Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1987/88:156

om ändringar i lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper

Prop.

1987/88:156

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 24 mars 1988.

På regeringens vägnar

Kjell-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

Bengt K. Å.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås atl basen för skatten på värdepapper vidgas lill att omfatta omsättning av värdepapper på den s.k. penning- och obligations­marknaden.

Del föreslås alt skatt skall las ut på handeln med räntebärande löpande skuldebrev, sådana räntebärande enkla skuldebrev som utgör s.k. masspap­per och svenska statens premieobligationer. Skalt föreslås även tas ul på omsättningen av terminskontrakt och köp- och säljoptioner, som avser de omsätlningsskattepliktiga värdepapperen.

Kretsen av skattskyldiga vid omsättning av penning- och obligationsmark­nadsinstrumenten föreslås vara densamma som enligl gällande regler. För fondkommissionärers led föreslås att skatten skall tas ut med endasl halvt skattebelopp vid handel för egen räkning. En sådan reducerad skalt föreslås även för fondkommissionärers egenhandel på aktiemarknaden. Detta inne­bär en ändring av nuvarande regler enligl vilka skatt inle las ul i en fondkommissionärs led då han handlar för egen räkning. Vid överlåtelser där riksbanken eller riksgåldskontoret är avtalspart föreslås vidare alt skall inle las ut.

Vid omsättning av penning- och obligationsmarknadsinstrumenten före­slås skatten utgå i relation till vederlaget och den återstående löptiden för värdepapperet. Vid omsättning av terminskontrakt som avser dessa instru­ment föreslås skatten utgå i relation till det avtalade värdet på och den återstående löptiden för den egendom som terminskontraktet avser. Ut­gångspunkten för skatteberäkningen bör vara en skattesats på 0,03 procent av vederlaget resp. det avtalade värdet på den egendom som etl terminskon-

1 Riksdagen 1987/88.1 saml Nr 156

trakt avser, beräknat sammantaget för köp- och säljledei. Vid omsättning av     Prop. 1987/88:156

terminskontrakt på aktiemarknaden föreslås skatten utgå med 2 procent av

det avtalade värdet på den egendom som terminskontraktet avser. Vid

omsättning av optioner på penning- och obligationsmarknaden föreslås

skallen utgöra 2 procent och vid omsättning av optioner på aktiemarknaden

4 procent av premien vid utställandet resp. vederlaget vid återköp eller

äterförsäljning (kvittning), beräknat sammantaget för köp- och säljledei.

Vid skattepliktig omsättning av svenska statens premieobligationer före­slås skatten utgöra 0,3 procent av vederlaget, sammantaget för köp- och säljledei.

I propositionen behandlas även vissa ytterligare tillägg och ändringar i den nuvarande lagen. Bl.a. föreslås uttryckliga bestämmelser om att lagen är tillämplig på sådana utländska värdepapper som kan jämställas med omsättningsskattepliktiga svenska värdepapper, att s.k. apportemission skall vara att anse som köp i lagens mening och atl ersättning för upplupen ränta skall ingå i beskattningsunderlaget för värdepapperet. Det föreslås också en ändring i bestämmelsen om skattskyldighetens inträde för det fall att vederlaget helt eller delvis är okänt vid avtalsslutet.

Den föreslagna utformningen av en skatt på omsättning av penning- och obligalionsmarknadsinslrumenl och de föreslagna ändringarna i beskatt­ningen av aktiemarknaden kan beräknas ge ökade skatteintäkter på ca 1 miljard kr. per år.

Det föreslås att lagändringarna träder i kraft den 1 januari 1989 och tillämpas på värdepappershandel där avslut sker efter ikraftträdandet.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av

vissa värdepapper

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper'

dels att 1-6 och 8-10 SS skall ha följande lydelse,

dels att del i lagen skall införas sex nya paragrafer, 7 och 11-15 §S samt närmast före 1, 5, 8, 11, 12, 13 och 14 SS nya rubriker av följande lydelse.

Prop. 1987/88:156

Nuvarande lydelse

1 S första stycket

Till staten skall enligt denna lag erläggas skatt på omsättning av

1.

aktier,

2.

konvertibla skuldebrev,

3.

skuldebrev förenade med op­tionsrätt till nyteckning,

4.

skuldebrev förenade med op­tionsrätt till köp av aktier,

5.

teckningsbevis,

6.

interimsbevis,

7.

emissionsbevis,

8.

inköpsrättsbevis,

9.

optionsbevis,

10. köp- och säljoptioner och ter­minskontrakt, som avser aktier, ak­tieindex eller konvertibla skul­debrev.

Föreslagen lydelse

IS

Till staten skall enligt denna lag betalas skatt på omsättning av

a)  aktier,

konvertibla skuldebrev,

skuldebrev förenade med options­

rätt till nyteckning,

som avser aktier, konvertibla  skul-

skuldebrev förenade med options­rätt till köp av aktier, teckningsbevis, interimsbevis, emissionsbevis, inköpsrätlsbevis, optionsbevis, terminskontrakt, aktieindex  eller debrev samt

köp- och säljoptioner som avser vär­depapper enligt c),

b)

köp- och säljoptioner som avser aktier, aktieindex eller konvertibla skuldebrev,

c)

räntebärande löpande skulde­brev som inte anges under a), ränte­bärande enkla skuldebrev som avses i 32 § tredje stycket lagen (1936:81) om skuldebrev samt terminskon­trakt som avser värdepapper enligt denna punkt,

d)  svenska statens premieobliga­

tioner saml köp- och säljoptioner

och terminskontrakt som avser såda­

na värdepapper,

e)  utländska värdepapper som kan

jämställas med värdepapper som av­

ses i a) - d).

Denna lag gäller även överlåtelse av sådana rättigheter eller skyldighe­ter som avses i första stycket och beträffande vilka registrering eller liknande förfarande tillämpas i stäl­let för utfärdande eller överlämnan­de av skriftlig handling.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:156

'    ' 25

Med räntebärande skuldebrev av­ses i denna lag även sådana skulde­brev där avkastningen framkommer som skillnaden mellan emissionskur­sen och vad som betalas vid inlösen.

1 § andra och tredje styckena

3 S

Med   omsättning   avses   köp   och   byte.

Som köp anses även kvittning av

Med köp avses enligt denna lag

köp- och säljoptioner och termins- även förvärv genom tillskott av vår-

kontrakt, som avser aktier, akliein- depapper som anges i IS första

dex eller konvertibla skuldebrev. stycket a) vid bildande av aktiebo-

Med köp jämställs enligl denna lag lag, vid nyemission eller vid emission

kontantavräkning av köp- och sälj- enligt 5 kap. aktiebolagslagen

optioner och terminskontrakt, som (1975:1385). Med köp avses vidare

avser aktier eller aktieindex.

utställande och kvittning av köp- och

säljoptioner samt ingående och kvittning av terminskontrakt.

2 § första och andra styckena

4 S

Ett köp skall anses innefatta ett sälj led och ett köpled och ett byte dubbla sälj- och köpled.

För en omsättning skall skatt er-

För en omsättning skall skatt beta-

läggas såväl i säljledei som i köp- las såväl i säljledei som i köpledet, ledet.

Skattskyldighet

3 S'' första och andra styckena

5 §

Skattskyldig är fondkommissionär som sluter avlal om omsättning av värdepapper som avses i 1 § eller medverkar till etl sådant avtal. Om den för vars räkning kommissionären medverkar inle är bosalt i Sverige skall skatt inte erläggas för hans led när omsättningen avser utländska värdepapper. Vid omsättning där fondkommissionär inte medverkar är den skattskyldig som är bosatt i Sverige och som under ett halvt kalenderår omsätter värdepapper som avses i 1 S till ett värde av minsl 500 000 kronor.

Vid bedömning av omsättningens storlek under elt kalenderhalvår skall vederlag eller del av sådant vederlag som avses i 13 § hänföras till det kalenderhalvår under vilket avslut skett.

3 S tredje stycket

6 S

I fråga om var en person skall anses vara bosatt tillämpas för en fysisk person punkt 1 av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen (1928:370) och för en juridisk person 1 S valulaförordningen (1959:264).

Nuvarande lydelse

3 S fjärde stycket

Vid överlåtelse som avses i 2 § 4 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statiig inkomstskatt skall skatt inte utgå.

4 S'*första stycket

Skatten utgår med en procent av överlåtelsesumman (vederlaget). När en aktie omsätts på grund av att en köpoption som avses i 1 S första stycket 10 utnyttjas (löses) utgörs dock vederlaget i stället av aktiens lägsta noterade säljkurs på avsluts­dagen, om detta värde är högre än överlåtelsesumman.

Föreslagen lydelse 7S

Vid överlåtelse som avses i 2 § 4 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall skatt inte las ut.

Skatt skall inte heller tas ut vid omsättning där Sveriges riksbank el­ler riksgäldskontoret är avtalspart.

Skattesatser m. m.

8§ 1 fall som avses i 1 S första stycket

a)       utgör skatten en procent av över­

låtelsesumman (vederlaget).

I fall som avses i 1 § första stycket

b)       utgör skatten två procent av ve­

derlaget för optionen.

I fall som avses i 1 § första stycket

c)       utgör skatten en procentandel av

vederlaget enligt följande tabell.

Prop. 1987/88:156

Föreslagen lydelse Skatten   är   för värdepapper med   en   löptid som går ut under tidigast

det 5:e

det 4:e det 3:e det 2:a det l:a

det 4:e

kalenderåret

efter det kalenderår när

omsättning sker

kalenderkvarlalel efter det kalenderkvarlal när omsättning sker

0,015   % av vederlaget

0,0125 % 0,01 % 0,0075 % 0,005   %

0,005   % av vederiaget

det 3:e det 2:a det l:a

kalenderkvartal kalenderkvartal sättning sker

som  det när om-

0,004   %

0,003   %

0,002   %

0,001

% av vederiaget

en period om 45 dagar

efter det  att  omsättning sker

0,0005 % av vederlaget

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:156

4 § andra stycket

I vederlaget inräknas inte courta­ge, därmed jämför/ig ersättning eJIer skatt. Har vederlaget bestämts i ut­ländskt myntslag räknas det om till svenska kronor enligt bankernas no­terade säljkurs på avslutsdagen.

Om skatten för en och samma omsättning kan beräknas med led­ning av flera skattesatser skall den skattesats som är lägst tillämpas.

I fall som avses i 1 § första stycket

d) utgör skatten 0,15 procent av

vederlaget.

I fall som avses i 1 S första stycket

e) tas skatten ut enligt de grunder

som tillämpas för motsvarande

svenska värdepapper.

9§

När omsättningen avser ett ter­minskontrakt skall som vederlag an­ses del avtalade priset på den egen­dom som terminskontraktet avser.

10 8

1 vederiaget inräknas inte courta­ge, därmed jämföriig ersättning eller skatt. I vederlaget inräknas däremot ersättning för upplupen ränta. Har vederlaget bestämts i utländskt myntslag räknas det om till svenska kronor enligl bankernas noterade säljkurs på avslutsdagen.

2 § tredje stycket

Fondkommissionärers handel

11 §

När en fondkommissionär handlar för egen räkning utgår inte skatt för hans led.

När en fondkommissionär för egen räkning omsätter värdepapper som avses i 1 § utgör skatten för fondkommissionärens led hälften av det skattebelopp som annars skulle ha tagils ul.

En fondkommissionär får av sin uppdragsgivare eller avtalspart ta ut ett belopp som svarar mot den skatt för den aktuella omsättningen för vilken fondkommissionären är skatt­skyldig.

6S

Skattskyldighet inträder när av­slut sker.

Skattskyldighetens inträde

12 §

Skattskyldighet inträder när av­slut sker. Om vederiagets slorlek då inte är känd, inträder skattskyldig­heten vartefter storleken blir känd.

Nuvarande lydelse

8S

Skattskyldiga skall anmäla sig tiU beskattningsmyndigheten för regist­rering. Den som godkänns som fondkommissionär skall anmäla sig innan verksamheten påbörjas och annan skall anmäla sig när omsätt­ningen under elt halvt kalenderår uppgån till 500 000 kronor.

9S

Föreslagen lydelse

Registreringsskyldighet

13      §

Skattskyldiga skall anmäla sig till beskattningsmyndigheten för regist­rering. Den som godkänns som fondkommissionär skall anmäla sig innan verksamheten påbörjas. And­ra skattskyldiga skall anmäla sig när den omsättning som enligt 5 § andra och tredje styckena skall hänföras till etl halvt kalenderår har uppgått lill 500 000 kronor.

Redovisning av skatt m. m.

14      S

Prop. 1987/88:156

Den som är skattskyldig skall lämna deklaration för bestämda redovis-

ningsperioder.

Redovisningsperioden är kalen­dermånad för den som är skatlskyl­dig enligl 3 S första stycket och halvt kalenderår för den som är skatlskyl­dig enligt 3 § andra stycket.

10 S

Redovisningsperioden är kalen­dermånad för fondkommissionärer och halvt kalenderår för övriga skattskyldiga.

15 S

Regler för förfarandet vid beskattningen finns i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifier.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

' Lagen omtryckt 1984:164. - Senaste lydelse 1987:488.  Senaste lydelse 1986:504. * Senaste lydelse 1986:504.

Finansdepartementet

Prop. 1987/88:156

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 mars 1988

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Feldl

Proposition om ändringar i lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper

1 Inledning

I en inom finansdepartementet utarbetad promemoria (Ds Fi 1987:9) har föreslagits ändringar i lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper (LVP). Förslaget innebär att skatt skall las ut även på omsättning av värdepapper på den s.k. penning- och obligationsmarknaden. Vidare föreslås vissa ändringar i de nuvarande bestämmelserna om skatt på omsättning av aktier m.m.

Till protokollet i detta ärende bör fogas som bilaga 1 en sammanfattning av promemorian.

Promemorian har remissbehandlats. Som bilaga 2 till protokollet bör fogas en förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissytt­randena i behandlade delar.

Regeringen beslutade den 25 februari 1988 atl inhämta lagrådets yttrande över det lagförslag som intagits i bilaga 3. Lagrådets yttrande över förslaget bör fogas till protokollet som bilaga 4.

Jag avser att i det följande ta upp de i promemorian behandlade frågorna. Jag kommer dessutom atl ta upp frågan om beskattning av fondkommissio­närers egenhandel på aktiemarknaden och skattskyldighet för riksgåldskon­toret.

Jag ansluter mig i allt väsentligt lill vad lagrådet har föreslagit och skall närmare behandla detta i anslutning till skälen för mina resp. förslag.

Med hänsyn lill att lagen föreslås gälla även för s.k. papperslös handel har lagrådet föreslagit atl lagen ges rubriken "Lag om skall på omsättning av vissa värdepapper m.m." En sådan ändring skulle innebära atl redaktionella ändringar måste ske i flera andra lagar. Av praktiska skäl och då det kan godtas atl en rubrik inte alltid täcker hela lagens innehåll anser jag inte atl lagrådets förslag i detta avseende behöver följas.

LJtöver de ändringar som är föranledda av lagrådets yttrande har vissa justeringar av redaktionell art gjorts i förhållande till det förslag som remitterats lill lagrådet. Vidare föreslår jag i propositionen ytteriigare en skattesats.

2 F

ö

redragandens 

ö

verv

ä

ganden

2.1 Gällande regler

LVP som reglerar skatten på omsättning av vissa värdepapper trädde i kraft den 1 januari 1984. Därefter har lagen ändrats i vissa avseenden, senast den 1 juli 1987 då överlåtelser av köp- och säljoptioner som avser aktieindex samt av terminskontrakt som avser aktier, aktieindex och konvertibla skuldebrev gjordes skattepliktiga.

Enligt LVP skall skatt betalas på omsättning av aktier, konvertibla skuldebrev, skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning eller till köp av aktier, teckningsbevis, interimsbevis, emissionsbevis, inköpsrättsbevis, optionsbevis samt köp- och säljoptioner och terminskontrakt som avser aktier, aktieindex eller konvertibla skuldebrev.

Med omsättning avses köp och byte. Etl köp skall anses innefatta ett säljled och ett köpled och ett byte dubbla sälj- och köpled.

Skatt skall vid omsättning betalas med 1 procent av överiålelsesumman (vederlaget) i såväl sälj- som köpledet.

Skattskyldiga är fondkommissionärer som sluter avtal om omsättning eller medverkar till sådana avtal. Om en fondkommissionär inte medverkar är den skatlskyldig som är bosatt i Sverige och som under ett halvt kalenderår omsätter värdepapper till ett värde av minst 500 000 kr.

Skatt utgår inte för en fondkommissionärs led när han handlar för egen räkning.

Prop. 1987/88:156

2.2 En breddad skattebas

Mitt förslag: Basen för skatten på värdepapper vidgas till alt omfatta omsättning av värdepapper på den s.k. penning- och obligationsmark­naden.

Det föreslås att gällande regler ändras så att en beskattning skall ske av fondkommissionärers handel för egen räkning på aktiemarknaden.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt såvitt avser penning-och obligationsmarknaden. Frågan om beskattning av fondkommissionärers handel för egen räkning på aktiemarknaden behandlades inle i promemo­rian.

Remissinstanserna: Förslaget alt införa en omsättningsskatt på penning-och obligationsmarknaden har tillstyrkts av Landsorganisationen i Sverige (LO) och allmänna pensionsfondens första fondstyrelse. Riksgäldsfullmäkli-ge har uttalat sig positivt till ett skatteuttag inom finansseklorn. Även Tjänstemännens centralorganisation (TCO) anser att en breddning av skattebasen år motiverad. Flertalet av de övriga remissinstanserna har däremot avstyrkt eller ställt sig kritiska till förslaget alt införa en beskattning av handeln med penning- och obligationsmarknadsinstrumenten.

Bakgrunden till mitt förslag: Värdepappersmarknaden kan i slort sett Prop. 1987/88:156 delas upp i en aktiemarknad och en marknad för i huvudsak räntebärande värdepapper, den s.k. penning- och obligationsmarknaden. Marknadernas slorlek kan belysas av dels värdet på de uteslående värdepapperen, dels omfattningen på omsättningen. Det samlade värdet av börsnoterade aktier uppgår till omkring 500 miljarder kr., medan det samlade värdet av sådana värdepapper som omsätts på penning- och obligationsmarknaden uppgår till etl ungefär dubbelt så stort belopp. Omsättningen på aktiemarknaden kan uppskallas lill ca 125 miljarder kr. per år, medan omsättningen på penning-och obligationsmarknaden kan beräknas till omkring 10 000 miljarder kr. per år inkl. lerminshandel. Penning- och obligationsmarknaden utgör alltså enligl båda måtten huvuddelen av värdepappersmarknaden.

Del kan i detta sammanhang vara befogal all någol beröra beskattningen av värdepappershandel i andra länder. Omsättningsskatt på aktiehandel finns i ett flertal industriländer. Beskattning avhandeln med penning- och obligalionsmarknadsinslrumenl år inte lika vanlig men förekommer bl.a. i Västtyskland, .Schweiz och Japan. I Schweiz har omsåttningsskalten på, värdepapper hänförliga till penning- och obligationsmarknaden stor slatsfi-nansiell betydelse. Detta beror dels på atl omsättningen på den schweiziska värdepappersmarknaden är stor, dels på all skattesatsen är relativt hög. Totalt inbringade den schweiziska omsättningsskatten på handel med obligationer m.m. motsvarande 6-7 miljarderkr., eller knappt 1 procent av BNP, år 1986.

Angående skattens verkningar på den schweiziska ekonomin har i första hand uppmärksammats två negativa effekter. Den första, som jag kommer all beskriva närmare i avsnitt 2.6, hänför sig lill all skattesatsen inte år löplidsvägd, dvs. bestämd i relation till värdepapperets återstående löplid. Den andra negativa effekten består i att handeln med värdepapper tenderar alt flytta från den schweiziska marknaden lill andra länders värdepappers­marknader. Skatten innebär därför en nackdel för den schweiziska finans­marknaden i konkurrensen med utlandet. Man har däremot inle kunnat konstatera några andra betydelsefulla negativa effekter av skatten för den inhemska obligationsmarknaden. Denna marknad bedöms vara mycket likvid. Del finns inte heller några belägg för atl omsättningsskatten drivit upp den, för övrigt myckel låga, schweiziska räntenivån.

Skälen för mitt förslag: Överdrivna svängningar på de finansiella markna­derna genererar störningar också inom den reala sektorn, t. ex. inom den industriella verksamhelen. Det är därför värdefullt om man Van dämpa svängningarna på de finansiella marknaderna och skapa etl mer stabilt system där långsiktigt agerande premieras framför kortsiktiga snabba affärer. En omsättningsskatt på finansiella transaktioner gör del mindre lönsamt med kortsiktig spekulation och snabba affärer. En omsättningsskatt ökar därför stabiliteten på de finansiella marknaderna och gynnar företagan­de på bekostnad av snabba klipp.

I Sverige omfallar omsättningsskatten på värdepappershandeln för närva­

rande endasl aktiemarknaden. Handeln på penning- och obligationsmarkna­

den har utvecklats snabbt under senare år. Även på denna marknad

förekommer stora svängningar lill följd av kortsiktigt agerande och överdri-

10

ven spekulation. Jag anser därför att basen för omsättningsskallen på aktier     Prop. 1987/88:156 m. m. bör vidgas lill alt omfatta även de värdepapper som omsätts på penning- och obligationsmarknaden.

Även av fördelningspolitiska och statsfinansiella skäl år en utvidgning av omsättningsskatten motiverad. Värdepappershandeln har de senaste åren kännetecknats av hög lönsamhet och gynnsamma skatteregler. Jag anser därför alt det är rimligt atl denna verksamhet lämnar ell större bidrag för läckande av statens utgifter.

Remissinstansernas kritik mol en skall på omsättning av penning- och obligationsmarknadsinsirumenlen kan i huvudsak sammanfallas på följande sätt. En sådan omsåttningsskall ökar kostnaderna för handel med dessa värdepapper. Man hävdar att omsätlningsvolymen på marknaden därigenom kommer alt minska och all likviditeten i de individuella papperen kommer att försämras. Delta leder, menar man, i sin lur lill alt marknadens effektivitet påverkas genom försämrad prisbildning och ökade rånlesväng-ningar. Behovet av ränleslabiliserande åtgärder från riksbanken skulle därmed komma atl öka. Som framgår av det jag nyss har sagt delar jag inle den uppfattningen. Vidare hävdar remissinstanserna atl lånlagarnas upp­låningskostnader kommer atl öka och alt långivarnas avkastning kommer att minska. Särskilt negativa uppges effekterna bli för den s.k. interbankhandeln och för det s.k. märket mäkersyslemet, eftersom detta baseras på låga transaktionskostnader (avsnitt 2.5). Andra former av kreditförmedling t.ex. bank- och finansbolagskrediter saml direklutlåning från försäkringsinstitu-ten kan komma alt gynnas. Vidare kan en del av kreditförmedlingen komma att ske via utländska marknader. Risk finns också för all en rad transaktioner växer fram som enbart har lill syfte all undgå beskattning.

Enligt min mening är omfattningen av de marknadseffekter som framhålls vid remissbehandlingen klart beroende av skattesatsens höjd. Med hänsyn till den låga skattesats jag kommer atl föreslå (avsnill 2.6) bedömer jag atl den föreslagna omsättningsskatten inle kommer att ge sådana negativa effekter på marknaden alt de samhällsekonomiska konsekvenserna talar mol införandet av skatten. Liknande skatter finns bl. a. i Schweiz, Japan och Västtyskland. Ulvecklingen av dessa länders samhällsekonomier tyder inle på alt effekterna av en omsåttningsskall blir sådana som remissinstanserna befarar.

Genom de förändringar av beskattningsstrukluren som jag här kommer alt föreslå skapas enhetliga beskattningsprinciper inom det finansiella systemet. En bred skattebas kombineras med elt likformigt syslem där aktörerna behandlas på samma sätt på de olika delmarknaderna.

1 det följande kommer jag beträffande fondkommissionärers handel för egen räkning på penning- och obligationsmarknaden all föreslå att skatten skall ulgå med en viss reducerad skallesals. För alt uppnå likabehandling mellan de olika marknaderna år det rimligt att fondkommissionärers egenhandel på aktiemarknaden beskattas på samma säll. Även denna fråga kommer alt behandlas närmare i del följande (avsnitt 2.5).

11

2.3 Bestämningen av skattebasen

Prop. 1987/88:156

Mitt förslag: Skalt skall las ut på handeln med räntebärande löpande skuldebrev, sådana räntebärande enkla skuldebrev som utgör s.k. masspapper och svenska statens premieobligationer. Skalt skall även las ut på omsättningen av terminskontrakt och köp- och säljoptioner, som avser sådana omsältningsskaltepliktiga skuldebrev och premie­obligationer.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Avgränsningen av de skattepliktiga instrumenten har lämnats utan erinran av remissinstanserna.

Skälen för mitt förslag: 1 föregående avsnitt har jag föreslagit en breddning av skattebasen som innebär alt skalt skall tas ut även på handel med värdepapper på penning- och obligationsmarknaden. Exempel på sådana värdepapper är slalsskuldväxlar, riksobligationer, s.k. prioriterade obliga­tioner som utges av staten, mellanhandsinstituten för bostadsfinansiering och Sveriges allmänna hypoteksbank. Ytterligare exempel utgör industri- och kommunobligalioner saml bank-, förelags- och kommuncertifikat. Gemen­samt för dessa värdepapper är atl de är räntebärande löpande skuldebrev. Till denna kategori hör även vissa värdepapper som redan omfattas av LVP, nämligen de konvertibla skuldebreven och de skuldebrev som år förenade med optionsrätt till nyteckning eller till köp av aktier.

