Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 79 år 1971

Prop. 1971: 79

Nr 79

Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen angående samordning av transportforskningen, m. m., given Stockholms slott den 26 februari 1971.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över kommunikationsärenden för denna dag, föreslå rUisdagen alt bifalla de förslag, om vilkas avlåtande tUl riksdagen före­dragande departementschefen hemställt.

GUSTAF ADOLF

BENGT[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåU

I propositionen föreslås inrättandet av en Iransportforskningsdelega­tion med planerande, samordnande, initierande och stödjande uppgifter på Iransportforskningsområdel. Dessutom föreslås inrättandet av ell sta­tens väg- och trafikinslilul för forsknings- och utvecklingsverksamhet som skall syssla huvudsakligen med vägar, vägtrafik och väglrafiksäker-het och som förläggs lill Linköping. Delegationen och institutet avses inleda sin verksamhet den 1 juli 1971. Samtidigt upphör statens trafik­säkerhelsråd och statens väginstitut med sin verksamhet. I anslutning tUl elt erbjudande av AB Volvo alt bestrida kostnader för viss trafik-säkerhetsforskning begärs bemyndigande alt inrätta en professur i trafik­säkerhet vid transporlforskningsdelegationen med verksamheten förlagd lill Chalmers tekniska högskola i Göteborg.

1    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 79

Prop. 1971:79

Utdrag av protokoUet över kommunikationsärenden, håUet inför Hans MaJ:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 26 februari 1971.

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ASP­LING, SVEN-ERIC[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], NORUNG,[REDACTED_EFTERNAMN], LID­BOM,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för kommunikationsdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmä­ler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga ora samordning av transportforskningen m. m. och anför.

I prop. 1971: 1 (bU. 8 s. 73 och 118) har Kungl. Maj:t föreslagit riks­dagen alt, i avvaktan på särskUd proposition i ämnet, tiU TrafUcsäker-hetsforskning och tUl Statens väginstUut för budgetåret 1971/72 be­räkna anslag om 4 300 000 resp. 3 631 000 kr. lag anhåller atl nu få anmäla hithörande frågor.

I. Inledning

1. Tidigare utredningsarbete

1964 års transporlforskningsutredning som tUlsattes för att utreda transportforskningens organisation och därmed sammanhängande spörs­mål avlämnade i juh 1968 betänkandet Transportforskningens organi­sation (SOU 1968: 34). I betänkandet lades fram förslag om vissa sam­ordnande organ inom transportforskningsområdet och etl särskUl trans­portforskningsinstitut. Elt stort antal myndigheter och organisationer m. fl. avgav yttranden över belänkandet. Kritiska synpunkter anfördes på de föreslagna formema för samordning av transportforskningsverk-samhelen. Behovet underslröks också av mer ingående överväganden i fråga om organisationen av det föreslagna transportforskningsinstitu­tet.

2   Transportforskningsgruppen

I likhet med åtskilliga remissinstanser ansåg jag en överarbetning av utredningens förslag nödvändig, innan detta kunde läggas liU grund för en proposilion i ämnet. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 30 januari 1970 tiUkaUade jag därför den 2 febmari 1970 särskilda sak­kunniga alt ingå i en arbetsgrupp med uppdrag all överarbeta och

' Ledamöter: Landshövding Valter Aman,  ordf.,  organisationsdirektören Bengt Ahrfelt, numera byråchefen Johnny[REDACTED_EFTERNAMN], överingenjören Sigfrid Wennerberg och departementsrådet Karl Otto Wennerhorn. Direktiv: se 1971 års riksdagsberättelse s. 155

Prop. 1971:79

4

komplettera 1964 års transportforskningsutrednings förslag.

Direktiven tiU de sakkunniga gavs i en inom kommunikationsdepar­tementet upprättad promeinöria. I denna anfördes bl. a. all etl blivande transportforskningsinstitut borde omfatta dels väginslitutets nuvarande verksamhet, dels den av Irafiksäkerhetsrådet i egen regi bedrivna Ira-fiksäkerhetsforskningen. Vid institutet borde finnas expertis av olika slag. Dock skuUe - i mötsals tUl vad transportforskningsutredningen föreslagit - några resurser för träfik- och IranspörtekOnomisk forskning i vidare mening eller för frislående teoretisk forskning rörande mate­matisk statistik inle tillföras inslilulel. Utifrån bl. a. angivna utgångs­punkter borde gmppen utarbeta förslag tiU lämplig huvudorganisation för institutet. Gruppen hade vidare alt överväga den närmare utförrn-ningen av saml verksamhetsområdet och verksamhetsformerna för ett kommunikationsdepartementet underställt organ, som skulle svara för samordnings- och planeringsfunklionerna saint forskningsrådsfunklio­nen inom transporlforskningsomfådet.

De sakkunniga som kallade sig transportforskningsgruppen har den 10 december 1970 överlämnat betänkandet Samordnad transportforsk­ning (Stencil K 1970:4). I betänkandet läggs fram förslag i fråga om ett organ för samordning och stöd av forskning och utveckling på hela transportområdet samt etl institut för forskning och utveckling i fråga om främst vägar, vägtrafik och trafiksäkerhet.

Yttranden över belänkandet Samordnad transportforskning har av­givits av statens järnvägar (SI), statens vägverk, statens trafiksäkerhets-verk, sjöfartsverket, statens väginstitut, statens trafiksäkerhetsråd, stats­kontoret, byggnadsstyrelsen, riksrevisionsverket, universilelskanslersäm­betet (UKÄ) som lill sill yttrande fogat yttranden av rektorsämbetena vid universiteten i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå, rektorsämbete­na vid tekniska högskolan i Stockholm och Chalmers tekniska hög­skola samt högskolenhelen i Linköping, vilka instanser i sin tur bifo­gat utlåtanden av vissa faklulteler, universitets- och högskoleinstitutio­ner m. fl. - statens råd för byggnadsforskning - som lUl sitt yttrande fogat utlåtande av byggforskningsrådels transportnämnd - styrelsen för teknisk utveckling (STU), delegationen för lokalisering av statlig verk­samhet, Ingenjörsvelenskapsakademien (IVA), Ingenjörsvelenskapsaka­demiens Iransportforskningskommission (TFK), Landsorganisationen i Sverige (LO) - som bifogat yttranden av Statsanställdas förbund och Svenska transportarbeiareförbundet - Statstjänstemannens riksförbund (SR), Svenska teknologföreningen, Sveriges akademikers centralorgani­sation (SACO), Tjänstemännens centralorganisation (TCO) - som bifo­gat yttranden av Stalstjänstemannaförbundet och Statens väginstituls tjänstemannaförening - Svenska kommunförbundet, Molororganisalio­nernas samarbetsdelegation. Nationalföreningen för trafiksäkerhetens främjande (NTF), Näringslivels Irafikdelegalion och Samarbetsorgani­sationen för fordon-markforskning.

Prop. 1971:79

3. T råns port forskningen och dess nuvarande verksamhetsformer

Transportforskningens syfte är att klarlägga de faktorer som påverkar transporterna, transportmedlen och transportbehoven. Fak­torerna kan vara tekniska, ekonomiska, demografiska, sociala, lokali­seringspolitiska, försvarspolitiska och säkerhetsmässiga. Forskningen syftar vidare till att klarlägga transporternas inverkan på samhällsutveck­lingen.

En vanlig indelning av forskning och utveckling på transportområdet hänför sig tiU vetenskaps- och teknikom­råden såsom matematik, fysik, kemi, geologi, psykologi och ekonomi saml flygteknik, skeppsteknik, fordonsteknik, geoteknik och kommuni­kationsteknik. Dessa indelningar används framför allt för organisation och verksamhet vid universitet och högskolor. En annan indelning av forskning och utveckling på transportområdet avser olika transport-grenar. Indelningen i Iransporlgrenar ansluter lill den traditionella upp­delningen på förvaltningsmyndigheter, internationeUa samarbetsorg;ini-sationer och enskilda bransch- och inlressesammanslutningar o. d. En ytterligare indelning av forskning och utveckling på Iransportområdel avser oniråden såsom transporllcder, transportmedel, trafikteknik, tra­fiksäkerhet och transportekonomi. Någon systematisk indelning av delta slag som skär genom hela transportområdet och återspeglas organisato­riskt hos något eller några organ finns f. n. inte. I den officiella lorsk-ningsslalisliken indelas forsknings- och utvecklingsverksamhet i grund­forskning, tillämpad forskning och utvecklingsarbete, som betecknar olika grader av forsknings- och utvecklingsverksamhetens inriktning mot bestämda tiUämpningar. Några skarpa gränser kan inte dras mellan de olika slagen av foVsknings- och ulvecklingsverksarnhel.

Utöver vad som redan anförts kan anges en indelning av forsknings-och utvecklingsverksamheten inom transportområdet, som mera tar sikte på transporlforskningens syften och olika slag av avnämare. Med ut­gångspunkt närmast från denna indelningsgrund anger transport-forskningsgruppen för sin del tre huvudsyften för forskning och utveck­ling på transportområdet, nämligen

alt ge underlag för utformning av trafikpolitiken och precisering av dess mål;

att ge underlag för utformning av handlingsprogram för all uppnå de uppsatta målen; och

att vidareutveckla och praktiskt utforma åtgärder och olika tekniska komponenter inom transportområdet.

Den trafikpolitiskt inriktade forskningen och utvecklingen utnyttjas främst av statsmakterna. Behov av underlag för all utforma handlings­program föreligger vidare hos en rad statliga förvaltningsmyndigheter, såsom de Iransportgrensinriklade verken samt Irafiksäkerhelsverket och

Prop. 1971:79

6

planverket, men också hos kommunala myndigheter och enskilda. Forsk­nings- och utvecklingsresultat som avser teknisk utformning m. m. av komponenter i transportapparaten utnyttjas i första hand av producenter av olika transporttj änster.

Transportforskningen omfattar sålunda ett vidsträckt område och berör en mångfald problem. Den kräver insatser inom ett stort antal skilda områden för vetenskap och teknik. Den är bl. a. som en följd härav uppdelad på en mängd olika institutioner och organ, som i stort kan hänföras tUl någon av följande grupper

-

stadiga forskningsinstitutioner

-

stadiga förvaltningsmyndigheter

-

statiiga forskningsråd och forskningsstödjande myndigheter

-

universitet och högskolor

-

Ingenjörsvetenskapsakademiens Iransportforskningskommision (TFK)

-

enskilda organisationer

-

enskUda företag.

Bland de statliga forskningsinstitutionerna märks väginslilulel, vidare trafiksäkeihetsrådets arbetsgrupp (TRAG) och medicinska forsknings­laboratorium samt rådets forskargrupp (TRAFO). Väginslilulel och dessa organ bedriver forsknings- och utvecklingsarbete i fråga om vägar, vägtrafik och trafiksäkerhet. Verksamheten vid väginslilulel finansieras till större delen genom ersättningar från uppdragsgivare. Dessa är lill övervägande del statliga myndigheter, i första hand vägverket. För all­män verksamhet och myndighetsuppgifter anvisas institutet medel över riksstaten. Trafiksäkerhetsrådels egna organ finansieras av anslag som anvisas över riksstalen för trafiksäkerhetsforskning. Andra särskilda forskningsinstitutioner på transportområdet är flygtekniska försöksan­stalten och statens skeppsprovningsanstalt.

Vid sidan av de på transportområdet direkt inriktade forskningsin­stitutionerna utför statens geotekniska institut forsknings- och Utveck­Ungsarbete av betydelse för bl. a. vägtransportområdet. Institutets verk­samhet finansieras tUl övervägande del genom ersättningar från upp­dragsgivare, av vilka vägverket är en av de större.

Även de statiiga förvaltningsmyndigheterna på transportområdet be­driver viss forsknings- och utvecklingsverksamhet för all erhålla under­lag för sin verksamhet. Forsknings- och utvecklingsverksamheten vid förvaltiiingsmyndighetema finansieras genom de myndighets- och sak­anslag som står tUl deras förfogande.

En förvaltningsmyndighet som i sin verksamhet har behov av under­lag från forsknings- och utvecklingsarbete är Irafiksäkerhelsverket. Be­ställning av sådant arbete har hittiUs i mera begränsad omfattning skett genom uppdrag till främst vägmslitutel. Verksamheten finansieras ge­nom de myndighetsanslag som anvisas över riksstaten.

Med hänsyn till transportforskningens tvärvetenskapliga karaktär kan

Prop. 1971:79

7

flera av de befintiiga forskningsråden stödja forskning och utveckling med större eller mindre anknytning till transportområdet. Den väsent­ligaste forskningsrådsfunkdonen ankommer f. n. på trafiksäkerhelsrådet. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) lämnar emellertid också ekono­miskt stöd åt forskning och utveckling på transportområdet. Inom STU finns en särskUd transportforskningsnämnd, som prövar ansökningar om forskningsbidrag och fördelar tUlgängliga medel.

Ingenjörsvelenskapsakademiens iransportforskningskommission (TFK) har bl. a. tiU syfte alt göra eller låta utföra undersökningar och utred­ningar inom området för transportteknik och transportekonomi. TFK har sett som sin främsta uppgift atl samordna transportforskningen inom olika gränsområden och la initiativ tUl forskning och utveckling inom sådana områden som inte på annat sätt blir beaktade.

Bland mera betydande enskUda organisationer, som från och tiU be­driver forsknings- och utvecklingsarbete med anknytning till transport­området, är industrins utredningsinstitut. Det forsknings- och utveck­lingsarbete på transportområdet som bedrivs av institutei och enskilda förelag läggs ofta upp så alt resultaten får elt allmänt intresse och kan nyttiggöras även utanför del egna företaget.

En nalurUg samordning av forsknings- och utvecklingsverksamhet sker f. n. inom var och en av de olUca transportgrenarna. De där verk­samma statliga förvaltningsmyndigheterna intar härvid en central stäU­ning genom att såväl aktivt utföra som beställa forsknings- och utveck­lingsarbete. I fråga om forskning och utveclding som rör för flera trans­portgrenar gemensamma förhållanden, samspel mellan olika transport­grenar, jämförelser i olUca avseenden nieUan transporlgrenama m. m., föreUgger däremot endasl begränsade möjligheter tiU samordning. I den utsträcknmg sådan förekommer är den främst knuten till statsmak­ternas behandling av myndigheters och institutioners anslagsframställ­ningar liksom forskningsråds och andra forsknings- och utvecklings-stödjande organs behandling av bidragsansökningar.

