Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1979/80:45 Regeringens proposition

1979/80:45

om dubbelbeskatlningsavtal mellan Sverige och Schweiz beträffande skatter på kvariålenskap och arv

beslutad den 25 oktober 1979.

Regeringen föreslår riksdagen alt antaga det förslag som har upptagits i bifogade uldrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås all riksdagen godkänner ell dubbelbeskattnings­avtal mellan Sverige och Schweiz beträffande skatter på kvariålenskap och arv.

Avtalet ersälter ell den 16 oktober 1948 undertecknat avtal mellan Sverige och Schweiz för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å kvariålenskap.

Avlalel träder i kraft den dag då ralifikalionshandlingarna utväxlas och tillämpas på kvariålenskap efler personer som avlider denna dag eller senare.

1    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 45

Prop. 1979/80:45

2

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-10-25

Närvarande: statsministern Fälidin, ordförande, och stalsråden Ullslen,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Sö­der,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo, Win­berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Schweiz beträf­fande skatter på kvariålenskap och arv

Den 16 oklober 1948 undertecknades det nu gällande avtalet mellan Sverige och Schweiz för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å kvariålenskap. Avlalel godkändes av riksdagen (prop. 1948:306, BevU 1948:61, rskr 1948:470) och trädde i kraft den 25 mars 1949 (SFS 1949:152).

Under åren 19631966 utarbetades inom organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) etl modellavtal för undvikande av dub­belbeskattning beträffande skatter på kvariålenskap och arv. Den 28 juni 1966 rekommenderade OECD:s råd medlemsstaternas regeringar bl. a. att revidera sådana exislerande avtal som inte molsvarar aktuella behov och att därvid bringa avtalens regler i överensstämmelse med modellavtalets.

Modellavtalets bestämmelser bygger visserligen i huvudsak på samma beskatlningsprinciper som gäller enligt 1948 års avtal mellan Sverige och Schweiz men en rad olikheler finns dock både i materiellt och formellt hänseende. Ur svensk synpunkl är de nuvarande avtalsreglerna även mindre tillfredsställande på vissa väsentliga punkter.

Förhandlingar om ett nytt avlal inleddes på svenskt initiativ i Bem den 14-den 16 september 1976 och avslutades i Slockholm den 19 och den 20 oktober 1977. Sistnämnda dag paraferades elt på tyska upprättat förslag till nytt avtal mellan de båda länderna. Överenskommelse har senare nåtts om en avtalstext på svenska. Vid paraferingen upprättades även etl förhand­lings- och paraferingsprolokoll på tyska. Förslaget till avtal samt prolokol­lel bör fogas lill regeringsprolokollel i delta ärende som bilagor.

Avtalsförslaget och protokollet remitterades till kammarkollegiet. Efler påpekande från kammarkollegiet omarbetades avtalsförslaget i förtydli-

Prop. 1979/80:45

3

gande syfte. I övrigt har kammarkollegiet inte haft några erinringar mot förslaget eller prolokollet.

Sedan regeringen den 11 januari 1979 beslutat atl avtalet skulle under­tecknas, har detta den 7 februari 1979 undertecknats för Sveriges del av chefen för utrikesdepartementet.

1 Schweiz har kantoner, distrikt, förvaltningsområden och kommuner rätt att ta ut skatter på arv eller kvariålenskap. Skatter av delta slag tas ut i alla kantoner utom Schwyz, Obalden och Valais. Beskattningsrätlen till­kommer i allmänhet den kanton i vilken arvlåtaren hade hemvist vid dödsfallet. Arvtagarens hemvist saknar därvid betydelse och även arvta­gare med hemvist i annan stat har alt erlägga sådana skatter lill schwei­ziska kantoner. Beskattningen sker antingen som skatt på kvariålenskap eller som skalt på arv. Skatt på kvariålenskap las ut endast av kantonerna Neuchälel, Graubunden och Solothurn. Denna skatt påförs kvarlåtenska-pen i sin helhel. Kanlonema Neuchälel och Solothurn tar f.ö. även ut arvsskatt. I alla andra kantoner förekommer endasi skatt på arv. Vissa kantoner tar inte ut skatt på arv om arvuigaren är arvlåtarens make, bam eller förälder. 1 kommunema Vaud och Fribourg förekommer arvsskatt i form av tilläggsskatt på den skatt som las ut av resp. kanton.

Principema för beskattningen i förevarande avtal överensstämmer i huvudsak med dem som gäller enligt 1948 års avlal. I två väsentliga hänseenden skiljer sig dock de båda avtalen åt. Del försia avser metoden för att undvika dubbelbeskattning. Enligt 1948 års avlal gäller för både Sverige och Schweiz den s. k. exemption-metoden dvs. egendom som enligl avtalet får beskattas i en stat skall vara undantagen från beskattning i den andra staten. 1 förevarande avtal gäller däremot för Sveriges del med visst undantag den s. k. credit of tax-metoden. Innebörden av denna melod redovisas senare i samband med redogörelsen för art. 10 i avtalet. Del andra avser möjlighel för Sverige att oavsell avtalels övriga beskattnings­regler i vissa fall beskatta kvariålenskap efter svenska medborgare med hemvist i Schweiz.

Avtalet åsyftar liksom 1948 års avtal i princip att lösa sådana fall av dubbelbeskattning då egendom efler en i Sverige eller i Schweiz bosatt person är underkastad såväl svensk arvsskatt som i Schweiz ulgående SkaU på kvariålenskap eller arv. Del överensstämmer i allt väsentligt med OECD:s nyssnämnda modellavtal. Särskilda bestämmelser om utbyte av upplysningar saknas dock.

Avtalet avses bli tillämpligt på kvariålenskap efler arvlålare som vid dödsfallet hade hemvist i Sverige eller i Schweiz eller i båda staterna (arl. Ij och omfatlar de schweiziska skatterna på kvariålenskap och arv samt den svenska arvsskatten (art. 2). Art. 3 innehåller vissa allmänna definitio­ner. Frågan om en arvlålare vid dödsfallet hade hemvist i Sverige eller i Schweiz är av avgörande betydelse för tillämpning av avtalet. Om den avlidne vid dödsfallet var bosatt i Schweiz enligt schweizisk lag och i 

ti    Riksdagen 1979180. I saml. Nr 45

Prop. 1979/80:45

4

Sverige enligt svensk lag avgörs hans hemvist enligt avtalet med stöd av bestämmelsema i art. 4 i avtalet.

Beskattningsreglerna för olika slag av arvfallen egendom återfinns i art. 5-8. Enligt urt. 5 får sålunda fast egendom alltid beskattas i den slal där egendomen är belägen. Delta gäller även om fastigheten tillhör företag eller används vid utövande av fritt yrke. Rörelsetillgångar nedlagda i fast driftställe, som arvlålare med hemvist i en stal har i den andra slalen, får beskattas i den stat där driftstället är beläget (art. 6 punkt 1). Motsvarande regler gäller enligt urt. 6 punkt 7 i fråga om tillgångar som ingår i stadigva­rande anordning för utövande av fritt yrke. Uttrycket "fast driftställe" är definierat i art. 6 punkterna 2-6. Skepp och luftfartyg som används i internationell trafik och som efterlämnas av en person med hemvist i en stat får beskattas i den andra staten endast om förelaget har sin verkliga ledning där (art. 7). Övrig egendom beskattas enligt arl. 8 i regel endast i den stat där arvlåtaren hade hemvist vid dödsfallet. Ett viktigt undantag från denna regel förskrivs i art. 10 punkl 3. Innehållet i denna punkt kommer att redovisas i samband med redogörelsen för art. 10.

