Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition

1988/89:127

om godkännande av en överenskommelse mellan

Sverige och Spanien om ömsesidigt administrativt

i gcc/fio. 97

bistånd i tullfrågor

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 16 mars 1989.

På regeringens vägnar

Sten[REDACTED_EFTERNAMN]

Anita[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner en överenskommelse mellan Sverige och Spanien om ömsesidigt bistånd i tullfrågor. Överenskom­melsen syftar till att genom samarbete mellan de berörda tullmyndigheterna säkerställa en effektiv tillämpning av tullagstiftningen och att underlätta beivrandet av överträdelser av denna.

1 Riksdagen 1988189.1 saml. Nr 127

Utrikesdepartementet

Prop. 1988/89:127

Utdrag ur protokoll vid.regeringssammanträde den 16 mars 1989

Närvarande: statsrådet S.[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Görans­son,[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om godkännande av en överenskommelse mellan Sverige och Spanien om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor

1 Inledning

Förhandhngar mellan Sverige och Spanien har lett till enighet om ett förslag till överenskommelse om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor. Förslaget bör i svensk och spansk text bifogas protokollet i detta ärende som bilaga.

Regeringen beslöt den 6 oktober 1988 att förslaget till överenskommelse skulle undertecknas. Så skedde den 27 december 1988.

2 Föredraganden

2.1 Allmänt

Den kontroll av resande- och varutrafiken som tullverket har att utföra för att hindra smuggling och beivra ekonomisk brottslighet har blivit en alltmer krävande uppgift. En av orsakerna till detta är att den ekonomiska brottsligheten liksom smugglingen av främst narkotika i ökad utsträckning tenderar att organiseras internationellt. Mellanstatligt administrativt bistånd i tullfrågor är en metod att möta denna utveckling.

Sverige har, i likhet med Spanien, godkänt tullsamarbetsrådets-Customs Co-operation Council (CCC) - rekommendation den 5 december 1953 om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor. Enligt denna gäller bl.a. att tullmyndigheten i en medlemsstat på begäran av tullmyndigheten i en annan medlemsstat skall övervaka försändelser av varor som är föremål för omfattande varusmuggling. Vidare skall tullmyndigheterna tillhandahålla varandra upplysningar om smuggling som är föremål för undersökning i någon annan av medlemsstaterna samt om nya metoder oeh medel för tullbedrägerier och översända de rapporter och utredningar om brottstyper som kan antas vara av värde för andra medlemsstater. I rekommendationen

förutses också att de anslutande staterna skall kunna ingå överenskommelser    Prop. 1988/89:127 om bilateralt administrativt samarbete.

Sverige har även godkänt andra rekommendationer av tullsamarbetsrådet. Så gäller i fråga om en rekommendation den 8 juni 1967 om central registrering av upplysningar om tullbedrägerier. Nämnda rekommendation har den 22 maj 1975 ersatts av en ny i samma ämne.

I samband med att Sverige beslöt att godkänna sistnämnda rekommenda­tion godkändes för svensk del också en den 9 juni 1977 av CCC antagen konvention (den s.k. Nairobikonventionen, prop. 1982/83:35, SkU 10, rskr. 121, SFS 1983:682) om ömsesidigt administrativt bistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott, jämte vissa konventionsbilagor. Med tullbrott avses därvid varje överträdelse eller försök till överträdelse av en författ­ningsbestämmelse som gäller införsel, utförsel eller transitering av varor och vars efterlevnad övervakas av tulladministrationerna.

En rekommendation som särskilt avser illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen antogs av CCC den 8 juni 1971. Enligt denna gäller bl.a. att medlemsstaternas tullmyndigheter utan begäran och utan dröjsmål skall lämna andra berörda tullmyndigheter alla tillgängliga upplysningar om gärningar som innebär eller misstänks innebära eller sannolikt kan ge upphov till illegal handel med narkotika eller psykotropa ämnen. Nya medel eller metoder som används för illegal handel med angivna och nya produkter, vilka förekommer vid sådan handel, skall vidare rapporteras. Sverige har godkänt också denna rekommendation.

Sverige har tidigare ingått bilaterala avtal om tullsamarbete med För­bundsrepubliken Tyskland (jfr prop. 1973:117, SkU 36, rskr. 194 och prop. 1975/76:74, SkU 16, rskr. 53, SFS 1976:929), med Frankrike (jfr prop. 1983/84:93, SkU 23, rskr. 146, SFS 1985:79), med Nederiänderna (jfr prop. 1984/85:183, SkU 56, rskr. 284, SFS 1986:17), med Storbritannien och Nordiriand (jfr prop. 1985/86:26, SkU 6, rskr. 24, SFS 1986:710) samt med Amerikas Förenta Stater (jfr prop. 1987/88:38, SkU 4, rskr. 23, SFS 1988:146). Härutöver har Sverige ingått ett multilateralt avtal med de nordiska länderna i samma ämne (jfr prop. 1980/81:169, SkU 53, rskr. 315, SFS 1982:801). Samtliga dessa avtal, liksom det föreliggande förslaget till överenskommelse, har hämtat sina väsentliga drag från ett modellavtal som utarbetats av CCC.

