Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:131 Regeringens proposition

1980/81:131

om vissa varvsfrågor, m. m.

beslutad den 26 febmari 1981.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll för de åtgärder och del ändamål som framgår av föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

NILS G.[REDACTED_EFTERNAMN]

ProposiUonens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att Svenska Varv AB utöver tidigare anvisade medel får elt finansiellt stöd om 672 milj. kr. för att läcka kostnaderna för atl avveckla Öresundsvarvet AB under perioden 1980-1983. I samband härmed redovisas de åtgärder som regeringen har vidtagit för att underlätta bildandet av etl särskilt bolag i Landskronaregionen. Etl anslag om 100 milj. kr. föreslås bli anvisat för alt sysselsättningsfrämjade ålgärder snabbt skall kunna sättas in vid Karlskronavarvet. Vidare föreslås att 59 milj. kr. anvisas för att täcka statens beräknade räntekostnader för elt skuldebrev till Svenska Varv AB. Nämnden för fartygskreditgarantier föreslås till utgången av år 1983 få möjlighet att besluta om fortsatt räntestöd till beställare av fartyg. Ett anslag om 1 milj. kr. föresläs bli anvisat för delta ändamål avseende budgetåret 1981/82. Vissa frågor om användningen av lidigare beviljade anslag och garanUer lill varvsindustrin tas också upp. För atl täcka statens beräknade kostnader för att infria garantier lill Svens­ka Varv AB avseende föriuslläckning föreslås atl etl anslag på 800 milj. kr. anvisas. Vidare lämnas i proposiUonen en redogörelse för Projekt 80 AB.

ti    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 131

Prop. 1980/81:131

2

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1981-02-26

Närvarande: statsministern Fälidin, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa varvsfrågor, m. m.

1    Inledning

Våren 1980 beslöt riksdagen om omfattande åtgärder i syfte all skapa förutsättningar för en konkurrenskraftig svensk varvsindustri (prop. 1979/ 80: 165, NU 1979/80:69. rskr 1979/80:405). Varvsindustrins kapacitet för­utsattes bli anpassad lill marknadsförutsättningarna. Till grund för beslutel låg bl. a. Svenska Varvs strukturplan, som grundade sig på en analys av de långsiktiga marknads- och konkurrensförutsättningarna för varvskoncer­nen. Planen innehöll förslag lill en långsiktigt lämplig struktur för Svenska Varv-koncernen och till affärsmässig inriktning av de olika dotterbolagen. För Öresundsvarvet AB innebar strukturplanen all verksamheten vid var­vet skulle vara avslutad senast vid utgången av år 1983. Riksdagens beslut rörande Öresundsvarvet baserades dock på en inom varvet utarbetad långsiktsplan och innebar atl verksamheten vid varvet med viss personal-och kapacitetsminskning skulle drivas vidare enligt denna plan.

Riksdagen har genom sill beslul klargjort alt den delar regeringens uppfattning att Svenska Varvs strukturplan för perioden 1980-1985 - med vissa korrigeringar och kompletteringar är väl ägnad att i sina huvuddrag ligga till grund för beslut om konkreta ätgärder inom koncernen. Riksdagen uttalade alt det var särskilt vikligl alt ägaren - staten - klart markerade den tidpunkt dä lönsamhetskravet mäste vara uppfyllt. Målsättningen var alt Svenska Varv-koncernen skulle vara lönsam senast år 1985 och att Svenska Varv AB hade att uppnå detla mål.

I fråga om Öresundsvarvet avvek alltså riksdagens beslut från regerings-förslaget att varvet skulle läggas ned. Riksdagen beslöt sålunda i denna fråga i enlighet med förslagen i motionerna 1979/80:2019 och 1979/80:2020 om fortsatt verksamhel i enlighet med den inom Öresundsvarvet utarbeta­de planen.

Prop. 1980/81:131

3

Denna plan innebar att personalen skulle minskas frän ca 2800 är 1980 till ca 1800 personer år 1985. Uttryckt i produktionslimmar motsvarade detta en minskning från ca 2,2 milj. timmar lill ca 1,3 milj. timmar. Ny­byggnadsproduktionen av farlyg skulle enligt planen minska frän ca 1,9 milj. Ummar år 1980 till ca 0,7 milj. limmar år 1985. Fartygsproduklionen skulle inriktas mot specialfartyg, t.ex. supplyfartyg och mindre färjor. Vidare skulle enligt planen ökade satsningar ske i fråga om reparations­verksamhet och industriverksamhet. 1 planen beräknades förlusten för Öresundsvarvet under åren 1980-1984 uppgå till sammanlagl 142 milj. kr.

I sina beslut anvisade riksdagen 2725 milj. kr. i stöd till Svenska Varv. varav 432 milj. kr. avser Öresundsvarvet. Härav är 275 milj. kr. avsedda att täcka förluster för den löpande produktionen, 57 milj. kr. atl täcka de förluster som uppstår lill följd av extraordinära nedskrivningar och 100 milj. kr. alt användas för utveckling av nya produkter.

Beträffande Kockums AB innebar riksdagens beslut etl godkännande av vad som anfördes i propositionen. Riksdagen uttalade att Svenska Varvs ledning, om det visade sig vara ekonomiskl och rationellt, borde samordna arbetet med strukturförändringar vid Kockums och Öresundsvarvel. Till­gängliga resurser borde då kunna las lill vara med minsta möjliga förlust och produktionen hållas meningsfull. Verkstadsproduklionen vid Koc­kums liksom vid Öresundsvarvet borde utvecklas så längt det var möjligt för att snabbt ge ekonomiskl självbärande sysselsältning ät de anställda vid varven i samband med strukturförändringarna.

Beträffande Karlskronavarvet AB hade riksdagen inte nägra erinringar mol Svenska Varvs strukturplan för varvet. Planen innebär all varvets resurser koncentreras lill marin nybyggnad med speciell inriktning på export och i viss mån alternativ produktion.

Riksdagen uttalade att den valda inriktningen gav varvet begränsade möjligheter atl genom egna insatser påverka sin försäljningsvolym. Hän­syn måsle tas härtill när lönsamhetskrav ställs på varvet. Regeringen har därtbr ett särskilt ansvar för sysselsättningen vid detta varv.

I fråga om Gölaverken Sölvesborg AB framhölls i propositionen all del år 1978 hade påbörjats elt arbete med atl ändra strukturen vid företaget. Ändringen syftade till alt företaget skulle upphöra att vara nybyggnads­varv och i stället inrikta sig pä annan produktion. Del framhölls atl det inte var motiverat med nägra ätgärder frän statsmakternas sida i syfte all försöka åstadkomma annan utveckling. 1 Svenska Varvs strukturplan framhölls bl.a. att om slmkturändringen vid Götaverken Sölvesborg inte senast år 1981 gör verksamheten företagsekonomiskt motiverad skulle företagets verksamhel avvecklas. Riksdagens beslut rörande Götaverken Sölvesborg innebar att kravet på lönsamhet kunde avvaklas ylterligare nägon lid, dock inle sä länge som till är 1983.

1 fråga om AB Finnboda Var/uttalade riksdagen alt det var angeläget all de dä pågående förhandlingarna mellan Svenska Varv AB och ulomslåen-t2    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 131

Prop. 1980/81:131

4

de intressenter - bl.a. Stockholms läns landsting och Stockholms och Nacka kommuner ledde lill ett sådant resultat atl en fortsatt verksamhel vid varvet kunde säkerställas. En sädan lösning fick dock inte innebära atl Svenska Varv eller slalen belastades med evenluella driftsunderskott i framtiden.

1 propositionen föreslogs alt 62 milj. kr. skulle användas för att läcka kostnaderna för atl avveckla varvsverksamheten vid Finnboda Varf. 1 sitt beslul anvisade riksdagen totalt 212 milj. kr. som medelslillskotl till Svens­ka Varv varav sälunda 62 milj. kr. avsäg Finnboda Varf. Riksdagens beslul innebar att sistnämnda belopp var avsett för nedskrivningar av anläggning­ar.

Riksdagen bemyndigade fullmäktige i riksgäldskontoret alt utfärda skul­debrev lill Svenska Varv .AB pä högst 713 milj. kr. för nedskrivning av anläggningar vid de kvarvarande storvarven under åren 1980-1981. Detta belopp var 107 milj. kr. högre än det av regeringen föreslagna. Ökningen av beloppet avsägs atl användas för att skriva ned anläggningar vid Öresunds­varvet med 57 milj. kr. och extra nedskrivning vid Cityvarvel med 50 milj. kr.

Svenska Varv AB:s styrelse bedömde vid sammanträde den 30 oktober 1980 atl den plan för omstrukturering av Öresundsvarvel som riksdagen hade fattat beslul om inte var genomförbar inom givna ekonomiska ramar och inte heller kunde leda lill lönsamhel senast år 1985. Styrelsen fann därför inle anledning att ändra sill lidigare beslut om att lägga ned Öre­sundsvarvel och beslulade att nedläggningen skulle ske senast vid utgång­en av år 1983. Svenska Varv AB har i skrivelse den 7 november 1980 hemställt hos ägaren om finansiellt slöd för att täcka kostnaderna för avvecklingen av Öresundsvarvet AB imder perioden 1981 -1983. Svenska Varv har i samband härmed den 25 februari 1981 kommit in med en reviderad plan för koncernens verksamhet och en närmare redovisning av nedläggningskostnaderna. I skrivelsen hemställer bolaget även att särskil­da medel slälls till förfogande för ätgärder för äldre och begränsat arbetsfö­ra vid Kockums. Öresundsvarvet och Karlskronavarvet.

