Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:158 Regeringens proposition

1978/79:158

om höjning av Sveriges kvot i Internationella valutafonden;

beslutad den I mars 1979.

Regeringen föreslår riksdagen att aniaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Sverige inträdde som medlem i Internationella valutafonden hösten 1951 med elt insatsbelopp på 100 milj. dollar (prop. 1950: 89). Riksdagen har därefter godkänt höjningar av den svenska insatsen vid fyra tillfällen, senasi 1977, inom ramen för allmänna översyner av insatserna i fonden.

I denna proposition föreslås riksdagen att - inom ramen för den sjunde allmänna höjningen av medlemsinsatserna - bemyndiga regeringen att öka den svenska insatsen (kvoten) i Internationella valulafonden med 225 milj. SDR (SDR = särskilda dragningsräUer) från f.n. 450 milj. SDR (ca 2500 milj. kr.) till 675 milj. SDR (ca 3 800 milj. kr.).

I     Riksdagen 1978179. 1 saml. Nr 158

Prop. 1978/79:158

2

Utdrag

EKONOMIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1979-03-01

Närvarande: slalsminisiern Ullslen, ordförande, och slalsråden Sven Ro­manus,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel Ro­manus, Tham och Bondestam

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om höjning av Sveriges kvot i Internationella valutafonden

1    Inledning

Enligt Internationella valutafondens stadgar, artikel 111 paragraf 2 (a), skall valulafonden minst vart femte år göra en allmän översyn av medlem­marnas insatser, s. k. kvoter. Den senaste höjningen av Sveriges insats skedde 1977 och grundades på den sjätte allmänna översynen av insatserna i fonden (prop. 1976/77:86, FiU 1976/77: 18, rskr 1976/77:198). I resolu­tionen om den sjätle allmänna kvotöversynen, vilken antogs i mars 1976, föreskrevs alt nästa kvotöversyn skulle vara avslutad den 9 februari 1978. En principöverenskommelse om den sjunde allmänna översynen nåddes emellerlid försl vid mötet med valutafondens interimskommillé i septem­ber 1978. På grundval av denna överenskommelse har fondens direktion utarbetat en rapport om kvotöversynen. Medlemsländernas sammanlagda kvoter föreslås däri öka från sammanlagl omkring 39000 milj. SDR' till 58600 milj. SDR, dvs. med ca 50%. Medlemsland kan avstå från att öka sin insats, eller helt eller delvis godta den föreslagna höjningen.

Valutafondens styrelse godkände resolutionsförslaget i december 1978. För all höjningen av en medlems kvot skall träda i kraft krävs dessulom dels att medlemmen har godkänt höjningen och fullgjort inbetalningarna, dels att medlemmar med minst 3/4 av de totala kvoterna i fonden har meddelat sitt godkännande. Det ankommer på varje medlemsland alt se­nast den 1 november 1980 meddela fonden om det accepterar ökningen av sin kvot.

' Kvoterna uttrycks sedan 1972 i SDR = särskilda dragningsräUer. Värderingen av SDR sker sedan den 1 juli 1974 enligt en s. k. korgmetod, som innebär att 1 SDR är lika med summan av 16 valutakomponenter värderade efter marknadskurs. I början av 1979 uppgick SDR:s värde uttryckt i svensk valuta lill ca 5,60 kr. Della värde används genomgående i propositionen.

Prop. 1978/79:158

3

Höjningarna av de enskilda medlemsländernas kvoter föreslås med vissa undantag bli 50%. Elva utvecklingsländer, av vilka flertalet är oljeexpor-terande länder, föreslås få särskilda höjningar utöver den generella höj­ningen med 50%.

För Sveriges del innebär fonddirektionens förslag att den nuvarande kvoten pä 450 milj. SDR ökas med maximalt 225 milj. SDR. Sveriges kvot kommer, om den maximala höjningen accepteras, alt uppgå lill 675 milj. SDR eller ca 3 800 milj. kr. Den svenska andelen av de totala kvoterna i valutafonden skulle, enligt förslaget, fortsatt uppgå till 1,15%.

