Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majrts proposition nr 101 år 1972

Prop. 1972:101

Nr 101

Kungl. Majits proposition med förslag om inrättande av ett kreditaktie­bolag; given Stockholms slott den 19 maj 1972.

Kungl. Maj:t viU härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden, föreslå riksdagen att bifalla de förslag om vars avlåtande tUl riksdagen föredragande departementsche­fen hemställt.

GUSTAF ADOLF

G. E.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås bemyndigande för Kungl. Maj:t att för sta­tens räkning sluta avtal med affärsbankerna, Sparbankemas bank ak­tiebolag och Jordbmkets bank om mrältande av ett kreditaktiebolag, Företagskapital aktiebolag, med uppgift att medverka vid finansie­ringen av mindre och medelstora näringsföretag här i landet. Denna medverkan skall ske genom att bolaget tillskjuter kapital genom för­värv av minoritetsposter av aktier, andelar i ekonomiska föreningar eller liknande rättigheter. Vidare föreslås att bolaget skall kunna länma eller förmedla krediter till samt ikläda sig garantiförbindelser för ifråga­varande näringsföretag.

Bolagets aktiekapital skall utgöra lägst 20 milj. och högst 60 milj. kr. Vid verksamhetens början skall aktiekaphalet uppgå tiU 20 mUj. kr. Staten skall äga hälften av aktiema och bankema tUlsammans återsto­den efter inbördes fördelning. Aktiema, som lyder på 100 kr., skaU tecknas tiU en kurs av 120 % för att bolagets reservfond redan vid starten skall vara fylld. Som särskUd säkerhet för bolagets förpliktelser föreslås vidare att aktieägama i proportion tUl varje parts innehav av aktier till bolagets förfogande ställer garantiförbindelser på sammanlagt högst tre gånger aktiekapitalet. Bolagets upplåning som tiU större del avses ske i allmänna pensionsfonden föreslås begränsad tiU ett belopp som motsvarar högst de tUl bolagets förfogande stäUda garantiförbindel-sema.

Bolaget fömtsätts inte bygga upp någon egen organisation utan skall driva sin rörelse med anlitande av personalen hos de av staten och ban­kerna hälftenägda AB IndustrUcredit och AB Företagskredit.

1 Riksdagen 1972. 1 saml Nr 101

Prop. 1972:101

Utdrag av protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 19 maj 1972.

Närvarande: Statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ministem för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. GEHER,[REDACTED_EFTERNAMN], MO­BERG,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för finansdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anmäler efter ge­mensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om inrättan­de av ett kreditaktiebolag och anför.

Inledning

I skrivelser den 25 mars och 18 november 1964 till Kungl. Maj:t hemställde Svenska handelsbanken om tUlstånd att förvärva aktier i ell planerat institut för finansiering av företrädesvis mindre och medel­stora företag. Fmansieringsverksamheten skulle få formen av aktieteck­ning eller kreditgivning. Bankinspektionen, som yttrade sig i ärendel, av­styrkte dock bankens hemställan. Inspektionen erinrade om den prin­cipieUa frågan om bankemas rält alt förvärva aktier och ansåg, atl bankemas objektivitet och soliditet skulle kunna riskeras vid en sam­manblandning av ägarinlresse och kreditgivning. Inspektionen anförde vidare, att de företag, som det planerade institutet skuUe engagera sig i, kunde komma i en direkt beroendeställning till banken. Företagen kunde få svårigheter att byta bankförbuidelse och härigenom hade en konkurrensbegränsande effekt uppkommit. Vidare kunde det finnas risk för att banken skulle favorisera sina egna kundföretag till förfång för andra. Dessa olägenheter kunde dock, enligt bankinspektionens uppfattning, elimineras genom att affärsbankerna och staten gemen­samt inrättade institutet.

Kungl. Maj:t lämnade Svenska handelsbankens hemställan utan bifall.

Frågan om inrättande av ett bankägt finansieringsinstitut, med upp­gift att tillhandahåUa företrädesvis mmdre och medelstora företag riskbärande kapital, aktualiserades ånyo genom att Svenska bankföre­ningen i november år 1970 hemställde alt med Kungl. Maj:t få uppta överläggningar om fömtsättningama för bankema gemensamt att bilda ett institut av ifrågavarande slag.

I december samma år föreslog delegationen för de mmdre och me­delstora företagen i betänkandet (Ds I 1970:5) Finansieringsinstitut för mindre och medelstora företag att ett särskilt finansieringsinstitut skulle inrättas.

Prop. 1972:101

Delegationens förslag

Utgångspunkten för delegationens förslag är de, enligt delegationens uppfattning, förekommande kapitalförsörjningsproblemen hos många mindre och medelstora förelag. Dessa problem visar sig ofta i en brist på riskvilligt kapital, vilket i sin lur hämmar expansions- och utveck­lingssträvanden hos företagen.

