Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1985/86:175

om nyhetsförmedling till

begåvningshandikappade

1985/86:175

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagils upp i bifogade utdrag ur regeringsprolokollet den 22 maj 1986.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås atl den nuvarande verksamhelen med en nyhets­tidning för begåvningshandikappade skall fortsätta. Det är önskvärt atl även andra läshandikappade kan la del av tidningen.

En stiftelse föreslås ge ut tidningen. Utgivningen i stiftelsens regi skall börja under januari 1987. Bestämmelser för tidningsverksamheten skall finnas i stiftelsens stadgar och i elt avtal mellan staten och stiftelsen.

En prenumeralionsavgift bör av både jämlikhetsskäl och ekonomiska skäl tas ut för tidningen. Tidningsutgivningen bör tills vidare huvudsakli­gen finansieras med etl särskiU statsbidrag.

1    Riksdagen 1985/86. I saml. Nr 175

utbildningsdepartementet

Prop. 1985/86:175

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 maj 1986

Närvarande: statsministern Carisson, ordförande, och statsråden Lund­kvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson, Bodslröm,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wickbom,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om nyhetsförmedling till begåvningshandikappade

1 Inledning

Med stöd av regeringens bemyndigande den 17 juni 1982 tillsattes den 1 juli samma år en kommitté - taltidningskommittén (U 1982:05)' - med upp­drag att fördela bidrag till tidningsföretag för utgivning av radio- och kassettidningar för synskadade samt bedriva utrednings- och utvecklings­arbete rörande lämpliga former för verksamheten. Kommittén fick den 1 december 1983 i tilläggsuppdrag att ulreda förutsättningarna för nyhetsför­medling till utvecklingsstörda och andra begåvningshandikappade, I sep­tember 1985 överlämnade kommittén rapporten (Ds U 1985:6) Utvärde­ring av Nyhetsfidningen 8 SIDOR och betänkandet (Ds U 1985:7) Nyhets­förmedling till begåvningshandikappade. En sammanfattning av betänkan-del bör fogas lill protokollet i detla ärende som bilaga 1.

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan­serna och en sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokol­let i detla ärende som bilaga 2.

2 Bakgrund

Behovet av information och nyhetsförmedling lill utvecklingsstörda har länge diskuterats. Försök har också giorts med lättläst tidningstext på särskilt utrymme i en daglig tidning. För närvarande görs vissa regionala insatser med nyhetsförmedling för begåvningshandikappade men dessa har liten omfattning. Inom enskilda kommuner förekommer knappasl nägon särskild information eller nyhetsförmedling till denna grupp.

' Kommittén bestod vid avlämnandet av betänkandet av f, d, verkställande direktö­ren Ivar Hallvig, ordförande, organisationsdirektören Olov[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordföran­de, kanslichefen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], departementsrådet Ingrid Dalen, bibliotekschefen Jan- Olof Gurinder. jur, kand, Jan Holmegard, verkställande direktören Sune Tjern­ström och redaktören Lars[REDACTED_EFTERNAMN], Inom kommittén har en särskild styrgrupp bildats med anledning av kommitténs tilläggsuppdrag. Gruppen bestod vid överläm­nandet av Ivar Hallvig, Olov[REDACTED_EFTERNAMN] och Ingrid Dalen,

I en skrivelse lill regeringen år 1982 framhöll Riksförbundet för utveck- Prop. 1985/86: 175 lingsstörda barn. ungdomar och vuxna (FUB) alt utvecklingsstörda endast i undantagsfall kan tillgodogöra sig innehållet i vanliga dagstidningar och att många har svårt att följa nyheterna i radio och TV. FUB betonade samtidigt alt även invecklade sammanhang kan förstås, om de förklaras utifrån utvecklingsstördas egna erfarenheter. Mot denna bakgrund hem­ställde FUB om att en utredning skulle tillsåttas för att undersöka möjlig­heterna lill nyhetsförmedling för utvecklingsstörda och att medel skulle ställas till förfogande för en försöksverksamhet med en nyhetstidning för denna grupp i FUB:s regi.

Med anledning av FUB:s skrivelse fick taltidningskommittén del nämnda tilläggsuppdraget. Uppgiften har bestått i att undersöka och kart­lägga förutsättningarna för nyhetsförmedling till utvecklingsstörda och lägga fram förslag om eventuella statliga insatser. Genom direktiven gavs kommittén möjlighet att genomföra försöksverksamhet med utgivning av en nyhetstidning. En sådan kom också till stånd.

Nyhetstidningen 8 SIDOR utkom första gängen i oktober 1984. Försöks­perioden har efter hand förlängts och sträcker sig nu till utgången av december 1986. Utgivningen finansieras huvudsakligen med medel från allmänna arvsfonden. Tidningen ges ut både i tryckt form och intalad på kassett.

Av utredningens betänkande framgår alt den primära målgruppen för 8 SIDOR består av [REDACTED_PERSONNUMMER] lätt eller måttligt begåvningshandikappade vuxna. Därtill kommer troligen minst lika många personer ur andra grup­per med olika låshandikapp. Även ett stort antal institutioner såsom sär­skolor, grundvux, dagcenlrer för utvecklingsstörda, bibliotek etc. kan an­vända tidningen i sin verksamhet. Antalet presumtiva läsare år alltså betydande. Kommittén anser alt en realistisk bedömning är att antalet privata abonnemang efter fem år kan uppgå till ca 5000 exemplar. Mark­nadsföringen till begåvningshandikappade är svårare än normalt, bl.a, beroende på mottagarnas handikapp.