2.2 Förslaget till Överenskommelse

Den nu aktuella överenskommelsen syftar i likhet med den västtyska, den nordiska, den franska, den nederländska, den brittiska och den amerikanska överenskommelsen till att genom samarbete mellan de berörda tullmyndig­heterna säkerställa en riktig tillämpning av tullagstiftningen och till att underlätta beivrandet av överträdelser av densamma. Detta skall ske genom utväxling av tillgänglig information, genom utredningsarbete eller särskild övervakning m.m. I likhet med vad som gäller den franska, nederländska, brittiska och amerikanska, men till skillnad från den nordiska och den västtyska överenskommelsen, omfattar inte den svensk-spanska överens-

kommelsen bistånd vid indrivning av tullar, skatter eller andra avgifter för    Prop. 1988/89:127 den andra statens räkning.

Den föreliggande överenskommelsen omfattar en inledning och 14 artiklar. I inledningen framhålls bl.a. vikten av en korrekt tillämpning av tullagstiftningen samt samarbetets betydelse för att öka effektiviteten av åtgärder mot tullbrott.

Artikel 1 innehåller bestämmelser om överenskommelsens tillämpnings­område. Enligt denna skall ömsesidigt administrativt bistånd lämnas i enlighet med bestämmelserna i överenskommelsen i syfte ått förhindra, utreda och beivra brott mot tullagarna. Bistånd skall också kunna lämnas när det behövs för att säkerställa att tullar, andra skatter och avgifter uppbärs noggrant. Bistånd skall lämnas i enlighet med det egna landets lagstiftning och inom ramen för tullmyndigheternas behörighet och resurser.

I art/;te/2 definieras tre centrala begrepp, nämligen "tullagar", "tullbrott" och "tullmyndighet". Med "tullagar" avses bestämmelser i lag eller annan författning som tillämpas av tullmyndigheterna och som rör import, export eller transitering av varor, kapital eller betalningsmedel. Med "tullbrott" avses varje överträdelse av tullagarna liksom varje försök till sådan överträdelse saml med "tullmyndighet" för svenskt vidkommande general­tullstyrelsen.

Biståndet enligt avtalet kan i huvudsak indelas i tre kategorier, nämligen utbyte av upplysningar, artiklarna 3, 4 och 5, övervakning av personer, varor och transportmedel, artikel 6 och utredningar, artikel 7. Även om skyldighe­ten att medverka i de flesta av dessa fall föreligger först efter begäran från det andra landets tullmyndighet kan det finnas tillfällen då information kan överlämnas spontant, t.ex. om den ena parten upptäcker att förberedelser pågår för narkolikasmuggling till den andra partens territorium.

Artikel 7 ger möjlighet att, när den anmodade tullmyndigheten så anser lämpligt, i visst fall låta en tjänsteman från den anmodande myndigheten vara närvarande vid en undersökning.

I enlighet med artikel 8 kan endera partens tullmyndighet på begäran bemyndiga sina tjänstemän att inställa sig som vittnen eller sakkunniga i den andra partens domstolar eller myndigheter.

I artikel 9 regleras hur mottagen information skall behandlas från sekretessynpunkt. Informationen underkastas samma sekretesskydd som gäller motsvarande information i den mottagande staten. Erhållen informa­tion får användas för annat ändamål än överenskommelsens syften endast efter uttryckligt samtycke. Förbehållsregeln gäller dock ej information om narkotika och psykotropa ämnen. Artikeln innehåller också vissa bestäm­melser om rätten att använda informationen vid administrativa och rättsliga myndigheter.

Artikel 10 innehåller bestämmelser om delgivning.

I artikel 11 återfinns en möjlighet att göra undantag från tillämpningen av

avtalet. Tullmyndigheten kan enligt denna artikel vägra att tillmötesgå en

begäran om bistånd om det kan anses att ett efterkommande skulle strida mot

den egna statens suveränitet, säkerhet, allmänna rättsprinciper eller andra

väsentliga intressen. Bistånd kan också vägras om det skulle innebära en

kränkning av industriell, kommersiell eller yrkesmässig hemlighet.

'

I artikel 12 regleras frågan om kostnader.

I artiklarna 13 och 14 regleras verkställighet, territoriell tillämplighet och ikraftträdande samt uppsägning.

Prop. 1988/89:127

2.3 Godkännande av överenskommelsen

Mitt förslag: Riksdagen bör godkänna överenskommelsen mellan Sverige och Spanien om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor.

Skälen för mitt förslag: Enligt min mening möjliggör överenskommelsen ett effektivare samarbete mellan de båda länderna på tullområdet. Särskilt viktigt anser jag det vara att tullens möjligheter att ingripa mot narkotika­smuggling ökar genom tillämpningen av avtalet.

