Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:152

Regeringens proposition

1980/81:152

om godkännande av en ny nordisk konvention om social trygghet;

beslutad den 12 mars 1981.

Regeringen föreslår riksdagen alt antaga del förslag som har upplagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

KARIN[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås alt riksdagen godkänner en den 5 mars 1981 undertecknad konvention mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om social trygghet. Konventionen, som här tillstyrkts av Nordiska rådet, är avsedd att ersätta 1955 ärs nordiska konvention.

Konventionen avser sjuk- och föräldraförsäkring, folkpension och all­män tilläggspensionering, arbetsskadeförsäkring, arbetslöshetsstöd, all­männa kontantförmåner för barn samt social omvårdnad.

ti    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 152

Prop. 1980/81:152

2

Utdrag

SOCIALDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1981-03-12

Närvarande: statsministern Fälidin, ordförande, och statsråden Uilsten,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Krön­mark,[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], DaneJl, Petri,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om godkännande av en ny nordisk konvention om social trygghet

1    Inledning

Mellan de nordiska länderna pågår sedan länge ett omfattande socialpo­litiskt samarbete. På socialförsäkringens område har detta främst resul­terat i 1955 års nordiska konvention om social trygghet, kompletterad med dels sjukförsäkringsöverenskommelser, varav den nu gällande trädde i kraft år 1975, dels överenskommelser om arbetslöshetsersättning, den senaste från år 1976. Konventionen har kontinuerligt reviderats på de punkter där förändringar i de nationella lagstiftningarna gjort nya lösningar i konventionen nödvändiga.

Nordiska socialpolitiska kommittén beslöt i november 1972 att tillsätta ett underulskolt vilkel antagit namnet Nordiska socialkonventionsut-skottet - med uppgift att företa en allmän översyn av konventionen. Utskottet lade år 1974 fram ett förslag på sjukförsäkringens område som resulterade i den förut angivna sjukförsäkringsöverenskommelsen. Vidare genomfördes år 1978, efter förslag från utskottet, nya bestämmelser om grundpension. Därefter har utskottet arbetat med en genomgång av kon­ventionen i stort och har år 1979 lagt fram förslag fill ny nordisk trygghets-konvenuon (Nordisk utredningsserie NU A 1979:23). I den föreslagna konventionen har sjukförsäkringsöverenskommelsen arbetats in.

Förslaget har under år 1980 varit föremål för remissbehandling i samtliga nordiska länder. Remissyttranden har i Sverige avgetts av riksförsäkrings­verket, socialstyrelsen, riksskatteverket, arbetsmarknadsstyrelsen, sta­tens invandrarverk, statens personalpensionsverk. Svenska kommunför-

Prop. 1980/81:152

3

bundet. Landstingsförbundet, Försäkringskasseförbundet, Arbetslöshets­kassornas samorganisation. Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF), Landsorganisafionen i Sverige (LO), Tjänstemännens centralorganisation (TCO), centralorganisationen SACO/SR, Utlandssvenskarnas förening, Sveriges redareförening och Svenska sjöfolksförbundet.

Därefter har förslaget, med den överarbetning som föranlelts av remiss­behandlingen, lagts till grund för ett ministerrådsförslag av Nordiska mi­nisterrådet till Nordiska rådets 29:e session i Köpenhamn. Nordiska rådets social- och miljöutskott tillstyrkte i elt enhälligt yttrande förslaget. Nordis­ka rådet har därefter i en rekommendation den 5 mars 1981 uppmanat regeringarna att ingå en ny konvention i enlighet med förslaget. Den nya konventionen har därefter undertecknats av social-och samarbetsminislrar på de olika regeringarnas vägnar den 5 mars 1981. Den skall raUficeras och träder i kraft första dagen i andra månaden efter den då ratifikationshand-lingama utväxlats.

2   Konventionens utformning och innehåll

Jag vill här lämna en översiktlig beskrivning av innehållet i konven­tionen, som bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. För en närmare genomgång av dess bestämmelser får jag hänvisa till utskoltsrap-porten i Nordisk utredningsserie A 1979:23 och minislerrådsförslaget lill Nordiska rådet (B 34/s).

Konvenfionen är indelad i fyra avdelningar och har en bilaga. I de två första avdelningarna finns allmänna bestämmelser saml bestämmelser om tillämplig lagsfiftning. I tredje avdelningen, som är indelad i fyra kapitel, finns särskilda bestämmelser om vissa förmåner som konventionen omfat­tar och i Qärde avdelningen finns bl.a. bestämmelser om ratifikation och ikraftträdande. Bilagan innehåller olika specialbestämmelser som de en­skilda länderna kommer att tillämpa.

Konvenfionen reglerar för personer som bor eller arbetar i Norden rättigheter och skyldigheter på följande områden: sjukförsäkring (sjukvård och kontantersättning vid sjukdom), föräldraförsäkring, grundpension (folkpension) och allmän tilläggspensionering, arbetslöshetsstöd, arbels­skadeförsäkring (vård- och kontantförmåner), allmänna kontantförmåner för barn (bambidrag och bidragsförskott) samt social omvårdnad (social­tjänst samt hälso- och sjukvård).

Huvudtanken bakom den nya konventionen är atl nordiska medborgare skall ha ett fullständigt socialt skydd var de än befinner sig i Norden. Trygghetssystemet i konventionen är en förutsätlning för att den gemen­samma nordiska arbetsmarknaden skall kunna fungera på ett för den enskilde socialt godtagbart sätt.

En viktig princip i konvenfionen är jämställdhetsprincipen. En medbor-

Prop. 1980/81:152

4

gare i etl nordiskt land, som bor eller arbetar i annal nordiskt land än hemlandet, skall omfattas av della lands lagstiftning om social trygghet på jämställd fot med landets egna medborgare.

Eh annan allmän princip är atl alla personer som bor i Norden skall

omfattas av lagsfiftningen i del land där de är bosatta, oavsett nationalitet.

Alla avgifler skall erläggas där och förmåner i princip ulgå från bosäll-

.ningslandet. Sjömän anställda på ett nordiskt lands fartyg skall anses

bosatta i det landet.

Ett undantag från bosättningsprincipen görs för personer som bor i ett nordiskt land men arbetar som anställda i ett annat. Det gäller framför allt s.k. gränsgångare. Den nya konventionen föreskriver atl dessa personer vad avser sociala förmåner som beror pä förvärvsinkomsten skall omfattas av lagstiftningen i sysselsättningslandet. De förmåner del gäller är kontant­ersättning vid sjukdom och föräldraskap och vid arbetslöshet samt allmän tilläggspension och arbelsskadeförmåner. En person som bor i Norge men arbetar som anställd i Sverige skall exempelvis vid sjukdom få sin sjukpen­ning betald från den svenska försäkringen liksom hans tilläggspensions­skydd byggs upp i Sverige. En viktig nyhet i detta sammanhang är att samtliga socialavgifter arbetsgivaravgifter och egenavgifter - skall beta­las i sysselsättningslandet - och endast där - även för personer som är bosatta i annal nordiskt land.

På sjukförsäkringsområdet är följande delar av konventionen av speci­ellt intresse. En person som flyttar från ett nordiskt land till ett annat har rätl lill förmåner i inflyttningslandel utan några väntelider. Man skall också när så behövs la hänsyn lill de inkomsler han haft i det tidigare bosätlningslandet för att fastställa storieken av hans kontantersättning vid sjukdom i det nya bosätlningslandet.

Gränsgångare och andra som enligl de lidigare beskrivna reglerna skall ha sjukpenning från sitt sysselsättningsland och inte från bosätlningslandet har denna rätt så länge anställningen består. Om anställningen upphör under en sjukdomsperiod utbetalas fortsall ersättning från bosätlningslan­det. Den anställde är dock garanterad sjukpenning från sysselsättningslan­det i 90 dagar även om anställningen skulle upphöra dessförinnan under sjukperioden.