Parallellt med tidningsutgivningen har en utvärdering av denna under vetenskaplig ledning gjorts med hjälp av ett antal referensgrupper i landet, Utvärderingsarbelel har bestått av dels en statistisk abonnentanalys, dels en läsförslåelseundersökning och har redovisats i en särskild rapport. Den statistiska undersökningen är gjord för att utröna vilka som prenumererar på tidningen och vad de tycker om den. En granskning av abonnemangen gjordes i maj 1985 och visar att drygt hälften av abonnenterna, som då uppgick till ca 1300, utgjordes av institutioner som t, ex. skolor, dag­centrer, inackorderingshem, bibliotek etc, medan den andra hälften be­stod av enskilda personer. Förhållandet att en så stor del av abonneman­gen utgörs av institutionsabonnemang tyder enligt slutsatserna i rapporten på att 8 SIDORS läsekrets är betydligt större än antalet abonnemang.

Läsförståelsen har kontrollerats i ett antal referensgrupper där begåv­

ningshandikappade har ingått. Texter med olika svårighetsgrad, olika

typer av lay-out m. m. har prövats. Tidningen har fortlöpande modifierats

med ledning av de erfarenheter som vunnits och som kommit fram vid

utvärderingen.

3

ti    Riksdagen 1985/86. 1 saml. Nr 175

Utvärderingen visar atl tidningsformen är möjlig för förmedling av ny­heter och att det finns elt stort behov av en lättläst nyhetstidning. Tidning­en har rönt stor uppskattning bland begåvningshandikappade. Kommittén föreslår därför alt utgivningen av Nyhetstidningen 8 SIDOR skall fortsätta i permanenta former.

Remissopinionen är över lag positiv till att en försöksutgivning kommit till stånd och till tallidningskommitténs överväganden och förslag. Flerta­let remissinstanser påpekar att tidningen har en viktig uppgift och att den fyller ett stort och sedan länge känt behov bland säväl begåvningshandi­kappade som andra läshandikappade, såsom afatiker, dövblinda, invandra­re med svaga kunskaper i svenska m. fl.

Prop. 1985/86: 175

3 Utgångspunkter

Mitt förslag: Verksamhelen med en särskild nyhetstidning för be­gåvningshandikappade skall fortsätta. Tidningen skall även kunna vara till nytta för andra än begåvningshandikappade som har behov av en lättläst nyhetstidning. Tidningen bör vara obunden av ägar­intressen och parti- och intressepoliliskt neutral.

Taltidningskommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker kommitléns förslag.

Skälen för mitt förslag: Principen att handikappade skall kunna delta i samhällslivet tillsammans med och pä lika villkor som andra människor är central i den statliga handikappolitiken och gäller i hög grad även inom kultur- och informationsområdet.

Ett led i strävan att integrera utvecklingsstörda och andra begåvnings­handikappade i samhällsgemenskapen är atl möjliggöra alt denna grupp får del av nyheier och information. Nyhetstidningen 8 SIDOR fyller i detla avseende en viktig uppgift.

Erfarenheterna av försöksutgivningen av 8 SIDOR är positiva och tyder på en fortsatt gynnsam utveckling. Antalet abonnemang har successivt ökat och uppgick i april 1986 till 2300 exemplar. Utvärderingen visar att även komplicerade sammanhang kan göras begripliga för begåvningshandi­kappade. 8 SIDOR är ett exempel på hur människor med olika läshandi­kapp kan ges etl alternativ ull tidningar som de annars inte kan ta del av. Mot denna bakgrund bör enligt min mening en tidning för begåvningshan­dikappade ges ul även efter den 1 januari 1987,

Tidningen bör i första hand vända sig lill begåvningshandikappade. Den bör emellertid utformas så att den blir lill nytta och glädje även för andra grupper. Tidningen bör vara obunden av ägarintressen och parti- och intressepoliliskt neutral. Det är angeläget all det för tidningen väljs en organisationsform som tillgodoser dessa krav, något som jag strax skall återkomma till.

Kommittén har i enlighel med normaliserings- och integreringsprinci-

perna utgått från att ansvaret för särskilda handikappålgärder på informa­tionsområdet bör ligga på medieföretagen själva. Från tidningsföretagen har dock framhållits att del skulle .medföra ökade koslnader och praktiska svårigheter atl införa elt syslem med lättlästa sidor i dagstidningarna där viktigare nyheter presenteras enkelt och kortfattat. Av denna anledning anser kommittén del inte realistiskt att för närvarande tänka sig all dagstid­ningarna tillhandahåller särskilda lättlästa sidor för begåvningshandikap­pade, I stället måsle man acceptera en särlösning och ge ut en särskild tidning för denna grupp. Flertalet remissinstanser delar denna uppfattning. I likhet med kommittén har jag kommit fram till att man - för alt nyhetsförmedling till begåvningshandikappade skall komma till stånd -måste acceptera en särlösning. Jag anser atl staten för närvarande bör la del ekonomiska huvudansvaret för en sådan nyhetstidning. På sikt är del dock angeläget all de enskilda tidningsföretagen söker rikta sin informa­tion till samtliga samhällsgrupper, däribland de begåvningshandikappade.