Föreskrifier om avdrag för kostnader och avräkning för skulder före­kommer i inkomst- och förmögenhetsskatteavtal endasi belräffande in­komsl av rörelse och i bestämmelserna om förbud mol diskriminering. 1 arvsskalteavial har det däremot ansetts vara av väsentlig betydelse att generellt reglera frågan om avräkning för skulder. I förevarande avlal finns föreskrifter härom i art. 9, som är identisk med motsvarande artikel i OECD:s modellavtal.

I art. 10 (metodartikeln) ges föreskrifter om hur dubbelbeskattning skall undvikas. Som nämnts lidigare gäller enligt det nya avtalet för svensk del i regel credit of tax-metoden. Denna innebär alt egendom, som efterlämnas av en person vilken vid sin död hade hemvist i Sverige och som enligl art. 5-7 får beskattas i Schweiz, beskattas även i Sverige. Schweizisk skall skall dock i sädant fall avräknas från svensk skatt enligt bestämmelsema i punkl 

I. 

Undantag från denna regel gäller enligt punkt 2 i det fall då arvlåtaren vid sin död var schweizisk medborgare, och inte samtidigt svensk medborgare, vilken efterlämnar sådan fast egendom som avses i art. 5 och som får beskattas i Schweiz. 1 sådant fall gäller för svensk del exemption-metoden, dvs. egendomen skal! undanlas från beskattning i Sverige. Egendomen får dock enligt punkl 5 beaktas vid bestämmandet av skatten på övrig egendom eller vid beräkningen av skattesatsen för egen­domen. Som berörts tidigare innebär del nya avtalet rätt för Sverige att oavsett avtalets övriga bestämmelser beskatta egendom som efterlämnas av svenska medborgare med hemvist i Schweiz. Bestämmelser härom finns i punkt 3. Bestämmelserna innebär atl egendom, som efterlämnas av en svensk medborgare, vilken inte samtidigt är schweizisk medborgare, med hemvist i Schweiz enligt art. 4 i avtalet, får beskattas i Sverige enligt svensk lagstiftning ulan hinder av övriga bestämmelser i avtalet. Ett villkor

Prop. 1979/80:45

5

härför är dock atl den avlidne inom fem år före dödsfallet haft hemvist i Sverige. Beslämmelsen ulgör etl undanlag från art. 8 som föreskriver, att annan egendom än sådan som avses i art. 5-7 beskattas endasi i arvlåta­rens hemviststat. Beskattningsregeln i punkt 3 påverkar emellertid inleden beskattningsrätt som Schweiz i egenskap av hemvistslat enligt avtalet har med stöd av art. 8. Uppkommer därvid dubbelbeskattning, undanröjs denna genom att Sverige från den del av den svenska skatten som belöper på egendom, som enligl art. 8 beskattas i Schweiz, avräknar schweizisk skatt på samma egendom. Bestämmelsema i punkt 3, som har sin förebild i liknande bestämmelser i art. 25 § 2 i 1965 års inkomsl- och förmögenhets­skatteavtal (SFS 1966:554), har tillkommit för atl försvåra skatteflykt genom utflyttning från Sverige. Efter femårslidens utgång får egendom efter en svensk medborgare som vid sin död hade hemvist i Schweiz beskallas i Sverige endast i den mån bestämmelserna i art. 5-7 medger detla. Sker sädan beskattning, får emellertid annan egendom, som enligl art. 8 beskattas endasi i Schweiz, beaktas för progressionsberäkning (punkt 5).

I urt. 11 har intagils bestämmelser om förbud mot diskriminering i skattehänseende och art. 12 innehåller bestämmelser om förfarandet vid ömsesidig överenskommelse i fall av beskattning i strid med avtalets regler samt vid tolknings- eller tillämpningslvister. Av särskilt intresse i detta sammanhang är art. 12 punkt 4, som inte har motsvarighel i OECD:s modellavtal och som ger behöriga myndigheter möjlighet att lösa fall av dubbelbeskattning även i fråga om gåvoskatt. En liknande beslämmelse infördes genom tilläggsavtal år 1973 i art. 9 i 1953 års arvsskatteavtal med Danmark (SFS 1973: 1185).

Art. 13 innehåller bestämmelser om diplomaUska och konsulära befatt­ningshavare.

Enligt art. 14 skall avlalel ratificeras. Det träder i krafl den dag då ralifikalionshandlingarna utväxlas och dess bestämmelser Ullämpas på kvariålenskap efler personer som avlider denna dag eller senare. Med ikraftträdandet av det nya avtalet upphör 1948 års avtal alt gälla.

1 art. 15 behandlas avtalets upphörande.

I likhet med 1965 års inkomst- och förmögenhetsskatteavial och 1948 års arvsskalteavial saknar förevarande avtal bestämmelser om utbyle av upp­lysningar för beskatiningsändamål. Schweiz har reserverat sig mot de bestämmelser om utbyte av upplysningar som intagils i OECD:s modellav­tal av år 1966 på samma sätt som reservation tidigare sketl mot samma bestämmelser i 1963 års modellavtal i fråga om inkomst- och förmögen­hetsskatter. På schweizisk sida hänvisade man vid förhandlingama fill dessa reservationer och förklarade sig inle kunna tillmötesgå del svenska kravel om bestämmelser om ulbyle av upplysningar i enlighet med OECD:s modellavtal. Som framgår av förhandlings- och paraferingsproto-kollel har den schweiziska förhandlingsdelegationen förklarat alt upplys-

Prop. 1979/80:45

6

ningar kommer atl lämnas med stöd av avtalels regler om förfarandel vid ömsesidig överenskommelse (art. 12) bl. a. i fall då sådana upplysningar är nödvändiga för en riktig tillämpning av avtalet och för att förhindra miss­bmk av detta. Innehållet i förhandlings- och paraferingsprotokollel över­ensstämmer med motsvarande bestämmelser i det protokoll som upprätta­des i samband med paraferingen av 1965 års inkomst- och förmögenhets­skatteavial (se prop. 1965: 177 s. 40 o. f).

Avtalet har kunnal ulformas praktiskt tagel helt i enlighet med OECD:s modellavial från år 1966. En vikfig avvikelse är emellertid att Sverige erhållit rält att, ulan hinder av övriga bestämmelser i avtalet, enligt svensk lagstiftning beskatta kvariålenskap efter svenska medborgare med hemvist i Schweiz, om den avlidne inom fem år före dödsfallet haft hemvist i Sverige. Å andra sidan har man på schweizisk sida inle kunnat acceptera att OECD:s regler om utbyte av upplysningar för beskattningsändamål tas in i avtalet. Visst utbyte av upplysningar är dock möjligt inom ramen för andra bestämmelser i avtalet. Vidare öppnar avtalet möjlighel för behöriga myndigheter alt genom ömsesidig överenskommelse lösa fall av dubbel­beskattning av gåva och förskott på arv. Avtalet bygger på ömsesidiga ålaganden och jag anser att del utgör en tillfredsställande lösning av hilhörande skatteproblem.

Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

atl godkänna avtalet mellan Konungariket Sverige och Schweiziska

Edsförbundet för undvikande av dubbelbeskattning beträffande

skatter på kvariålenskap och arv.

Regeringen ansluler sig lill föredragandens överväganden och beslular atl genom proposition föreslå riksdagen att antaga del förslag föredragan­den har lagt fram.