Turister och andra som tillfälligt vistas i annat nordiskt land än det egna har enligt konventionen, som i nu gällande överenskommelse, rätt lill sjukvård i vistelselandel när akut behov av sådan vård uppkommer. Därtill föreskrivs nu att när behov av hemtransport av den som insjuknat borta uppkommer, vistelselandet skall ersätta merkostnaden för denna Irans­port.

På grundpensionsområdet skall som huvudregel gälla, att den som är bosatt i annat nordiskt land än hemlandet efter en viss kortare karenstid -högst tre år - skall få en grundpension som motsvarar minst 1/40 av full grundpension för varje år som han under aktiv ålder varit bosatt inom

Prop. 1980/81:152

5

Norden. Vid pensionsfall som efler en flyttning inträffar under karensliden skall grundpension utgä från det lidigare bosätlningslandet. Dessa regler överensstämmer med vad som efter förslag av socialkonventionsutskottet gäller sedan år 1978.

Regleringen utgör ett minimiskydd. Ett land kan utge pension utan hänsyn lill bosältningsliden i Norden. Finland och Sverige utger exempel­vis full grundpension ulan hänsyn lill total bosällningslid i Norden för personer som varit bosatta ett visst antal är i landet.

Pä tilläggspensionsområdet innebär konventionen atl varje land var för sig utger sin del av pensionen oavsett i vilkel land personen i fråga bor som pensionär. Konventionen ger även en person som inle uppfyller elt lands krav på minsta försäkringslid rätt atl åberopa försäkringslid inom annat nordiskt lands tilläggspensionssystem. Alla försäkringslider kommer där­för också i princip atl resultera i en pension.

Nu gällande regler om tilläggspension för den som på grund av arbele i två länder har räll lill tilläggspension grundad på s.k. anlagandelid har förenklats. Dessa regler har utformats så atl några försämringar i pen­sionsskyddet inte kan uppstå på grund av atl någon arbetat i mer än ett land.

På arbetsskadeområdet föreskriver konventionen all förmåner skall utgå från det land där skadan har inträffat även om den skadade vistas eller är bosatt i annal nordiskt land. Sjukvård på grund av arbetsskada skall dock liksom all annan sjukvård även kunna utges i bosättnings- eller vistelselandet på det landets bekostnad.

Vad avser förmåner vid arbetslöshet hänvisar konventionen lill de spe­cialregler på området som finns i 1976 års nordiska överenskommelse om arbetslöshetsförsäkring.

Vad gäller barnbidrag och bidragsförskott ger konventionen genom likställdhetsprincipen barn som är bosatta i annat nordiskt land än det egna samma rättigheter som bosällningslandets barn.

Konventionen garanterar nordiska medborgare som vistas i annal nor­diskt land än hemlandet likställdhet vad gäller rätten till social omvårdnad. Konventionen innehåller även bestämmelser till skydd mot obefogad hem­sändning fill hemlandet.

I motsats till nu gällande konvention avses den nya konventionen så långt det är möjligt reglera även icke-nordiska medborgares rättigheter på det sociala området i de avseenden där del är fråga om en samordning mellan tvä länders syslem. Detla kommer särskilt alt få betydelse för gränsgångare och vid flyttning från ett nordiskt land till ell annal.

Enligl artikel 2 i konventionen skall vid ratifikationen varje nordiskt land ge in en förteckning över den lagstiftning som skall omfattas av konven­tionen. Till ministerrådsförslaget har fogats en sammanställning över de utkast till sädana förteckningar som nordiska socialkonventionsutskottet har upprättat. Denna sammanställning bör fogas till prolokollel i detta

Prop. 1980/81:152

6

ärende som bilaga 2. Förteckningarna skall fortlöpande ses över och kompletteras.

3   Remissyttranden

Förslaget till ny konvention har bland remissinstanserna rönt ett positivt mottagande. Bl.a. riksförsäkringsverket. Försäkringskasseförbundet, SAF, LO, TCO, SACO/SR och UUandssvenskarnas förening anser att förslaget innebär väsentliga förbättringar och förenklingar i förhållande till gällande konvenfion. Remissyttrandena har redovisats i minislerrådsför­slaget till Nordiska rådet.

4   Föredragandens överväganden

1955 ärs nordiska konvention om social trygghet har under åren varit föremål för ett flertal revisioner. I sin grundläggande uppbyggnad har den emellertid inte förändrats. Detta förhållande kombinerat med de mänga revisionerna av avgränsade delar har lett fill att konventionen blivit svår­överskådlig och oenhetlig. Vissa delar i konventionen har inte längre någon funktion medan, å andra sidan, en dei frägor som vanligen behand­las i konvenfioner av detta slag inte berörs alls. En oklarhet i gällande konvention har rört avgiflsfrågorna. Det har inte varit helt klart i vilken omfattning konventionens bestämmelser rörande olika grenar av social trygghet även gällt för avgifterna till dessa grenar. Denna osäkerhet har vållat myndigheterna tillämpningsproblem och skapat svårigheter för en­skilda som ibland ställts inför oväntade avgiftskrav. Under den tid konven­tionen funnits lill har vidare sketl genomgripande förändringar av social­försäkringslagstiftningen i de nordiska länderna. Samtidigt har dessa länder kraftigt byggt ut sina nät av socialkonventioner gentemot andra europeiska länder. Konventionerna har därvid i stor utsträckning byggts upp efter andra rikllinjer än de som karakteriserar 1955 års nordiska konvention.

Den nya konventionen vilar i huvudsak på samma grundvalar som 1955 års konvenfion men ansluter sig i sin uppläggning till nyare multilaterala och bilaterala socialförsäkringskonventioner. Sakligt sett har genomarbe­tade lösningar kunnat presenteras på åtskilliga frågor som accentuerats genom framväxten av nya grenar i socialförsäkringen, i synnerhet för dem som bor i ett nordiskt land men arbetar i ett annat eller under sitt liv kommer att bo eller arbeta i flera länder. Reglerna om tilläggspension har reviderats med beaktande av de erfarenheler man fått sedan sådana regler först infördes i konventionen år 1970. Den avses ocksä ge en uttrycklig reglering av avgiftsfrågorna. Med vissa ändringar har dessutom 1975 års sjukförsäkringsöverenskommelse inarbetats i konventionen.

Prop. 1980/81:152

7

En grundläggande förutsättning för en tillfredsställande tillämpning av konventionen är att samråd och samarbete mellan de tillämpande myndig­heterna i varje land snarast kommer till stånd. För detta ändamål kommer en grupp med representanter för vatje land att tillsättas. Den kommer bl. a. att utarbeta de gemensamma föreskrifter som kan behövas för en likartad och smidig tillämpning av konventionen.

Nordiska rådets social- och miljöutskott har i sitt av rådet godkända yttrande över ministerrådsförslaget uttalat att det är angeläget att konven­tionen snarast träder i kraft och att den samarbetsgrupp jag tidigare nämnt omedelbart inleder sitt arbete. Utskottet förutsätter att konventionen i fortsättningen kommer att ses över och anpassas till kommande föränd­ringar i de nordiska ländemas sociallagstiftning.

5   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen att godkänna den nu undertecknade nordiska socialkon­ventionen, som avses ersätta 1955 års nordiska konvenfion om social trygghet.

Som framgår av vad jag förut har sagt har ofta uppstått behov av ändringar i den nordiska socialkonventionen som endast föranlett smärre kostnadskonsekvenser. Det kan fömtsättas att så kommer alt bli fallet även i framtiden. Jag fömtsätter att det - i enlighet med vad som hitfills tillämpats - inte skall vara nödvändigt att begära riksdagens godkännande av sådana ändringar.