Prop. 1985/86: 175

4 Tidningens verksamhetsform

Mitt förslag: En stiftelse med uppgifl alt äga och ge ut en nyhetstid­ning för begåvningshandikappade skall bildas. Stiftelsekapitalet skall vara 100000 kr. Utgivningen skall börja under januari 1987, Bestämmelser för tidningsverksamheten skall finnas i stiftelsens stadgar och i etl avtal mellan stiftelsen och staten. Avtalet skall avse liden den 1 januari 1987 - den 30 juni 1990.

Taltidningskommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna: Del övervägande antalet remissinstanser tillstyrker kommitténs förslag. Svenska tidningsulgivareföreningen (TU) menar dock alt man kan rikta invändningar mot den föreslagna lösningen. Det skulle principiellt framstå som betänkligt om statsmakterna i egen regi försökte tillgodose olika gruppers behov av speciellt utformad nyhetsförmedling, Elt statsbidrag till de handikappades egna organisationer är därför att föredra, menar TU, framför etl direkl slalligt engagemang i utgivningen av särskilda nyhetstidningar för handikappade.

Bakgrund till mitt förslag: Vid genomgången av olika verksamhets­former har kommitténs utgångspunkt varit att tidningen bör slå obunden och att den bör vara elt självständigt rättssubjekt. Vidare bör tidningen vara parti- och intressepoliliskt neutral. Med ledning av de krav som slälls på verksamheten och med tanke på att tidningsutgivningen skall bedrivas ulan vinstsyfte och med hjälp av bidrag föreslår kommittén stiftelsefor­men.

Skälen för mitt förslag: Jag finner i likhet med uiredningen och remissin­stanserna alt en stiftelse är den lämpligaste formen för verksamhelen. Stiftelser förekommer i betydande utsträckning i tidningsvärlden. Stiftelse­formen har redan lidigare använts i ell liknande fall, där staten finansierar

huvuddelen av tidningsverksamheten. Jag tänker på Stiftelsen Invandrar-     Prop. 1985/86: 175 tidningen. En stiftelse är etl enskilt rättssubjekt och kan som sådanl slå fri i förhållande lill staten. En fri ställning är betydelsefull eftersom en nyhets­tidning bl. a. har lill uppgifl att granska statens och statliga myndigheters verksamhet.

Jag vill i delta sammanhang la upp TU:s invändning mot en statlig stiftelse. I och för sig hade jag föredragit etl ansvarslagande för utgivning­en från tidningsutgivarnas sida. Som TU emellertid redovisat i sitl remiss­yttrande ser man därifrån etl sådanl ansvarstagande som omöjligt av principiella skäl: de höga kostnaderna hindrar en utgivning utan statliga bidrag och sådana skulle öppna för vad som betecknas som ett "förfogan­de över pressen", låt vara för socialt angelägna ändamål. TU betonar således den föreslagna utgivningens socialt angelägna karaktär. Ett annat alternativ vore atl tidningen gavs ut i FUB: s regi, vilket TU av principiella skäl föredrar. Detta alternativ är emellertid inte invändningsfrilt, vilket kommittén har framhållit. Del är nämligen - som jag tidigare har anfört -meningen atl tidningen når även andra än begåvningshandikappade. En sådan ambition skulle kunna försvåras om de utvecklingsstördas organisa­tion fick uppdraget atl ge ut tidningen.

Jag har mot denna bakgrund funnit att övervågande skäl talar för att en statlig stiftelse bör vara huvudman för verksamheten. Det är dock viktigt atl staten inte utövar något inflytande över utgivningsverksamheten. Tid­ningens styrelse bör därför i förhållande lill staten åtnjuta självständighet. Det ankommer på regeringen att besluta om styrelsens sammansättning. För riksdagens information vill jag nämna att jag anser att den skall bestå av personer med bl. a. journalistisk och ekonomisk erfarenhet. Handikapp­rörelsen skall givetvis också vara representerad. Styrelsen bör inte ingripa i det löpande arbetet med tidningen. Tidningens ansvarige utgivare bör vara självständig i förhållande till både styrelsen och staten.

Stiftelsekapitalet bör vara lOOOOO kr. Stiftelsens verksamhet bör regle­ras dels i stiftelsens stadgar, dels i elt avlal mellan staten och stiftelsen. Avtalel bör gälla tiden den 1 januari 1987 - den 30 juni 1990. De ambitio­ner och finansiella fömtsättningar som jag föreslår i det följande bör kunna gälla under denna period. Avtalstiden är enligt min mening så lång all tillräckliga erfarenheter bör kunna vinnas inför de ställningstaganden som behöver göras inför en ny avtalsperiod. I god tid före avtalsperiodens utgång bör stiftelsens styrelse redovisa erfarenheterna av tidningsutgiv­ningen så att regering och riksdag kan ta ställning till den fortsatta bidrags­givningen. Styrelsen bör därutöver årligen i anslutning till sin anslagsfram­ställning lämna en redogörelse för verksamheten och för bidragels använd­ning.

Stadgar och avlal bör ge stiftelsens styrelse stor frihet alt inom ramen för tillgängliga resurser besluta om verksamheten, t.ex. hur ofta tidningen skall komma ut, tidningens omfång, antalet anställda och om annonsering skall förekomma. Frågan om behovel av en inläst version av tidningen bör avgöras av stiftelsens styrelse och vägas mot de koslnader som detta medför.