Prop. 1979/80:45

Avlal meUan Konungariket Sverige och Schweiziska Edsförbundet för undvikan­de av dubbelbeskattning beträffande skat­ter på kvariålenskap och arv

Konungariket Sverige och Schweiziska Edsförbundet har, föranledda av önskan atl ingå etl avtal för undvikande av dubbelbe­skattning beträffande skatter på kvariålen­skap och arv överenskommit om följande be­stämmelser:

Abkommen zwischen dem Königreich Schweden und der Schweizerischen Eid-genossenschafl zur Vermeidung der Dop-pelbesteuerung auf dem Gebiele der Nachlass- und Erbschaftsteuern

Das Königreich Schweden und die Schwei-zerische Eidgenossenschaft von dem Wunsche geleitel, ein Abkommen zur Ver­meidung der Doppelbesteuerung auf dem Ge­biele der Nachlass- und Erbschaftsteuern ab-zuschliessen,

haben folgendes vereinbart:

KAPITEL 1

Avtalets tillämpningsområde

Artikel I

Kvariålenskap som omfattas av avtalet

Detla avtal tillämpas på kvariålenskap ef­ler arvlålare som vid dödsfallet hade hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda avtalsslu­lande staterna.

Artikel 2

Skatter som omfattas av avtalet

1.    Delta avtal tillämpas på skatter på kvar­

iålenskap och arv, som uttages för envar av

de båda avtalsslulande staterna, dess poli­

tiska underavdelningar eller lokala myndig­

heter (även då sådana skatter utgår i form av

tilläggsskatter), oberoende av sättet på vilket

skatterna uUages.

2.

Med skaller på kvariålenskap och arv förstås alla skatter som på grund av dödsfall utgår i form av kvarlålenskapsskalt, arvs­skatt, avgift på förmögenhetsöverlålelser el­ler skatt på gåva för dödsfalls skull.

3.

De för närvarande ulgående skaller på vilka avtalet tillämpas är särskilt

a)

i Sverige: arvsskatten;

b)

i Schweiz: skaller på kvariålenskap och arv, vilka uttages av kantoner, distrikt, för­valtningsområden och kommuner.

ABSCHNITT I

Geltungsbereich des Abkommens

Artikel I

Unter das Abkommen fallende Nachlässe

Dieses Abkommen gilt fiir Nachlässe von Erblassern, die im Zeitpunkl ihres Todes einen Wohnsitz in einem Vertragsstaat öder in beiden Vertragsslaaten hallen.

Artikel 2

Unter das Abkommen fallende Steuern

1.

Dieses Abkommen gilt, ohne Riicksichl auf die Art der Erhebung, fiir Nachlass- und Erbschaftsteuern, die fur Rechnung eines der beiden Vertragsslaaten, seiner politischen Unlerabteilungen öder seiner lokalen Kör-perschaften (auch in Form von Zuschlägen) erhoben werden.

2.

Als Nachlass- und Erbschaftsteuern gelten alle Steuern, die von Todes wegen als Nachlassleuem, Erbanfallsteuern, Abgaben vom Vermögensubergang öder Steuern von Schenkungen auf den Todesfall erhoben wer­den.

3.

Zu den bestehenden Steuern, fiir die das Abkommen gilt, gehören insbesondere

a)

in Schweden: die Erbschaflsleuer;

b)

in der Schweiz: die von den Kantonen, Bezirken, Kreisen und Gemeinden erhobenen Nachlass- und Erbanfallsteuern.

Prop. 1979/80:45

8

4. Avtalet lillämpas även på alla skaller på kvariålenskap och arv, som efter underteck­nandet av avtalet uttages vid sidan av eller i stället för de för närvarande utgående skat­tema. De behöriga myndigheterna i de av­talsslutande staterna skall meddela varandra de väsenUiga ändringar som skett i respektive skattelagstiflning.

4. Das Abkommen gilt auch fiir alle Nach­lass- und Erbschaftsteuem, die nach der Un-terzeichnung dieses Abkommens neben den bestehenden Steuern öder an deren Slelle er­hoben werden. Die zuständigen Behörden der Vertragsslaaten teilen einander die in ihren Steuergesetzen eingetretenen wesentlichen Ändemngen mit.

eller

KAPITEL 

II

Definitioner

Artikel 3

Allmänna definitioner

I. I detta avtal har följande uttryck nedan avgivna betydelse:

a)

Uttrycken "en avtalsslulande stat" och "den andra avtalsslulande slaten" åsyftar Sverige eller Schweiz, alltefter som samman­hanget kräver.

b)

Uttrycket "behörig myndighet" åsyftar

1) i    Sverige:    budgelminislern dennes befullmäktigade ombud;

2) i Schweiz: chefen för Edsförbundets skatteförvaltning eller dennes befullmäkti­gade ombud.

2. Då en avtalsslulande stat tillämpar detta avtal anses, såvida icke sammanhanget för­anleder annal, varje däri förekommande ul­tryck, vars innebörd icke angivils särskill, ha den betydelse som uttrycket har enligt den statens lagstiftning rörande sådana skatter som omfattas av avtalet.

ABSCHNITT 

II 

Begriffsbestimmungen

Ariikel 3

AUgemeine Begriffsbestimmungen

1. Im Sinne dieses Abkommens:

a)

bedeuten die Ausdriicke ,,ein Vertrags­staat" und ,,der andere Vertragsstaat", je nach dem Zusammenhang, Schweden öder die Schweiz;

b)

bedeutet der Ausdmck ,,zuständige Be-hörde"

1) in Schweden:

der Budgelminisler öder sein bevollmäch-ligter Vertreler;

2) in der Schweiz:

der Direktor der Eidgenössischen Sleuerverwaltung öder sein bevollmäch-ligter Vertreler.

2.    Bei Anwendung des Abkommens durch

einen Vertragsstaat hat, wenn der Zusam­

menhang nichts anderes erfordert, jeder im

Abkommen nicht definierte Ausdmck die Be-

deuiung, die ihm nach dem Recht dieses

Staates iiber die Steuem zukommt, fiir die

das Abkommen gilt.

Artikel 4

Skatterättsligt hemvist

1.    Vid Ullämpningen av detta avlal avgöres

frågan, huruvida en arvlålare vid dödsfallet

hade hemvist i en avtalsslulande stal, i enlig­

het med lagstiftningen i denna stat.

2.    Då på gmnd av bestämmelsema i punkt

1 en arvlålare hade hemvist i båda avtalsslu­

lande staterna gäller följande:

a) Arvlåtaren anses ha hemvist i den stat där han hade elt hem som stadigvarande stod

Artikel 4 Steuerlicher Wohnsitz

1.

Ob ein Erblasser im Zeitpunkl seines Todes einen Wohnsitz in einem Vertragsstaat halte, bestimml sich bei Anwendung dieses Abkommens nach dem Recht dieses Staates.

2.