6    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1980/81:152

8

Bilaga 1 Nordisk konvention om social trygghet

Regeringarna i Sverige, Danmark. Finland. Island och Norge.

som anser att nordiska medborgare som arbetar eller vistas i etl annat nordiskt land än sitt egel skall ges samma sociala trygghet som del landels medborgare.

som konslalerar all de nordiska ländernas lagstiftningar i slor utsträck­ning garanterar sådan likställighet.

som dock anser alt del på vissa områden finns behov av utfyllande regler, dels för att ge etl tillfredsställande skydd åt dem som arbetar eller vistas i annat land än hemlandet, dels för alt samordna de olika ländernas lagstiftningar.

som finner att 1955 ärs nordiska konvention om social trygghet varit av stor betydelse i dessa avseenden men med hänsyn lill utvecklingen nu bör ersättas med nya regler.

har överenskommit om alt sluta en ny nordisk konvention om social trygghet med nedan angivna lydelse;

Avdelning I

Allmänna bestämmelser

Artikel I I denna konvenfion avses med uttrycken

a)

"nordiskt land" vart och ett av de fördragsslutande länderna:

b)

"nordisk medborgare" medborgare i ett nordiskt land:

c)

"lagstiftning"

lagar, förordningar och andra författningar rörande de i artikel 2 första stycket angivna grenarna av social trygghet; dock ej i den mån därige­nom regleras förhållandena mellan å ena sidan ett eller flera nordiska länder och ä andra sidan ett eller flera länder utanför Norden:

d)   "behörig myndighet"

i Danmark

socialministeriet,

i Finland

social- och hälsovårdsministeriet,

i Island

hälsovårds- och socialförsäkringsministeriel,

i Norge

sosialdepartementet,

i Sverige

regeringen

eller myndighet som nämnda myndigheter förordnar,

e) "inrättning"

myndighet eller institution som tillhandahäller en förmän;

Prop. 1980/81:152

9

O   "vårdförmån"

dels kostnadsfrihet, kostnadsnedsättning eller kostnadsersättning för

sjukvård, däri inbegripet tandvård, havandeskaps vård. förlossnings­vård, läkemedel, proteser och andra hjälpmedel, dels ersättning för resor som företages i samband med sjukvärd som nu sagts:

g)   "dagpenning"

kontantförmån som beräknas för dag eller vecka och som utgår vid sjukdom eller föräldraskap:

h) "grundpension"

allmän pension som icke beräknas på grundval av fullgjorda sysselsält-ningsperioder. lidigare förvärvsinkomst eller erlagda avgifler. saml till-läggsförmåner lill sådan pension:

i)   "tilläggspension""

allmän pension som beräknas på grundval av fullgjorda sysselsättnings-perioder, tidigare förvärvsinkomst eller eriagda avgifler. samt tilläggs-förmåner lill sådan pension;

j)   ""avgift""

avgift för år eller annan bestämd lid. från person som omfattas av denna konvention eller hans arbetsgivare, för finansiering av förmåner som avses i denna konvention.

k) ""bosatt""

atl någon är bosalt i etl land enligl landets folkbokföring, om ej särskil­da skäl föranleder annat.

Artikel 2

1.    Denna konvention är tillämplig pä all i de nordiska länderna vid vatje

fillfälle gällande lagstiftning avseende följande grenar av det sociala trygg­

hetssystemet:

a)

förmåner vid sjukdom och föräldraskap

b)

förmåner vid invaliditet, ålderdom och dödsfall

c)

förmåner vid arbetsskada

d) förmåner vid arbetslöshet

e) allmänna kontantförmåner för barn

f)  social omvårdnad.

2.

Vid ratifikationen av denna konvention skall varje nordiskt land ge in en förteckning över den lagstiftning som reglerar de i första stycket nämnda grenarna av social trygghet. Därefter skall varje land årligen före februari månads utgång lill det danska utrikesministeriet anmäla de änd­ringar i förteckningen som föranleds av lagstiftning som antagits under föregående kalenderår.

3.

I bilaga till denna konvention finns särskilda bestämmelser för varje land rörande tillämpningen av konventionen i vissa fall.

t2    Riksdagen 1980/81. I saml. Nr 152

Prop. 1980/81:152

10

Artikel 3

Denna konvention är tillämplig på

a)

nordiska medborgare

b)

flyktingar som avses i artikel I av konventionen den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning och prolokollet den 31 januari 1967 lill nämnda konvention.

c)

slatslösa som avses i artikel 1 av konventionen den 28 september 1954 om slatslösa personers rättsliga ställning.

d)     andra personer som är eller har varil omfattade av lagstiftningen i ell

nordiskt land.

e) personer som härleder sin rätt från någon under a)-d) nämnd person.

Artikel 4

Vid tillämpning av lagstiftningen i ett nordiskt land likställes, såvitt ej annat följer av bestämmelserna i avdelning III av denna konvention, med­borgare i annat nordiskt land med landets egna medborgare.

Artikel 5

När enligl etl nordiskt lands lagstiftning en förmän inskränks om den sammanträffar med andra förmåner, skall delta kunna lillämpas även när den sammanträffar med motsvarande förmåner som ulgär enligl etl annal nordiskt lands lagstiftning.

Avdelning 

II

Bestämmelser om tillämplig lagstiftning

Artikel 6

1.    Den som är bosall i ell nordiskt land skall, i den mån ej annal följer av

annan bestämmelse i denna avdelning, omfattas av lagstiftningen i bosätl­

ningslandet.

2.

En nordisk medborgare som är anställd ombord på elt farlyg som för etl nordiskt lands flagga skall anses bosatt och anställd i det land vars flagga fartyget för.

3.

Uthyres etl fartyg, som för ett nordiskt lands flagga, i huvudsak obemannat till en redare i annal nordiskt land. skall bestämmelsen i andra stycket gälla endast den som är anställd hos fartygets ägare eller någon som denne anlitar. En nordisk medborgare, som anställs ombord av reda­ren eller nägon som denne anlitar, anses bosatt och anställd i sistnämnda land.

Prop. 1980/81:152

11

Artikel 7

1.    Den som är anställd för arbete i ett annat nordiskt land än det där han

är bosall skall med avseende på delta arbele omfattas av lagstiftningen i

sysselsättningslandet i fråga om rätt till förmåner som är beroende av

förvärvsarbete eller inkomst av sådant arbete.

2.

Den som är anställd för arbele i två eller flera nordiska länder skall anses sysselsatt där arbelsgivaren är bosall eller företaget har sitt säte.

3.

Den som tillhör den resande personalen vid flyg- eller landtransport-förelag skall anses sysselsatt där han har sin fasta stationeringsort.

4.

Som arbele i elt nordiskt land räknas även arbele med undersökning och utvinning av naturtillgångar pä della lands konlinentalsockel sådan denna besläms i Genévekonventionen den 29 april 1958 om kontinenlal­sockeln.

Artikel 8

1.    Utsänder en arbetsgivare en arbetstagare frän elt nordiskt land till elt

annal nordiskt land för att där för arbetsgivarens räkning ulföra ett arbete

som beräknas pågå högst tolv månader, skall han i fråga om rätt till

förmåner som avses i artikel 7 fortfarande omfattas av del förstnämnda

landels lagstiftning.

2.

Om arbelel i del land lill vilkel arbetstagare utsänts pågår längre lid än beräknat och mer än tolv månader, kan vad i första stycket sägs fortsätta atl gälla lill dess arbelel slutförs, förutsatt all behöriga myndighe­ler i de berörda länderna lämnar medgivande härtill.

3.

Vid tillämpning av bestämmelserna i denna artikel skall vad som sägs i artikel 7 fjärde slyckel gälla.

Artikel 9

Denna konvention berör icke de bestämmelser i Wienkonventionen den

18 april 1961 om diplomatiska förbindelser och Wienkonventionen den 24

april 1963 om konsulära förbindelser, som hänför sig till den i artikel 2

första stycket angivna lagstiftningen. Beträffande rätl till vårdförmäner

stadgas särskilt i avdelning III, kapitel 1.

,

Artikel 10

Avgifler för förmåner som regleras genom denna konvention skall eriäg­gas i del land vars lagstiftning gäller ifråga om räll till förmåner som är beroende av förvärvsarbete eller inkomst av sådanl arbete. Sådana av­gifter får ej las ul i annal land.

Artikel 11

Två eller flera nordiska länders behöriga myndigheter kan för särskilda persongmpper eller personer överenskomma om undantag från bestäm­melsema i denna avdelning. Underrättelse om sådan överenskommelse skall tillställas det danska utrikesministeriet, som i sin tur har att under-

Prop. 1980/81:152

12

rätta de behöriga myndigheterna i de länder som ej deltagit i överenskom­melsen.