II. Transportforskningsgruppens förslag

Transporlforskningsgruppen föreslår såsom nämnts i sill belänkande inrättandet av dels ett samordningsorgan för forsknings- och utveck­lingsarbetet på transportområdet, dels elt institut för forskning och ut­veckling främst i fråga om vägar, vägtrafik och trafiksäkerhet.

1. Samordningsorganet

Ea. samordning av forskning och utveckling på transportområdet bör enligt transporlforskningsgruppen åstadkommas bl. a. genom en ända­målsenlig fördelning av ansvar och uppgifter mellan elt centralt sam­ordningsorgan, berörda förvaltningsmyndigheter och forskningsorgan.

Prop. 1971:79

8

Gruppen konstaterar, att det föreslagna samordningsorganet kommer att få väsentligt mera omfattande och aktiva uppgifter än de egentliga forskningsråden. Gruppen anser att detla bör återspeglas i dess benäm­ning, som föreslås bli delegationen för utveckling och forskning på transportområdet. Delegationens verk­samhet avses bli samordning och stöd inom hela detta område. I detta innefattas enligt direktiven såväl trafik- och transporleko­nomisk forskning, trafikledsteknisk forskning, transport- och hanteringsteknisk forskning samt trafiksäkerhetsforskning. I fråga om fordons- och maskinteknisk forskning framhålls i direktiven, atl del tekniskt-industrieUa utvecklingsarbetet bör ankomma på STU. Delega­tionen bör emellertid kunna stödja sådan forskning, som bidrar till att klarlägga de funktionella krav, som bör ställas från exempelvis trafik­systemels och trafiksäkerhetens synpunkt och som sedan bör beaktas i samband med det tekniskl-induslriella utvecklingsarbetet.

Den närmare avgränsningen av delegationens verksamhetsområde bör enligt gruppens uppfattning dels knyta an tUl en indelning av forsk­nings- och utvecklingsverksamheten efler dess olika huvudsyften och dels inriktas mot att delegationen i första hand bör främja och stödja sådan verksamhet, som inle bedöms bli tillräckligt beaktad i andra for­mer och genom andra organ.

I anslutning härtiU konstaterar gruppen bl. a. följande i fråga om huvudinriktningen av delegationens verksam­het.

Delegationen bör i första hand svara för och främja sådan forsk­nings- och utveckUngsverksamhet som syftar till atl ta fram underlag för den närmare utformningen av trafikpolitiken. Den direkta produk­tionen bör ske inom olika forskningsinstitutioner och ifrågakommande förvaltningsmyndigheter.

För detta slag av forsknings- och utvecklingsverksamhet - som i sär­skild grad kommer att ha en trafik- och transportekonomisk inriktning -kan delegationen enligt direktiven förutsättas få direkta uppdrag genom i första hand kommunikationsdepartementet. Delegationen bör emeller­lid även ha elt allmänt ansvar för att den långsiktiga forsknings- och utvecklingsverksamheten främjas. Härigenom ges delegationen en sär­ställning gentemot förvaltningsmyndigheterna och forskningsinslilutio-nema, när det gäUer den verksamhet som avser atl ta fram underlag för den långsiktiga planeringen m. m. Detta förutsätter direkta insat­ser från delegationen i fråga om all planera, initiera och följa upp forsk-ningsproduklionen och sammanställa resultaten härifrån.

Forsknings- och utvecklingsverksamhet som främst syftar lill att ta fram underlag åt förvaltningsmyndigheterna för deras praktiska handlan­de bör i huvudsak ankomma på de ansvariga myndigheterna, varvid

Prop. 1971:79

9

främst forskningsinstitutioner, universitet och högskolor bör utnyttjas.

Den ansvariga förvaltningsmyndigheten på Irafiksäkerhelsområdel -trafiksäkerhetsverket - saknar emeUertid f. n. i storl sett resurser för atl finansiera sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet som behövs för all ge underlag för verkets kortsiktiga planering och verkställighets-åtgärder. Sådana resurser bör enligt grupper ställas liU verkets förfogan­de. Det finns dock olika skäl som talar för all även framgent en rela­tivt stor del av Irafiksäkerhelsforskningen bedrivs vid universitet och högskolor och stöds av allmänt forskningsstödjande organ. Detla inne­bär all särskilda krav måste ställas på delegationen beträffande ansvar och insatser för trafiksäkerhetsforskningen. Gruppens förslag innebär härvidlag, att det nuvarande trafiksäkerhetsrådels forskningsrådsfunk-lion förs över till delegationen.

Särskilt i fråga om långsiktig planering fordras i stor utsträckning un­derlag som berör eller är gemensamt för flera myndigheters verksam­hetsområden. Ansvar och åtgärder för alt ta fram sådant underlag kan i första hand ankomma på vederbörande förvaltningsmyndigheter. En­Ugt gruppen bör emellertid delegationen ha både ansvar och resurser för alt utöva samordning och vid behov ta fram sådant gemensamt underlag för den långsiktiga planeringen inom transportområdet.

Forskning och utveckling avseende hanteringsleknik, transportorga­nisation och terminaler riskerar enligt gruppen f. n. atl inle bli beaktad i tiUräckUg utsträckning genom bl. a. de Iransportgrensinriklade förvalt­ningsmyndigheterna. TFK har dock gjort särskilda insatser på området för hanteringsleknik m. m. Enligt gruppens uppfattning är del angelä­get, alt TFK:s verksamhet på detla område fortsätter och vidareutveck­las bl. a. i samverkan med delegationen.

Den i direktiven angivna gränsdragningen mellan delegationen och STU innebär enligt gruppens bedömning, alt ansvaret för sädana pro­jekt som faller inom delegationens verksamhetsområde och som f. n. stöds av STU bör överföras till delegationen. I övrigt bör den fortsatta praktiska ansvarsfördelningen åstadkommas genom elt fortlöpande sam­arbete meUan de båda organen.

Sammanfattningsvis konstaterar gruppen i fråga om delegatio­nens arbetsuppgifter följande.

En grundläggande uppgift för delegationen bör vara all kartlägga re­surser och behov i fråga om forsknings- och utvecklingsverksamhet på transportområdet i syfte alt fortlöpande kunna ge en samlad bild av läget. Kartiäggningen bör ske i samverkan med dem som skall ut­nyttja forskningsresultaten - offentliga myndigheter, intresseorganisa­tioner m. fl. - och dem som producerar forskning och utveckling -särskilda institutioner, universitet och högskolor, statliga myndigheter osv.

Som elt led i kartläggningsarbetet bör föreskrivas,  alt statliga or-

Prop. 1971:79

10

gan som utför, stöder eUer beställer forsknings- och utvecklingsarbete på transportområdet skall rapportera planerat, pågående och avslutat arbete tUl delegationen. Delegationen bör ge anvisningar om rappor­teringens omfallning och art.

Elt annat viktigt led i kartläggningsarbetet bör vara litteraturbe­vakning och i anslulning härtill utveckling av dokumentation och do­kumentationstjänst inom forsknings- och utvecklingsområdet.

Med utgångspunkt i sin överbUck bör delegationen initiera angeläg­na forsknings- och utvecklingsprojekt. Della kan ske genom atl stimu­lera berörda förvaltningsmyndigheter och forskningsinstitutioner alt ta upp olika uppgifter inom ramen för deras normala verksamhet. För den forskning och utveckling som sätts i gång och bedrivs i enlighet här­med bör delegationen kimna erbjuda finansieUt slöd. - I fråga om uni­versitet och högskolor erinrar gruppen om universitetskanslersämbetets uttalade avsikt all låta en arbetsgrupp överväga lämpliga åtgärder för att åstadkomma samordning av forskning och utbildning på trafik- och transportområdet.

En mera formell och systematiserad form av samordning och initie­ring av forskning och utveckling bör kunna tiUämpas i fråga om stadi­ga förvaltningsmyndigheter och forskningsinstitutioner. Bl. a. bör sam­råd med delegationen föreskrivas beträffande anslagsframstäUningar för forskningsändamål.

Som nämnts skall delegationen enligt direktiven till lämpliga forsk-ningsproducerande organ kunna förmedla sådana uppdrag som läm­nas till den genom i första hand kommunikationsdepartementet. Dele­gationen skall för sådana uppdrag formulera de specifika programmen, organisera produktionen, följa upp verksamheten och redovisa resulta­ten. Den bör därutöver på eget initiativ kunna lägga ut uppdrag med motsvarande programmerings-, organisations- och redovisningsuppgifter som för de förmedlade uppdragen.

I anslutning tUl uppgiftema att kartlägga, initiera, lägga ut uppdrag och redovisa resultat bör delegationen fortlöpande svara för samman­ställning och redovisning av sådant underlag, som kan vara av betydel­se för att följa upp och fullfölja trafikpolitiken samt för statsmakternas och myndigheternas långsiktiga planering.

De statliga insatserna på transportforskningsområdet bör framdeles ske inom ramen för elt sammanhållet program för forskning och utveck­ling, som medger en samlad överblick över förekommande aktiviteter på transportområdet och en önskvärd inriktning av dessa. Del bör ankom­ma på delegationen atl svara för utformningen av ett sådani program.

I fråga om delegationens organisation framhåller gruppen, alt den till sin sammansättning i första hand bör bestå av före­trädare för de främsta avnämarna av resultaten från forsknings- och ut­vecklingsarbetet. Av effektivitetsskäl bör delegationen ha ett förhållan-

Prop. 1971:79

11

devis begränsat antal ledamöter, förslagsvis högst tio. Då dess verksam­het tUl betydande del avser alt biträda Kungl. Maj:t (kommunikations­departementet) i fråga om atl la fram och ställa samman underlag på transportområdet och även i övrigt bör ha en nära anknytning lill kom­munikationsdepartementet, anser gruppen, att ordförandeskapet i dele­gationen bör ankomma på statssekreteraren eller annan högre tjänste­man i delta departement.

TUl delegationen föreslås knytas expertnämnder, som skall svara för beredning av de ärenden som delegationen har alt behandla och ta ställning lill. I expertnämndema bör ingå företrädare för såväl kon­sumenter som producenter på Iransportforskningsområdel. Till en bör­jan bör del förslagsvis finnas fyra nämnder, nämligen en för Iransporl-och trafikekonomi, en för trafiksäkerhet, en för transport- och trafik­teknik och en för information och dokumentation.

I delegationens samordningsfunktion ingår att beakta samband och möjUgheter till samverkan med verksamhet inom angränsande forsk­nings- och utvecklingsområden. I del föregående har berörts det sam­band som i vissa hänseenden finns mellan delegationen och STU. Med hänsyn tUl de frågor om ansvarsfördelning och gränsdragning som kan uppkomma bör STU representeras inom delegationens organisation. En motsvarande representation från delegationens sida i STU:s organisation bör också komma till stånd.

Delegationen bör ha elt kansli, som skaU göra de utredningar m. m. som fordras för att stödja och fullfölja expertnämndernas och delega­tionens verksamhet och beslut. Chefen för kansliet bör vara delegatio­nens ledande tjänsteman. I kansliet bör i övrigl ingå kvalificerade tjänste­män med allmän inriktning och kompetens på i första hand transporl­forskningens tillämpnings- och användningsområden. Sakkunskap i frå­ga om forsknings- och utvecklingsverksamhet i allmänhet bör också fin­nas i kansliet. Någon tjänsteman bör även vara specialist på informa­tions- och dokumentationsfrågor. Någon fast indelning av kansliet i sär­skilda enheter bör inle eftersträvas. Möjlighet bör nämligen enUgl gruppen finnas atl lätt anpassa personalinsatserna för olika uppgifter med hänsyn lUl skiftande behov.

Svårigheter föreligger f. n. alt överblicka omfattningen av delega­tionens arbetsuppgifter. Emellertid kan av bl. a. praktiska skäl en suc­cessiv men snabb uppbyggnad av kansliet bli nödvändig. I etl inled­ningsskede bedömer gruppen all kansliet bör omfatta sex kvalificerade handläggare och fyra biträden.

Finansieringen av delegationens verksamhet för all främja och stöd­ja forsknings- och utvecklingsverksamhet bör ske genom anslag över riksstalen. För att täcka de kostnader som föranleds av speciella statli­ga forsknings- och utvecklingsuppdrag bör särskilda medel ställas lill de­legationens förfogande i samband med varje särskilt uppdrag.

Prop. 1971:79

12

Arbetsgruppen erinrar slutligen om den försöksverksamhet med pro­grambudgetering som pågår inom statsförvaltningen bl. a. för verksam­heten inom vissa forsknings- och utvecklingsinstilutioner. Enligt grup­pens mening är det lämpligl all eftersträva en vidgad användning av dessa administrativa hjälpmedel även för forsknings- och utvecklings­verksamhet på transportområdet. Programbudgeteringens principer bör därför tillämpas i delegationens verksamhet.

2. Vägtrafikinstitutet

För forskning och utveckling i fråga om främst vägar, vägtrafik och trafiksäkerhet föreslår gruppen att ett sammanhållet institut - väg-trafikinslilutet - bildas genom att nuvarande resurser och verksamhet vid väginslilulel och trafiksäkerhetsrådels eg­na forskningsorgan förs samman i en organisa­tion som kompletteras i vissa avseenden. Förutom nyssnämnda forsk­ningsuppgifter bör instilulel även kunna ulföra sådan forskning av­seende andra transportformer som främst från teknisk och melodolo-gisk synpunkt har nära anknytning till väg- och väglrafikforskningen.

Uppdragsverksamheten - med uppdrag från myndighe­ter och intressenter inom i första hand väglransportområdet - bör utgöra den större delen av institutets verksamhet. Ersältning från upp­dragsgivarna skall därvid utgå enligt taxa. Institutet förutsätts emeller­tid även kunna bedriva sådan uppdragsforskning som finansieras genom anslag från delegationen och andra forskningsstödjande organ. För atl vidmakthålla och utveckla den vetenskapliga kvaliteten och kompeten­sen inom sitt område bör institutet vidare bedriva egen forsk­nings- och utvecklingsverksamhet, främst av s. k. kun­skapsuppbyggande slag. Denna verksamhet bör finansieras över rikssta­len genom direkta anslag lUl institutet.