Hatte nach Absatz 1 ein Erblasser in beiden Vertragsslaaten einen Wohnsitz, so gilt folgendes:

a) Der Wohnsitz des Erblassers gilt als in dem Staat gelegen, in dem er uber eine stan-

Prop. 1979/80:45

till hans förfogande. Om han hade etl sådant hem i båda avtalsslutande staterna, anses han ha hemvist i den stal med vilken hans person­liga och ekonomiska förbindelser var starkast (centmm för levnadsintressena).

b)

Om det icke kan avgöras i vilken stat arvlåtaren hade centmm för levnadsintres­sena eller om han icke i någondera staten hade elt hem som stadigvarande stod till hans förfogande, anses han ha hemvist i den stat där han stadigvarande vislades.

c)

Om arvlåtaren stadigvarande vislades i båda staterna eller om han icke vistades sta­digvarande i någon av dem, anses han ha hemvist i den stat där han var medborgare.

d)    Om arvlåtaren var medborgare i båda

staiema eller om han icke var medborgare i

någon av dem, avgör de behöriga myndighe­

lema i de avtalsslutande staterna frågan ge­

nom ömsesidig överenskommelse.

dige Wohnstätle verfugte. Verfiigte er in bei­den Staaten iiber eine ständige Wohnstätle, so gilt sein Wohnsitz als in dem Staat gelegen, zu dem er die engeren persönlichen und wirt-schaftlichen Beziehungen halte (Mittelpunkt der Lebensinleressen).

b)

Känn nicht bestimmt werden, in wel-chem Staat der Erblasser den Mittelpunkt seiner Lebensinleressen hatte, öder verfugte er in keinem der Staaten iiber eine ständige Wohnstätle, so gilt sein Wohnsitz als in dem Staat gelegen, in dem er seinen gewöhnlichen Aufenthall hatte.

c)

Hatte der Erblasser seinen gewöhnli­chen Aufenthall in beiden Staaten öder in keinem der Staaten, so gilt sein Wohnsitz als in dem Staat gelegen, dessen Staatsangehö-riger er war.

d)    War der Erblasser Staatsangehöriger

beider Staaten öder keines der Staaten, so

regeln die zuständigen Behörden der Ver­

tragsslaaten die Frage in gegenseiligem Ein-

vemehmen.

KAPITEL III

ABSCHNITT 111

Beskattningsregler

Artikel 5 Fast egendom

1.

Fasl egendom, som tillhörde arvlålare, vilken vid dödsfallet hade hemvist i en av­talsslulande stat, och som är belägen i den andra avtalsslulande slaten, får beskallas i denna andra stat.

2.

Ultryckel "fast egendom" har den be­tydelse som uttrycket har enligt lagstiftning­en i den avtalsslulande stat där den fasta egendomen är belägen. Uttrycket inbegriper dock alltid egendom som utgör tillbehör till fast egendom, levande och döda inventarier i lantbmk och skogsbmk, rättigheter på vilka föreskriftema i allmän lag angående fast egendom är lillämpliga, nyttjanderätt lill fast egendom saml rätt till föränderliga eller fasta ersättningar för nyttjandet av eller rätten att nyllja mineralfyndighet, källa och annan na­turtillgång. Skepp och luftfartyg anses icke som fast egendom.

3. Punktema 1 och 2 tillämpas även på fast

Besteuerungsregeln

Ariikel 5

Unbewegliches Vermögen

1.

Unbewegliches Vermögen, das einem Erblasser, der im Zeitpunkl des Todes seinen Wohnsitz in einem Vertragsstaat hatte, ge-hörte und das im anderen Vertragsstaat liegt, känn im anderen Staat besteuert werden.

2.

Der Ausdruck ,,unbewegliches Vermö­gen" hat die Bedeutung, die ihm nach dem Recht des Vertragsstaats zukommt, in dem das Vermögen liegt. Der Ausdruck umfasst in jedem Fall die Zugehör zum unbeweglichen Vermögen, das lebende und lote Inventar land- und forstwirtschaftlicher Betriebe, die Rechte, fur die die Vorschriflen des Privat-rechts iiber Grundstiicke gelten, die Nut-zungsrechte an unbeweglichem Vermögen sowie die Rechte auf veränderliche öder feste Vergiitungen fur die Ausbeutung öder das Recht auf Ausbeutung von Mineralvorkom-men, Quellen und anderen Bodenschätzen; Schiffe und Luftfahrzeuge gelten nicht als unbewegliches Vermögen.

3.

Die Absätze  I  und 2 gelten auch fiir

Prop. 1979/80:45

10

egendom som tillhör företag och på fast egen­dom som användes vid utövande av fritl yrke eller annan liknande självsländig verksam­het.

Artikel 6

Egendom nedlagd i fast driftställe och egen­dom, som ingår i stadigvarunde unordning för utövande av fritt yrke

1.    

Egendom (med undantag för egendom

på vilken artiklarna 5 och 7 tillämpas), som är

hänförlig till rörelsetillgångar nedlagda i ett

företags fasla driftställe som arvlålare, vilken

vid dödsfallet hade hemvist i en avtalsslu­

tande stat, innehade i den andra avtalsslu­

lande slalen, får beskattas i denna andra stal.

2.

Med uttrycket "fast driftställe" förstås en stadigvarande affärsanordning, där företa­gets verksamhet helt eller delvis bedrives.

3.

Uttrycket "fast driftställe" omfatlar särskilt:

a)

plals för företagsledning,

b)

filial,

c)

kontor,

d) fabrik,

e) verkstad,

O gmva, stenbrott eller annan plats för ut­nyttjande av naturtillgång,

g) plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsarbete, som varar mer än tolv månader.

4. Såsom fast driftställe anses icke:

a)

användningen av anordningar, avsedda uteslutande för lagring, utställning eller ut­lämnande av företaget tillhöriga varor,

b)

innehavet av ett företagel tillhörigt vamlager, avsett uteslutande för lagring, ut­ställning eller utlämnande,

c)

innehavet av elt företaget tillhörigt vamlager, avsett uteslutande för bearbetning eller förädling genom annal företags försorg.

d) innehavet av stadigvarande affärsan­ordning, avsedd uleslutande för inköp av varor eller inhämlande av upplysningar för förelagets räkning.

unbewegliches Vermögen eines Unterneh-mens und fiir unbewegliches Vermögen, das der Ausubung eines freien Berufes öder einer sonsligen seibständigen Tätigkeil ähnlicher Art dient.

Ar Ukel 6

Vermögen einer Betriebstätte und Vermögen einer der Ausubung eines freien Berufes die-nenden festen Einrichtung

1.

Vermögen (ausgenommen das nach den Artikeln 5 und 7 zu behandelnde Vermögen), das Betriebsvermögen einer Betriebstätte eines Untemehmens isl, die ein Erblasser, der im Zeitpunkl des Todes seinen Wohnsitz in einem Vertragsstaat halte, im anderen Vertragsstaat halte, känn im anderen Staat besteuert werden.

2.

Der Ausdruck ,,Betriebstätte" bedeutet eine feste Geschäftseinrichtung, in der die Tätigkeil des Unlernehmens ganz öder teil-weise ausgeiibl wird.

3.

Der Ausdruck ,,Betriebstätte" umfasst insbesondere:

a)

einen Ort der Leitung,

b)

eine Zweigniederlassung,

c)

eine Geschäftsslelle,

d) eine Fabrikationsställe,

e) eine Werkslätte,

O ein Bergwerk, einen Steinbmch öder eine andere Ställe der Ausbeutung von Bo­denschätzen,

g) eine Bauausfiihmng öder Montage, deren Dauer zwölf Monate uberschreitet.

4. Als Betriebslätlen gehen nicht:

a)

Einrichlungen, die ausschliesslich zur Lagemng, Ausstellung öder Ausliefemng von Giitem öder Waren des Unlernehmens benutzt werden;

b)

Bestände von Giitem öder Waren des Unlernehmens, die ausschliesslich zur La­gemng, Ausstellung öder Ausliefemng unter-halten werden;

c)

Beslände von Giitem öder Waren des Untemehmens, die ausschliesslich zu dem Zweck unterhalten werden, durch ein an­deres Untemehmen bearbeitet öder verarbei-let zu werden;

d)    eine feste Geschäftseinrichtung, die

ausschliesslich zu dem Zweck unterhalten

wird, fördas Untemehmen Giiteröder Waren

einzukaufen öder Informationen zu beschaf-

fen;

Prop. 1979/80:45

11

e) innehavet av stadigvarande affärsan­ordning, avsedd uleslutande för att för företa­gets räkning ombesöija reklam, meddela upp­lysningar, bedriva vetenskaplig forskning el­ler utöva liknande verksamhet, som är av förberedande eller bilrädande art.