Det är angeläget att genom samarbete med Spanien öka möjligheterna för de svenska tullmyndigheterna att motverka narkotikasmuggling. Ett utökat samarbete mellan tullmyndigheterna är en viktig faktor för att förhindra att narkotika når Sverige. Även i kampen mot den ekonomiska brottsligheten anser jag att ett tullsamarbetsavtal kan fylla viktiga funktioner.

Spanien är en betydelsefull handelspartner. Från svensk synpunkt är därför bistånd från spansk sida värdefullt, särskilt i utredningar om varors tullvärde. Även i ursprungsfrågor torde bistånd komma att utväxlas.

Det har i det konkreta arbetet med att motverka smuggling och andra ekonomiska brott visat sig att bilaterala tullsamarbetsavtal utgör ett mycket viktigt hjälpmedel. Bistånd och informationer kan utväxlas snabbt och med undvikande av onödiga mellanhänder. Erhållen information kanaliseras direkt till berörda tjänstemän. Uppgifter som lämnas kan också användas vid domstolsförfaranden och andra administrativa förfaranden, vilket kan leda till beivrande av tullbrott.

Utöver det mer allmänna tullsamarbetet som bedrivs inom ramen för CCC har alltså de bilaterala samarbetsavtal som på senare år ingåtts med våra större handelspartners visat sig vara viktiga instrument i kampen mot bl.a. narkotikasmuggling. Detta samarbete kan nu utsträckas till att gälla även tullsamarbete med Spanien. Jag förordar således att överenskommelsen godkänns.

Den grundläggande lagstiftning som bedömts nödvändig för att i Sverige lägga förhållandena tillrätta för administrativt samarbete med utländsk tullmyndighet har genomförts i samband med det tidigare nämnda svensk­tyska tullsamarbetsavtalet. Sålunda innehåller lagen (1973:431) om utred­ning angående brott mot utländsk tullag ett bemyndigande för regeringen att föreskriva att bistånd för utredning angående brott mot utländsk tullag skall lämnas främmande stat genom svensk tullmyndighet i den mån det påkallas av överenskommelse mellan Sverige och främmande stat om ömsesidigt bistånd för att förhindra, utreda och beivra brott mot ufländsk tullag. Det är således min bedömning att någon kompletterande lagstiftning inte behövs för att Sverige skall kunna infria sina åtaganden enligt överenskommelsen. Jag finner likväl att riksdagens godkännande bör inhämtas. Skulle ändringar i överenskommelsen framdeles aktualiseras, är det regeringen som skall

godkänna dem, om de inte är av sådan beskaffenhet att frågorna skall    Prop. 1988/89:127

underställas riksdagen.

,

När det gäller bestämmelser om sekretess inom bl.a. tullområdet finns

.     

regler i 9 kap. 13 §§ sekretesslagen (1980:100), vilka tar sikte på sekretess

med hänsyn till skyddet för enskilds förhållanden av såväl personlig som

ekonomisk natur. 1 § gäller sekretess i myndighets verksamhet som avser

bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av

,   ,

underlag för bestämmande av skatt. 2 § omfattar bl.a. ärenden om kontroll beträffande skatt eller om säkringsåtgärd i samband med sådan kontroll samt annan verksamhet som avser tullkontroll och som inte faller under 1 §. Av 3 § första stycket följer att sekretessen enligt 1 och 2 §§, med de rekvisit som där anges, också gäller, i den mån riksdagen har godkänt avtal härom med främmande stat, i ärende om handräckning eller bistånd som myndighet lämnar åt myndighet eller annat organ i den staten i verksamhet som motsvarar den som avses i nämnda paragrafer. Absolut sekretess gäller enligt 3 § andra stycket i beskattnings- och indrivningsverksamhet för uppgifter som svenska myndigheter erhållit enligt sådana avtal, om det innehåller en klausul om att uppgifterna inte får lämnas vidare i det aktuella fallet. I fråga om sådan sekretess får inte förskrifterna i 14 kap. 1-3 §§ om vissa inskränkningar i sekretessen tillämpas i strid med avtalet.

Sekretess med särskild inriktning på tullverkets brottsbekämpande verk­samhet regleras i 5 kap. 1 §, som avser sekretess med hänsyn främst till intresset av att förebygga eller beivra brott. Dessutom finns regler i 9 kap. 17 § om sekretess till skydd för enskilds förhållanden i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller annan verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott.