Utöver den egentliga forsknings- och utvecklingsverksamheten bör institutet också ges vissa myndighetsuppgifter. Kostnadema för denna del av verksamheten bör även täckas genom anslag Över riksstaten.

En väsentlig uppgift för institutet bör vara atl ge framtaget forsk­nings- och utvecklingsresultat lämplig utformning och spridning. Betydan­de insatser inom institutet bör därför ägnas ål en ändamålsenlig utåtrik­tad informationsverksamhet.

Väglrafikinstitulets verksamhet bör bedrivas inom ramen för vad som kan betecknas som ett samlat forsknings- och utvecklingsprogram för in­stitutet. Programmet skall inrymma såväl verksamhet enligt uppdrag som institutets egen forsknings- och utvecklingsverksamhet. Del forsknings-och utvecklingsområde som täcks av det samlade programmet kan in­delas i delområden eUer delprogram för vägen, trafiken och trafik­säkerheten. Delområdena kan därefter uppdelas i mindre områden ner

Prop. 1971:79

13

till enskilda forsknings- och utvecklingsuppgifter.

Genom uppdrag lUl väglrafikinslilutet eller genom all instilulel tar upp egna forsknings- och utvecklingsuppgifter konkretiseras programmet i olika projekt. Projekten förutsätter alltefter sin inriktning och bredd insats av resurser inom ett eller flera vetenskaps- och teknikområden.

Väglrafikinstilutet bör mot bakgrand härav utformas med en pro­jektorganisation för forsknings- och utveck­lingsverksamheten och en basorganisation för sammanhållning    av    institutets    resurser.

De projekt som tas upp vid institutet bör ulföras av grupper, som sätts samman alltefter arten och utvecklingen av de olika projekten.

Verksamhetsformer och organisation bör vara sådana all de underlät­tar etl rationellt utnyttjande av tUlgängliga specialister och en fortiö­pande anpassning av resursinsatserna med hänsyn lill successivt aktuella projekt. Organisationen för forsknings- och utvecklingsverksamheten in­om institutet bör därför vara rörlig och anpassningsbar. En noggrann re­sursplanering är en fömtsättning härför. Den kräver en basorganisation med större stadga och kontinuitet än vad som kan erhållas inom en renodlad projektorganisation. Resurserna bör därför från planerings-synpunkt hållas samman i organisatoriska enheter med viss gemensam inriktning och karaktär.

Med hänsyn härtiU förordas, all institutets resurser förs samman i tre avdelningar för egentlig forsknings- och ut­vecklingsverksamhet och en avdelning for admi­nistration och viss gemensam teknisk service. Väglrafikinstitulets organisation bör enligt gmppen omfatta styrelse, inslilutschef och ledningsgmpp med sekretariat, vidare vägavdelning, trafikant- och fordonsavdelning, trafikavdelning saml drifiavdelning. Organisationsplanen framgår av bilaga.

Styrelsen skall utöva den översiktliga ledningen av institutels verksamhet. I styrelsen skall ingå företrädare för de främsta intressen­terna i den inom inslilulel bedrivna forsknings- och utvecklingsverk­samheten och för de väsentligaste inom instilulel förekommande ve­tenskaps- och teknikområdena. Del bör enligt gmppen även övervägas om företrädare för institutets personal skall ingå i styrelsen. Antalet leda­möter bör uppgå lill högst sju. Inslilulschefen skall ingå i styrelsen.

Den direkta ledningen av verksamheten vid inslilulel skaU ankomma på inslilulschefen, som i sin uppgift biträds av en led-ningsgrupp. I denna skall ingå cheferna för de fyra avdelningarna. Projektledare, uppdragsgivares kontaktmän m. fl. skall kunna della i sammanträden med gruppen. Ledningsgruppen skaU främst ses som in­stitutets centrala organ för produktionsplanering och produktionsled­ning. Gruppen bör biträdas av ell sekretariat.

För varje projekt, och i förekommande faU den projeklgmpp som

Prop. 1971:79

14

sätts samman för dess behandling, skall utses en projektledare som svarar för forskningsarbetets planmässiga bedrivande och dispositionen av för projektet avsatta resurser. Uppgiften som projektledare bör inle vara knuten till någon viss tjänsteställning eller lönenivå.

För var och en av de fyra avdelningarna skall finnas en avdelnings­chef. Dennes främsta uppgift skall vara planering och administration av verksamheten. Detta förutsätts ske bl. a. genom medverkan i lednings­gmppen och dess verksamhet.

TUl vägavdelningen bör hänföras forskningspersonal med huvudsaklig inriktning på vetenskaps- och teknikområdena geologi, berg­mekanik och bergleknik, jordartsfysik, jordarbetenas teknik och belägg­ningsteknik.

Trafikant- och fordonsavdelningen föreslås om­fatta forskningspersonal med huvudsaklig inriktning på områdena me­dicin, psykologi, pedagogik, sociologi samt maskin- och fordonsteknik. Särskild uppmärksamhet bör ägnas den på trafiksäkerhet inriktade medi­cinska forsknings- och utvecklingsverksamheten. Möjligheterna till me­ritering inom etablerade discipliner är f. n. små, för dem som är verk­samma inom det s. k. trafikmedicinska området. Detla utgör etl hinder för att rekrytera doktorander för arbete inom området. Den trafikmedi­cinska verksamheten vid institutet bör därför anknytas till en medi­cinsk universitets- eller högskoleinstitution.

Inom trafikavdelningen bör samlas forskningspersonal med huvudsaklig inriktning på områdena matematisk statistik, teknisk fysik, systemteknik och i viss mån ekonomi.

Till driftavdelningen hänförs personal och utrustning inom särskilda enheter för ekonomi, personal, dokumentation och informa­tion samt gemensam verkstad och övriga gemensamma resurser. Be­hovet av en särskUd provbana för bl. a. väginslilulel har tidigare disku­terats i olika sammanhang. Gruppen har emellertid inte närmare be­handlat denna fråga för institutets del. Om en sådan bana senare tiU­förs institutet bör emellerlid denna och den personal och utrastning som fordras för driften av banan enligt grappen också hänföras lill driflavdelningen.

Vägtrafikinstitutels resursbehov kommer liU en början att beslämmas av atl institutet skall bUdas genom all verksamheterna vid nuvarande väginstitulel och trafiksäkerhetsrådels egna organ förs samman i en or­ganisation. När det nya institutet börjar sin verksamhet bör således på­gående forsknings- och utvecklingsverksamhet vid de nuvarande orga­nen föras över tUl institutet. Delta innebär också, att de resurser som disponeras för verksamheten i princip oförändrade bör övergå lill del nya inslilulel. Omfattningen och inriktningen av institutets resurser kommer alt bli beroende av uppdragsverksamhetens utveckling och möj­ligheterna alt få anslag från bl. a. delegationen saml anslag över riks-

Prop. 1971:79

15

staten för institutets egen forsknings- och utvecklingsverksamhet och oli­ka myndighetsuppgifter. En fortlöpande anpassning av resurserna för­utsätts ske. Detla innebär alt beräkningar av personalbehoven inle kan leda fram lill någon form av fast personalplan.

Då väglrafikinslitulet börjar sin verksamhet, beräknas personalre­surserna behöva omfatta 149 tjänster fördelade med fem på chef och ledningsgruppsekretarial, 45 på vägavdelningen, 36 på trafikant- och fordonsavdelningen, 27 på Irafikavdelningen och 36 på driflavdelningen. De överförda tjänsterna från väginslilutel och Irafiksäkerhetsrådet upp­går till 140. Ökningen med nio tjänster avser fyra tjänster som chef för avdelning, en tjänst för kvalificerad handläggare och en biträdes­tjänst vid ledningsgmppens sekretariat, en tjänst för kvalificerad tjänste­man för informationsverksamheten och inledningsvis två tjänster för den beteendevetenskapUga forsknings- och utvecklingsverksamheten.

Huvudprincipen för taxesältningen i uppdragsverksamheten bör vara full kostnadsläckning. Prissättningen bör baseras på självkostnadsprin­cipen.

Väglrafikinstitulets ekonomiska redovisning bör redan från början läggas upp enhgt principerna för del s. k. system S (syslem för ekono­misk redovisning för statsförvaltningen).

Liksom när det gäller den i del föregående behandlade delegationen för forskning och utveckling på transportområdet föratsätter gruppen slutligen all programbudgeteringens principer bör tillämpas även för väglrafikinstitulets verksamhet.

Lokalisering av vägtrafikinstitutet. Delegationen för lokalisering av statlig verksamhet har angett vissa allmänna grander för bedömning av statliga myndigheters och institutioners lokalisering. Del föreslagna väglrafikinslilutet utgör en sådan institution, som enligt dessa  grander  bör kunna lokaUseras  utanför storslockholmsområdet.

De enheter vid väginstitulel och trafiksäkerhetsrådet som föreslås sammanförda i väglrafikinslilutet disponerar f. n. lokaler på fem olika ställen i storstockholmsområdel. En uppdelning av väglrafikinstitulets verksamhet på flera olika lokaler medför uppenbara nackdelar. Bl. a. försvåras en samverkan inom projektgrupper med olika slag av specialis­ter. Vägtrafikinstitutels lokaler bör därför hållas samlade på ell ställe. Della bör enligt gruppen bäst kunna ske genom uppförande av nya lokaler.

Vid en lokalisering av vägtrafikinslilulet lill ort utanför storslock­holmsområdet måste dock särskilda krav släUas på lokaliseringsorten. Där bör finnas någorlunda lätt tiUgängliga universitets- och högskole­institutioner inom flertalet av de vetenskaps- och teknikområden som har anknytning till inslilulels verksamhet. Restiderna lill orter med så­dana institutioner som saknas i lokaliseringsorlen bör vara så korta, all

Prop. 1971:79

16

samverkan inle avsevärt försvåras. Kontakter med institutets uppdrags­givare bör inle heller förhindras eUer försvåras på gmnd av långa res­tider. I lokaliseringsorten bör vidare välbelägna lokaler snarast kunna ställas lUl institutets förfogande. Lokalerna bör kunna rymma institutets samlade verksamhet på etl ställe. Möjligheter till utvidgning måste fin­nas.

Med hänsyn slutiigen till de regionalpolitiska strävandena bör lokali­seringsorten vara en av de orter som har angetts av delegationen för lokalisering av statlig verksamhet. Mot bakgrund av dessa krav finner gruppen del enda acceptabla alternativet till en lokalisering av väg-trafikinslilutet i storstockholmsområdel vara Linköping.

3. Tidpunkt för omorganisation m. m.

Såväl delegationen för utveckling och forskning på transportom­rådet som vägtrafikinstitutet bör kunna inrättas och börja sin verk­samhet den 1 juli 1971. Del första verksamhetsåret måste dock ses som en övergångsperiod, innan delegationens och institutets nya organisation och verksamhet kan fungera tillfredsställande i sina väsentligaste delar. 1 vissa avseenden behöver övergångsperioden bli längre.

Delegationens kansli bör sålunda byggas upp successivt. De per­sonalresurser som har beräknats för ett inledningsskede - lämpligen del första verksamhetsåret - bör snabbi ökas under de närmast följande åren för all kansliet skall få den kapacitet som krävs för all delegationen skall kunna fullgöra de avsedda uppgifterna.

Anskaffning av samlade lokaler för vägtrafikinstitutet och flyttning av instilulel till Linköping kan antagligen inle ske förrän tre å fyra år efler beslut härom. Uppdelningen av verksamheten på flera skilda loka­ler medför under mellantiden svårigheter, när del gäller alt samordna verksamheten i projeklgmpper och hålla samman resurserna i avdel­ningar. Gruppen framhåller att genomförandet av dess förslag bör för­beredas och planeras noggrant, bl. a. för att göra övergångsperioden så kort som möjligt.

De omstäUningsproblem för personalen som kan uppslå vid institu­tets lokalisering tUl Linköping bör behandlas på samma sätt som när del gäller de omlokaliseringar som kan komma alt föranledas av försla­gen från delegationen för lokalisering av statlig verksamhet.

III. Anslagsberäkning

1. Statens väginstituls och statens trafiksäkerhetsråds anslagsfram­ställningar för budgetåret 1971/72.

Under anslaget Statens väginstitut är för innevarande budgetår an­visat  3 461 000   kr.   För  budgetåret   1971/72   berälcnar   väginstitulel

Prop. 1971:79

17

en ökning av medelsbehovel med (96 000 4-147 000-70 000=) 173 000 kr. motsvarande i huvudsak automatiska kostnadsökningar.

ökningen fördelar sig i vad avser Allmänna verksamheten med 42 000 kr. på löner, 5 000 kr. på reseersättningar, 33 000 kr. på lokal­kostnader och 16 000 kr. på lönekostnadspålägg. Kostnadsökningen av­seende Uppdragsverksamhet beräknas till 147 000 kr. Från denna ök­ning skall avräknas 70 000 kr. som beräknas flyta iri i form av ökade ersättningar för uppdrag.

Under anslaget Statens väginstitut: Utrustning har för innevarande budgetår anvisats 170 000 kr. Väginslitulet, som har anmält all ut­rustning för 1 709 000 kr. behöver anskaffas under de närmaste åren, begär oförändrat belopp för budgetåret 1971/72.

Till Irafiksäkerhetsrådet har under anslaget Trafiksäkerhetsforsk­ning för innevarande budgetår anvisats 3 300 000 kr. I rådels anslags­framställning för budgetåret 1971/72 har, efter viss komplettering, be­gärts 4 038 000 kr., vUket innebär en ökning med 738 000 kr. Ök­ningen fördelar sig med 556 000 kr. på forsknings- och utvecklings­verksamhet som utgör en direkt forlsättning och utbyggnad av den pågående verksamheten och med 182 000 kr. på pris- och löneomräk­ning.

2. Transportforskningsgruppens kostnadsberäkningar

Transportforskningsgruppen har vid sina bedömningar kommit fram till atl verksamheten inom delegationen för utveckling och forskning på transportområdet bör finansieras från elt anslag på riksstalen, lämp­ligen benämnt Utveckling och forskning på transportområdet.