Riksdagen beslöt hösten 1978 (prop. 1978/79:49, NU 1978/79:17, rskr 1978/79:115) att en s. k. anställningsgaranti skulle införas för de fyra stor­varven inom Svenska Varv AB under åren 1979 och 1980. I och med att staten övertog Kockums AB i juni 1979 omfattades även detta varv av anställningsgarantin. I riksdagens senaste beslut rörande varvsfrågor (prop. 1979/80:165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405) gavs till känna atl riksdagen borde få en redogörelse av erfarenheterna av denna anställnings­garanti inom ramen för Projekt 80 AB (P80).

I skrivelse den 6 november 1980 från Projekt 80 AB har erfarenheterna frän verksamheten redovisats.

Skrivelser i varvsfrågorna har kommit in frän bl.a. berörda länsstyrel­ser, kommuner och företag, fackliga och andra organisationer samt enskil­da personer.

Prop. 1980/81:131

5

2   Föredragandens överväganden

2.1 Genomförandet av Svenska Varv-koncernens strukturplan

Innan jag redovisar hur Svenska Varv nu bedömer sin utveckling under åren 1980-1984 villjag beröra omfattningen av statens stöd till Svenska Varv.

Åren 1977-1979 erhöll Svenska Varv genom tillskott frän staten ca 11 500 milj. kr. För perioden 1980-1984 beräknas Svenska Varv, inberäk­nat det tillskott jag nu avser att föreslå att bolaget erhåller för att täcka avvecklingskostnaderna vid Öresundsvarvel, få ca 3400 milj. kr. i Ullskott från staten. Vidare har koncernen från den 1 juli 1978 vid export av fartyg kunnat utnyttja statsstödda exportkrediter. Totalt har för koncernens pro­dukter krediter för över 2000 milj. kr. beviljats. Statsstödels storlek beror pä de internationella räntenivåerna men kan f. n. uppskattas till ca 15% av kontraktspriset. Subventionerade exportkrediter utgår till kapitalvaruföre-tag. Syftet med stödet är att underlätta export inom sådana branscher där Sverige bedöms ha långsiktiga komparativa fördelar.

Antalet anställda inom koncernen uppgår till ca 25000.

Stödet lill Svenska Varv utgör en stor andel av de senaste årens tolala StaUiga stöd till olika branscher och uppgick som just har nämnts Ull ca 11 500 milj. kr. under åren 1977-1979. Del statliga stöd om ca 3400 milj. kr. som Svenska Varv erhåller under strukturplanperioden 1980-1984 innebär dock en markant minskning jämfört med de föregående tre åren. Det är dock frågan om en mycket betydande belastning på statsbudgeten. Mot bakgmnd av bl. a. rådande statsfinansiella läge kommer det inte att bli aktuellt med ytterligare särskilt statligt stöd till varvsindustrin.

Dotterbolagen inom Svenska Varv-koncernen har under hösten 1980 arbeiat fram långsiktsplaner med förslag om hur den i början av år 1980 av Svenska Varvs styrelse fastställda slruklurplanen för deras del skall för­verkligas. Bolagens planer har bearbetats och därefter godkänts av Svenska Varvs koncernslyrelse. För Kockums och Karlskronavarvet finns ännu inte några godkända planer ulan arbetet med dessa pågår. I följande bedömningar av resultatutvecklingen ingår de båda nämnda före­tagen med senast tillgängliga planer.

Kostnaderna för P80 och för atl avveckla verksamheten vid Öresunds­varvet har Svenska Varv förutsatt atl slaten skall täcka. Dessa kostnader ingär därför inte i följande bedömning av resultatutvecklingen för Svenska Varv.

Den nu bedömda resultatutvecklingen för Svenska Varv-koncernen un­der åren 1980-1984 väntas medföra att det egna kapitalet vid utgången av år 1984 uppgår till drygt I 400 milj. kr., vilket är ca I 200 milj. kr. mindre än vad jag redovisade i prop. 1979/80:165.

Prop. 1980/81:131

6

Skillnaderna förklaras av mänga faktorer men är främst hänförliga till ca 550 milj. kr. i lägre vinster från hanteringen av fartygsengagemanget inkl. Kockums LNG-fartyg och ca 600 milj. kr. i högre räntekostnader. Reste­rande 50 milj. kr. är ett saldo av flera positiva och negativa faktorer. Orsakerna till det försämrade räntenettot är främst högre räntenivåer och det lägre egna kapitalet.

Rederiverksamheten tillsammans med upplösning av reserver för kund­fordringar på fartyg väntas fortfarande ge koncernen elt visst resultattill-skoll under perioden 1980-1984. Tillskottet är 550 milj. kr. mindre än vad som beräknades i prop. 1979/80: 165 efter att hänsyn tagits till viss återvin­ning av reserveringar för föriuster som har sketl redan i 1979 ärs bokslut. Orsaken till försämringen är främst att fraktmarknaden för tankfartyg bedöms bli ogynnsammare än vad som antogs i Svenska Varvs struktur­plan och avyttringstidpunkten har därmed senarelagls. Svenska Varv be­dömer dock alt de f. n. myckel låga farlygsvärdena pä tankfartyg kommer att öka markant före utgången av är 1984. Fartygsengagemanget väntas enligt nuvarande bedömningar vara helt avvecklat först under är 1984. Jag vill för egen del underslryka viklen av all fartygsengagemangel avvecklas med beaktande av marknadsbetingelserna. Hållbarheten i de ekonomiska kalkyler som ligger Ull gmnd för Svenska Varvs strukturplan är i stor utsträckning avhängig av ett skickligt hanterande från Svenska Varvs sida av sitt fartygsengagemang. AvvecklingsUdpunkten för olika fartyg beror på många olika faktorer, bl.a. prisutvecklingen för andrahandsfartyg, fraktmarknadsutvecklingen och fartygens ålder. De under senare tid starkt ökande räntekostnaderna för fartygsengagemanget kan för vissa fartyg motivera en omprövning av försäljningstidpunkten.

För de tre kvarvarande storvarven beräknas resultaten trots ökade fi­nansiella kostnader förbättras något jämfört med tidigare planer. Jämfört med dessa planer är förlusten större för år 1980, medan en snabbare förbättring väntas ske under resten av perioden. Dessa bedömningar är dock förknippade med slor osäkerhet bl. a. med hänsyn till atl genomarbe­tade och godkända planer för Kockums saknas.

För de övriga varven inom Svenska Varv-gruppen, nämligen Gölaver­ken Cityvarvel, Karlskronavarvel och Finnboda Varf väntas resultatet bli detsamma som i tidigare planer. En bedömning av gruppens sammanlagda resultat är osäker beroende på all Karlskronavarvet saknar en av Svenska Varv godkänd långsiktsplan.

Svenska Varvs industriföretag Calor-Celsius AB, Götaverken Motor AB, Götaverken Ångleknik AB och Götaverken Aluminium AB väntas fä en gynnsam utveckling, särskill mot slutet av perioden. För att nä planera­de resultat för sektorn erfordras dock avsevärd framgång inom delvis nya verksamhetsområden och på nya marknader.

Utvecklingsverksamheten inom Svenska Varv sker i stor ulslräckning inom dotterbolaget Swedyards Development Corporation med huvudsak-

Prop. 1980/81:131

7

lig inriktning mot utveckling, projektering och marknadsföring av prefabri­cerade fabriksanläggningar.

Svenska Varv har planerat att använda ca 800 milj. kr. för utvecklingsin­satser. Utvecklingsinsatserna koncentreras till områdena prefabricerade fabriksanläggningar, offshoreteknik, undervattensteknologi, energi (bl, a. kol och vindkraft) saml miljövård.

Det egna kapitalet beräknas är 1984 i nu föreliggande plan för koncernen uppgå till ca I 400 milj. kr., vilkel alltså är 1 200 milj. kr. lägre än i tidigare plan. I jämförelse med vad som redovisades i prop. 1979/80: 165 har refi-nansierade kundfordringar minskat kraftigt genom alt köparna av koncer­nens produkter antas finansiera köpen med egna lån. Delta medför att koncernens balansomslutning väntas minska avsevärt mot slutet av peri­oden. Koncernens soliditet beräknas vid periodens utgång uppgå till ca 12% mot beräknade ca 16% i prop. 1979/80; 165.

Koncernens kapitalbehov finansieras förutom med eget kapital till störs­ta delen genom upplåning mot slalsgarantier för vilka säkerheter i kund­fordringar och eget farlygsengagemang lämnats.

Föriusten för Svenska Varv år 1980 uppgår lill ca I 400 milj. kr. För år 1981 beräknas föriusten komma att uppgå till drygt 900 milj. kr.

I prop, 1979/80:165 angav jag atl de då föreslagna tillskotten till Svenska Varv skulle ge bolaget möjlighet alt läcka ofömtsedda förluster om ca 2 250 milj. kr. innan akUekapitalet behövde tas i anspråk. Enligt de bedömningar som jag nyss har redovisat skulle ca 1200 milj. kr. härav behöva tas i anspråk under perioden. Jag har också redovisat den.stora osäkerheten i bedömningarna av särskill Kockums och Karlskronavarvels reslulalul-veckling. Även den mer pessimisfiska bedömningen av vinsterna från hanteringen av fartygsengagemanget inger oro. Försämringar av resultatet kan därför äventyra ett framgångsrikt genomförande av stmkturplanen, varför åtgärder snabbt och kraftfullt måste sättas in om risk finns för ytterligare resultatförsämringar. Ylterligare ägartillskott till Svenska Varv kan inle påräknas, inte minst med hänsyn Ull rådande statsfinansiella situation. Svenska Varvs bedömning av resultatutvecklingen innehåller naturiigt nog stpr osäkerhet. Resultatet påverkas i betydande grad av om utvecklingen blir en annan än den anlagna för räntenivåer, hantering av kundfordringar, marknadspriser för fartyg och borriggar. En ytteriigare faktor som bidrar till osäkerheten i resultatbedömningen är som jag nyss har nämnt all godkända planer för Kockums och Karlskronavarvet saknas. Sammantaget får riskerna för negativa resultatavvikelser bedömas vara större än möjligheterna all uppnå bättre resultat.