I enlighet med fondstadgans artikel III, skall av kvothöjningarna 75% inbetalas i nationell valuta och 25% i SDR. Medlemsland som inle är deltagare i SDR-syslemel skall inbetala 25% av kvolhöjningen i andra medlemsländers valutor. Kravet på inbetalning i SDR bör relateras till fondstyrelsens beslut att återuppta tilldelningarna av SDR. Detta beslut, som fattades samtidigt som den sjunde kvolöversynen avslutades, innebär att nya tilldelningar om 4 miljarder SDR per år kommer att ske under perioden 1979-1981. Den försia nytilldelningen genomfördes i januari 1979.

När det gäller tidpunkten för nästa kvotöversyn framhåller direktionen att den, om inte exceptionella förändringar inträffar i världsekonomin med åtföljande ändrade krav på finansiering, inte avser alt lägga fram förslag om en ny allmän kvoljustering inom den närmaste femårsperioden. I direktionens rapport framhålls vidare att man avser företa en mera nog­grann prövning av medlemsländernas kvoiandelar inom ramen för den kommande översynen.

Riksbanksfullmäktige har i skrivelse till regeringen den 1 februari 1979 anmält frågan om en höjning av Sveriges insats i valutafonden. Fullmäk­tiges skrivelse - till vilken är fogad en översättning av fonddirektionens resolution - bör bifogas protokollet i detta ärende som bilaga 1.

2    Riksbanksfullmäktiges skrivelse

Riksbanksfullmäktige finner det angeläget att valutafondens permanenta resurser förstärks genom de föreslagna kvolhöjningarna. Enligt fullmäk­tige torde man kunna utgå från en fortsatt hög efterfrågan på det betal­ningsbalansstöd som fonden tillhandahåller och som finansieras genom utnyttjande av medlemsinsatserna. Särskilt synes möjligheterna för vissa utvecklingsländer att ta upp ytterligare lån på de internationella kapital­marknaderna till rimliga villkor vara begränsade. Vidare bör beaktas att valutafondens kreditgivning för betalningsbalansstöd normalt är förenad med ekonomisk-politiska villkor, som har till syfte att få låntagarländerna alt vidta anpassningsåtgärder. Fullmäktige påpekar dessutom, atl storle­ken på de föreslagna höjningarna skall ses mot bakgrund av alt de är

ti

Prop. 1978/79:158

4

avsedda att täcka valutafondens behov av ökade permanenta resurser under de kommande fem åren.

Vad gäller höjningen av den svenska kvoten anför fullmäktige flera skäl för ett godkännande. Det viktigasie skälet är att Sverige bör medverka till en förslärkning av valutafondens möjligheler atl ge betalningsbalansslöd till medlemsländerna. För det andra kan del inte hell uteslutas, alt Sverige i framliden kan behöva utnyttja valutafondens resurser. 1 elt sådant läge är det av intresse att kvoten är så stor som möjligt, eftersom den bestämmer dragningsutrymmet. Det tredje skälet hänför sig till kvotens direkta rela­tion till röststyrkan i Internationella valutafonden. Fullmäktige konslate­rar, att de nordiska ländernas samlade kvoter/röststyrka hiltills har garan­terat Norden en gemensam representant i valutafondens direktion. Med den föreslagna kvotrevisionen skulle röstfördelningen totalt sett inte på­verkas nämnvärt om kvolhöjningarna accepteras fullt ut. Genom alt för sin del godkänna hela den föreslagna kvothöjningen, skulle Sverige medverka till att Nordens röslandel bibehölls.

Slutligen anför fullmäktige, alt den betalningsord ning som angetts för kvothöjningen, 75% i nationell valuta och 25% i SDR, inte kommer att innebära någon påfrestning på valutareserven. Inbetalningen av SDR kom­mer sålunda att kompenseras av en motsvarande ökning av Sveriges re-servslällning i Internationella valutafonden. Inbetalningen i SDR bör vi­dare betraktas mot bakgrund av de nya tilldelningar av SDR, vilka skall företas under tiden 1979-1981. Sverige kommer att tilldelas sammanlagl ca 140 milj. SDR under dessa tre år. Riksbanken förklarar sig beredd att, om riksdagen lämnar silt bemyndigande, erlägga etl belopp molsvarande 225 milj. SDR enligl den angivna betalningsordningen.