5. Person, som är verksam i en avtalsslu­lande stat för företag i den andra avtalsslu­tande staten - härunder inbegripes icke så­dan oberoende representant som avses i punkt 6 - behandlas såsom fast driftställe i den förstnämnda staten, om han innehar och i denna stal regelbundet använder en fullmakt att sluta avtal i företagets namn samt verk­samheten icke begränsas till inköp av varor för företagets räkning.

6.

Företag i en avtalsslutande stat anses icke ha fast driftställe i den andra avtalsslu­tande Slalen endast på den grund att företaget uppehåller affärsförbindelser i denna andra stal genom förmedling av mäklare, kommis­sionär eller annan oberoende representant, under förutsättning att sådan person därvid utövar sin vanliga affärsverksamhet.

7.

Egendom (med undanlag för egendom på vilken artikel 5 tillämpas), vilken ingår i stadigvarande anordning som arvlålare, vil­ken vid dödsfallet hade hemvist i en avtals­slutande stat, innehade i den andra avtalsslu­tande slalen för utövande av fritt yrke eller annan liknande självständig verksamhet, får beskallas i denna andra stat.

e) eine feste Geschäftseinrichtung, die ausschliesslich zu dem Zweck unterhalten wird, fiir das Untemehmen zu werben. Infor­mationen zu erteilen, wissenschaftliche Forschung zu betreiben öder ähnliche Tätig-keiten auszuiiben, die vorbereitender Art sind öder eine Hilfslätigkeil darstellen.

5.

Isl eine Person - mil Ausnahme eines unabhängigen Vertreters im Sinne des Ab-satzes 6 - in einem Vertragsstaat fiir ein Untemehmen des anderen Vertragsstaats lä-tig, so gilt eine im erstgenannten Staat gele-gene Betriebstätte als gegeben, wenn die Per­son eine Vollmacht besilzt, im Namen des Untemehmens Verträge abzuschliessen und die Vollmacht in diesem Staat gewöhnlich ausiibt, es sei denn, dass sich ihre Tätigkeil auf den Einkauf von Gulem öder Waren fur das Untemehmen beschränkl.

6.

Ein Untemehmen eines Vertragsstaats wird nicht schon deshalb so behandelt, als habe es eine Betrtebstälte im anderen Ver­tragsstaat, weil es dort seine Tätigkeil durch einen Makler, Kommissionär öder einen an­deren unabhängigen Vertreler ausiibt, sofem diese Personen im Rahmen ihrer ordentlichen GeschäftstäUgkeil handeln.

7.

Vermögen (ausgenommen das nach Ar­tikel 5 zu behandelnde Vermögen), das zu einer festen Einrichtung gehört, die einem Erblasser, der im Zeitpunkl des Todes seinen Wohnsitz in einem Vertragsstaat hatte, fiir die Ausubung eines freien Bemfes öder einer sonstigen seibständigen Tätigkeil ähnlicher Art im anderen Vertragsstaat zur Verfiigung sland, känn im anderen Staat besteuert wer­den.

Ariikel 7

Skepp och luftfartyg

Skepp och luftfartyg, som användes i inler­nationell trafik av ell förelag, vilket tillhörde arvlålare som vid dödsfallet hade hemvist i en avtalsslutande stat, samt lös egendom, som är hänförlig till användningen av sådant skepp eller luftfartyg, får beskattas i den and­ra avtalsslutande staten, om företaget har sin verkliga ledning i denna andra stat.

Artikel 7

Schiffe und Luftfahrzeuge

Schiffe und Luftfahrzeuge, die im inlema-lionalen Verkehr von einem Untemehmen betrieben werden, das einem Erblasser ge-hörte, der in Zeitpunkl des Todes seinen Wohnsitz in einem Vertragsstaat hatte, und bewegliches Vermögen, das dem Betrieb dieser Schiffe öder Luftfahrzeuge dient, kön-nen im anderen Vertragssteiat besteuert wer­den, wenn sich der Ort der tatsächlichen Ge-schäflsleilung des Untemehmens im anderen Staat befindet.

Prop. 1979/80:45

12

Artikel 8 Övrig egendom

Egendom på vilken artiklarna 5, 6 och 7 icke tillämpas beskattas, oavsett var egendo­men är belägen, endast i den avtalsslutande stat där arvlåtaren hade hemvist vid dödsfal­let.

Artikel 8

Nicht ausdrucklich erwähntes Vermögen

Das nicht nach den Artikeln 5, 6 und 7 zu behandelnde Vermögen känn ohne Riicksichl darauf, wo es sich befindet, nur in dem Ver­tragsstaat besteuert werden, im dem der Erb­lasser im Zeitpunkl des Todes seinen Wohn­sitz hatte.

Artikel 9

Avräkning för skulder

1. Skulder, för vilka sådan egendom som avses i artikel 5 utgör säkerhel, avräknas från värdet av denna egendom. Skulder, för vilka sådan egendom som avses i artikel 5 visserli­gen icke utgör säkerhel men som har upp­kommit i samband med förvärv, ändring, re­paration eller underhäll av sådan egendom, avräknas från värdet av denna egendom.

2.

Om icke punkt I föranleder annat, skall skulder, som har samband med ett företags fasta driftställe eller med stadigvarande an­ordning för utövande av fritl yrke eller annan liknande självständig verksamhet, saml skulder, som har samband med bedrivande av sjöfart eller luftfart, avräknas från värdel av sådan egendom som avses i artikel 6 re­spektive ariikel 7.

3.

Andra skulder avräknas från värdet av sådan egendom på vilken artikel 8 Ullämpas.

4.

Om skuld översliger värdet av sådan egendom från vilket skulden enligt punktema 1, 2 och 3 skall avräknas i en avtalsslutande stat, avräknas överskjutande belopp från vär­del av övrig egendom som får beskattas i denna stat.

5.

Uppkommer vid avräkning enligt före­gående punkter skuldöverskoU, avräknas så­dant överskott från värdet av egendom, som får beskattas i den andra avtalsslutande sta­ten.

Artikel 9 Schuldenabzug

1.

Schulden, die durch das in Artikel 5 genannte Vermögen besonders gesichert sind, werden vom Wert dieses Vermögens ab-gezogen. Schulden, die zwar nicht durch das in Artikel 5 genannte Vermögen besonders gesichert sind, die aber im Zusammenhang mit dem Erwerb, der Ändemng, der Instand-selzung öder der Inslandhallung solchen Ver­mögens entstanden sind, werden vom Wert dieses Vermögens abgezogen.

2.

VorbehaUlich des Absatzes 1 werden Schulden, die mit einer Betriebstätte eines Untemehmens öder mil einer der Ausiibung eines freien Bemfes öder einer sonstigen seib­ständigen Tätigkeil ähnlicher Art dienenden festen Einrichtung zusammenhängen, und Schulden, die mil einem Betrieb der Schiff-fahrt öder Luftfahrt zusammenhängen, vom Wert des in Artikel 6 beziehungsweise des in Artikel 7 genannten Vermögens abgezogen.

3.

Die anderen Schulden werden vom Wert des Vermögens abgezogen, fiir das Artikel 8 gilt.

4.

Ubersteigt eine Schuld den Wert des Vermögens, von dem sie in einem Vertrags­staat nach den Absätzen 1, 2 und 3 abzuzie-hen ist, so wird der iibersteigende Beirag vom Wert des iibrigen Vermögens, das in diesem Staat besteuert werden känn, abgezogen.

5.

Verbleibt nach den Abzugen, die auf Gmnd der vorstehenden Absätze vorzuneh-men sind, ein Schuldenrest, so wird dieser vom Wert des Vermögens, das im anderen Vertragsstaat besteuert werden känn, abge­zogen.