Jag övergår nu till att redovisa utvecklingen för några av de viktigaste dotterbolagen inom Svenska Varv-koncernen.

I koncernens strukturplan ges Kockums ansvar för affärsområdena gas/ kemikaliefartyg och färjor saml tillsammans med Götaverken Arendal delat ansvar för affärsområdet prefabricerade fabriksanläggningar. Koc-t3    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 131

Prop. 1980/81:131

8

kums produktionsvolym beräknas i denna till ca 2,4 milj. limmar vid utgången av är 1982. Produktionskapaciteten uppgår f.n. lill ca 3,5 milj. timmar.

Orderstocken består f. n. av två roll on/roll off-fartyg, fyra biltransport­fartyg och en bostadsplallform. Den senare ordern är tagen i samarbete med Götaverken Arendal. Orderstocken ger full sysselsättning under år 1981 och för en del av år 1982.

Under är 1980 var Kockums produktionskapacitet oförändrad jämfört med år 1979. Skälet lill detta var att den i slrukturplanen förutsedda kapacitelsminskningen bedömdes störa både möjlighelerna all snabbi öka effektiviteten inom bolaget och att intensifiera marknadsbearbetningen.

Utvecklingen vid varvet under år 1980 blev avsevärt sämre än beräknat. Kostnadskalkylerna överskreds väsentligt. Marknadsbearbetningen gav inte tillfredslällande resultat. Budgelen kunde därför inte hållas utan för­lusten ökade från beräknade 275 milj. kr. till sammanlagt ca 650 milj. kr. före boksluisdisposilioner och skatt. Det är alltså nödvändigt med snabba åtgärder för att förbättra resultatet vid Kockums. En fortsatt verksamhet vid nuvarande kapacitet innebär slora ekonomiska risker. För att minska dessa har Kockums styrelse beslutat att förbereda en snabb minskning av verksamhetsvolymen efter orderslocken till den i strukturplanen angivna nivån 2,4 milj. timmar. Anpassningen lill den lägre produktionsvolymen innebär att personalen behöver minska med ca 1 500 av nuvarande ca 4600 anställda. Den lägre verksamhetsvolymen kan komma alt innebära atl Kockums måsle prioritera nägot av nuvarande affärsområden. Jag vill i detla sammanhang understryka att resultatutvecklingen vid Kockums inger oro. Kraftfulla åtgärder torde bli nödvändiga för att undvika fortsatta stora negativa resultatavvikelser.

Götaverken Arendals affärsområden är offshore-anläggningar och till­sammans med Kockums prefabricerade fabriksanläggningar. Produktions­kapaciteten beräknas ligga mellan 1,5-2,5 milj. limmar beroende av möj­lighelen all erhålla lönsamma order.

Under år 1981 levereras de två återstående fartygen i orderstocken. 1 övrigt består orderstocken enbart av offshore-anläggningar. Beställningar­na ger full sysselsättning för en del av är 1982.

Varvet har under år 1980 gynnats av stor efterfrågan på offshore-anlägg­ningar. Prisnivån pä företagets produkter har myckel markant förbättrats. Resultatet väntas följa tidigare planer.

Uddevallavarvet ges i slruklurplanen ansvaret för affärsområdena bulk-, tank- och enhetslaslfarlyg. Verksamhelskapaciteten beräknades motsvara ca 2,2 milj. timmar. Orderslocken består f. n. av 11 tank- och bulkfartyg. Sysselsättningen är därmed tryggad för år 1982.

Under åren 1981-1984 beräknas resultatet förbättras slarkl. De order som har tecknats på senare tid har haft en med hänsyn lill marknadsförut­sättningarna god kostnadsläckning.

Prop. 1980/81:131

9

Götaverken Cityvarvet inriktas enligl slrukturplanen mol atl tillgodose reparationsbehoven på den regionala marknaden. Produktionskapaciteten beräknades minska frän ca 1,9 milj. limmar till ca 1,4 milj. timmar. Senast är 1982 skall varvet uppnä lönsamhel.

Under år 1980 har resultatet förbättrats jämfört med föregäende är bl. a. beroende på en högre prisnivå och en förbättrad effektivitet. En ytteriigare förbättring väntas under år 1981. Produktionskapaciteten beräknas komma att uppgå till ca 1,6 milj. timmar motsvarande ca 1 800 anställda.

Enligt Svenska Varvs strukturplan skall Karlskronavarvels framtida inriktning vara produktion för den svenska marinen, expori av marina fartyg samt utveckling av vindkraft- och plastskrovsteknologi. Enligl nämnda strukturplan bedömdes kapaciteten vid Karlskronavarvel behöva minska frän 1,2 milj, limmar till ca 1 milj. timmar. Personalmässigl molsva­rar detta en minskning från 1 550 lill 1 250 anställda.

Planerna har inte helt kunnal fullföljas för Karlskronavarvets del. De marina exportorder som tidigare bedömdes möjliga atl få under år 1980 har förskjutits sä att beslut om dem kommer att fattas i bästa fall under är 1981. Vidare har tillverkningen av plastskrov för stora farlyg visat sig mera kostnadskrävande än vad som förutsatts, varför eventuella kommersiella tillämpningar inom detta område inle kommer att uppnäs inom den när­maste Uden.

Karlskronavarvet har fullt kapacitetsutnyttjande t. o. m. mars 1981, men därefter avtar beläggningen drastiskt. Mot bakgrund av den negativa ut­vecklingen beslöt styrelsen för Karlskronavarvet den 16 januari 1981 alt anpassa personalstyrkan Ull den framtida bedömda tillverkningsvolymen. Beslutet innebär att ca 90 tjänstemän och arbetsledare och ca 310 arbetare måste varslas om uppsägning lill slutet av år 1981. Därtill kommer viss naturlig avgång.

Mot bakgmnd av Karlskronavarvets bekymmersamma beläggningssi­tuation anser jag det befogat att vidta åtgärder som förbättrar möjligheter­na för varvet atl uppnå den av slyrelsen angivna tillverkningsvolymen. Olika åtgärder övervägs f. n. inom regeringen. Jag bedömer alt 100 milj. kr. bör finnas tillgängliga för atl finansiera sådana åtgärder. För att de snabbt skall kunna påbörjas bör etl särskilt anslag för ändamålet benämnt Till­skott av medel för sysselsätlningsfrämjande åtgärder vid Karlskronavarvet tas upp på tilläggsbudget III till statsbudgeten för budgetåret 1980/81.

Mot bakgmnd av riksdagens beslut avseende Finnboda Varf har för­handlingar förts med regionala intressenter, vilka har visat ett starkt intres­se av att en tung verkstadsindustri som Finnboda Varf bibehålls i Stock­holmsregionen. De regionala intressenternas representanler har förklarat sig beredda atl medverka till atl sysselsällningsuljämnande objekl förläggs lill Finnboda Varf.

Underlag har utarbetats som visar de ekonomiska konsekvenserna för dels olika omstmktureringsalternativ, dels en nedläggning av verksamhe­len.

Prop. 1980/81:131

10

Den ekonomiska analysen visar atl en omedelbar avveckling av varvet blir ca 10 milj. kr. dyrare än en avveckling som en följd av misslyckad omstrukturering. Detta beror bl. a. pä alt en omedelbar avveckling bedöms medföra omfattande störningar vid färdigställandet av pågående nybygg­nadsarbete.

En omstrukturering av verksamheten vid Finnboda Varf skulle därför, även om den misslyckas, vara ett billigare alternativ än direkl avveckling.

Av anslaget G 7. Medelstillskotl till Svenska Varv AB om 212 milj. kr. skall enligl riksdagens beslut 62 milj. kr. avse nedskrivning av anläggningar vid Finnboda Varf. Med hänsyn lill alt anläggningarna endast är bokförda till ca 20 milj. kr. har Svenska Varv AB i skrivelse den 26 januari 1981 hemställt om att fä använda återstående medel till förlusttäckning under omstmktureringstiden för Finnboda Varf. Jag förordar att detla får göras. Regeringen bör inhämta riksdagens medgivande härtill. Om omstrukture­ringen av ohka skäl inte kan genomföras och en avveckling därför blir nödvändig får eventuella ytterligare kostnader läckas inom ramen för anvisade medel lill Svenska Varv AB.

2.2 Öresundsvarvet AB

Svenska Varvs dotterbolag Öresundsvarvet AB i Landskrona kan till­verka fartyg på upp till 130000 dwl'. Varvels anläggningar möjliggör även reparationer och ombyggnader av farlyg saml industriell verksamhet. Pro­duktionen har under senare år varit inriktad på specialfartyg och färjor.

Såväl den ekonomiska som produktionsmässiga situationen vid Öre­sundsvarvel har under senare år kraftigt försämrats. Den av Svenska Varv tidigare beslulade och under är 1979 pågående omorienteringen av nybygg­nadsverksamheten innebar stora påfrestningar på organisation och anställ­da, vilket medförde mycket stora produktionskostnadsökningar. Vidare påverkades verksamheten negativt av de diskussioner som föregick re­kommendationen av Svenska Varvs strukturutredning alt avveckla verk­samheten vid varvet. Den fakturerade försäljningen under är 1979 var 716 milj. kr. Förlusten före boksluisdisposilioner och skaller uppgick till 83 milj. kr. Leveranserna under år 1979 omfattade sex farlyg om totalt 93750 dwl.