Vid beräkning av delegationens behov av medel för budgetåret 1971/ 72 förutsätts all trafiksäkerhetsrådets nuvarande resurser - med undan­lag för ca 300 000 kr. som bör föras över lill väglrafikinslilulet för dess egen forskning på del Irafikmedicinska området och för dess bibliotek - förs över tiU delegationen, dvs. ca 3 milj. kr. Vidare förutsätts ökat stöd till irafiksäkerhelsforskning - inle minst med hänsyn liU den be-leendevelenskapliga forskningen - med 500 000 kr. och slöd till trans-portekonomisk forskning med 500 000 kr. Personal, lokaler m. m. för delegationen under budgetåret 1971/72 beräknas medföra ett ökat an­slagsbehov med ca 600 000 kr.

Medelsbehovet för delegationen beräknas sålunda lUl ca (3,0 -f 0,5 -f 0,5 -1- 0,6 = ) 4,6 mUj. kr. för budgetåret 1971/72. Hänsyn har där­vid inte tagils lill kostnaderna för projekt, som fömtsatts föras över tiU delegationen från STU.

För vägtrafikinslilulet föreslår gmppen, alt följande anslag förs upp på riksstaten

2    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 79

Prop. 1971:79

18

1.

Vägtrafikinstitutet: Uppdragsverksamhet

2.

Bidrag till vägtrafikinstitutet

3.

Vägtrafikinstitutet: Utrustning

Vid beräkningen av vägtrafikinstitutels medelsbehov för budgetåret 1971/72 är utgångspunkten alt väginslitutets nuvarande resurser oför­ändrade förs över till del nya institutet. Delta innebär elt medelsbehov av drygt 3,8 milj. kr. under förutsättning alt uppdrag kan erhållas i den omfallning väginstitulel har fömtsetl, eller ca 4,9 milj. kr. Vidare bör ca 100 000 kr. avseende trafiksäkerhetsrådels nuvarande resurser för bibliotek föras över till väglrafikinslilutet. Den successiva uppbygg­naden av personalresurserna för ledning och administration beräknas för budgetåret 1971/72 kosta ca 700 000 kr. Dessa kostnader bör under första budgetåret betalas helt och hållet över riksstaten med hänsyn till angelägenheten av att verksamheten snarast kommer igång. Institutet bör därefter fördela dessa kostnader mellan s. k. allmän verksamhet och uppdragsverksamhet på samma sätt som generellt skall gälla för insti­tutets samlade verksamhet.

I övrigt förutsätts att den från trafiksäkerhetsrådet överförda egna forskningsverksamheten (TRAG, TRAFO och trafikmedicinska forsk­ningslaboratoriet) skall finansieras med medel från delegatio­nen. En del av rådets nuvarande resurser för trafikmedicinsk forskning, förslagvis 200 000 kr., bör dock betraktas som medel för institutets egen forskning av s. k. kunskapsuppbyggande slag och liksom nyssnämnda överförda funktioner bekostas från väglrafikinstitulets anslag. Utöver de medel som institutet erhåller från delegationen till beteendevetenskap­lig forskning (forskartjänsten i psykologi inom TRAFO) bör vidare i inslilulels anslag ingå ett belopp av ca 200 000 kr. för uppbyggnad av inslilulels egen forskning på det beteendevetenskapUga området.

Medelsbehovet för bidrag i form av direkt anslag till väglrafikinsli­lulet inklusive utrustning beräknas sålunda till ca (3,8 4- 0,7 -f- 0,1 -f-0,2 + 0,2 =) 5,0 milj. kr. för budgetåret 1971/72. Institutets totala om­sättning beräknas bli 11 å 12 milj. kr. per budgetår.

För delegationen och institutet sammantagna beräknas behovet av anslag över riksstaten för budgetåret 1971/72 följaktligen tiU (4,6 -|-5,0 =) 9,6 milj. kr. vilket är en merkostnad i förhållande tiU väginslitu­tets och trafiksäkerhetsrådels anslagsframstäUning för samma budgetår med (9,6 - 3,8 - 4,0 =) 1,8 milj. kr.

IV. Remissyttranden

Samtliga remissinstanser tiUstyrker eller är i övrigt positiva tiU för­slagen atl inrätta ell organ för samordning och stöd av forskning och ut­veckling på hela transportområdet samt elt institut för forskning och

Prop. 1971:79

19

utveckling i fråga om främst vägar, vägtrafik och trafiksäkerhet. Fle­ra av remissinstanserna understryker angelägenheten av att förslagen snarast genomförs.

Några remissinstanser berör de principiella utgångs­punkterna för samordning på transportforsk­ningsområdet. Trafiksäkerhetsverket, IVA och rektorsämbetet vid universitetet i Umeå är positiva tiU de av gmppen anförda aUmänna principema för ansvarsfördelning och samordning och ansluter sig till de uppdragna riktiinjerna i dessa hänseenden. Trafiksäkerhetsverket noterar i samband härmed gruppens entydiga ställningslagande vad gäller förvaltningsmyndigheternas ansvar för sådan forsknings- och utveck­lingsverksamhet som har till syfte att la fram underlag för deras verk­samhet. Vidare framhåller verket, liksom vägverket, betydelsen av atl Irafiksäkerhelsverket framdeles får disponera resurser för sådan forsk­nings- och utvecklingsverksamhet. Vägverket understryker särskUt att resurser behövs för att trafiksäkerhetsverket ska kunna ta på sig ansva­ret för den fordons- och Irafikanknutna forskning och utveckling som är av betydelse för dess verksamhet. Även STU delar uppfattningen alt den verksamhet som främst syftar lill att ta fram underlag åt de speciella förvallningsmyndighelema för deras praktiska handlande även i fortsättningen bör ankomma på dessa myndigheter.

Vägverket betonar i della sammanhang vikten av att ansvarsfördel­ningen mellan samordningsorganet och berörda förvaltningsmyndigheter klarläggs när det galler forskning och utveckling med syfte att ge un­derlag för utformning av trafikpoUliken och den långsiktiga planering­en. Riksrevisionsverket är av liknande mening men påpekar att den av transportforskningsgmppen tiUämpade modellen och terminologin i det­ta avseende är otillfredsställande.

Svenska transportarbetareförbundet finner att förslaget i fråga om de­legationen innebär att denna får etl övergripande ansvar för trafikpoli­tiken och målet för denna. Förbundet påpekar i sammanhanget ange­lägenheten av att ansvarsfördelningen meUan delegationen och berörda förvaltningsmyndigheter inte medför konfUkler.

Samtliga remissinstanser är i allt väsentligt positiva lill den föreslag­na utformningen av ett samordningsorgan med be­nämningen delegationen för utveckling och forskning på transportom­rådet.

De remissinstanser som närmare behandlar delegationens verksamhetsområde ansluter sig också helt eller med en­dasl mindre avvikelser lill förslagen. Bland dessa återfinns sjöfartsver­ket, trafiksäkerhetsverket, STU, TFK, näringslivets trafikdelegation, TCO och NTF.

STU framhåUer atl delegationens tillkomst bör leda lill all målinrik­tad verksamhet som har direkt med transportområdet all göra i vad

Prop. 1971: 79

20

avser metoder för planering och trafikekonomi Osv. kommer atl stödjas av delegationen eller av denna, och styrelsen i samråd särskilt då det gäller metoder med vidare tillämpning. Styrelsen ser för sin del inte några svårigheter när,det gäUer samverkan med delegationen i dessa frågor. Enligt styrelsen är del dock angeläget att en ömsesidig repre­sentation erhåUs mellan delegationen och styrelsen med dess transport-forskningsnämnd. TFK berör också gränsdragningsproblemen meUan delegationen och STU men , anser också alt dessa bör kunna i hu­vudsak lösas genom ömsesidig representation. 5vewa teknologföre­ningen drar delvis en annan slutsats och påpekar, all med delegationens tiUkomst bortfaUer ansvaret för STU all läcka medelsbehovel för forsk­ning och UtveckUng inom transportområdet, vilket förefaller lämpligt och rationeUt. Näringslivets trafikdelegation utgår i sammanhanget från alt frågor om utveckling och forskning inom materialhantering (interna transporter) lill stor del kommer att falla på andra organ och. framhåller, atl den liksom transportforskningsgmppen anser det ängelä­gel atl verksamheten inom TFK fortsätter och vidareutvecklas i nära samverkan med bl. a. delegationen.

Flera remissinstanser berör frågan om en samordning inom och mel­lan olika universitet och högskolor av transportinriktad forskning och utveckling. De instämmer därvid i transportforskningsgruppens stånd­punkt all en sådan samordning är önskvärd och framhåller samtidigt alt det är angeläget alt den av UKÄ aviserade utredningen härom kom­mer liU slånd. Uttalanden av denna innebörd görs av vägverket, sjö­fartsverket, trafiksäkerhetsrådet och TCO. UKÄ upplyser att ämbetet ämnar inom kort tiUsätta en grupp för översyn av bl. a. frågor om ett samordningsorgan för den vid universitet och högskolor bedrivna forsk­ningen och utvecklingen inom transportområdet. UKÄ kommer alt upp­dra åt gmppen alt beakta behoven av en samordning med delegationen.

I vad gäller delegationens mera' konkreta arbets­uppgifter berör några remissinstanser frågor med anknytning till utformningen av ell samlat program för forsknings- och utvecklings­verksamheten på transportområdet. Trafiksäkerhetsrådet och tekniska fakulteten vid högskolenheten i Linköping understryker det angelägna i atl elt sådant program kommer tiU stånd, och riksrevisionsverket fram­håller att det vid utformningen av programmet är nödvändigt alt beakta den transportekonomiska forskningen i elt större perspektiv. Härvid åsyflas bl. a. trafikpolitikens konsekvenser för samhällsutvecklingen som helhet.

Synpunkter på arbetsuppgiftemas innehåU anförs vidare av TFK, som framhåUer att del måste ställas ökade krav på anpassning och prioritering av trafik- och transportforskningen efler nuvarande och framtida behov.

Trafiksäkerhetsrådet och STU understryker betydelsen av att inter-

Prop. 1971:79

21

nationellt tiUgängliga resultat och erfarenheter på forsknings- och ut­vecklingsområdet utnyttjas. Delta är en väsentlig uppgift för informa­tions- och dokumentationsverksamheten. Väginslitulet föreslår för sin del alt det föreslagna vägtrafikinstitutels informations- och dokumen-lalionsenhet får svara för delegationens publiceringsverksamhet inom i första hand väglransportområdet.

Sjöfartsverket, slutligen, som allmänt anser atl de föreslagna arbets­uppgifterna är väl avvägda, framhåUer all i dessa bör ingå att belysa förändringar i de olika trafikgrenarnas konkurrensfömlsättningar i syfte all få lill stånd elt effektivt samlat transportväsende. Delegationens upp­gifter bör inte snävt begränsas till forsknings- och utvecklingsarbete utan också omfatta kvalificerade utredningar. Sjöfartsverket finner även samverkan mellan verket och delegationen vara värdefull vid utform­ningen av program och planer för forsknings- och utvecklingsverksam­heten inom verkets område.

I anslulning till frågan om delegationens organisation berör flera remissinstanser inriktning och avgränsning av experlnämndernas verksamhetsområden. Vägverket, väginslitutet, väginstitulels tjänstemannaförening. Svenska transportarbe­tareförbundet och TFK anser, att experlnämnden för transport- och tra­fikteknik bör delas med hänsyn lill verksamhetsområdets betydande om­fattning och skiftande karaktär. Vägverket och väginslitulet förordar en nämnd för Irafikledsteknik och trafikteknik och en nämnd för transporl­medelsteknik, hanteringsleknik, terminaler m. m. Tjänstemannaförening­en föreslår en nämnd för Irafikledsteknik och en nämnd för transporl-och trafikteknik (transportmedels- och godshanteringsleknik, termina­ler m. m.). Transportarbeiareförbundet finner del lämpligl med en nämnd för transportteknik och en riänind för Irafikledsteknik. TFK slutUgen framhåller allmänt, alt experlnämnden bör delas upp i olika grupper.

Enligt institutionens för transportteknik och institutionens för trafik­teknik (vägbyggnad) vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] uppfattning bör expert­nämnden för transport- och trafikekonomi utökas till all även omfatta samhällsekonomi. Vidare bör expertnämnden för trafiksäkerhet om­fatta även fysisk samhällsplanering.

SACO framhåller, alt del bör övervägas att inrätta ytterligare en ex-perlnämnd med uppgift all initiera forskning och utveckling i fråga om okonventionell teknik inom transportområdet. Rektorsämbetet vid uni­versitetet i Umeå anser det vara naturligt all vidga transporlbegreppet tUl all omfatta hela kommunikationssystemet i ell framlida samhälle och förordar därför atl delegationen kompletteras med en expertnämnd för beredning av de organisationsfrågor som sammanhänger med etl så­lunda utvidgat och integrerat Iransporlbegrepp. Viklen av all hante­ringsleden inom en transportkedja ägnas stor uppmärksamhet i trans­portforskningen  understryks  slutligen  allmänt  av  rektorsämbetet  vid

3    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 79

Prop. 1971:79

22

Chalmers tekniska högskola.

Samtliga remissinstanser stäUer sig i huvudsak positiva lill den före­slagna utformningen av etl institut för forskning och utveckling i fråga om vägar, vägtrafik och tra­fiksäkerhet. I fråga om institutets verksamhetsom­råde och uppgifter noterar vägverket med tiUfredssläUelse alt inslilulel skaU ha sin verksamhet huvudsakligen inriktad på väg- och galutrafiken. Detla motiveras väl av all väglransportsektom svarar för den största delen av samtliga brulloinvesleringar inom samfärdselsom­rådet. Vägverket understryker vidare Uksom trafiksäkerhetsverket det lämpUga i att inriktningen av forsknings- och utvecklingsverksamheten och valel av konkreta uppgifter bestäms av behoven hos intressenterna i fråga om resultaten av institutets verksamhet. Vägverket framhåUer slutUgen atl utformningen av projekt och målinriktade forskningspro­gram bör ske i samråd meUan ansvarig myndighet och institutet.

Svenska transportarbeiareförbundet påpekar, atl det är av stor vikt att institutet i största möjliga utsträckning ges möjlighet att la initiativ rörande angelägna forsknings-, utvecklings- och utredningsuppgifter. SACO framhåller allmänt all del är önskvärt att man aktivt verkar för atl bredda institutets verksamhetsområde så all det på sikt kommer atl få en inte oväsentUg del av sina uppdrag från andra Iransporlgrenar än de i konventioneU mening vägbundna. Den totala trafikapparatens ut­formning måste studeras med en systemanalytisk melod.