Det ankommer på regeringen att falla de beslut och vidta de åtgärder

6

som behövs för alt den nya verksamheten skall kunna starta ijanuari 1987.

5 Tidningens finansiering m. m.

Prop. 1985/86: 175

Mitt förslag: Tidningen skall finansieras dels med prenumerationsin­täkter, dels med etl sårskilt statsbidrag.

Taltidningskommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker kommitténs förslag.

Skälen för mitt förslag: Kommittén har redovisat vissa beräkningar. Med angivna personalresurser, koslnader för lokaler, marknadsföring etc. samt med hänsyn till beräknade prenumeralionsintäkter blir nettokostna­den för tidningen högst ca 2.7 milj. kr. per år i 1985 års penningvärde vid en upplaga av 20000 tryckta exemplar och 4000 kassettidningar per nummer. Därefter sjunker kostnaderna successivt. Först vid en myckel hög upplaga

-   mer än 50000 tryckta exemplar resp.mer än 5000 kassetter - kan

verksamheten bli självfinansierad.

Jag tror i likhet med kommittén och några av remissinstanserna att upplagan kommer att öka relativt långsamt. Som riktmärke för den prenu­meralionsavgift, som jag av både jåmlikhelsskäl och ekonomiska skäl anser bör las ut för tidningen, bör gälla lösnummerpriset på molsvarande dagstidningar. Det bör ankomma på stiftelsen att avgöra om en särskild avgift skall las ul för en eventuell kassettversion. Den upplagenivå där intäkterna motsvarar kostnaderna är inom överskådlig tid svåruppnäelig. Jag anser därför att tidningen tills vidare huvudsakligen bör finansieras med ell särskill statsbidrag.

Som medelsram för bidraget föreslårjag för verksamhetens första halvår elt belopp av 1,25 milj. kr., en insats som har möjliggjorts genom ompriori­teringar inom statsbudgeten. Stiftelsen bör för resten av avtalsperioden kunna räkna med ett motsvarande bidrag. Helårsbidraget blir då 2,5 milj, kr. Jag återkommer till finansieringen under avsnitt 6. Anslagsberäk­ning för budgetåret 1986/87.

Ytterligare en finansieringskälla skulle enligt kommitténs förslag utgöras av ett bidrag eller garantiåtagande från Svenska kommunförbundels och Landstingsförbundets sida. Båda dessa remissinstanser avvisar förslaget samtidigt som de är positiva till alt tidningen permanentas. Båda förbun­den anser all staten bör ta del fulla ansvaret för de av tidningens koslnader som inte täcks av abonnemangsavgifter. Från Landstingsförbundels sida uppges alt förbundel - när beslul om tidningens fortsatta utgivning fattals

-   kommer att informera landstingen om möjligheten all teckna abonne­

mang för olika institutioner inom omsorgsverksamheten och i övrigi på

lämpligl sätl informera berörda personer om tidningen.

Jag ser för närvarande inga förulsältningar för ett avtal enligt den före­slagna modellen mellan ä ena sidan Svenska kommunförbundel och Landslingsförbundet och å den andra sidan staten. Däremot hälsar jag med tillfredsställelse Landstingsförbundets avsikt att inom sitl verksamhetsom­råde informera om tidningen. Genom detla initiativ ges möjlighet för alla

som är föremål för samhällets särskilda omsorger att kommai kontakt med Prop. 1985/86: 175 8 SIDOR, Av normaliserings- och jämlikhetsskäl är del betydelsefullt atl den enskilde prenumererar på tidningen. Det år därför min förhoppning att Landslingsförbundel kan vara stiftelsen lill hjälp i marknadsföringen av tidningen så all inslilulionsabonnemangen på sikt kan leda till allt fler privata abonnemang.

6 Anslagsberäkning för budgetåret 1986/87

I 1986 års budgetproposition (prop. 1985/86: 100 bil. 10 s. 54-55) anmälde jag alt jag under våren 1986 hade för avsikt att föreslå regeringen atl lägga fram en proposition om nyhetsförmedling lill begåvningshandikappade och att jag i del sammanhanget ämnade föreslå fortsatt utgivning av Nyhetstid­ningen 8 SIDOR fr, o, m. den 1 januari 1987, Jag beräknade då kostnaderna för utgivningen av tidningen under första halvåret 1987 till 1,25 milj, kr, Slutligl förslag till medelsanvisning kan nu föreläggas riksdagen.

Massmedier m. m.

Bidrag till utgivning av nyhetstidning för begåvningshandikappade

1986/87 Nylt anslag (förslag) I 250000

För kostnader för utgivningen av en nyhetstidning för begåvningshandi­kappade bör ett reservationsanslag föras upp i statsbudgeten med ett belopp av 1,25 milj. kr, för första halvåret 1987,

7 Hemställan

Jag hemställer all regeringen föreslår riksdagen alt

1.   bemyndiga regeringen alt avsätta ett belopp av lOOOOO kr, lill en

stiftelse med uppgift att ge ut en nyhetstidning för begåvningshandi­

kappade enligt de riktlinjer jag har förordat.

2.

bemyndiga regeringen atl genom avtal med stiftelsen ikläda staten ekonomiska förpliktelser i enlighet med vad jag har förordat,

3.

till Bidrag liU utgivning av nyhetstidning för begåvningshandi­kappade på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret 1986/87 under åttonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av I 250000 kr.