Till grund för det riksdagsbeslut om Öresundsvarvet som jag nyss har redovisat låg en plan som utarbetats inom företagel. Planen var dock inte godkänd av varvels styrelse.

Enligt planen skulle Öresundsvarvets förluster under åren 1980-1982

uppgå till 203 milj. kr. Fr. o. m. är 1983 bedömdes verksamheten visa vinst.

Såsom Svenska Varv hade förutsett i sin strukturplan visade sig dessa

' Deadweight ton = Vikten av den last. bunkers och lös utrustning som fartyget förmår bära.

Prop. 1980/81:131

11

ekonomiska beräkningar inte vara realistiska. Föriusten enbart under år 1980 uppgick till 344 milj. kr. Svenska Varvs analys av förlusterna under åren 1980-1984 vid fullföljande av den av riksdagen godtagna planen visade på ylterligare mycket slora föriuster. Orsakerna till de ökade förlus­terna var främst atl produktionskostnaderna vid varvet hell hade felbe-dömts i dess egna plan samfidigl som prisutvecklingen på kommande fartygsorder hade överskattats.

Styrelsen för Svenska Varv har mot denna bakgrund konstaterat atl Öresundsvarvets långsiktsplan på vilken riksdagen våren 1980 beslulade som varvets omstmkturering inte är genomförbar inom givna ekonomiska ramar och atl varvet inte bedöms bli lönsaml senasl är 1985.

Styrelsen har därför inte funnit nägon anledning alt ompröva sill beslut om varvet uttryckt i den strukturplan som fastställdes av styrelsen den 10 januari 1980 och har pä nytt beslutat att varvet skall avvecklas snarast eller senast vid utgången av år 1983.

Mot bakgrund av nämnda styrelsebeslut har Svenska Varv AB till indu­stridepartementet den 25 februari 1981 inkommit med en skrivelse som innehåller bl. a. en fastställd avvecklingsplan för Öresundsvarvet och kost­nader för denna, det ekonomiska beslutsunderlaget för styrelsens beslut samt en hemställan om finansiellt stöd för atl täcka kostnader för avveck­lingen av varvet. Svenska Varv hemställer även om att 200 milj. kr. ställs till bolagets förfogande för att täcka kostnader för förtidspensionering, utbildnings- och anpassningsätgärder för äldre och begränsat arbetsföra vid Kockums och Öresundsvarvet. Sädana kostnader kan bli akluella även i samband med neddragningen av kapaciteten vid Karlskronavarvet, men Svenska Varv kan f. n. inte precisera storleken av kostnaderna.

Jag tar nu upp nedläggningskostnaderna för Öresundsvarvet.

Av underlaget framgår atl företagsledningen vid Öresundsvarvet har analyserat flera olika avvecklingsplaner. Skillnaden mellan planerna består i atl olika slor del av orderstocken förutsätts bli färdigställd vid Öresunds­varvet. I några alternativ färdigställs delar av orderstocken vid andra enheter inom koncernen.

Orderstocken ulgörs av ett supplyfartyg, en färja till Gotlandsbolagel, en färja Ull statens järnvägar och tre bulkfartyg på vardera 40000 dwl till det holländska rederiet van Ommeren.

Del för Svenska Varv ekonomiskt minst ofördelakUga alternativet är en snabb avveckling av Öresundsvarvet samtidigt som delar av orderstocken färdigställs vid Kockums. Fördelen från kostnadssynpunkt för Svenska Varv beräknas uppgå till 100-150 milj. kr. jämfört med en långsammare avveckling.

För atl möjliggöra en avveckling med en långsammare personalavgång anser Svenska Varv dock att hela orderstocken bör färdigställas vid Öre­sundsvarvet. Delta alternativ medför atl nedläggningstidpunkten förskjuts till första halvåret 1983.

Prop. 1980/81:131

12

Jag vill för egen del ansluta mig till bedömningen atl flera fördelar finns med en längre avvecklingstid för Öresundsvarvet. Ell färdigställande av delar av Öresundsvarvels orderstock vid Kockums skulle kunna leda till betydande omställningssvårigheter för Kockums. Vidare hinner samhäl­lets stöd till utbyggnaden av näringslivel i Landskrona ge positiva effekter, vilket ökar de varvsanslälldas möjlighet att få sysselsättning i hemorten. Jag återkommer i det följande lill frågan om utbyggnaden av näringslivet i Landskrona.

Svenska Varv har beräknat kostnaden för det längre nedläggningsalter-naUvet lill 1004 milj. kr. Kostnaderna är fördelade med 344 milj. kr. år 1980, 162 milj. kr. år 1981, 254 milj. kr. år 1982 och 244 milj. kr. är 1983. Kostnadsberäkningarna är förknippade med stor osäkerhet på grund av svårigheten att bedöma produktivitetsutvecklingen under nedläggnings­perioden.

Förlusterna orsakas huvudsakligen av dels ogynnsamma kontrakt på fartygsnybyggen, dels svåra effektivitetsproblem. En viss ytterligare för­sämring av effektiviteten vid varvet anser Svenska Varv oundviklig under nedläggningsliden. För flera av fartygsleveranserna har erhållna priser inle läckt rörliga kostnader.

Den beräknade nedläggningskostnaden om sammanlagt 1004 milj. kr. kan delas upp i följande viktigare delposter. Ett negativt täckningsbidrag från erhållna priser på fartygen om ca 85 milj. kr., sedan avdrag har sketl för löner och material direkt hänförligt till byggnationen. Omkostnader i form av bl.a. löner till Ijänslemän och viss kollektivpersonal om ca 697 milj. kr. Kapitalkostnader i form av räntor och fullständig nedskrivning av anläggningstillgångar med sammanlagt 270 milj. kr. Garanlikostnader för fartyg, annulleringskostnader för material m.m. ca 85 milj. kr. I tidigare bokslut har 133 milj. kr. reserverats för att täcka de angivna förlusterna.

Som jag nyss har nämnt anser Svenska Varv del svårt att beräkna kostnaderna över en treårsperiod med hänsyn till den stora osäkerhet som bl.a. beror på hur effektivt verksamhelen kan bedrivas. Svenska Varv påpekar även de risker för koncernens övriga verksamhet som en fördyrad avveckling kan medföra. Kraftfulla åtgärder, vilka kräver medverkan från samtliga anställda, måsle vidtas för att i största möjliga utsträckning hälla kontrakterade åtaganden vad gäller leveranser. För att hålla kostnadsut­vecklingen under kontroll måste nedläggningskalkylen kontinuerligt följas upp mot de faktiska kostnaderna. 1 den män risk bedöms föreligga att förkalkylerade kostnader överskrids eller förseningar uppstår är del ange­läget att motåtgärder vidtas. Sådana kan innebära omprövning av beslutet alt fullfölja orderstocken eller en forcerad personalavveckling i kombina­lion med ökal entreprenörsutnyttjande.

Jag har för egen del inget att erinra mot den kostnadsberäkning Svenska Varv har redovisat. Jag delar alltså bedömningen atl 1 004 milj. kr. behövs för att läcka Svenska Varvs kostnader för nedläggningen av Öresundsvar-

Prop. 1980/81:131

13

vet. Under år 1980 har regeringen ställt sammanlagt 292 milj. kr. till Svenska Varvs förfogande för att täcka nedläggningskostnader. Anslagen G 12. Avskrivningslån till varvsindustrin, m.m. och G 7. Medelstillskott Ull Svenska Varv AB har därvid belastats med 125 milj. kr. resp. 150 milj. kr. Vidare har fullmäktige i riksgäldskonloret - efter hemställan av rege­ringen - utfärdat etl skuldebrev till Svenska Varv AB för nedskrivning av anläggningstillgångar, varav 17 milj. kr. avser Öresundsvarvet. Av de beräknade nedläggningskostnaderna återstår alltså 712 milj. kr. att täcka. Fullmäktige i riksgäldskontoret har inom ramen för givna bemyndigan­den möjlighet att utfärda skuldebrev om ytterligare 40 milj. kr. för atl läcka de förluster som uppstår vid nedskrivning av Öresundsvarvets anlägg­ningstillgångar. Återstående nedläggningskostnader om sammanlagt 672 milj. kr. bör slällas lill Svenska Varvs förfogande säsom ägartillskott. Jag förordar att medel anvisas för ändamålet. Elt särskilt anslag härför, be­nämnt Tillskott av medel till Svenska Varv AB för nedläggning av Öre­sundsvarvel AB, bör las upp på statsbudgeten för budgetåret 1981/82. Med hänsyn till de utomordentligt slora insatser som det här är fråga om från samhällels sida för atl möjliggöra en mjuk avveckling - samtidigt som andra sektorer av det svenska samhället drabbas av kännbara besparingar

- villjag understryka vikten av att kostnaderna för nedläggningen inte fär

överskridas. Det åvilar ledningen för Svenska Varv att omedelbart vidta

motåtgärder om risk finns att kostnadskalkylen överskrids.

2.3 Insatser för att främja sysselsättningen i vissa varvsregioner

2.3.1 Tidigare insatser

Den omstrukturering av svensk varvsnäring som har skett under de senaste åren har lett till påfrestningar pä de arbetsmarknader som har berörts. Riksdagen beslöt därför redan år 1978 (prop. 1978/79:49, NU 1978/79:17, rskr 1978/79:115) om särskilda åtgärder för att avhjälpa syssel­sättningsproblem i vissa varvsregioner.

Åtgärderna bestod av

-     Medelstillskott till de regionala utvecklingsfonderna inom Malmöhus,

Hallands, Göteborgs och Bohus samt Älvsborgs län på sammanlagl 105

milj. kr., varav 75 milj. kr. avsåg medel som kunde användas för att

bilda investmentbolag för varvsregionerna i Malmöhus och Göteborgs

och Bohus län.