Några remissinstanser lar upp frågan om fördelningen av det föreslagna väglrafikinstitulets insatser mellan uppdragsverksamhet och allmän, egen och s. k. ku n-skapsuppbyggande forsknings- och utvecklings­verksamhet. Väginstitutet understryker behovet av allmän forsknings- och utvecklingsverksamhet vid institutet. Denna verksamhet bör förutom att tiUgodose vissa aUmänna kunskapsbehov inom institutets område även kunna omfatta projekt för vilka ingen uppdragsgivare finns. Trafiksäkerhetsrådet framhåller all den kunskapsuppbyggande forskningen måste beredas elt betydande utrymme i institutet. LO anser alt betydande anslag över riksstalen lorde bli nödvändiga för inslilulel, bl. a. med hänsyn tUl risken att arbetsinriklningen annars snedvrids i strävan alt fånga in betalda forskningsuppgifter. Det angelägna i alt den s. k. kunskapsuppbyggande forskningen inte kommer i skymundan vid institutet framhåUs också aUmänt av NTF.

SACO och statens väginstituls tjänstemannaförening anser, att insti­tutets egen forsknings- och utveckUngsverksamhet måste omfatta ål-mmstone hälften av inslilulels verksamhet. Tjänstemannaföreningen an­ser vidare att personalproblem i samband med uppdragsverksamhetens fluktuationer bör kunna lösas genom all den egna forskningen får fluktuera i motsatt riktning, så atl den totala verksamhetens omfatt-

Prop. 1971:79

23

ning endast påverkas av varaktiga förändringar i uppdragsverksamhe­tens volym. Föreningen framhåller slutligen som väsentligt, all insti­tutet bereds möjlighet alt i viss utsträckning förutsättningslöst behandla radikalt nya lösm'ngar på problem inom transportområdet. Liknande synpunkter framförs av flygtekniska institutionen vid tekniska högskolan i Stockholm.

Molororganisationernas samarbetsdelegation och NTF framhåller del önskvärda i ökad samordning och omfallning av forsknings- och ut­vecklingsinsatser, när det gäller trafikanters beteenden, trafikmiljöns anpassning tiU människan m. m.

NTF framhåUer vidare - liksom vägverket och molororganisationer­nas samarbetsdelegation - del angelägna i all resultatet av forsknings-och utvecklingsverksamheten redovisas på ett sådant sätt atl deras prak­tiska användning i möjligaste mån underlättas.

Vad gäller institutets organisation anser vägverket, SR, SACO, statens väginstituts tjänstemannaförening och TFK, all den projektinriklade organisationen är lämplig för institutet. Även trafiksä­kerhetsrådet och bl. a. tekniska fakulteten vid högskolenheten i Linköping synes vara av denna uppfattning. Vägverket framhåller dock all det för undvikande av oklarhet om ansvar för varje projekt bör utses en pro­jektansvarig avdelning inom basorganisationen, i regel den enhet som har det största resursansvaret för projektet. Projektledaren bör utses inom enheten och hans ansvar för projektet ges genom delegering från den projeklansvariga avdelningens chef. Trafiksäkerhelsrådet hävdar i denna fråga all även cheferna för basorganisalionens avdelningar bör ha ell projektanknutet ansvar. Liknande synpunkter anförs av tekniska fakulteten vid högskolenhelen i Linköping.

SACO och statens väginstituts tjänstemannaförening betonar, all pro­jektledarna i forsknings- och utvecklingsarbetet bör få ansvar direkt in­för institulsledningen. TFK framhåller all det vid större projekt kan vara lämpligt alt vid sidan av projektgrupperna även ha särskilda referens­grupper sammansatta av personer utanför institutet.

Riksrevisionsverket intar en mera tveksam hållning till organisations­formen. Verket anser all en projektorganisation visserligen kan bidra tUl större flexibUitet och en mera ändamålsenlig avgränsning av arbets­uppgifterna än en renodlad linjeorganisation men erinrar samtidigt om de svårigheter som en projektorganisation för med sig. För atl organisa­tionen skall fungera tUlfredsstäUande krävs ell starkt system för styrning av verksamheten. Verket tillstyrker dock atl institutet får en organisa­tion av skisserat slag under förutsättning all de närmare detaljerna klar­läggs.

I fråga om den närmare utformningen av organisationen och indel­ningen i avdelningar m. m. anser vägverket, alt den föreslagna basorga­nisationen för institutets resurser är ändamålsenlig.

Prop. 1971:79

24

Enligt SR.s uppfattning är en föratsättning för atl projektgruppsyste-met skall fungera all antalet avdelningar inte ökas utöver vad som före­slagils.

Några remissinstanser har en annan uppfattning när del gäUer anta­let avdelningar. Inlresset knyter sig särskilt till den föreslagna Irafikanl-och fordonsavdelningen, som av väginstitut och väginstituteis tjänste­mannaförening, trafiksäkerhetsverket och medicinska fakulteten vid universitetet i Uppsala föresläs uppdelad i en trafikant- och en fordonsav­delning. Även SACO framför synpunkter på antalet avdelningar och ifrågasätter om inte åtminstone vägavdelningen borde delas på två eller tre avdelningar. SACO anför vidare alt trafikant- och fordonsavdel­ningen visserligen är mindre men i stället omspänner ett så stort kun­skapsområde alt del blir svårt att hitta en avdelningschef med förmåga atl överblicka hela området. Del är vidare olämpligt med en avdelnings­chef som endast har överblick över endera trafikantområdel eller for-donsområdel. Del ena kunskapsområdet skulle då komma all sakna representation i ledningsgrappen.

Vissa remissinstanser framhåUer alt IrafUcsäkerhelen måste ges en markerad ställning inom institutet. Trafiksäkerhetsrådet, tekniska fakul­teten vid högskolenheten i Linköping och STU föreslår därför all ordet säkerhet förs in i namnen på trafikant- och fordonsavdelningen och Ira­fikavdelningen. Trafiksäkerhetsrådet betonar vidare, atl trafiksäkerhets-forskningen bör bli så tillgodosedd både personellt och ekonomiskt inom mslilulel atl trafiksäkerhet blir »likaberättigad part» inom organisatio­nen såväl vid val av projekt som vid utförandet av dem. Eljest finns allvarlig risk för all tekniska och ekonomiska aspekter kommer alt do­minera. Rådel framhåller sålunda att områdena för medicin och beteen-develenskap har underdimensionerals så starkt i det föreslagna inled­ningsskedet för instilulel all den tvärvetenskapliga verksamhet som åsyf­las i det närmaste torde bli iUusorisk. Dessa områden måste därför ges avsevärt ökade resurser och fastare former i samband med organisa­tionen av institutet.

I fråga om de krav som bör ställas på avdelningscheferna anför väg­inslitulet all del är nödvändigt att samtliga chefer för forsknings- och utvecklingsavdelningarna är erfarna forskare med i övrigl den kompe­lens som har angetts av transportforskningsgmppen. SACO viU inle heller tillstyrka all tonvikten läggs på del administrativa kunnandet hos avdelningscheferna. Kraven på vetenskaplig kompetens måste sättas mycket högt.

I fråga om sammansättningen av institutets styrelse betonar SACO liksom statens väginstituts tjänstemannaförening all det är angelägel all inslilulels personal blir representerad i styrelsen.

Etl något avvikande förslag till organisation för institutei förs fram av Svenska teknologföreningen. Institutet bör enligt föreningen i första

Prop. 1971:79

25

hand läcka in Irafiksäkerhelsområdel och de fordonslekniska områdena. Detla mera begränsade institut bör ges en stark anknytning lill hög­skolenheten i Linköping, bl. a. genom en omfattande »personalunion» och genom att institutet administrativt inordnas i högskolenheten som etl transporltekniskl centrum. Vissa vägtekniska områden däremot krä­ver nära kontakt med lUlämpningssidan. Verksamheten på dessa om­råden bör därför stanna kvar i Slockholra. Delta sker lämpligen bl. a. genom alt det inrättas en vägteknisk ulveckUngsavdelning inom väg­verket och genom atl vägteknisk forskning även i fortsättningen bedrivs vid tekniska högskolan i Stockholm.

I anslulning lill organisationsfrågan betonas slutiigen allmänt av etl flertal remissinstanser behovet av en fast personalkader och fasta an­ställningsformer för huvuddelen av institutets såväl forskarpersonal som biträdespersonal. Bland dessa instanser är vägverket, väginstitutet, tra-Hksäkerhelsrådel, tekniska fakulteten vid högskolenheten i Linköping, SACO och statens väginstituts tjänstemannaförening.

Transportforskningsgmppen har också omnämnt frågan om all an­ lägga en provbana för institutet. Del angelägna i atl institutei får tiU­gång till en sådan framhålls av trafiksäkerhetsverket, väginstitutet, SACO, molororganisalionernas samarbetsdelegation och NTF.

Det föreslagna vägtrafikinslitutets lokalisering lill Linköping tillstyrks eller lämnas ulan erinran av vägverket, trafiksäkerhetsverket, SJ, statskontoret, riksrevisionsverket, delegationen för lokalisering av statlig verksamhet, medicinska fakulteten vid uni­versitetet i Uppsala, samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitetet i Göteborg, fakulteten vid handelshögskolan i Göteborg och statens råd för byggnadsforskning. Vägverket pekar dock på de nackdelar i fråga om kontakter och samverkan med uppdragsgivare och olika universitets- och högskoleinstitutioner som en lokalisering lill Linköping kommer alt med­föra. Medicinska fakulteten vid universitetet i Uppsala stryker under alt lokaliseringen förutsätter en adekvat resursuppbyggnad av den medi­cinska fakulteten i Linköping. Tekniska fakulteten vid högskolenheten i Linköping påpekar också all en förstärkning av högskolans resurser be­höver ske inom vissa områden om institutet lokaliseras till Linköping. Byggnadsstyrelsen vitsordar atl lokaler kan anordnas i Linköping.

Vissa remissinstanser är mera tveksamma till den föreslagna lokali­seringen och menar atl en bättre forskningsmUjö åtminstone f. n. står all finna på annat håll än i Linköping. Väginstitutet är allmänt tvek­samt, om fördelarna med lokaliseringen väger tyngre än nackdelarna och framhåller bl.a. högskolenhetens i Linköping brister inom områdena för vägteknik, trafikteknik och fordonsteknik och anser det vara mycket osäkert om den av grappen förutsatta kompletteringen kommer all ge­nomföras.

UKÄ hänvisar bl. a. lill synpunkter som inom ämbetet har anförts

Prop. 1971:79

26

av fakultetsberedningen för de tekniska vetenskaperna. Beredningen har framhåUit, alt Stockholm, Göteborg och[REDACTED_EFTERNAMN] erbjuder bättre forsk­ningsmiljö för institutet än Linköping. UKÄ finner det emeUertid å and­ra sidan naturligt all de lokaliseringspolitiska bedömningama kan bU av­görande för var institutet förläggs. Vid en lokalisering tiU Linköping be­hövs en viss förstärkning av forskningsresursema vid väg- och valten-byggnadsseklionen vid tekniska högskolan i Stockholm som kompensa­tion för de nu disponerade resursema vid väginstitutet. Högskolenheten i Linköping bör vidare ges en viss profU mot trafik och transport. En komplettering av högskolenhelen inom de för institutet betydelsefulla ämnesområdena för väg- och vattenbyggnad och fysisk samhäUsplane­ring kan emellerlid enligt ämbetet inle beräknas ske under den nu över­skådliga planeringsperioden.

Även ett antal övriga remissinstanser anser Stockholm, Göteborg eUer[REDACTED_EFTERNAMN] vara bättre lokaliseringsorter än Linköping. TFK föredrar någon av de båda sistnämnda men framhåller samtidigt, elt ell nybyggt och utvidgat institut i Linköping dock har etl påtagligt värde. Institutio­nen för transportteknik och institutionen för trafikteknik (vägbygg­nad) vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] och rektorsämbetena vid tekniska högsko­lan i Stockholm resp. vid Chalmers tekniska högskola förordar tveklöst[REDACTED_EFTERNAMN], Stockholm resp. Göteborg i stället för Linköping. Rektorsämbetet vid tekniska högskolan i Stockholm framhåller bl. a., att avsevärd tid måste beräknas för uppbyggnad av ell nytt nät av universitets- och hög-skolekontakler för institutei, om del lokaliseras till Linköping, liksom att en utflyttning kan för avsevärd tid reducera forskning och forskarat­bildning på vägbyggnadsinslilulionen vid tekniska högskolan i Stock­holm. Rektorsämbetet föreslår en snabbutredning om förläggning av institutet tiU t. ex. lärvafällel. Även SACO, SR och TCO avstyrker Lin­köping och torde närmast anse, att det nya institutet skaU lokaliseras tiU Stockholm.

I fråga om förslagens genomförande tUlstyrker riksre­visionsverket en successiv uppbyggnad av delegationens kansli fr. o. m. den 1 juli 1971. Verket stryker däremot under alt organiserandet av institutets verksamhet inle ulan risk kan ske med det skissartade under­lag som transportforskningsgruppen har presenterat. En mera fuUstän­dig organisationsutredning bör göras. Detta bör dock inle hindra att statsmakterna fattar principbeslut om organisationsförändringar under våren 1971.

Riksrevisionsverket har inget alt erinra mot transporlforskningsgmp-pens uppfattning om en vidgad tiUämpnmg av programbudge­teringsprincipen för forsknings- och utvecklingsverksamheten på transportområdet och för de institutioner och organ i övrigt som med­verkar däri. Vägverket erinrar om atl det redan använder program­budgetering i sin verksamhet. I egenskap av stor bestäUare hos det före-

Prop. 1971:79

27

slagna institutet finner verket det vara både önskvärt och nödvändigt all samma administrativa hjälpmedel används av institutei. Härigenom förbättras förutsättningarna för ell fruktbärande samarbete.

Flera remissinstanser berör allmänt de beräknade medelsbeho­vet för delegationens och institut et s verksam­het. I allmänhet anförs all medlen är alllför knappt tilltagna och att väsentiiga ökningar krävs i fråga om statligt slöd lill Iransportforsk­ning i olika former och resurser för delegationen, institutet och de uppdragsgivande myndigheterna. I varje faU bör en snabb utbyggnad ske under de närmaste åren. Remissinstanser som gjort allmänna ut­talanden i denna riktning är sjöfartsverket, trafiksäkerhetsrådet, UKÄ:s fakultetsberedning för de tekniska vetenskaperna, sektionerna för teknisk fysik och vä- och vattenbyggnad vid tekniska högskolan i Stockholm, tekniska fakulteten vid högskolenheten i Linköping, STU, IVA, TFK och LO.

