Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 106 år 1974

Prop. 1974:106

Nr 106

Kungl. Maj:ts proposition med förslag till lag om fortsatt giltighet av likviditets- och kassakvotslagen (1962: 256), m. m.; given den 29 mars 1974.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden, föreslå riksdagen att bifalla de förslag om vars avlåtande till riksdagen föredragande departements­chefen hemställt.

CARL GUSTAF

G, E,[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att den kreditpolitiska beredskapslagstift­ningen erhåller fortsatt giltighet t, v,, dock längst till utgången av juni 1975,

1    Riksdagen 1974.1 saml. Nr 106

Prop. 1974:106

1    Förslag till

Lag om fortsatt giltighet av likviditets- och kassakvotslagen (1962:256)

Härigenom förordnas att likviditets- och kassakvotslagen (1962: 256), som enligt lag (1971: 180) gäller till utgången av juni 1974, skall äga fortsatt giltighet tills vidare, dock längst till utgången av juni 1975.

2    Förslag till

Lag om fortsatt giltighet av placeringskvotslagen (1962: 257)

Härigenom förordnas att placeringskvotslagen (1962: 257), som en­ligt lag (1971: 181) gäller till utgången av juni 1974, skall äga fort­satt giltighet tills vidare, dock längst till utgången av juni 1975.

3    Förslag till

Lag om fortsatt giltighet av ränteregleringslagen (1962: 258)

Härigenom förordnas att ränteregleringslagen (1962: 258), som en­ligt lag (1971: 182) gäller till utgången av juni 1974, skall äga fort­satt giltighet tills vidare, dock längst till utgången av juni 1975.

Prop. 1974:106

Utdrag av protokollet över finansärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet den 29 mars 1974.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], JOHANS­SON,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], HJELM-WALLÉN.

Chefen för finansdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], amnäler efter ge­mensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om fortsatt giltighet av likviditets- och kassakvotslagen, m. m., och anför.

Den kreditpolitiska lagstiftningen fick sin huvudsakliga utformning år 1962. Den består av tre lagar, nämhgen likviditets- och kassakvots­lagen (1962: 256), placeringskvotslagen (1962: 257) och räntereglerings­lagen (1962: 258). Lagarna gällde ursprungligen t. o. m, den 30 juni 1965 men giltighetstiden har därefter förlängts. Senast skedde detta år 1971, då giltighetstiden genom lagar (1971: 180182) gavs fortsatt giltighet till utgången av juni 1974. Lagarna har karaktären av full­maktslagar, vilket innebär att de får tillämpas först efter förordnande av Kungl. Maj:t på framställning av riksbanken. I fråga om lagstiftning­ens närmare innehåll hänvisar jag till prop. 1965: 98 s. 47.

Ränteregleruigslagen och placeringskvotslagen har hittills inte till-lämpats. Förordnande enligt likviditets- och kassakvotslagen har med­delats vid tre tillfällen. Genom kungörelsen (1967:745) föroi-dnade Kungl. Maj:t om kassakvot för bankaktiebolagen. Kassakvoter gällde under tiden den 2 januariden 15 februari 1968. Under år 1969 med­delades för bankaktiebolagen förordnanden om såväl likviditetskvot (kungörelse 1969:30) som kassakvot (kungörelse 1969:444), Dessa förordnanden gäller sedan den 4 mars resp, den 22 juli 1969. Förutom vad som direkt följer av nämnda förordnanden har den kreditpolitiska lagstiftningen tjänat som bakgrund för olika kreditpolitiska överens­kommelser mellan riksbanken och instituten på kreditmarknaden samt för rekommendationer från riksbankens sida.

Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 30 juni 1971 tillkalla­de jag den 24 november samma år tre sakkunniga med uppdrag att fö­reta en allmän översyn av den kreditpolitiska lagstiftningen och före­slå de ändringar och åtgärder som kunde anses motiverade med hän­syn till utvecklingen på kreditmarknaden och inom bostadspolitiken och till vunna erfarenheter i fråga om tillämpning av denna lagstiftning och överenskommelser av liknande innebörd.