Avdelning III

Särskilda bestämmelser om rätt till förmåner

Kapitel 1. Förmåner vid sjukdom och föräldraskap

Artikel 12

1.

Den som flyttar från elt nordiskt land lill etl annat äger för rätt lill förmåner vid sjukdom och föräldraskap i inflyttningslandel åberopa förhål­landen under lid då han varit omfattad av lagstiftningen i utflyllningslan-det. Vid beviljande av förmåner i inflyttningslandel skall hänsyn tas lill förmåner som ulgålt i ulflyltningslandel..

2.

Räll lill förmän enligt denna artikel föreligger även för sjukdom, havandeskap eller födsel som inträffat före bosättningen i inflyttningslan­det. Denna konvention skall dock ej medföra rätt till förmån om avsikten med flyttningen till ett land kan antas vara att där erhålla sådan förmån.

3.

Om del vid flyttningen utgår dagpenning frän ulflyltningslandel skall fortsatt dagpenning utbetalas från inflyttningslandel enligt delta lands lag­stiftning. När sä erfordras skall hänsyn tas lill förvärvsinkomst i utflyll-ningslandel.

4.

Bestämmelserna i denna artikel skall pä molsvarande sätt gälla för den som, av annan anledning än flyttning, enligt bestämmelserna i avdelning 11 av denna konvention skall ha rätt till förmåner vid sjukdom eller föräldra­skap frän elt annat nordiskt land än del vars lagstiftning han lidigare omfattats av.

Artikel 13

Den som är anställd för arbele i ell annat nordiskt land än del där han är bosatt äger vid sjukdom rätl till dagpenning från sysselsättningslandet så länge anställningen består, dock minst i 90 dagar. Därefter skall fortsatt dagpenning utgå från bosätlningslandet, varvid bestämmelserna i artikel 12 äger tillämpning.

Artikel 14

1.    Den som är bosatt i ett nordiskt land och äger rätt till värdförmåner

där skall, om han under vistelse i etl annal nordiskt land blir i behov av

sjukvård, erhålla värdförmåner från vistelselandel enligt dess lagsliflning.

Delsamma gäller den som utan all vara nordisk medborgare äger rätl lill

värdförmåner i elt nordiskt land pä grund av anställning ombord på farlyg

som för etl nordiskt lands flagga.

2. Räll till förmåner enligt denna artikel föreligger icke om avsikten med

Prop. 1980/81:152

13

vistelsen i elt land kan antas vara all där erhålla värdförmåner. Den som vistas i ett land av andra skäl än arbete eller studier äger räll lill vårdför­måner vid förlossning endast om del icke skäligen kunnat förutses att nedkomslen skulle inträffa under denna vistelse.

3.

Rätt till förmåner enligt denna artikel föreligger icke efter den tidpunkt då den vårdades tillstånd tillåter resa lill del land där han är bosalt. Fortsatta förmåner bör likväl utges när det med hänsyn lill omständighe­terna icke är rimligt att hänvisa den sjuke till vård i bosätlningslandet.

4.

Vid hemresa lill bosätlningslandet skall vistelselandel svara för den merkostnad som uppkommer genom all nägon till följd av sitt sjukdomstill­stånd måste använda dyrare färdsätt än han eljest skulle ha använt.

Artikel 15

Personer som enligt de i artikel 9 nämnda konventionerna ej skall omfat­tas av lagstiftningen i det land där de tjänstgör, skall ändock vara berättiga­de till vårdförmåner vid sjukdom och föräldraskap enligt lagstiftningen i tjänslgöringslandet. Avgifler skall ej uttas i tjänslgöringslandet.

Artikel 16

Bestämmelser i elt nordiskt lands lagstiftning om begränsning av utbetal­ningen av dagpenning till den som vistas utomlands äger ej tillämpning när den dagpenningberättigade vistas i annat nordiskt land.

Artikel 17

Om arbetsgivare i elt nordiskt land utger sjuk- eller föräldraskapslön lill arbetstagare som för samma tid och på grund av samma inkomst uppbär dagpenning från annal nordiskt land. skall arbelsgivaren ha rätl alt uppbä­ra nämnda dagpenning i arbetstagarens ställe som om denna hade utgått frän sysselsättningslandet.

Kapitel 2. Förmåner vid invaliditet, ålderdom och dödsfall

Griindpensiim Artikel 18

1.

Medborgare i ett nordiskt land är under tid, då han är bosatt i elt annat sädant land, under de förutsättningar som gäller för landets egna medborgare och på de villkor i övrigt som anges i denna artikel berättigad till gmndpension från bosättningslandet.

2.

1 fall som avses i första stycket utgår grundpension

1)

såvitt gäller ålderspension, om den pensionssökande sedan minst tre år oavbrutet vistas i landel.

2)

såvitt gäller invalidpension om den pensionssökande

a)

sedan minst tre år oavbmtet vistas i landet eller

b)

sedan minst etl år oavbrutet vistas i landel och därvid under en

Prop. 1980/81:152

14

sammanhängade period av minst ett år utövat eller varit fysiskt och psykiskt i stånd att utföra normalt förvärvsarbete, 3) såvitt gäller efterlevandepension,

a)

om den efterlevande sedan minst tre år oavbmtet vistas i landet, eller

b)

om den avlidne vid dödsfallet åtnjöt invalidspension från lan­det eller uppfyllde de krav som anges under 2 a eller b, allt under fömtsättning att den efterlevande vid dödsfallet var bo­satt i landet.

3.

Åtnjuter någon invalidpension eller efterlevandepension enligt denna artikel, skall pensionen oavsett vistelsetidens längd ersättas av ålderspen­sion vid uppnående av den i bosättningslandet gällande allmänna pensions­åldern.

4.

Vid prövning humvida kravet i andra stycket på viss tids oavbmten vistelse är uppfyllt bortses från tillfällig frånvaro. Som sådan frånvaro skall i vart fall anses frånvaro, som vatje gång icke sträcker sig utöver fyra månader, eller vad avser kravet på ett års oavbmten vistelse, utöver en månad. Perioder av tillfällig frånvaro räknas icke som vistelsetid.

Artikel 19

1.

Gmndpension enligt artikel 18 utgår pä gmndval av den pensionsbe-rättigades sammanlagda bosättningstid i ett eller flera nordiska länder.

2.

Uppgår bosättningstiden enligt första stycket till minst 40 år, utgår gmndpension utan avkortning med hänsyn till bosättningstid. I annat fall utgår gmndpension med minst en fyrtiondedel för varje bosättningsår. Vid beräkningen bortses från tid före fyllda 16 år och tid efter den i bosättnings-landet gällande allmänna pensionsåldern. Börjar pension utgå innan den pensionsberättigade uppnår den allmänna pensionsåldern, tillgodoräknas även lid fram lill tidpunkten för inträdel i pensionsåldern.

3.

Efterlevandepension lill make utgår med hänsyn lill den avlidnes på motsvarande sätt beräknade bosättningstid. om denna är längre än den pensionsberälligades. Detsamma gäller ålderspension lill efterlevande make som. om han ej hade uppnått pensionsåldern, skulle ha varit berätti­gad lill efterlevandepension. Efterlevandepension lill barn utgär utan av­kortning med hänsyn lill bosättningslidens längd.

4.

Beräknas grundpension enligl ell nordiskt lands lagsliflning på grund­val av bosältningsliden i landet skall för landets medborgare bosällningslid i annat nordiskt land räknas som bosällningslid i hemlandet.

5.

Har en nordisk medborgare som uppbär grundpension från bosätl­ningslandet samlidigl rätt lill grundpension från ell annal nordiskt land enligl dess lagstiftning, utges pensionen från sistnämnda land endast med belopp varmed den överstiger pensionen från bosätlningslandet. Vad nu sagts skall dock ej gälla om båda pensionerna beräknas endast på grundval av bosättningslid i landet och den bosällningslid som ligger lill grund för beräkning av pensionen från bosätlningslandet uppgår till mindre än 40 år.