För uppgifter som omfattas av sekretess och som skall lämnas till utländsk

tullmyndighet gäller bestämmelserna i 1 kap. 3 § tredje stycket sekretessla­

gen. Här sägs att uppgift som omfattas av sekretess inte får röjas för bl.a.

utländsk myndighet annat än om utlämnande sker i enlighet med särskild

föreskrift därom i lag eller förordning eller om uppgiften i motsvarande fall

skulle få utlämnas till svensk myndighet och det enligt den utlämnande

myndighetens prövning står klart, att det är förenligt med svenska intressen

att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten. Om riksdagen godkän­

ner överenskommelsen bör således genom en förordning slås fast att den

svenska tulladministrationen skall lämna uppgifter i enlighet med de

överenskomna bestämmelserna. Bestämmelser om tullmyndighets rätt att

föra egna spaningsregister finns i 10 a § lagen (1965:94) om polisregister

m.m. Frågan om sekretess för uppgifter i sådana spaningsregister regleras i

7 kap. 17 § sekretesslagen. Avdennaparagraf följer bl.a. att sekretess gäller

för uppgifter som har tillförts det aktuella registret och att beträffande

utlämnande av sådana uppgifter gäller vad som är föreskrivet i lagen om

polisregister m.m. och i förordning som har slöd i lag. Vidare sägs att

föreskrifterna i 14 kap. om vissa inskränkningar i sekretessen bl.a. för

utlämnande av uppgift till myndighet inte gäller i fråga om sekretessen enligt

denna paragraf. 110 a § tredje stycket lagen (1965:94) om polisregister m.m.

föreskrivs sålunda att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,

6

'generaltullstyrelsen får förordna att uppgifter skall lämnas från register enligt     Prop. 1988/89:127 paragrafen, om uppgifterna behövs för att fullgöra skyldigheter som Sverige eller svensk tullmyndighet har enligt överenskommelse med främmande stat. Ett dyhkt förordnande finns intaget i 6 § andra stycket tullregisterförordning-en (1987:864).

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

att godkänna överenskommelsen mellan Sverige och Spanien om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor.

4 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som föredraganden har lagt fram.

CONVENIO DE ASISTENCIA MUTUA ADMINISTRATIVA EN MATERIA ADUANERA ENTRÉ EL REINO DE SUECIA Y EL REINO DE ESP ANA

EL REINO DE SUECIA Y EL REINO DE ESP ANA,

CONSIDERANDO que las in-fraeciones a la legislaciön aduanera constituyen un perjuicio para los intereses econömicos, fiscales y so-ciales de sus respectivos paises, asi como para los intereses legitimos del comercio, la industria y la agricul-tura,

CONSIDERANDO la importan-cia que tiene el asegurar la exacta percepciön de los derechos de adua-na y demås derechos y gravåmenes a la importaciön o a la exportaciön y la correcta apiicaciön de las disposi-ciones prohibitivas, restrictivas y de control,

CONVENCIDOS de que los es-fuerzos para prevenir, investigar y reprimir las infracciones de la legis­laciön aduanera y los esfuerzos para asegurar la exacta percepciön de los derechos de aduana y demås dere­chos y gravåmenes a la importaciön y a la exportaciön pueden resultar mås eficaces mediante la cooperaciön en-tre sus administraciones aduaneras,

VISTA la Recomendaciön del Consejo de Cooperaciön Aduanera, de 5 de diciembre de 1953, sobre la Asistencia Mutua Administrativa,

ÖVERENSKOMMELSE OM ÖMSESIDIGT ADMINISTRATIVT BISTÅND I TULLFRÅGOR MELLAN KONUNGARIKET SVERIGE OCH KONUNGARIKET SPANIEN

KONUNGARIKET SVERIGE OCH   KONUNGARIKET   SPA­NIEN,

SOM BEAKTAR att överträdel­ser av tullagarna skadar deras re­spektive länders ekonomiska, fiska­la och sociala intressen samt han­delns, industrins och jordbrukets berättigade intressen.

SOM BEAKTAR vikten av att säkerställa ett riktigt fastställande av tullar, andra skatter och avgifter på import eller export liksom en kor­rekt tillämpning av bestämmelser om förbud, restriktioner och kon­troll,

SOM ÄR ÖVERTYGADE OM

att bemödanden för att förhindra, utreda och beivra överträdelser av tullagarna och bemödanden för att säkerställa en riktig uppbörd av tul­lar, andra skatter och avgifter på import eller export kan göras mera effektiva genom samarbete mellan deras tullmyndigheter,

SOM UPPMÄRKSAMMAR tullsamarbetsrådets    rekommenda­tion  om  ömsesidigt  administrativt bistånd av den 5 december 1953,

Prop. 1988/89:127 Bilaga

. HAN CONVENIDO LO SI-

GUIENTE:

HAR KOMMIT OVERENS OM FÖLJANDE:

Prop. 1988/89:127

AMBITO DE APLICACION

ARTiCULO 1

1. Las Partes contratantes con-vienen que, en las condiciones defi-nidas en el présente Convenio, sus administraciones aduaneras se pres-ten asistencia mutua para:

a)

asegurar la exacta percepciön de los derechos de aduana y demås derechos y gravåmenes a la importa­ciön y a la exportaciön,

b)

prevenir, investigar y reprimir las infracciones a la legislaciön adua­nera.

2.

La asistencia administrativa prevista en el apartado 1 no incluye el cobro de derechos de aduana, otros impuestos, tasas, multas y de­mås cantidades por cuenta del otro Estado.

3.

La asistencia prevista en el mar-co del présente Convenio se efectua-rå de acuerdo con la legislaciön del Estado requerido y dentro de los limites de la competencia y recursos de la administraciön aduanera de ese Estado.

