn har haft en svag lillväxl under senare delen av 1970-lalel. Sysselsättningsgraden i[REDACTED_EFTERNAMN] kommun ligger någol över medelvärdet för kommuncenlra i stöd­området. Arbetslösheten är dock relativt låg. Del ensidiga beroendet av en slor anläggning gör kommunen mycket sårbar för de förändringar som sker vid stålverket. Pä samma säll som för liknande kommuner i Bergslagen är en breddning av näringslivet angelägen. Med nu aktuella utvecklingsten­denser beräknas folkmängden fortsätta att minska under de kommande åren.

Sandvikens kommun ulgör jämle Gävle en gemensam arbetsmarknad med stor pendling mellan kommunerna. Stålverket i Sandviken år en av Sveriges största arbetsplatser. Ståldivisionen har haft en minskning av sysselsättningen. Antalel anställda beräknas nu öka med ca 250 fram till år 1984. Andra industribranscher har haft en viss tillbakagång. Denna har dock vägts upp av en betydligt slörre tillväxt inom den offentliga sektorn. Regionen har en relativi differentierad arbetsmarknad även om andelen anställda i basindustrier är påfallande hög. Sysselsättningsgraden i Gävle/ Sandviken ligger i nivå med medelvärdet för primära centra i stödområ­dena. Arbetslösheten ligger någol högre.

Prop. 1980/81:67

129

Genom en långsiktig tillväxt av den totala sysselsätlningen beräknas folkmängden kunna bibehållas på en i stort sett oförändrad nivä. Den relativt breda industriella basen förefaller ha en sädan sammansättning all tillbakagångar i vissa anläggningar i tämligen slor utsträckning kan kom­penseras av ökningar vid andra anläggningar. Härutöver har regionen genom sin roll som primärt centrum vikliga servicefunktioner för länet, vilket gör att det också där sker en viss tillväxt, inom såväl privat som offentlig service.

Tabell 5. Bakgrundsdata om kommuner med järn- och stålindustri samt järnmalmsbrytning år 1980.

Kommun/Område

Folk-

Prognos Beräknad total

Beräknad syssel-

Relativ arbets-

mängd

år 1984   sysselsättning

sättningsgrad

löshet män-(-kvi

år 1979

är 1979

män-(-kvinnor

12 män. genomsnitt

16-64 år. 1979

nov. 79-okt. 80

Tierp

20632

19956

8007

71.0

1.6

Östhammar

20889

21371

9960

73.0

0.9

Oxelösund

14281

14 327

7 532

74.0

2.4

Nyköping/Oxelösund

78 199

77012

32 781

72.0

1.9

Eskilstuna

90414

91399

43 254

75.0

2.7

Strängnäs

23415

24 367

9881

74.0

1.6

Boxholm

5858

5 646

2 466

72.0

1.4

Motala

41945

41785

19610

75.0

2.9

Ronneby

30270

30164

12 132

71.0

1.8

Höganäs

22 130

23411

7 130

75.0

1.2

Halmstad

75 663

77419

37 294

75.0

1.7

Gullspång

6771

6911

2 898

75.0

2.2

Karistad

73 904

74489

39474

73.0

2.7

Kristinehamn

27166

26779

13912

77.0

2.2

Storfors

5424

5410

1864

72.0

2.5

Munkfors

5 223

5 185

2424

73.0

3.2

Hagfors

17 782

17477

7 564

71.0

4.1

Filipstad

14811

14528

6668

74.0

2.4

Degerfors

12 239

12 160

4 341

70.0

1.9

Kariskoga

37070

36762

18981

76.0

2.0

Hällefors

10702

10228

4 595

72.0

1.7

Ljusnarsberg

7021

6674

2 739

69.0

3.7

Lindesberg

24917

25 147

11231

74.0

2.0

Köping

27 291

27316

13085

74.0

2.3

Hallstahammar

18424

17 552

8 324

71.0

2.6

Surahammar

11493

11421

4 538

71.0

3.2

Fagersta

15 294

15 763

8059

77.0

1.9
[REDACTED_EFTERNAMN]

6790

6423

2 383

67.0

2.5

Avesta

26471

26570

12 200

72,0

2.9

Hedemora

17084

17 390

7 724

73.0

1.6

Boriänge

46318

47815

23 646

73.0

1.7

Falun/Boriänge

96397

99789

47 811

74.0

1.6

Ludvika

31976

31483

14319

71.0

3.8

Smedjebacken

13 358

12790

5 186

69.0

3.4
[REDACTED_EFTERNAMN]

13483

12907

6053

71.0

2.3

Sandviken

43 139

43 041

19558

72.0

2.3

Gävle

87364

87 373

41264

73.0

2.7

Gävle/Sandviken

130503

130414

60 822

73.0

2.4

Gällivare

24 661

23 874

10946

67.0

6.1

Kiruna

30 177

28 753

13 690

66.0

6.4

Luleå

67 190

65 500

34 850

72.0

3.1

Fyrkanten

143 669

140137

65 585

70.0

3.3

Prop. 1980/81:67

130

Kommun/Område               Folk-         Prognos Beräknad total

Beräknad syssel-

Relativ arbets­

mängd       är 1984   sysselsättning

sättningsgrad

löshet mån-l-kvi

år 1979                    är 1979

män + kvinnor

12 mån. genomsnitt

16-64 

å

r, 1979 nov. 79-okt. 80

Summa stödområden, PC

73.0

2.3

PC utom stödområdet

75.0

1.7

Summa stödområden, RC

71.0

2.9

RC utom stödområdet

75.0

1.7

Summa stödområden, KC

70.0

2.6

KC utom stöd, exkl SS

74.0

1.5

Riket

8 303 010   8389820 3 880086

74.0

1.8

/Cä/Za.-Arbetslöshetsdata: AMS.

Övriga data: Underlag till länsplaneringen.

Anm: Prognoserna bygger pä förhållanden kända våren 1980.

Prop. 1980/81:67

131

Innehåll

Proposition    ..................................................... 

.... 

I

Propositionens huvudsakliga innehåll   ..................... 

I

1

Inledning    ..................................................... 

2

2

SSAB:s skrivelse .............................................. 

5

3

Föredraganden ................................................ 

6

3.1                                                                  Stålindustrins utveckling          

6

3.1.1

Internationell utblick   ............................ 

6

3.1.2

Ulvecklingen i Sverige    .......................... 

10

3.2                                                                  Ulvecklingen inom SSAB 

11

3.2.1

SSAB:s perspektivplan 80    ..................... 

12

3.2.2

SSAB:s framställning   ............................ 

20

3.3

Nya råjärnsprocesser   .................................. 

25

3.4

Stålindustrins skrolförsörjning   ....................... 

27

3.5

De mindre handelsstälverken .......................... 

.. 

28

3.6

Specialstålsinduslrin   .................................... 

.. 

29

3.7

Särskilda statliga insatser    ........................... 

34

4

Hemslällan   .................................................... 

37

5

Beslul   ........................................................... 

38

Bilagal   Perspektivplan 1980 Svenskl Stål   .............. 

39

Bilaga 2  Mediumvalsverk i Luleå, sammanfattning

av marknadsulredning m.m. saml projekt­

gruppens förslag  ...................................... 

70

Bilaga 3  Verksamhetsberättelse för Struklur­

delegationen   .......................................... 

94

Bilaga 4  Sysselsättningsutvecklingen inomjärn-

och stålindustrin samt järnmalmsgruvorna

perioden 1976 fill 1980 .............................. 

113

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981