Prop. 1979/80:45

KAPITEL 

IV

Metoder för undvikande av dubbelbeskattning

Artikel 10

I. 

Om arvlålare vid dödsfallet hade hem­vist i Sverige, skall Sverige, om icke punkt 2 föranleder annat, från den enligt svensk lag­stiftning fastställda skatten avräkna elt be­lopp motsvarande de skatter som erlagts i Schweiz för sådan egendom som enligt detta avtal får beskattas där. Avräkningsbeloppet skall emellertid icke överstiga beloppet av den del av skatten, beräknad utan sådan av­räkning, som belöper på den egendom som får beskattas i Schweiz.

2.

Om arvlålare, som vid dödsfallet hade hemvist i Sverige, var schweizisk medbor­gare utan att samtidigt vara svensk medbor­gare, skall Sverige från beskattning undan­taga sådan fast egendom som avses i ariikel 5 och som enligt avtalet får beskattas i Schweiz.

3.

Om arvlålare, som vid dödsfallet hade hemvist i Schweiz enligt artikel 4, var svensk medborgare utan att samtidigt vara schwei­zisk medborgare och om han inom fem år närmast före dödsfallet hade hemvist i Sveri­ge, får Sverige, utan hinder av övriga bestäm­melser i avtalet, beskatta kvariåtenskapen enligt svensk lagstiftning. Denna bestämmel­se påverkar icke den beskatlningsräll Schweiz erhållil enligt avtalet. Sverige skall, från den del av skatten som enligt svensk lagstiftning beräknals på sådan egendom på vilken artikel 8 är tillämplig, avräkna etl be­lopp molsvarande de skatter som erlagls i Schweiz för samma egendom.

4.

Om arvlålare vid dödsfallet hade hem­vist i Schweiz, skall Schweiz från beskattning undantaga egendom, som enligt avtalet får beskattas i Sverige.

5.

Om egendom enligt avlalel är undanta­gen från beskattning får hänsyn likväl tagas till egendomen vid bestämmandet av skatten

13

ABSCHNITT 

IV

Methoden   zur   Vermeidung  der  Doppelbe­steuerung

Artikel 10

1.

Hatte der Erblasser im Zeitpunkl des Todes seinen Wohnsitz in Schweden, so rech-nel Schweden, vorbehaltlich des Absatzes 2, auf die nach seinem Recht festgesetzte Steuer den Betrag an, der den Steuern ent-spricht, die in der Schweiz fiir das Vermögen gezahit werden, das nach diesem Abkommen in der Schweiz besteuert werden känn. Der anzurechnende Beirag darf jedoch den Teil der vor der Anrechnung ermillellen Sleuer nicht iibersteigen, der auf das Vermögen ent-fälll, das in der Schweiz besteuert werden känn.

2.

War der Erblasser, der im Zeitpunkl des Todes seinen Wohnsitz in Schweden hatte, schweizerischer Staatsangehöriger ohne gleichzeitig schwedischer Staatsangehöriger zu sein, so nimml Schweden unbewegliches Vermögen im Sinne des Artikels 5, das nach dem Abkommen in der Schweiz besteuert werden känn, von der Besteuerung aus.

3.

War ein Erblasser, der im Zeitpunkl des Todes nach Artikel 4 seinen Wohnsitz in der Schweiz halte, schwedischer Staatsangehö­riger ohne gleichzeitig schweizerischer Staatsangehöriger zu sein und hatte er inner-halb der letzten fiinf Jahre vor seinem Tod einen Wohnsitz in Schweden, so känn Schwe­den das Nachlass vermögen ungeachtet an-derer Bestimmungen des Abkommens nach schwedischem Recht besleuern. Die nach dem Abkommen in der Schweiz zulässige Besteuerung bleibl unberiihrt. Schweden rechnet auf den Teil der nach seinem Recht feslgeselzlen Steuer, der auf das nach Artikel 8 zu behandelnde Vermögen entfållt, den Be­irag an, der den Steuern entspricht, die in der Schweiz fiir das gleiche Vermögen gezahit werden.

4.

Halte der Erblasser im Zeitpunkl des Todes seinen Wohnsitz in der Schweiz, so nimml die Schweiz Vermögen, das nach dem Abkommen in Schweden besteuert werden känn, von der Besteuemng aus.

5.

Isl Vermögen nach dem Abkommen von der Besteuemng ausgenommen, so känn es bei der Festselzung der Steuer fiir das

Prop. 1979/80:45

14

på övrig egendom eller vid beräkningen av skattesatsen för egendomen.

andere Vermögen öder zur Bemessung des Satzes dieser Sleuer gleichwohl in Rechnung gestellt werden.

KAPITEL V

ABSCHNITT V

Särskilda bestämmelser

Ariikel 11

Förbud mol diskriminering

1.    Medborgare i en avtalsslutande stat

skall icke i den andra avtalsslulande slaten bli

föremål för någon beskattning eller något där­

med sammanhängande skallekrav, som är av

annal slag eller mer tyngande än den beskatt­

ning och därmed sammanhängande skatte­

krav, som medborgama i denna andra stat

under samma förhållanden är eller kan bli

underkaslade.

2. Uttrycket "medborgare" åsyftar:

a)

alla fysiska personer, som är medborga­re i en avtalsslutande stat;

b)

alla juridiska personer och andra sam­manslutningar, som har bildats enligt gällan­de lag i en avtalsslulande slal.

3.    Beskattningen av fasl driftställe, som fö­

relag i en avtalsslulande stal har i den andra

avtalsslutande slaten, skall i denna andra stat

icke vara mindre fördelaktig an beskattning­

en av företag i denna stat, som bedriver sam­

ma verksamhet.

Denna beslämmelse anses icke medföra förpliktelse för en avtalsslutande stat alt medge personer med hemvist i den andra av­talsslulande staten sådana personliga avdrag vid beskattningen, skattebefrielser eller skat-tenedsättningar på gmnd av civilstånd eller försöijningsplikt mot familj, som medges per­soner med hemvist i den förstnämnda av­talsslutande slaten.

4.    Förelag i en avtalsslutande stat, vilkas

kapital helt eller delvis äges eller kontrol­

leras, direkt eller indirekt, av en eller flera

personer med hemvist i den andra avtalsslu­

lande staten, skall icke i den förstnämnda

staten bli föremål för någon beskattning eller

något därmed sammanhängande skallekrav,

som är av annal slag eller mer tyngande än

Besondere Bestimmungen

Artikeln Gleichbehandlung

1.

Die Staatsangehörigen eines Vertrags­staats diirfen im anderen Vertragsstaat weder einer Besteuemng noch einer damil zusam-menhängenden Verpflichtung unterworfen werden, die änders öder belaslender sind als die Besteuemng und die damil zusammenhän-genden Verpflichlungen, denen die Staats­angehörigen des anderen Staates unter glei-chen Verhältnissen unterworfen sind öder unterworfen werden können.

2.

Der Ausdruck ,,Staatsangehörige" be­deutet:

a)

alle natiirlichen Personen, die die Slaalsangehörigkeit eines Vertragsstaats be-silzen;

b)

alle jurisfischen Personen, Personenge-sellschaften und anderen Personenvereinig-ungen, die nach dem in einem Vertragsstaat gellenden Recht errichtet worden sind.

3.    Die Besteuerung einer Betriebstätte, die

ein Untemehmen eines Vertragsstaats im an­

deren Vertagsstaal hal, darf im anderen Staat

nicht ungunstiger sein als die Besteuemng

von Untemehmen des anderen Staates, die

die gleiche Tätigkeil ausiiben.