Med hänsyn till att del är fråga om förvaltningen av monetära reserver, anser sig fullmäktige inle böra begära garanti för täckning av eventuella förluster.

Med åberopande av sin skrivelse hemställer riksbanksfullmäktige dels att regeringen utverkar riksdagens godkännande av den föreslagna ökning­en av den svenska kvoten i valulafonden, dels atl riksbanken bemyndigas eriägga erforderiigt insatsbelopp.

3   Föredragandes överväganden

En av Internationella valutafondens huvuduppgifter är att ge finansiellt stöd till medlemsländer med underskotl i bytesbalanserna. Delta slöd kommer primärt från valutafondens permanenta resurser, dvs. medlem­marnas insatser (kvoter).

De nuvarande problemen med störningar i många länders bytesbalanser kommer med största sannolikhet inle all övervinnas inom förutsebar fram­tid. Behovet av krediter för att täcka dessa underskott torde snarare öka.

Prop. 1978/79:158

5

Valutafonden bör därför ges ökade resurser på permanent basis, så att en rimlig del av denna finansiering kan ske genom valutafonden. Delta är av särskild vikt eftersom valutafondens lån, genom atl de är förenade med ekonomisk-politiska villkor, kan bidra till atl rätta till fundamentala ojäm­vikter i ländernas bytesbalanser. Det finns anledning understryka vikten av att valutafonden tillämpar en fiexibel praxis när villkoren för kreditgiv­ningen fastställs. Villkoren, konditionalileten, bör anpassas till lånlagar-landels siiuaiion. Delta torde kunna öka medlemsländernas benägenhet all vända sig till valutafonden för atl klara finansieringen vid bytesbalanssvå­righeter. För utvecklingsländerna bör villkoren fastställas så, att de stöder dessa länders långsikliga ulvecklingsanslrängningar.

Valutafondens permanenta resurser bör sålunda göras tillräckligt stora för att attrahera också länder med stora kreditbehov. Ell ylterligare skäl för en allmän kvothöjning är, all vissa utvecklingsländer kan fömises få allt större svårigheter atl till rimliga villkor erhålla lån på den internationel­la kapitalmarknaden.

Förslaget om en sjunde allmän kvothöjning innebär att valutafondens resurser ökas från omkring 39000 milj. SDR till 58600 milj. SDR. Det sistnämnda beloppet motsvarar ca 330 miljarder kr. Ökningen föreslås ske genom att de enskilda medlemsländerna med vissa undantag höjer sina kvoter i Internationella valutafonden med exakt 50%. Utöver denna höj­ning anges särskilda höjningar för elva utvecklingsländer, av vilka flertalet är oljeexporterande länder. De höjningar, som har föreslagils för de olika länderna är maximibelopp, vilka medlemsländerna kan avböja eller helt eller delvis godta. Inklusive den nu aktuella sjunde kvothöjningen förutses valutafondens permanenta resurser räcka under de kommande fem åren.

För Sveriges del har en höjning från f. n. 450 milj. SDR till 675 milj. SDR föreslagils. Sveriges kvot i Internationella valutafonden skulle därmed höjas från f.n. ca 2500 milj. kr. till ca 3800 milj. kr. Förslaget innebär vidare att vår andel av valutafondens totala kvoter vid elt allmänt godkän­nande enligt fonddirektionens förslag kommer att ligga på 1,15%.

I likhet med riksbanksfullmäktige anser jag att Sverige bör medverka i den sjunde allmänna kvothöjningen. En svensk kvothöjning bidrar till en angelägen förstärkning av valutafondens permanenta resurser. Därigenom ökar även utrymmet för eventuella svenska lån i framtiden. Kvolhöjningen är vidare nödvändig om vi fortsatt vill bevara vår röstandel i valutafonden. Det förtjänar atl påpekas all fonddirekfionen, inom ramen för nästa all­männa kvolöversyn, skall se över medlemsländernas kvoiandelar i relation till ländernas ekonomiska styrka.