Etl löpande skuldebrev är ställt till innehavaren (innehavarpapper) eller till viss man eller order (orderpapper). Etl sådant skuldebrev är negotiabelt, dvs. ger en godtroende förvärvare möjlighet att lita på den rätt som handlingen uttrycker. Denna rätt är också i huvudsak knuten lill själva innehavet av handlingen. Del löpande skuldebrevet är till sin natur väl lämpat för omsättning. En överlåtelse av elt sådant värdepapper sker på samma sätt och med samma verkan som en överlåtelse av annan lös egendom, som inte är förknippad med särskilda transaktionsvillkor.

Etl speciellt överlålelseförfarande finns i fråga om vissa obligationer, bl.a. statens prioriterade obligationer och bostadsobligationerna. Dessa obligatio­ner, som är löpande skuldebrev, är som regel deponerade hos låntagaren. Omsättning av en sådan obligation sker genom överlåtelse av ett av långivaren utfärdat s.k. certifikat över inskrivning i en särskild skuldbok över obligationslånet, exempelvis slalsskuldboken. Överlåtelse av ett certifikat över inskrivning skall i sig inle göras skattepliktig. En breddning av skallebasen bör i stället avse den omsättning av obligationen som uppkom­mer genom att ceriifikatei överlåts. 1 klarhetens intresse vill jag nämna atl dessa certifikat över inskrivning i skuldbok inle skall förväxlas med sådana certifikat som enligt vad ovan sagts utgör räntebärande löpande skuldebrev.

Vid sidan av löpande skuldebrev förekommer enkla skuldebrev. Dessa är ställda till viss man. Belräffande de enkla skuldebreven gäller sådana regler i fråga om överlåtelse, legitimation och betalning all de som regel är mindre lämpade för en allmän omsättning. Den som i andra hand förvärvar ell enkelt skuldebrev skall underrätta (denuntiera) låntagaren om överlåtelsen för all denna skall vara giltig mol överlålarens borgenärer. Överlåtelsen bör också

12

dokumenteras, exempelvis genom påskrift på skuldebrevet av överlåtaren.     Prop. 1987/88:156

Vissa enkla skuldebrev har en mellanställning mellan löpande och enkla skuldebrev. Hit hör de s.k. masspapperen, dvs. värdepapper som ges ul i slor omfattning för atl överlåtas till allmänheten. Det är här fråga om sådana enkla skuldebrev som avses i 32 S tredje stycket lagen (1936:81) om skuldebrev (skuldebrevslagen). Dessa skuldebrev är negotiabla liksom de löpande skuldebreven. Hit räknas bl.a. föriagsbevis, marknadsbevis, finans­bevis, finansväxlar, finansreverser m.fl. marknadsanpassade finansbolags­papper samt räntekuponger till masspapper.

Till obligationsmarknaden hänför jag också svenska statens premieobliga­tioner. Dessa värdepapper är inte att anse som räntebärande utan berättigar i stället innehavaren att delta i utlotlningar av penningvinster. Även med premieobligationer förekommer en omfattande handel.

Sammanfattningsvis anser jag atl en breddning av skattebasen lämpligen kan ske genom att skatt tas ut på omsättning av räntebärande löpande skuldebrev, sådana räntebärande enkla skuldebrev som avses i 32 S tredje stycket skuldebrevslagen och svenska statens premieobligationer.

Lagrådet har ifrågasatt (s. 70) om inte de allmänna överväganden, som ligger till gmnd för att införa den breddade beskattningen av handeln med värdepapper, borde leda till atl löpande skuldebrev, som inte är avsedda för allmän omsättning, undantas från lagförslaget. Utgångspunkten för mitt förslag i denna fråga är att lagen bör omfatta sådana värdepapper som är lämpade för omsättning. Som jag nyss har nämnt är de löpande skuldebreven - till skillnad från sådana enkla skuldebrev som inle år rnasspapper - av denna karaktär. Mot denna bakgrund och med hänsyn till de avgränsnings­problem som skulle bli följden om endasl vissa löpande skuldebrev skulle omfattas av omsättningsskatten, finner jag det inte motiverat alt ändra skattebasens omfattning i detta avseende.

Med räntebärande värdepapper avser jag dels sådana värdepapper där avkastningen utgörs av den nominella räntan (den ränta som finns angiven på vårdepapperet), dels diskonteringspapper, dvs. sådana värdepapper där avkastningen framkommer såsom skillnaden mellan värdepapperets emis­sionskurs alternativt köpkurs och dess säljkurs alternativt kurs vid inlösen. En bestämmelse härom har tagits in i 2 S i lagförslaget. Paragrafen har utformats i enlighet med vad lagrådet föreslagit (s. 71).

Om skattebasen utvidgas lill atlavse omsättning av sådana skuldebrev som nu nämnts anser jag atl även överlåtelser av s.k. derivatinslrumenl skall beskattas, dvs. att skatt skall tas ul åven vid omsättning av köp- och säljoptioner och terminskontrakt som avser dessa skuldebrev.

Ett oplionskonlrakt är ett avtal mellan två parter, optionsinnehavaren och optionsutfärdaren, som ger innehavaren en ovillkorlig rätt alt köpa (köpop­tion) eller sälja (säljoption) viss egendom under en viss bestämd tid eller på en i förväg bestämd dag till visst bestämt pris. Utfärdaren förbinder sig alltså alt sälja (köpoption) eller köpa (säljoption) den egendom som optionen avser, om optionsinnehavaren begär detta.

Om den egendom som optionen avser utgörs av aktier används beteck­

ningen aktieoption. Består den underliggande egendomen i slället av

riksobligationer brukar beteckningen ränteoption användas. För sådana

optioner som grundas på aktieindex används beleckningen indexoplion. Den underliggande egendomen utgörs här av andelar i aktiefonder.

För optionen betalar förvärvaren en ersättning till ulfärdaren. Denna ersättning kallas premium.

En optionsaffär kan avslutas genom kvittning med åtföljande kontantav­räkning, lösen eller förfall. Kvittning går till så alt innehavaren återförsäljer och ulfärdaren återköper optionen. Samtidigt sker kontantavräkning. Lö­sen, som bara kan ske pä innehavarens initiativ, innebär att denne utnyttjar sin option, dvs. påfordrar alt få köpa eller sälja den egendom som optionen avser. En optionsaffär kan också avslutas genom att optionen löper ut utan atl denna utnyttjas. Man talar i delta fall om alt optionen förfaller.

Ett terminskontrakt skiljer sig från ett oplionskonlrakt så till vida att båda parterna har en ovillkorlig skyldighet att vid en viss framtida lidpunkt genomföra affären till del överenskomna priset.

Terminskontrakten kan också vara utformade så atl leverans av den egendom som kontraktet avser, exempelvis aktier, andelar i aktiefonder eller statsobligationer inle skall ske. Dessa terminskontrakt regleras senast på viss s.k. slutdag genom att parterna genomför en kvittning och en kontantavräk­ning. Kviltningen innebär alt parterna bestämmer del ekonomiska resultatet av sill avtalsförhållande genom alt senast på kontraktets slutdag göra en s.k. motaffär, dys. ingå elt motsatt terminskontrakt avseende samma objekt och med samma slutdag som del första kontraktets. Även vid kvittningstransak-tionen avtalas att leverans inle skall ske. Har en motaffär inte gjors före slutdagen genomförs på slutdagen en motaffär till del marknadspris som då gäller. Sättet atl fastställa marknadspris kan variera någol på olika termins­marknader. Den hår tekniken alt genomföra terminsaffärer leder till atl köpare och säljare skiljer sig från terminskontrakten genom alt utväxla en summa pengar sinsemellan, motsvarande nettovärdet av kontrt och molkontrakt, i stället för att leverera den egendom som kontrakten avser.

Prop. 1987/88:156

2.4 Transaktioner som beskattas

Mitt förslag: Omsältningsbegreppet skall ha samma innebörd på penning- och obligationsmarknaden som enligl gällande regler på aktiemarknaden. Som omsättning anses alltså köp och byte. Nyemis­sion eller inlösen av värdepapper utgör inte skattepliktiga transaktio­ner. När del gäller derivalhandeln skall som köp även anses utställan­de av optioner, ingående av terminskontrakt samt återköp och äterförsäljning (kvittning) av dessa instrument. Vad nu sagts skall gälla såväl på penning- och obligationsmarknaden som på aktiemark­naden.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt såvitt avser avistahan-deln med penning- och obligalionsmarknadsinstrumenten. Med avistamark-nad avses marknaden för värdepapper med i princip omedelbar betalning och leverans. Vad gäller derivathandeln överensstämmer promemorians förslag med mitt utom i det avseendet att ingående av sådana terminskontrakt

14

rörande aktier som inte innefattar leverans av del underliggande värdepap-     Prop. 1987/88:156 peret ansågs inte utgöra köp enligl förslaget i promemorian.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl.a. de som bedriver upplå­ningsverksamhet, anser att det är angeläget alt olika Iransaklioner som i realiteten innebär en ren emission eller en slutgiltig ålerlösen av egna utelöpande värdepapper uttryckligen undantas från beskattning. Vidare har flera remissinstanser hävdat alt det är principiellt oriktigt all beskatta utställande av optioner. Stockholms Optionsmarknad OM Fondkommission AB anser att den kraftiga skatleskärpning på oplionshandeln som föreslås i promemorian kommer att få påtagligt negativa effekter för marknadens funktionssätt. Några remissinstanser har också ansett det omotiverat atl beskatta ingåendet av ett terminskontrakt där någon leverans av den egendom som terminskontraktet avser inle sker.

Skälen för mitt förslag: Med skattepliktig omsättning avses enligt nuvaran­de regler köp och byte samt, i fråga om optioner och terminskontrakt avseende aktiemarknaden, även kviitnings- och avräkningsförfaranden samt överlåtelse till tredje man. 1 samband med lösen av optioner sker en skattepliktig överlåtelse av del underliggande värdepapperet.

Förvärv av aktier vid bolags bildande eller vid fond- och nyemissioner anses inte utgöra förvärv genom köp eller byte. Bortsett från vissa justeringar som gäller terminskontrakten och optionerna, vilka behandlas i det följande, anser jag atl detta omsättningsbegrepp bör gälla även i fråga om instrumen­ten på penning- och obligationsmarknaden. Utgivande av skuldebrev i samband med alt lån emitteras och återlämnande av skuldebrev med anledning av att skulder regleras skall alltså inte vara skall:epliktigt.

Stadshypotekskassan har framhållit att utgivningen av skuldebrev i vissa fall kan betecknas som köp trots atl det i realilelen är fråga om en emission. Kassan nämner särskilt den situationen när obligationer med en fast kupong emitteras löpande till dagskurs och obligationens pris alltså varierar från dag till dag. I likhet med Stadshypotekskassan anser jag atl en sådan transaktion innebär ett fullföljande av en emission och därför inte skall omfattas av beskattning. En obligation kan också, såsom Stadshypotekskassan påpekat, emitteras i form av ett terminskontrakt. I sak innebär delta ell avtal om en emission vid en framtida tidpunkt till visst fastställt pris. Inte heller i en sådan situation anser jag atl själva terminskontraktet skall utlösa beskattning.

Inte bara utgivningen av skuldebrev utan även regleringen av skulden kan

ges skilda former. Att emittenten löser in etl skuldebrev på en i lånevillkoren

angiven förfallodag är bara ett av de möjliga sätl varigenom elt skuldförhål­

lande kan avslutas. Ett annat sått är att emittenten köper upp egna

emitterade värdepapper för att lösa lån i förtid. Syftet med sådana uppköp

kan vara att få bättre balans mellan amorteringar på utlåning och upplåning.

Ett annat syfte med förtida uppköp kan vara att minska behovet av

nyuppläning när äldre obligationslån förfaller till betalning. Emittenten har

t.ex. ett obligationslån på elt miljardbelopp som förfaller till betalning en

bestämd dag i framtiden. Beloppels storlek och andra omständigheter

innebär att det sannolikt är olämpligt att ta upp ell nytt lån av denna storlek

på en enda dag. Amortering sker då i stället genom all emittenten på

marknaden köper upp ett tillräckligt anlal obligationer (eller certifikat), som .

15

sedan makuleras när amortering skall ske. Dessa uppköp måste ske med Prop. 1987/88:156

framförhållning, varför återköpta obligationer finns i emiltenlens förvar en

viss tid innan obligationsskulden i formell mening sätts ned. Riksgäldskonto­

ret, Stadshypotekskassan och Statens bostadsfinansieringsaktiebolag har

framhållit att sådan slutgiltig ålerlösen av skuldebrev inte skall beskattas. I

lagrådsremissen framhöll jag att sådana köp - och motsvarande försäljningar

från obligationsinnehavarens sida - skulle vara undantagna från beskattning,

om det i sak var fråga om en reglering av skuldförhållandet. Lagrådet har i

detta sammanhang uttalat (s. 71) atl uppköp av egna skuldebrev i juridisk

mening inte utgör köp utan förtida amortering. Enligt lagrådet bör transak­

tioner av detta slag inte omfattas av skatteplikt eftersom det inte är fråga om

sådan omsättning som avses i 3 § första stycket i lagförslaget. Lagrådet har

vidare ansett att skulden upphör att gälla i och med att gäldenären löser in ett

skuldebrev som man tidigare har ställt ut. Om samma skuldebrev ställs ul på

nytt innebär det enligt lagrådet atl etl nytt lån emitteras och atl skatteplikt

därför inte föreligger.

,

Jag ansluter mig till lagrådets uppfattning. Samtidigt vill jag betona viklen av att de föreskrifter följs som ges i bankinspektionens och försäkringsin­spektionens författningssamling (BFFS 1987:8) angående redovisningen av återköpta egna obligationer och förlagsbevis.

En kategori överlåtelseavtal som har kommenterats i promemorian är de s.k. reporna, dvs. avtal om överlåtelse som innefattar återköp. Reporna har i mänga fall en funktion som liknar lån mol säkerhet. De utgör bl.a. en viktig finansieringskälla för ett antal fondkommissionsbolag. Denna finansierings­form skulle sannolikt fördyras om reporna träffas av omsättningsskatt. Även om del kan antas alt andra finansieringsvägar skulle väljas om en beskattning av reporna gjorde dem mindre attraktiva finns det starka skäl för att inte undanta reporna från beskattning. En skattefrihet för transaktioner av detta slag skulle kunna innebära risk för alt värdepappershandeln i syfte all undgå skatt till stor del utformades som repor. Etl undantag från beskattning skulle också skapa behov av komplicerade regler för bedömning av om en . transaktion är skattepliktig eller inte. Även kontrollproblemen skulle sannolikl bli betydande. Mot denna bakgrund föreslås i promemorian alt någol undantag från beskattning för repor inte görs. Jag delar denna bedömning. Frågan har inte kommenterats av remissinstanserna.

När det gäller handel med terminskontrakt på penning- och obligations­

marknaden och på aktiemarknaden anser jag atl följande bör gälla. Ett avtal i

form av ett terminskontrakt bör vara alt anse som en skattepliktig omsätt­

ning, dvs. köp eller försäljning av det värdepapper terminskontraktet avser.

Skattskyldigheten inträder när avtalet sluts. Själva leveransen av det

värdepapper terminskontraktet avser skall alltså inte beskattas. Däremot bör

ingående av nya terminskontrakt avseende samma underliggande objekt,

dvs. etl kvittningsförfarande genom en motaffär under löptiden eller

motaffär, som på slutdagen kommer lill stånd för atl generera kontantavräk­

ning, utlösa beskattning. Varje nytt kontrakt skall anses ge upphov till en ny

skattepliktig omsättning. Beskattningsunderlaget bör i samtliga dessa fall

ulgöra den avtalade köp- resp. säljkursen på det underliggande värdepappe­

ret. Härutöver utgör överlåtelse av etl terminskontrakt till tredje man en

I"

skattepliktig omsättning.

Den här föreslagna beskallningstekniken innebär atl en avista- och en Prop. 1987/88:156 terminslransaklion beskattas på samma säll. 1 båda fallen beskallas de bägge transaktionerna köp och därpå följande försäljning. En annan melod atl beskatta terminshandeln vore alt betrakta varje terminsaffär för sig oberoen­de av om man köpt och sedan sålt samma underliggande egendom. En konsekvens av en sådan regel vore atl om man l.ex. först köpt på termin och sedan sålt på termin beskattas båda transaktionerna vid affärslillfällel. Därefter beskattas resp. terminsaffär yllerligare en gång när kontrakten "slängs" på slutdagen eftersom varje kontrakt behandlas för sig. Elt sådant förfaringssätt innebär all fyra transaktioner beskattas i stället lör två, vilkel skulle vara fallet om man gör motsvarande affär på avislamarknaden. För all bibehålla likformigheten mellan de två delmarknaderna förordar jag den beskattningsteknik där man tillåter atl terminsaffärer så atl säga upphör i och med all man gör en motaffär antingen under löptiden eller på slutdagen.

Genom atl på delta sätt likställa ingåendet av ell terminskontrakt med ell avlal om köp av del underliggande värdepapperet åstadkommer man skatteneutralitet mellan lerminshandeln och handeln på avislamarknaden. En sådan neutralitet är viktig för all skatten inle skall styra över transaktio­nerna lill någon av dessa delmarknader.

Den beskatlningssyslematik jag nu har beskrivit innebär en ändring av de regler som nu gäller på aktiemarknaden i fråga om terminskontrakt som inte innefattar leverans av de underliggande aktierna. Som jag anförde i prop. 1986/87:150 (bil. 3 s. 15) skulle ingåendet av ett sådant terminskontrakt inte vara alt betrakta som en skattepliktig omsättning.

1 fråga om sådan handel med terminskontrakt som avser aktieindex utgörs, som jag tidigare nämnt, den underliggande egendomen av andelar i aktiefonder. Det avtalade indexvärdet av sådana andelar- bör utgöra beskattningsunderlaget vid en skattepliktig omsättning.

Inlernalionelll förekommer lerminshandel på organiserade börser i regel i form av s.k. fulureskonlrakt. Ell futureskonlrakl utgör på samma sätl som

ett terminskontrakt en överenskommelse mellan köpare och säljare att

n

genomföra en transaktion vid en framtida tidpunkt. I fråga om fulureskonl-rakten realiseras vinster och förluster dagligen i takt med atl marknadspriser­na ändras. Den dagliga avräkningen pågår fram till den dag man "vänder" sin affär, dvs. säljer del man köpt eller köper tillbaka det man sålt. eller tills man låter kontraktet förfalla. Den ackumulerade vinslen eller förlusten på ett futureskonlrakl kommer alllid att sammanfalla med vinsten eller förlusten på motsvarande terminskontrakt. Etl futureskonlrakl får alltså anses vara en form av terminskontrakt.

Beskattning skall därför ske på grundval av del avtalade värdet på den egendom kontraktet avser och skattskyldighet inträda dels när avtalet ingås, dels når kvittning sker.

För att skapa neutralitet även mellan lerminshandeln och den handel som

bedrivs med optioner bör beskattningssystematiken för optionerna vara

densamma som gäller för terminskontrakten, dvs. såväl utställande som

återköp och äterförsäljning (kvittning) av optioner, skall anses som skatte­

pliktig omsättning. Såväl den ersättning som ulfärdaren erlägger vid

ålerköpsavialel som den ersättning som oplionsinnehavaren betalar vid

1

2 Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 156

återförsäljningsavtalet bör beskattas. Vidare bör överlåtelse av optioner till tredje man beskattas. Vid lösen bör överlåtelsen av det värdepapper som optionen avser beskattas. Den beskattningssystematik som nu beskrivits bör gälla oavsett om optionshandeln sker på aktiemarknaden eller på penning-och obligationsmarknaden.

Som jag redan nämnt har utvecklingen av värdepappershandeln skett snabbi under senare år. Inte minst har detta gällt options- och terminshan­deln. Nya instrument har introducerats, ny teknik har tagits i anspråk m.m. Del finns anledning anta att denna utveckling kommer att fortsätta. Detta innebär bl.a. att tillvägagångssätt och rutiner i samband med handeln kan komma att förändras på olika sätl. De principer jag nu har redogjort för i fråga om beskattningen av handeln bör dock gälla oberoende av om denna av tekniska eller andra skäl organiseras på annat sätl än vad jag har beskrivit i det föregående. Om exempelvis kontantavräkning anses kunna ske utan föregående kvittningstransaktion i någon av de kvittningssituationer jag har behandlat bör alltså skattefrågan bedömas på samma sätt som om kvittning faktiskt skett.

I lagförslagets 3 § har tagits in en bestämmelse om att även utställande av optioner och ingående av terminskontrakt samt kvittning av dessa instrument skall anses som köp. 1 enlighet med vad lagrådet förordat (s. 72) har uttryckligen föreskrivits att kvittning utgör en skattepliktig transaktion. Syftet med ändringen är att inte bara ingående av sådana molkontrakt avseende terminer och optioner som utgör den i dag vanliga formen för att åstadkomma en kvittning skall anses som skattepliktig omsättning utan också den situationen att kontantavräkning sker utan föregående avtal om motaffär.

Vid handel på penning- och obligationsmarknaden mellan bl.a. fondkom­missionärer förekommer s.k. nettning. Detta innebär att samtliga transaktio­ner som skett mellan två parter under en och samma dag vid dagens slut sammanräknas så atl ett nettoresultat av handeln framkommer. Givetvis skall skatt utgå på varje omsättning och inte på detta nettobelopp.

Prop. 1987/88:156

2.5 Kretsen av skattskyldiga

Mitt förslag: Samma krets som är skattskyldig enligl gällande regler skall vara skattskyldig vid omsättning av penning- och obligations-marknadsinstrumenlen. För fondkommissionärers led skall dock skatt utgå endast med halvt skattebelopp vid handel för egen räkning. En sådan reducerad skatt bör även las ut på fondkommissionärers egenhandel på aktiemarknaden. Detta innebär en ändring av nuvaran­de regler enligt vilka skatt inte tas ut i fondkommissionärens led, då han handlar för egen räkning. Vid överiåtelser där riksbanken eller riksgäldskontoret är avtalspart skall inte utgå skatt.

Promemorians förslag: Det innehåller ingen reducering av skattesatsen för fondkommissionäres led vid handel på penning- och obligationsmarknaden. I promemorian föreslås inte heller någon ändring av den nuvarande

skattebefrielsen för fondkommissionärens egenhandel på aktiemarknaden. I     Prop. 1987/88:156 övrigt överensstämmer förslaget med mitt.

Remissinstanserna: I stort sett samtliga remissinstanser har avstyrkt att interbankhandeln, dvs. handeln mellan banker och fondkommissionärer och den därmed sammanhängande märket makerverksamhelen skall bli föremål för beskattning. Stadshypotekskassan och Statens Bostadsfinansieringsak­tiebolag har framhållit att de märket makers som vid nyemissioner deltar som mellanhand vid försäljning av värdepapper från emittenten till placeraren bör vara skattebefriade för sin medverkan vid denna första överlåtelse. Vidare har Stockholms Optionsmarknad OM Fondkommission AB, Sweden Options and Futures Exchange (SOFE) och optionsutredningen (Fi 1987:01), beträffande derivalhandeln ifrågasatt om inle s.k. clearingcentra-ler och till dem knutna märket makers bör undantas från skyldighet att betala omsättningsskatt. Även Näringslivets Skaltedelegation har påpekat att skatt inte bör las ut på sådan verksamhel som har en ren clearingfunktion i handeln.

Bakgrunden till mitt förslag: Jag kommer i det följande att först uppehålla mig vid penningmarknadens funktion såsom denna har beskrivits av bl.a. riksbanken och riksgäldskontoret. Därefter lämnar jag en redogörelse för promemorians ställningstagande till frågan om en beskattning av märket makerfunktionen. Efter en sammanfattning av remissutfallet i denna del kommer jag att redogöra för mina egna överväganden i frågan.

Institutionellt bygger penning- och obligationsmarknadshandeln på att banker och fondkommissionsbolag fungerar som länkar mellan låntagare och långivare. I denna funktion förbinder sig bankerna och fondkommissionsbo­lagen att upprätthålla en marknad för låntagarens värdepapper. Rollen som märket maker innebär att fondkommissionärerna åtar sig att till ett visst pris köpa eller sälja begränsade volymer av vissa värdepapper. Märket maker-handeln anses ha två fördelar. För det första innebär den att tillförlitlig information om aktuella priser alltid finns tillgänglig. För det andra medför [ den att de som handlar med värdepapper kan vara relativt säkra på att få köpa eller sälja till de angivna priserna. En viktig begränsning är emellertid alt prisuppgifterna i de flesta fall endast gäller transaktioner upp till några tiotal miljoner kr. Vid större affärer sker förhandlingar om priset. En annan begränsning är att de angivna priserna är "indikativa" och inte formellt bindande. För att kunna upprätthålla goda affärsrelationer ser sig fondkom­missionärerna emellertid för det mesta tvungna alt göra affärer till de angivna priserna. Effekterna av alt det existerar märket makers är att transaktioner­na på marknaden underlättas och att prisbildningen effektiviseras.

Den som åtar sig att vara märket maker påtar sig en ränterisk eftersom

marknadsräntorna, och därmed priserna i räntebärande värdepapper stän­

digt fluktuerar. Utfästelser att köpa eller sälja värdepapper lill angivna priser

kan därför resultera i förlustaffärer. Risken härför ökar å ena sidan ju mindre

skillnaden är mellan köp- och säljpris. Risken reduceras å andra sidan om

märket makers kan förlita sig på en omfattande inbördes handel så att

innehav av ett visst värdepapper omgående kan avvecklas. Likaså reduceras ,

risken om aktörerna kan teckna balanserande termins- eller oplionskonl­

rakt.

19

Utvecklingen av såväl den s.k. interbankhandeln i räntebärande värdepap- Prop. 1987/88:156 per som termins- och oplionshandeln har varil mycket snabb och har utgjort en förutsättning för den krympande marginalen mellan köp- och säljpriser på avislamarknaden. Interbankhandeln äger rum mellan banker och fondkom­missionsbolag oavsett om dessa har ingått märket makeravtal med kunder eller ej. I interbankhandeln föreligger ofta endasl en liten skillnad mellan köp- och säljpriser vilket innebär alt värdepapper kan köpas och säljas med låga transaktionskostnader. Interbankhandeln medför all marknadens för­måga all absorbera slora värdepappersvolymer utan avsevärda räntereaktio­ner ökar. En överskådlig och homogen prisslruktur bildas också för olika värdepapper.