Utredningen om den kreditpolitiska lagstiftningen har den 31 januari 1974 avgett betänkandet (Ds Fi 1974: 2) Kreditpolitiska medel. I syfte

Prop. 1974: 106

4

att skapa större överskådlighet och lätthanterlighet föreslår utredningen att de gällande tre kreditpolitiska lagarna förs samman till en enda lag, vilken i motsats till nuvarande lagstiftning inte skall vara tidsbegränsad. Förordnande om kreditpolitiskt medel skall enligt förslaget liksom f. n. ske av Kungl. Maj:t efter framställning av fullmäktige i riksbanken. Utredningens förslag skiljer sig i övrigt från nuvarande lagstiftning främst i följande hänseenden. För att undvika att den kreditpolitiska lagstiftningen skulle kunna motverka den konkiu-rensneutralitet som tagit sig uttryck i 1969 års samordnade banklagstiftning föreslår ut­redningen att de olika bankinstituten i motsats till vad som f, n. gäller skall behandlas på ett likartat sätt. En annan huvudlinje i utredningsförslaget är att den detaljreglering som utmärker den nu­varande lagstiftningen ersatts med ramar och riktiinjer för lagens tillämpning. Enligt förslaget skall det således ankomma på riksban­ken att svara för den närmare regleringen av de olika kreditpoli­tiska instrumenten. Utredningen föreslår att lagstiftningen utökas med två nya instrument, utlåningsreglering, innebärande möjlighet att fast­ställa ett utiåningstak, samt särskild placeringsplikt, innebärande möj­lighet att ålägga bankinstituten att deltaga i byggnadskreditgivningen till bostadsbyggandet.

Sedan betänkandet sänts ut på remiss har yttranden avgetts av ett fyrtiotal myndigheter och organisationer. Lagstiftningsärendet bereds f, n, inom finansdepartementet. Med hänsyn till ärendets omfång och då lagrådets yttrande kan bli erforderligt, kan av tidsskäl proposition på grundval av betänkandet inte föreläggas riksdagen för beslut under årets vårsession. Med anledning därav uppkommer fråga om förlängning av den nuvarande kreditpolitiska beredskapslagstiftningens giltighetstid.

I 1971 års proposition om förlängning av den kreditpolitiska lagstift­ningens giltighetstid framhöll jag bl. a. att en förutsättning för att en gynnsam produktionsutveckling skall kunna säkerställas är att hög bered­skap upprätthålls för att möta eventuella påfrestningar i den ekonomiska utvecklingen. Med de erfarenheter som föreligger från närmast bakom­liggande perioder av intensiv högkonjunktur ansåg jag att det var själv­klart att åtgärder av kreditpolitisk karaktär snabbt måste kunna till­gripas och att även under den kommande treårsperioden behov kunde föreligga att utnyttja de befogenheter som de tre fullmaktslagarna ger. Ett sådant behov föreligger enligt min mening även för den närmaste framtiden. Denna uppfattning har också till stor del kommit till uttryck under remissbehandlingen av det nyssnämnda betänkandet. I väntan på att förslag till ny kreditpolitisk lagstiftning kan föreläggas riksdagen förordar jag därför att giltighetstiden för likviditets- och kassakvotsla­gen, placeringskvotslagen samt ränteregleringslagen förlängs t, v,, dock längst till utgången av juni 1975,

Avslutningsvis vill jag erinra om att bestämmelserna i de tre kredit-

Prop. 1974:106

5

politiska lagarna, såvitt avser postbanken, med tillämpning av lagen (1973: 934) om upphävande av lagen (1969: 732) om postbanken upp­hör att gälla vid utgången av juni 1974,

Hemställan

Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl, Maj:t föreslår riksdagen att antaga inom finansdepartementet upprättade för­slag till

1,

lag om fortsatt giltighet av likviditets- och kassakvotslagen (1962: 256),

2,

lag om fortsatt giltighet av placeringskvotslagen (1962: 257),

3,

lag om fortsatt giltighet av ränteregleringslagen (1962: 258).

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Agneta Heide

MARCUS BOKTR. STOCKHOLM 1974     740110