TILLÄMPNINGSOMRÅDE

ARTIKEL 1

1. De avtalsslutande parterna kom­mer överens om att deras tullmyn­digheter skall lämna varandra ömse­sidigt bistånd, i enlighet med de i denna överenskommelse angivna villkoren, i syfte att

a)

säkerställa att tullar, andra skatter och avgifter på import eller export uppbärs noggrant,

b)

förhindra, utreda och beivra överträdelser av tullagarna.

2.

Det i punkt 1 angivna admini­strativa biståndet avser inte indriv­ning av tullar, skatter, avgifter, bö­ter och andra belopp för den andra statens räkning.

3.

Det bistånd som omfattas av denna överenskommelse lämnas in­om ramen för den anmodade statens lagstiftning och dess tullmyndighets behörighet och resurser.

DEFINICIONES

ARTICULO 2

A efectos del présente Convenio, se entiende por:

a)

"Legislaciön aduanera", el conjunto de disposiciones legales y reglamentarias apiicables por las ad­ministraciones aduaneras a la impor­taciön, a la exportaciön, al tränsito de mercancias, de capitales o de medios de pago, ya se träte de la percepciön o de la garantia de los derechos o gravåmenes o de la apii­caciön de medidas prohibitivas, res­trictivas o de control,

b)

"Infracciön aduanera", cual-quier violaciön o tentativa de viola-ciön de la legislaciön aduanera.

DEFINITIONER

ARTIKEL 2

I   denna   överenskommelse   avses med

a) "tullagar" alla de bestämmel­ser i lag eller annan författning som av tullmyndigheterna kan tillämpas på import, export eller transitering av varor, kapital eller betalningsme­del, vare sig det gäller uppbörd av eller garanti för skatter och avgifter eller tillämpning av förbud, restrik­tioner eller kontrollbestämmelser.

b) "tullbrott" varje överträdelse av tullagarna liksom varje försök till sådan överträdelse.

c) "Administraciön aduanera", para el Reino de Espaiia, la Direc-ciön General de Aduanas e Impues­tos Especiales del Ministerio de Eco-nomia y Hacienda y para el Reino de Suecia, Generaltullstyrelsen.

c) "tullmyndighet" i Konungari­ket Sverige generaltullstyrelsen och i Konungariket Spanien Direcciön General de Aduanas e Impuestos Especiales del Ministerio de Econo-mia y Hacienda.

Prop. 1988/89:127

INTERCAMBIODE INFORMACIONES

ARTICULO 3

1. Las administraciones aduaneras, previa peticiön, se comunicarän lo­das las informaciones que puedan contribuir a asegurar la exacta apii­caciön de la legislaciön aduanera y especialmente las informaciones que puedan facilitar:

-

la apiicaciön de las prohibiciones y restricciones a la importaciön y a la exportaciön,

-

la apiicaciön de las reglas de origen nacionales que no esten induidas en otros acuerdos.

2.

Cuando la administraciön requerida no disponga de las infor­maciones solicitadas, procederä a investigarlas actuando en el marco de SU legislaciön aduanera.

3.

La administraciön requerida realizarä dichas investigaciones co­mo si actuase por cuenta propia.

UTBYTE AV UPPLYSNINGAR

ARTIKEL 3

1. På anmodan skall tullmyndighe­

terna lämna varandra alla upplys­

ningar som kan bidra till att säker­

ställa noggrannhet i tillämpningen

av tullagarna och särskilt upplys­

ningar som kan underlätta

-

tillämpningen av förbud och re­striktioner rörande import och ex­port,

-

tillämpningen av nationella ur­sprungsregler som inte omfattas av andra arrangemang.

2. Om den anmodade myndigheten

inte har de efterfrågade upplysning­

arna, skall den inleda efterforsk­

ningar i enlighet med föreskrifterna i

sina tullagar.

3. Den anmodade myndigheten skall bedriva dessa efterforskningar som om den handlade för egen räk­ning.

ARTICULO 4

Las administraciones aduaneras, previa peticiön, se comunicarån las informaciones relativas a los siguien-tes puntos:

1.

La importaciön en el territorio del Estado requerido de las mercan­cias exportadas del territorio del Estado requirente, especialmente cuando las mercancias se hayan be-neficiado, a la salida del territorio de este Estado, de un regimen de favör en razön de ese destino.

2.

La exportaciön del territorio del Estado requerido de las mercan­cias importadas en el territorio del Estado requirente.

No se solicitarån los documentos y expedientes   originales   mås   que

ARTIKEL 4

På anmodan skall tullmyndigheterna lämna varandra upplysningar på föl­jande punkter:

1. import till den anmodade sta­tens territorium av varor som expor­terats från den anmodande statens territorium, främst när dessa varor, när de lämnar den statens territori­um, har kommit i åtnjutande av förmånsbehandling på grund av den­na destination;

' 2. export från den anmodade sta­ten av varor som importerats till den anmodande statens territorium.