Väginstitutet gör en mera preciserad bedömning och anser att del av transportforskningsgruppen beräknade medelsbehovel - 5 milj. kr. -för institutets egen forskning och myndighetsuppgifter under budgetåret 1971/72 bör vara 500 000 kr. högre. Del föreslagna anslaget för bidrag tiU mslilulel bör sålunda ökas lill 5,5 milj. kr.

Statsanställdas förbund uttalar aUmänl, alt verksamheten vid institu­tet i huvud.ak bör finansieras genom anslag över riksstalen.

V. Professur i trafiksäkerhet

AB Volvo har i skrivelse den 13 november 1969 lill statsrådet och chefen för kommunikationsdepartementet förklarat sig berett att under närmare angivna förutsättningar under en lid av i första hand fem år intUl vissa belopp svara för kostnadema för en professur i trafiksäkerhet placerad vid Chalmers tekniska högskola. Om denna första period leder lUl önskat resultat är bolaget vUligt alt påtaga sig kostnaderna för ytter­ligare en femårsperiod. TUl brevet har fogats ett förslag tUl program för professuren.

I ärendet har yttranden inhämtats från rikspolisslyrelsen, socialsty­relsen, statens vägverk, statens väginstitut, statens trafiksäkerhetsverk, statens trafiksäkerhelsråd, statens planverk, riksrevisionsverket, univer­sitetskanslersämbetet - som tiU sill yttrande fogat utlåtanden från rek­torsämbetena vid oUka universitet och högskolor, en rad universitets­institutioner etc. - statens medicinska forskningsråd, statens naturveten­skapliga forskningsråd, statens råd för samhäUsforskning, nordiska insti­tutet för samhällsplanering och STU.

Remissinstanserna har aUmänt understrukit behovet av en intensifie­rad Irafiksäkerhelsforskning och ansett, all den av AB Volvo erbjudna professuren skuUe innebära en önskvärd förstärkning av såväl forsk-

Prop. 1971:79

28

ningen som forskarutbUdningen på området. Riksrevisionsverket har anfört vissa synpunkter på i vilka former de erbjudna medlen bör mot­tagas av statsverket. Rikspolisslyrelsen är den enda remissinstans som - närmast av principieUa skäl - ställt sig klart negaliv tiU erbjudandet.

Efter remissbehandlingen har Kungl. Maj:t uppdragit ål universilets­kanslersämbelel all med beaktande av det i bolagets skrivelse fogade programmet - efter samråd med statens Irafiksäkerhetsverk och statens trafiksäkerhelsråd - närmare överväga och lill Kungl. Maj:t inkomma med förslag liU utformning av en eventueU professur i trafiksäkerhet. Ämbetet har den 30 november 1970 redovisat sina synpunkter i anled­ning av uppdraget.

I fråga om programmet för professuren understryker ämbetet bety­delsen av kunskap om den mänskliga faktorn i trafiken och framhåller, att människans begränsningar i anpassningsförmåga måste las till ut­gångspunkt i trafiksäkerhetsforskningen. Della krav bör enligt ämbetet vara en fömlsällning för professuren. Med hänsyn härtill bör del veten­skapliga området för denna - innebärande viss utbyggnad av det lill AB Volvos skrivelse fogade programförslaget - beskrivas sålunda:

»Säkerheten hos väg- och galutrafiken betraktad som elt människa­maskin-miljösystem med hänsyn lill optimering av den tekniska om­givningens utformning och funktion. Därvid skall särskilt beaktas män­niskans förmåga och begränsningar i anpassning samt hur funktioner hos fordonet och yttre trafikmiljö bör utformas i relation till mänskliga prestationskarakleristika.»

Ämbetet tillstyrker en förläggning av professuren tUl Chalmers tek­niska högskola och föreslår atl den där placeras inom sektionen för maskinteknik vid institutionsgruppen för produktion och organisation, i vilken ingår bl. a. institutionerna för transportteknik och industriell ekonomi och organisation. Den här ifrågavarande forskningsgruppen förutsätts i övrigl etablera samverkan med de institutioner i Göteborg, vUkas forskning berör den föreslagna professurens område, t. ex. cent­rum för medicinsk teknik och SCAFT-gruppen vid institutionen för stadsbyggnad.

Vid bedömningen av de resurser som professuren kräver har ämbetet räknai med all utöver AB Volvos medel ytterligare ekonomiskt utrymme skall kunna skapas genom atl anslag för budgeterade forskningsprojekt får sökas från forskningsråd m. fl. på sedvanligt sätt. Med hänsyn här­till finner ämbetet, att de erbjudna medlen bör vara tillräckliga för atl läcka vissa baskostnader för professuren. Ämbetet lämnar vidare förslag i fråga om formerna för finansieringen av professuren, kompetenskraven för innehavaren av denna, anställningsformen etc.

I ell närmare preciserat åtagande, daterat den 25 februari 1971, har AB Volvo utfäst sig att för viss forskningsverksamhet inom Irafiksäker­helsområdel ställa medel tUl förfogande för täckning av kostnaderna för

Prop. 1971:79

29

en professur i trafiksäkerhet vid rChalmers tekniska'högskola med följd-tjänster och vissa övriga kostnader. .Forskningsverksamheten ;förulsätts bedriven i enlighet med nyssnämnda, ,.i universitetskanslersänibelels skri­velse gjorda programbeskrivning. AB Volvo bestrider under i första hand fem år räknat från den 1 januari 1,972 ;kpslnader för .verksarnheten med årliga belopp, som första året uppgår tUl 50.0.000 kr. och .därefter ökar med 10 % per år. I åtagandet föratsatts ilöyrigt.b}. a.,all statenvbeslular om verksamhetens närmare .utformning, orn buvudmannaskap, ,om till­sättning och ansläUningsförhåUanden för [tjänster ,som inrättas.inom .ra­men för donerade medel.

Bolaget fömtsätter .slutligen .att dess ; åtaganden anses -.som avdrags­gilla driftkostnader i bolagets -rörelse.

Departementschefen

Samordning av transportforskning m.,rn.

Transportforskningen syftar itill all klarlägga .de -faktorer som på­verkar transporter, transportmedel och transportbehov. Den kommer därmed all spänna över en mångfald problem av teknisk, ekonomisk, social, säkerhelsmässig, lokaliserings- och miljöpolitisk art ,etc. 'Med denna transporlforskningens bredd. och dnriklning följer alt den-i be­tydande utsträckning måste bedrivas ii tvärvetenskapliga former och således i fråga om de enskUda projekten kräva insatser -inom flera vetenskaps- och teknikområden.

Behovet alt genom forsknings- och iUlvecklingsarbele ik underlag för slällningslaganden och åtgärder inom olika delar av transportområdet är stort såväl inom den statliga och rkommunala sektorn som inom nä­ringslivet. Behovet av .ökat och :bältre samordnat .forsknings- och ut­vecklingsarbete inom transportområdet har .också underslmkils .1 olika sammanhang.

I direktiven för transportforskningsgruppen - vars Jbelänkande Ugger till grund för de i denna proposilion framlagda förslagen . ;har fram­hållits angelägenheten av atl genom bättre forskningsbelingelser få fram informations- och beslutsunderlag för att följa upp trafikpolitiken. Jag tänker bl.a. på behovet av ,en effektiv transport-, och traf ikekonomisk forskning, som kan klarlägga de olika transportgrenarnas ekonomiska förutsättningar och utvecklingsmöjligheter ,saml samspelet dem emeUan. Av största betydelse är också -den -trafiklekniska forskningen med vad den innefattar av kartläggning och -studier av trafikslrörnmarna och deras reglering. Angelägna tekniska och teknisk-oekonomiska forsk­ningsuppgifter aktualiseras vidare inom transport- och .hanteringstek­niken i anslutning till den successiva omläggning som sker av närings­livets transporter, vilka systematiseras, koncentreras och samordnas i avseende på transport- och hanteringsfunklionerna. Hamnar, flygplatser,

4    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 79

Prop. 1971:79

30

järnvägsanläggningar och andra inlandsterminaler bUr därvid knut­punkter i integrerade transportsystem och måste dimensioneras så alt de svarar mot de anslutande transportmedlens och hanleringsanord-ningarnas kapacitetsbehov.

På väg- och galutrafikens område medför den ökande biltrafiken, att frågorna rörande trafiksäkerheten blir aUtmer komplicerade sam­tidigt som de kräver att snabba och effektiva åtgärder vidtas. Trafik­säkerhetsforskningen utgör ett viktigt instrument vid handläggningen av dessa frågor. Sådan forskning har etl nära samband med bl. a. den nyssnämnda trafiklekniska forskningen. På det fordons- och maskin­tekniska området är det av intresse alt sådan forskning bedrivs som bidrar till all klarlägga de funktionella krav som bör släUas från exem­pelvis transportsystemets och trafiksäkerhetens synpunkt.

Med hänsyn dels lUl de stora behoven av transportforskning - ofta av tvärvetenskaplig natur - dels lill de i förhållande tUl behoven relativt sett begränsade forskningsresursema samt dessas spridning på olika institutioner, universitet och högskolor etc. framstår del som i hög grad angeläget att i möjlig mån planera, samordna, initiera, prioritera och stödja forsknings- och utvecklingsarbetet på detta område. I sådani syfte föreslår den nyssnämnda transportforskningsgmppen inrättandet av en delegation för utveckling och forskning på transportområdet.

I likhet med remissinstanserna anser jag, att en sådan delegation -som lämpligen bör benämnas transporlforskningsdelega­tion e n - skulle fylla en viktig uppgift. Jag kan också i stort ansluta mig lUl vad gruppen föreslagit i fråga om delegationens arbetsområde, verksamhetsformer och organisation.

Den samordnings- och stödverksamhet, som delegationen skaU utöva, kommer sålunda alt omfatta både trafik- och transportekonomisk forsk­ning, trafikledsteknisk forskning, transport- och hanteringsteknisk forsk­ning samt trafiksäkerhetsforskning. Slöd lill tekniskt-industriellt utveck­lingsarbete med avseende på fordon och motorer bör eilltjäml lämnas av STU. Delegationen bör emellertid kunna stödja sådan forskning som bidrar tiU alt klarlägga de funktionella krav, som kan ställas från exem­pelvis trafiksystemets och trafiksäkerhetens synpunkt och som sedan kan behöva beaktas i samband med del lekniskt-industrieUa utvecklings­arbetet.

En grandläggande uppgift för delegationen blir atl följa upp utveck­lingen på Iransportforskningsområdel samt alt i kontakt och nära sam­arbete med berörda trafikverk, myndigheter och forskningsinstitutioner av olika slag kartlägga behov och resurser inom forskningsområdet. På grundval av en sådan kartläggning har delegationen alt upprätta ell mera långsiktigt och samlat program för forskningsverksamheten, vilket successivt skall följas upp och håUas aktuellt. Genom programmet erhålls överblick och skapas fömtsättningar för ansvars- och arbets-

Prop. 1971:79

31

fördelning samt för prioritering i fråga om forsknings- och utvecklings­arbetet. Delegationen skall vidare ha ansvar och uppgifter för all sam­ordna och ta fram sådant underlag för den långsiktiga planeringen inom transportområdet som berör eUer är gemensamt för flera myndigheters verksamhetsområden.

I fråga om fördelningen av ansvar bör gälla all de berörda förvalt­ningsmyndigheterna på trafikområdet har ell primäransvar, när del gäller atl la fram forsknings- och ulvecklingsunderlag för myndigheternas verkställighetsåtgärder och kortsiktiga planering. I fråga om mera över­gripande och långsiktiga forsknings- och utvecklingsuppgifter kommer delegationen alt få ett särskUt ansvar. Delegationens uppgift kan här­vidlag exempelvis vara all söka få till slånd en samverkan mellan be­rörda myndigheter och institutioner i fråga om forskningsprogram och forskningsproduktion, eventuellt med ekonomiskt slöd från delegatio­nen. När förutsättningar för en sådan samverkan saknas eller när forskningsuppgifterna är av sådan mera specifik arl alt de faUer utanför förvaltningsmyndigheters eller andra institutioners naturliga ansvars­område, blir det en uppgift för delegationen själv alt planera och med egna resurser genomföra särskUl angelägen forskning. Vid sidan av dele­gationens planerande och samordnande uppgifter blir den ekonomiskt stödjande forskningsrådsfunktionen ell viktigt inslag i dess verksamhet.

Behov av en mera övergripande och långsiktig forskning föreligger i särskild grad på del trafik- och transportekonomiska området, där underlag krävs för successiv uppföljning och för fortsatta slällnings­laganden på del trafikpolitiska området. Även Iransporlsyslemforskning är något som delegationen får ägna särskild uppmärksamhet. På trafik-säkerhetsområdet bör det ankomma på Irafiksäkerhetsverkel att vid behov och närmast med anlitande av lämpliga forskningsinstitutioner ta fram del underlag som erfordras för verkels löpande myndighetsfunk­tioner. Trafiksäkerhelsverkels behov av medel för sådana ändamål -som framhållits av transportforskningsgmppen - får prövas i anslutning till behandlingen av verkels årliga anslagsframstäUningar. Härutöver krävs emeUertid särskilda planerings- och stödinsatser för att stimulera mera angelägen trafiksäkerhetsforskning. Delegationen har här alt föra vidare och utveckla det forskningsstödjande arbete som utförs av trafik-säkerhetsrådet.

Av värde är vidare all genom delegationen få etl organ, tiU vilket kan läggas ul uppdrag - i första hand från kommunikationsdepartementet -atl genomföra särskilda trafikpolitiskt eller exempelvis med hänsyn lill trafiksäkerhetsarbelet angelägna forsknings- och utvecklingsprojekt. De­legationen har därvid att närmare formulera forskningsprogrammet, organisera och följa upp forskningen saml lill uppdragsgivaren redovisa resultatet.