8 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslular alt genom proposition föreslå riksdagen alt anla de förslag som föredraganden har lagl fram.

Bilaga 1     Prop. 1985/86:175

Taltidningskommitténs sammanfattning av sitt betänkande (Ds U 1985:7) Nyhetsförmedling till begåvningshandikappade

Uppdraget

Vår uppgift år att utreda förutsällningarna för nyhetsförmedling till utveck­lingsstörda och andra begåvningshandikappade människor (med utveck­lingsstörda menas begåvningshandikappade som är föremål för samhällets särskilda omsorger). Ocksä andra grupper av "läshandikappade" skall enligt direktiven beaktas i sammanhanget. Vi skall undersöka vilka mål­grupper som är betjänta av förenklad information, vilken sorts information som bör förmedlas och vilka medier som lämpar sig bäst. I direktiven sågs också atl om den inledande karlläggningen visar att en lättläst nyhetstid­ning bör prövas, så skall vi genomföra och utvärdera elt sådant försök.

Kartläggningen

Vi har kartlagt i vilken utsträckning information lill begåvningshandikap­pade och andra läshandikappade förekommer i Sverige och i utiandel. Information anpassad till begåvningshandikappade förekommer över lag i mycket begränsad utsträckning i både Sverige och andra länder och någon särskild nyhetsförmedling till denna grupp förekommer inte någonstans. Nyhetsförmedling till andra handikappgrupper förekommer i viss utsträck­ning. Här i landet finns t. ex. en speciell nyhetstidning för dövblinda och för synskadade finns kassettutgåvor av vanliga dagstidningar.

Försök med en lättläst nyhetstidning

Vi kom under kartläggningen fram till alt försök med en lättläst nyhetstid­ning för begåvningshandikappade och andra läshandikappade borde göras.

Den bakomliggande idén med tidningen har varit att den skall innehålla allmänna nyheter av rikskaraktär men vara kortfattad, bildrik och skriven på enkel svenska. Den skall utformas med tanke på vuxna människor som är läll eller måttligt begåvningshandikappade. Denna primära målgrupp beräknas uppgå lill mellan 60000 och 65 000 personer. Även andra läshan­dikappade människor kan emellertid ha glädje av en enkel nyhetstidning. Det kan gälla t. ex. afatiker, barndomsdöva och människor med läs- och skrivsvårigheter. Också skolbarn kan ha nytta av en lättläst tidning.

Tidningen, som fått namnet Nyhetstidningen 8 SIDOR, kom ul med sitl första nummer i oktober 1984. Fr. o. m, januari 1985 började tidningen ges ut var fjortonde dag och samtidigt gavs möjlighet atl teckna abonnemang. Sedan mitten av augusti 1985 kommer tidningen ut varje vecka. Tidningen trycks i "kvållslidningsformat" med en dekorfärg. Den ges också ut i en kassettversion.

Försöksperioden omfattar tiden september 1984 t.o,m, juni 1986, Tid- Prop. 1985/86: 175 ningen finansieras under försöket lill huvudsaklig del med medel från allmänna arvsfonden. Kommittén disponerar 2 milj. kr, för detla ändamål. Kommittén har det övergripande projeklansvaret och har utfört allt plane­ringsarbete. I tryckfrihetsrällslig mening ägs och utges emellertid tidning­en under försöket av Riksförbundet för utvecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna (FUB).

Upphovsrätt

Det stod från början klart att tidningen huvudsakligen skulle bygga på nyhetsmaterial från andra tidningar. Efiersom del kunde bli fråga om att upphovsrältsligl skyddat material kom att utnyttjas, kontaktade vi Svens­ka Journalistförbundet och Tidningarnas Arbetsgivareförening för att dis­kutera hur de upphovsrättsliga frågorna borde hanteras under försöket. De båda parterna ingick en överenskommelse som innebär att text- och bild­material som framställts av anställda journalister och fotografer i upphovs-rättsligt hänseende får användas fritt under försöket.

Det redaktionella arbetet

Redaktionen består vid veckoutgivning av tre journaliser (med en tjänstgö­ring som motsvarar ungefär 2,5 heltidstjänster). En av journalisterna är också ansvarig utgivare. Del redaktionella arbetet innebär framför allt atl göra nyhetsurval från ell antal "underlagstidningar" samt att på basis därav självständigt utforma artiklar, I viss utsträckning köps också frilans-material in. Bilderna hämtas i allmänhet frän några större bildbyråer.

Marknadsföringen och prenumeranterna

Marknadsföringen tar längre tid än normalt när man vänder sig lill begåv­ningshandikappade människor. Ambitionen är all nå ul till alla i målgrup­pen. Information om tidningen har spritts på flera olika sätl, bl.a, inom FUB:s led och lill särskolor, dagcentrer, inackorderingshem för utveck­lingsstörda, skyddade verkstäder m,m. Tidningen har också marknads­förts lill övriga berörda handikappgrupper samt vidare lill bl, a, bibliotek och grundskolor. Information om tidningen har också gått ut via massme­dia.