Systemet med märket makers har tagits i anspråk av riksgäldskonloret för att främja statsupplåningen. Elt antal banker och fondkommissionsbolag har utsetts till s.k. auktoriserade återförsäljare av statspapper. I märket maker-rollen ingår också att vara motpart i riksbankens operationer på penning­marknaden.

1 promemorian har föreslagits atl omsättningsskatt skall las ut även på fondkommissionärens handel för egen räkning. Med andra ord har någol undantag för interbank- eller märket makerhandeln inlé gjorts i promemori­an. De skäl som anförts för att inte undanta fondkommissionärers egenhan­del från beskattning var följande.

En sådan begränsning av skatteplikten skulle kunna leda till ojämnheter i beskattningen som kunde uppfattas som orättvisa. Exempelvis skulle banker kunna undgå skatt på transaktioner som för andra placerare skulle vara skattepliktiga. Eftersom fondkommissionärers, och särskilt bankernas, handel med penning- och obligalionsmarknadsinslrumenl lill en del även sker i placeringssyfte ansågs rättviseskäl tala för att kommissionärshandeln borde beskattas på samma sätl som annan handel. I promemorian konstate­rades vidare alt det finns omständigheter som talar för atl undanta från beskattning den del av fondkommissionärernas handel som är atl hänföra till märket makerfunktionen. Avskatleadminislrativa skäl, bl.a. med hänsyn till konlrollaspekten, ansågs emellertid en sådan ordning förutsälla att de olika funktionerna i fondkommissionärernas verksamhet kunde avskiljas från varandra. Ell enkelt och fungerande system som tillgodosåg della krav ansågs i promemorian vara svårt att åstadkomma i praktiken.

Förslaget alt beskatta fondkommissionärers handel för egen räkning har rönt stark kritik från så gott som samtliga remissinstanser. Del har framhållits atl en omsättningsskatt på sådan handel skulle kunna innebära ökade kostnader för atl upprätthålla märket makerfunktionen. Därigenom skulle sannolikt en del av handeln styras över till provisionsbaserad förmedling. Delta skulle i sin lur bl.a. kunna leda till försämringar av prisinformationen ' och av marknadens möjligheter atl snabbi ta emot eller tillhandahålla värdepapper.

En omsättningsskatt skulle också kunna innebära att den värdepappersba-

serade kredilförmedlingen ersattes av direktlån mellan långivare och lånta­

gare och likaså atl interbankhandeln i värdepapper avlöstes av etl inbördes

utbyte av depositioner på konton. Enligl flertalet remissinstanser finns risk

för sådan påtaglig försämring av interbankmarknadens och märket maker-

systemets funktionssätt, om en omsättningsskatt införs, att det finns skäl att Prop. 1987/88:156 från beskattning undanta all inbördes handel mellan banker och fondkom­missionsbolag i räntebärande värdepapper samt lermins-och optionshandel rörande sådana värdepapper. Även riksbanken och riksgäldskonloret har betonat vikten av en väl fungerande interbankmarknad och menat alt utan en sådan försvåras såväl slatens upplåning som riksbankens penningpolitik.

Riksskatteverket (RSV) har understrukit alt om fondkommissionärers handel för egen räkning skall undantas så måste de olika funktionerna i fondkommissionärernas verksamhel på ell klart och entydigt sätl kunna avskiljas från varandra. Vad som skall anses utgöra handelslager måste således tydligt anges i lagstiftningen. I annat fall skulle skattekontrollen bli närmast omöjlig att genomföra.

Skälen för mitt förslag: Skattskyldiga för överlåtelse av penning- och obligationsmarknadsinslrumenlen bör vara de som är skattskyldiga enligt den nuvarande ordningen, alltså dels fondkommissionärer som sluter avtal om eller medverkar till en överlåtelse, dels andra som under ett halvt kalenderår omsätter värdepapper lill etl värde av minsl 500 000 kr.

1 fråga om aktier m. m. gäller undantag från skatteplikt för fondkommissio­närers handel för egen räkning. Som jag redogjort för ovan, har vid remissbehandlingen framhållits alt det finns skäl alt på motsvarande säll begränsa skatteplikten i fråga om penning- och obligationsmarknadsinslru-menlen för interbankhandeln eller i vart fall för s.k. märket makers.

För egen del vill jag framhålla följande. Jag är medveten om alt en beskattning av interbankhandeln och märket makerverksamhelen skulle kunna ge upphov till vissa negativa effekter. Som jag redan har framhållit (avsnitt 2.2) torde dock omfattningen av effekterna vara klart avhängiga av skattesatsens höjd. Ett tänkbart sålt atl mildra eventuella negativa effekter skulle i och för sig kunna vara all från beskattning undanta all inbördes handel mellan fondkommissionärer, dvs. mellan dem som enligl fondkom­missionslagen (1979:748) har bankinspektionens tillstånd all driva fondkom­missionsrörelse. Fördelarna med en sådan avgränsning är att fondkommis­sionärerna dels utgör en lätt identifierbar krets av aktörer och dels all den absoluta huvuddelen av interbankhandeln sker mellan fondkommissionärer. Avgränsningen skulle dock innebära att även den handel som fondkommis­sionärerna gör för egen räkning i kapitalplaceringssyfte skulle bli skattefri. Elt generellt undantag från beskattning för all handel mellan fondkommis­sionärer framstår, såsom också påpekats i promemorian, som oneulrall i förhållande till de andra aktörerna på värdepappersmarknaden. Med andra ord skulle de banker som år fondkommissionärer få skaltefrihet för sin egen placeringsportfölj medan exempelvis försäkringsbolag och industriföretag blev skyldiga alt betala omsåttningsskall på motsvarande placeringar. En annan nackdel med en sådan avgränsning är den olikformighet i beskattning­en som uppkommer genom all det finns några aktörer på interbankmarkna-den som inte har fondkommissionärsslalus och som därmed skulle bli skattskyldiga.

En annan tänkbar avgränsning vore alt från beskattning undanta den del

av fondkommissionärers handel' egen räkning, som omfattar omsättning av

vårdepapper hänförliga till elt begränsat handelslager.  Snedvridningen

21

mellan banker och andra slutplacerare skulle med en sådan avgränsning av     Prop. 1987/88:156

skattskyldigheten bli mindre. Mot bakgrund av att det för närvarande inte

finns något lämpligt sätt att skilja bankernas och fondkommissionärernas

handelslager från deras övriga värdepappersinnehav är en sådan ordning inle

möjlig.

Vid utformningen av ett skattesystem bör stor vikt läggas vid atl det skall vara lättadministrerat. Detta önskemål tillgodoses bäst genom en bred bas för skatteuttaget, vilket i gengäld gör det möjligt att ha låga skattesatser. Med hänsyn härtill och mot bakgrund av de negativa effekter av även annan än skatteadministrativ art som skulle kunna uppkomma, om fondkommissionä­rers handel för egen räkning undantas från beskattning, föreslår jag att skatt skall tas ut oavsett om en fondkommissionär eller en s.k. slutplacerare år part. För att mildra de negativa verkningar som en skatt kan få på interbank-och märket makerhandeln bör emellertid den skattesats som skall utgå i fondkommissionärsledet sättas lägre än annars. När en fondkommissionär handlar för egen räkning bör skatten lämpligen tas ut med hälften av det skattebelopp som annars skulle ha utgått för hans led, alltså med en fjärdedels skattebelopp för varje omsättning oavsett motpart. Således skall en omsättning mellan två fondkommissionärer beskattas med en fjärdedels skattebelopp i resp. led och en omsättning mellan'en fondkommissionär och en slutkund med en fjärdedels skatt i fondkommissionärens led och halva skattebeloppet i slutkundens led. Skattereduceringen bör således omfatta all den handel i räntebärande värdepapper samt termins- och optionshandel som fondkommissionären företar för egen räkning.

Med hänsyn till de avgränsnings- och kontrollproblem som annars skulle föreligga bör den lägre skattesatsen endast gälla den som är fondkommis­sionär.

Det är inte något villkor att den som är märket maker också är fondkommissionär även om så i regel är fallet. Någon allmängiltig definition av begreppet märket maker finns inle. Frågan om märket makerrollen utreds för närvarande av kreditmarknadskommittén (Fi 1983:06), värdepappers­marknadskommittén (Fi 1987:11) och optionsutredningen (Fi 1987:01). Det kan därför finnas anledning att senare återkomma till beskattningsfrågan för sådana märket makers som inte är fondkommissionärer.

För att upprätthålla likabehandling mellan de olika marknaderna bör också fondkommissionärernas handel för egen räkning på aktiemarknaden beskattas efter de principer jag nu har redogjort för. Aktiehandeln sker på en s.k. mäklarmarknad, dvs. på förmedlingsbasis. Detta torde innebära att risken för att en beskattning skulle ge några negativa effekter på aktiemark­nadens funktionssätt är liten. Mäklarverksamheten har med andra ord större betydelse på aktiemarknaden än sådan aktiv märket makerverksamhet som dominerar penning- och obligationsmarknaden.

Med handel för egen räkning avser jag den handel på aktiemarknaden eller penning- och obligationsmarknaden som sker mot eget handelslager eller i kapitalplaceringssyfte.

Fråga har vidare uppkommit om beskattningssituationen för sådana

clearingcentraler som bedriver handel i derivatinslrumenl på det sätt som

sker vid OM och det till SOFE knutna Stockholms Clearinghus. En sådan

22

clearingcentral kännetecknas av atl den träder in i ell avtal mellan två parter och agerar som köpare mot säljaren och som säljare mot köparen. Syftet med clearingcentralens inträde i avslutet är att skapa den nödvändiga garantin för motpartens fullgörande och inte att neltohandla i egen räkning. En fördel med att ha en clearingcentral som motpart istället för att göra direkta avslut mellan köpare och säljare är att en part kan avsluta sin affär hell oberoende av sin utsprungliga motpart. Hade .avtalet träffals direkt mellan parterna hade båda varit tvungna att vara överens om atl affären skulle avslutas. Enligt min mening bör clearingcentralens inträde i affären mellan köpare och säljare betraktas som en form av handel i kommission, dvs. handel i eget namn för annans räkning. Skattetekniskt innebär detta atl huvudmannen i avtalsförhållandet svarar för omsättningsskatten. Jag anser därför att den verksamhet som bedrivs vid clearingcenlralerna inte skall belastas med omsättningsskatt. Detta synsätt har bekräftats och utvecklats av lagrådet (s. 72). Vissa av de märket makers som är avtalsmässigl knutna till clearingcenlralerna är inte fondkommissionärer. Ifråga om dessa hänvisar jag lill vad jag ovan anfört beträffande sådana märket makers som inte är fondkommissionärer.

Vid remissbehandlingen har upplåningsinstituten gjort gällande atl den första överlåtelsen från emittenten till slutplaceraren bör ses som en ren emission, även om en märket maker utgör mellanled.

Skattetekniskt gäller att skatten inte stannar på kommissionärsledet när en omsättning har skett i kommission, dvs. för annans räkning. Tillämpat på ett emissionsfall innebär detta att någon skatt inte tas ut vid en överlåtelse från en emittent till en slutplacerare då den fondkommissionär som medverkat har handlat för annans räkning. Om fondkommissionären däremot har förvärvat värdepapperet från emittenten för egen räkning och sedan överlåter detta till en slutplacerare skall i enlighet med de beskattningsprinci­per jag nu föreslår för fondkommissionärer (avsnitt 2.5) skall tas ut på transaktioner mellan fondkommissionären och slutplaceraren.

I nuvarande 5 § som motsvaras av 12 § i det till lagrådet remitterade lagförslaget föreskrivs alt den skatt som en fondkommissionär är skyldig att betala får vältras över på kommissionärens huvudman eller avtalspart. Jag kan instämma i lagrådets uppfattning (s. 73) atl det saknas anledning att i skattelagstiftning av förevarande lyp uttryckligen reglera sådana spörsmål. Bestämmelsen bör därför slopas.

För alt underlätta penningpolitiska åtgärder anser jag del vara befogat att sådana överlåtelser där riksbanken eller riksgäldskontoret är avtalspart inte skall omfattas av den föreslagna omsättningsskatten.

Prop. 1987/88:156

2.6 Skattesatser

Mitt förslag: Vid omsättning av de penning- och obligalionsmarknads­inslrumenl som föreslås bli beskattade skall skatten utgå i relation till vederlaget och den återstående löptiden för värdepapperet;

Vid omsättning av terminskontrakt som avser dessa instrument skall skatten ulgå i relation till det avtalade värdet enligt kontraktet och den

23

återstående löptiden för det värdepapper som terminskontraktet avser.

Utgångspunkten för skatteberäkningen skall vara en skallesats på 0,03 procent av vederlaget, resp. det avtalade värdet på den egendom som terminskontraktet avser.

Vid omsättning av terminskontrakt på aktiemarknaden skall skall tas ut med 2 procent av del enligt kontraktet avtalade värdet för den underliggande egendomen.

Vid omsättning av optioner på penning- och obligationsmarknaden skall skatten utgöra 2 procent och vid omsättning av optioner på aktiemarknaden 4 procent av vederlaget för optionen vid utställande och vid kvittning.

De nu angivna procenttalen avser skattesatsen sammanlaget för köp- och säljledei.

Prop. 1987/88:156

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt ulom alt skatten vid omsättning av optioner på aktiemarknaden föreslogs utgöra 2 procent av vederlaget.

Remissinstanserna: Några remissinstanser, däribland bankinspektionen har ansett all den föreslagna differentieringen av skattesatsen är för stor och praktiskt svårhanterlig i ell system med en så slor omsättning och volym som del är fråga om här. Enligl bankinspektionens mening bör del övervägas om inle ell syslem med anknytning till räntepunkter vore all föredra - evenluelll med elt tak för de längsta löptiderna.

Skälen för mitt förslag: Skatten på omsättning av aktier år bestämd till en viss procentsats av överiålelsesumman (vederlaget), sedan den 1 juli 1986 1 procent i vardera köp- och säljledei. Denna skattesats gäller alltså även de konvertibla skuldebreven och de skuldebrev som är förenade med options­rätt till nyteckning eller till köp av aktier. Jag föreslår inte någon ändring av skattesatsen för omsättning av dessa skuldebrev, eftersom de är hänförliga lill aktiemarknaden och i viss mening även utgör substitut för aktier.

Även i fråga om penning- och obligationsmarknadsinstrumenten anser jag alt det år lämpligt atl knyta skallesatsen till vederlaget. Atl för omsättning av dessa instrument tillämpa samma skattesats som gäller för omsättning av aktier kan emellertid inle komma i fråga. En alllför slor ökning av transaktionskostnaderna innebär risk för all marknaden påverkas på ell från samhällsekonomisk synpunkt ogynnsamt säll. Jag anser därför all skallesat­sen bör vara förhållandevis låg. I promemorian har föreslagils atl utgångs­punkten för skatteberäkningen bör vara en skattesats på tre hundradels procent (0,03 procent) av vederlaget sammantaget för köp- och säljledei. Jag delar den bedömning som redovisats i promemorian.

Vidare anser jag all man bör eftersträva atl skallen blir neutral mellan värdepapper med olika lång återstående löptid. Della bör kunna åstadkom­mas om skallen bestäms i relation lill värdepapperets återstående löptid. Av intresse i detta sammanhang är erfarenheterna från Schweiz. Denna skalt utgör en konstant andel av överiålelsesumman. Samma skattesals tillämpas alltså oavsett värdepapperels återstående löptid med ell undantag. För värdepapper med löplid på tre månader eller mer är skallesatsen  15

24

hundradels procent, om värdepapperen är emitterade av personer med     Prop. 1987/88:156

hemvist  i  Schweiz och  30  hundradels procent,  om  värdepapperen  är

emitterade av personer med hemvist i andra länder. Den schweiziska

värdepappersskatlen har genom sin konstruktion bidragit lill att förhindra

uppkomsten av en marknad för värdepapper med kort löptid. För svenskt

vidkommande drar jag slutsatsen atl en omsättningsskatt på räntebärande

värdepapper bör justeras med hänsyn till värdepapperets återstående löplid

för att beskattningen inte skall inverka på valet mellan värdepapper med

olika lång återstående löplid.

En annan omständighet som jag anser bör tillmätas betydelse vid utformningen av skattesatsen är atl transaktionskostnaderna på slora delar av den svenska marknaden las ul med olika kronlalsbelopp för värdepapper med olika löplider. Transaktionskostnaderna utgörs i dessa fall av skillnaden mellan köp- och säljpriser. Denna skillnad är på den svenska marknaden uttryckt i form av s.k. räntepunkler. Delta innebär atl kostnaderna för en transaktion på exempelvis en miljon kr. är, i kronor räknat, flera gånger högre för ett värdepapper med fem års återstående löplid än för elt värdepapper med etl års återstående löptid. Della kan sägas utgöra, marknadskrafternas fördelning av transaktionskostnaderna på olika löpli­der. Omsättningsskatten på penning- och obligalionsmarknadsinslrumenl bör även mol denna bakgrund justeras efter löplid. En möjlighet vore alt, såsom bankinspektionen har föreslagit, ange skattesatsen lill ett visst anlal s.k. räntepunkler. En sådan lösning skulle emellertid dels göra del komplice­rat att beräkna skattebeloppet, dels innebära en tämligen hög skattebelast­ning på handel med långfristiga värdepapper, exempelvis obligationer med en löplid på tio år.

I departementspromemorian har följande formler tjänat som underlag vid utarbetandet av förslaget lill löplidsanpassning av skattesatsen.

Formler som tjänat som underlag för beräkning av skattesats:

a)     För värdepapper med återstående löptid på 5 år eller mer utgörs skallen

av:

Vederlaget x skattesatsen i procent.

b)

För värdepapper med återstående löptid på minsl 1 år men mindre än 5 år: Skalt = vederlaget x [skattesatsen i procent - ((5 - värdepapperels återstående löplid angiven i år) x 0,005)]

c)

För värdepapper med mindre än 1 års återstående löptid torde en. ytterligare justering med hänsyn till löptiden vara nödvändig:

Skatt  =  vederlaget x [skattesatsen för ett värdepapper med  1 års återstående löptid i procent' - (4 - värdepapperets återstående löptid

angiven i kvartal) x 0,002)]

' Skatten för ett värdepapper med 1 års återstående löptid är enligt formel b) 0,01

procent av vederlaget,

'Återstående löptid mellan 90 och 179 dagar anses härvid utgöra återstående löptid på

ett kvartal etc,

25

En strikt tillämpning av dessa principer skulle emellertid kunna leda till praktiska svårigheter, bl.a. när det gäller att vid varje transaktion beräkna återstående löptid. Av förenklingsskäl torde det därför i stället vara lämpligt att knyta beräkningen av värdepapperets återstående löptid till del kalender­år resp. kalenderkvartal, då värdepapperet förfaller till inlösen. Skatten föreslås därför utgå enligt följande tabell:

Prop. 1987/88:156

Tabell: Skattesatser

Skatten är

för värdepapper

med en löptid

som går ut under

tidigast

det 5:e

kalenderåret efter

0,03   %

av   vederlaget   sam-

det kalenderår när

mantaget för köp- och

omsättning sker

säljledei.

det 4:e

"

0,025 %

"

det 3:e

>

0,02   %

*»

det 2:a

**

0,015 %

"

det l:a

"

0,01   %

'*

det 4:e

kalenderkvartalet

0,01   %

av   vederlaget   sam-

efter   det   kalen-

mantaget för köp- och

derkvartal när om-

säljledei.

sättning sker

det 3:e

"

0,008 %

"

det 2:a

'*

0,006%

*'

det l:a

'*

0,004%

"

samma

kalenderkvartal

0,002 %

av   vederlaget   sam-

som    det    kalen-

mantaget för köp- och

derkvartal när om-

säljledet.

sättning sker

en period

efter del all om-

0,001 %

av   vederlaget   sam-

om 45 dagar

sättning sker

mantaget för köp- och säljledet.

I de fall både de kvartalsvisa och de årsvisa skattesatserna är tillämpliga på en och samma omsättning anser jag att den skattesats som är lägst skall användas.

Bankinspektionen och Svenska Fondhandlareföreningen har framhållit att det i promemorian föreslagna systemet i vissa fall ger stora trappstegseffek­ter. Skillnaden i skatt för ett värdepapper med en löptid som går ut under samma kvartal som omsättningen och ett värdepapper där löptiden utgår på första dagen av andra kvartalet är 100 procent. Detta kan enligt bankinspek­tionen leda till att långivaren kompenserar sig räntevägen eller till att en felaktig prissättning uppkommer för marknaden.

För egen del vill jag framhålla följande. Vid utformningen av skattesatser­na har det gällt att finna en lämplig avvägning mellan å ena sidan ett system som ur skatteadministrativ synvinkel och för den skattskyldige är praktiskt hanterbart och å andra sidan ett system som inte innebär oacceptabla trappstegseffekter. Jag har redan pekat på de praktiska svårigheter som ligger i att beräkna skattesatsen efter en matematisk formel där hänsyn tas till exakt återstående löptid. Jag föreslår därför den schablonisering av skatte­satserna som det innebär att knyta dem till det kalenderår resp. kalender­kvartal som skuldebrevet förfaller till betalning. Även RSV har i sitt remissyttrande framhållit att fasta skattesatser är att föredra framför en matematisk formel för beräkning av skatten. Mitt förslag innehåller tio olika

26

skattesatser. Någon ytterligare differentiering för alt mildra trappstegseffek­terna anser jag inte motiverad.

Vid omsättning av terminskontrakt som avser penning- och obligations­marknadsinstrument menar jag att skatten skall beräknas efter samma principer. Skatten skall alltså utgå i relation till det avtalade värdet på och den återstående löptiden för den egendom som terminskontraktet avser varvid de i tabellen redovisade skattesatserna skall tillämpas. För optionerna på penning- och obligationsmarknaden bör skatten utgöra 2 procent av optionskontraktels premie vid optionens utställande resp. det vederlag som avtalas vid ett kvittningsförfarande. Procentsatsen gäller för köp- och säljledet sammantaget. För optionerna på aktiemarknaden bör skatten utgöra 4 procent av motsvarande vederlag sammantaget för köp- och säljledet. Vad gäller de terminskontrakt som avser aktiemarknadsinstrumen­ten bör skatteuttaget ske med 2 procent av det avtalade värdet på den egendom som kontraktet avser beräknal sammantaget för köp- och säljledet.

Beträffande penning- och obligationsmarknaden är skattesatsen på optio­ner vald på etl sådant sätt att s.k. syntetiska terminskontrakt, dvs. olika slag av oplionsstrategier som fungerar som substitut för terminskontrakt, skall beskattas ungefär på samma sätt som terminskontrakt. På så sätt upprätthålls skatteneutralitet mellan de två delmarknaderna.

Även på aktiemarknaden år det möjligt att med hjälp av optioner skapa s.k. syntetiska aktier eller syntetiska terminskontrakt. För att skatten inte skall gynna optionshandeln på aktiehandelns bekostnad är det av neutrali-telsskål angeläget att höja skatten på optioner. Mitt förslag är att skatten på optioner sålts till 4 procent sammanlaget för köp- och säljledet. Skillnaden i skatlesalserna beror på att beskattningsunderlaget är olika (överlåtelsesum­man resp. den underliggande aktiens värde när det gäller avista- och terminshandel samt premien för optionen när det är fråga om optionsaffä­rer). En beskattning i enlighet med vad jag nu föreslår minskar otvivelaktigt de skattemässiga skillnaderna mellan de olika delmarknaderna.

Prop. 1987/88:156

2.7 Beskattning av handeln med premieobligationer

Mitt förslag: Vid omsättning av svenska statens premieobligationer eller köp- och säljoptioner samt terminskontrakt som avser sådana värdepapper skall skatten utgöra ett belopp som motsvarar 0,3 procent av vederlaget, sammantaget för köp- och säljledet.

Promemorians förslag: Skatt enligt de principer som i promemorian föreslogs för de löpande skuldebreven och de s.k. masspapperen.

Remissinstanserna: Vid remissbehandhngen har bl.a. RSV och riksgäld­skontoret framfört kritik mot differentierade skattesatser vid omsättning av premieobligationer.

Skälen för mitt förslag: Remissinstanserna har framhållit följande. Dels är kurserna på premieobligationerna mer beroende av tiden till nästa dragning än av kvarvarande löptid, dels är det inte möjligt att beräknaskattesatsen i de fall då inlösendagen för premieobligationer inte är fastställd. Enligt praxis

27

fastställs den exakta inlösendagen först under hösten före inlösenåret. Riksgäldsfullmäktige menar att det i och för sig vore möjligt att från början fastställa inlösendagar för samtliga premieobligationslån men att handlings­friheten därmed skulle bli begränsad för riksgäldskontoret. Fullmäktige har därför ansett att det vore naturligt om skatten utgjorde 0,03 procent av vederlaget för alla löptider. RSV har framhållit att de föreslagna skattesat­serna medför praktiska tillämpningsproblem för banker och fondkommis­sionsbolag.

Eftersom premieobligationer också säljs i mindre poster skulle skatten vid en omsättning teoretiskt kunna bli så låg som 4 öre vilket redovisningstek-niskt vore synnerligen olämpligt.

Handeln pä andrahandsmarknaden med premieobligationer sker i stor utsträckning i skatteplaneringssyfte. Det är mot denna bakgrund rimligt att även denna handel omfattas av omsättningsskatten. Jag anser dock att det finns fog för den kritik som vid remissbehandlingen har framförts mot den tekniska utformningen av skatten i promemorian. Av praktiska skäl bör en skatt på omsättning av premieobligationer utformas efter samma mönster som nu gäller för omsättningsskatten på aktier. Att därvid tillämpa samma skattesats som gäller för aktieomsättning skulle sannolikl slå alllför hårt mot marknaden för premieobligationer. Jag har därför stannat för en icke löptidsanpassad omsättningsskatt om - sammantaget för köp- och säljledet -0,3 procent av vederlaget för premieobligationer. Samma skattesats bör gälla för derivathandel med sådana värdepapper, varvid samma beräkningsgrun­der skall gälla som jag tidigare redogjort för beträffande derivatinstrumenten på aktiemarknaden.