Det föreslagna finansieringsinstitutets insalser bör enligt delegatio­nen normalt rikta sig till lönsamma mindre och medelstora företag med goda framtidsutsikter och med kvalificerade företagsledningar, som under överskådlig framtid kan och vUl fortsätta att självständigt leda företagens utveckling. Även företag med mindre tillfredsställande lön­samhet kan bli föremål för insatser under förutsättning att de kan be­dömas ha goda framlida utvecklingsmöjligheter. Engagemangen bör kunna avse förelag inom såväl industri-, handels- som service- och kommunikationssektorema. Institutets kapitaltUlskott bör i regel ha formen av minoritetsengagemang genom att institutet förvärvar mino-ritetsposler av aktier eller andelar i kapitalbehövande företag. I sam­band med sitt fmansieUa engagemang fömtsätts institutet lämna råd och synpunkter beträffande verksamhetens inriktning och planering. Med hänsyn bl. a. till förekomsten av ett antal statliga kreditorgan in­riktade på att lämna långfristiga kredUer tUl mindre och medelstora företag bör finansieringsinstitutet inte bedriva lånerörelse. Däremot bör det genom ett nära samarbele med dessa och andra kreditmarknads-organ medverka tiU att förmedla lån tUl mindre och medelstora företag. Institutet bör drivas med krav på att en rimlig förräntning på insatt kapital uppnås. Institutets aktiekapital föreslås uppgå till högst 50 milj. kr. och tecknas av staten (Sveriges investeringsbank AB) och bankvä­sendet (affärsbankerna, sparbankema och jordbmkskassoma) med 50 % vardera. Institutet föreslås vidare få möjlighet att låna upp medel på kapitalmarknaden. För att möjliggöra denna upplåning skulle, enligt förslaget, institutets aktieägare ställa garantiförbindelser tiU dess för­fogande uppgående till ca 200 mUj. kr.

Remissyttrandena

över delegationens förslag har yttranden avgivits av bankinspektio­nen, kommerskollegium, arbetsmarknadsstyrelsen, statens institut för företagsutveckling, styrelsen för teknisk utveckling, länsstyrelsema i Jönköpmgs, Värmlands och Västemorrlands län, fullmäktige i Sveriges riksbank, 1968 års kapitalmarknadsutredning, Kronobergs läns lands­ting, Kristianstads läns landsting, Stockholms läns landstmg. Svenska kommunförbundet, Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemän­nens centralorganisation (TCO), Svenska arbetsgivareföreningen (SÄF),

If Riksdagen 1972. 1 saml Nr 101

Prop. 1972:101

4

Exportrådet för den mindre industrin, Familjeföretagamas förening. Företagareföreningarnas förbund. Svensk industriförenuig. Svenska bankförenuigen. Svenska försäkringsbolags riksförbund, Svenska före­tagares riksförbund. Svenska sparbanksförenuigen, Sveriges allmänna exportförening, Sveriges grossislförbund, Sveriges hantverks- och indu­striorganisation (SHIO), Sveriges industriförbund, Sveriges jordbmks-kasseförbund, Sveriges köpmannaförbund, Sveriges lantbruksförbund, AB Företagsfinans, AB Industrikredil, Norrlandsfonden, postbanken, Sparbankemas bank AB, Sponsor AB, Svenska utvecklings AB, Sve­riges investeruigsbank AB och Utvecklings AB Tulwe. Vidare har ytt­rande uikommit från Svenska företagarkassan (SFK).

Samtliga remissinstanser delar delegationens uppfattning om de mind­re och medelstora företagens kapitalförsörjningsproblem och då speciellt vad gäller behovet av riskvUUgt kapital. Riksbanksfullmäktige och 1968 års kapitalmarknadsutredning ifrågasätter dock om det inle ibland teck­nas en alltför mörk bild av de yttre förhåUanden som medverkar härtill. Samtidigt menar dessa remissinstanser att tillgänglig information knap­past ger stöd för mer långtgående slutsatser.

Det övervägande antalet remissinstanser tillstyrker inrättandet av det av delegationen föreslagna finansieringsinstitutet. Bankinspektionen, riksbanksfullmäktige, 1968 års kapitalmarknadsutredning. Svensk in­dustriförening. Svenska arbetsgivareföreningen. Svenska bankföreningen, Sveriges industriförbund m. fl. anser dock att vissa av de fömtsättningar under vilka institutet skall verka görs tUl föremål för ytterligare utred­ning och överväganden innan delegationens förslag genomförs. Riks­banksfullmäktige framhåller dessutom att frågan om inrättandet av ett nytt finansieringsinstitut ligger inom 1968 års kapitalmarknadsutred­nings uppdrag och ifrågasätter därför om man mte bör avvakta kapital­marknadsutredningens väntade förslag om utformningen av mellan­handsinstitutens organisation i stället för att söka provisoriska lösningar på vissa områden. Även 1968 års kapitalmarknadsutredning anför lik­nande synpunkter och menar att utredningen på nuvarande stadium inte är beredd att ta mer definitiv ställning till vilket mönster av mel-lanhandsmstitut som är lämpligt för att uppfylla kraven på en effektivt fungerande kapitalmarknad.

Kommerskollegium finner att övervägande skäl talar för att frågan om en samordning av det totala statliga företagsstödet bör prövas in­nan StäUning tas tUl uirättandet av ett nytt delstatligt fmansiermgsin-stitut.