Etl prenumerationspris motsvarande tre kronor per styck tas ul för tidningen. Det kan jämföras med lösnummerpriset på vanliga dagstidning­ar. För elt helårsabonnemang vid veckoutgivning här vi räknat med 150 kr, i prenumerationspris. Ingen extra avgift las ul för kassettversionen, eftersom denna räknas som en specialutgåva av tidningen. Antalet abonne­mang har successivt ökat till ca 1500, vilket är mer än väntat. Antalet "institulionsabonnemang" är något fler än antalet privata abonnemang. Bland inslitutionsabonnemangen märks framför allt särskolor, dagcentrer m, m,

10

Utvärderingsarbetet

Prop, 1985/86: 175

Tidningen har fortlöpande utvärderats under vetenskaplig ledning, Ell antal referensgrupper bestående av begåvningshandikappade har kontinu­erligt läst tidningen och lämnat synpunkler och vid gruppdiskussioner har läsförståelsen kontrollerats. Under försöket har man prövat texter med olika svårighetsgrad, olika typer av lay-out m. m. och tidningen har modi­fierats efler hand som erfarenheier från utvärderingen kommit fram. En statistisk abonnentanalys har också gjorts, liksom telefonintervjuer bland prenumeranter.

Andra medier

Vi har ansett del angeläget att också undersöka i vilken utsträckning även andra medier TV, radio, video m, m. kan komma till användning för nyhetsförmedling fill begåvningshandikappade.

I samarbete med utbildningsradion gör vi försök med videoproduk­tioner. Tre program innehållande samhällsinformation för begåvningshan­dikappade kommer atl färdigställas. Dessa provproduklioner är att se som försök också med TV-mediet. Programmen kommer atl utvärderas på samma sätl som tidningen, nämligen med hjälp av referensgrupper. Erfa­renheterna från denna försöksverksamhet kommer vi att redogöra för under våren 1986.

Vi har också haft kontakt med övriga programföretag inom Sveriges Radio för atl få reda på vad som är realistiskt i fråga om reguljär program­verksamhet t, ex, veckovisa nyhetsprogram för utvecklingsstörda och andra begåvningshandikappade. Från programföretagens sida är man dock tveksam till om etermedierna är den bästa lösningen när del gäller nyhets­förmedling till utvecklingsstörda och andra begåvningshandikappade. Etersändningar ger t. ex, inte någon möjlighet till repetition och dessutom krävs att mottagaren kan passa vissa tider. Vidare framhåller man atl del krävs särskilda resurser inom företagen för att göra sådana program.

Principiella överväganden

Handikapputredningen framhöll i silt betänkande (SOU 1976: 20) Kultur åt alla, att handikappålgärder pä kulturområdet i princip borde behandlas i silt sakliga sammanhang och även finansiellt belasta resp, sakområde. Särlösningar för handikappade borde undvikas, I propositionen 1976/77:87 om insatser för handikappades kulturella verksamhet framhöll utbildnings­ministern att detla synsätt så långt möjligt borde tillämpas, även om någon generell princip inte kunde läggas fasl,

I princip borde alltså de befintliga nyhetsmedierna utformas så att alla människor kunde ta del av informationen. Vi har emellertid funnit all del för närvarande inte är realistiskt att länka sig alt vanliga dagstidningar anpassas så att de kan läsas även av begåvningshandikappade människor - t. ex, genom särskilt lättlästa sidor i tidningen. Av den anledningen mäste man acceptera en särlösning i detta fall och ge ut en speciell tidning för begåvningshandikappade och andra som har svårt all läsa och förslå vanliga tidningar.

Erfarenheterna av försöket

Prop. 1985/86:175

Utvärderingen har visat att Nyhetstidningen 8 SIDOR är mycket uppskat­tad bland läsarna och att den fyller elt behov. Praktiskt taget alla läsare som tillfrågats tycker att tidningen är "myckel bra" och de allra flesta vill fortsätta prenumerera. Också bland andra läshandikappade än begåvnings­handikappade har tidningen lagits emot positivt. Den år också omtyckt av t, ex, skolbarn på mellanstadiet.

Del finns inga lidigare erfarenheier av hur begåvningshandikappade fungerar i en så komplex lässituation som tidningsläsning. Under försöket har resultat kommit fram som visar vad som är viktigt atl länka på när nyhetsmaterial skall anpassas lill begåvningshandikappade.

Förslagen

Enligt vår bedömning har försöksverksamheten redan nu visat atl tidnings-mediet är användbart för nyhetsförmedling till begåvningshandikappade. Tidningen har en utformning som fungerar bra. Vi föreslår därför att 8 SIDOR permanentas. Vi har skisserat en organisation för tidningsverk­samheten och övervägt vilken verksamhetsform tidningen bör ha saml hur finansieringen bör ske. En kort resumé av förslagen följer här.

Tidningsverksamheten

Tidningen bör ha amma inriktning som under försöket. Den bör vara frislående frän ägarintressen och stå partipolitiskt och intressepoliliskt neutral.

För det redaktionella arbetet har vi räknat med att det bör finnas ekono­miskt utrymme för tre heltidstjänster. Medlen kan dock fördelas mellan t. ex. två och en halv fast tjänst samt därutöver inköp av textmaterial från frilansmedarbetare. Vi har bedömt detla vara en för tidningen lämplig och flexibel lösning.

För administration och marknadsföring behövs en kvalificerad medarbe­tare på deltid, företrädesvis en tidningsekonom. Vidare behövs en konto­rist för löpande kontorsgöromål.