Prop. 1987/88:156

2.8 Övriga frågor

I det följande behandlas vissa ytterligare tillägg och ändringar i den nuvarande lagen. Del föreslås uttryckliga bestämmelser om att lagen är tillämplig på sådana utländska värdepapper som kan jämställas med omsättningsskattepliktiga svenska värdepapper och att även s.k. papperslös handel skall omfattas av lagen. Vidare föreslås att s.k. apportemission skall vara att anse som köp i lagens mening. Del föreslås också en ändring i bestämmelsen som rör beskattningsunderlaget vid lösen av en köpoption som avser aktier samt en bestämmelse om att ersättning för upplupen ränta skall ingå i beskattningsunderlaget för värdepapperet. Slutligen föreslås en ändring i bestämmelsen om skattskyldighetens inträde för det fall att vederlaget helt eller delvis är okänt vid avtalsslutet.

2.8.1 Utländska vårdepapper

Mitt förslag: Skatt skall las ul på omsättningen av sådana utländska värdepapper som kan jämställas med skattepliktiga svenska värde­papper.

28

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: RSV lillstyrker atl lagtexten förtydligas på delta sätl. Övriga remissinstanser lämnar förslaget ulan erinran.

Skälen för mitt förslag: Av nuvarande 3 § första stycket LVP framgår alt även omsättning av utländska värdepapper omfattas i vissa fall av lagens tillämpningsområde. I klargörande syfte bör en bestämmelse las in i 1 S LVP som anger atl lagen även gäller sådana utländska värdepapper som kan jämställas med omsältningsskaltepliktiga svenska värdepapper.

Min avsikt år atl endasl sådana utländska värdepapper som utgör substitut för eller har en motsvarighet i de värdepapper som anges i 1 S LVP skall omfattas av beskattningen. De som inte har sådan motsvarighet - t.ex. värdepapper avseende Gesellschafl mil beschränkter Haftung (GmbH) och Anparlsselskab (ApS) - bör falla utanför beskattningen.

Prop. 1987/88:156

2.8.2 Papperslös handel

Mitt förslag:  Som skattepliktig omsättning skall  även avses s.k. papperslös handel.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Ett förtydligande bör göras i 1 S LVP så atl del framgår alt lagen även omfattar sådana överlåtelser av rålligheler och skyldigheter som sker i form av registrering eller liknande förfarande i stället för utfärdande eller överlämnande av en skriftlig handling. Sådan s.k. papperslös handel förekommer med t.ex. standardiserade optioner och terminskontrakt.

Lagrådet har vid granskningen av den föreslagna bestämmelsen pekat på det förhållandet att aktier kan överlåtas utan att aktiebrev har ställts ul (s. 70).

2.8.3 Förvärv genom tillskott av värdepapper

Mitt förslag: Förvärv genom tillskott av sådana värdepapper, som avses i 1 S första stycket a) i lagförslaget i samband med bildande av aktiebolag eller vid nyemissioner, s.k. apportemissioner, skall anses som köp i lagens mening.

Promemorians förslag: Överensstämmer med milt förslag.

Remissinstanserna: RSV lillstyrker förslaget. Svenska Revisorsamfundel avstyrker detta med motiveringen att apporlbildning utgör ell särskilt associationsrätlsligt fång, skill från köp och byte. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskill i denna fråga.

Skälen för mitt förslag: I prop. 1983/84:48 med förslag lill införande av LVP ultalade jag alt förvärv av nyutgivna aktier genom aktieteckning vid elt bolags bildande eller genom ny- eller fondemission inle utgör omsättning i lagens mening. Fråga har vid tillämpningen uppkommit om hur s.k. apportemissioner skall bedömas i det här avseendet. Apportbildning innebär

29

enligt 2 kap. 2§ aktiebolagslagen (1975:1385) att aktietecknaren som betalning skjuter till annan egendom än pengar. Härmed åsyftas bl.a. sådana fall då aktier i etl bolag lämnas som likvid för aktier eller konvertibla skuldebrev i ett annat bolag i samband med dess bildande eller vid nyemissioner.

Till stöd för att skatt inle skall tas ut i dessa fall har åberopats ett rättsfall (RÅ 1966:61), som gäller skatteplikt enUgt 1908 års fondståmpelförordning. Denna förordning är numera upphävd. Vidare har kammarrätten i Stock­holm i en dom den 21 april 1987 (nr 4969-1986) slagit fast alt om aktier förvärvas av ett aktiebolag genom apport vid nyemission så utgör inle delta någon skattepliktig omsättning.

I promemorian har, efter framställning från RSV, föreslagits att LVP kompletteras med en föreskrift om atl förvärv genom tillskott av värdepap­per i utbyte mot t.ex. nyemitterade aktier är atl anse som en skattepliktig omsättning.

Atl apportemissioner inte omfattas av skatteplikt enligl LVP är enligt min mening materiellt otillfredsställande. Apportegendomen, dvs. de aktier som lämnas i utbyte mot de emitterade värdepapperen, bör anses vara föremål för en överiåtelse som i det här avseendet är fullt jämförbar med ett köp. Möjligen skulle man kunna anse atl transaktionen har karaktären av ell byte och alltså innefattar dubbla sälj- och köpled, men eftersom utgivandet och förvärvet av de emitterade aktierna irite är en skattepliktig omsättning bör överlåtelsen av apportegendomen jämställas med ett köp. Beroende på hur en affär läggs upp, skulle detta annars kunna leda till olikformig skattemässig behandling utan att det finns några sakliga skäl för det.

Det bör därför tas in en föreskrift i lagförslagets 3 S om att förvärv genom tillskott av värdepapper i samband med bildande av aktiebolag eller vid nyemissioner är att anse som köp i lagens mening. De värdepapper jag bär avser är aktier, konvertibla skuldebrev m.fl. värdepapper enligt 1 S första stycket a) i lagförslaget (jfr lagrådets yttrande s. 72). 3 S har efter lagrådets påpekande (s. 72) omformulerats någol jämfört med det lill lagrådet remitterade lagförslaget.

Prop. 1987/88:156

2.8.4 Beskattningsunderlaget vid lösen även köpoption som avser aktier

Mitt förslag: Vid lösen av en köpoption som avser aktier skall del avtalade lösenpriset för aktien läggas till grund för beskattningen.

Promemorians förslag: För att undvika tveksamhet om vad som åsyftas i lagtexten med termen säljkurs borde uttrycket ersättas med den börstekniska termen betalkurs.

Remissinstanserna: RSV tillstyrker promemorians förslag. Optionsutred­ningen, OM och Svenska Fondhandlareföreningen avstyrker förslaget i promemorian och anser av bl.a. administrativa skäl att lösenpriset bör utgöra vederlaget i beskattningshänseende.

Skälen för mitt förslag: I nuvarande 4 S LVP föreskrivs alt vederlaget för en aklieomsättning, som har sin grund i atl en köpoption utnyttjas (löses).

30

utgörs av aktiens lägsta noterade säljkurs på avslutsdagen, om detta värde är högre än överlåtelsesumman.

I promemorian föreslås i förtydligande syfte att uttrycket säljkurs ersätts med den börstekniska termen betalkurs.

När lösentransaktionen görs upp vet inte den skattskyldige vilken den lägsta noterade betalkursen under avslutsdagen kommer all bli. En korrekt uträkning av skatten kan därför i praktiken ske först dagen efter. Enligt 17 8 lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden skall emellertid en avräk­ningsnota upprättas samma dag som ett avtal sluts. Vid lösen utgör därför lösenpriset avslutskursen och underlaget för avräkningsnotan till motparten. Att i beskattningshänseende använda kurser, som skall avläsas under en hel börsdag, skapar onödig administrativ hantering och också en risk för att, vid framtida längre öppethållande för aktiehandeln, en avräkningsnota inte kommer att kunna skickas till motparten under affärsdagen. Detta kan inte anses lämpligt från konlroll- och reklamationssynpunkt. Jag föreslår därför, såväl utifrån dessa synpunkter som av förenklingsskäl, att omsättningsskat­ten skall bestämmas med lösenbeloppet som beskattningsunderlag.

Prop. 1987/88:156

2.8.5 Ersättning för upplupen ränta

Mitt förslag: Om det vid överlåtelse av värdepapper enligt 1 § LVP utgår ersättning för upplupen ränta skall denna ersättning räknas in i beskattningsunderlaget för omsättningsskatten.

Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: RSV tillstyrker förslaget. Näringslivets Skattedelega­tion och Svenska Bankföreningen motsätter sig att ersättning för upplupen ränta skall ingå i vederlaget vid omsättning av konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning.

Skälen för mitt förslag: Av 4 § andra stycket LVP i dess nuvarande lydelse framgår att courtage, därmed jämförlig ersättning eller skatt inte räknas in i vederlaget. 1 riksskatleverkels anvisningar (RSV Ip 1987:3) anges att ersättning för bl.a. upplupen ränta bör anses ingå i överlåtelsesumman.

Näringslivets Skattedelegation och Svenska Bankföreningen har bl.a. framhållit att upplupen ränta på konvertibla skuldebrev och optionsskulde­brev genom förslaget blir föremål för hårdare beskattning än upplupen ränta på sådana skuldebrev som omsätts på penningmarknaden.

Jag har förutsatt att ersättning för upplupen ränta skall ingå i beskattnings­underlaget då värdepapper på penning- och obligationsmarknaden omsätts. Samma förhållande bör gälla i fråga om de värdepapper som omsätts på aktiemarknaden. Att tillämpa olika skattesatser på den del av vederlaget som motsvarar upplupen ränta resp. vederlaget i övrigt är av skatteadministrativa skäl direkt olämpligt.

Någon skyldighet att i avräkningsnota eller dylikt ange överlåtelsesum­mans fördelning på ränta eller kapitalfordran finns för övrigt inte.

31

2.8.6 Skattskyldighetens inträde m.m.

Prop. 1987/88:156

Mitt förslag: Om vederlagels slorlek helt eller delvis är okänt då avslut sker skall skatt- och redovisningsskyldigheten inträda vartefter storle­ken blir känd.

Promemorians förslag: Överensstämmer med milt förslag.

Remissinstanserna: RSV tillstyrker den föreslagna ändringen i sak. Övriga remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Enligt 6 § LVP i dess nuvarande lydelse inträder skattskyldighet når avslut sker, dvs. når bindande avlal om överlåtelse träffas. När det gäller redovisningsskyldigheten föreskrivs i 2 kap. 5 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter all sådan skyldighet inträder når den affärshändelse som grundar skattskyldighet bort bokföras, under förutsättning alt den skattskyldige år bokföringsskyldig. Om så inle är fallet inträder redovisningsskyldigheten samtidigt med skattskyldigheten.

Detta leder till olikhet i behandlingen av bokföringsplikliga och inte bokföringspliktiga skattskyldiga i sådana fall när vederlaget vid avslutet är hell eller delvis okänt till sin storlek. Del är exempelvis vanligt vid företagsförvärv atl en tilläggsköpeskilling, som är beroende av förelagels resultat, skall betalas vid någon senare tidpunkt eller på olika tider senare. Skatt på tilläggsköpeskillingen eller delar av denna kan i dessa fall av praktiska skäl inle redovisas förrän resp. belopp blivit känt. Den som inle är bokföringsskyldig skall dock enligl redovisningsbestämmelserna redovisa hela skattebeloppet för den redovisningsperiod, då skattskyldigheten inträd­de, dvs. då bindande överlåtelseavtal träffades. Della innebär atl när lilläggsköpeskillingen eller en del av denna sedermera blivit känd och redovisats, ändras skatten för den redovisningsperiod under vilken skattskyl­digheten inträdde. Enligl förfarandereglerna skall i dessa fall den som inte är bokföringsskyldig debiteras ränta på tilläggsbeloppet eller beloppen från den redovisningsperiod, när skattskyldigheten inträdde enligl nuvarande 6 S LVP.

RSV har föreslagit alt bestämmelserna ändras så atl del blir likformighet mellan bokföringsskyldiga och inte bokföringsskyldiga. Jag delar uppfatt­ningen alt de olikheter i beskattningshänseende som för närvarande förelig­ger mellan bokföringsskyldiga och inte bokföringsskyldiga år obefogade. Bestämmelsen om skattskyldighetens inträde i 6 S LVP bör därför komplet­teras med en föreskrift om atl för del fall vederlagets slorlek inle är känd vid avslutet så skall skattskyldigheten inträda vartefter storleken blir känd. Della innebär alt skattskyldigheten i dessa fall anpassas lill reglerna om redovisningsskyldighet för bokföringsskyldiga.

Den föreslagna ändringen i fråga om skattskyldighetens inträde föranleder följdändringar när det gäller bedömningen av omsättningens slorlek under etl kalenderhalvår, vidare om lidpunkten för anmälningsskyldigheten lill beskattningsmyndigheten för registrering och slutligen belräffande bestäm­ningen av redovisningsperioderna. Ändringsförslagen kan konkretiseras med några exempel, som också belyser den föreslagna ändringen i nuvarande 6S.

32

Skatlskyldig enligt LVP är den fondkommissionär som medverkar lill Prop. 1987/88:156 värdepappersomsätlning, nuvarande 3 § första stycket. Vid omsättning där någon fondkommissionär inte medverkar är enligt nuvarande 3 S andra stycket den skattskyldig, som är bosatt i Sverige och under etl halvt kalenderår omsätter värdepapper till ett värde av minsl 500 000 kr. Enligl 8 S LVP i dess nuvarande lydelse skall i sistnämnda fall den som är skattskyldig anmäla sig till beskatlningsmyndigheten för registrering när omsättningen för ett kalenderhalvår uppgått till skattepliktigt belopp, dvs. 500 000 kr. Redovisningsperiod är enligt nuvarande 9 § LVP kalendermånad för fond­kommissionärer och kalenderhalvår för andra skattskyldiga.

Om exempelvis vederlaget för värdepappershandel, som inle förmedlats av en fondkommissionär, under ell visst kalenderhalvår uppgår lill 400 000 kr. jämte eventuellt något ytterligare belopp, vars storlek kan bli känd först senare, inträder enligt 3 § andra stycket och den föreslagna ändringen i 6 S skattskyldighet först när det blir känt alt de överlåtelser som gjorts under kalenderhalvåret i fråga uppgår till minst 500 000 kr. Skattskyldighet för den omsättning som skett under visst kalenderhalvår inträder alltså vid ell senare tillfälle. Om vederlaget varit uppdelat i flera rater, som varit okända lill sin slorlek, inträder skattskyldighet, dels när del blivit känt att vederlaget för omsättningen uppgår till 500 000 kr., dels när varje vederlagsdel därutöver, som hänför sig lill omsättningen, blivit känd. En sådan successivt inträdande skattskyldighet kan naturligtvis förekomma även vid värdepappershandel som sker under medverkan av fondkommissionärer.

Dessa förhållanden medför alt nuvarande 3 § LVP bör kompletteras med en bestämmelse om att vid bedömningen av omsättningens storlek sådant vederlag som inte är känt under visst kalenderhalvår skall hänföras lill del kalenderhalvår under vilkel avslut skett. Även tidpunkten för registrerings-skyldigheten bör anpassas till den föreslagna ändringen i fråga om skattskyl­dighetens inträde. Delta kan lämpligen ske genom en hänvisning lill den nu föreslagna ändringen i den nuvarande 3 S. De nuvarande hänvisningarna i 9 § LVP till 3 S första och andra styckena i bestämmelsen om när redovisning skall ske kan misstolkas mol bakgrund av de föreslagna ändringarna i reglerna om skattskyldighetens inträde. I 14 S i lagförslaget bör därför göras en ändring av redaktionell innebörd.

2.9 Förslagets statsflnansiella effekter.

Den föreslagna utformningen av en skall på omsättning av penning- och obligationsmarknadsinstmmenl och de föreslagna ändringarna i beskatt­ningen av aktiemarknaden kan beräknas ge ökade skatteintäkter på ca 1 miljard kr. per år. Jag vill dock påpeka atl inkomstberäkning av detta slag alltid är förbunden med viss osäkerhet. Beträffande förslagels effekter på statsbudgeten för budgetåret 1988/89 återkommer jag i samband med komplelleringspropositionen senare i vår.

33

3 Riksdagen 1987/88.1 saml. Nr 156

3 Ikraftträdande

Prop. 1987/88:156

De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft den 1 januari 1989 och tillämpas på värdepappershandel där avslut sker efter ikraftträdandet.

4 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen

föreslår riksdagen att anta förslaget lill

lag om ändring i lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa

värdepapper.

5 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar.all genom proposition föreslå riksdagen alt anla del förslag som föredraganden har lagt fram.

34

Sammanfattning av promemorian (DsFi 1987:9) översyn av        Prop. 1987/88:156

skatten på omsättning av värdepapper

Bilagal

I promemorian föreslås ändringar i lagen (1983:1053) om skall på omsättning av vissa värdepapper (LVP).

Del föreslås atl skallebasen vidgas lill alt omfatta även värdepapper som omsätts på den s.k. penning- och obligationsmarknaden. Exempel pä sådana värdepapper är slalsskuldväxlar, riksobligalioner, s.k, prioriterade obliga­tioner och lånecertifikat av olika slag. Dessa värdepapper är räntebärande löpande skuldebrev. Vidare förekommer en omfattande handel med vissa räntebärande enkla skuldebrev, s.k. masspapper. Hit räknas förlagsbevis, marknadsbevis, finansbevis, finansväxlar m.fl. marknadsanpassade finans­bolagspapper. En betydande handel förekommer också med svenska statens premieobligationer. Dessa värdepapper är inle alt anse som räntebärande.

Förslaget innebär att skall skall las ut på omsättning av räntebärande löpande skuldebrev, sådana räntebärande enkla skuldebrev som är att hänföra lill masspapper, svenska slatens premieobligationer, samt köp- och säljoptioner och terminskontrakt som avser penning- och obligalionsmark­nadsinslrumenl.

Skattepliktig omsättning är köp och byte. I fråga om terminskontrakt som avser penning- och obligalionsmarknadsinslrumenl föreslås att ingående av sådana kontrakt skall vara atl anse som omsättning. Detsamma skall enligt förslaget gälla utställande av optioner. Kviitnings- och avräkningsförfaran­den i fråga om terminskontrakt och optioner utgör skattepliktig omsättning redan enligl den nuvarande lagen.

Skattskyldiga för överlåtelse av penning- och obligationsmarknadsinstru­menten föreslås bli de som är skattskyldiga enligl den nuvarande lagen, dvs. dels fondkommissionärer, dels andra som under elt halvt kalenderår omsätter värdepapper lill ell värde av minsl 500 000 kr.

Till skillnad från vad som gäller i fråga om aktier m.m. föreslås belräffande penning- och obligationsmarknadsinstrumenten inget undantag från skatte­plikt för fondkommissionärers handel för egen räkning.

Vid överlåtelser där Sveriges riksbank är avtalspart föreslås all skalt inte skall utgå.

Utgångspunkten för skatteberäkningen i fråga om omsatta penning- och obligationsmarknadsinstrument föreslås vara en skattesats på tre hundradels (0,03) procent av vederlaget sammantaget för köp- och säljledet. För all skatten skall vara neutral mellan värdepapper med olika lång återstående löptid föreslås alt skatten justeras efter löptider. Delta innebär exempelvis alt skatten för etl värdepapper med en löptid som går ut under tidigast del femte kalenderåret efter del kalenderår när omsättningen sker är 0,03 procent av vederlaget sammantaget för köp- och säljledet, och all motsvaran­de skallesals för elt värdepapper med en löplid som går ut under del första kalenderåret efter året för omsättningen är 0,01 procent.

Vid omsättning av terminskontrakt som avser penning- och obligalions­

marknadsinslrumenl föreslås skallen beräknas efter samma principer.

Skatten skall enligt förslaget ulgå i relation lill vederlaget och den återståen­

de löptiden för det värdepapper som terminskontraktet avser.

35

För optioner föreslås skatten utgöra två procent av optionskontraktels     Prop. 1987/88:156 värde sammantaget för köp- och säljledet. Vid utfärdandet bör värdet anses     Bilaga 1 vara detsamma som premien för optionen.

En utvidgning av skatten i enlighet med förslaget beräknas ge, ökade skatteintäkter på ca 1,5 miljarder kr. per år vid oförändrad omsättning.

Vidare föreslås i promemorian vissa ytteriigare tillägg och ändringar i den nuvarande lagen. Sålunda föreslås uttryckliga bestämmelser om att lagen är tillämplig på sådana utländska värdepapper som kan jämställas med omsättningsskattepliktiga svenska värdepapper och att även sk. papperslös handel omfattas av lagen. Vidare föreslås att s.k. apportemission skall vara aft anse som köp i lagens mening och att begreppet handel "för egen räkning" i nuvarande 2§ ges en klarare definition. Utöver vissa ändringar av redaktionell art föreslås slutiigen en ändring i bestämmelsen om skattskyldig­hetens inträde för det fall att vederlaget helt eller delvis är okänt vid avtalsslutet.

36

Remissammanställning

Prop. 1987/88:156

Bilaga 2

1 Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över promemorian (Ds Fi 1987:9) Översyn av skatten på omsättning av värdepapper avgetts av fullmäktige i Sveriges riksbank, fullmäktige i riksgäldskontoret, bankinspektionen, riksskatteverket (RSV), allmänna pensionsfondens första, andra och tredje fondstyrelser, styrelsen för Sveriges allmänna hypoteksbank, styrelsen för Konungariket Sveriges stadshypotekskassa, Stockholms fondbörs. Svenska Handelskam­marförbundet, options utredningen (Fi 1987:01), Akliefrämjandel, Centralor­ganisationen SACOISR, Finansbolagens Förening, Föreningen Auktorisera­de Revisorer FAR, Föreningen Svenska Penningmarknadsmäklarna, Land- . sorganisaiionen i Sverige (LO), Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, Stockholms Oplionsmarknad OM Fondkommission AB, Sweden Options and Futures Exchange (SOFE), Svensk Industriförening, Svenska Bankföre­ningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Svenska Försäkringsbolags Riks­förbund, Svenska Kommunförbundet, Svenska OTC-föreningen, Svenska Revisorsamfundet SRS, Svenska sparbanksföreningen, Sveriges Aktiespara­res Riksförbund, Sveriges Industriförbund och Tjänstemännens centralorga­nisation (TCO):

Svenska Handelskammarförbundet har anslutit sig till elt yttrande från Stockholms Handelskammare. Stockholms Handelskammare, Svenska För­säkringsbolags Riksförbund och Sveriges Industriförbund har åberopat ett yttrande upprättat av Näringslivels Skaltedelegation, som är ett gemensamt organ för Svenska Arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Svens­ka Försäkringsbolags Riksförbund, Stockholms Handelskammare och Sveri­ges Industriförbund för skattefrågor. Svenska Bankföreningen har förutom eget yttrande anslutit sig till yttrandet från Näringslivets Skattedelegation och vidare åberopat och bifogat ett yttrande från en grupp penningmarknadsex­perter vid SE-Banken, Handelsbanken, Götabanken och PK-Banken. I yttrandet från Svenska Bankföreningen anges att PK-Banken instämmer i föreningens yttrande.

Sveriges Akademikers Centralorganisation (SA COISR) har överlämnat remissyttrande från medlemsförbundet Förbundet för Jurister, Samhällsveta­re och Ekonomer (JUSEK).

Stockholms Oplionsmarknad OM Fondkommission AB har bifogat yttran­de från professor Johan A. Lybeck.

Kooperativa förbundet har beretts tillfälle atl avge yttrande men har förklarat sig avslå från yttrande.

2 Remissinstansernas huvudsakliga inställning

Remissinstanserna är med etl par undantag negativa till förslaget att vidga skattebasen för omsättningsskatten på värdepapper till att omfatta även

värdepapper som omsätts på den s.k. penning- och obligationsmarknaden.

37

Flertalet remissinstanser framhåller all den s.k. märket makerfunktionen     Prop. 1987/88:156

måste undantas från beskattning.

Bilaga 2

Allmänna pensionsfondens första fondstyrelse (majoriteten) tillstyrker att en omsältningsskatl införs på penning- och obligationsmarknaden och åberopar framför allt skattens budgelförslärkande effekt. Vidare anser fondstyrelsen atl skatten framslår som principiellt riktig ur fördelningssyn­punkt vad gäller en förskjutning av skall från arbete till kapilal och all man genom en omsättningsskatt på penning- och obligationsmarknaden uppnår en något bättre neutralitet i förhållande till aktiemarknaden.

LO tillstyrker förslaget till utvidgad skall på värdepappersmarknaden eftersom del är ell samhällsekonomiskt intresse all någol begränsa finans­seklorn och den höga omsättningshastigheten på finansmarknaden. Vidare medför en skatt på penningmarknaden en mer likforriiig beskattning av aktier och övriga finanspapper. Slutligen bidrar skatten till all utjämna beskattningen mellan arbets- och kapitalinkomster. LO anser dock att skatteuttaget förefaller vara väl lågt.

TCO tillstyrker all basen för omsättningsskatt utvidgas men understryker alt om'den önskade nedkylningen av marknaden får räntehöjande effekter, måste en beredskap finnas för all motverka sådana negativa effekter. TCO avstyrker förslaget i den del del avser beskattning av märket makers handel med värdepapper för egen räkning.