För alt ge stimulans Ull ökad sysselsättning inom näringslivet i varvsre­gionerna i Malmöhus län har Malmöhus Invest AB bildats av den regionala utvecklingsfonden i Malmöhus län för insatser i varvsregionerna med medel som riksdagen anvisade år 1978.

-

Stöd till alternativ produktion vid varven med 200 milj. kr.

-

Bidrag lill sysselsältningsåtgärder i varvsregionerna med 265 milj. kr. Medlen skulle bl. a. användas för atl ytterligare förstärka de insalser

Prop. 1980/81:131

14

som nyss har nämnts saml för stöd till projekt som är särskilt omfat­tande.

-

Bidrag till fartygsexport till utvecklingsländer med 125 milj. kr.

-

Anställningsgaranti för de anställda vid storvarven.

-

Särskilt regionalpolitiskt stöd med 290 milj. kr. i lokaliseringslån och 10 milj. kr. i lokaliseringsbidrag.

En närmare redovisning för dessa insalser lämnade jag i prop. 1979/ 80:165. Jag begränsar därför mina kommentarer Ull del särskilda regional­politiska stödet.

Regionalpolitiskt stöd har lämnats som lokaliseringslån i Malmö-, Landskrona-, Göteborgs- och Uddevallaregionerna och som lokaliserings­bidrag i Uddevallaregionen, allt enligt förordningen (1979:59) om särskilt regionalpolitiskt stöd inom vissa varvsregioner. Stödel förutsattes utgå Ullfälligl och avbrytas när arbetsmarknaden åler fungerade normalt. På förslag av arbetsmarknadsstyrelsen beslutade regeringen därför alt ansök­ningar om stöd skulle ha inlämnats senasl den 30 april 1980. Några av dessa ansökningar återstår för regeringen att behandla. Arbetsmarknads­styrelsen avser atl redovisa resultat och erfarenheler av del särskilda regionalpolitiska stödet under mars 1981. Utan att föregripa denna redovis­ning villjag nägot kommentera utfallet hittills.

Beslut om stöd t.o.m. den 31 december 1980 framgår av följande sam­manställning. Av den lotala ramen på 300 milj. kr. för lokaliseringslån och lokaliseringsbidrag som riksdagen anvisat hade då ca 145 milj. kr. lagits i anspråk. Stödet har bidragit till invesleringar som beräknas leda till en sysselsättningsökning på ca 950 personer. Ca 90% av investeringarna har gjorts i Uddevalla-, Lysekils- och Göteborgsregionerna. Även den beräk­nade sysselsättningen är i motsvarande grad koncentrerad lill dessa regio­ner.

Bevisat särskilt regionalpolitiskt stöd inom vissa varvsregioner t.o.m. 1980-12-31

(1 000-tal kr.)

Region

Antal företag

Inves­tering

Bidrag

Lån

Beräknad syssel­sättn.ökning

Uddevalla-Lysekil Göteborg' Landskrona"' Malmö

Summa

14 50

3 7

74

89277

129687

12576

12728

244268

3034 3034

54097

70993

7625

8481

141196

335

518

38

55

946

' Göteborgs, Mölndals, Kungälvs, Öckerö, Partille och Härryda kommuner i Göte­borgs och Bohus län, Kungsbacka kommun i Hallands län samt Ale kommun i Älvsborgs län

Landskrona och Kävlinge kommuner  Malmö, Vellinge och Staffanstorps kommuner

Prop. 1980/81:131

15

2.3.2 Fortsatta insatser

Jag har i annal sammanhang (prop. 1978/79:49, NU 1978/79: 17, rskr 1978/79:115 och prop, 1979/80:165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405) lämnat utförliga redogörelser för arbetsmarknaden i de kommuner som berörs av stmkturförändringarna inom storvarven. Därvid framhöll jag bl.a. att samtliga slorvarv ligger inom lättbefolkade områden med välut­vecklade kommunikationer och goda pendlingsmöjligheter. Arbetsmark­nadens fömtsättningar för att bära de förändringar som nu förestår inom Svenska Varv beror på situationen i det område som kan näs genom daglig pendling från resp. varvskommun.

Några sysselsältningsförändringar vid varvsanläggningarna i Uddevalla och Göteborg är inte aktuella nu. Med hänsyn till att sysselsättningen vid Göteborgsvarven enligt tidigare bedömningar förutsattes minska betydligt Ull år 1984 bör den nuvarande situationen, om Svenska Varvs bedömning­ar är riktiga, innebära en förbättring för arbetsmarknaden i Göteborgsre­gionen. Arbetsmarknaden i denna region har trots de senaste årens påfrest­ningar utvecklats bättre än genomsnittet för riket. Även i Uddevallare­ gionen är situationen förhållandevis gynnsam. Det finns därför inte anled­ning att nu vidta några speciella ålgärder i Göteborgs- och Uddevallare­gionerna.

Avvecklingen av Öresundsvarvet berör ca 2600 anställda. För Kockums innebär den omstrukturering av varvet som riksdagen beslutade är 1980 och som nu fullföljs av Svenska Varv en minskning med I 500 sysselsatta. Länsstyrelsen i Malmöhus län har i skrivelse till regeringen den 2 februari 1981 anfört att dessa förändringar drabbar arbetsmarknader som redan har svårigheter och föreslagit en rad ätgärder för att stärka sysselsättningen i länet. Båda varven är emellertid belägna i arbetsmarknader med en för svenska förhållanden betydande storiek. I västra Skåne, inom pendlings­avstånd från Malmö och Landskrona, finns elt ärligt nyrekryteringsbehov av arbetskraft till följd av pensionering på ca 7000 personer vartill kommer tillväxt inom vissa näringsgrenar och inom den offentliga sektorn. Det är min bedömning atl om man ser till arbetsmarknaden i sin helhet i detta område de problem som kan uppstå lill följd av sysselsältningsföräridring-arna inom varven borde kunna klaras av genom normala arbelsmarknads­politiska insatser. Förändringen kommer emellertid atl slå jämförelsevis hårt mot Landskrona kommun. Jag bedömer det därför nödvändigt atl särskilda ålgärder vidtas för att lösa de problem som kan uppstå där. Jag återkommer i del följande med förslag härom.

Svenska Varv avser också att avveckla varvet i Sölvesborg med ca 200 anställda. Inom räckhåll från Sölvesborgs kommun ligger arbetsmarkna­derna i Kristianslads, Bromölla, Olofströms och Karishamns kommuner. Risk finns för negativa förändringar inom flera av dessa kommuner. Jag finner det därför motiverat att genom statliga insatser bidra till sysselsätt­ningsfrämjande åtgärder i Sölvesborgs kommun. Delta bör enligt min

Prop. 1980/81:131

16

mening lämpligen ske genom att det i statsbudgeten för budgetåret 1978/79 uppförda reservationsanslaget C 5. Bidrag till sysselsättningsåtgärder inom varvsregionema även vid behov får användas i Sölvesborgs kommun. Eftersom anslaget är avsett för sysselsättning inom andra varvsregioner bör riksdagens godkännande inhämtas.

I Karlskrona planeras en sysselsättningsminskning vid varvet med 500 personer. Karlskrona kommun är visserligen större än Sölvesborgs kom­mun, med den arbetsmarknad som kan nås genom daglig pendling är mindre. Den föreslagna minskningen vid Karlskronavarvet med 500 perso­ner under år 1981 innebär, tillsammans med svårigheter för annan industri i Karlskrona, en sådan påfrestning på arbetsmarknaden att näringslivet i kommunen enligt min mening måste stödjas särskilt. Enligt förordningen (1979:632) om regionalpolitiskt stöd kan regeringen besluta om stöd till företag i en region där avsevärda sysselsättningssvärigheter kan förutses eller har uppkommit till följd av induslrinedläggning i samband med omfat­tande branschralionalisering eller liknande orsak. Dessa förutsätlningar anser jag vara för handen f. n. i Kariskrona. Jag är därför beredd alt föreslå regeringen atl t. v. bevilja regionalpolitiskt slöd lill företag i Karlskrona kommun enligt vad som normalt lämnas vid stöd utanför stödområdet. Stöd i sådana fall lämnas enligl de regler som gäller för stödområde 1.

Som jag redan har framhållit innebär nedläggningen av Öresundsvarvet en sådan påfrestning pä arbetsmarknaden i Landskrona med omgivning att särskilda insalser är nödvändiga.

Svenska Varv har vid beräkningen av behovet av medel till Öresunds­varvet utgått frän att orderstocken skall fullföljas och all avvecklingen därför skall ske i relativt långsam takt. I det avvecklingsalternaliv som förordas räknar företaget med att den naturliga avgången skall uppgå till 400-500 personer under år 1981 men därefter minska betydligt. Företagel bedömer vidare att varsel om avskedande måste utfärdas för ca 100 perso­ner under är 1981, för drygt 700 personer under år 1982 och för ca 650 personer under år 1983. Verksamheten skulle därmed upphöra i början av år 1983.

Genom den successiva avvecklingen av Öresundsvarvet skapas rådrum för att lösa de problem som kan uppstå för dem som berörs av nedläggning­en av varvet. Del bör kunna väntas att företag, fackliga organisationer saml kommunala och regionala statliga myndigheter samarbetar för alt lösa de problem som kommer atl uppstä. Arbetsmarknadsmyndigheterna är självfallet beredda atl sätta in de arbelsmarknadspolitiska åtgärder som krävs för att underiätta de varvsanslälldas övergång lill annan sysselsätt­ning. Genom de möjligheter som sålunda finns att från samhällels sida medverka till annan sysselsättning och även medge förtida pensionering finner jag inte skäl föreligga att tillmötesgå Svenska Varvs begäran om särskilda medel för atl betala förtidspensioneringar och särskilda anpass­ningsätgärder vare sig vid Öresundsvarvet, vid Kockums eller vid Karls­kronavarvet.