Upphovsrätt

Några upphovsrättsliga problem skall enligt vår bedömning inte behöva uppkomma när det gäller textmaterialet. Texterna är språkligt sett nypro­duktioner. Endast sakinnehållet tas från andra tidningar och detta är inte föremål för något upphovsrältsligl skydd. Fortsättningsvis behövs därför inte någon upphovsrällslig överenskommelse. Med bildmaterialet är för­hållandet ett annat. Bilder är under alla omständigheter skyddade. De får därför köpas enligt gängse prislistor.

12

Verksamhetsform

Prop. 1985/86: 175

Det är enligt vår mening angeläget att tidningen står obunden och all den är etl självständigt rättssubjekt. Enligt vårt förslag bör tidningen drivas som stiftelse, Allernalivel, aktiebolag, har vi ansett mindre lämpligt framför allt med tanke på verksamhetens ringa omfattning. Att låta tidningen ägas och ulges av en myndighet eller ideell organisation har vi ansett olämpligt. Staten, landslingen, kommunerna och handikapprörelsen bör enligt vår uppfattning ha representanter i stiftelsens styrelse.

För alt verksamheten skall fungera sä smidigt som möjligt bör stiftelsen ha etl avtal med staten, i vilket bl.a, principerna för verksamhetens upp­läggning, grundvillkoren för finansieringen och formerna för medelsför­valtningen regleras.

Finansieringen

En kalkyl, beräknad för olika upplagenivåer, har gjorts för permanent veckoutgivning av tidningen. Kostnaderna har beräknats för dels den tryckta tidningen, dels kassettidningen. Kalkylen visar att, om man räknar med en prenumerationsavgift på 150 kr. per år, så kommer den tryckta tidningen att gä ihop först vid drygt 30000 exemplar. Pä lägre nivåer krävs etl åriigt bidrag till driften. På nivåerna upp till 5 000 exemplar krävs ca 2,1 milj, kr. och vid t. ex. 20000 exemplar krävs närmare I milj, kr,

Kasseltversionen - avsedd för framför allt sådana begåvningshandikap­pade som inte klarar av att läsa texten ser vi som ett komplement till den tryckta tidningen. Någon extra prenumeralionsavgift bör enligt vår mening inte tas ut för kassetterna, Kasseltversionen måsle därför hell finansieras genom bidrag. Vid de lägre upplagenivåerna kommer detla bidrag att uppgå till ca 0,5 milj, kr. Maximalt beräknas det uppgå till ca 2,2 milj. kr.

De privata abonnemangen utgör grunden för tidningens verksamhet. Under de första verksamhetsåren kan man dock inte räkna med atl dessa kommer upp i någol större antal. En rad institutioner t, ex, skolor, bibliotek och dagcenlrer för utvecklingsstörda bör emellertid kunna använda tidningen i sin verksamhet. Del skulle samtidigt vara ett sätl atl nå ut med tidningen lill de läshandikappade, Landsling och kommuner svarar för flertalet av de institutioner del här är fråga om. Vi anser del rimligl alt landsting och kommuner tar på sig en del av ansvaret för tidningens ekonomi, t, ex, genom att garantera 10000 institutionsabonnemang eller ett molsvarande bidrag på 1,5 milj. kr.

Vi har varit i kontakt med Landslingsförbundet och Svenska kommun­förbundel för alt ta reda på om landsting och kommuner är villiga att stödja utgivningen på det sätt vi föreslagit. Från förbundens sida anser man atl tidningen fyller en viktig funktion och man kommer alt väl informera berörda institutioner om tidningen och därvid framhålla möjligheten att prenumerera. De båda förbunden har emellertid på detta stadium inte kunnat lämna några utfästelser om att landsting och kommuner kommer att stödja tidningen med ett visst antal abonnemang eller med ett visst belopp. Vi föreslår alt staten inleder förhandlingar med Landstingsförbundet och

Svenska kommunförbundet om ett avtal enligt vilket landsling och kom-     Prop. 1985/86: 175 muner garanterar tidningen ett stöd.

Tidningen behöver emellertid ytterligare stöd. Staten bör enligt vår mening ha huvudansvaret för att tidningen kan ges ut. Vi föreslår därför att staten genom ett särskilt statsbidrag garanterar utgivningen och lämnar tidningen det stöd den behöver. Villkoren för statens bidragsgivning bör, som redan framgått, regleras i ett avtal mellan staten och stiftelsen.

Finansieringsmodellen kan skissartat beskrivas på följande sätt, I det försia exemplet utgår vi från 2000 privata abonnemang och 10000 institu­lionsabonnemang från landsling och kommuner, Bruttokostnaden för den tryckta versionen uppgår vid denna upplagenivå (12 000 exemplar) till ungefår 3,4 milj, kr. Brultokostnaden för kasseltversionen (2400 exemplar) uppgår lill närmare I milj. kr.

Den Hyckla versionen

Prenumerationsintäkter

milj. kr.

2000 privata abonnemang

0,3

10000 institulionsabonnemang från

landsling och kommuner

1,5

Statsbidrag

1,6

Kasseltversionen

Statsbidrag

1,0

I del andra exemplet utgår vi ocksä från 2000 privata abonnemang, men bara 3000 institulionsabonnemang från landsling och kommuner, Brulto­kostnaden för den tryckta versionen uppgår (vid 5000 exemplar) fill 2,8 milj. kr. och kostnaden för kassetterna (1000 exemplar) ca 0.5 milj. kr. I detta fall får landsting och kommuner utöver abonnemangen lämna ett ekonomiskt bidrag så att stödet totalt uppgår till 1.5 milj. kr.