Prop. 1980/81:152

15

Artikel 20

1.

Flyttar en medborgare i ell nordiskt land frän ell sädant land lill ell annal och inträffar pensionsfall innan sådan tid förflutit atl grundpension kan utgå från inflyttningslandel. skall pension utgå från del land. där lidsvillkoren för rätl till grundpension senast uppfyllts, som om han fortfa­rande var bosatt där. Vad nu sagts gäller under förutsättning att ansökan om pension inges inom tre är från del han lämnade sistnämnda land.

2.

Flyttar en medborgare i nordiskt land som uppbär grundpension från ett sådant land därifrån till ett annal nordiskt land. behäller han rätten till grundpension från del land som utger pensionen.

3.

Grundpension enligl första eller andra slyckel utgår lill dess den pensionsberättigade erhåller grundpension från inflyltningslandet eller har vistats där så lång lid alt han uppfyller kraven på viss tids vistelse i landel för rätt lill sådan grundpension varom fråga är. dock längst under tre år. För den som flyttar lill sitt hemland upphör rätten till här avsedd pension i vart fall när han uppnår den i hemlandet gällande pensionsåldern.

4.

Har någon enligl lagstiftningen i inflyttningslandel räll lill grundpen­sion beräknad enbarl på grundval av bosältningsliden i del landet, skall denna pension icke hindra atl pension ulgär från ulflyltningslandel enligt bestämmelserna i denna artikel. Pensionen från ulflyltningslandel skall dock utges endasi med del belopp varmed den överstiger sådan pension som nyss sagts.

Tilläggspension Artikel 21

Försäkringsperioder som någon fullgjort enligl flera nordiska länders lagstiftningar om försäkring för tilläggspension skall, om del behövs för uppfyllande av villkor om rätt till tilläggspension frän någol av dessa länder, sammanläggas i den mån de ej belöper på samma tid.

Artikel 22

Tilläggspension får ej i annat fall än som anges i artikel 23 påverkas av all någon har rätl lill tilläggspension även från annal nordiskt land

Artikel 23

1.

Är i mer än etl nordiskt land de villkor uppfyllda, som gäller för all beräkna tilläggspension på grundval även av antagande om försäkringspe­rioder som skulle ha fullgjorts om pensionsfallel icke hade inträffat, skall sådan beräkning göras endasi i det land där den höjning av pensionen som följer av beräkningen blir störst.

2.

Meddelas i nägot av länderna nytt eller ändrat beslul i del enskilda pensionsärendel, skall ånyo prövas från vilkel land tilläggspension beräk­nad under antagande som sagts i första slyckel skall utges.

3.

Bestämmelserna i denna artikel skall ej gälla i fall då någon har tjänat

Prop. 1980/81:152

16

in pensionsrätt i flera länder samtidigt för de tvä år som närmast föregått pensionsfallet.

Kapitel 3. Förmåner vid arbetsskada

Artikel 24

1.

Rätt till förmåner vid arbetsskada får icke påverkas av all den för-mänsberättigade är bosatt eller vistas i annat nordiskt land än del enligl vars lagstiftning skadan skall regleras jämlikt avdelning 

II 

av denna kon­vention.

2.

Konventionens bestämmelser om rätt till vårdförmäner i bosättnings-eller vistelselandet skall gälla även vid arbetsskada.

Artikel 25

1.    Om en förmän vid arbetssjukdom kan utgå enligl mer än ell nordiskt

lands lagstiftning, utges förmånen endast enligt lagstiftningen i det land

dar. före den tidpunkt då arbetssjukdomen visade sig. sädan verksamhet

som innebär fara för sjukdomen senasl utövades.

2.    Vid försämring av en arbetssjukdom som föranlett ersällning enligl

ett nordiskt lands lagstiftning skall del landet även svara för försämringen,

om denna icke är att hänföra fill arbete i annat nordiskt land.

Kapitel 4. Förmåner vid arbetslöshet

Artikel 26

Närmare bestämmelser om rätl till förmåner vid arbetslöshet återfinns i överenskommelsen den 28 juni 1976 mellan Sverige. Danmark. Finland. Island och Norge om bestämmelser för tillgodoräknande av kvalifikations-perioder m. m. i samband med rätl till ersättning för arbetslöshetsförsäkra­de.

Avdelning 

IV

Övriga bestämmelser

Artikel 27

De behöriga myndigheterna skall i samarbete utfärda de bestämmelser som fordras för att säkerställa en enhetlig nordisk tillämpning av denna konvention.

Artikel 28

,

Vid tillämpning av denna konvention skall myndigheler och inrättningar i erforderlig utsträckning bistå varandra. I varje nordiskt land skall finnas elt särskill förbindelseorgan som utses av den behöriga myndigheten.

Prop. 1980/81:152

17

Artikel 29

1.    Om nägon hos en inrättning i ell nordiskt land ansöker om en förmän

enligl ell annal nordiskt lands lagstiftning, skall inrättningen omedelbart

översända ansökningshandlingen lill behörig inrättning i vederbörande

land. Ansökan skall anses ha gjorts där den dag då ansökningshandlingen

ingavs i del förstnämnda landel.

2.    Skall besvär eller annan handling än som avses i första stycket enligt

lagstiftningen i elt nordiskt land inges inom viss lidrymd för atl beaklas,

skall handlingen anses ha inkommit i rätl tid om handlingen inom samma

lidrymd har ingelts till en inrättning i ell annat nordiskt land. Denna

inrättning skall omedelbart översända handlingen lill den behöriga inrätt­

ningen.

Artikel 30

1.

Har en inrättning i ell nordiskt land utgell en förmån under sädana omständigheter alt återbelalningsskyldighet uppkommit, får vad för myc­kel utbetalats innehållas frän förmån i annal nordiskt land. i den mån rättsreglerna i del landet så medger.

2.

Har en inrättning i ell nordiskt land utgell en förmån provisoriskt i avvaklan pä slutligt beslul och befinnes förmånstagaren sedermera ej berättigad lill förmånen eller berättigad till förmån med lägre belopp, får motsvarande förmån från annat nordiskt land för samma lid hell eller delvis innehållas. Detsamma gäller när en förmån utbetalats ulan iaktta­gande av bestämmelserna i denna konvention eller när senare tillämpning av konventionen leder lill atl förmån i del förstnämnda landet icke borde ha utgått eller borde ha ulgåll med lägre belopp.

3.

Belopp som innehållits med slöd av första eller andra stycket skall tillställas den inrättning som borde ha underlåtit all utge en förmån eller borde ha utgell en förmån med lägre belopp.

Artikel 31

1.

En handling om rätl lill underhållsbidrag, som har upprättals i etl nordiskt land, skall anses ulgöra giltigt underlag för bidragsförskott även i annal nordiskt land. Utgör handlingen ej beslul av domstol eller annan offenllig myndighel, skall handlingen vara försedd med bevis alt den kan ligga till grund för indrivning hos den bidragsskyldige i del land där den har upprättats.

2.

Bidragsförskott fär innehållas i den mån bidragsförskott har utgått från annat nordiskt land för samma tid.

Artikel 32

Elt nordiskt land som stadigvarande bereder en medborgare i annal nordiskt land hans huvudsakliga försörjning eller annan social omvårdnad får icke pä grund härav påfordra atl denne mottas i hemlandet om hans

Prop. 1980/81:152

18

familjeförhållanden, anknytning lill bosätlningslandet eller omständighe­terna i övrigt talar för atl han bör få stanna där. och i vart fall icke om han sedan minst fem år är bosall i landel.

Artikel 33

Denna konvention kan ej åberopas för räll lill utbetalning av grundpen­sion till någon som icke är bosatt i nordiskt land. Konventionen kan ej heller åberopas för rätt lill intjänande av rälligheler utanför de nordiska länderna.

Artikel 34

1.    Denna konvention gäller icke i fråga om förmåner och avgifler för tid

före dess ikraftträdande.

2.