Jag vill slutligen erinra om atl våra insatser i valulafonden inte medför någon avtappning av valutareserven. 1 den mån valulafonden disponerar insatserna, dvs. utnyttjar svenska kronor för atl finansiera ell annat med­lemslands dragning på fonden, sker endast elt byte av reservtillgång.

Jag förordar att regeringen utverkar riksdagens bemyndigande att god-

Prop. 1978/79:158

6

känna en höjning av Sveriges kvot med 50% eller med 225 milj. SDR. Vidare förordar jag att riksdagen bemyndigar riksbanken alt erlägga det erforderliga insatsbeloppel.

4    Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att

1.

bemyndiga regeringen alt öka Sveriges insats (kvot) i Internatio­nella valutafonden med 225 milj. SDR till 675 milj. SDR,

2.

bemyndiga Sveriges riksbank all erlägga del insatsbelopp som behövs.

5   Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredraganden och beslutar atl genom propo­sition föreslå riksdagen att anla de förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop. 1978/79:158

7

Bilaga I Till Ekonomidepartementet

Inom Internationella valutafonden (IMF) slutfördes under 1978 den sjun­de allmänna översynen av medlemsländernas insatser eller s. k. kvoter. Valutafondens styrelse antog i december 1978 en resolution innehållande de förslag till kvolhöjningar som översynen resulterat i. För Sveriges del föreslås en höjning av kvoten från 450 milj. SDR till 675 milj. SDR.'

I det följande behandlas resultatet av den sjunde kvotöversynen, företrä­desvis med avseende på effeklerna för den svenska insatsen i valutafon­den. Avslutningsvis föreslår fullmäktige i riksbanken att riksdagens be­myndigande begärs dels för svenskl godkännande av den föreslagna höj­ningen av Sveriges kvot, dels för riksbanken alt erlägga för kvothöjningen erforderiigt insatsbelopp.

1    Beskrivning av förslaget

Sverige inträdde på förslag av Kungl. Majt i proposition nr 89 som medlem i valutafonden hösten 1951 med en kvot på 100 milj. dollar. År 1959 godkände riksdagen på förslag av Kungl. Majt i proposition nr 126 en ökning av den svenska kvoten med 50 milj. dollar. Vidare godkände riksdagen 1962 på förslag av Kungl. Majl i proposiiion nr 102 att riksban­ken för Sveriges del biträdde del inom valutafonden fattade beslutet om generella lånearrangemang (GAB). Ar 1965 godkände riksdagen på förslag av Kungl. Majt i proposition nr 122 en ytterligare ökning av den svenska kvoten i valutafonden, från 150 lill 225 milj. dollar. År 1970 godkände riksdagen på förslag av Kungl. Majt i proposition nr 95 en ökning av den svenska kvoten i valutafonden till 325 milj. dollar. År 1977 slutligen god­kände riksdagen på förslag av regeringen i proposition nr 86 en ökning av den svenska kvoten i valutafonden till 450 milj SDR. (Sedan 1972 uttrycks kvoterna i SDR.) Samtliga dessa kvoiökningar skedde som elt resultat av allmänna kvotöversyner. För en närmare beskrivning av bakgrunden lill tidigare svenska finansiella åtaganden sammanhörande med valutafondens verksamhei hänvisas lill nämnda propositioner.

Enligl valutafondens stadga skall valulafonden minsl vart femte år utfö­ra en allmän översyn av medlemmarnas kvoter. I resolutionen om den sjätte allmänna kvolöversynen, som IMFs styrelse anlog i mars 1976, föreskrevs atl nästa kvotöversyn skulle vara avslutad den 9 februari 1978. En principöverenskommelse om den sjunde allmänna översynen kunde emellertid nås först vid IMFs inlerimskommittés möte i september 1978. På grundval av denna överenskommelse utarbetade fondens direktion en rapport om den sjunde allmänna kvotöversynen med förslag till ökning av kvoterna från sammanlagt omkring 39000 milj. SDR till 58600 milj. SDR, dvs. en ökning med ca 50%. De föreslagna höjningarna ulgör maximibe­lopp vilka medlemmama äger rätt att avböja eller acceptera hell eller delvis.