Diese Beslimmung ist nicht so auszulegen, als verpflichte sie einen Vertragsstaat, den im anderen Vertragsstaat ansässigen Personen Steuerfreibelräge, -vergunsligungen und -er-mässigungen auf Gmnd des Personenstandes öder der Familienlasten zu gewähren, die er den in seinem Gebiet ansässigen Personen gewährt.

4.    Die Untemehmen eines Vertragsstaats,

deren Kapital ganz öder leilweise, unmittel-

bar öder mitlelbar, einer im anderen Ver­

tragsstaat ansässigen Person öder mehreren

solchen Personen gehört öder ihrer Konlrolle

unterliegl, diirfen im erstgenannten Staat

weder einer Besteuerung noch einer damil zu-

sammenhängenden Verpflichtung unterwor-

Prop. 1979/80:45

15

den beskattning och därmed sammanhängan­de skattekrav, som andra liknande företag i denna förstnämnda stat är eller kan bli under­kastade.

5. Med uttrycket "beskattning" avses i denna artikel skaller av vaije slag och beskaf­fenhet.

fen werden, die änders öder belaslender sind als die Besteuemng und die damil zusammen-hängenden Verpflichlungen, denen andere ähnliche Untemehmen des erstgenannten Staates unterworfen sind öder unterworfen werden können.

5. In diesem Artikel bedeutet der Aus­dmck "Besteuerung" Steuern jeder Arl und Bezeichnung.

Artikel 12

Förfurundet vid ömsesidig överenskommelse

1.

Om en person gör gällande, att i en av­talsslutande stat eller i båda staterna vidlagits ålgärder, som för honom medför eller kom­mer att medföra en mot detta avtal stridande beskattning, äger han - utan alt detla påver­kar hans rätt att använda sig av de rättsmedel som finns i dessa staters interna rättsordning - göra framställning i saken hos den behöriga myndigheten i endera slaten.

2.

Om denna behöriga myndighet finner framställningen gmndad men ej själv kan få till stånd en tillfredsställande lösning, skall myndigheten söka lösa frågan genom över­enskommelse med den behöriga myndigheten i den andra avtalsslulande staten i syfte att undvika en mol avtalet stridande beskatt­ning.

3.

De behöriga myndigheterna i de avtals­slutande staterna skall genom ömsesidig överenskommelse söka avgöra svårigheier eller ivivelsmål som uppkommer rörande lolkningen eller tillämpningen av avtalet. De kan även överlägga i syfle all undanröja dub­belbeskattning i sådana fall som ej omfattas av avlalel.

4.    Om gåva eller förskott på arv underkas­

tas gåvoskatt, kvarlålenskapsskalt eller

arvsskatt både i Sverige och i Schweiz, skall

de behöriga myndighelema i de avtalsslu­

lande staiema genom ömsesidig överens­

kommelse söka lösa frågan om dubbelbe­

skattning i enlighel med principema i avtalet.

Dessa bestämmelser lillämpas, utan hinder

av artiklama 1 och 2, även beträffande perso­

ner, som icke har hemvist i någon avtalsslu­

lande stal, samt på skaller på gåvor under

livstiden.

Artikel 12 Versländigungsverfahren

1.    Ist eine Person der Auffassung, dass die

Massnahmen eines Vertragsstaats öder

beider Vertragsslaaten fiir sie zu einer Be­

steuemng gefiJhrt haben öder fiihren werden,

die diesem Abkommen nicht entspricht, so

känn sie unbeschadet der nach innerstaatli-

chem Recht dieser Staaten vorgesehenen

Rechlsmiltel ihren Fall der zuständigen Be-

hörde eines der beiden Staaten unterbreiten.

2.
[REDACTED_EFTERNAMN] diese zuständige Behörde die Ein-wendung fiir begriindet und ist sie selbsl nicht in der Lage, eine befriedigende Lösung herbeizufuhren, so wird sie sich bemiJhen, den Fall durch Verständigung mit der zustän­digen Behörde des anderen Vertragsstaats so zu regeln, dass eine dem Abkommen nicht enlsprechende Besteuemng vermieden wird.

3.

Die zuständigen Behörden der Vertrags­slaaten werden sich bemuhen, Schwierigkei-ten öder Zweifel, die bei der Auslegung öder Anwendung des Abkommens enlstehen, in gegenseiUgem Einvemehmen zu beseitigen. Sie können auch gemeinsam dariiber beralen, wie eine Doppelbesleuemng in Fallen, die im Abkommen nicht behandelt sind, vermieden werden känn.

4.

Werden Schenkungen öder Voremp-fänge sowohl in Schweden als auch in der Schweiz einer Schenkungs-, Nachlass- öder Erbschaftsleuer unterworfen, so werden die zuständigen Behörden der Vertragsslaaten sich bemiihen, in gegenseiUgem Einvemeh­men die Doppelbesleuemng nach den im Ab­kommen enthaltenen Grundsätzen zu beseiti­gen. Diese Beslimmung gilt ungeachtet der Artikel 1 und 2 auch fiir Personen, die in keinem Vertragsstaat einen Wohnsitz haben und fiir Steuem von Schenkungen unter Le-benden.

Prop. 1979/80:45

16

5. De behöriga myndigheterna i de avtals­slutande staiema kan träda i direkt förbindel­se med varandra för alt träffa överenskom­melse i de fall som angivits i föregående punkter.

Om muntliga överläggningar anses under­lätta en överenskommelse, kan sådana över­läggningar äga rum inom ramen för en kom­mission bestående av representanter för de behöriga myndighelema i de avtalsslutande staterna.

5. Die zuständigen Behörden der Vertrags­slaaten können zur Herbeifiihrung einer Eini-gung im Sinne der vorstehenden Absätze un-mittelbar miteinander verkehren. Erscheint ein miindlicher Meinungsaustausch fiir die Herbeifiihmng der Einigung zweckmässig, so känn ein solcher Meinungsaustausch in einer Kommission durchgefiihrt werden, die aus Vertretern der zuständigen Behörden der Vertragsslaaten besleht.

Artikel 13 Diplomutisku huvure

och   konsuläru   befaltrungs-

Ariikel 13

Diplomutische

beumie

Vertreler    und    Konsulur-

1

.    Detla avtal påverkar icke de privilegier i

beskattningshänseende, som enligl folkrät­

tens allmänna regler eller föreskrifter i sär­

skilda överenskommelser lillkommer diplo­

matiska eller konsulära befattningshavare.

2.    1 den mån egendom på grund av

diplomatiska eller konsulära privilegier, vilka

lillkommer en person på gmnd av folkrättens

allmänna regler eller mellanstatliga avlal,

icke beskattas i den mottagande staten, får

beskattning ske i den sändande staten.

KAPITEL 

VI

1.

Dieses Abkommen beriihrt nicht die sieuerlichen Vorrechte, die den diplomati-schen Vertretern und Konsularbeamten nach den allgemeinen Regeln des Völkerrechts öder auf Gmnd besonderer Vereinbamngen zustehen.

2.

Soweit Vermögen wegen der einer Per­son nach den allgemeinen Regeln des Völker­rechts öder auf Grund besonderer zwischen-staatlicher Verträge zuslehenden diplomati-schen öder konsularischen Vorrechte im Empfangsstaat nicht besteuert werden, sleht das Besleuemngsrecht dem Entsendestaat zu.

ABSCHNITT 

VI

Slutbestämmelser

Artikel 14 Ikruftträdunde

1. Delta avtal skall ratificeras och ratifika-tionshandlingama utväxlas i Bem snarast möjligt. Avtalet Iräder i kraft den dag då rali­fikalionshandlingarna utväxlas och dess be­stämmelser lillämpas på kvariålenskap efter personer som avlider denna dag eller senare.