Handlingar och akter i original skall efterfrågas enbart i de fall då

10

cuando lås copias debidamente au-tenticadas no sean suficientes.

Dichos documentos y archivos se devolverän lo antes posible.

vederbörligen bestyrkta kopior inte är tillfyllest.

Dessa handlingar och akter skall snarast möjligt återlämnas.

Prop. 1988/89:127

ARTICULO 5

Las administraciones aduaneras se comunicarän, espontäneamente o a peticiön, lodas las informaciones de que dispongan respecto a:

a)

las operaciones irregulares comprobadas o proyectadas que pre­senten o parezcan presentar un ca-räcter fraudulento respecto a la le­gislaciön aduanera del otro Estado,

b)

las personas sospechosas de cometer infracciones aduaneras en el otro Estado,

c)

los medios de transporte sos-pechosos de ser utilizados para la comision de infracciones aduaneras en el otro Estado,

d)    los nuevos medios o métodos

utilizados para cometer infracciones

aduaneras,

e)    las mercancias conOcilias como

objeto de un träfico ilicito entré los

dos Estados.

ARTIKEL 5

Tullmyndigheterna skall självmant eller på anmodan lämna varandra alla de upplysningar som de förfogar över rörande

a)

ovanliga handlingar som be­gåtts eller planerats och som är, eller förefaller vara, av brottslig art enligt den andra statens tullagar,

b)

personer som är misstänkta för att begå tullbrott i den andra staten,

c)

transportmedel som befaras bli använda vid tullbrott i den andra staten,

d)   nya förfaranden eller metoder

som används vid tullbrott,

e)   varor som uppges vara föremål

för illegal trafik mellan de båda

statema.

VIGILANCIA DE PERSONAS, MERCANCIAS Y MEDIOS DE TRANSPORTE

ARTICULO 6

Espontäneamente o previa peticiön, las administraciones aduaneras ejer-cerän, en el marco de su competen­cia y recursos, una vigilancia especial sobre:

-

los desplazamientos, especial­mente a la entrada y salida de su territorio, de las personas sospecho­sas, en el Estado requirente, de dedicarse profesional o habitual-mente a actividades que constituyan infracciones de la legislaciön adua­nera.

-

los movimientos sospechosos de mercancias seiialadas por el Estado requirente como objeto de un im-portante träfico destinado o proce-dente de su territorio.

-

los medios de transporte de los

ÖVERVAKNING AV PERSONER, VAROR OCH TRANSPORTMEDEL

ARTIKEL 6

Självmant eller på anmodan skall tullmyndigheterna inom ramen för sin behörighet och sina resurser sär­skilt övervaka

. - resor, särskilt inresor till och utresor från sitt territorium, som företas av personer som i den anmo­dande staten misstänks för att yrkes­mässigt eller regelmässigt ägna sig åt brott mot tullagarna.

-

misstänkta varurörelser, som av den anmodande staten uppgetts vara föremål för en betydande trafik till eller från dess territorium,

-

transportmedel som den anmo-

11

que el Estado requirente sospeche

dande staten har orsak befara kan

son  utilizados en  la comision de

användas för att begå tullbrott inom

infracciones de la legislaciön adua-

dess territorium,

nera en su territorio.

Prop. 1988/89:127

INVESTIGACIONES

ARTICULO 7

1. Previa peticiön, las administracio­nes aduaneras adoptarän lodas las medidas necesarias y especialmente realizarän investigaciones para ase­gurar el descubrimiento y represiön de las infracciones. La administra­ciön requerida comunicarå el resul-tado a la administraciön requirente.

2.    Dichas investigaciones se reali­

zarän de acuerdo con las normas de

derecho del Estado requerido.

La administraciön requerida pro­cederä como si actuase por cuenta propia.

3.    La administraciön aduanera del

Estado requerido podrä autorizar a

los representantes de la administra­

ciön requirente a estar presentes en

las investigaciones que se efectuen.

UTREDNINGAR

ARTIKEL 7

1. På anmodan vidtar tullmyndighe­terna alla nödvändiga åtgärder och föranstaltar särskilt om undersök­ningar för att säkerställa utredning och beivrande av brott. Den anmo­dade myndigheten underrättar den anmodande myndigheten om resul­tatet av dessa åtgärder.

2.    Undersökningarna företas i en­

lighet med den anmodade statens

rättsregler.

Den anmodade myndigheten ska|l gå till väga som om den handlade för egen räkning.

3.    Den anmodade statens tull­

myndighet kan tillåta representanter

för den anmodande myndigheten alt

närvara vid dessa undersökningar.

DECLARACIONES DE LOS FUNCIONARIOS DE ADUANAS

ARTiCULO 8

Si los tribunales de uno de los Esta­dos lo requieren en el marco de asuntos relativos a infracciones aduaneras presentadas ante ellos, la administraciön aduanera de la otra parte puede autorizar a sus funciona-rios a dedarar ante dichos tribunales en calidad de testigos o expertos. La citaciön de comparecencia deberä precisar en qué asunto y en qué calidad debe dedarar el agente.