Till rapporten från valutafondens direktion har bilagts ett förslag till

' 1 SDR (särskild dragningsrätt) motsvarade 1979-01-26, 5,63 kr.

Prop. 1978/79:158

8

resolution, vilket bifogas i översättning. Fondens styrelse har med erfor­derlig majoritet godkänt resolutionsförslaget. Den sjunde allmänna kvot­översynen är därmed avslutad. För att höjningen av en medlems kvot skall träda i kraft krävs emellertid dessutom dels atl medlemmen godkänt och inbetalat höjningen, dels att medlemmar med 3/4 av de totala kvoterna i fonden meddelat sitt godkännande. Det ankommer pä varje medlemsland att senast den 1 november 1980 meddela fonden om det accepterar ökning­en av sin kvot.

Höjningarna av de enskilda medlemsländernas kvoter föreslås med vissa undantag bli exakt 50%. Elva utvecklingsländer, av vilka flertalet är ol­jeexporterande länder, föreslås erhålla särskilda höjningar av begränsad storlek utöver den generella höjningen med 50%.

För Sveriges vidkommande innebär fonddirektionens förslag alt nuva­rande kvot på 450 milj. SDR ökas med maximalt 225 milj. SDR. Sveriges kvot skulle alllså, om den maximala höjningen accepteras, komma att uppgå till 675 milj. SDR eller ca 3 800 milj. kr. enligl aktuella valulakurser.

Belräffande inbetalningen av de föreslagna kvothöjningarna gäller atl 75% skall inbetalas i nationell valuta och 25% i SDR. Det fåtal medlems­länder som ej är deltagare i SDR-syslemel skall inbetala 25% av kvothöj­ningen i andra medlemsländers valutor. Överenskommelsen om att en fjärdedel av kvothöjningen skall inbetalas i SDR grundas på bestämmelser­na i fondstadgans artikel 111. Kravet på SDR-inbetalning bör vidare ses mol bakgrund av fondstyrelsens beslul om atl åleruppiaga tilldelningarna av SDR. Detla beslut, som fattades parallelll med avslutandet av sjunde kvotöversynen, innebär att nya tilldelningar om 4 miljarder SDR per år kommer att äga mm under perioden 1979-1981. Den första nytilldelningen genomfördes i början av januari 1979.

I fråga om tidpunkten för nästa kvotöversyn framhåller direktionen i sin rapport att den, såvida inte exceptionella förändringar inträffar, ej ämnar framlägga förslag om en ny allmän kvoljustering inom den närmaste fem­årsperioden. Avsiklen är vidare all företa en mera noggrann prövning av medlemsländernas kvotandelar inom ramen för denna översyn.

2 Fullmäktiges synpunkter

En av IMFs huvuduppgifter är att ge temporärt stöd ål medlemsländer i belalningssvårigheter för att underlätta en anpassning utan restriktiva åt­gärder mot handel och betalningar. Della betalningsbalansslöd finasieras primärt genom utnyttjande av fondens ordinarie resurser, dvs. medlem­marnas insalser.

Under senare år har valutafonden tillhandahålilt betalningsbalansfinan­siering i betydande omfaltning. Man lorde kunna utgå från en fortsatt hög efterfrågan på fondkredit under de närmaste åren, bl. a. med hänsyn till att finansieringen av bytesbalansunderskott genom upplåning på de interna­tionella kapitalmarknaderna kan komma att reduceras. Särskilt synes möj­lighelerna för vissa utvecklingsländer all ta upp ylterligare lån till rimliga villkor vara mycket begränsade. Vidare bör beaktas all IMFs långivning, lill skillnad från upplåning på de privata marknaderna, normalt är förenad med ekonomisk-politiska villkor. Dessa villkor medverkar till all låntagar-landel vidtar anpassningsåtgärder. För den internationella anpassnings­processens funktion är del därför av vikt att IMF ges möjligheter atl svara för en beiydande del av underskotlsfinansieringen.