Svenska försäkringsbolags riksförbund och Svenska företagares riks­förbund avstyrker mrättandet av delegationens föreslagna institut, men anser samtidigt att bankema själva utan statens medverkan bör ges tillstånd att bilda ett eget uistitut. Även länsstyrelsen i Västernorrlands län, LO och Sveriges investeringsbank avstyrker inrättandet av ett nytt

Prop. 1972:101

institut och hänvisar tUl möjUghetema att lösa de mindre och medel­stora företagens kapitalförsörjningsproblem inom ramen för redan exi­sterande institutioner exempelvis AB Industrikredit, AB Företagskredit, Sveriges investeringsbank och Svensk företags garanti AB. Motsvaran­de uppfattning delas i stort av AB Företagsfinans och SFK, vUka me­nar alt andra vägar i stället för det föreslagna institutet bör prövas för att lösa de mindre och medelstora företagens fmansieringsproblem.

Flera remissinstanser tar upp frågan om organisationen i stort av den statliga kredit- och garantigivningen till näringslivet och framhåller att behov av samordning föreligger. Det föreslagna institutet bör därför i sin verksamhet, enligt styrelsen för teknisk utveckling, länsstyrelsen i Jönköpings län, Stockholms och Kristianstads läns landsting. Svenska kommunförbundet. Exportrådet för den mindre industrin. Företagare­föreningarnas förbund, SAF, Svenska sparbanksföreningen, Sveriges industriförbund och SHIO repliera på i första hand företagareföre­ningama. Riksbanksfullmäktige och 1968 års kapitalmarknadsutred­ning förordar att en nära samordning mellan det föreslagna institutet och AB Industrikredit och AB Företagskredit prövas.

MöjUghetema för det föreslagna institutet att uppnå tillfredsställande lönsamhet behandlas av bankinspektionen, riksbanksfullmäktige, 1968 års kapitalmarknadsutredning, SAF, Svenska bankföreningen, Sveriges industriförbund m. fl. Därvid påpekas att det kan vara förenat med betydande svårigheter att uppnå den avkastning för institutet som dele­gationen avser. Det framhålls att de flesta mindre företag bl. a. av skatteskäl inle lämnar någon utdelning. Den föreslagna fuiansierings-formen med minoriletsengagemang ställer därför stora krav på avkast­ning hos de företag som utnyttjar institutets tjänster om institutets egen lönsamhet skall bli tillfredsställande.

Bankinspektionen, riksbanksfullmäktige. Svenska bankföreningen m. fl. ställer sig tveksamma till om den upplåning av medel på kapital­marknaden för institutets del över huvud taget är möjlig under de for­mer som skisserats i delegationens förslag. Remissinstansema förordar därför ytterligare överväganden i denna fråga.

övriga frågor som behandlas av remissinstanserna berör bl. a. for­merna för institutets kapitaltillskott, institutels verksamhetsvolym och frågan om avyttring av och lösenbelopp för institutets placeringar i aktier och andelar.

Länsstyrelsen i Värmlands län, Sveriges lantbruksförbund och Spon­sor AB menar att kreditgarantier i många fall är en lämpligare form att underlätta de mindre och medelstora företagens finansiering än ak­tieköp. AB Företagsfinans menar att frågan om konvertibla reverslån för de mindre företagens del bör prövas. Sponsor AB har motsvarande uppfattning belräffande participating debentures, dvs. skuldebrev med i förhållande tUl rörelsens  resultat  variabel  ränta.   Sveriges jordbruks-

Prop. 1972:101

6

kasseförbund pekar på möjligheten att det föreslagna uistitutet vid sidan av aktieförvärv även skall kunna lämna förlagslån.

Två remissinstanser. Svenska bankföreningen och AB Företagsfinans, anser att den föreslagna verksamhetsvolymen för institutet åtminstone i ett inlednmgsskede är alltför stor.

Frågan om lösenbeloppets storiek eller värdermgen av aktier i sam­band med institutets engagemang slutligen bör, enligt Svensk industri­förening, bli föremål för ytteriigare överväganden. I anslutning härtUl anser kommerskollegium. Svenska bankföreningen och AB Företags­finans alt så snart institutets målsättning för ett visst engagemang är uppnådd bör aktiema eller andelama avyttras.

Departementschefen

De mindre och medelstora företagen utgör ett väsentligt mslag i den svenska samhällsekonomin. Över 90 % av alla arbetsställen inom industrin har 200 arbetare eller färre. De flesta av dessa arbetsställen torde också utgöra enskilda företag. Dessa arbetsställen sysselsätter tUl­sammans drygt 50 %  av industriarbetama.

De mindre företagens livskraft torde framför allt ha sin gmnd i alt de i jämförelse med större företag på vissa verksamhetsområden har speciella konkurrensfördelar. Den begränsade företagsstorleken möjliggör ofta att administrationskostnaderna kan hållas låga. De mindre före­tagen kan ofta göra sig gällande på marknader där närhetsfaklorn spe­lar en viktig roU. Mindre förelag har i många fall fördelar när det gäller korta serier eller specialiserade produkter. Vidare kan pekas på de mindre företagens betydelse som underleverantörer och serviceföre­tag. Del är en väsentlig fördel för de större företagen, speciellt inom verkstadsindustrin, att vid behov kunna utnyttja mindre företag för att komplettera sina egna produktionsresurser. De mindre företagen spelar också en viktig roU när det gäller introduktion av nya produkter. Det kan vidare på goda grunder hävdas att de mmdre företagens uppbygg­nad ofta medger en betydande rörlighet i deras handlande. För utveck­lingen i vårt näringsliv, som ofta präglas av snabba och genomgripande skiftningar i teknik, marknadsfömtsättningar och konkurrensförhållan­den, har det stor betydelse alt den industriella apparaten smidigt kan anpassas till nya förhållanden.