I sitt arbete bör delegationen ha nära kontakt med berörda förvall-

Prop. 1971:79

32

ningsmyndigheter. Dessa bör också vid planering och genomförande av forsknings- och utvecklingsarbete rådgöra -med delegationen. Jag avser att senare - under förutsättning all riksdagen bifaller förslaget 'om inrättande av delegationen - "föreslå liUägg i 'berörda myndigheters in-straktioner, som ålägger dem sådani samråd. Delegationen skall slut­ligen fungera som remissinstans i frågor 'rörande forsknings- och Ut­veckUngsarbete på trarispörloinrådet.

I fråga om delegationens organisation delar jäg transportforskriings-grappens uppfattning om sammansättningen av delegationen. Denna bör i första hand beslå aV företrädare för de främsta avnämarna av forskningsresultaten, och antalet ledamöter -bör av effektivitetsskäl så­vitt möjligt begränsas. "Då delegationen -får särskild 'betydelse som till-handahållare av underlag 'för de trafikpolitiska 'övervägandena och för det statliga handlandet på Irafiksäkerhelsomfådel och följaktligen 'bör ha en nära anknytning tiU kommunikationsdepartementet, synes del lämpUgl atl slalssekréleraren eller annan högre tjänsteman i detta de­partement utövar ordförandeskapet. 'Ledamöterna avses 'förordnade av Kungl Maj:t.

TiU delegationen, som -har 'beslutsfunktionerna, -avses knytas expert-nämnder för berednirigSuppgifler m. m. inom 'olika vetenskaps- eller teknikområden. I dessa bör ingå företrädare för av forskningen berörda producent- och konsumentintressen inom resp. sektorer. Del bör an­komma på delegationen-att besluta om inrättande av nämnder och sam­mansättningen av dessa.

I sitt arbete bör delegationen nära sariiärbela med andra forsknings-planerande och forskningsstödjande' organ, -i första hand STU. Med hänsyn tUl samarbetet i sistnämnda fäll'synes dét naturligt ätt STU på lämpligt sätt blir företrädd i delegationens Organisation och delegationen på motsvarande sätt i STU:s organisation.

För de uppgifter som åvUar delegationen bör denna förfoga över ett kansli. Della bör omfatta chef och fyra övriga tjänstemän, varav två biträden. Medel beräknas för ändamålet. För chefen för kansliet bör inrättas en extra ordinarie tjänst på löneplan-C.

Delegationen avses'inleda sin verksärrihel den 1 juli 1971. Medels­behovet beräknar jag för budgetåret 1971/72 till 5 250 000'kr. Med hän­syn lill all statens trafiksäkerhelsråd avses upphöra med sin verksamhet den 30 juni 1971 - varefter dess forskningsrådsfunktion överläs av dele­gationen - innefattar beloppet från Irafiksäkerhetsrådet överförda me­del. TiU frågan om anslagsberäkningen återkommer jag i det följande.

Genom inrättandet av transporlforskningsdelegalionen räknar jag med att fömtsättningar också skaU föreligga för en effektivare planering och samordning av Irafiksäkerhelsforskningen. Av värde är givelvis alt denna fortsättningsvis kommer atl planeras i nära kontakt med andra delar av Iransportforskningsområdel, med vUka trafiksäkerhets-

Prop. 1971:79

33

forskningen har etl nära samband. Del ankommer- på Kungl. M'aj:t, alt meddela för verksamheten erforderliga bestämmelser.

I della sammanhang vill jag erinra om det erbjudande som gjorts av. AB Volvo att ställa medel lill förfogande för viss forskningsverksamhet inom Irafiksäkerhelsområdel. Erbjudandet innebär att ABi Volvo. - under i första hand fem år räknat frän den 1 januari 1972 - bestrider kostna­dema för bl. a. en professur i trafiksäkerhet rned- årliga belopp som första året uppgår tUl 500 000 kr. och därefter ökar med 10 % per år. Inom ramen för beloppet skall läckas kostnaderna för--föralom själva professuren - följdljänster och verksamhet i anslulning till professuren. Denna, som av AB Volvo förutsätts placerad vid Chalmers tekniska högskola, avses inriktad på forskning avseende »säkerheten hos väg- och galutrafiken, betraktad som ell människa-maskin-mUjö-system, med hänsyn tiU- optimering av den tekniska, omgivningens ut­formning och funktion., Därvid skall särskilt beaktas människans förr måga och begränsningar i anpassning saml hur funktioner hos. fordonei och yttre trafikmiljö bör utformas i relation tiU mänskliga prestalionsr karakterislika.»

I likhet med del stora flertalet remissinstanser anser j.ag> alt det finns anledning att ta emot detta erbjudande,, som siktar liU. intensifierad forskning kring centrala problem inom Irafiksäkerhelsområdel. Jag för­ordar med hänsyn härtill att inom ramen för de medel som ställs, till förfogande en extra ordinarie, professur i Irafiksäkerhelsforskning. inrättas från den 1 januari 1972. Huvudmannaskapet för professuren bör knytas tiU den föreslagna transportforskningsdelegalionen. Del får ankomma på delegationen att - med beaktande av den nyssnämnda allm'änna pro? gramskrivningen - göra den närmare erforderliga preciseringen av pro­grammet.

Professuren bör med hänsyn tUl utformningen av AB Volvos erbju­dande inrättas för en tid av högst fem år. Det ankommer på. Kungl. Maj:t alt utfärda de bestämmelser som erfordras. Jag vill emellertid förulskicka, att innehavaren tillsätts av Kungl. Maj:l efler förslag av transportforskningsdelegationen. Delegationen bör anlita sakkunniga med motsvarande tUlämpning av de bestämmelser som- gäUer vid lUlsällning av professurer vid statliga forskningsråd. För tjänsten bör gälla samma, kompetenskrav som för professur vid teknisk fakultet.

Efler samråd med föredragande statsrådet i utbildningsdepartementet finner jag del också vara förenat med fördelar all -- som: förutsatts av bolaget - ifrågavarande verksamhet bedrivs vid Chalmers tekniska hög­skola. Genom atl verksamheten anknyts liU en uppbyggd organisation bör denna kunna starta tidigare än eljest. Genom placeringen vid hög­skolan kan på ell naturligt sätt en kontinuerlig, samverkaui etableras, med företrädare för olika tekniska vetenskapsområden och särskilt då med forskargmpper på högskolan som arbetar med Irafikforskning.

Prop. 1971:79

34

Innehavaren av professuren bör meddela forskarhandledning i den om­fattning transportforskningsdelegationen bestämmer efter samråd med universitetskanslersämbetet.

Inrättande av ett väg- och trafikinstitut

Jag övergår härefter till all behandla transportforskningsgrappens för­slag om inrättande av etl vägtrafikinstitut för forsknings- och utveck­lingsverksamhet avseende huvudsakligen vägar, vägtrafik och vägtrafik­säkerhet. Förslaget föratsätter all till del nya inslilulel överförs dels de aktiviteter som statens väginstitut f. n. bedriver, dels den forsknings-och utredningsverksamhet som statens trafiksäkerhelsråd utför i egen regi.

Jag kan ansluta mig lill gmndtankaraa i förslagel. Vid ett genomfö­rande av detta skapas sålunda föratsättningar för en samordnad väg­teknisk, fordonsteknisk och Irafikleknisk forsknings- och utvecklings­verksamhet, vilken integreras med en Irafiksäkerhelsforskning. Denna får genom samordningen bättre betingelser för atl klarlägga sambandet mel­lan trafiksäkerheten och olika förhållanden rörande vägen, fordonet och trafikanten. Av särskilt värde är härvid atl de beleendevelenskapliga faktorerna bättre kan beaktas i nära sammanhang med de mera tekniskt betonade insatserna.

Jag biträder sålunda gruppens av remissinstansema allmänt tiUslyrkta förslag, atl ett nytt institut inrättas den 1 juU 1971 med angiven in­riktning av verksamheten. Därav följer all från samma tidpunkt bör statens väginstitut avvecklas. Delsamma gäller statens trafiksäkerhetsråd, vars uppgifter - till den del de inte ingår i del nya institutet - enligt del föregående överläs av transportforsk-ningsdelegationen. Del nya institutei bör enligt min mening benämnas statens väg- och trafikinstitut.

Som föreslagits av transporlforskningsgruppen bör den större delen av institutets verksamhet avse forsknings- och utvecklingsarbete på uppdrag och mot ersättning från statliga och kommunala myndigheter samt andra intressenter. Till uppdragsverksamheten räknar jag då även forsk­ning, som stöds av exempelvis transporlforskningsdelegalionen. Därut­över är det emeUertid angeläget att ekonomiskt utrymme finns för forsknings- och utvecklingsverksamhet i egen regi. Detla krävs för alt institutet skall kunna vidmakthålla och utveckla den vetenskapliga kvali­teten och kompetensen och få den allmänna kunskaps- och metodikbas, som är en förutsättning för en framgångsrik uppdragsverksamhet. \n närmare söka precisera andelen egen- resp. uppdragsforskning - vilket vissa remissinstanser anselt böra ske - finner jag varken nödvändigt eller lämpligt. Egenforskningen liksom de myndighetsuppgifter vilka ankommer på institutet bör finansieras genom anslag på riksstalen.

I fråga om institutets organisations- och verksamhetsformer i övrigl föreslår jag följande.

Prop. 1971:79

35

Den översiktliga ledningen av institutets verksamhet skall utövas av en styrelse. I denna bör ingå ledamöter tiU det antal Kungl. Maj:t be­stämmer. Dessa avses företräda de främsta intressentema i institutets forsknings- och utvecklingsverksamhet och vidare de huvudsakliga veten­skaps- och teknikområdena som omfattas av mslilulel. Under styrelsen utövas den direkta ledningen av inslilulels verksamhet av inslilulschefen. Denne biträds i sin uppgift av en ledningsgmpp, vari ingår i första hand de nedan nämnda enhetscheferna men vid behov även projektiedare etc.

Forskningsverksamheten, som ofta blir av tvärvetenskaplig natur, bör bedrivas genom projektgrupper, vilka sätts samman med hänsyn lUl de krav som projekten ställer och vilka avvecklas allteftersom dessa genom­förts. Både personal och utmstning skall kunna ulnylljas i flera projekt, vUkel förutsätter en noga genomtänkt och effektiv resursplanering. Härför krävs en basorganisalion, vUken bör bygga på en indelning av verksamheten i planerings- och resurshänseende i ell lämpligt antal huvudenheter. I enlighet härmed förordar jag, all institutets resurser förs samman i tre huvudenheter för egentlig forsknings- och utvecklingsverk­samhet avseende dels vägteknik, dels bioteknologi/fordonsteknik, dels trafikteknik saml en enhet för administration och viss gemensam teknisk service. De fyra enheterna bör benämnas vägenhelen, trafikant- och fordonsenheten, trafikenhelen och driftsenheten.

Några remissinstanser förordar, atl verksamheten delas upp på flera enheter. I första hand har därvid förutsatts en uppdelning av trafikant-och fordonsenheten på två enheter. Av del föregående följer all jag inle är beredd all föreslå en sådan ytterligare uppdelning. Erfarenhet bör först vinnas av inslilulels verksamhet under viss lid. Därefter får man med hänsyn lill hur institutet utvecklas i fråga om verksamhetens om­fattning och inriktning bedöma om en anpassning är motiverad i fråga om resursområdenas indelning och avgränsning.

Jag vill i anslulning tiU det föregående beröra den Irafikmedicinska verksamhet, som hillills bedrivits i trafiksäkerhetsrådels regi men som i fortsättningen skaU handhas av del nya väg- och trafikinstitutel. Vägan­de skäl lalar enligt min mening för alt den Irafikmedicinska verksam- . helen i den nya organisationen hänförs till den föreslagna trafikanl-och fordonsenheten. Det finns emellertid, som gruppen framhåUit, anledning atl - samtidigt som den Irafikmedicinska verksamheten sam­ordnas med annan Irafiksäkerhelsforskning vid institutet - överväga arrangemang som på lämpligl sätt ger verksamheten en anknytning lill en institution vid medicinsk fakultet. Härvidlag avser jag att senare föreslå Kungl. Maj:l all ge institutet i uppdrag all i samråd med berörda myndigheter föreslå en sådan lämplig anknytning på den ort, där jag i del följande föreslår atl institutet förläggs.

Det ankommer på Kungl. Maj:l all i instruktion för instilulel meddela närmare föreskrifter i de organisatoriska frågor jag här behandlat.

Transportforskningsgmppen har beräknat, att det för det nya institutet

Prop. 1971:79

36

under dess första verksamhetsår krävs r49 tjänster.' Jag räknar i- del' följande medel för dels 134 tjänster méd motsvarande minskning vid väginstitutet och trafiksäkerhetsrådels"' forskningsorgan, dels lillkom--mande tjänster för bl. a. ledande och samordhätidé funktioner och informationsverksamhet samt för den beteerideveteriskäpliga forsknings­verksamheten vid väg- och trafikinslitulel. Jag' förordar beträffande de' nya tjänsterna, alt en ordinarie- tjänst med bélecknihg'én p inrättas för chefen för institutet. Vidare bör inrättas' fyra extra ordinarie- tjänster för chefer för huvudenheter.

Tjänsten som kanslichef i' Co 1 vid- Irafiksäkerhetsrådet, tjähsleh som-överdirektör i Cp 4 samt fyra tjänster i Co 1 ocli' en tjänst i Cé 1 som' överingenjör vid väginstitutet bör utgå ur örgäriisätibnen; I samband rried' inrättandet av transpörtforskningsdélegälibnen och -väg- och- träfikinSli-tutet kan det bli nödv'ändigt att föra' bl.a. tjänster pa löneplan'C på övergångsstat och vidta- andra övergångsanofdriingår. Riksdageris' be­myndigande all vidta såda~na åtgärder bör därför inhämtas.

Beträffande avlalsbara anslällriings- Och arbetsvillkor avser jäg ätt- gé statens avtalsverk erforderligt förhandlirigsuppdfa.