Prop. 1978/79:158

9

I stället för alt utnyttja de ordinarie resurserna har fonden vid några lillfällen finansieral kreditgivning genom särskild upplåning i industrilän­der och i oljeexporterande länder. Etl exempel härpå är de s. k. oljefacili-leter som inrättades 1974 och 1975. Elt annal exempel är den supplemen­tära finansieringsfaciliteten, som fondens direktion fattade beslut om 1977 men som ännu ej trätt i kraft. En nackdel med finansiering genom särskild upplåning är all den ger endast tillfälliga förstärkningar av fondens resurser och därmed av medlemmarnas lånemöjligheter. Dessutom har det visat sig ta relativt lång tid innan de speciella utlåningsordningarna kan börja funge­ra. Fonden kan alltså inte möta plötsligt uppkommande utlåningsbehov genom att inrätta lånefinansierade facilileter. Finansiering genom särskild upplåning bör därför ses som etl komplement som inle bör påverka bedöm­ningen av fondens resursbehov på sikt.

Mot bakgrund av vad som ovan anförts finner fullmäktige del angeläget att valutafondens resurser förstärks genom de föreslagna höjningarna av medlemskvoterna. Vid bedömningen av förslagel bör beakias att höjning­arna är avsedda alt täcka fondens behov av permanenta resurser under kommande femårsperiod.

Vad gäller den svenska kvoten, som föreslås stiga med 50% eller med 225 milj. SDR till 675 milj. SDR, vill fullmäkige anföra följande. Förslagel innebär att Sverige får samma procentuella höjning som i slort sett samtli­ga övriga medlemsländer. Under förutsättning alt alla medlemsländer god­känner föreslagna kvothöjningar kommer den svenska kvolandelen i IMF alt, liksom f.n., uppgå lill 1,15%.

Flera skäl talar för atl Sverige bör godkänna den föreslagna kvothöjning­en. Det viktigasie skälet är, som tidigare berörts, att Sverige bör medverka lill en angelägen förstärkning av fondens möjligheter alt ge betalnings­balansslöd lill medlemsländerna. Det bör härvid erinras om atl fondens användning av den svenska insatsen (dvs. utnyttjande av svenska kronor för finansiering av annan medlems dragning) inte innebär reservförlust för Sverige utan endast byte av reserviillgång.

Vidare kan del - som fullmäktige framhållit vid tidigare kvotjusteringar - inte helt uteslutas atl Sverige i framliden kan behöva utnyttja fondens resurser. I ett sådant läge är det av intresse att landets kvot är så stor som möjligt, eftersom den beslämmer dragningsuirymmet.

Ell ytterligare skäl till alt godta den föreslagna höjningen sammanhänger med att kvoterna bestämmer röststyrkan i IMF. De nordiska ländernas sammanlagda röststyrka har hittills varit lillräcklig för alt garantera en gemensam representant i valutafondens direktion. Den föreslagna kvot-revisionen innebär i stort selt proportionella höjningar, vilket gör att röst-fördelningen i IMF inte påverkas nämnvärt om höjningarna accepteras fullt ut. Genom att godta hela den föreslagna kvothöjningen medverkar Sverige till atl den sammanlagda nordiska röstandelen bibehålls.

Den förutsedda belalningsordningen, 75% i kronor och 25% i SDR, innebär ingen påfrestning på valutareserven. Inbetalningen av SDR (ca 56 milj. SDR) kommer att kompenseras av en motsvarande ökning av Sveri­ges reservställning i IMF. Vad gäller SDR-inbelalningen bör vidare beak­tas atl nya tilldelningar av SDR kommer alt äga rum under perioden 1979-81. Under dessa tre år kommer Sverige att tilldelas sammanlagt ca 140 milj SDR.