VITTNESMÅL FRÅN TULLTJÄNSTEMÄN

ARTIKEL 8

På anmodan av endera statens dom­stolar, hos vilka mål eller ärenden rörande tullbrott anhängiggjorts, kan den andra statens tullmyndighet bemyndiga sina tjänstemän att inför dessa domstolar avlägga vittnesmål i egenskap av vittnen eller sakkunni­ga. I framställning om inställelse skall klart anges i vilket ärende och i vilken egenskap tjänstemannen skall höras.

UTILIZACIONDELAS INFORMACIONES Y DOCUMENTOS

ARTICULO 9

1. Las informaciones, documentos y demås elementos de informaciön obtenidos en apiicaciön del présente

ANVÄNDNING AV UPPLYSNINGAR OCH HANDLINGAR

ARTIKEL 9

1. Upplysningar, handlingar och övrig information som erhållits ge­nom tillämpning av denna överens-

12

Convenio no podrän ser utilizados mås que para los fines del présente Convenio. No podrän utilizarse para otros fines mås que si la administra­ciön aduanera que los ha suministra-do consiente expresamente en ello. Esta reserva no se apiicarå a las informaciones, documentos y demås elementos de informaciön referentes a infracciones relativas a productos estupefacientes y sustancias psico-tröpicas.

2.

Las informaciones, documen­tos y demås elementos de informa­ciön de los que la administraciön aduanera de un Estado disponga en apiicaciön del présente Convenio se beneficiarän de las mismas medidas de protecciön del secreto profesional que las concedidas por la legislaciön nacional de este Estado para los documentos e informaciones de la misma naturaleza.

3.

Las administraciones aduane­ras de ambos Estados podrän pre­sentar como prueba, tanto en sus actas, informes y testimonios como en el curso de los procesos y requisi-torias ante las autoridades adminis­trativas o judiciales del otro Estado, las informaciones y documentos obtenidos en las condiciones previs-tas en el présente Convenio. El de­recho a utilizar en justicia estos in­formes, asi como su valör probato-rio, dependerä de la legislaciön na­cional.

kommelse får användas endast för denna överenskommelses syften. De får användas för andra ändamål en­dast om den tullmyndighet som läm­nat dem uttryckligen samtycker här­till. Detta förbehåll gäller inte upp­lysningar, handlingar och övrig in­formation som avser brott som har att göra med narkotika och psyko­tropa ämnen.

2. För upplysningar, handlingar och annan information, som den ena statens tullmyndighet förfogar över med tillämpning av denna överens­kommelse, gäller den sekretess som enligt statens nationella lagstiftning gäller för handlingar och upplysning­ar av samma slag.

3. Tullmyndigheterna kan, såväl i sina protokoll, rapporter och vitt­nesmål som i samband med förfaran­den och talan vid den andra statens administrativa och rättsliga myn­digheter, som bevis lämna de upplys­ningar och handlingar som erhållits under de i denna överenskommelse avsedda förutsättningarna. Rätten att åberopa dessa upplysningar i rättsliga sammanhang samt det be­visvärde de bör tillmätas är beroen­de av den nationella lagstiftningen.

Prop. 1988/89:127

NOTIFICACION

ARTICULO 10

A solicitud de una administraciön aduanera, la otra administraciön aduanera notificarå o harä notificar por las autoridades compélenles, a los interesados residentes o estable-cidos en su territorio, todos los actos o decisiones que emanen de la apii­caciön de la legislaciön aduanera. La notificaciön se efectuarä segiin las reglas en vigor en el Estado reque­rido.

DELGIVNING

ARTIKEL 10

På begäran av endera tullmyndighe­ten skall den andra tullmyndigheten delge eller genom behöriga myn­digheter låta delge dem som berörs och är bosatta, etablerade eller an­nars vistas på dess territorium alla handlingar och beslut som följer av tillämpningen av tullagarna. Delgiv­ning skall ske enligt gällande be­stämmelser i den anmodade staten.

13

DENEGACION DE ASISTENCIA

ARTICULO 11

1. Si se considera que la concesiön de la asistencia solicitada pudiera atentar a la soberania, seguridad, orden publico y otros intereses esen-ciales de la parte requerida, o si en opinion de esta parte implicase una violaciön del secreto industrial, co­mercial o profesional, la administra­ciön aduanera puede negar su asis­tencia, concederla en parte o conce-derla bajo determinadas condiciones o reservas.

2.

Cuando no pueda atenderse una solicitud de asistencia, la admi­nistraciön aduanera requirente de-berå ser informada de ello sin demo-ra. Deberän precisarse los motivos de denegaciön de asistencia.

3.

Cuando una administraciön aduanera formule una peticiön de asistencia que ella misma no podria cumplir si le fuere formulada por la otra Parte, lo indicarå en su solici­tud. En ese caso, la administraciön requerida tendrå plena libertad para determinar el curso que darä a dicha solicitud.