Fullmäktige i riksgäldskonloret (majoriteten) menar all det finns anledning

alt öka skatteuttaget inom finanssektorn. Den nu föreslagna utvidgningen av

omsältningsskallen på värdepapper kan emellertid i den form den givils i

förslaget påverka både kredilmarknaden och slatens egen upplåning på elt

icke önskvärt säll. Fullmäktige har därför kommil till slutsatsen atl skallen

måsle modifieras i förhållande lill promemorians förslag. En sådan modi­

fiering kan vara all interbankhandeln undantas från beskattning. Vidare bör

löptidsdifferenlieringen av skallen belräffande premieobligationer slopas.

Riksgäldskonlorets uppköp av egna emitterade värdepapper bör ej be­

skallas.

'

'

Fullmäktige i Sveriges riksbank (majoriteten) anser all del finns risk för atl en transaklionsskalt kommer atl påtagligt försämra inlerbankmarknaden och därmed märket mäkersyslemet. Eftersom dessa båda funktioner är av stor belydelse för riksbankens möjligheter ätt bedriva en effektiv penningpo­litik bör åtgärder som kan störa deras funktion undvikas.

Bankinspektionen begränsar sill yttrande lill vad som är av betydelse från de synpunkter bankinspektionen har all företräda och anser bl.ä. atl förslaget om skall på handeln för egen räkning kan leda lill ökad handel på agenlbasis vilket avsevärt skulle försvåra bankinspektionens lillsyn av aktiviteterna på penning- och obligationsmarknaden. Bankinspektionen anser vidare atl den föreslagna differentieringen av skattesatsen är för stor och praktiskt ohanterlig.

RSV konstaterar bl.a, all det inle är möjligl för verkel atl fullt ul

överblicka effekterna av den föreslagna breddningen av skallebasen. RSV

ifrågasätter om den som är avtalspart vid Sveriges riksbanks värdepappersaf­

färer bör undantas från skall. Ur skatleadminislraliv synpunkt vore vidare

etl färre anlal skattesatser att föredra. RSV anser inte all del finns skäl atl

°

differentiera skatten vid omsättning av premieobligationer. 1 denna del bör     ProD. 1987/88:156 en eventuell beskattning utformas på motsvarande sätt som nu gäller i fråga     Bilaga 2 om aktier.

Allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelser (majoriteterna) avstyrker förslaget all en omsättningsskatt införs på penning- och obliga­tionsmarknaden. En omsättningsskatt skapar en sämre likviditet på markna­den och därmed en ökad risk för märket makern. Den försämrade marknadslikvidiieten innebär minskade möjligheter för fondstyrelsen alt bedriva aktiv portföljförvaltning i avkastningshöjande syfte.

Sveriges Allmänna Hypoteksbank anser all den del av fondkommissionä­rernas handel som är atl hänföra till märket maker funktionen bör undantas från beskattning. Kostnaderna för atl upprätthålla denna funktion ökar genom omsältningsskallen. Därigenom blir Hypoteksbankens upplåning dyrare och som en följd därav kommer landhypoteksorganisalionens lånta­gare all påföras en högre låneränta. Kostnadsnivån för lantbruket höjs då, vilkel inverkar negativt på lantbrukets lönsamhet.

Stadshypotekskassan anser inte att del i promemorian har anförts bärande skäl för alt införa en skatt vars syfte är alt dämpa omsättningen på marknaderna för räntebärande värdepapper. En sådan skall skulle minska likviditeten i de olika värdepapperen, vilkel oundvikligen höjer Stadshypo­tekskassans och andra emittenters uppiåningskostnader. Del blir lånlagarna som i sista hand får betala huvuddelen av skatten. Stadshypotekskassan vill också peka på atl försäkringsbolagens direktlångivning blir relativt sett förmånligare ån utlåning via mellanhandsinstiluten.

Stockholms Fondbörs förordar, från de synpunkter börsstyrelsen anser sig ha alt beakta, att det remitterade förslaget ändras så alt undanlag från skattskyldighet görs för utländska placerare. Undantaget bör ges en generell utformning som omfattar samtliga slag av finansiella instrument.

Optionsulredningen ifrågasätter bl.a. om inle clearingverksamheten inom derivathandeln bör vara undantagen från omsättningsskatten och om inte de fondkommissionärer som uppträder som mellanhand vid placering av penningmarknadsinstrument bör undantas från omsätlningsskaii vid place­ring för emiltenlens räkning.

Aktiefrämjandet, som begränsar sill yttrande till all avse endast aktiemark­nadsinstrumenten, anser all förslaget om bl.a. papperslös handel och , apportemissioner rent tekniskt kan synas motiverat men motsätter sig omsättningsskatten på aktiehandeln över huvud taget. I vart fall borde man avvakta med atl genomföra förslaget lill dess en analys av omsåttningsskalten på aktier har skett.

Finansbolagens Förening finner atl förslaget är illa underbyggt och inle bör ligga lill grund för lagstiftning. Några effekter av beskattningen är lydliga. Den försämrade likviditeten i marknaden leder lill sjunkande omsättning. Låneräntorna pressas upp och del blir svårare för finansdepartemenlel och riksbanken atl bedriva en effektiv penning- och valutapolitik. Särskilt betänkligt är del all även interbankledet i hanteringen skatlläggs. Det finns en uppenbar risk för alt märket maker systemet försvinner och ersätts med en förmedlingsmarknad.

Föreningen Auktoriserade Revisorer, som uppger sig avstå från politiskt

ställningstagande, avstyrker förslagen i promemorian och åberopar bl.a. att     Prop. 1987/88:156 dessa innefattar höjda transaklionsavgifter som skulle ge en långsiktig     Bilaga 2 låsningseffekt på kapitalmarknaden. FAR anser också atl de föreslagna skallesatserna är komplicerade och går stick i stäv mol föresatserna om förenkling i skattesystemet.

Föreningen Svenska Penningmarknadsmäklarna som vall alt inte ta ställning till de övergripande skälen lill förslaget, anför att om målsättningen är all i allt väsentligt slå vakt om en penningmarknad som uppfyller de grundläggande kraven på effektivitet, likviditet, insyn och likartade villkor för för alla inblandade parter kan förslaget inle läggas till grund för lagstiftning. Den föreslagna beskattningen skulle drastiskt minska både omsättning och funktion på den nuvarande marknaden. Avgörande är därvid inle beskattningens storiek.

JUSEK anser all omsättningsskatten på räntebärande värdepapper kan tillfoga marknaden en sådan skada alt marknaden väsentligen förändras. Huvudskälet till denna förmodan är avsiklen atl även beskalla den för marknaden så viktiga märket maker funktionen. JUSEK anser all man bör avslå från atl införa en omsättningsskall åtminstone tills del har klarals ul på vilket sätt de finansiella marknaderna i så fall bör organiseras.

Näringslivets Skaltedelegation avstyrker promemorieförslaget. En omsätt­ningsskatt på penning- och obligationsmarknaden får som huvudsaklig effekt alt marknadens funktionssätt försämras. Den höjning av transaktionskostna­derna som skatten medför kommer atl hämma handeln och få till följd att lånekostnaderna för hushållen, - främsl i deras egenskap av bosladskonsu-menler - näringslivel, kommunerna och även staten ökar.

Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag anser atl alla led vid en nyemission och emitlentens förtida uppköp av egna värdepapper undantas från beskatt­ning. SBAB avslår från atl yttra sig över effekterna på marknaden i allmänhet av den föreslagna skatten.

Stockholms Optionsmarknad OM Fondkommissionen A B anser atl stan­dardiserade options- och terminskontrakt ulan leverans av del underliggande värdepappret bör ges en med andra värdepapper likformig behandling i omsällningsskailesammanhang. Della skulle kunna uppnås om utställande av sådana optioner och ingående av sådana kontrakt liksom hillills inte träffas av skatt. OM anser vidare att neutrala clearingcentraler, som bedriver verksamhet likt OM och Stockholms Clearinghus, dvs. som bl.a. ej lar egna neltoposilioner i de instrument för vilka man tillhandahåller clearing bör vara befriade från vårdepappersskall liksom lill dessa organisationer knutna märket makers.

SOFE anser alt förslaget innebär en försämrad funktion och likviditet på marknaden och särskill allvarlig är skärpningen som drabbar markelmakers utan fondkommissionärsslalus. Clearinghusen skall, om de uppfyller de formella och kompelensmässiga kraven på funktionen, vara befriade från omsältningsskatl eftersom deras inträde i transaktionen är atl jämställa med en garantifunklion.

Svensk Industriförening som anser alt en omsättningskatl på handel med värdepapper år direkt olämplig, avstyrker förslaget och föreslår samtidigt avskaffande av exislerande omsättningsskatt på aktier m.m.

40

Svenska Bankföreningen avstyrker förslaget om en skatt på omsättningen Prop. 1987/88:156 av s.k. penningmarknadsinstrumenl, eftersom en sådan skall skulle väsent- Bilaga 2 ligt minska effektiviteten på den svenska penningmarknaden, bl.a. genom att skada den viktiga marknadsfunklion som utgörs av märket makers. Vidare skulle skatten på elt olyckligt sätt komma alt belasta lånlagarna på denna marknad och - slutligt - stora delar av allmänheten. Under alla förhållanden måste den handel som för egen del utförs av auktoriserade märket makers undantas från beskattning.

Bankföreningen avstyrker också de föreslagna ändringarna och tilläggen i redan gällande bestämmelser om omsättningsskatt på värdepapper. Lagen i sin nuvarande lydelse bör bli föremål för en förutsättningslös utredning.

Svenska Fondhandlareföreningen avstyrker förslaget till omsättningsskatt vid handel i penningmarknadsinstrument. Etl införande av skatten skulle allvarligt försämra marknadens funktion. Detta kommer all leda till men för samhällsekonomin. Finansieringskoslnaderna för staten, kommunerna, fö­relagen och bostadsfinansieringsinslituten kommer atl öka. Dessa extra kostnader kommer inte att kunna kompenseras med omsättningsskatten. Svenska Fondhandlareföreningen avstyrker även bibehållandet av omsätl­ningsskaii vid handel på aktiemarknaden.

Svenska Kommunförbundet (majoriteten) anser att den breddning av skattebasen som föreslås i promemorian ökar kommunsektorns hanterings­kostnader för att placera likvida medel och ökar kostnaderna för kommuner­nas upplåning. Så som marknadsmekanismen fungerar kommer omsätt­ningsskatten att övervältras till låntagarna i första hand men även långivarna torde drabbas. Förbundet anser vidare atl de löptidsanpassade skattesatser­na ur rent teoretisk marknadssynpunkt är riktiga men de blir svåra att tillämpa. Om en skatt på skuldebrev av samhällsekonomiska skäl anses nödvändig föreslår kommunförbundet alt beskattningen i slället sker i form av stämpelskatt vid utgivning och inlösen av skuldebrevet.

Svenska OTC-föreningen uppger sig inte ha några särskilda synpunkter på förslaget för det fall den ifrågavarande utvidgningen av skallen anses vara nödvändig alt genomföra.

Svenska Revisorsamfundet anser atl underlaget i promemorian inte medger någon samlad bedömning av konsekvenserna av en utvidgad Omsättningsskatt och anser sig därför inte kunna tillstyrka förslaget. Samfun­det förordar också alt lagstiftningen blir föremål för en mer omfattande översyn än den som redovisas i promemorian innan några ändringar vidlas.

Svenska sparbanksföreningen anser att det inle föreligger saklig grund för att införa den föreslagna skattelagstiftningen på penning- och obligations­marknaden och alt skatten dessutom kommer atl få mycket negativa effekter för marknadens funktion. Sparbanksföreningen avstyrker därför bestämt atl det framlagda förslaget genomförs. Skulle emellertid skalleförslaget genom­föras förordar föreningen bl.a. den begränsningen att skalt inle skall ulgå når en fondkommissionär omsätter värdepapper av ifrågavarande slag för egen räkning.

Sveriges Aktiesparares Riksförbund lar avstånd från promemorians samtli­

ga förslag och anser också alt nuvarande omsåttningsskall på aktier snarast

bör avskaffas.

1

3 Allmänna synpunkter

Prop. 1987/88:156

Bilaga. 2

3.1 Motiven till förslaget

Som skäl för att införa en omsåttningsskall på penning- och obligationsmark­naden har i promemorian angetts dels atl beskattningen blir mer neutral i förhållande lill aktiemarknaden som redan omfattas av omsättningsskatt dels atl det bedömts som önskvärt atl den lid vis myckel höga aktiviteten på penning- och obligationsmarknaden dämpas något. I promemorian har man räknat med möjligheten att statskassan får en årlig förstärkning med 1,5 miljarder kr., under förutsättning att omsättningen blir oförändrad. Allmänna pensionsfondens första fondstyrelse (majoriteten) anför:

Mot bakgrund av de icke obetydliga bidrag skatten kan förväntas ge i budgetförstärkning är dess införande väl motiverad. Vidare framstår infö­randet av skatten som principiellt viktig ur fördelningssynpunkl vad gäller en förskjutning av skatten från arbete lill kapital. Det framslår även som önskvärt atl olika delar av värdepappersmarknaden uppvisar en likartad beskattningsbild. Med en omsältningsskatl på penning- och obligations­marknaden kan en någol bättre neutralitet i förhållande lill aktiemarknaden uppnås.

Liknande synpunkter har framförts av LO som liksom riksgäldsfullmäkUges majoritet även anser att det finns anledning alt öka skatteuttaget inom finansseklorn. Även TCO anser den föreslagna breddningen av skattebasen vara motiverad men framhåller liksom riksgäldsfullmäklige alt undantag bör ske för den s.k. märket makerfunktionen på marknaden.

Svenska sparbanksföreningen framhåller all man måsle räkna med en minskad omsättning om förslaget genomförs och anför:

Marknadsförutsättningarna kommer i så fall atl ändras i sädan omfattning atl inläklsberäkningarna ler sig hell orealistiska.

Sparbanksföreningen har ingen möjlighet alt närmare beräkna vilka skatteintäkter som år realistiska. Del synes dock slå klart alt omfallningen av dessa intäkter blir så begränsade atl del inte är rimligt atl lägga statsfinan­siella motiv till grund för etl införande av skallen i fråga. Härtill kommer all lagstiftningen torde komma atl fördyra slatens egen upplåning, något som yllerligare försämrar det totala ekonomiska utfallet.

Svenska Bankföreningen anför:

Det i promemorian anförda syftet atl skapa neutralitet i beskattningen av akliehandeln och penningmarknadshandeln kräver enligl bankföreningens mening först ställningslagande lill aklieomsätlningsskaltens fortbestånd.

I själva verkel är neulralitelsargumentel innehållslöst. Om med neutralitet

avses avkastning efter skall och inflation mellan olika placeringar med

hänsyn lill deras risk och likviditet, måsle konstateras all någon analys härav

inle gjorts. Skillnaden mellan aklie- och penningmarknaderna är enligl

bankföreningen så slor att någon neutralitet inle kan åstadkommas. Här kan

pekas på skillnader i fråga om omsätlningsvolym, omsäiiningshaslighel och

värdemässig storlek på vanligen omsatta poster. Generellt sell år del också

skillnader i fråga om vilka placerare som agerar på de båda marknaderna.

Når samma placerare agerar på båda marknaderna är också strategin i

..

placeringarna främst i fråga om storlek och långsiklighet helt olika. Kretsen     Prop. 1987/88:156 av emittenter är också olika på de båda marknaderna, vilkel gör atl skatten i     Bilaga 2 sista hand drabbar olika personkalegorier. Det finns en annan väsentlig skillnad mellan de båda marknaderna, nämligen den atl penningmarknaden är en markei-makermarknad, vilkel inle gäller för huvuddelen av aktiemark­naden.

Det andra i promemorian anförda skälet är ett uttalat önskemål atl något dämpa aktiviteten på penning- och obligationsmarknaden. Inte heller detta skål är godtagbart. De instrument som handlas på penningmarknaden är sådana som är utgivna för alt finansiera verksamhel som av samhället så gott som genomgående bedömts som angelägen. Def gäller t.ex. statens egen och kommunernas verksamhet, industriinvesteringar saml bostadssektorns fi­nansiering. I de fall instrumenten getts ul av finansinstitut finns bakomliggan­de angelägna kreditbehov. Redan till följd härav avvisar bankföreningen argumentet all marknaden skulle behöva dämpas.

Liknande synpunkter har framförts av allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelser, Statshypotekskassan, Finansbolagens Förening, Närings­livets Skattedelegation, Svenska Fondhandlareföreningen, Svenska spar­banksföreningen, Sveriges Aktiesparares Riksförbund. Även Svensk Industri­förening har ifrågasatt motiven för all införa en skatt på penning- och obligationsmarknaden.

RSV, allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelse. Finansbola­gens Förening, Näringslivels Skattedelagation, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Sveriges Aktiesparares Riksförbund och Johan A. Lybeck har framfört kritik mot att en analys och konsekvensbe­dömning av skattens effekter saknas i promemorian.

3.2 Penningmarknaden i dag

Flera remissinstanser har redogjort för penningmarknadens ulveckling och funktion.

Riksbanksfullmäktige anför:

Den moderna svenska penningmarknaden har vuxit fram under riksbankens aktiva medverkan. Samhällsekonomiska obalanser med åtföljande likvidise-ring av ekonomin gav under 1970-lalel starka incitament till kreditgivning mellan aktörerna ulan kreditinstitutens direkta medverkan. Denna ulveck­ling var inte specifik för den svenska kredilmarknaden utan snarare typisk i elt internationellt perspektiv. Processen påskyndades av en snabb ulveckling av kommunikations- och dataleknologi.

Riksbanken ställdes liksom de flesta centralbanker inför kravel alt ompröva metoderna för penningpolitiken och atl utforma nya instrument för dess genomförande. De traditionella regleringsinstrumenlen kom därvid all avlösas av en generell räntepolitik med verkningar såväl på den organiserade som på den icke organiserade kredilmarknaden.

Räntepolitiken fick successivt växande belydelse och innefattade från 1984 riksbanksoperationer direkt på penningmarknaden. Regleringen av räntor­na avvecklades först och därefter avskaffades kvantitativa utlåningsbegräns­ningar.

Den växande tillämpningen av marknadsoperalioner som ell led i penning­

politiken har förutsatt en betydande institutionell uppbyggnad, såväl vad

gäller uppsättningen av aktörer på marknaden, utformningen av inslrumen-

len som tekniken för handeln. Riksbanken och riksgäldskonloret har i hög     Prop. 1987/88:156 grad varit drivande i denna utvecklingsprocess eftersom den varit av stor     Bilaga 2 belydelse för såväl penningpolitiken som statsupplåningen.

Fullmäktige i riksgäldskonloret anför:

Marknaden för räntebärande papper kan sägas fylla flera funktioner. För det första förmedlas krediter mellan låntagare och långivare. Genom alt vårdepapper kan köpas och säljas på marknaden kan kreditgivningen snabbt omallokeras mellan olika långivare. Om låntagarna har mycket god kredit­värdighet kan detta ske utan särskild kreditbedömning och med etl minimum av administrativa åtgärder. För det andra omfördelar marknaden risktagan­det. Riskerna är av flera olika slag; kreditrisk, ränterisk, likviditetsrisk. En effektiv marknad med professionell kreditvärdering medför all kreditrisken vid en placering minskar. En marknad som år likvid leder till minskad likviditetsrisk. 1 dessa fall medför en effektiv marknad att den totala risken i samhället minskar. När det gäller ränterisken kan inte marknaden minska den ur ett samhällsekonomiskt perspektiv, men däremot fördela den effektivt mellan olika aktörer.

Marknaden i räntebärande papper växte kraftigt till följd av de stora budgetunderskotten, som tenderade atl leda till dels en alltför hög penning­mängdstillväxt, dels för stora ränterisker i bl.a. bankerna, som ålades förvärva långfristiga statsobligationer. Värdepappersmarknaden har möj­liggjort att ovan nämnda problem kunnal reduceras högst väsentligt samti­digt som nya tekniker för riksbankens penningpolitik utvecklats.

Efter tillväxten i marknaden för statspapper växte en marknad i företags­certifikat och bostadsobligalioner fram. Genom certifikatsupplåningen har de svenska industriföretagen och kommunerna kraftigt kunnal reducera sina kostnader för externt kapilal. De tidigare problemen alt garantera bostads­byggandet långfristig finansiering har reducerats i mycket hög grad.

Allmänna pensionsfondens första, andra och tredje fondstyrelse anför:

Del är fondstyrelsens uppfattning atl framväxten av de finansiella markna­derna under 1980-talet har varit positiv. Genom framväxten av fungerande marknader har låntagarna fåll bättre tillgänglighet till kreditströmmarna. Långivarna, dvs porlföljförvaltarna, har också fått bättre möjligheter alt balansera risksammansätlningen i sina portföljer.

De inlåsningseffekler som tidigare har förekommit i portföljförvallningen genom frånvaron av effektiva finansiella marknader, har minskat avsevärt under senare år. Delta har varil av allmänt slor betydelse och har också haft bärkraft för fondstyrelsens förvaltning av fondkapitalet.

Genom utbyggnaden av väl fungerande finansiella marknader har också den traditionella obalansen mellan tillgången på långfristigt kapital och efterfrågan på detta minskat. Delta är speciellt tydligt på obligationsmarkna­den. Här har utbudet av kapital varit koncentrerat till allmänna pensionsfon­den och försäkringsbolagen. Efterfrågan på långfristigt kapital har dock, vid given ränta, som regel varit större än utbudet. Detta har bl.a. resulterat i alt banksystemenl, genom regleringar, tvingats transformera sitt kortfristiga kapilal lill långfristigt via obligalionsinköp.

I takt med att de finansiella marknaderna utvecklats har situationen

förändrats. Genom tillgången lill välutvecklade marknader har benägenhe­

ten för "frivilliga" kortfristiga placerare atl placera sina medel i långfristiga

instrument väsentligt ökat. Således har t.ex. industriföretag, avkastningsfon­

der, likviditetsförvaltare och kommuner kommil atl göra betydande investe­

ringar i den långfristiga delen av kreditmarknaden.  Detta har enbart

44

möjliggjorts genom att dessa investerare kunnat betrakta sina placeringar     Prop. 1987/88:156 som likvida dvs omsättningsbara. Det är sannolikt att en given efterfrågan på     Bilaga 2 långfristigt kapital genom de finansiella marknadernas utveckling har kunnal tillfredsställas till en lägre ränta än vad som eljest hade varit fallet.

Allmänna pensionsfonden är sedan placeringsplikten togs bort 1986 helt hänvisad till den öppna kredilmarknaden för sina placeringar och porlföljdis-positioner. Med tanke på de myckel stora kapitalflöden som fondstyrelsen förvaltar är det viktigt atl marknadens kvalitet är så hög som möjligl.

Föreningen Svenska Penningmarknadsmäklarna anför:

På en väl fungerande penningmarknad måsle några grundläggande krav kunna ställas:

1.

Likviditeten skall vara hög, dvs. det skall vara lätt för köpare och säljare att vid önskad tidpunkt genomföra önskade transaktioner.

2.

Kostnaden för att genomföra en transaktion skall vara låg, d.v.s. kostnaderna för själva transaktionen skall inle nämnvärt påverka det grundläggande beslutet att köpa eller sälja.

3.

Informationen om marknad och marknadsnoteringar skall vara snabb, komplett, lättillgänglig och lika för alla inblandade.

4.

Inblandade parter skall kunna göra lämpliga avvägningar av risker och möjligheter, d.v.s. den som vill gardera sig mot en risk skall kunna genomföra en önskad gardering utan dröjsmål; för riskgardering används ofta s.k. terminer, d.v.s. avtal träffas om köp/försäljning vid en bestämd tidpunkt i framtiden och till ett bestämt pris. Detta gör att värdet/ avkastningen på ett visst innehav kan beräknas i förväg. För atl olika önskemål i fråga om riskavvägning snabbi skall kunna tillfredsställas krävs en öppen och lättillgänglig marknad.

Dagens svenska penningmarknad motsvarar väl dessa krav. Den är i själva verkel en av världens mesl effektiva penningmarknader i flera avseenden: hög omsättning, låga transaktionskostnader, hög andel icke-statiiga låntaga­re, bred krets av placerare etc.

Aktörerna på marknaden kan snabbi och lätt genomföra önskade transak­tioner utan störande kostnader och med stor insyn i del rådande marknads­läget.

Några remissinstanser har pekat på de problem som uppkommit under penning- och obligationsmarknadens expansionsskede. Gruppen penning­marknadsexperter som åberopats av Svenska Bankföreningen anför:

Den föreslagna omsättningsskatten är desto mera beklagansvärd som den kommer i en tid som utmärks av självsanering och självrannsakan bland penning- och kapitalmarknadens aktörer. Denna process har också lett till lägre omsättning och mindre risktagande under senare tid. Som exempel på företeelser som medverkar till en sådan konsolidering av marknaden kan nämnas:

-

Ökad belysning av kreditrisker; allt större vikt läggs vid utformandet av placeringsreglementen - en utveckling som kommer alt underlättas i samband med introduktionen av etl nyll svenskt ratinginstitut inom kort.

-

Införande av ränterisklimiter (vilket för övrigt bidragit till brislen på slutplacerare för långa papper och ytterligare aktualiserat behovet av utländska placerare på obligationsmarknaden).

-

Ökad beredskap hos banker och fondkommissionärer när det gäller uppbyggnaden av kapitalbasen; en utveckling som slår väl i samklang med kommande högre krav på kapitaltäckning avseende såväl kredit- som

ränterisker.

"5

-Åtgärder för atl minimera transaklionsrisken där upprättandel av en     Prop. 1987/88:156

penningmarknadscentral utgör elt exempel.

Bilaga 2

Även fullmäktige i riksgäldskontoret. Svensk Indusiriförening och Svenska sparbanksföreningen har framhållit atl förslaget till den utökade omsätt­ningsskatten skall ses mot bakgrund av de åtgärder och kostnaderna för dessa, som nu vidtas för alt höja säkerheten i vårdepappershandeln.