Vid beslämmande av rätl till förmåner på grund av denna konvention skall även försäkrings-, sysselsättnings- och bosältningsperioder före kon­ventionens ikraftträdande beaklas.

3.

Artikel 23 i denna konvention tillämpas jämväl i fräga om pension som vid konventionens ikraftträdande ulgär med tillämpning av artikel 5 b) i konventionen den 15 september 1955.

Artikel 35

Denna konvention skall icke medföra nedsättning av förmänsbelopp som utgår vid konventionens ikraftträdande.

Artikel 36

1.

Önskar elt land uppsäga konventionen skall skriftligt meddelande härom tillställas del danska utrikesministeriet som har atl underrätta de övriga nordiska ländernas regeringar härom.

2.

Uppsägningen gäller endasi del land som verkställt densamma och äger giltighet från och med ingången av del kalenderår som inträffar minst sex månader frän det det danska utrikesministeriet mottagit meddelande om uppsägningen.

3.

Uppsägs konventionen skall rältigheter som förvärvals på grund av konventionen alltjämt bestå.

Artikel 37

1.

Denna konvention skall ratificeras och ralifikalionshandlingarna de­poneras hos del danska utrikesministeriet.

2.

Konventionen träder i kraft första dagen i den månad som infaller tvä hela kalendermånader efler den dag. dä samtliga länders ratifikalionsin-stmment deponerats.

Prop. 1980/81:152

19

Artikel 38

När denna konvention träder i krafl upphör konventionen den 15 sep­tember 1955 mellan Sverige. Danmark. Finland. Island och Norge om social trygghet med därtill senare gjorda ändringar och tillägg att gälla liksom överenskommelsen den 6 februari 1975 mellan nämnda länder om förmåner vid sjukdom, havandeskap och barnsbörd.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill befullmäktigade om­bud, undertecknat denna överenskommelse.

Som skedde i Köpenhamn den 5 mars 1981 i ett exemplar på svenska, danska, finska, isländska och norska språken, vilka samtliga texter har lika vitsord.

För Danmark;

Lise Östergaard

För Finland:

Katri-Helena Eskelinen

För Island:

Svävar Gestsson

För Norge:

Arne Nilsen

För Sverige:

Karin[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1980/81:152

20

BILAGA

till konventionen mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om social trygghet

Bestämmelser rörande tillämpning av nationell lagsliflning

A. Danmark

1. 

TiU artikel 6

Rätten till vårdförmåner i Danmark vid sjukdom eller födsel för den som är bosatt i Danmark påverkas ej av bestämmelserna i artikel 6. andra och tredje slyckena.

2. TiU artikel 14

Begravningshjälp enligt lagen om offentlig sjukförsäkring omfattas ej av bestämmelserna om vårdförmåner vid sjukdom.

3. Till artikel 18

När villkoren för alt erhålla efterlevandepension enligl artikel 18. andra stycket 3 b. är uppfyllda skall bosällningslid i annal nordiskt land jämstäl­las med bosällningslid i Danmark vid avgörande av om villkoret på minst etl års bosättning i Danmark efler uppnående av den nedre åldersgränsen för intjänande av rätl lill pension på grund av bosällningslid är uppfyllt. Denna bestämmelse äger molsvarande tillämpning på danska medborgare.

4. TUl artikel 19

a)

Medborgare i de andra nordiska länderna skall ha räll till full dansk ålderspension enligl bestämmelserna i folkpensionslagen om rätt till full pension för den som varil bosatt i Danmark minst tio år inom de åldersgränser som gäller för intjänande av rätl lill pension på grund av bosällningslid, varav minst fem är omedelbart före den normala pen­sionsåldern. Bosättningstid i övriga nordiska länder medräknas ej när det gäller all avgöra om full pension kan utges enligl nämnda bestäm­melse.

b)

Vid tillämpningen av artikel 19 andra stycket tredje punkten medräk­nas, för beräkning av pension till en person som enligt konventionen skall ha pension från Danmark, bosättningstid i de nordiska länderna efter uppnående av den nedre åldersgränsen i dansk pensionslagstifl-ning för intjänande av rätt till pension pä gmnd av bosättningstid.

c)

Bestämmelserna i artikel 19 tredje slyckel äger molsvarande tillämp­ning på invalidpension enligt den danska lagen om invalidpension m. m. på de villkor som anges i denna lag.

d)   Vid beräkningen av änkepension, invalidpension och ålderspension

enligl dansk lagsliflning till den. vars make avlidit, på grundval av den

Prop. 1980/81:152

21

avlidne makens bosättningslid i de nordiska länderna skall villkoren härför enligt invalidpensionslagen. änkepensionslagen och folkpen­sionslagen vara uppfyllda. Vid beräkning av bosällningslid från den tidpunkt, dä pensionen börjar ulgå, och fram lill den i bosätlningslandet gällande pensionsåldern läggs den efterlevande makens ålder vid pen­sionsfallel lill gmnd.

5. TiU artikel 20

a)

Nordisk medborgare som är bosall i ell annal nordiskt land än Danmark kan icke enligl artikel 20 första stycket erhålla dansk förtida ålderspen­sion genom dispens från åldersvillkoren på grund av arbetslöshet eller liknande bristande möjlighet till sysselsällning.

b)

För ensamstående kvinna som fyllt 62 år utgår ålderspension från Danmark enligt artikel 20 andra stycket utöver 3-ärsfristen från flytt­ningen enligl artikelns tredje stycke så länge pensionslagaren icke har uppnått den allmänna pensionsåldern i bosätlningslandet.

c)

För personer som på grund av dispens frän åldersvillkoren erhåller förlida ålderspension frän Danmark efter flyttning lill ett annal nordiskt land före den I januari 1978, utges pensionen utöver 3-årsfristen från flyttningen enligt artikel 20 iredje stycket så länge pensionslagaren icke har uppnått den allmänna pensionsåldern i bosätlningslandet.

6. TUl artikel 21

Vid tillämpningen av artikel 21 skall medlemmar av arbetsmarknadens tilläggspension för vilka under etl kalenderår inbetalats del antal bidrag som erfordras för alt uppnå full anciennitet anses ha fullgiort en försäk­ringsperiod på ell hell år. Medlemmar för vilka inbetalals etl mindre antal bidrag anses ha fullgjort en försäkringsperiod på så slor del av etl år som svarar mot förhållandet mellan antalet inbetalda bidrag och det antal som erfordras för uppnä full anciennitet.

B. Finland

1. 

Till artikel 5

Vid fastställande av räll till moderskapspenning enligt lagstiftningen i Finland skall beaktas jämväl dagpenning som enligt lagstiftningen i annat nordiskt land på grund av samma föräldraskap utgår lill den andra av föräldrarna.

2. Till artiklarna 18-20

a)

Vid beviljande av folkpension ål den som är bosall i annat nordiskt land än Finland skall pensionen och därtill anslutna tillägg beräknas efter de regler som gäller pensionstagare bosall i kommun tillhörande den billi­gasle av de i 27 S folkpensionslagen avsedda kommungrupperna.

b)

Vid fastställande av rätl till bostadsbidrag enligt lagen om bosladsbi-

Prop. 1980/81:152

22

drag för pensionstagare skall endasi boendekostnader i Finland tagas i betraktande.

c)     I 20 och 22 c §§ folkpensionslagen avsedd arbelslöshetspension skall

vid tillämpning av artikel 18 betraktas som invalidpension.

d)    Bestämmelserna i artikel 20 äger ej tillämpning på i 20 och 22 SS

folkpensionslagen avsedd arbelslöshetspension.

3.  TUl artikel 21

Vid tillämpning av artikel 21 skall den som varil försäkrad enligl lagen om pension för arbetstagare i kortvariga arbetsförhållanden tillgodoräknas en försäkringsperiod om en månad för varje sådan kalendermånad för vilken avgift till arbetspensionskassan inbetalats för honom.

C. Island

1.  

Tdl artiklarna 18-20

När den i artikel 18, andra stycket, angivna vistelsetiden gått till ända skall vid beslämmande av försäkringslid i Island bosällningslid i annat nordiskt land likställas med bosällningslid där. Della gäller vare sig den som bosätter sig i Island är isländsk medborgare eller medborgare i annal nordiskt land.