Prop. 1980/81:131

17

Vidare har Svenska Varv slutit avtal med Landskrona kommun, Svalövs kommun. Malmöhus Invest AB och några privata företag om alt bilda ell särskilt bolag Landskrona Finans AB. Avsikten är att Öresunds varvets mark och byggnader skall disponeras av Landskrona Finans. Svenska Varv har hemställt om att 100 milj. kr. av de medel som tidigare har anvisats för produktutveckling vid Öresundsvarvet får användas i Lands­krona Finans verksamhet. Bolaget skall enligl planerna ulgöra ett komple­ment till andra insatser som kan vidtas för alt bygga ut näringslivel i Landskronaregionen. Jag bedömer alt den föreslagna användningen av högst 100 milj. kr. av det för budgetåret 1980/81 anvisade reservationsan­slaget G 8. Bidrag Ull Svenska Varv AB för vissa utvecklingskostnader inte strider mot syftet med anslaget. Del ifrågavarande beloppet torde därför via Svenska Varv kunna Ullföras Landskrona Finans i Landskrona pä villkor som regeringen föreskriver. Landskrona Finans kan även i samar­bete med Svenska Varv pröva i vilken utsträckning verksamhet inom Öresundsvarvet som kan drivas vidare när fartygsproduktionen vid företa­get avvecklas. Efter tillkomsten av detta bolag bör de resurser som har anvisats för Malmöhus Invest AB i ökad utsträckning kunna sättas in i Malmöregionen. Vidare kan nämnas atl en del av de förslag med anknyt­ning till näringslivet som har förts fram bör kunna genomföras genom medverkan av Landskrona Finans som föreslås.

Landskrona kommun och länsstyrelsen i Malmöhus län har lagt fram förslag till ytterligare åtgärder som bör vidtas i området för alt lösa upp­kommande sysselsättningsproblem. Länsstyrelsens förslag omfattar som tidigare har sagts även andra delar av Malmöhus län än Landskronare­gionen. Därjämte har Svalövs och Eslövs kommuner i skrivelser framhållit att arbetsmarknaden i de båda kommunerna påverkas negativt av nedlägg­ningen av Öresundsvarvet samt att de därför bör omfattas av eventuella åtgärder som vidtas. Som jag nyss har redovisat kommer Öresundsvarvels avveckling atl ske successivt. De medel som enligt vad jag här har angivit bör stå till förfogande för alt lösa sysselsättningsproblemen i Landskrona är betydande. Det är därför motiverat att avvakta utvecklingen på arbets­marknaden i regionen och resultatet av dessa insatser innan ställning tas till om ytterligare åtgärder behövs. Jag vill emellertid kommentera några av de framförda förslagen.

För all ytterligare stimulera näringslivels utveckling har Landskrona kommun föreslagit alt kommunen skall ingå i stödområde 3. Jag vill erinra om det tidigare nämnda särskilda bolag som skall bildas med samma syfte. Med Ullgångar i mark med byggnader och därutöver 100 milj. kr. kommer detta bolag atl representera den största särskilda regionalpolitiska insats som har vidtagits under senare tid i ett begränsat geografiskt område. Jag är medveten om atl regionalpolitiskt stöd dämlöver i vissa fall kan bli nödvändigt, men vill erinra om riksdagens uttalande i denna fråga så sent som  våren   1980  (NU   1979/80:69,   rskr   1979/80:405)  att  för  Lands-

Prop. 1980/81:131

18

kronaregionens del samma principer bör tillämpas som i allmänhet gäller för stöd utanför stödområdena. Förhandlingar om lokaliseringsstöd till några företag som vill etablera sig i Landskrona kommun pågår.

Bland övriga förslag som har förts fram kan nämnas uppbyggnad av en centralhamn för kol i Landskrona. Regeringen har nyligen prövat frägan omen sådan etablering enligt 136 § a byggnadslagen och lämnat tillstånd till att hamnen i Landskrona byggs ut för lagring av kol m.m. Frågan om kolhamnar har behandlats i prop. 1980/81:90 om riktlinjer för energipoliti­ken. Där föresläs en försiktig ökning av användningen av kol i Sverige. Distributionen av kol kan då ske genom en måttlig utbyggnad av befintliga hamnar. Något statligt engagemang i en central hamn för kolimport är mol den bakgmnden inte motiverat.

När det gäller den verkstadsskola som f. n. drivs vid Öresundsvarvet har Svenska Varv i sin beräkning av medelsbehovet för avvecklingen av Öre­sundsvarvet utgått från att företagel svarar för verksamheten vid skolan till dess den har avvecklats, dvs. till mitten av år 1983. Detla innebär alt alla som har påbörjat utbildning vid verkstadsskolan kan fullfölja den. Jag finner efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementet det an­gelägel all den kompelens som finns inom verkstadsskolan även i fortsätt­ningen tas till vara. Det rådrum som nu har skapats bör utnyttjas för att finna en lösning som syftar till att ge Landskronaregionen fortsatt hög standard i fräga om yrkesutbildning.

Landskrona kommun har hemställt om bidrag för att täcka kommunens kostnader för outhyrda lägenheter i det allmännyttiga bostadsföretaget AB Landskronahem, som vid årsskiftet 1980-1981 hade ca 600 outhyrda lä­genheter. Kommunen befarar att antalet kan komma att fördubblas som en följd av nedläggningen av Öresundsvarvet. Jag vill redan nu erinra om att regeringen har beviljat kommunen ett extra skatteutjämningsbidrag för år 1981 med 1050000 kr. med anledning av dess kostnader för oulhyrda lägenheter i det allmännyttiga bostadsföretaget.

Anlalel oulhyrda lägenheter i AB Landskronahems bostadsbestånd har ökat sedan början av 1970-talet. Vid senaste årsskiftet uppgick andelen till ca 13% av bolagets bostadsbestånd. Bolaget har dock i syfte atl minska antalet tomma lägenheter byggt om 18 lägenheter till barnstugor år 1977 och 33 lägenheter lill ell servicehus år 1979. Vidare avser kommunen alt bygga om ett bostadshus med 18 lägenheter till föreningshus. Ombyggna­den är tänkt atl finansieras med boendemiljöbidrag och bostadslån. Bo­stadsföretaget har hemställt om att få behålla del ursprungliga bostadslånet på oförändrade villkor, dvs. med bibehållet räntebidrag, även efter om­byggnaden. Om riksdagen bifaller regeringens förslag i prop. 1980/81:100 (bil. 16 s. 54) om ändring av reglerna för räntebidrag till lokaler som tillkommer med stöd av boendemiljöbidrag kommer bolagets ansökan att kunna bifallas.

För åren t.o.m. år 1980 har bolaget kunnal läcka sina hyresföriusler

Prop. 1980/81:131

19

med statliga hyresförlustlån. Sammanlagt har bolaget beviljats 13481000 kr. i lån för åren 1973-1979. Preliminärt har därtill beviljats 3 120000 kr. för första halvåret 1980. De totala hyresförlustlånen till bolaget har därige­nom hitUlls uppgått till ca 17 milj. kr.

Kommunen och bolaget har i en gemensam framställning till regeringen hem.slällt om eftergift av hyresförlustlånen för åren 1973-1978.

Enligl nuvarande regler i förordningen (1976:260) om hyresförlusfiån finns det två altemativ för Landskrona kommun och dess allmännyttiga bostadsföretag alt få hyresförlustlänen eftergivna. Det första alternativet är alt för vaije län begära ränte- och amorteringsfrihel under fem år och därefter eftergift med 50%. Kommunen måste då lösa in den del som inte efterges. Det andra alternativet är att redan nu begära eftergift med 60% för de lån som avser hyresförluster åren 1973-1979. Kommunen kan då få ett särskilt hyresförlustlån för den del som skall lösas in.

Jag har efter samråd med chefen för bostadsdepartementet inte funnil skäl att föreslå nägon ändring av gmnderna för eftergift av hyresföriustlän för Landskrona kommun.

2.4   Projekt 80 AB

Riksdagen beslöt hösten 1978 (prop. 1978/79:49. NU 1978/79: 17, rskr 1978/79: 115) att en s. k. anslällningsgaranli skulle införas för de fyra stor­varven inom Svenska Varv AB under åren 1979 och 1980. I och med atl staten övertog Kockums AB i juni 1979 omfattades även detta varv av anställningsgaranlin.

I enlighet med riksdagens beslut uppdrog regeringen den 25 januari 1979 åt Svenska Varv AB att i nära kontakt med arbetsmarknadsmyndigheterna träffa avlal med berörda fackliga organisationer om en anslällningsgaranli för den då anställda personlen vid storvarven. I maj 1979 träffades ett sådanl avtal som innebar bl.a. att ett aktiebolag. Projekt 80 AB (P80), bildades. Till detla bolag överfördes den övertaliga personalen vid varven i Göteborg och från vissa andra företag inom Svenska Varv-koncernen i Göleborg. Arbelsmarknadslagsliftningen och träffade överenskommelser nödvändiggjorde nämligen atl anställningsgarantin omfattade samlliga bo­lag i Göteborg inom Svenska Varv-koncernen. Bolagets uppgift har varit alt förbereda den överförda personalen för anställning utanför varvsförela-gen eller andra lösningar säsom pensionering. Pä länsarbetsnämndens initiativ bildades en anställningsgrupp vid förelagel. I denna grupp ingick representanter för företagsledning, de fackliga organisaUonerna vid Svens­ka Varv AB, arbetsmarknadsverket, trygghetsrådet och Göteborgs nä­ringslivssekretariat. Dessutom upprättades en särskild arbetsförmedlings-enhet vid P80.