3.3 Märket makerfunktionen

Interbankhandeln och märket makerfunktionen på penning- och obligations­marknaden beskrivs av etl flertal remissinstanser. Fullmäktige i riksbanken anför:

Institutionellt bygger penningmarknadshandeln på atl banker och fondkom­missionsbolag tjänar som länk mellan låntagare och långivare/placerare. I denna funktion förbinder sig bankerna och fondkommissionsbolagen att upprätthålla en marknad för låntagarnas värdepapper. Rollen som s k märket maker innebär alt aktören ständigt skall vara beredd att såväl köpa som sälja värdepapper med varierande löptider till angivna priser. Markna- ' dens förmåga alt upprätthålla värdepapperens likviditet har vuxit successivt vilkel tagit sig uttryck i krympande marginaler mellan aktörernas annonsera­de köp- och säljräntor.

Den som åtar sig uppdraget som märket maker pålar sig en ränterisk eftersom marknadsräntorna ständigt fluktuerar. Utfästelser all köpa eller sälja värdepapper till angivna priser kan därför resultera i förlustaffärer. Risken härför ökar å ena sidan ju smalare den etablerade skillnaden är mellan köp- och säljräntor. Risken reduceras å andra sidan om märket makers kan förlita sig på en omfattande inbördes handel så att positioner i elt visst värdepapper omgående kan avvecklas. Likaså reduceras risken om aktörerna kan teckna balanserande termins- eller oplionskonlrakt.

Ulvecklingen av såväl den s k interbankhandeln i räntebärande värdepap­per som termins- och optionshandeln har varit mycket snabb och har utgjort en förutsättning för den krympande marginalen mellan köp- och säljräntor på avislamarknaden. Interbankhandeln äger rum mellan banker och fond­kommissionsbolag oavsett om dessa har ingått märket makeravtal med kunder eller ej. 1 interbankhandeln tillämpas vanligen inte alls någon skillnad mellan köp- och säljräntor vilkel innebär atl värdepapper kan köpas och säljas ulan transaktionskostnader. Interbankhandeln utgör således en säker­het för märket makers all positioner i olika värdepapper snabbt kan anpassas med hänsyn lill ränteutvecklingen. Risktagandel reduceras därmed väsent­ligt för aktörerna samtidigt som marknadens förmåga att absorbera stora värdepappersvolymer ulan avsevärda räntereaklioner ökar. En överskådlig och homogen prisslruktur bildas för värdepapper med olika löplid och kreditrisk.

För penningpolitiken innebär märket maker systemet att riksbankens marknadsoperationer får elt så gott som omedelbart genomslag på hela penningmarknaden. Den inbördes handeln mellan aktörerna med öppen prissättning skapar en överskådlig struktur av representativa räntor för olika slags värdepapper. För slaten. men också för andra låntagare, innebår systemet att lånekostnaderna tenderar atl pressas ned av konkurrenstrycket. Incitament och förutsättningar saknas därmed för uppkomsten av en icke

46

organiserad kreditmarknad där låntagarna saknar möjlighet alt bedöma     Prop. 1987/88:156

erbjudna villkor.

Bilaga 2

Liknande synpunkter har lämnats av fullmäktige i riksbanken, allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelse. Föreningen Svenska Penning­marknadsmäklarna, JUSEK, Svenska Bankföreningen och den av förening­en åberopade expertgruppen samt Svenska Fondhandlareföreningen och Svenska sparbanksföreningen.

Fullmäktige i riksgäldskonloret anför:

På inlerbankmarknaden handlar främst märket makers i syfte all erbjuda priser utifrån tillgång och efterfrågan på värdepapper. Omsättningen mellan interbankhandlarna kan tidvis vara mycket stor. Ungefär 60 % av den totala omsättningen på värdepappersmarknaden handlas på inlerbankmarknaden. Denna handel fyller funktionen alt etablera priser på marknaden. Därmed kan långivare, låntagare och de penningpoliliska myndigheterna alllid få god information om var marknadsräntorna ligger. Transaktioner underlättas och prisbildningen effektiviseras av denna handel.

Någon ersättning i form av courtage utgår ej på denna marknad. Intäkterna för en märket maker består ej enbart i'att tjäna pengar på skillnaden mellan köp- och säljkurs då dessa inkomster är mycket osäkra. Räntorna fluktuerar kontinuerligt och märket makern garanteras därför inlé inkomster som överstiger utgifterna. Däremot är märket maker funktionen förenad med vissa förmåner. Till dessa kan räknas affärskontakten med slutinvesterarna samt i viss utsträckning att vara återförsäljare för riksgälds­kontoret och därmed alt få deltaga i riksbankens marknadsoperationer.

Den av Svenska Bankföreningen åberopade expertgruppen anför:

Tydligast kan kanske den förbättrade effekliviten belysas genom de avsevärt lägre "spreadar" - dvs. skillnaden mellan köp- och säljränta - som numera är för handen. För fem år sedan var spreaden för en stals- eller bosladsinstiluts-obligation >0,25 procentenhet för del fall det överhuvudtaget var möjligl alt verkställa affären vid ett visst givet tillfälle. Idag är motsvarande spread 0,03 procentenhet. Den drastiska sänkningen av transaktionskostnaderna har skapat grogrunden för en marknad vars främsta kännetecken är atl den är likvid. Detta har fått till följd atl sökprocessen mellan låntagare och slutlig långivare kunnat underlättas.

Den angivna spreaden om 0,03 procentenhet ger inte en rättvis bild av den marginal som en "rriarket maker" kan tillgodogöra sig. Detta beror på atl market-makern är trängd från både köp- och säljsidan, varför den faktiskt erhållna genomsnittliga spreaden klart understiger 0,01 procentenhet. Det är just mot denna bakgrund den föreslgna omsältningsskallen skall betraktas. De föreslagna skattesatserna kan vid etl första påseende förefalla relativt låga. I själva verkel är de av sådan karaktär och storleksordning atl elt införande med allra största sannolikhet skulle få lill följd all flertalet märket makers skulle upphöra med sin marknadsfunklion och istället ikläda sig en kundroll ulan ansvar för tvåvägspriser.

Föreningen Svenska Penningmarknadsmäklarna anför:

Genom en väl fungerande handel mellan "märket makers" slussas ett

kunduppdrag genom penningmarknaden och finner successivt slutkunder. I

praktiken genererar varje kunduppdrag flera transaktioner mellan "märket

makers". Denna "internomsättning" är i själva verkel ca tre gånger så stor

''

som kundhandeln i volym/kronor, d.v.s. varje miljon i kundhandel motsva-     Prop. 1987/88:156 ras av minst tre miljoner i handel mellan "märket makers". Och varje     Bdaga 2 transaktion i kundledet motsvaras normalt av betydligt mer än tre transaktio­ner i handlarledet.

Det skall i detta sammanhang understrykas all även om de räntor som noteras på dataskärmarna bara är indikativa så är ändå de auktoriserade återförsäljarna skyldiga att ställa både köp- och säljräntor på förfrågan. Erbjuder en mäklare räntor som avviker från marknaden i övrigt - fullt synliga via dataskärmar - riskerar denne att antingen inte få genomföra affären eller att tvingas köpa i slället för att sälja (eller tvärtom), ijppenbarl är att den handlare som upprepade gånger ställer "fel" ränta inte får några uppdrag.

Svenska Fondhandlareföreningen anför:

Avsaknaden av allvarligare regleringar avseende kommissionärernas lager­storlek och omsättningsskatt har utvecklat marknaden till en av världens mest effektiva. En marknad där skillnaden mellan köp - och säljkurser har blivit så låg att kommissionärerna inte längre gör några förtjänster på handeln. Eventuella förtjänster görs genom kombinationen av korrekta marknadsförutsägelser och handelslagrets storlek.

4 Effekter av den föreslagna omsättningsskatten 

4.1 Marknadseffekter

Fullmäktige i riksgäldskonloret redovisar följande effekter på marknadens omsätlningsvolym och räntevolatilitet (ränlerörlighel) saml på låntagarnas upplåningskostnader och långivarnas avkastning:

Omsätlningsvolym och räntevolatilitet

Man kan konstatera att den nuvarande marknaden är effektiv i den bemärkelsen att den värderar olika finansiella tillgångar på etl effektivt sätt. Vad gäller effektiviteten i bemärkelsen att priserna skall återspegla funda­mentala förändringar i ekonomin har konstaterats att anpassningsprocessen kan bli onödigt lång och volaliliteten i priser och volymer kan vara onödigt slor till följd av att aktörerna anpassar sitt agerande efter förväntningar om andra aktörers förväntningar. Ur della perspektiv bör man studera i vad mån en omsättningsskatt på räntebärande finansiella tillgångar leder till en mer effektiv marknad.

Vad gäller prisernas anpassning till realekonomiska förändringar kan följande anföras. En omsättningsskatt på såväl avista som terminshandel leder dels lill all de handelslager märket makers håller blir mindre, dels atl omsättningen på terminsmarknaden minskar till följd av att transaktions­kostnaderna ökar. Därmed kommer en del av den frekventa omsättningen som görs i syfte att cleara priser och sprida risker att bortfalla. Detta kan uttryckas som alt beslut om köp/försäljning i högre utsträckning kommer att baseras på investerares långsikliga förväntningar. Samtidigt kommer en ökad aversion mot atl köpa vårdepapper att uppstå lill följd av den ökade likviditetsrisken i placeringarna.

Införandet av en omsättningsskatt leder inle till mindre prisfluktuationer till följd av att anlalet transaktioner minskas. Det finns inget automatiskt

samband däremellan. Snarare kan följande hävdas.

48

De handelslager märket makers för närvarande håller fyller funktionen av     Prop. 1987/88:156 buffert vid ränlesvängningar. Därmed utjämnas rånterörelserna. Om dessa     Bilaga-7 handelslager skulle minska och terminshandeln skulle minska, kommer sannolikt räntevolatiliteten att öka. Kraven på riksbanken alt stabilisera ränteutvecklingen kommer då att öka.

Slutsatserna av ovanslående resonemang är dels alt en omsåttningsskall sannolikl ökar räntevolatiliteten och dels att omsättningsvolymerna totalt sett kommer att sjunka men att fluktuationerna i volymer mycket väl kan öka. Behovet av ränleslabiliserande åtgärder från riksbanken kan därmed komma att öka.

Upplåningskostnader och kapitalavkastning

Atl förutsäga hur en omsättningsskatt påverkar handlarna, låntagarna och placerarna låter sig svårligen göras. Effekten beror i hög grad på hur pass ränlekänsliga de är. Handlarna drabbas vad gäller handeln med placerarna initialt ej alls av skatten då de tar ut skatten av placerare resp. låntagare. Vad gäller interbankhandeln så påverkas den direkt. På sikt drabbas dock även handeln med placerarna av en minskad omsättningsvolym. Då värdepap­pershandeln i hög grad karaktäriseras av stordriftsfördelar kommer lönsam­heten alt påverkas på ett entydigt sätt om inga alternativa affärsmöjligheter uppkommer.

Vad gäller lånlagarna så omfattar den föreslagna skatten ej den s.k. primärmarknaden. Detta är av mindre betydelse eftersom prisbildningen sker på den s.k. sekundärmarknaden. I stället år det väsentliga i hur hög grad låntagaren år räntekänslig. Ju råntekänsligare låntagaren är desto mindre andel av kostnaden för skatten kommer låntagaren att behöva bära.

Av låntagarna på den svenska kreditmarknaden år riksgåldskontoret den mest ränleokänsliga låntagaren. Orsaken till detta är alt upplåningen är helt bestämd av nyupplåningsbehovet saml behovet av refinansiering. Det är uteslutet alt riksgäldskonloret skulle kunna dra ner på upplåningsverksam-heten till följd av att räntorna ändrats. Detta kan kontrasteras mot l.ex. mellanhandsinstiluten som har en i hög grad ränlekånslig utlåning som skall finansieras. Där är möjligheterna till anpassning betydligt större. Slutsatsen av detta är att staten som låntagare kommer att drabbas i högre grad av skallen än andra låntagare.

På samma sätt kan man resonera när det gäller placerare. De som är räntekänsliga i högre grad övervältrar kostnaderna på andra. Sålunda drabbar skatten i högre grad l.ex. Allmänna Pensionsfonden än industriföre­tagen som dels har etl större urval av placeringsformer, dels själva kan välja vilka volymer finansiella placeringar de önskar ha.

Då inga ekonomiska modeller finns i vilka en skattesats kan simuleras kan inga exakta svar ges hur låntagare, långivare och handlare får bära skatten. Det kan därför i det för slalen mest gynnsamma alternativet anlas att dessa får bära kostnaderna i lika utsträckning dvs. med 1/3 var.

Svenska sparbanksföreningen anför:

Skulle den föreslagna lagstiftningen genomföras med en omsättningsminsk­ning som följd, befarar Sparbanksföreningen på goda grunder alt markna­dens effektivitet försämras. Det är genom mängden av transaktioner som effektiviteten skapas. Genom många iransaklioner uppkommer en jämvikt, som leder fram till den vid varje tidpunkt mesl ändamålsenliga räntenivån.

49

4 Riksdagen 1987/88.1 saml. Nr 156

Prop. 1987/88:156 Minskas transaklionsvolymen kommer prisbildningen all bli sämre. Rån-      Bilaga 2

tesvängningarna blir större, eftersom det kommer att krävas större utslag för

att en handel skall åstadkommas. Den process som idag kännetecknas av hög omsättning skulle genom den

föreslagna lagstiftningen ersättas av en administrativ lyp av förmedling med

avsevärt sämre insyn såvitt avser pris/volym, vilkel sammantaget leder till

sämre konkurrens och högre räntor.

Liknande synpunkter framför bl.a. Föreningen Svenska Penningmarknads­mäklarna, JUSEK, Svenska Bankföreningen och den av föreningen åberopa­de expertgruppen. Allmänna pensionsfondens första fondstyrelse anför:

I princip kan en omsättningsskatt på värdepapper motverka kravel på en hög kvalitet i marknaden. Med hänsyn tagen till dels den myckel låga skattesal-sen, dels erfarenheterna från effekterna av införandel av omsättningsskatt på aktier synes del dock sannolikt att den föreslagna skallens effekt härvidlag blir mycket liten.

4.2 Särskilt om effekterna på märket makerfunktionen

Effekterna av en beskattning på märket markerfunktionen har av flertalet remissinstanser bedömts som allvarliga. Allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelse anför:

Etl införande av en omsättningsskatt på penningmarknadsinstrumenl och obligationer startar en kedjeprocess. För det första ökar skillnaden mellan köp- och säljräntor som en följd av skatten. Delta skapar i sin lur en sämre likviditet dvs färre aktörer är beredda att göra transaktioner i värdepapper eftersom deras kalkyl efter skattebelastning ser ogynnsam ul.

I och med att likviditeten försämras minskar markei-makers benägenhet atl till oförändrad ersättning hålla marknad i värdepapperet. Markei-makers risk har helt enkelt ökat som en följd av den sämre marknaden. Market-makern kommer därför atl begära en ökad ersättning, ulöver den ökning som själva skatten givit upphov till, för atl fortsätta alt för egen räkning köpa och sälja värdepapperen. Likviditeten i marknaden kan därmed försämras ytterligare och en kedjeprocess startas. Denna kedjeprocess kan leda väsentligt längre än vad man allmänl föreställer sig även vid införande av en blygsam skattebelastning på marknaden.

En omsättningsskatt på penning- och obligationsmarknaden kan även vid en låg skattesats leda lill atl vissa markei-makers tvingas upphöra med denna typ av verksamhet. Risken är stor alt detta i så fall främst skulle drabba mindre, fristående fondkommissionärer. Delta vore olyckligt, beroende på

atl----- mångfalden  aktörer är viktig för marknadens integritet och

neutralitet.

En omsättningsskatt medför sannolikl även alt antalet placerare skulle minska. Det är t.ex. risk för atl förelag, kommuner och andra mindre kapitalförvaltare skulle dra sig ur penning- och obligationsmarknaden som ett resultat av den sämre likviditeten. Även detta påverkar marknadens kvalitet negativt.

Även TCO befarar att ett antal märket makers kommer atl lämna mark­naden:

50

Kvar torde då bli ett mindre anlal större aktörer, vilkel kan innebära en     Prop. 1987/88:156 ulveckling av marknaden mot oligopol. En sådan ulveckling innebär högre     Bilaga 2 räntenivåer.

Riksbanksfullmäktige anför:

En transaktionsskatt måsle givetvis påverka både märket maker systemet och överhuvud taget penningmarknadens funktionssätt. Om en skatt utgår på köp- och försäljning av värdepapper och även på termins- och optionsaffä­rer, ökar kostnaderna för märket makers att upprätthålla en andrahands­marknad. Kostnaderna ätt balansera ränterisker i värdepappersportföljerna stiger likaså.

En transaktionsskatt påverkar därmed i princip omsättningen på penning­marknaden och likviditeten i de individuella papperen. Särskilt märket maker systemet kan påverkas eftersom det baseras på praktiskt tagel försumbara transaktionskostnader. Storleken av dessa effekter är självklart beroende av skattens storlek. Effekterna är också svårbedömbara. Låg omsättning och låg likviditet medför dock krav från långivarna på ökad avkastning.

Införandet av en transaktionsskalt i handeln med räntebärande värdepap­per ger aktörerna incitament alt välja andra, icke beskattade, transaktions­former. En mängd sådana förändringar är tänkbara. Sålunda kan det bli lönsammare för fondkommissionärerna att gå över från handel i värdepapper i egen portfölj till en provisionsbaserad förmedlarverksamhet mellan kun­derna. Direktlån mellan långivare och låntagare kan komma att ersätta värdepappersbaserad kreditförmedling. Interbankhandeln i värdepapper kan likaså avlösas av ett inbördes utbyte av depositioner på konton. Omfattningen av sådana effekter blir givetvis beroende av transaktionsskat­tens nivå. Blir övergången till alternativa transaktionsformer omfattande går en stor del av penningmarknadens nuvarande överskådlighet förlorad.

Liknande synpunkter har framförts av bankinspektionen, fullmäktige i riksgäldskontoret, optionsutredningen. Finansbolagens Förening, Förening­en Svenska Penningmarknadsmäklarna, Hypoteksbanken, JUSEK, Närings­livels Skattedelagation, Svenska Bankföreningen och av föreningen åberopa­de penningmarknadsexperter samt Svenska Fondhandlareföreningen. Optionsulredningen anför:

Enligt förslaget kommer omsättningsskatt att tas ut i ledet mellan fondkom-missionär/placerare medan omsättningsskatt inte utgår i ledet emittent/ fondkommissionär. Om emittenten däremot avsätter lånet direkt till place­rarna kommer enligt förslaget inte omsättningsskatt att utgå. Följden därav kan komma att bli att fondkommissionärerna avstår från att tillfälligt placera lånet i egen portfölj och i stället uppträder som agent mellan emittenten och placerarna. Detta kan leda till att det tar längre tid för emittenten att sälja ut hela lånet. Dessutom kan han i sådant fall inte vara säker på alt det går atl avsätta hela lånet på marknaden. - Motsvarande problem kan uppstå vid statens emission av statspapper.

Även bankinspektionen menar att förslaget om skatt på den egna handeln kan leda till ökad handel på agentbasis vilket avsevärt kan försvåra bankinspektionens tillsyn av aktiviteterna på penning- och obligationsmark­naden.

51

Fullmäktige i riksgäldskonloret anför:

Prop. 1987/88:156

Flera skäl talar för alt skatten bör modifieras så all transaktioner mellan olika     Bdaga 2 märket makers handelslager ej beskattas. Ett flertal olika tekniska lösningar kan konstrueras för atl uppnå della om man ej helt vill undanta interbank­handeln. I del följande diskuteras två olika konstruktioner.

Den enklaste lösningen vore atl låta skattebelastningen på inlerbankirans-aklioner utgöra en andel av skattesatsen på övrig handel. Sålunda skulle l.ex. interbankiransaktionerna kunna beskattas lill 10 % av övriga transaktioner. Nackdelen med denna modell är att den inte skiljer på de aktörer som har små strategiska portföljer från de som har slora.

En alternativ modell vore all införa etl krav på all banker och fondkom­missionsbolag skall redovisa sina räntebärande tillgångar i två kategorier; dels handelslager, dels s.k. strategiska portföljer. Därefter skulle skallen kunna läggas enbart på transaktioner avseende den strategiska portföljen.

RSV anför:

Enligt gällande regler är en fondkommissionärs handel på aktiemarknaden för egen räkning i syfte all hålla handelslager inle skattepliktig.

Vid de kontakter RSV haft med bl a vissa aktörer på marknaden, har framkommit atl man ser det som viktigt all etl undantag införs för motsvarande transaktioner på penning- och obligationsmarknaden. RSV lar för sin del inte ställning lill behovet av ell sådant undanlag. Verkel vill dock starkt poängera all om sådan handel undantas åven beträffande penning- och obligationsmarknaden, måsle de olika funktionerna i fondkommissionärer­nas verksamhet på elt klart och entydigt sätt kunna avskiljas från varandra. Vad som skall anses utgöra handelslager måste således tydligt anges i lagstiftningen. I annal fall blir skattekontrollen närmast omöjlig all genom­föra.

4.3 Särskilt om effekterna på upplåningsinstitutens verksamhet

Beskattningens effekter på upplåningsinslitulens verksamhel har särskill behandlats av några remissinstanser. . Riksgäldskontorets fullmäkUge anför:

Riksgäldskonloret ställer följande villkor på sina återförsäljare av slalsskuld­växlar och riksobligalioner.

-

Älerförsäljarna skall aktivt delta i emissionerna, vilkel i princip innebär all de bör lämna anbud vid varje emission lill rimliga priser.

-

Återförsäljarna skall aktivt della i handeln av statspapper på sekundär­marknaden.

-

Återförsäljarna skall dagligen ställa officiella köpnoleringar på samtliga löptider och kontinuerligt även ställa officiella såljnoteringar på stats­papper.

-

Köp- och såljnoteringar skall ske via Reulersyslemet, Telerale eller liknande syslem.

Villkoren för riksgäldskonlorets återförsäljare är utformade i enlighet härmed mol bakgrund av de problem som uppstod under slutet av 1986 och i början av 1987.1 elt uppåtgående ränteläge kunde etl minskat deltagande vid emissionerna konstateras och vid två tillfällen blev ej emissionerna fullteck­nade. Därutöver kunde periodvis betydande differenser mellan marknads­räntor och begärd avkastning på nyemitterade värdepapper noteras. Orsa­kerna var huvudsakligen följande:

-Det rådde en betydande ränleoro i slulel av 1986 vilket medförde all     Prop. 1987/88:156 framför allt små märket makers blev mindre benägna all ha statspapper i     Bilaga 2 egel lager.

-

Elt anlal återförsäljare började agera snarare som investerare än som märket makers. Delta yttrade sig i atl de av lönsamhelsskäl endast dellog i emissioner när ränteläget var entydigt fallande.

-

Återförsäljarnas  aktivitet  på  andrahandsmarknaden var ringa,  vilkel medförde en mindre väl fungerande prisbildning. Utgångspunkten för kraven på återförsäljarna år dels atl söka garantera atl

emissionsvolymerna fulltecknas och dels atl förbättra marknadens effektivi­tet. Della är vikliga förutsättningar för all staten skall kunna bedriva upplåning till marknadsmässiga villkor.

Av avgörande betydelse för återförsäljarnas förvärv av nyemitterade värdepapper är möjligheten till s.k. hedging via terminsaffärer. Skalleförsla-gel innebär atl kostnaderna för hedging stiger.

Införandel av en omsättningsskatt på räntebärande papper kan öka sannolikheten atl liknande effekter som de som marknaden uppvisade vid årsskiftet 1986-87 åler gör sig gällande. Delta gäller speciellt vid ett uppåtgående ränteläge då investerarna "väntar ut räntehöjningen".

De direkta effekterna för riksgäldskonlorets vidkommande blir sannolikt att nuvarande system för emission av statspapper lill marknaden kan behöva omprövas. De krav som ställs på återförsäljarna, måsle sannolikl förändras och eventuellt måste provisioner vid emission återinföras. Därmed kommer upplåningskostnaderna alt öka direkt via provisioner/högre emissionsräntor saml indirekt genom atl ökade transaktionskostnader på marknaden medför ell generellt högre ränteläge. Det senare gäller speciellt långfristiga värde­papper.

Stadshypotekskassan anför:

Stadshypolek är en av de institutioner som är mest beroende av värdepap­persmarknaderna. Utlåningen finansieras helt och hållet genom emissioner på obligations- och penningmarknaden. Inlåning på konto är förbehållen bankerna och upplåning mol enkla reverser som ej utgör masspapper är inte något praktiskt konkurrensdugligl alternativ. Under den långa period i del förflutna då Stadshypotekskassan och andra bosladsinstitul var hänvisade hell lill den s k prioriterade upplåningen var marknadens funktionssätt en underordnad fråga. I takt med den successiva avregleringen av kreditmark­naden har viklen av väl fungerande marknader ökat, eftersom del får en omedelbar påverkan på upplåningskoslnaderna. Särskill måsle sekundär­marknadens betydelse understrykas, eftersom en god sådan marknad med hög likviditet är en förutsättning för en breddning av primärmarknaden som i sin tur medger emission lill lägre kostnad.

Statshypotekskassan har också i enlighet med della resonemang varil

myckel aktiv under senare år för alt åstadkomma en bättre fungerande

obligationsmarknad, med låga transaktionskostnader och hög likviditet. -

---- Mot den skisserade bakgrunden år del uppenbart alt Stadshypoteks­

kassan måste se införandet av en skatt som försämrar förutsättningarna för

en aktiv handel på penning- och obligationsmarknaderna som något negativt.

Kassaslyrelsen vill bestämt framhålla alt akliviteten på marknaden, i

betydelsen av en handel med både bredd och djup i så många av de

ulelöpande värdepapperen som möjligl, inle är elt egenvärde utan har direkt

betydelse för möjligheten atl nå låga upplåningskostnader. - Det är också

existensen av en väl fungerande marknad för kortfristiga värdepapper som

har möjliggjort för Stadshypolek och andra bosladsinstitul atl ta upp

53

."i Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 156

konkurrensen om byggnadskredilgivningen, vilket under del senaste året har     Prop. 1987/88:156

lett till en kraftig sänkning av låntagarnas kostnad.