I fråga om del nya; väg- och iräfikinstilulets lokalisering' delar jäg transportforskningsgrappens uppfällnirig om lämpligheten av en för­läggning till Linköping. På denna ort finns rriöjlighélér till säriiärbefe' med exempelvis den tekniska OCh medicinska verksairihétén vid deri högskolenhet, som där håller på ätt byggas ut. Vidare kan erinras öriv att i annat sammanhang förslag förelagts riksdagen- att till Linköping överföra verksamheten vidi staleris geotekniska institut, med vUkel väg-och trafikinstilutet konimer' ätt samarbeta. I öVrigt räknar jag riied alt väg- och trafikinstitulef vid éri förläggning till Liriköpirig med dess centrala belägenhet och goda komrriunikatiorier skaU på ett tiUfreds­ställande sätt kunna upprätthålla de erforderliga' kontakterna- riiéd uppdragsgivare och andrå. Utflyttnirigeri till Linköping bör' ske- när erforderliga lokaler står till förfogande,- vilket torde bli fallet inoni tre å fyra år. De omstäUningsprobleiri- för' persörialen som härvid uppkom­mer bör lösas på det sätt söm' ängelts i en denna dag av chefen för finansdeparlementet frariilagd proposition om decentralisering äv ölikä statiiga myndigheter m. m.

A nslagsberäkning

Jag skall slutligen behandla anslagsfrågorna för trärispörtfdrsknings- delegationen och väg- och trafikinstitulet.-

För budgetåret 1970/71 firins för trafiksäkerhetsrådels och väginsti­tulels verksamhet uppförda följande ärislag på rikssläteri, nämligen Trafiksäkerhelsforskning (reservationsanslag) resp. Statens' vägirisfilul (förslagsanslag) och Statens v'äginslitut: Utrustning (reservationsanslag). Anslagen, som är anvisade iriéd 3 300 ÖOO kr. resp.  3 461 000' och

Prop. 1971:79

37

170 000 kr., avräknas i-sin helhet mot'automobilskattemedlen'. För väg­institutet räknas vidare med en omslutning' av-' dbri avgiftsfinansierade. uppdragsverksamheten, omi ca' 4'500'000' kr.

I prop. 1971:1 (bil. 8 s. 72-73); har under anslaget Trafiksäkerhets­forskning för budgetåret 1971/72 preUminärt tagils upp 4 300 000 kr., varav 3 300 000 kr. motsvarar samma-anslag'för-innevarande budgetår;-Äterslående 1 000 000 kr. motsvarar de medel, söm; av STU för" inne­varande budgetår disponeras för forskningsprojekt, m. m; av deffi art, att de bör innefattas i den föreslagna transporlforskningsdelegalionens verksamhet. Under anslagen liU väginstitutet (bil. 8 s. 118-119) har jag - likaledes preliminärt- räknat med oförändrade belopp;

I anslulning till vad' jag i det föregående anfört om transportförsk-ningsdelegationen föreslår jag;, att dess medelsbehov tiUgodoses under ett särskilt reservationsanslag benämnt Transporiforskningsdelegationen.. Detta anslag har beräknats på följande sätt. Av trafiksäkerhetsrådels nuvarande anslag Trafiksäkerhetsforskning avser 300 000 kr. kostnader för rådels bibliotek samt viss del av rådels kostnader, för trafikmedi­cinsk forskning, vilka i' fortsättningen hänförs till väg- och Irafikinsli-tutet. Återstoden uppräknat med hänsyn' liU. löne- och prisförändringar m.m. (3 000 000-h 1-70'000 =) 3 170 000 hänförs tiU- transportforsk-ningsdelegationens verksamhet. Utöver de medel för administration m. m. som ingår i de från trafiksäkerhetsrådet: överförda- medlen har jag vidare beräknat 330 000 kr. för delegationens kansli- och nänmdorgani-sation m. m. Dessutom har - utöver de- forskningsbidragsmedel som kommer från trafUcsäkerhetsrådet - upptagits- ytterligare 1 750 000' kr. för stöd åt olika slag av transportforskning. Av delta belopp utgör 1 000 000 kr. vad som övertagils från STU. Sammanlagt föreslås så­lunda anslaget till transportforskningsdelegatiGnen upplaget med (3 170 000 -t- 330 000 -f 1 750 000 =) 5 250 000 kr. för budgetåret 1971/72.

För väg- och trafikinslitulel här transportforskningsgmppen före­slagit tre anslag, nämligen, ett för bidrag tiU den aUmänna verksam­heten, etl för uppdragsverksamheten samt. elt för utrastningsanskaff­ning. Uppdelningen bygger bl. a. på förutsättningen av tiUämpad pro­grambudgetering i verksamheten, varvid de angivna anslagen anknyter till en tänkt indelning av verksamheten I vissa huvudprogram. Jag an­sluter mig liU vad gmppen uttalat om lämpligheleö av alt tiUämpa pro­grambudgeteringens principer i inStiluléls verksamhet. Jag anser dock alt frågan bör ytterligare övervägas innan man binder sig för en be­slämd lösning i della hänseende. Del bör ankomma på institutet att i samråd med riksrevisionsverket närmare utreda frågan och senare inkomma till Kungl. Maj:t med de förslag som bedöms motiverade.

I avvaktan härpå förordar jag all för väg- och Iräfikinstilulets anslag tiUämpas samma ordning, som f.n. gäUer för väginstitutet. Såväl den

Prop. 1971:79

38

allmänna verksamheten som uppdragsverksamheten redovisas där under ett anslag benämnt Statens väginstitutet. Under detla las upp det nello-tUlskolt av anslagsmedel som erfordras för att täcka kostnaderna för verksamheten, sedan de beräknade intäkterna i uppdragsverksamheten frånräknats.

Jag förordar alltså, att för väg- och trafikinstitutels löpande verk­samhet tas upp ett förslagsanslag benämnt Statens väg- och trafikinstilut. Under detla bör t. ex. redovisas såväl det nya institutets egenforskning och myndighetsuppgifter som uppdragsverksamheten och intäkterna i sistnämnda verksamhet.

För anskaffning av utrustning disponerar väginslitulet f. n. elt reser­vationsanslag benämnt Statens väginstitut: Utmstning. Även för del nya institutet bör ett sådant anslag föras upp lämpligen benämnt Statens väg- och trafikinstitut: Utrustning.

I enlighet med del föregående bör väginstitulels verksainhet i sin helhet föras över lUl det nya institutet. Som nämnts har väginstitulels anslag preliminärt tagits upp med 3 461 000 kr. HärtiU kommer sedvanlig uppräkning för löne- och prisförändringar - 219 000 kr. Jag har också förordat, alt tiU institutets egen forskningsverksamhet förs över resur­ser för trafikmedicinsk forskning och för biblioteksverksamhet från trafiksäkerhelsrådet. Dessa resurser motsvarar ett belopp av 300 000 kr. Vidare har jag tUlstyrkt vissa personalförsiärkningar - 310 000 kr. -och visst utrymme för beteendevelenskaplig forskning vid del nya insti­tutet - 200 000 kr. Sammanlagt uppgår de angivna kostnaderna - som under det första budgetåret i sin helhet bör bestridas med anslag över riksslaten - tiU (3 461 000-|-219 000-f 300 000-H 310 000-f-200 000 =) 4 490 000 kr.

Kostnaderna för uppdragsverksamheten vid väginstitutet har för budgetåret 1970/71 angetts tiU 4,5 milj.kr. Den till väg- och Iräfik­instilulets överförda forskning, som hittills bedrivits vid trafiksäkerhets­rådels egna organ, föratsätter jag fortsättningsvis i huvudsak finansierad genom bidrag från transporlforskningsdelegationen. Kostnaderna för den uppdragsverksamhet vid väg- och Irafikinslitulet, som finansieras på annat sätt än genom direkta anslag till institutet, skulle därmed uppgå lUl ca 5,6 milj. kr. Någon nämnvärd ökning av uppdragsverksamheten räknar jag inle med under inslilulels första verksamhetsår.

Anslaget Statens väg- och Irafikinslitulet bör i enlighet med det anförda föras upp med 4 490 000 kr. för budgetåret 1971/72. Anslaget Statens väg- och trafikinslilul: Utmstning, som hos väginstitutet är anvisat med 170 000 kr. för budgetåret 1970/71, föreslår jag uppfört med 200 000 kr. för budgetåret 1971/72.

Eventuella behållningar på de hittillsvarande anslagen Trafiksäker­helsforskning och Statens väginstitut: Utrustning bör per den 30 juni 1971  föras över tiU de nya reservalionsanslagen Transportforsknings-

Prop. 1971:79

39

delegationen och Statens väg- och trafikinstilut: Utrustning.

Slutligen föreslår jag, all de av mig förordade tre anslagen - i likhet med vad som skett beträffande trafiksäkerhetsrådels och väginslitutets tidigare anslag - i sin helhet avräknas mot automobilskattemedlen.

Hemställan

Under åberopande av det anförda hemstäUer jag, att Kungl. Maj:l föreslår riksdagen alt

1.

besluta all en Iransportforskningsdelegation samt ell väg- och trafikinstilut med de uppgifter som jag har angell mrältas den 1 juh 1971,

2.

bemyndiga Kungl. Maj:t all inrätta en extra ordinarie tjänst som chef för kansliet vid transporlforskningsdelegalionen, en ordi­narie tjänst med beteckningen p för chefen för väg- och trafik-institutet, fyra extra ordinarie tjänster för chefer för huvud­enheter vid institutet,

3.

bemyndiga Kungl. Maj:t all vidta de övergångsanordningar och åtgärder i övrigt som behövs för alt genomföra förslagen,

4.

bemyndiga Kungl. Maj:t atl vid Iransporlforskningsdelegationen den 1 januari 1972 inrätta en extra ordinarie professur i trafik­säkerhet,

5.

för budgetåret 1971/72 på driftbudgeten under sjätte huvud­titeln anvisa

a) till Transportforskningsdelegationen elt reservationsanslag av

5 250 000 kr.

b)  till   Statens   väg-  och   trafikinstitut  elt   förslagsanslag   av

4 490 000 kr.

c)  lill Statens väg- och  trafikinstitut:  Utrustning ett reserva­

tionsanslag av 200 000 kr.

samtliga anslag alt avräknas mot automobilskattemedlen.

Med bifall liU vad föredraganden sålunda med instämmande av  statsrådets  övriga ledamöter hemställt  förordnar Hans Maj:t Konungen all till riksdagen skall avlåtas proposilion av den lydelse bilaga till detta protokoU utvisar. Ur protokoUet: Britta Gyllensten

I

n

1

1

---- 1

- 

"n

1--- 

a-

i\*>

t

i -u.

1 

«

x;*

o  1

[o- to

(U

o

O 

. -g

-p.a;.

»

1 

a

a>

as h n

o  0)  M

t>

M

1.  

«

rH

a .'=-3

o B v 

S-H g

3: o

-P-0

v

z

s

'

[

o h

o

g

K

g'

i

«

 i!

1 >

1    o

s-

a a

0)

o o T-

a av

S 01 >

I'.

1   M

5

WM

d.

Q o *3

1"-

!   

IX

,   O

XIJZ

o o t-l

.>,s.

01

2'

-

H-

Ö

  o

4 :o ta

, flJ*J 

»

4

3

,i"s.-

B

1  n J Q>

o

H n o

a

C -H-H

SS

§

TI 0) a>

o-

o

B.

P.

s

s

o

n

u

H

m

a

i

"

a

1 .

a

BS.

cd  1

T3

o

  - V

x

ä

Gz

H    ..1

OJ

 c

H

u o

é

g

C--I

d -13

s

§

Ch

..*>

fri-

MO

03.->

SS

J3-H-4

X.

Hta

USB

.M-P -H

ra E E -H OJ o C'*> C i! m o

+3 m 4>

o a.

Tlii.-H O-H

to-H U)      B

j B o UO   I  Ji!

.      .: -H rH  OrH  C  fl)

H

«

OOOW)0-H43.

B>.!>i-Hii

«

-H.ii

«

JiJ      -H T3 >»TJ O m C

ujEBoaVOcrtO

h O id E Q

«

 P.(a Et}

os

»

Pc -H-P  I   I   I   I   I'

13 -p

9

O        V Ul

Pl C O V U

H  O +J  O

.h! C      n +3 n 4-> I uxa

H   (O JJ   c   ti C 3aJ 

r O

 t

J3

iH-P P  (O

S   5.

O

CQ d .a

u B

n     -P

HiJ

ti  " i! Ti ri

ä

ä

gg

to     

£

! 043  O

TJ.Hr-l.

i

r

f

   O  43   C

J

O n

«

  O

01W-H.M  .rl    1

ff

.-(  OTS

i>>H)P

B 3 e

CUE

CrH

UP

B 3   1

i         1

1

.    -U)OVtiti       U)

HvooEpdd     u

c > ii rH 60 bOTJ T) -J .X --IOtit.t.b.!>irH U1EC

«

)U1>00-HU

S-. O .S ta

ä

 .a -ri-ri B A o B >i

QC4 -H   I     I     II          t

o 

tt

t ?

S-g"

v B -H E

-----       -P 3 B 3

-H ti       d -H bO-H >i B ol       

§

 t. Uti

B)43T3EB0

»

O -Halt.3fl943rHP

B3o.HP4a»d

a t.--3 f. a h o t.

V-P

H 3   I        I

I

8

t,     I

o.     -H

>-P

-a

P o

* th

&padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:8.4pt'p class=MsoNormal> 522*3

a-H-p ti c tfP

Cu  ClO>'43

Prop. 1971:79

41

Innehållsförteckning

I.   Inledning    ................................................... 

... 

3

1. Tidigare utredningsarbete.............................. 

3

2.

Transporlforskningsgruppen   ......................... 

... 

3

3.

Transportforskningen och dess nuvarande verksamhetsfor­mer               

5

II.  

Transportforskningsgruppens förslag................... 

... 

7

1.

Samordningsorganet    ................................. 

7

2.

Vägtrafikinslilulet   ..................................... 

. 

12

3.

Tidpunkt för omorganisation m. m................... 

16

III. Anslagsberäkning   .......................................... 

16

1.

Statens väginstituts och statens Irafiksäkerhelsråds anslags­framstäUningar för budgetåret 1971/72............................................................... 

16

2.

Transportforskningsgruppens kostnadsberäkningar    

17

IV. 

Remissyttranden............................................. 

.. 

18

V.   Professur i trafiksäkerhet ............................... 

27

Departementschefen  ......................................... 

... 

29

Samordning av Iransportforskning m. m.................... 

. 

29

Inrättande av ett väg- och trafikinstilut................... 

34

Anslagsberäkning................................................. 

36

HemstäUan   ...................................................... 

. 

39

Bilaga: Transportforskningsgruppens förslag tiU organisationsplan för ell nytt väg- och trafikinslilul.

"""""

«

 "HL. 7,     7I2C1S1