För isländska medborgare som bosätter sig i Island skall, när de har uppnått den gällande pensionsåldern, bosällningslid i annal nordiskt land jämställas med bosällningslid i Island ulan all kravet på sådan minsta bosällningslid som avses i artikel 18 andra slyckel är uppfyllt.

2.  Till artikel 19

Vid tillämpningen av artikel 19 skall barnlillägg lill ålders- och invalid­pensionärer enligl reglerna i den isländska folkförsäkringslagens artikel 14 utges med oavkortat belopp oavsett bosättningslidens längd.

3.  Till artikel 21

Vid tillämpningen av artikel 21 skall medlemmar av isländska pensions­kassor som inrättats enligl lag eller erkänts av finansministeriet anses ha fullgjort en försäkringsperiod på ell hell år under förutsättning atl del för dem under elt kalenderår inbetalats bidrag som uppgår till minst 10 proceni av 6 månadslöner enligt den lönetariff som tillämpas för arbetslöshetsför­säkringens dagpenningsatser.

4.  Till artikel 22

Vid beräkning av pension enligt lagen om pension till äldre skall tilläggs­pension från annal nordiskt land avräknas pä samma säll som pension från isländsk pensionskassa.

Prop. 1980/81:152

23

D. Norge

1. 

TiU artikel 5

Vid fastställande av en förälders rätl till födelsepenning enligt norsk lagstiftning skall hänsyn tas till dagpenning som utgår lill den andre av föräldrarna enligt elt annal nordiskt lands lagstiftning.

2. TiU artikel 6

Oavsett bestämmelserna i artikel 6 skall medborgare i Danmark. Fin­land, Island och Sverige som är a.nslällda på norskt fartyg i utrikes fart endasi omfattas av lagen om pensionsförsäkring för sjömän om de faktiskt är bosatta i Norge.

.?.  TiU artikel 10

Bestämmelsen i lagen om folkelrygd om att arbetsgivaravgift skall erläg­gas för ersättning till utländsk medborgare för arbele utfört i utlandel endast om denne är bosalt i Norge eller anställd på norskt fartyg i utrikes fart gäller inle vid tillämpning av artiklarna 7 och 8.

4.  Tdl artiklarna 12-17

Bestämmelserna i artiklarna 12-17 gäller ej för förmåner lill ogifta, skilda eller hemskilda föräldrar enligl kapitel 12 lagen om folkelrygd.

5.  TiU artiklarna 18-20

När den i artikel 18 andra stycket, angivna bosältningsliden gått till ända skall vid beslämmande av försäkringslid i Norge bosättningslid i annal nordiskt land jämställas med bosällningslid i Norge. Detla gäller såväl för norska medborgare som bosätter sig i Norge som för medborgare i annat nordiskt land. För norska medborgare som bosätter sig i Norge skall, när de har uppnått den gällande pensionsåldern, bosättningstid i annat nordiskt land jämställas med bosättningstid i Norge utan att kravet på sådan minsta bosättningsfid som avses i artikel 18 andra stycket är uppfyllt.

6.  TiU artikel 19

a)    Följande förmåner från folketrygden skall utgå med oavkortat belopp

oavsett bosättningslidens längd.

1.

Barntillägg lill pension från folketrygden.

2.

Grundstöd enligt lagen om folkelrygd S 8-2. första stycket a).

3.

Hjälpslöd enligl lagen om folkelrygd S 8-2, första stycket b).

4.

Bidrag till barntillsyn enligt lagen om folkelrygd S 10-2.

b)

Vid tillämpning av artikel 19 andra stycket skall som bosättningstid också medräknas kalenderår varunder vederbörande fyller 67. 68 eller 69 år och har intjänat pensionspoäng.

c)

Barnpension som utges till det första barnet när båda föräldrarna har avlidit och som utgår med samma belopp som efterlevandepension till

Prop. 1980/81:152

24

den av föräldrarna som i förekommande fall skulle ha fått störst sådan pension beräknas enligt reglerna i artikel 19 första stycket jämfört med andra-fjärde slyckena.

7. TiU artikel 20

a)

Kompensationstillägg till förmåner frän folketrygden enligt lag den 19 december 1969 utbetalas endasi till personer som är bosatta i Norge.

b)

Gmndstöd. hjälpslöd och bidrag lill barntillsyn utges till nordisk med­borgare som är bosatt i annal nordiskt land än Norge endasi i den utsträckning som följer av norsk lagstiftning.

8. TUl artiklarna 21-23

Vad avser rätt lill tilläggspension för nordisk medborgare skall vistelse eller bosättning i annal nordiskt land jämställas med vistelse eller bosätt­ning i Norge.

E. Sverige

1. 

Till artikel 5

Vid fastställande av förälders räll lill föräldrapenning enligt svensk lagsliflning skall dagpenning i anledning av föräldraskap enligl annal nor­diskt lands lagstiftning avräknas pä samma sätl som föräldrapenning som utgår till den andra av föräldrarna.

2. Till artikel 6

a)

Den som enligt bestämmelserna i artikel 6. andra stycket, skall omfattas av svensk lagstiftning om föräldrapenning pä grund av anställning på svenskt fartyg skall äga uppbära föräldrapenning även för barn som är bosatt i annat nordiskt land än Sverige.

b)

Den rätt till sjukvårdsförmåner som tillkommer någon på grund av inskrivning i svenskl sjömansregisler påverkas ej av bestämmelserna i artikel 6.

3. Till artikel 7

Den som enligt bestämmelserna i artikel 7 skall omfattas av svensk lagsliflning om föräldrapenning utan att vara bosatt i Sverige skall äga uppbära sådan även för barn som är bosall i samma land som den försäkra­de personen i fråga.

4. Till artikel 12

Föräldrapenning enligt svensk lagstiftning som ej överstiger garanlini-vån skall ulgå om den inflyttade omedelbart före barnels födelse eller den beräknade tidpunkten för denna varil tillförsäkrad värdförmåner i de nor­diska länderna under sammanlagl minst 180 dagar.

Prop. 1980/81:152

25

5. TUl artikel 15

Vårdförmåner enligt artikel 15 skall för svensk del utges till alla personer som ej omfattas av den svenska sjukförsäkringen på grund av deras an­knytning lill nordiskt lands ambassad eller konsulat i Sverige.

6. TUl artikel 18

Förtidspension enligl svensk lagstiftning skall vid tillämpning av artikel 18 betraktas som invalidpension.

7. TiU artikel 19

a)

Bestämmelserna i artikel 19 tillämpas ej i fråga om nordisk medborgare som är bosall i Sverige och som uppfyller svensk lagstiftnings krav för rätl till svensk folkpension.

b)

Barnfillägg fill folkpension, vårdbidrag samt handikappersättning, som ej utgår som tillägg till folkpension, utgår med oavkortat belopp oavsett bosättningstid.

8. TiU artikel 20

Till nordisk medborgare som är bosatt i annat nordiskt land än Sverige kan icke med åberopande av artikel 20 utbetalas ålderspension för tid före den i Sverige gällande allmänna pensionsåldern, vårdbidrag eller sådan handikappersättning som inte utgår som tillägg till folkpension.

9 TiU artikel 21

Artikel 21 äger icke tillämpning pä sjömanspension enligl svensk lagstift­ning.

Prop. 1980/81:152

26

Bilaga 2

Lagstiftningsförteckning

till konventionen mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och

Norge om social trygghet

Förteckning över lagstiftning som avses i artikel 2 första stycket

Danmark

Lov (bekendlg0relse nr. 94 af 9/3 1976) om offentlig sygesikring.

Lov (nr. 324 af 19/6 1974) om sygehusva:senel.

Lov (bekendtg0relse nr. 431 af 3/9 1975) om svangerskabshygiejne og f0dselshjaslp.

Lov (bekendlgorelse nr. 66 af 21/2 1978) om dagpenge ved sygdom eller födsel.

Lov (bekendtg0relse nr. 677 af 15/12 1978) om invalidepension.