Riksdagen har lämnat regeringen bemyndigande atl låta projektet fort­sätta viss del in pä år 1981 om så erfordrades med hänsyn till personalsitua­tionen vid årsskiftet 1980-1981 (prop. 1979/80:165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405),

Prop. 1980/81:131

20

I oktober 1980 hade sammanlagl 1698 övertaliga personer anmälts till P80 varav ) 263 kollektivanslällda saml 435 tjänstemän och arbetsledare. Av dessa hade i januari 1981 1 615 personer fält nytt arbele eller förtidspen­sionerats. Av de som fått nytt arbete hade 371 personer skaffat nytt arbete, innan anställning vid P80 påbörjades.

De flesta personer som lämnat P80 har erhållit anställning i mindre förelag inom Göteborgsregionen. Av dessa företag (exkl. Götaverken-bolagen) har endast ett fåtal anställt fem eller flera personer.

Många som erhållit nytt arbele har övergått lill annat yrke än de hade vid varvet. Detta har möjliggjorts genom den utbildning som personerna har erhållit under tiden som de har varil anställda i P80.

Förtidspensionering kommer atl erbjudas all personal i P80 som är 60 år och äldre saml i begränsad omfattning och efter individuell prövning perso­ner som är 5859 är.

I januari 1981 var totalt 83 personer fortfarande registrerade i P80. Av dessa kommer 18 att förtidspensioneras, 8 personer har avtal om ny anställning och 13 genomgår f.n. utbildning. Enligt vad jag har inhämtat kommer de övriga att i viss utsträckning äteranställas vid de dottetbolag varifrån de kommer, dock i andra arbetsuppgifter.

En stor del av de arbeten som nu återstår i P80 sker i nära konlakl med berörda myndigheter.

I likhet med förelaget anser jag det vara mycket svårt alt utsätta etl bestämt datum för när de arbeten som återstår inom P80 skall vara avsluta­de. Jag anser dock att ambitionen bör vara att försöka lösa de återstående personalproblemen sä snart som möjligt för att under första halvåret 1981 definitivt avsluta P80;s verksamhel.

Jag övergår nu till atl redovisa hur kostnaderna för P80 fördelar sig på verksamhetsåren 19791980. I följande sammanställning tar jag upp det reviderade bokslutet för är 1979, beräknat ulfall för år 1980 samt en bedömning av kostnaderna för år 1981.

Kostnader för P80 fördelade på verksamhetsområden (milj. kr.)

1979

1980'

1981

Summa

46

20

84

83

30

113

8

6

14

-

43

43

138

99

255

3

-

3

141

99

258

Normal verksamhet

18

Förtidspensionering

-

Stimulansbidrag

-

Nya verksamheter

-

Reservering för kvarvarande

kostnader

-

Summa

18

Räntekostnader

-

Summa

18

Med normal verksamhet avses den verksamhet ocb de ätgärder som vidtas i P80:s regi för att ta hand om de övertaliga samt för att skaffa sysselsättning åt dem såväl inom som utom Svenska Varv-koncernen.

Med stimulansbidrag avses bidrag till företag för att dessa skall anställa överta­liga.

Med nya verksamheter avses verksamheter som startas i P80:s regi och som övertas av andra bolag.

Prop. 1980/81:131

21

Under år 1981 kvarstår som jag nyss har nämnt ett antal anställda i P80 vilka inte har kunnat beredas annan sysselsättning eller som pensionerats. Kostnaderna för denna personal uppkommer dels i form av stimulansbi­drag, dels i form av speciella åtgärder för alt anpassa arbetsförhållandena till deras förutsättningar. Kostnaderna för delta har Svenska Varv beräk­nal till 43 milj. kr., vilket molsvarar ca 500000 kr. per anställd för den återstående personalen. Om de lotala kostnaderna fördelas på den perso­nal som varit anställd vid P80 uppgår kostnaden till ca 200000 kr. per anställd.

Beträffande anslällningsgaranU vill jag som min uppfattning framhålla att principiella skäl talar mot att statsmakterna för enstaka företag eller branscher gör sådana åtaganden. Det kan från rättvisesynpunkt upplevas som slötande att staten ger vissa medborgare ell mer omfattande socialt stöd än vad som lämnas till andra i motsvarande situation. Särskill gäller delta i nuvarande slatsfinansiella läge när vissa åtaganden från samhällets sida måste omprövas. Vidare kan garantier av detla slag i viss utsträckning motverka att arbetskraften går över lill förelag med goda utvecklingsmöj­ligheter. Någon ekonomisk utvärdering av P80 är inte gjord och vore utan tvekan förknippad med slora svårigheter. Den genomsnittliga kostnaden per anställd, 200000 kr, bör dock noteras. I vissa fall kan det dock vara befogal all skapa ett ökal rådrum för arbetsmarknadsmyndigheterna. Råd­rummet bör kombineras med aktiva arbetsmarknadspoliliska insalser. Inom arbetsmarknadspolitikens ram finns olika typer av ålgärder som har utvecklats under åren. Vidare finns det etablerade medel inom näringspoli­tikens och regionalpolitikens områden.

Arbetsmarknadsmyndigheterna är självfallet beredda alt sälla in de ar­belsmarknadspolitiska åtgärder som krävs för alt underlätta de varvsan­slälldas övergång till annan sysselsättning. Jag vill i della sammanhang erinra om atl chefen för arbetsmarknadsdepartementet senare kommer alt föreslå en ny bidragsform, omställningsbidrag, som kan utgå vid sädana driftsinskränkningar som på ett avgörande sätt påverkar den lokala arbets­marknaden och där sysselsättningsproblemen inte kan lösas med normala arbelsmarknadspolitiska åtgärder och tillgängliga lokala arbetsförmed­lingsresurser.

Med hänsyn till den snabba och nödvändiga kapacitelsminskningen vid storvarven i Göteborg fanns det särskilda skäl alt bilda P80. Jag vill emellertid underslryka vad jag har sagt i andra sammanhang, nämligen atl det är mindre lämpligl att anställda i statliga förelag fär särskilda förmåner jämfört med privatanslällda, Samma jämförelse måste också göras mellan olika problembranscher. Jag vill också notera att ell lovvärt arbele har uträttats i P80 för all finna nya arbetsuppgifter för de anställda.

Prop. 1980/81:131

22

2.5 Vissa anslag, m. m.

2.5.1   Skuldebrev till Svenska Varv AB

I prop. 1979/80: 165 angavs att Svenska Varv AB behövde skriva ned sina anläggningar vid de kvarvarande storvarven under åren 1980-1984 med 606 milj. kr. Svenska Varv föreslogs fä täckning härav genom atl staten utfärdade skuldebrev Ul) företagel för samma belopp. Villkor för detla var bl.a. atl kapaciteten minskade på det sätt som förutsatts i stmkturplanen. Riksdagen beslöt att höja beloppet för skuldebreven till högst 713 milj. kr. för alt göra del möjligt att skriva ned anläggningar vid Öresundsvarvet med 57 milj. kr. och vid Cityvarvet med 50 milj. kr. Med hänsyn till den av mig tidigare redovisade kapaciteten vid Götaverken Cityvarvel bedömer jag att skuldebrev om 50 milj. kr. avseende extra nedskrivning av anläggningar vid Cityvarvet inte kommer att behöva utfär­das.

Med hänsyn till vad jag tidigare anfört beträffande övriga varv inom Svenska Varv-koncernen bör skuldebrev därmed i stället utfärdas för nedskrivning av anläggningar vid samUiga varv inom Svenska Varv AB uppgående till sammanlagt högsl 663 milj. kr. Jag förordar att riksdagens medgivande inhämtas härtill.

På skuldbeloppet bör ränta utgå med belopp som regeringen bestämmer med hänsyn lill del allmänna ränteläget. Vid nuvarande ränteläge kan räntekostnaden beräknas uppgå till ca 59 milj. kr. under budgetåret 1981/ 82. Ett förslagsanslag av 59 milj. kr. bör därför anvisas för detta ändamål för budgetåret 1981/82.

2.5.2   Garantier tiU Svenska Varv AB avseende förlusttäckning

Fullmäktige i riksgäldskonloret har bemyndigats att ikläda staten garan­

tier till Svenska Varv AB avseende förlustläckning för kundfordringar och

fartygsproduktion om sammanlagt 3 350 milj. kr. före utgången av år 1984

(prop. 1976/77:139, NU 1976/77:53, rskr 1976/77:343, prop. 1977/78: 174,

NU 1977/78:76, rskr 1977/78:377, prop. 1978/79:124, NU 1978/79:47, rskr

1978/79:356 och prop. 1979/80:165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405).

Den 31 december 1980 hade ca 685 milj. kr. av de tecknade garantierna

infriats och motsvarande belopp utbetalats Ull Svenska Varv.

Nämnda garantier infördes år 1977 för alt täcka viss del av de förluster som uppstod på varvens fartygsproduktion. Garantin utvidgades senare till alt omfatta även förluster pä kundfordringar. Infriandet av garantierna sker när slutlig föriust pä fartygsproduktionen och kundfordringarna har kunnat konstateras.

För infriande av garantierna har riksdagen årligen anvisat elt förslagsan­slag om 1 000 kr. Förslag om alt anvisa samma belopp för budgetåret 1981/ 82 under förslagsanslagsanslagel G 4. Täckande av förluster på grund av garantier till den statliga varvskoncernen har lagts fram i budgetproposi­tion 1981 (prop. 1980/81; 100, bil. 17 s. 157).

Prop. 1980/81:131

23

För att en mer realistisk beräkning av de totala statsutgifterna skall erhållas förordar jag att detta anslag istället för av regeringen tidigare föreslaget belopp nu tas upp med 800 milj. kr. för budgetåret 1981/82. Detla belopp svarar mot beräknade kostnader för infriande av garantier.