UNDANTAG FRÅN BISTÅNDSSKYLDIGHETEN

ARTIKEL 11

1. Om det kan anses att beviljandet av det begärda biståndet skulle in­kräkta på den anmodade partens suveränitet, säkerhet, allmänna rättsprinciper (ordre public) eller andra väsentliga intressen, eller om det enligt denna parts åsikt skulle innebära en kränkning av indu­striell, kommersiell eller yrkesmäs­sig hemlighet, kan tullmyndigheten vägra att lämna bistånd, lämna det endast delvis eller lämna det på vissa villkor eller med vissa förbehåll.

2.

När en framställning om bi­stånd inte kan efterkommas, skall den anmodande tullmyndigheten underrättas därom utan dröjsmål. Skälen till vägran att lämna bistånd skall anges.

3.

När en tullmyndighet som gör en framställning om bistånd inte själv kan efterkomma en framställ­ning av samma slag från den andra tullmyndigheten, skall myndigheten uppge detta i sin framställning. I sådant fall skall den anmodade myn­digheten ha handlingsfrihet att be­stämma om hur framställningen skall handläggas.

Prop. 1988/89:127

GASTOS

ARTICULO 12

Las Partes contratantes renuncian por ambas partes a cualquier recla-maciön respecto a la devoluciön de los gastos que resulten de la apiica­ciön del présente Convenio, excepto en lo relativo a las indemnizaciones pagadas a los testigos, a los expertos y a los intérpretes.

KOSTNADER

ARTIKEL 12

De avtalsslutande parterna avstår från att kräva ersättning för kostna­der som föranletts av tillämpningen av denna överenskommelse, utom vad avser den gottgörelse som utgått till vittnen, sakkunniga och tolkar.

INTERCAMBIO DE ASISTENCIA       UTBYTE AV BISTÅND

ARTICULO 13

ARTIKEL 13

1. La asistencia prevista en el marco del présente Convenio se intercam-biarä directamente entré las administraciones aduaneras de los

1. Bistånd inom ramen för denna överenskommelse skall utbytas di­rekt mellan de båda staternas tull­myndigheter.   Tillämpningsbestäm-

14

dos Estados. Las modalidades de apiicaciön se fijarän de comun acuerdo por las administraciones aduaneras.

2. Las administraciones aduane­ras de ambos Estados adoptarån las disposiciones necesarias para que los agentes de sus servicios especial o principalmente encargados de repri­mir las infracciones aduaneras esten en relaciön personal y directa para el intercambio de las informaciones.

melser fastställs äv de båda staternas tullmyndigheter efter samråd dem emellan.

2. De båda staternas tullmyn­digheter skall vidta åtgärder för att deras tjänstemän med särskilt eller huvudsakligt ansvar för att bekämpa tullbrott skall ha personlig och direkt förbindelse med varandra för att utbyta information.

Prop. 1988/89:127

APLICACION TERRITORIAL

ARTiCULO 14

La apiicaciön del présente Convenio se extiende a los territorios naciona­les de los dos Estados.

GILTIGHETSOMRÅDE

ARTIKEL 14

Denna överenskommelses giltig­hetsområde omfattar de båda stater­nas nationella territorier.

ENTRADA EN VIGOR Y DENUNCIA

1. Cada uno de los Estados notifica­rå por escrito al otro el cumplimiento de los procedimientos requeridos por su Constituciön para la entrada en vigor del présente Convenio.

Este surtirä efecto a los 60 dias de la fecha de la ultima notificaciön.

2. El présente Convenio se con-cluye por unaduraciön ilimitada. Ca­da uno de los Estados contratantes podrä denunciarlo en cualquier mo-mento mediante notificaciön escrita dirigida por via diplomätica al otro Estado contratante. La denuncia surtirä efecto a los seis meses de dicha notificaciön.

Hecho en Madrid el veinfisiete de diciembre de 1988, por duplicado, en lenguas sueca y espanola, dando fe ambos textos por igual.

Por el Reino de Suecia

Karl-Anders Wollter Por el Reino de Espaiia

Francisco Fernåndez Ordöhez

IKRAFTTRÄDANDE OCH UPPSÄGNING

1. Var och en av de båda staterna skall skriffligen notifiera den andra när de konstitutionella förfaranden som är nödvändiga för ikraftträdan­det av överenskommelsen har upp­fyllts.

Överenskommelsen träder i kraft 60 dagar efter dagen för den sista notifikationen.

2. Denna överenskommelse träf­fas för obegränsad tid. Var och en av de avtalsslutande staterna kan när som helst säga upp den genom skrift­lig notifikation på diplomatisk väg tiil den andra avtalsslutande staten. Överenskommelsen upphör att gälla sex månader efter dagen för denna notifikation.

Upprättad i Madrid den 27 decem­ber 1988 i två exemplar på svenska och spanska språken, vilka båda tex­ter har lika giltighet.

För Konungariket Sveriges regering

Karl-Anders Wollter

För Konungariket Spaniens regering

Francisco Fernåndez Ordöhez

15

gotab   17105, Stockholm 1989