Lov (bekendtg0relse nr. 676 af 15/12 1978) om folkepension.

Lov (bekendtg0relse nr. 678 af 15/12 1978) om enkepension.

Lov (bekendtgorelse nr. 360 af 4/8 1980) om boligydelse til pensionisler.

Lov (bekendtg0relse nr. 203 af 3/5 1978) om Arbejdsmarkedets Tilla;gs-pension.

Lov (nr. 79 af 8/3 1978) om arbejdsskadeforsikring.

Lov (bekendtgOrelse nr. 373 af 15/8 1980) om arbejdsformidling og arbejdsl0shedsforsikring.

Lov (bekendtgorelse nr. 609 af 29/11 1978) om bornetilskud og familie-ydelser.

Lov (bekendtgörelse nr. 333 af 27/6 1980) om social bistand. Motsvaran­de lagstiftning for Färöarna och Grönland.

Finland

Sjukförsäkringslagen (364/4.7.1963) och därtill ansluten lagstiftning.

Folkhälsolagen (66/28.1.1972).

Lag om kommunala allmänna sjukhus (561/29.10.1965).

Tuberkuloslagen (355/26.7.1960).

Sinnessjuklagen (187/2.5.1952).

Lag om vissa allmänna grunder för avgifter, ersättningar och arvoden i medicinalväsendel (547/30.12.1960).

Förordning om vissa avgifter, ersättningar och arvoden vid sjukvårdin-rättningarl 178/30.3.1961).

Lag om hälsovården (469/27.8.1965) - och till dem ansluten lagsliflning.

Folkpensionslagen (347/8.6.1956).

Lagom understödstillägg (590/28.7. 1978).

Lag om bostadsbidrag för pensionstagare (591/28.7.1978).

Lag angående införande av lagen om understödslillägg och lagen om bostadsbidrag för pensionstagare (592/28.7.1978).

Prop. 1980/81:152

27

Familjepensionslagen (38/17.1.1969).

Lag om vårdbidrag för barn (444/4.7.1969) - och till dem ansluten lagstiftning.

Lag om pension för arbetstagare (395/8.7.1961).

Lag om pension för arbetstagare i kortvariga arbetsförhållanden (134/ 9.2.1962).

Lag om pension för lanlbmksförelagare (467/14.7.1969).

Lagom pension för företagare (468/14.7.1969).

Lag om sjömanspensioner (72/26.1.1956).

Lag om pension för kommunala Ijänslemän och arbetstagare 202/ 30.4.1964).

Lagom pension för kommunala förtroendemän (578/21.7.1977).

Pensionslag för evangelisk-lutherska kyrkan (298/20.5.1966).

Lag om familjepensioner inom den evangelisk-lutherska kyrkan (258/ 10.4.1970).

Lag om Slalens pensioner (280/20.5.1966).

Lagom slalens familjepensioner (774/31.12.1968 - och lill dem ansluten lagstiftning.

Lag om olycksfallsförsäkring (608/20.8.1948).

Lag om yrkessjukdomar (638/29.12.1967) - och lill dem ansluten lag­stiftning.

Lag om riksomfattande arbetslöshetskassor (125/23.3.1934).

Lag om sysselsällning (946/23.12.1971) - och till dem ansluten lagstift­ning.

Lag om barnbidrag (541/22.7.1948).

Lag om moderskapsunderstöd (424/13.6.1941).

Lag om socialhjälp (116/17.2.1956).

Lag om barnskydd (52/17.1.1936).

Lag om specialomsorger om ulvecklingsstörda (519/23.6.1977).

Lag om barndagvård (36/19.1.1973).

Lag om rådgivningsbyråer för uppfostringsfrågor (568/2.7.1971).

Lagom vården av dem. sommissbruka berusningsmedel (96/10.2.1961).

Lag om kommunal hemvårdshjälp (270/6.5.1966).

Lag om invalidvård (907/31.12.1946).

Lag om invalidpenning (374/14.6.1951).

Lag om tryggande av underhåll för bam (122/28.1.1977) - och till dem ansluten lagstiftning.

Lag om arbetsgivares socialskyddsavgift (366/4.7.1%3).

Island

Lov nr 67 af 20. april 1971 om folkeforsikring. Lov nr 57 af 20. maj 1978 om sundhedstjeneste. Lov nr 27 af 27. april 1970 om revalidering. Lov nr 97 af 24. december 1979 om pension fill aeldre.

Prop. 1980/81:152

28

Lov nr 29 af 29. april 1%3 om De statsansattes pensionsfond.

Lov nr 16 af 24. april 1%5 om Sygeplejerskemes pensionsfond.

Lov nr 86 af 11. juni 1938 om Jordmödrenes pensionsfond.

Lov nr 49 af 16. maj 1974 om Sömsndenes pensionsfond.

Lov nr 101 af 28. december 1970 om Böndemes pensionsfond.

Lövbestemmelser om pensionskasser i almindelighed, jfr. lov nr. 40 af 18 maj 1978, artikel 30, D, förste punkten.

Lov nr 57 af 27. april 1973 om arbejdslöshedsforsikring.

Skattelovens bestemmelser om almindelige börnebidrag, jfr. löv nr. 40 af 18. maj 1978, artikel 69.

Lov nr 80 af 5. juni 1947 om offentlig forsorg.

Norge

Lov 17 juni 1966 om folkelrygd.

Lov 19 juni 1%9 om sjertillegg til ytelser fra folketrygden.

Lov 19 desember 1%9 om kompensasjonstillegg til ytelser fra folketryg­den.

Lov 3 desember 1948 om pensjonslrygd for sjomenn.

Lov 30 juni 1950 om pensjonslrygd for skogsarbeidere.

Lov 28 juni 1957 om pensjonslrygd for fiskere.

Lov 27 juni 1947 om ulykkeslrygd for arbeidere ved norske bedrifter på Svalbard.

Lov 24 oktober 1946 om barnelrygd.

Lov 26 april 1957 om bidragsforskudd.

Lov 5 juni 1964 om sosial omsorg.

Lov 17 juli 1953 om barnevern.

Lov 26 februari 1932 om edruskapsvern og edruskapsnemnder.

Lov 19 juni 1969 om sykehus m. v.

Lov 28 april 1961 om psykisk helsevern.

Sverige

Lag den 25 maj 1962 (nr 381) om allmän försäkring.

Lag den 22 januari 1981 (nr 49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m.

Sjukvårdslag den 6 juni 1962 (nr 242).

Lag den 16 juni 1966 (nr 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall.

Lag den 15 december 1967 (nr 940) angående omsorger om vissa psy­kiskt utvecklingsstörda.

Lag den 9 maj 1969 (nr 205) om pensionstillskott.

Lag den 25 maj 1962 (nr 392) om hustrutillägg och kommunall bostads­tillägg till folkpension.

Förordning den 2 juni 1977 (nr 392) om statskommunala bostadsbidrag fill vissa folkpensionärer m. fl.

Prop. 1980/81:152

29

Lag den 18 december 1959 (nr 551) om beräkning av pensionsgmndande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Kungörelsen den 2 juni 1972 (nr 412) om .sjömanspension.

Lag den 26 maj 1976 (nr 380) om arbelsskadeförsäkring.

Lag den 5 juni 1973 (nr 370) om arbetslöshetsförsäkring.

Lag den 5 juni 1973 (nr 371) om kontant arbetsmarknadsstöd.

Arbelsmarknadskungörelse den 3 juni 1966 (nr 368).

Lag den 18 december 1959 (nr 552) om uppbörd av vissa avgifter enligl lagen om allmän försäkring, m. m.

Lag den 26 juli 1947 (nr 529) om allmänna barnbidrag.

Förordning den 20 maj 1976 (nr 262) om statskommunala bostadsbidrag fill barnfamiljer m. fl.

Förordning den 20 maj 1976 (nr 263) om statliga bostadsbidrag lill barn­familjer.

Lag den 21 maj 1964 (nr 143) om bidragsförskott.

Socialtjänstlag den 19 juni 1980 (nr 620).

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981