2.5.3    Kreditgaranti för finansiering av alternativ produktion

Enligt beslul av riksdagen (prop. 1978/79:49, NU 1978/79: 17, rskr 1978/ 79:115) får garantier utställas för alternativ produktion vid varven. 1 vissa fall bildar varvsföretagen särskilda bolag för att genomföra en viss alterna­tiv produktion. Enligt nyssnämnda beslut är del inle möjligt att lämna statlig garanti för finansiering av sådan produktion om den sker inom etl företag som inte är ett varvsföretag. Jag anser atl möjlighet bör öppnas för en garantigivning även till av varvsföretag bildade och ägda särskilda bolag när syfiet är att skapa en alternativ produktion inom varvsorl. Jag förordar att regeringen inhämtar riksdagens medgivande härtill. Vid prövning av dessa frågor kommer hänsyn att tas lill konkurrensen med andra företag.

2.5.4    Avskrivningslån till varvsindustrin

I del senaste riksdagsbeslutet rörande varvsfrägor (prop. 1979/80: 165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80:405) anvisades 1055 milj. kr. för avskriv­ningslån till varvsindustrin, m.m. Av detta belopp har regeringen genom olika beslut fördelat 725 milj. kr. i avskrivningslån till Svenska Varv­koncernen och 230 milj. kr. i avskrivningslän till privata mindre och medelstora varv. Regeringen har lämnat förslag till riksdagen i prop. 1980/ 81:101 (bil. 1) om bl.a. användning av de 15 milj. kr. som avsågs för Karlskronavarvet AB för ombyggnad av vissa fartyg. Återstående 85 milj. kr. av anslaget skall inte utnyttjas. Dessa medel kommer att levereras in på statsbudgetens inkomstsida.

2.5.5    Räntestöd till beställare av farlyg

Riksdagen anvisade våren 1980 (prop. 1979/80: 165, NU 1979/80:69, rskr 1979/80: 405) 300 milj. kr. att användas för räntestöd lill svenska beställare av fartyg. Syftet med stödet är atl förbättra de svenska varvens konkur­rensvillkor genom alt varven ges möjlighet alt erbjuda samma räntor vid fartygsfinansieringen som utländska varv kan erbjuda. Ränteslödet avser beställningar för vilka kontrakt tecknas senast den 31 december 1983. Dä övrigl statligt stöd till varvsindustrin upphör bör även frågan om fortsalt subventionerad kreditgivning prövas.

I sitt beslul uttalade riksdagen bl.a. att det var svårt att motivera en ordning som innebär att svensk beställare av farlyg vid svenskl varv i räntehänseende inte är likställd med utländsk beställare vid svenskt varv. Systemet med ränlestöd till varvsindustrin borde enligt riksdagen utformas pä sädant sätt att kravet på likställighet mellan svenska och utländska beställare tillgodoses. Slutligen förutsatte riksdagen atl regeringen åter-

Prop. 1980/81:131

24

kommer till riksdagen om det visar sig att ytterligare medel behövs för ändamålet.

Ränteslödet innebär atl svenska rederier kan finansiera köp av farlyg byggda vid svenska varv till en av slaten garanterad ränta. Räntan uppgår f. n. till 8,75% för lån i US dollar med 12 års löplid. För molsvarande län i svenska kronor ökas räntan med 0,5%. Dessa villkor innebär samma subventioneringsgrad som för utländska beställare. De angivna ränteni­våerna är f. n. avsevärt lägre än motsvarande marknadsräntor. Kostna­derna för att täcka skillnaden bärs av slaten.

Nämnden för fartygskredilgarantier (FKN), som beslutar i ärenden rö­rande räntestöd, har i skrivelse lill industridepartementet den 12 december 1980 påpekat att anvisade 300 milj. kr. enligt nämndens beräkning inte kommer att täcka behovet. Under angiven stödperiod kommer enligt nämnden behovet att kraftigt överstiga anvisade medel. Mot denna bak­grund bör enligt nämnden ytterligare medel anvisas Ull räntestöd för be­ställare av fartyg. Nämnden anför vidare i skrivelsen alt det är omöjligt att med någon högre grad av precision fastslå hur stort medelsbehovet kan komma atl bli. Medelsbehovet är beroende av ränteutvecklingen i Sverige och inlernationellt under hela löptiden för de lån som uppbär ränlestöd.

Mot bakgrund av de svårigheter som FKN påpekat finns för att beräkna kostnaderna för ränlestödet för de beslul om sädant stöd som FKN kom­mer att fatta avseende beställningar gjorda lill utgången av år 1983, föror­dar jag att för räntestöd till beställare av fartyg elt förslagsanslag om I milj. kr. anvisas för budgetåret 1981/82. Kostnaderna för räntestödet blir vä­sentligt mycket större senare budgetär. De av riksdagen beslutade reglerna för räntestödet innebär, sett över hela perioden, en viss merbelaslning på statsbudgeten jämfört med regeringens förslag i prop. 1979/80: 165'. Del av riksdagen anvisade reservationsanslaget G 13. Räntestöd till varvsindu­strin för innevarande budgelår om 300 milj. kr. kommer således inte att ulnylljas utan kommer att levereras in på statsbudgetens inkomstsida. För alt FKN skall ha möjlighet att besluta om fortsatt räntestöd lill beställare av fartyg i enlighet med riksdagens lidigare beslut ankommer del i fortsätt­ningen pä regeringen atl hos riksdagen ärligen hemställa om anvisning av medel för att täcka de löpande kostnaderna för beviljat ränlestöd, alltså en ordning som liknar den som f.n. gäller för det s.k. SEK-systemet där kostnaderna belastar ell särskill förslagsanslag. Jag vill i detta samman­hang påpeka atl i de fall villkoren för svenska beställare vid svenska varv i fråga om låneandel och lånetid är förmånligare än vad som gäller vid export eller att i övrigt fördelar föreligger för beställare atl beställa vid svenska varv är del rimligt alt sädana fördelar balanseras t.ex. genom en höjning av räntesatsen. De av riksdagen beslutade principerna för ränte­stödet leder till ökade utgifter för staten. Med hänsyn härtill anser jag att övrigt stöd lill varvsindustrin räknas ned. Jag vill därför erinra om atl jag

Prop. 1980/81:131

25

nyss har bedömt atl en neddragning av stödel till varvsindustrin kan ske med 135 milj. kr. varav 85 milj. kr. avser minskning av avskrivningslän och 50 milj. kr. minskning av skuldebrev.

3   Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jag att regeringen dels föreslär riksdagen atl

1.

godkänna de ändrade riktlinjer för alt lämna garantier till svensk varvsindustri för finansiering av alternativ produktion som jag har förordat,

2.

godkänna att regeringen får utfärda skuldebrev till Svenska Varv AB för sammanlagt 663000000 kr. enligt de riktlinjer som jag har förordat,

3.

godkänna vad jag har anfört om användningen av det i statsbud­geten för budgetåret 1980/81 uppförda reservationsanslaget Me­delstillskott till Svenska Varv AB,

4.

godkänna vad jag har anfört om användningen av det i statsbud­geten för budgetåret 1978/79 uppförda reservationsanslaget Bi­drag till sysselsältningsåtgärder inom varvsregionerna,

5.

till Tillskott av medel tiU Karlskronavarvet AB för sysselsätt­ningsfrämjande åtgärder pä tilläggsbudget III till statsbudgeten för budgetåret 1980/81 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 100000000 kr.,

6.

till TiUskott av medel till Svenska Varv AB för nedläggning av Öresundsvarvet AB för budgetåret 1981/82 under fjortonde hu­vudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 672000000 kr.,

7.

till Kostnader för skuldebrev till Svenska Varv AB för budgetåret 1981/82 under fjortonde huvudtiteln anvisa etl förslagsanslag av 59000000 kr.,

8.

till Täckande av förluster på grund av garantier tdl den statliga varvskoncernen för budgetåret 1981/82 under fjortonde huvudti­teln - istället för i prop. 1980/81:100 (bil. 17 s. 358) föreslaget belopp - anvisa elt förslagsanslag av 800OCX)000 kr.,

9.

till Räntestöd tdl varvsindustrin för budgetåret 1981/82 under Qortonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av I 000000 kr.,

dels bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anförl om Projekt 80 AB. Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte.

Prop. 1980/81:131

26

4   Beslut

Regeringen ansluter sig Ull föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de ätgärder och det ändamål som framgår av föredragandens hemstäl­lan.

Prop. 1980/81:131

27

Innehåll

Proposition    ..................................................... 

.... 

I

Propositionens huvudsakliga innehåll   ..................... 

I

1

Inledning    ..................................................... 

... 

2

2

Föredragandens överväganden    ........................ 

5

2.1

Genomförandet av Svenska Varv-koncernens strukturplan ...

5

2.2

Öresundsvarvet AB    ................................... 

10

2.3

Insatser för att främja sysselsättningen i vissa varvsregioner

13

2.3.1

Tidigare insatser   .................................. 

.. 

13

2.3.2

Fortsatta insatser................................... 

15

2.4

Projekt 80 AB    ........................................... 

19

2.5

Vissa anslag, m.m......................................... 

22

2.5.1

Skuldebrev till Svenska Varv AB................. 

22

2.5.2

Garantier till Svenska Varv AB avseende förlustläckning

22

2.5.3

Kreditgaranti för fmansiering av alternativ produktion

23

2.5.4

Avskrivningslån till varvsindustrin   ............ 

23

2.5.5

Räntestöd till beställare av fartyg ............. 

.. 

23

3

Hemställan   .................................................... 

25

4

Beslut   .......................................................... 

26

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981