Om riksdagen lämnar sitt bemyndigande är riksbanken beredd all till valulafonden eriägga ett belopp motsvarande 225 milj. SDR enligt den

Prop. 1978/79:158

10

angivna belalningsordningen. Med hänsyn till all det är fråga om förvalt­ningen av monetära reserver anser sig fullmäktige ej böra begära garanti för täckning av evenluella förluster.

3    Hemställan

Med åberopande av vad som ovan anförts får fullmäktige i riksbanken hemställa att regeringen måtte utverka riksdagens godkännande av en ökning av den svenska kvolen i valutafonden från 450 milj. SDR lill 675 milj, SDR samt bemyndigande för riksbanken atl erlägga erforderligt in-satsbelopp.

Stockholm som ovan

Å Fullmäktiges vägnar:

Torsten[REDACTED_EFTERNAMN]

T af Jochnick

Ökning av medlemmarnas kvoter sjunde allmänna översynen

Styrelsens förslag till resolulion

Då direktionen förelagt styrelsen en rapport betitlad "Ökningar av med­lemmarnas kvoter sjunde allmänna översynen" innehållande rekom­mendationer beträffande ökningen av enskilda fondmedlemmars kvoter; och

då direktionen rekommenderat styrelsen atl, genom röstning utan sam­manträde enligt paragraf 13 i fondens procedurregler, anla följande resolu­tion, vilken innehåller förslag om ökningar av fondmedlemmarnas kvoter till följd av sjunde allmänna översynen och avhandlar vissa därmed sam­manhängande frågor;

beslutar slyrelsen all:

1.

Internationella valulafonden föreslår atl, i enlighet med bestämmel­serna i denna resolution, fondmedlemmarnas kvoter skall ökas upp till de belopp som anges vid deras namn i bilagan lill denna resolution, dock att varje medlem äger samtycka till en ökad kvot, som är mindre än den som anges i bilagan, och äger därefter samtycka till ytterligare ökningar som höjer dess kvot upp till det belopp som anges vid dess namn i bilagan senast den dag som anges enligt paragraf 3 nedan.

2.

En medlems kvolökning i enlighet med förslaget i denna resolulion skall inte träda i kraft om inte medlemmen meddelat fonden sitt samtycke till ökningen senast den dag som föreskrivs i enlighet med paragraf 3 nedan och inbetalat hela kvotökningen; dock skall (a) ingen ökning träda i kraft före den dag fonden fastslår atl medlemmar som 1 november 1978 inneha­de minst tre fjärdedelar av den totala kvolsumman har samtyckt till ök­ningen av sina kvoter och (b) om della beslut ej fattats före 1 juli 1980, ingen ökning träda i kraft förrän efter 5 oktober 1980.

3.

Meddelanden enligt paragraf 2 ovan skall lämnas av en vederbörligen befullmäkligad ämbetsman i medlemslandet och skall vara fonden till

Prop. 1978/79:158

II

hända senasi  1  november  1980, dock atl direktionen äger besluta om förlängning av denna period.

4.

Varje medlem skall till fonden inbetala ökningen av sin kvot inom irellio dagar efter den senare av (a) den dag den meddelar fonden sitt samtycke och (b) den dag fonden fattar beslul enligl paragraf 2 ovan. Om detta beslut fattas under perioden I juli till 5 oktober 1980 skall det, för tillämpningen av denna paragraf, anses ha fattats 5 oktober 1980.

5.

Denna resolution skall träda i kraft om den och den föreslagna resolu­tionen belräffande tilldelningar av speciella dragningsrätter under tredje basperioden anlas med erforderlig majoriiel av den totala röststyrkan för Var och en av resolutionerna.