BUaga 2

Om en skatt införs som ökar transaktionskostnaderna och därigenom försämrar likviditeten i upplåningsinstrumenten blir resultatet oundvikligen en dragning uppåt av placerarnas avkastningskrav för alt kompensera för den sämre likviditeten. Det ökade avkastningskravet leder i nästa led till alt emittenterna måsle betala en högre ränla på sin nyuppläning, och detta oberoende av hur man tror alt själva den direkta skattekostnaden bårs. Ökade uppiåningskostnader slår givetvis ytterst igenom också i höjda räntekostnader för de slutliga låntagarna.

Det är alllid svårt atl analysera incidensen av en skalt. I delta fall torde det dock stå klart att huvuddelen av slatens totala intäkter från skallen kommer alt få bäras av låntagarna, medan den mindre delen faller på placerarna. Till den del slaten subventionerar bosladsräntan blir det staten själv som får bära kostnaden.

Stadshypolek vill också peka på den snedvridning av konkurrensförutsätt­ningarna som skatten innebär. Försäkringsbolagens direktutlåning lill faslig-hetssektorn kommer inte att drabbas, medan mellanhandsinstilulens lång­fristiga utlåning, som baseras på obligationsulgivning, träffas av skattens negativa konsekvenser. Sett från allmänna synpunkter om kredilmarkna-dens effektivitet ligger del ingen fördel i att internalisera den långfristiga faslighetsfinansieringen i försäkringsbolagen.

Hypoteksbanken anför:

Kostnaderna för att upprätthålla märket maker-funktionen ökar genom omsättningsskatten. Antagligen kommer fondkommissionärerna i rollen som märket makers att vältra över skattekostnaden på kunderna, vilket kommer att leda till alt den effektiva räntan höjs med ell visst anlal s.k. räntepunkter. Därigenom blir Hypoteksbankens upplåning dyrare och som en följd därav kommer landhypoteksorganisalionens låntagare atl påföras en högre låneränta. Kostnadsnivån för lantbruket höjs då, vilket inverkar negativt på lantbrukels lönsamhet. Hur stor påverkan blir är svårt atl bedöma. Motsvarande negativa effekter som uppslår för Hypoteksbanken torde rimligen också gälla för de bosladsfinansierande instituten och bostadssektorn.

Kommunförbundet och Näringslivets Skaltedelegation anför liknande syn­punkter.

Upplåningsinstitulen har också berört vissa tekniska frågor som berör dels emissionssituationen, dels upplåningsinstilutens inlösen och återköp av egna värdepapper.

Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag anför:

Nyemissioner

När bostadsobligationer var prioriterade emitterade SBAB direkt till placerare. Dessa var på olika sätt ålagda atl köpa SBAB:s obligationer. Köparna var också kända av SBAB. Nyemission av obligationer avsåg vid denna tid alltså endast etl led: SBAB:s försäljning och placerarnas köp.

Sedan avregleringen för drygt ett år sedan sker nyemissioner på etl annal sätl. Bl.a. därför atl köparna inte är kända måste dessa sökas på en marknad. Marknadsfunktionen utövas i ett antal emissionsinstilut med vilka SBAB träffat avlal om vidareförsäljning av SBAB-obligationer och SBAB-certifi-

54

kat. Emissionsinstituten åtar sig vidare, enligt avtal, atl verka för en aktiv     Prop. 1987/88:156

andrahandsmarknad för SBAB:s värdepapper.

Bilaga 2

SBAB säljer således värdepapper endasl lill emissionsinstitut med vilka avtal träffats. Under 1987 var de sex och ökar till åtta under 1988. Denna försäljning sker för övrigt till stor del genom anbudsförfarande. Den egentliga nyemissionen avslutas alltså inle förrän emissionsinslitulen sålt värdepappren vidare till någon annan.

Nyemissionen innehåller alltså två led:

1.

SBAB:s försäljning och emissionsinstitutens köp

2.

Emissionsinstitulens försäljning och placerares köp

Enligl SBAB:s mening bör båda leden vara undantagna från beskattning. Om del andra ledet drabbades av beskattning skulle det nuvarande emissionssältel, som är nödvändigt med hånsyn lill marknadens funktions­sätt, drabbas påtagligt. Det kan inte uteslutas atl emissionssältel skulle ändras i syfte att undgå beskattning, men på elt sådant sätl atl marknadens funktionssätt försämras.

Stadshypotekskassan och Svenska sparbanksföreningen intar samma stånd­punkt.

Vad gäller frågan om uppköp och inlösen av upplåningsinstitutens egna lån anför Stadshypotekskassan:

En andra punkt som är viktig atl framhålla är all lagtexten måste utformas så klart atl inte terminologin på marknaden leder till icke avsedda följder. I lagtexten sågs t. ex. att skatt skall ultas på varje omsättning, och all med omsättning avses köp eller byte. Atl märka är emellertid att även emissioner betecknas som köp, särskilt när obligationer med en fast kupong emitteras löpande lill dagskurs och när obligationens pris alltså varierar från dag lill dag. Likaså måsle man la hänsyn till atl emission av obligationer kan ske i form av terminskontrakt, men där del i sak alltså är fråga om elt avtal om en emission vid en framtida tidpunkt lill fastställt pris. Själva terminskontraktet får alltså i denna situation inte utlösa beskattning, vilkel eljest är promemo-rieförslagels innebörd.

Inte bara utgivningen av skuldebrev, utan även regleringen av skulden kan ges skilda former, vilket lagtexten måste ta hänsyn till om man skall kunna undvika att en icke avsedd beskattning utlöses. Att emittenten löser in etl skuldebrev på en i lånevillkoren angiven förfallodag är nämligen bara etl av de möjliga sätt varigenom ell skuldförhållande kan avslutas. För många äldre obligationslån gäller t ex att amortering sker genom att emittenten på marknaden köper upp elt tillräckligt antal obligationer, som sedan makule­ras när amortering skall ske. Dessa uppköp måsle ske med framförhållning, varför återköpta obligationer finns i emitlentens förvar en viss lid innan obligationsskulden i formell mening sålts ned. Uppenbarligen är det dock i sak fråga om en reglering av det externa skuldförhållandet redan vid inköpet, varför denna transaktion i lagtexten måsle skiljas från skattepliktiga köp.

På samma säll måste man se på frågan om andra återköp av egna utelöpande obligationer eller andra värdepapper som en emittent kan genomföra. T ex kan del för elt mellanhandsinslitut vara rationellt all i förtid återköpa egna obligationer om den utlåning som baserats på dessa av någol skäl har bortfallit. Elt exempel är när Stadshypolek accepterar förtidsinlösen av lån. Det naturliga sättet att bevara principen om matchning mellan ut- och upplåning är alt Stadshypotekskassan i dessa fall köper upp motsvarande obligationer där detta är möjligl till rimlig ränta. Det år särskilt viktigt vid förtidsinlösen av stora lån på kanske hundratals miljoner kronor. Generellt

55

måste slutsatsen vara atl emittenters slutgiltiga återköp av egna utelöpande     Prop. 1987/88:156

papper skall vara undantagna från beskattningsunderlaget.

Bilaga 2

Samma ståndpunkt intar fullmäktige för riksgäldskontoret. Statens Bostadsfi­nansieringsaktiebolag och Svenska sparbanksföreningen.

4.4 Övriga effekter av en beskattning

Vid sidan om beskattningens effekter på marknaden, märket makerfunktio­nen och upplåningsinslitulens verksamhel har vissa övriga effekter av den föreslagna beskattningen framhållits vid remissbehandlingen.

Riksgäldskontorets fullmäktige anser atl storbankernas ställning kan komma att stärkas och även atl andra former av kredilförmedling l.ex. bank-och finansbolagskrediler saml direklutlåning från försäkringsinstitul kan komma alt gynnas:

En rad nya aktörer har tillförts den svenska kredilmarknaden i och med penning- och obligationsmarknadens tillväxt. Elt anlal frislående fondkom­missionsbolag har 8vetablerals och kommil all få en betydande marknadsan­del av omsättningen på marknaden. Dessa förelag har värdepappersförmed­ling som huvudsaklig verksamhet samtidigt som deras finansiering i hög utsträckning baseras på utförsäljning av de värdepapper de har i handelslager över natten. Dessa aktörer kommer all drabbas betydlig hårdare av skatten ån andra som bedriver kredilförmedling i andra icke beskattade former som t.ex. banker. Delta kan leda lill all slorbaiikernas relativa ställning på den svenska kredilmarknaden förstärks.

Ulvecklingen av kreditgivningen har såväl i Sverige som internationellt gått i riktning mot värdepappersbaserade krediler. Orsakerna bakom della är ell flertal. Dels har denna kreditgivning koslnadsmässigl kunnal konkur­rera ut traditionella krediter, dels innebär denna form av kreditgivning större flexibilitet både vad gäller risk och avkastning än andra former av kreditgiv­ning. Omsättningensskalten kommer all påverka de relativa kostnaderna för kreditgivning. Sålunda kommer kreditgivning lill förelagen via banker och finansbolag atl gynnas på bekostnad av förelagens direktupplåning via certifikat och obligationer.

Riksgäldsfullmäktige anser vidare all en del av kredilförmedlingen kan komma atl ske via utländska marknadscentra:

De slora svenska företagen har en betydelsefull utrikeshandel och kan därmed i hög grad påverka i vilka länder och i vilka valutor de placerar sina tillgångar och skulder. En omsältningsskatl kommer all påverka dessa placerares beteende. Den tekniska utvecklingen möjliggör handel mellan aktörer ulan alt de behöver befinna sig på samma plats. Sammantaget innebär della mycket slora risker för all relativa förändringar i konkurrenssi­tuationen på olika nationella marknader leder till en utflyttning till andra marknader.

Svenska sparbanksföreningen menar all förslaget om en utvidgad värde-pappersskatl kan komma aU få belydelse för valularegleringen:

Eftersom Schweiz inle har valutareglering, får skattelagstiftningen lill effekt all handeln med värdepapper tenderar alt flytta från den schweiziska marknaden lill värdepappersmarknaderna i andra länder, där en motsvaran­de skattelagstiftning saknas. Om valutamarknaden vore hell avreglerad i

Sverige, hade man anledning räkna med att en lagstiftning i enlighet med det     Prop. 1987/88:156

nu föreliggande förslaget skulle få liknande effekter. Lagförslaget motverkar     Bilaga 2

således en avreglering av den svenska valutamarknaden. Med tanke på alt

valularegleringen för närvarande successivt, men målinriktat, håller på atl

mjukas upp och på sikt avskaffas, vore ytterligare restriktioner på valulahan-

del över gränserna olyckligt.

Liknande synpunkter har framförts av Finansbolagens Förening.

Allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelse konstaterar en annan konsekvens av beskattningen nämligen alt man från de penningvår­dande myndigheternas sida riskerar en framväxt av transaktioner enbart syftande till alt undgå beskattning. Sådana synpunkter har även framförts av riksbanksfullmäktige. Svenska sparbanksföreningen och Finansbolagens För­ening.

Fullmäktige i riksgäldskonloret pekar på atl svåra konlroll- och avgräns­ningsproblem kan komma atl uppslå:

Den föreslagna utökningen av omsättningsskatten på värdepapper innebär betydande kontrollproblem. Orsakerna till della är flera. För del första är marknaden mycket stor, vilket innebär svårigheter atl övervaka alla skatte­subjekt. För del andra är antalet affärer så många all möjligheterna till kringgående via "netting" o.d. måste betraktas som utomordentligt stora. För del tredje kan skatten skapa nya betydligt mer svårkontrollerade affärskanaler.

Vidare kan konstateras alt gränsdragningsproblemen mellan olika värde­papper och olika lyper av transaktioner är betydande. De i promemorian angivna definitionerna riskerar därmed alt skapa betydande kontrollpro­blem.

Även Svenska Revisorsamfundet pekar på risken för betydande praktiska tillämpningsproblem.

Svenska sparbanksföreningen anför:

Konlrollapparalen för atl övervaka den nya lagstiftningen blir dyr och krånglig. Det kommer att krävas stora engångsinvesteringar i syslem hos såväl skattskyldiga som samhället. Dessa kostnader kan bli avsevärda och det är tveksamt om de kommer atl undersliga de beräknade intäkterna.

RSV anför:

Om den föreslagna breddningen av skattebasen genomförs, torde det krävas en noggrann uppföljning av hur beskattningen fungerar och vilka effekter den ger. Del är också troligt att vissa justeringar av beskattningsreglerna kan komma atl bli nödvändiga sedan man vunnit erfarenheter av hur beskattning­en fungerar.

På den s k penning- och obligationsmarknaden omsätts värdepapper till etl långt större värde än på aktiemarknaden. Under en dag genomförs ofta ett stort antal transaktioner av ett och samma värdepapper. För åll en tillfredsslällande konlroll av skatleredovisningen skall kunna ske,' är del absolut nödvändigt all varje transaktion finns dokumenterad och allinle endasl en s k nettning av transaktionerna dokumenteras vid arbetsdagens slut. Under della förhållande anser RSV dock inte all kontrollproblemen är så stora, att de är etl avgörande hinder mot all skatten införs.

57

5 Handeln med derivatinstrument

Prop. 1987/88:156

Bilaga 2

5.1 Clearingcentraler och till dem knutna märket makers

5

Vid remissbehandlingen har ifrågasatts om inte s.k. clearingcentraler och till dem knutna märket makers uttryckligen bör undantas från skyldighet att betala omsättningsskatt. OM anför:

En clearingcentral i modern värdepappershandel i derivativa instrument kännetecknas av alt den träder in i ett avtal mellan två parter, exempelvis A och B och agerar som köpare mot säljaren och som säljare mot köparen. Man kan även uttrycka det som att A och B har som förutsättning för ett avslut att clearingcentralen träder in på detta sätl så att A och B slipper kreditbedöma annan än just clearingcentralen.

Priset blir med denna ordning den enda förhandlingsparametern i markna­den, eftersom värdepapperels (exempelvis optionens) innehåll i övrigt är standardiserad. Till skillnad från en handlarmarknad, som förekommer exempelvis på den svenska penningmarknaden, agerar clearingcentralen alltid neutralt i marknaden, dvs i vårt fall lar ÖM ej egna positioner, vilkel också specificerats i de villkor som gäller för OMs handel och clearing. En förutsättning för alt OM skall träda in i en avslulslransaklion med exempelvis en köpare är m a o alt OM i del ögonblick köparen lägger en order, kan finna en säljare på exakt samma pris som köparen avseende samma antal och options-/lerminsserie. Vid anmälan till clearing av ett utanför marknadsplat­sen gjort avslut (interbankavslut) gäller på motsvarande sätl att OM ej tar någon egen nettoposition.

Skälet för denna ordning, tillsammans med standardiseringen av det finansiella kontraktets innehåll, är atl för var och en av de ursprungliga avtalsparterna A och B möjliggöra dispositioner som är oberoende av motpartens specifika intressen efter avslutstidpunkten. Kontraktshalvorna lever, når OM trätt emellan, så att säga skilda liv. Genom denna mellanställ­ning garanterar OM varje förpliktelses uppfyllande gentemot den som har rättigheten. Sådant garanlskap kan självfallet juridiskt anordnas på annat sätt, exempelvis sätt som inte innefattar en juridisk affärstransaktion på del vis som sker hos OM och hos de övriga internationellt verksamma clearing­cenlralerna. En sådan ordning vore emellertid uivecklingsmässigt ett slort steg tillbaka jämfört med den renodlade linje, som nu tillämpas i Sverige och internationellt.

Eftersom syftet med OMs eller andra clearingcentralers inträde i avslutet är alt skapa den nödvändiga affärsgarantin och inte atl netlohandla i egen räkning, bör clearingcentraler, som bedriver verksamhet på del sätt som exempelvis OM och Stockholms Clearinghus (ägt av SOFE) gör, befrias från vårdepappersskall. En förutsättning för sådan befrielse bör vara att en sådan clearingcentral är accepterad av Bankinspektionen genom att Bankinspek­tionen accepterat de villkor som gäller för handeln och att clearingcentralen i övrigt kännetecknas exempelvis av följande kriterier (eller några av dem):

1. Den skall vara neutral i alla avseenden. Ägandet bör vara så spritt att ingen enskild person eller organisation får ett dominerande inflytande för det fall att ägarna är aktiva på ifrågavarande marknad. Med neutraliteten följer också alt clearingcentralen ej får ta egna positioner, d.v.s. det skall alllid vara neutralt på marknaden i de köpta eller sålda instrumenten.

58

2.

Den skall ha etl regelsystem, som godkänts av Bankinspektionen som     Prop. 1987/88:156 tillsynsmyndighet. Clearingcentralen skall direkt eller indirekt utöva en     Bdaga 2 kontrollfunktion för att tillgodose att regelsystemet fungerar.

3.

Den skall ha etl eget kapital av viss minimistorlek och avsatta reserver för sin garantifunklion.

4.

Del skall tillhandahålla utbildning rörande de rutiner som marknaden använder sig av.

5.

Dess styrelseordförande skall utses efter samråd med Bankinspektionen. Därigenom kan och bör, enligt vår uppfattning, även skattebefrielse ges till

märket makers som godkänts av och är avtalsmässigl knutna till sådan clearingcentral förutsatt att dessa anmälts till Bankinspektionen och berörd skattemyndighet.

Synpunkter av liknande innebörd har framförts av optionsulredningen, Näringslivets Skattedelegation och SOFE. Dessa remissinstanser och OM har vidare ifrågasatt om inte ett undantag för märket makers i derivathandeln bör omfatta även sådana som inte är fondkommissionärer. Optionsulredningen anför:

Sedan tidigare gäller den regeln att fondkommissionärer inte behöver betala omsättningsskatt vad gäller optioner och terminer avseende aktier och aktieindex. Regeln får störst lietydelse i de fall då fondkommissionären uppträder som märket maker i dessa instrument. De aktörer som uppträder .som märket makers men som inte har fondkommissionstillständ drabbas dock av omsättningsskatt. Innebörden härav är att olika märket makers inle konkurrerar på lika villkor. Likformighet kan uppnås antingen genom att undantaget för fondkommissionärer tas bort eller genom att undantagsbe­stämmelsen utvidgas till att avse även märket makers som inte är fondkom­missionärer. Problemet diskuteras inte i förslaget.

5.2 Transaktionerna

Vad gäller själva derivathandeln kan de synpunkter som framförts samman­fallas enligt följande:

- det är principvidrigt att beskatta utställande av optioner

-      det är omotiverat att beskatta terminskontrakt, som inte är förenade med

leverans av det underliggande värdepapperet, två gånger (dels vid ingåen­

det, dels vid den formella kontantavräkningen på stängningsdagen)

-      lösenpriset bör utgöra beskattningsunderlaget vid lösen av en köpoption

som avser aktier i stället för aktiens lägsta noterade betalkurs på

avslulsdagen (om detta värde är högre än överlåtelsesumman) De skäl som

anges härför är administrativa och praktiska problem med att avvakta

kursen under en hel börsdag.

OM anför:

Även utställande av en option skall anses som en skattepliktig omsättning. Detta strider uppenbarligen mot vad som hittills gällt för omsättningsskatten, nämligen att tillskapande av etl värdepapper inte skall beskattas. Det skäl som anförs för åtgärden är ett önskemål om likformig behandling av options-

och terminshandeln avseende räntebärande värdepapper. Vi       vill i det

här sammanhanget först konstatera att en sådan likformighet inle uppnås

genom atl även utställande av optioner avseende obligationer - ränleoptio-

ner - beskattas. Såväl skattebasen som skattesatsen skiljer sig nämligen ål

59

enligt förslaget. Än mindre kan det anförda önskemålet utgöra ett motiv för     Prop. 1987/88:156

en skärpning av beskattningen på omsättning av aktieoptioner.

Bilaga 2

Den kraftiga skatteskärpning på optionshandeln som föreslås kommer alt få påtagliga negativa effekter för marknadens funktionssätt. Den kraftiga ökningen av transaktionskostnaderna kommer att minska likviditeten i marknaden och därigenom också förämra prisbildningen. Skatleskärpningen kommer vidare att lägga hinder i vägen för aktörer som verkar som markei-makers.  Market-makerfunktionen är mycket väsentlig bl.a.  för

likviditeten och prisbildningen i marknaden.   Enligl vår mening finns

inga sakliga skäl för alt skall skall tas ut vid utfärdande av optioner. Det synsätt som hittills legal till grund för avgränsningen av skattepliktiga transaktioner och som även för framliden avses vara vägledande bör också gälla för standardiserade optioner. 1 sammanhanget kan också en jämförelse göras med den schweiziska omsättningsskatten som, såvitt framgår, varit en förebild vid utformningen av promemorieförslaget. I Schweiz undantas options- och terminshandeln från skatt utom i fall då optionen eller terminen leder lill en överlåtelse av det underliggande värdepappret.

Motsvarande synpunkter har framförts av SOFE, Näringslivets Skaltedelega­tion och Svenska Bankföreningen.

1 fråga om terminskontrakt som inte är förenade med leverans av ett underliggande värdepapper anför OM:

Elt terminskontrakt ulan leverans avslutas genom kontantavräkning. Etl sådant terminskontrakt är till sin innebörd liktydigt med en kombination av två olika optionspositioner. Sålunda motsvaras ett köp på termin av en innehavd köpoption och en utfärdad säljoption. Elt terminskontrakt utan leverans kan vidare givelvis inte ge upphov till en omsättning av del underliggande värdepappret. Med hänsyn till detta träffas terminskontrakt avseende aktier som inte medför leverans av skall enbart vid kontantavräk­ningen på kontraktets slutdag. När kontraktet ingås tas däremot skall inte ut. Någon ändring föreslås inle heller i det hänseendet i promemorian. Beträffande motsvarande terminskontrakt som avser obligationer föreslås däremot alt skall skall las ul när ett kontrakt ingås och med den underliggan­de obligationens värde som bas.

Enligt vår uppfattning är det inte motiverat all se annorlunda på terminer i obligationer än aktieterminerna. Någon omsättning av obligationer kan inle komma till stånd på grund av kontraktet. Vad del är fråga om för en part i en sådan terminsaffär är en skyldighet all utge eller en rättighet alt uppbära elt visst kontantbelopp vid kontraktstidens slut. Del är därför följdriktigt all enbart lägga detta belopp till grund för omsättningsskatt. Det ligger också

helt i linje méd den ordning som allinänt gäller för omsältningsskallen           

all skall inle tas ut när ett terminskontrakt som inte medför leverans ingås.

Liknande synpunkter har framförts av SOFE, Föreningen Svenska Penning­marknadsmäklarna och Svenska Bankföreningen. SOFE anför:

Del kan dessutom diskuteras, huruvida transaktioner som inte innebär

överförande av äganderätten till elt värdepapper skall drabbas av omsält­

ningsskatl. De kontrakt som ej leder till leverans och alltså inte innebär en

överflyttning av äganderätten bör analogt med detta inte drabbas av

omsåttningsskall. Vad gäller terminskontrakt som ej leder till leverans så är

skattens funktionssätt sådant att de drabbas,av omsättningsskatt först vid

avräkning på slutdagen. Denna egenskap i skatteberäkningen medför alt för

q

en köpt och sedan stängd position fastställs skatteunderlaget först på     Prop. 1987/88:156 slutdagen trots att inga transaktioner har genomförts sedan kviltningen. Hår     Bilaga 2 bör diskuteras om det inte vid kvittningstillfället som del skattemässiga underlaget skall fastställas utifrån skillnaden mellan öppnings- och stäng-ningstransaklionen.

Vad avser terminshandel bör även riktlinjer utformas för hur en så kallad fulure skall beskallas då detta i många avseenden skiljer sig från terminsin­strumentet och redan finns på de svenska marknaderna. Futuren bör beskattas på kviitningsdagen då skyldigheter och rättigheter upphör.

Vad slutligen gäller beskattningsunderlaget vid lösen anser OM:

När en aktie omsätts på grund av atl en köpoption som avses i 1 § utnyttjas (löses) föreslås att aktiens lägsta noterade betalkurs på avslutsdagen skall användas om delta värde är högre än överlåtelsesumman. Vid lösen utgör lösenpriset de fakto avslulskursen som är underlag för avräkningsnota till kund, vilken kan skickas under dagen så snart det är känt om lösen skett. Att använda andra kurser, som skall avläsas under en hel börsdag skapar förutom onödiga administrativa hanteringar också en risk vid framlida längre öppethållande för aktiehandeln alt avräkningsnota ej kommer atl kunna skickas i tid lill slutkunden.

Motsvarande synpunkter har framförts av optionsutredningen och Svenska Fondhandlareföreningen.

6 Beskattning av handeln med premieobligationer

1 promemorian föreslås en löptidsanpassad beskattning av premieobliga­tioner.

RSV anför:

De differentierade skattesatserna gäller enligl förslaget också premieobliga­tioner. Eftersom kurserna på premieobligationerna mer är beroende av tiden till näsla dragning än av kvarvarande löplid, finns enligt RSVs uppfattning inget skäl atl ha differentierade skattesatser vid omsättning av premieobliga­tioner. Yllerligare elt skål mol differentierade skattesatser är all inlösnings­dagen inle på förhand är bestämd för premieobligationer, I vissa fall kan därför skatten inte bestämmas vid kort återstående löptid.

De föreslagna skattesatserna medför också praktiska tillämpningsproblem för banker och fondkommissionärer. Eftersom premieobligationer också säljs i mindre poster skulle skatten vid en omsättning teoretiskt kunna bli så låg som 4 öre, vilkel redovisningslekniskt år synnerligen olämpligt.

Eftersom premieobligationer omsätts på i allt väsentligt samma sätl som aktier, och inte som andra papper på penning- och obligationsmarknaden, talar enligt RSVs mening starka skäl för atl en eventuell beskattning av omsättning av premieobligationer utformas på samma säll som nu gäller för omsättning av aktier.