Under senare tid har utvecklingen bland de mmdre och medelstora företagen blivit föremål för ökande uppmärksamhet från statsmakter­nas sida. Den hårdnande internationella konkurrensen och den snabba tekniska utvecklingen framtvingar omfattande och kapitalkrävande an­passningsåtgärder uiom näringslivet. Den mindre och medelstora före­tagsamheten har ofta haft betydande svårigheter att bemästra denna

Prop. 1972:101

'

omvandlingsprocess. Dessa svårigheter har hängt samman med bl. a. de speciella kapitalförsörjningsproblem som de mmdre företagen kan ha samt de begränsade möjUghetema att inom förelagens ram förfoga över nödvändigt expertkunnande i ekonomi, administration osv. För att åstadkomma någortunda likartade verksamhetsbetingelser för de mindre företagen i jämförelse med de slörre har därför en rad åtgärder vidtagits från statens sida. Som exempel härpå kan ses den fortsatta utbyggnaden och utvecklingen av den samhällsstödda industriservicen i form av utbildning av förelagsledare, rådgivning i tekniska och ekono­miska frågor, produktutveckling, m. m. Organ som statens mstUut för företagsutveckling, styrelsen för teknisk utvecklmg och företagarföre­ningarna spelar här en viktig roll.

På kapitalförsörjningsområdet har en utvidgnmg skett av AB Indu­strikredits och AB Företagskredits utlåningsmöjligheler. Dessa instituts verksamheter kan sägas kompensera de mindre och medelstora före­tagens bristande möjligheter att utnyttja obligationsmarknaden.

Den övervägande delen av kreditema till små och medelstora företag kommer från bankinstituten. Genom inrättandet av Sveriges investe­ringsbank och Svenska utvecklings AB har ökade fömtsättningar ska­pats för bl. a. muidre företag att finansiera mer riskfyllda projekt. För att kompensera de mindre företagen för bristande tUlgång på formeUa säkerheter har i regionalpolitiskt syfte industrilånegarantiema byggts ut. Därjämte har ett särskilt institut. Svensk företags garanti AB, inrät­tats.

Många av de omställningsåtgärder som de mindre och medelstora företagen vidtar innebär givetvis ett ökat risktagande. För att överleva tvingas förelagen att expandera snabbare än tidigare, utveckla helt nya produkter eUer byta sortiment. Omställningarna kan därför kräva en utvidgning av det egna kapitalet för att balansera detta ökade riskta­gande. MöjUghetema för de mindre företagen att utöka det egna kapi­talet är emellertid ofta begränsade, eftersom de till skillnad från de större förelagen knappast har tiUgång tUl aktiemarknaden. Det finns därför anledning att, när det gäller försörjningen med eget kapital, söka skapa någorlunda likartade verksamhetsbetingelser för mmdre och större företag. Detta skulle vara av väsentlig samhällsekonomisk be­tydelse med tanke på de mmdre företagens roll i näringslivet och kunna få tUl effekt dels att de stmkturella omställningar som dessa företag i ökad omfattning ställs inför underlättas, dels att den utvecklingspoten­tial som kan finnas hos vissa av dessa företag i ökad utsträckning ut­nyttjas.

Den av mdustrimmistem tiUkallade delegationen för de mindre och medelstora företagen föreslog i slutet av år 1970 i ett betänkande (Ds I 1970:5) att ytteriigare ålgärder borde vidtas för att stödja utveck­lingen av de mindre företagen. Detta borde ske genom inrättandet av

2t Riksdagen 1972. 1 saml Nr 101

Prop. 1972:101

8

ett särskilt halvstatiigt finansieruigsinstitut med uppgift att genom mi­noritetsengagemang tillföra mindre företag riskbärande kapital. Unge­fär vid samma tidpunkt hemställde Svenska bankföreningen om tUlstånd för bankema att bilda ett instUut med motsvarande inriktnmg.

Jag delar den uppfattning, som framförs av delegationen och Svenska bankföreningen och som vmner anslutning hos samtiiga remissinstanser, nämligen att det finns skäl att överväga åtgärder för att underlätta de mindre företagens kapitalförsörjning vad avser riskbärande kapital. Efter samråd med chefen för industridepartementet förordar jag där­för att ett särskUt finansieringsinstitut inrättas för att förbättra tUlgång­en på riskbärande kapital för de mindre och medelstora företagen. Här­igenom öppnas en ny möjlighet för dessa företag att få tillgång tiU riskbärande kapital på liknande sätt som större företag idag redan har genom bl. a. aktiemarknaden.