Föreslagen högsla kvol i

milj SDR

I Afghanislan

67,5

38

Ghana

159,0

2 Algeriet

427,5

39 Grekland

277,5

3 Argentina

802,5

40 Grenada

4,5

4 Australien

1 185,0

41

Guatemala

76,5

5 Bahamas

49,5

42

Guinea

45,0

6 Bahrain

30,0

43

Guinea-Bissau

5,9

7 Bangladesh

228,0

44

Guyana

37,5

8 Barbados

25,5

45

Haiti

34,5

9 Belgien

1 335,0

46 Honduras

51,0

10 Benin

24,0

47

Indien

1717,5

11  Bolivia

67,5

48 Indonesien

720,0

12 Botswana

13,5

49

Irak

234,1

13 Brasilien

997,5

50

Iran

1 075,0

14 Burma

109,5

51

Iriand

232,5

15 Burundi

34,5

52

Island

43,5

16 Canada

2035,5

53

Israel

307,5

17 Cenlralafrikanska kej

sar-

54

Italien

I 860,0

dömel

24,0

55 Jamaica

111,0

18 Chile

325,5

56

Japan

2488,5

19 Colombia

289,5

57 Jordanien

45,0

20 Costa Rica

61,5

58

Jugoslavien

415,5

21 Cypern

51,0

59

Kamerun

67,5

22 Danmark

465,0

60

Demokratiska Kampuch

ea 25,0

23 Dominikanska Republiken  82,5

61

Kenya

103,5

24 Ecuador

105,0

62

Komorerna

3,5

25 Egypten

342,0

63

Folkrepubliken Kongo

25,5

26 Ekvalorialquinea

15,0

64

Republiken Korea

255,9

27 El Salvador

64,5

65

Kuwait

393,3

28 Elfenbenskusten

114,0

66

Laos

24,0

29 Etiopien

54,0

67

Lesotho

10,5

30 Fiji

27,0

68

Libanon

27,9

31 Filippinerna

315,0

69

Liberia

55,5

32 Finland

393,0

70

Libyen

298,4

33 Frankrike

2 878,5

71

Luxemburg

46,5

34 Förenade Arabemiraten    202,6

72

Madagaskar

51,0

35 Förenta Statema

12 607,5

73

Malawi

28,5

36 Gabon

45,0

74

Malaysia

379,5

37 Gambia

13,5

75

Maldivema

1,4

Prop. 1978/79:158

12

76

Mali

40,5

77

Malla

30,0

78

Marocko

225,0

79

Mauretanien

25,5

80

Mauritius

40,5

81

Mexiko

802,5

82

Nederiänderna

1422,0

83

Nepal

28,5

84

Nicaragua

51,0

85

Niger

24,0

86

Nigeria

540,0

87

Norge

442,5

88

Nya Zeeland

348,0

89

Oman

35,1

90

Pakislan

427,5

91

Panama

67,5

92

Papua Nya Guinea

45,0

93

Paraguay

34,5

94

Peru

246,0

95

Portugal

258,0

96

Qalar

66,2

97

Rumänien

367,5

98

Rwanda

34,5

99

Demokratiska republiken

Sao Tomé och Principe

3,0

100

Saudiarabien

1040,1

101

Senegal

63,0

102

Seychellema

2,0

103

Sierra Leone

46,5

104

Singapore

92,4

105

Solomon-öarna

3,2

106

Somalia

34,5

107

Spanien

835,5

108

Sri Länka

178,5

109

Storbritannien

4 387,5

110

Sudan

132,0

111

Surinam

37,5

112

Swaziland

18,0

113

Sverige

675,0

114

Sydafnka

636,0

115

Syrien

94,5

116

Taiwan

550,0

117

Tanzania

82,5

118

Tchad

24,0

119

Thailand

271,5

120

Togo

28,5

121

Trinidad och Tobago

123,0

122

Tunisien

94,5

123

Turkiet

300,0

124

Förbundsrepubliken Tysk­land

3 234,0

125

Uganda

75,0

126

Umguay

126,0

127

Venezuela

990,0

128

Socialistiska Republiken Vietnam

135,0

129

Västra Samoa

4,5

130

Arabrepubliken Yemen      19,5

131

Demokratiska Folk­republiken Yemen

61,5

132

Zaire

228,0

133

Zambia

211,5

134

Österrike

495,0

135

Övre Volta

24,0

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1979