Riksgäldskonlorets fullmäktige anför:

I dagsläget är det ej möjligl att beräkna skattesatsen dä inlösendagen för premieobligationer ej fastställts av riksgäldsfullmäktige. Enligl praxis fast­ställs den exakta inlösendagen på hösten årel före inlösenåret.

Del vore i och för sig möjligl för fullmäktige alt till följd av förslaget om

omsättningsskatt fastställa inlösendagar för samtliga lån. Emellertid be-

-.

Riksdagen 1987/88. 1 saml. Nr 156

gränsas härmed handlingsfriheten för riksgäldskonloret. Det vore därför     Prop. 1987/88:156 naturiigt om skatten utgjorde 0,03 % av vederlaget för alla löplider.

Även Svenska Fondhandlareföreningen har riktat kritik mol atl skattens slorlek inte kan bestämmas förrän inlösenlidpunkten fastställts.

7 Skattesatsernas utformning

Skattesatserna vid omsättning av värdepapper på penning- och obligations­marknaden har i promemorian beslämts i relation till värdepapperels återstående löptid.

Bankinspektionen anför:

Den föreslagna differentieringen av skattesatsen får anses vara för slor och praktiskt svårhanterlig i etl system med en så slor omsättning och volym som det nu är fråga om. Det nu föreslagna systemet medför Irappstegseffektér som kan leda till att långivaren kompenserar sig ränlevägen, alternativt lill en felaktig prissättning på marknaden. Skillnaden i skatt för ett värdepapper med en löptid som går ut under samma kvartal som omsättningen, och ett värdepapper där löptiden utgår på första dagen av andra kvartalet är 100 procent. Enligt bankinspektionens mening bör del övervägas om inte elt syslem med anknytning till räntepunkler vore att föredra - eventuellt med elt lak för de längsta löptiderna.

Även Näringslivets Skalledelegation, Föreningen Auktoriserade Revisorer och Svenska Fondhandlareföreningeh har framhålit skattesatsernas tröskel-effekter och de praktiska svårigheter och kostnader som uppkommer vid tillämpningen av dem. RSV anför:

I förslaget finns nio olika skattesatser. Ur skatteadminislraliv synvinkel vore naturligtvis etl färre anlal skattesatser alt föredra. Om det av andra skäl krävs att skallen differentieras på delta sätt har RSV i och för sig inget att erinra mol den förslagna utformningen av differentieringen. Fasta skallesatser är klart atl föredra framför t ex en matematisk formel för beräkning av skatten.

8 Övriga frågor

8.1 Förvärv genom tillskott av värdepapper

I promemorian föreslås alt skatteplikten skall utvidgas till att omfatta apporlemissioner. Förslaget tillstyrks av RSV. Svenska Revisorsamfundet anför:

Ell sådant fång, kan såsom domstolarna funnit, inte anses vara ett med köp jämförligt fång. Istället är det ell särskilt associationsrätlsligt, från köp och byte, skilt fång. Enligl samfundets mening bör olika former av associations­rättsliga fång behandlas enhetligt och inte anses ulgöra skattepliktig omsätt­ning. Den föreslagna utvidgningen leder lill att associalionsrättsliga fång behandlas på olika sätt.

62

8.2 Upplupen ränta på konvertibla skuldebrev m.m.

Prop. 1987/88:156

I promemorian föreslås en uttrycklig regel om att upplupen ränta skall ingå i beskattningsunderlaget för omsättningsskatten. Näringslivets Skaltedelegation anför:

Upplupen ränta på konvertibler och optionsskuldebrev kommer genom förslaget att bli föremål för en långt hårdare beskattning än upplupen ränta på andra skuldebrev. Detta belyser att det överhuvud taget är felaktigt att medräkna upplupen ränta i basen för omsättningsskatten. Vid inkomstbe­skattningen medräknas inte den upplupna räntan vid beräkningen av vinst eller förlust på en överlåtelse. Så bör inte heller vara fallet i omsättningsskat­tesammanhang.

Dessa synpunkter har framförts även av Svenska Bankföreningen.

63

TiU lagrådet remitterat lagförslag

Prop. 1987/88:156 Bilaga 3

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av

vissa värdepapper  '.'..'

\,

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:1053) om skalt på omsättning av vissa värdepapper'

dels alt 1-6 och 8-10 SS skall ha följande lydelse,

dels atl i lagen skall införas sju nya paragrafer, 7 och 11-16 §S samt närmast före 1, 5, 8, 11 och 13-15 §S nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

1 S första slyckel

Till staten skall enligt denna lag erläggas skall på omsättning av

1.

aktier,

2.

konvertibla skuldebrev,

3.

skuldebrev förenade med op­tionsrätt till nyteckning,

4.

skuldebrev förenade med op­tionsrätt till köp av aktier,

5.

teckningsbevis,

6.

interimsbevis,

7.

emissionsbevis,

8.

inköpsrättsbevis,

9.

oplionsbevis,

10.   köp- och säljoptioner och ter­

minskontrakt, som avser aktier, ak­

tieindex eller konvertibla skul­

debrev.

Föreslagen lydelse

Lagens tillämpningsområde

IS

Till staten skall enligl denna lag betalas skatt på omsättning av

a)      aktier,

konvertibla skuldebrev, skuldebrev förenade med options­rätt till nyteckning,

skuldebrev förenade med options­rätt till köp av aktier,

teckningsbevis,

interimsbevis,

emissionsbevis,

inköpsrätlsbevis,

oplionsbevis,

terminskontrakt, som avser ak­tier, aktieindex eller konvertibla skuldebrev saml köp- och säljoptio­ner som avser värdepapper enligt c),

b)

köp- och säljoptioner som avser aktier, aktieindex eller konvertibla skuldebrev,

c)

räntebärande löpande skulde­brev som inle anges under a), ränte­bärande enkla skuldebrev som avses i 32 tredje slyckel lagen (1936:81) om skuldebrev saml terminskont­rakt som avser värdepapper enligt denna punkt,

d)   svenska slatens premieobliga­

tioner saml köp- och säljoptioner

och terminskontrakt som avser såda­

na värdepapper,

e)   utländska värdepapper som kan

jämställas med värdepapper som av­

ses i a) - d).

64

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:156

Denna lag gäller även överlåtelse

'''

av sådana rättigheter eller skyldighe­ter som avses i första stycket och beträffande vilka registrering eller liknande förfarande tillämpas i stäl­let för utfärdande eller överlämnan­de av skriftlig handling.

.    . 2 S

Med räntebärande skuldebrev av­ses i denna'lag sådana skuldebrev där räntan finns angiven på skulde­brevet eller avkastningen framkom­mer som skillnaden mellan emis­sionskursen eller vederlaget vid för­värvet och vad som erhållits vid försäljning eller inlösen av skulde­brevet.

1 § andra och tredje styckena

3 S    

Med omsättning avses köp och byte.

Som köp anses även kvittning av

Med köp avses enligl denna lag

köp- och säljoptioner och termins-

även förvärv genom lillskoll av vär-

kontrakt, som avser aktier, akliein-

depapper som  anges i  1 S första

dex  eller  konvertibla  skuldebrev.

stycket a) vid bildande av aktiebolag

Med köp jämställs enligt denna lag

eller yid nyemission,

kontantavräkning av köp- och sälj-

Med köp avses vidare utställande

optioner och terminskontrakt, som

av köp- och säljoptioner saml ingå-

avser aktier eller aktieindex.

ende av terminskontrakt.

2 § första och andra styckena

4 S

Ett köp skall anses innefatta etl säljled och elt köpled och ell byte dubbla sälj- och köpled.

För en omsättning skall skatt er-

För en omsättning skall skatt beta-

läggas såväl i säljledet som i köp- las såväl i säljledet som i köpledel. ledet.

Skattskyldighet

3S                                               5S

Skatlskyldig är fondkommissionär som sluter avlal om omsättning av värdepapper som avses i 1 § eller medverkar till etl sådant avlal. Om den för vars räkning kommissionären medverkar inle är bosalt i Sverige skall skall inte erläggas för hans led när omsättningen avser utländska värdepapper. Vid omsättning där fondkommissionär inle medverkar är den skallskyldig som är bosatt i Sverige och som under ell halvt kalenderår omsätter värdepapper som avses i 1 § lill elt värde av minst 500 000 kronor.

Vid bedömning av omsättningens

slorlek under etl kalenderhalvår

skall vederlag eller del av sådant

vederlag som avses i 13 S hänföras

till det kalenderhalvår under vilkel

avslut skett.

65

Nuvarande lydelse 3 § tredje stycket

Föreslagen lydelse 6S

Prop. 1987/88:156 Bilaga 3

1 fråga om var en person skall anses vara bosatt tillämpas för en fysisk person punkt 1 av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen (1928:370) och för en juridisk person 1 § valutaförordningen (1959:262).

3 S fjärde stycket

Vid överiåtelse som avses i 2 §

4 mom. nionde stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

skall skatt inte utgå.

4 5'

Skatten utgår med en procent av överlåtelsesumman (vederlaget). När en aktie omsätts på grund av att en köpoption som avses i 1 § första stycket 10 utnyttjas (löses) utgörs dock vederlaget i stället av aktiens lägsta noterade säljkurs på avsluts­dagen, om detta värde är högre än överlåtelsesumman.

7S

Vid överlåtelse som avses i 2 § 4 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall skatt inte tas ut.

Skatt skall inte heller tas ut vid omsättning där Sveriges riksbank el­ler riksgäldskontoret är avtalspart.

Skattesatser m. m.

88

I fall som avses i 1 § första stycket

a)       utgör skatten en procent av över­

låtelsesumman (vederlaget).

1 fall som avses i 1 S första stycket

b)       utgör skatten två procent av ve­

derlaget för optionen.

1 fall som avses i 1 S första stycket

c)       utgör skatten en procentandel av

vederlaget enligt följande tabell.

66

Föreslagen lydelse

Prop. 1987/88:156

Skatten är för värde-

Bilaga 3

papper med en löptid

som går ul under

tidigast

det 5:e

kalenderåret efter det

0,015   % av veder-

kalenderår när omsätt-

laget

ning sker

det 4:e

"

0,0125 %

det 3;e

"

0,01     %

det 2:a

"

0.0075 %

det l:a

"

0,005   %

del 4:e

kalenderkvartalet

0,005   % av veder-

efter del kalenderkvar-

laget

tal när omsättning sker

det 3:e

''

0,004   %

det 2:a

"

0,003   %

del l:a

"

0,002   %

samma

kalenderkvarlal som det kalenderkvar­tal när omsättning sker

0,001   %

Nuvarande lydelse

4 S andra stycket

1 vederlaget inräknas inte courta­ge, därmed jämförlig ersättning eller skatt. Har vederlaget beslämts i ut­ländskt myntslag räknas det om lill svenska kronor enligt bankernas no­terade säljkurs på avslutsdagen.

Föreslagen lydelse

Om skatten för en och samma omsättning kan beräknas med led­ning av både kalenderår och kalen­derkvartal skall den lägre skatten tillämpas.

1 fall som avses i 1 S första stycket

d) utgör skatten 0,15 procent av

vederlaget.

1 fall som avses i 1 S första stycket

e) ulgår skallen enligt de grunder

som tillämpas för motsvarande sven­

ska värdepapper.

9§

När omsättningen avser elt ter­minskontrakt skall som vederlag an­ses del enligt kontraktet avtalade värdet på den egendom som termins­kontraktet avser.

10 S

I vederlaget inräknas inle courta­ge, därmed jämförlig ersättning eller skall. I vederlaget inräknas däremot ersättning för upplupen ränla. Har vederlaget bestämts i utländskt myntslag räknas del om till svenska kronor enligl bankernas noterade säljkurs på avslutsdagen.

67

Nuvarande lydelse

2 S tredje stycket

När en fondkommissionär handlar för egen räkning utgår inte skatt för hans led.

5S

En fondkommissionär får av sin uppdragsgivare eller avtalspart ta ul elt belopp som svarar mot den skatt för den aktuella omsättningen för vilken fondkommissionären är skatl­skyldig.

6§

Skattskyldighet inträder när av­slut sker.

Skattskyldiga skall anmäla sig lill beskattningsmyndighelen för regi­strering. Den som godkänns som fondkommissionär skall anmäla sig innan verksamhelen påbörjas och annan skall anmäla sig när omsätt­ningen under etl halvt kalenderår uppgått till 500 000 kronor.

9§

Föreslagen lydelse Fondkommissionärers handel

11        S

När en fondkommissionär för egen räkning omsätter vårdepapper som avses i 1 S utgör skatten för fondkommissionärens led hälflen av det skattebelopp sorn annars skulle ha utgått.

12        S

En fondkommissionär får av sin uppdragsgivare eller avtalspart la ul etl belopp som svarar mol den skatt i uppdragsgivarens eller avtalspartens köp- eller säljled för vilken fond­kommissionären är skatlskyldig.

Skattskyldighetens inträde

,13 §

Skattskyldighet inträder når av­slut sker. Om vederlagets slorlek då inte är känd, inträder skallskyldig­heten vartefter storleken blir känd.

Registreringsskyldighet

14        S

Skattskyldiga skall anmäla sig lill beskatlningsmyndigheten för regi­strering. Den som godkänns som fondkommissionär skall anmäla sig innan verksamhelen påbörjas. An­nan skallskyldig skall anmäla sig när den omsättning som enligl 5 S andra och tredje styckena skall hän­föras lill ell halvt kalenderår har uppgått till 500 000 kronor.

Redovisning av skatt m.m.

15        S

Prop. 1987/88:156 Bilaga 3

Den som är skattskyldig skall lämna deklaration för bestämda redovis­ningsperioder.

Redovisningsperioden  är  kålen-

Redovisningsperioden  är kalen-

dermånad för den som är skallskyl-     dermånad för fondkommissionärer

68

dig enligt 3 8 första stycket och halvt     och   halvt   kalenderår  för  övriga     Prop. 1987/88:156

kalenderår för den som är skallskyl-     skattskyldiga.

Bilaea 3

dig enligt 3 8 andra stycket.

10 8

16 §

Regler för förfarandet vid beskattningen finns i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989.

' Lagen omtryckt 1984:164.

- Senaste lydelse 1987:488.

' Senaste lydelse 1986:504.

 Senaste lydelse 1986:504.

69

LAGRÅDET

Prop. 1987/88:156

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1988-03-14

' "

Närvarande: f. d. regeringsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], justi­

tierådet[REDACTED_EFTERNAMN].

'

I

i .     

.      

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 25 februari 1988 har

regeringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets

yltrande över förslag till lag om ändring i lagen (1983:1053) om skalt på

omsättning av vissa värdepapper. Förslaget   har   inför   lagrådet   föredragits   av   kammarrättsassessorn

Marianne[REDACTED_EFTERNAMN]. Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet:

Lagens rubrik

Lagen innebär att skalt tas ul på omsättning av vissa värdepapper. Av 1 8 andra stycket i del remitterade lagförslaget framgår, att skatt också skall tas ut vid s. k. papperslös handel. Utöver vad som sägs härom i lagrådsremissen kan anmärkas, atl aktiebolagslagen visserligen bygger på den förutsättningen atl bolaget är skyldigt atl utfärda aktiebrev ål den aktieägare som begär det, men också medger att aktiebrév inte ställs ut, ifall ingen aktieägare påfordrar att få aktiebrév (Kedner-Roos, Aktiebolagslagen, Del 1, s. 20). Det kan alltså förekomma atl aktier överlåts ulan alt det finns något aktiebrev. Detta utgör enligt lagtexten i 1 8 inte i och för sig något hinder mot att skatt tas ut på omsättningen av aktierna.

Mot bakgrund av de anförda omständigheterna föreslår lagrådet att lagen ges rubriken "Lag om skatt på omsättning av vissa värdepapper m. m." Som en konsekvens härav får 1 8 skatlebrotlslagen (1971:69), 1 S lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. och 1 S lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter jämkas.

1§

Punkten c) i första stycket innebär bl. a. att omsättning av förlagsbevis och

andra masspapper, som är ställda lill viss man, kan föranleda beskattning.

Enkla skuldebrev, som inte är avsedda för den allmänna rörelsen (jfr

lydelsen av 32 8 tredje stycket skuldebrevslagen), kan däremot omsättas

ulan atl skatteplikt inträder. När det gäller löpande skuldebrev ger visserli­

gen vad som anförts i motiven det intrycket atl beskattning skall ifrågakom­

ma endasl når det gäller skuldebrev som omsätts på värdepappersmarkna­

den. Någon sådan begränsning finns dock inte i lagtexten. Även löpande

skuldebrev som har utfärdats t.ex. i anledning av en viss affärstransaktion

mellan två enskilda företag kan alltså föranleda beskattning, om borgenåren

överlåter skuldebrevet lill tredje man, under förutsättning atl skuldebrevet

har etl värde pä minst 500 000 kr., jfr 5 8 andra stycket. Lagrådet ifrågasätter

om inte de allmänna överväganden, som ligger till grund för att införa den

70

breddade beskattningen av handeln med värdepapper, borde leda till att Prop. 1987/88:156 löpande skuldebrev, som inte är avsedda för allmän omsättning, undantas Bilaga 4 från lagförslaget (jfr 4 8 första stycket 1. lagen, 1985:571, om värdepappers­marknaden). Del kan i så fall lämpligen ske genom att i 1 8 första slyckel c) talas inledningsvis om "räntebärande löpande skuldebrev som inte anges under a) och som år avsedda för allmän omsättning, räntebärande enkla skuldebrev etc. ..."

2§

Med bestämmelserna avses att klargöra att s. k. diskonteringspapper skall anses utgöra räntebärande värdepapper. För att det syftet skall uppnås saknas anledning att först definiera vad ett räntebärande skuldebrev är. Någon sådan definition är överhuvudtaget onödig. Vad som behövs är atl i lagtexten klargörs alt med ränta likställs skillnaden mellan vad utställaren av skuldebrevet erhåller vid emissionen och vad han betalar när skuldebrevet infrias. Lagrådet föreslår atl lagtexten formuleras enligt följande.

"Med räntebärande skuldebrev avses i denna lag även sådana skuldebrev där avkastningen framkommer som skillnaden mellan emissionskursen och vad som betalas vid inlösen."

3

§

Första stycket upptar den från 1 8 andra stycket gällande lag hämtade föreskriften att med omsättning avses köp och byte. När det gäller skuldebrev måste därmed avses den situationen att borgenären överlåter skuldebrevet. Byte på gäldenärssidan, som sker med borgenärens medgivan­de, innefattar inle någon överlåtelse och kan därmed inle heller föranleda beskattning.

Enligt motiven i remissprolokollet undantas en slutgiltig ålerlösen av egna utelöpande värdepapper från beskattning. Som ett exempel behandlas härvid bl. a. det fallet att emittenten av ett lån köper upp egna skuldebrev (obligationer, certifikat, förlagsbevis etc.) för atl lösa lånet eller del av lånet i förtid. Uppköpet är i själva verket ett sätt att avveckla en skuld mellan emittenten och innehavare av skuldebrev, dvs. långivaren. Det är i juridisk mening inte fråga om köp utan om förtida amortering. Man kan därför inte' som i remissen säga all transaktioner av detta slag är undantagna från beskattning. De omfattas överhuvudtaget inte av skatteplikten, eftersom det inte är fråga om sådan omsättning som avses i 3 8 första stycket.

I remissen uttalas alt, om emittenten "sedermera överlåter värdepapperet på nytt", skatt skall tas ut på den omsättningen.

I och med atl man så atl såga löser in etl skuldebrev som man själv ställt ut så upphör den skuld som skuldebrevet är bärare av. Om samma skuldebrev ställs ul på nytt innebär det atl etl nyll lån emitteras. I motiven anges alt utgivande av skuldebrev i samband med all lån emitteras inte är skalleplik-tigl. Härav följer atl om emittenten ger ut värdepapperet på nytt så skall delta inle föranleda beskattning.

I lagrådsremissen uttalas i fråga om de clearingcentraler, som bedriver

handel med s. k. derivatinslrumenl, att verksamheten vid dessa centraler inte     Prop. 1987/88:156

skall belastas med omsättningsskatt. Enligt lagrådets mening får clearing-     Bilaga 4

centralernas medverkan i handeln med derivatinslrumenl uppfattas så att

centralen sluter avtal i eget namn men för annans räkning när den vid avslutet

av affären träder in som avtalspart i förhållande till dels köparen dels

utställaren av en option. Clearingcentralens inträde i avtalsförhållandena

kan därmed inte uppfattas så att centralen ingår avtal om sådant köp som

avses i 3 8 första stycket, vilket innebär att clearingcentralens inträde inte i

sig innefattar någon skattepliktig omsättning. En annan sak är atl köparens

resp. utställarens handlande innefattar skattepliktig omsättning.

1 lagrådsremissens avsnitt 2.8.3 föreslås att förvärv genom tillskott av värdepapper i samband med bildande av aktiebolag eller vid nyemissioner, s. k. apportemissioner, skall anses som köp i lagens mening. 3 8 andra stycket innehåller en bestämmelse härom. Lagtexten är dock, utan särskild motive­ring, mera begränsad än nämnda förslag. Endasl när tillskottet utgörs av sådana värdepapper som anges i 1 8 första stycket a) blir förvärvet atl anse som köp. För att undvika tveksamhet vid tillämpningen bör lagtexten och motiven bringas i bättre överensstämmelse med varandra.

Vidare anges i skälen för förslaget atl det förvärv som åsyftas är aktier eller konvertibla skuldebrev i samband med bolags bildande eller vid nyemission. Enligt 4 kap. 1 8 aktiebolagslagen (1975:1385) förstås med nyemission att aktiekapitalet ökas genom att aktier tecknas mot betalning. Både vid bildande av aktiebolag och vid nyemission kan beslutas alt aktie kan tecknas med rätt att tillskjuta annan egendom än pengar (apport). Utgivande av konvertibla skuldebrev regleras 15 kap. aktiebolagslagen och benämns där emission. Kapitlet reglerar även emission av skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning av aktier. Vid båda slagen av emission kan beslutas atl skuldebrev skall kunna tecknas mot. tillskott av annan egendom än pengar. Lagrådet ulgår från alt de förvärv som avses i 3 S andra stycket är aktier vid bildande av aktiebolag eller nyemission samt konvertibla skulde­brev och skuldebrev förenade med optionsrätt lill nyteckning. Om den avsedda innebörden är denna, bör orden "vid bildande av aktiebolag eller vid nyemission" ersättas med "vid bildande av aktiebolag, vid nyemission eller vid emission enligt 5 kap. aktiebolagslagen".

Enligt del föreslagna tredje stycket i 3 8 skall med köp även avses utställande av köp- och säljoptioner samt ingående av terminskontrakt.

I avsnitt 2.4 i lagrådsremissen föreslär föredragande statsrådet när det gäller derivathandeln, att som köp även skall anses utställande av optioner, ingående av terminskontrakt samt återköp och äterförsäljning (kvittning) av dessa instrument. Under skälen för förslaget anför statsrådet alt om kontantavräkning sker utan föregående kvittningstransaktion skattefrågan bör bedömas på samma sått som om kvittning faktiskt skett. Den föreslagna lagtexten inrymmer dock inle en sådan möjlighet. För atl det som åsyftas skall omfattas av lagtexten förordar, lagrådet alt 3 8 tredje stycket ges följande lydelse: "Med köp avses vidare utställande och kvittning av köp- och säljoptioner samt ingående och kvittning av terminskontrakt." Kontantav­räkning utan föregående avtal kan inrymmas i begreppet kvittning.

t

\

72

12 §

Prop. 1987/88:156

Bilaga 4 Paragrafen tar sikte på en fråga som hör lill det civilrältsliga förhallandet

mellan fondkommissionären och dennes uppdragsgivare eller avtalspart. Del är närmare bestämt fråga om i vilken mån kostnaderna för omsättningsskat­ten skall kunna övervältras på kunderna. Enligt lagrådets mening saknas anledning att, i motsats till vad i allmänhet sker, i skattelagstiftning av förevarande typ uttryckligen reglera sådana spörsmål. Lagrådet förordar atl bestämmelsen slopas.

73

Innehåll

Prop. 1987/88:156

Propositionens huvudsakliga innehåll............................. 

...... 

1

Propositionens lagförslag................................................ 

3

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 mars 1988 ..;.

8

1

Inledning.................................................................. 

...... 

8

2

Föredragandens överväganden............................... 

9

2.1

Gällande regler.....    ....................    ................. 

9

2.2

En breddad skattebas ..................................... 

...... 

9

2.3

Bestämningen av skattebasen......................... 

.... 

12

2.4

Transaktioner som beskattas .......................... 

.... 

14

2.5

Kretsen av skattskyldiga.................................. 

.... 

18

2.6

Skattesatser ................................................... 

.... 

23

2.7

Beskattning av handeln med premieobligationer       

27

2.8

Övriga frågor.................................................... 

28

2.8.1

Utländska värdepapper......................... 

.... 

28

2.8.2

Papperslös handel................................. 

29

2.8.3

Förvärv genom tillskott av värdepapper 

29

2.8.4

Beskattningsunderlaget vid lösen av en köpoption

som avser aktier................................... 

30

2.8.5

Ersättning för upplupen ränta .............. 

31

2.8.6

Skattskyldighetens inträde m.m............ 

32

2.9    Förslagets statsfinansiella effekter.................. 

33

3

Ikraftträdande.......................................................... 

34

4

Hemställan............................................................... 

34

5

Beslut....................................................................... 

34

Bilaga 1   Sammanfattning av promemorian (Ds Fi 1987:9)

Översyn av skallen på omsättning av värdepapper     

35

Bilaga 2  Remissammanställning...................................... 

.... 

37

Bilaga 3  Till lagrådet remitterat lagförslag   .................... 

... 

64

Bilaga 4  Lagrådets yttrande .......................................... 

70

74