Finansieringsinstitutet bör enligt min mening drivas i nära samverkan med och med utnyttjande av personalen i AB Industrikredit och AB Företagskredit, vilka har gemensam styrelse och är helt samförvaltade. I likhet med dessa institut bör finansieringsinstitutet ges formen av ett kre­ditaktiebolag och kunna tillgodose sitt lånebehov bl. a. i allmänna pen­sionsfonden. Institutet bör också ha samma ägarkonstmktion som AB Industrikredit och AB Företagskredit, dvs. ägas till hälften av staten och till hälften av bankema. Från dessa utgångspunkter har förhandlingar förts mellan representanter för staten och representanter för affärsban­kerna. Sparbankernas bank AB och Jordbrukets bank. Förhandlingama har lett till en preliminär överenskommelse om startande av ett finan­sieringsinstitut Företagskapital aktiebolag för tillgodoseende av mindre och medelstora näringsföretags behov av riskkapital. I enlighet härmed har ett förslag lill aktieägaravtal mellan staten och bankinstitu­ten samt förslag tiU bolagsordning för Företagskapital Aktiebolag upp­rättats. Förslagen lorde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 1 och 2.

Avtalsförslaget och förslaget tiU bolagsordning innebär i huvudsak följande.

Slalen och bankmstituten skall gemensamt driva ett kreditaktiebolag under namnet Företagskapital aktiebolag. Bolaget skall ha tUl ändamål att medverka vid fuiansieringen av mindre och medelstora näringsföre­tag genom förvärv av aktier, andelar i ekonomiska föreningar eller lik­nande rättigheter. Bolaget skall vidare kunna lämna eller förmedla kre­diter till samt ikläda sig garantiförbindelser för sådana näringsföretag. Refinansieringen skaU ske genom utgivande av obligationer eller andra förskrivningar.

Bolagets verksamhetsform medför att lagen (1963:76) om kreditak­tiebolag blir tillämplig på bolaget. Enligt 5 § i denna lag skall kredit­aktiebolag stå under tillsyn av bankUispektionen om inte Kungl. Maj:t

Prop. 1972:101

medger befrielse härifrån. Eftersom både AB Industrikredit och AB FörelagskredU slår under sådan tiUsyn bör enligl min mening samma förhållande gälla Företagskapital aktiebolag. Kreditaktiebolagsformen möjliggör också enligt gällande placeringsbestämmelser för allmänna pensionsfonden placering av fondmedel i obligationer utfärdade av kre­ditaktiebolaget under förutsättning att det står under bankinspektionens tillsyn (12 § reglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfon­dens förvallning).

Bolagets kapitaltUlskott i näringsföretag skall i princip avse endast minoritetsposter och får ske endast om detla är ägnat att befrämja nä-ruigsföretagels lönsamhet och sunda utveckling. För att inom ramen för bolagels resurser åsladkomma ett finansiellt stöd åt så många förelag som möjligt avses bolaget avveckla sina kapilalengagemang i kundföre­tagen så snart detla låter sig göra med skäligt hänsynstagande tiU bo­lagels eget och kundföretagens intressen. Vid en sådan avveckling skall kundföretagets övriga ägare givetvis alllid ha optionsrätt tUl de aktier eller andelar som bolaget förvärvat.

Aktiekapitalet i bolaget skall utgöra lägst 20 milj. och högst 60 milj. kr. Vid verksamhetens början skall aktiekapitalet uppgå till 20 mUj. kr. Staten skall äga hälften av aktierna och bankerna återstoden efter inbördes fördelning på samma sätt som i AB Industrikredil och AB Företagskredit. Aktierna, som lyder på 100 kr., skall tecknas till en kurs av 120 % för alt bolagets reservfond redan vid starten skall vara fylld.

Som särskild säkerhet för bolagels förpliktelser skall aktieägama i för­hållande till vars och ens innehav av aktier till bolagets förfogande stäUa garantiförbindelser på sammanlagt högsl tre gånger aktiekapitalet. Ga­rantiförbindelserna skall ställas till förfogande i den takt bolagels sty­relse beslämmer. Det sammanlagda beloppet av bankinstitutens förbin­delser skall liksom beloppet av siatens garantiförbindelse vid varje till­fälle utgöra 10 milj. kr. Bolagets upplåning är begränsad till ett belopp, som motsvarar högst de till bolagets förfogande ställda garantiförbm-delserna.

Styrelsen skall bestå av tio ledamöter jämte högst tio suppleanter, av vilka slalen och bankinstiluten ulser hälften vardera. Ordförande utses av Kungl. Maj:t medan vice ordförande väljes av de styrelseledamöter som utsetts av bankinstituten. Äv de fem styrelseledamöter, som utses av vardera aktieägargmppen, skall minst två utses inom styrelsen för AB Industrikredil. Motsvarande gäller vid val av suppleanter.

Bolaget fömtsätts slutligen driva sin verksamhet i nära samarbete med AB Industrikredits och AB Företagskredits ledning och personal.

Den verksamhetsform som bolaget enligt det sagda skall driva är hittiUs oprövad här i landet. Den är med nödvändighet förenad med de särskilda risker och svårigheter som ett finansiellt stöd av denna typ innebär. Verksamheten bör därför t. v. betraktas som en försöksverk-

Prop. 1972:101

10

samhet och omfattningen av rörelsen i begynnelseskedet kan förutsättas bU bestämd i enlighet därmed.