2. Med ikraftträdandet av detta avlal upp­hör avtalet den 16 oktober 1948 mellan Ko­nungariket Sverige och Schweiziska Edsför­bundet för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å kvariålenskap att gälla. Dess bestämmelser tillämpas icke längre på skatter beträffande vilka förevarande avtal tillämpas enligt punkl I.

Schlussbeslimmungen

Artikel 14 Inkrafttreten

1.

Dieses Abkommen soll ralifiziert und die Ratifikalionsurkunden sollen so bald wie möglich in Bem ausgetauscht werden. Das Abkommen iritt an dem Tag in Krafl, an dem die RaUfikationsurkunden ausgetauscht wer­den, und seine Bestimmungen finden auf Nachlässe von Personen Anwendung, die an öder nach diesem Tag slerben.

2.

Mit dem Inkrafttreten dieses Abkom­mens tritt das Abkommen zwischen dem Königreich Schweden und der Schweizeri­schen Eidgenossenschaft zur Vermeidung der Doppelbesleuemng auf dem Gebiete der Erbschaftsteuem vom 16. Oklober 1948 ausser Krafl. Seine Bestimmungen finden nicht mehr Anwendung auf Steuern, auf die dieses Abkommen nach Absatz 1 anzuwen-den ist.

Prop: 1979/80:45

17

Artikel 15 Upphörande

Detla avlal förblir i kraft till dess det upp­sagts av endera avtalsslulande staten. Varde­ra avtalsslulande slaten kan på diplomatisk väg uppsäga avtalet genom underrättelse se­nasl sex månader före utgången av ett kalen­derår. I händelse av sådan uppsägning upp­hör avtalet att gälla beträffande kvariålen­skap efler personer som avlider efler utgång­en av det kalenderår lill vars slut avlalel upp­sagts.

Ariikel 15 Ausserkrafltreten

Dieses Abkommen bleibl in Kraft, solange es nicht von einem der Vertragsslaaten ge-kiindigl worden isl. Jeder Vertragsstaat känn das Abkommen auf diplomatischem Weg unter Einhallung einer Frist von mindestens sechs Monalen zum Ende eines Kalender-jahres kiindigen. In diesem Fall findet das Abkommen nicht mehr auf Nachlässe von Personen Anwendung, die nach Ablauf des Kalenderjahres verstorben sind, zu dessen Ende das Abkommen gekiindigl worden ist.

Till bekräftelse härav har härtill vederbör­ligen bemyndigade ombud undertecknat det­la avtal och försett detsamma med sina sigill.

ZU URKUND dessen haben die hierzu ge-hörig Bevollmächtiglen dieses Abkommen unterzeichnet und mit Siegeln versehen.

Som skedde i Stockhom den 7 febmari 1979, i två exemplar på svenska och tyska språken, vilka båda texter har lika vitsord.

GESCHEHEN zu Slockholm im Doppel, am 7. Febmar 1979 in deutscher und in schwedischer Urschrift, die gleicherweise authenlisch sind.

För Konungariket Sverige: Hans[REDACTED_EFTERNAMN]

Fördas Königreich Schweden: Hans[REDACTED_EFTERNAMN]

För Schweiziska Edsförbundet: Jacques-Bernard Ruedi

Fiir die Schweizerische Eidgenossenschaft: Jacques-Bernard Ruedi

Prop. 1979/80:45

18

Verhandlungs-      und      Paraphierungs-prolokoll

1.

Nach Verhandlungen zwischen einer schweizerischen und einer schwedischen De­legalion im September 1976 in Bern und im Oktober 1977 in Stockholm wurde am 20. Ok­lober 1977 ein in deutscher Sprache abgefass-ter Entwurf zu einem Abkommen zwischen der Schweizerischen Eidgenossenschaft und dem Königreich Schweden zur Vermeidung der Doppelbesleuemng auf dem Gebiete der Nachlass- und Erbschaftsteuem paraphiert.

2.

Die schwedische Delegation wird so-bald als möglich die schwedische Fassung des Entwurfs der schweizerischen Delega­lion zuslellen.

3.

Die beiden Delegationen werden sich dcifiir einsetzen, dass ihre Regiemngen bald die Ermächtigung zur Unterzeichnung des Abkommens erteilen werden.

4.    Zur Frage des von der schwedischen

Delegalion zur Diskussion gestellten Aus-

tausches von Informationen vertrat die

schweizerische Delegalion die Auffassung,

dass der Zweck eines Doppelbesteuemngs-

abkommens in der Vermeidung der interna-

tionalen Doppelbesleuemng besleht und dass

die fur die richlige Anwendung und die Ver­

meidung des Missbrauchs eines Abkommens

benöliglen Informationen schon auf Grund

der bestehenden Bestimmungen iiber das

Versländigungsverfahren usw. ausgetauscht

werden können. Eine besondere Beslimmung

iiber den Austausch von Informationen sei

deshalb entbehrlich; denn selbsl eine aus-

driickliche Beslimmung könnte wegen des

Zwecks des Abkommens nur den Austausch

von Informationen vorsehen, die zur richti-

gen Anwendung und zur Vermeidung der

missbräuchlichen Inanspmchnahme eines

Abkommens notwendig sind. Die schwe­

dische Delegation hat diese Erklärung zur

Kennlnis genommen und auf eine besondere

Beslimmung iiber den Austausch von Infor­

mationen verzichtel.

Bilaga 2

(Översättning)

Förhandlings- och paraferingsprolokoll

1. Efler förhandlingar mellan en schwei­zisk och en svensk delegation i september 1976 i Bem och i oktober 1977 i Stockholm paraferades den 20 oktober 1977 etl på tyska språkel avfattat förslag lill avtal mellan Schweiziska Edsförbundet och Konungariket Sverige för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på kvariålenskap och arv.

2.

Den svenska delegationen skall snarast möjligt tillställa den schweiziska delegaUo­nen den svenska texten av förslaget.

3.

De båda delegaUonema skall verka för alt deras regeringar snarast lämnar bemyndi­gande att underteckna avtalet.

4.

Beträffande den av den svenska delega­tionen väckta diskussionen i fråga om utbyte av upplysningar företrädde den schweiziska delegationen den uppfattningen, att ändamå­let med dubbelbeskattningsavtal är alt undvi­ka intemationell dubbelbeskattning saml atl de upplysningar, som är erforderliga för en riklig tillämpning och för förhindrande av missbmk av ett avtal, kan utbytas redan på gmnd av förefintliga bestämmelser om förfa­randet vid ömsesidig överenskommelse osv. En särskild beslämmelse om utbyte av upp­lysningar kunde därför undvaras, ly även en uttrycklig bestämmelse kunde på gmnd av avtalels ändamål avse endast sådana upplys­ningar som är nödvändiga för en riktig till­lämpning och för förhindrande av missbmk av avtalet. Den svenska delegationen har ta­git del av denna förklaring och avstått från en särskild bestämmelse om utbyte av upplys­ningar.

Prop. 1979/80:45

19

Ausgefertigi in Stockholm, am 20. Oktober

Upprättat i Stockholm den 20 oktober 1977 i

1977,   in   zwei   Exemplaren

in   deutscher          två exemplar på tyska språkel.

Sprache.

Fiir die Schweizerische

För den schweiziska

Delegation:

delegationen:

M. Widmer

M. Wldmer

Fur die Schwedische

För den svenska

Delegation:

delegationen;

Yngve[REDACTED_EFTERNAMN]

Yngve[REDACTED_EFTERNAMN]

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979