Beträffande medelsanvisning lill teckning av aktier i Företagskapital aktiebolag återkommer jag i annal sammanhang.

Hemställan

Under åberopande av det anförda och under framhållande av att hinder inte möter mot att ärendet behandlas under riksdagens höstses­sion hemställer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen att

dels bemyndiga Kungl. Maj:t att träffa avtal om drivande av ett kre­ditaktiebolag i överensstämmelse med i propositionen angivna grunder,

dels bemyndiga fullmäktige i riksgäldskontoret att på sätt framgår av 3 § avtalsförslaget utfärda garantiförbindelser på sammanlagt högst 30 000 000 kr. att utgöra statens del av garantiåtagandena i bolaget.

Med blfaU till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att lUl riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga tiU detta protokoll ulvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

Prop. 1972:101

*

Bilaga 1

Förslag

tiU

Avtal

MeUan svenska staten och undertecknade bankinstitut har denna dag följande avtal träffats.

1 §

Staten och bankinslitulen ämnar med början den 1 januari 1973 driva ett aktiebolag under namnet Förelagskapital Aktiebolag.

För detla bolag skall gälla bolagsordning av den lydelse som anges i bUaga tiU detta avtal.

2  

§

Enligt bolagsordningen är bolagets aktier fördelade i en A- och en B-serie. Vardera serien omfattar aktier tUl ett sammanlagt belopp av nominellt tio mUjoner kronor.

Aktierna av serien A tecknas av staten och aktiema av serien B av bankinstituten till en kurs av 120 %.

Aktiema av serien B skall vara fördelade meUan bankinstituten enligt deras inbördes överenskommelse.

Aktier av serien A får endast tiUhöra staten och aktier av serien B endast svenskt bankinstitut, allt med de undantag, som föranledes av 20 § bolagsordningen. Partema förbinder sig att icke verkstäUa över­låtelse i strid med denna bestämmelse.

3  

§

I fråga om de garantiförbindelser som avses i 5 § bolagsordningen skaU följande gälla.

För att uppfylla den i 18 § bolagsordningen föreskrivna relationen meUan garantiförbindelser och bolagets förpliktelser stäUer vardera parten i den takt bolagets styrelse bestämmer och i proportion tiU varje aktieägares innehav av aktier i bolaget garantiförbmdelser tUl bolagets förfogande tUl ett sammanlagt belopp av tio mUjoner kronor vid varje tUlfälle.

Betalnmg under garantiförbindelserna skaU ske i förhåUande tiU varje parts aktieinnehav.

Återbetalnmg tiU garantema får ske endast ur disponibla vinstmedel enligt senast fastställda balansräkning.

Överlåter aktieägare sina aktier i bolaget eUer någon av dem har han rätt att återfå garantiförbindelse tUl däremot svarande belopp mot att förvärvaren av aktiema i stället tUl bolaget överlämnar en garantiför­bindelse av samma storlek.

Prop. 1972:101

12

4  

§

Partema är överens om att minst två av de fem styrelseledamöter, som enligt bolagsordningen ulses av vardera aktieägargruppen, skaU utses mom styrelsen för Aktiebolaget Industrikredit. Motsvarande re­gel skall gälla vid val av suppleanter.

5 §

Partema är ense om att bolagets målsättning skaU vara effektivast möjliga drift med iakttagande av att tillskott, kredit eller garanti ej må beslutas med mindre detta är ägnat att befrämja ett företags lönsamhet och sunda utveckling.

För att inom ramen för bolagets resurser åstadkomma ett finansieUt stöd åt så många företag som möjligt och även uppnå största möjliga riskfördelnuig skaU bolaget efter tillskott av kapital till annat förelag genom förvärv av aktier, andelar i ekonomiska förenmgar eller liknande rättigheter avyttra aktierna, andelarna eller rättighetema så snart detta kan ske med skäligt hänsynstagande tiU bolagets och kundföretagets in­tressen.

Äv vinst, som kan uppkomma i bolagets rörelse, skaU endast utdelas vad som motsvarar skälig avkastning på insatt kapital. För ställda ga­rantier skall skälig ersättning utgå.

6 §

Bolaget fömtsattes för den dagliga verksamheten anlita Aktiebolaget Industrikredits och Aktiebolaget Företagskredits ledning och övrig per­sonal samt i övrigt nära samverka med de banker, som äger aktier i bolaget.

Den i denna paragraf beskrivna organisationen skall bestå så länge minst åtta av styrelsens ledamöter är ense därom, där ej annat följer av bolagsordningens bestämmelse om anställande och entledigande av verkställande direktör och vice verkstäUande direktör.

7  

§

Skulle företrädare för flertalet aktier mom endera aktieserien på­fordra att bolaget skall träda i likvidation skaU parterna å bolagsstämma biträda beslut därom.

8  

§

Bestämmelsema i 20 § bolagsordningen skall tUlämpas jämväl för det faU att B-aktie övergår tiU någon, som fömt är B-aktieägare; dock att i sådant faU hembud skaU ske endast tUl övriga B-aktieägare.

Detta avtal har upprättats i två Ukalydande exemplar, av vUka staten tagit ett och bankinstituten ett.

Prop. 1972:101

"

Bilaga 2

Förslag

tiU

Bolagsordning för Företagskapital Aktiebolag

1  

§

Bolagets firma är Företagskapital Aktiebolag.

2  

§

Bolaget har till föremål för sm verksamhet att medverka vid finan­sieringen av mindre och medelstora näringsföretag här i landet genom

1.

att tillskjuta kapital genom förvärv av aktier, andelar i ekonomiska föreningar eller liknande rättigheter,

2.

att lämna eller förmedla krediter till samt ikläda sig garantiförbm­delser för här avsedda näringsföretag,

3.

att genom utgivande av obligationer eller andra förskrivnuigar upp­låna för verksamheten erforderliga medel och

4.

alt driva annan med 13 förenlig verksamhet.

Tillskott, kredit eller garanti, som avses i denna paragraf, får ej be­slutas med mindre det är ägnat att befrämja ett företags lönsamhet och sunda utveckling.

3  

§

Aktiekapitalet utgör lägst tjugo miljoner kronor och högst sextio mU­joner kronor.

Aktiema är fördelade på två serier, betecknade A och B, som om­fattar lika många aktier.

4  

§

Aktie lyder på 100 kronor.

Aktie får ej genom teckning eller överlåtelse förvärvas av utiändsk medborgare, samfäUighet eller stiftelse, av svenskt handelsbolag, vari finnes utländsk bolagsman, av svensk ekonomisk förening, av svenskt aktiebolag, vars aktiebrev får ställas till innehavaren, eller av annat svenskt aktiebolag i vars bolagsordning ej intagits förbehåU enligt 2 § andra stycket lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätten att för­värva fast egendom eller gmva eller aktier i vissa bolag, dock alt ulan hinder av förbehållet bolagels aktier får förvärvas av svenskt bolag eUer svensk förening som avses i 18 § i samma lag.

Prop. 1972:101

14

5 §

Som säkerhet för bolagets förpliktelser garanlifond stäUer ak­tieägama i förhållande till vars och ens innehav av aktier till bolagets förfogande garantiförbindelser på sammanlagt högst tre gånger aktie­kapitalet.

6 §

Styrelsen har sitt säte i Stockholm.

7  

§

Styrelsen består av tio ledamöter jämte högst tio suppleanter. Aktie­ägama inom vardera aktieserien utser årligen på ordinarie bolagsstäm­ma för tiden intill dess nästa orduiarie bolagsstämma har hållits hälf­ten av antalet ledamöter och suppleanter.

Kungl. Maj: t förordnar en av styrelsens ledamöter att vara dess ord­förande. Styrelsens vice ordförande skaU väljas av de styrelseledamöter, som utsetts av B-aktieägama.

8  

§

Styrelsen är beslulför när minst åtta ledamöter är tUlstädes.

Såsom styrelsens beslut i frågor om tUlskott, krediter och garantier som avses i 2 §, samt om upplåning och sådan fråga om bolagets orga­nisation, som har principieU eller eljest stor betydelse skaU gäUa den mening, varom åtta ledamöter förenar sig.

Samma majoritet skall erfordras för beslut om anställande av verk­ställande direktör eller vice verkställande direktör. Uppsägning av sådan befattningshavare skall ske om flertalet styrelseledamöter representeran­de endera aktieägargmppen röstar för uppsägningen.

9 §

Styrelsen kan bemyndiga person inom eller utom styrelsen att teckna bolagets firma.

10 §

För granskning av styrelsens och verkställande direktörens förvalt­ning samt bolagets räkenskaper utses årligen på ordinarie bolagsstäm­ma för tiden intUl dess nästa ordinarie bolagsstämma har hållits två re­visorer och lika många personliga suppleanter av vUka en revisor jämte suppleant för denne utses av A-aktieägama samt en revisor jämte supp­leant för denne utses av B-aktieägama. Den av B-aktieägama utsedda revisom liksom suppleanten för denne skall vara auktoriserad revisor.

11 §

Ordinarie bolagsstänuna håUes i Stockholm en gång årligen under

mars eUer aprU månad.

Prop. 1972:101

12 §

På ordinarie bolagsstämma skall förekomma följande ärenden:

1.

val av ordförande vid stämman,

2.

justering av röstlängd,

3.

val av en eller två justeringsmän,

4.

fråga om stämman blivit behörigen sammankallad,

5.

föredragning av årsredovisning och revisionsberättelse,

6.

ärenden, som enligt lagen om aktiebolag skall förekomma på stäm­man,

7.

fastställande av arvoden åt styrelseledamöter och revisorer,

8.

val av ledamöter och suppleanter i styrelsen samt av revisorer och revisorssuppleanter, och

9.

övriga ärenden som hänskjutits till stämman i behörig ordning.

13 §

Meddelande till aktieägare skall lämnas genom brev med posten. Kallelser till bolagsstämma skall ske senast två veckor före ordinarie och senast en vecka före exlra stämma.

14 §

Vid bolagsstämma får envar röstberättigad rösta för fuUa antalet av honom ägda och företrädda aktier utan begränsning i röstetalet. För beslut om ändring i denna bolagsordning eller om vinstutdelnuig fordras

utöver vad enligt lagen om aktiebolag kräves för beslutels giltighet

att beslutet biträds av företrädare för flertalet aktier inom vardera aktieserien. Framkommer yrkanden om olika utdelningsbelopp gäller den mening som vunnit anslutning från flertalet företrädda A-aktier, eller den mening som samlat det största antalet röster från företrädda B-aktier, om denna mening innefattar lägre utdelning.

Ordförande på bolagsstämma väljes varannan gång av A-aktieägarna och varannan gång av B-aktieägarna.

övriga beslut på bolagsstämma frånsett beslut om utseende av revisor enligt 109 § lagen om aktiebolag eller om bolagels trädande i likvidation om skyldighet därtill föreligger enligt lag är ej gUtiga om de inte biträtts av företrädare för mer än två tredjedelar av aktiekapi­talet. Innefattar lagen om aktiebolag strängare viUkor för besluts gil­tighet skall också det iakttagas.

15 §

Bolagets förvärv av aktier, andelar eller liknande rättigheter enligt 2 § får såvida annat inte skäligen påkallas av förhållandena ske endast under fömtsättning att bolaget inte därigenom erhåUer röstmajo­ritet i företaget. Skulle bolaget förvärva röstmajoriteten i ett företag, skall bolaget medverka till att detta förhållande inte består längre än

Prop. 1972:101

16

som föranledes av skäUgt hänsynstagande tiU bolagels och förelagets intressen.

16 §

Lån från bolaget skall lämnas på bestämd tid, högst tjugo år. Över­stiger lånetiden ett år, skall gäldenären i regel åläggas att återbetala lånet genom avbeiahiingar enligt särskUd plan.

17 §

Om mte med hänsyn tUl omständighetema annat föranledes, skaU säkerhet i fast eller lös egendom eller i form av borgen ställas för lån som bolaget lämnar. Samma skaU gälla i fråga om motförbmdelse för garantiförbindelse utfärdad av bolaget.

18 §

Bolaget får upplåna medel eller ställa garantiförbmdelser tiU ett be­lopp, som motsvarar högst de tiU bolagets förfogande ställda garanti­förbindelserna enligt 5 §.

19 §

Bolaget skaU ägna särskild uppmärksamhet däråt, att inte åt samma eller med varandra i väsentiig ekonomisk intressegemenskap förbundna personer eller företag lämnas kapitaltUlskott enligt 2 § eller beviljas kredit i sådan omfattnmg att därav kan uppkomma fara för bolagets säkerhet. Med kapitaltillskott och kredit skall härvid jämställas borgen och annan garantiförplUttelse tUl bolaget samt av bolaget ingången ga­rantiförpliktelse.

20 

§

Har aktie övergått tUl någon, som icke fömt är ägare av aktie av samma serie i bolaget, skall aktien ofördröjligen hembjudas aktieägama till inlösen genom skriftlig anmälan hos bolagets styrelse. Åtkomsten av aktien skaU därvid styrkas.

När aktie hembjuds meddelar styrelsen eller verkställande direktören genast bolagets aktieägare därom och anmodar den, som önskar begagna sig av lösningsrätten, att skriftiigen anmäla sig hos styrelsen inom en månad, räknat från den dag anmälan om hembudet inkom till styrelsen. Meddelandet skall umehålla uppgift om den dag anmälan inkommit tUl styrelsen.

Anmäler sig flera vUja lösa hembjuden aktie, skall A-aktieägare ha företräde att lösa hembjuden A-aktie och B-aktieägare företräde att lösa hembjuden B-aktie. MeUan innehavare av aktier av samma serie skaU företrädesrätten bestämmas genom lottning, verkställd genom notarius publicus, dock att, om samtidigt flera aktier hembjuds, aktiema först

Prop. 1972:101

17

så långt ske kan skall fördelas bland dem som vUl lösa i förhållande tiU deras innehav av aktier i bolaget av samma serie som dem, som hembjudils. Om ingen anmäler sig vilja lösa hembjuden aktie eller ak­tien ej inlöses äger den som gjort hembudet bli registrerad för aktien.

Lösenbeloppet för aktie som hembjudits skall vara aktiens verkliga värde. I brist på åsämjande av värdet bestämmes detta slutligt av tre skiljemän, av vilka de tvistande utser vardera en och de sålunda ut­sedda väljer den tredje, som skall vara ordförande i nämnden. Finns i en tvist flera parter på samma sida och kan de ej enas om valet av skiljeman, ulses denna av länsslyrelsen i Slockholms län. Samma gäller om de av parterna utsedda skiljemännen inte kan enas om valet av ordförande i skiljenämnden.

Lösen för aktie skall erläggas senast 20 dagar efter lösenbeloppets fastställande.

21  §

Bolaget skall tUlse att styrelseledamöter, revisorer och suppleanter samt anstäUda hos bolaget förbinder sig att såväl under tid de arbetar för bolaget som därefter ej obehörigen yppa eller för egen eller annans räkning utnyttja något, varom de under sin tjänst fått kunskap i fråga om bolagets, andra företags eller enskilds förhåUanden.

MARCUS 

»

OKTR. STHLM