Den Hyckla versionen

Prenumeralionsintäkter

rnilj. kr.

2000 privata abonnemang

0,3

3000 institulionsabonnemang från

landsling och kommuner

0,45 \

Bidrag från landsting och kommuner

1,05/   '

Statsbidrag

1,0

Kassettversionen

Statsbidrag

0,5

Det åriiga stöd som tidningen vid en viss bestämd upplagenivå behöver

uppgår maximalt till 2,7 milj. kr. Det

statliga bidraget kan därför inte

komma att övcistiga detta belopp.

14

Fortsättningen

Prop. 1985/86: 175

Utgivningen och utvärderingen av tidningen fortsätter. Under resten av försöksperioden kommer bl, a. mer långsiktiga effekler av tidningsläsandel atl utvärderas. Dessutom kommer andra läsargrupper än begåvningshandi­kappade alt intervjuas i större utsträckning än hittills. Vidare kommer de videoprogram som nu är under produktion atl utvärderas. Ell uppföljande belänkande rörande bl.a, dessa frågor kommer att lämnas under våren 1986.

Förslagen i korthet

Sammanfattningsvis föreslår vi

all Nyhetstidningen 8 SIDOR permanentas,

atl tidningen journalistiskt sett skall stå fri frän ägarintressen och vara parfipoliliskt och intressepoliliskt neutral,

all tidningen drivs som en fristående stiftelse, initierad av staten,

alt staten tar huvudansvaret för tidningens ekonomi och garante­rar tidningen stöd och

alt staten inleder förhandlingar med Landslingsförbundet och Svenska kommunförbundel om ekonomiskt stöd också frän lands­ling och kommuner.

15

Bilaga 2     Prop. 1985/86: 175

Sammanställning av remissyttranden över taltidningskommitténs betänkande (Ds U 1985:7) Nyhetsförmedling till begåvningshandikappade

Remissinstanser

Efter remiss har yttranden avgells av socialstyrelsen (SoS), statens handi­kappråd, handikappinstitutet, slalens kulturråd (KUR), presstödsnämn­den (PSN), talboks- och punktskriftsbiblioteket (TPB), skolöverstyrelsen (SÖ), slalens institut för läromedelsinformation (SIL), statskontoret, riks­revisionsverket (RRV), länsstyrelsen i Slockholms län. Svenska kommun­förbundet. Landstingsförbundet, Sveriges Radio AB (SR), Svenska tid­ningsulgivareföreningen (TU), Studieförbundet Vuxenskolan (SV), Riks­förbundet för utvecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna (FUB) och Handikappförbundens centralkommitté (HCK).

Allmänt

Över lag har betänkandet fåll elt mycket posifivt mottagande. Tidningsme­diet är användbart för nyhetsförmedling och en lättläst tidning har en viktig uppgift atl fylla bland både utvecklingsstörda och andra grupper med läshandikapp. Tidningen fyller därför elt stort och sedan länge känt behov, framhåller flera remissinstanser.

Kritiska synpunkter framförs huvudsakligen av RRV och SIL. RRV anser alt vissa förutsäftningar bör prövas ytteriigare innan ställning kan tas till kommitténs förslag, SIL menar att kommittén tycks vara svalt intres­serad av alt ta till vara pedagogiska erfarenheter och att ansluta till befint­liga pedagogiska resurser. Utgivningen av en lättläst tidning är närmast en pedagogisk fråga och bör inte behandlas som en konventionellt informa-tionsteknologisk angelägenhet, anser SIL,

Permanentning av Nyhetstidningen 8 SIDOR

Av remissinstanserna fillstyrker flertalet utredningens förslag atl Nyhets­tidningen 8 SIDOR skall permanentas, nämligen SoS. siaiens handikapp­råd, handikappinslilulel, KUR, PSN, TPB, SÖ, SIL, statskontoret. Kom­munförbundet, Landslingsförbundel, SR, SV. FUB och HCK.

TPB anser alt det är viktigt att tidningen permanentas, då del finns elt slort behov av en låltfaltlig nyhetstidning också bland andra handikappade såsom afatiker, dövblinda och personer med läs- och skrivsvårigheter. En liknande åsikt framförs av KUR, SÖ, SR och SV. KUR påpekar dessutom all del bör vara elt stöd i den fortsatta utgivningen att tidningen dessulom läses av invandrare och skolelever eller andra som behöver lättläst nyhets­material.

RRV anser att kommittén borde ha närmare undersökt förutsättningarna

för utgivningen genom bl. a. en noggrannare marknadsanalys,

j

Kommittén anser att de befintliga nyhetsmedierna i princip bör utformas Prop, 1985/86: 175 så all alla människor kan ta del av informalionen. Del är emellertid inte realistiskt all för närvarande tänka sig atl vanliga dagstidningar anpassas så atl de kan läsas av begåvningshandikappade. Av den anledningen måste en särlösning accepteras. I detla resonemang instämmer siatens handi­kappråd, handikappinstitulet, KUR, TPB, SIL. FUB och HCK. TPB me­nar för sin del atl experimentet med 8 SIDOR bör kunna inspirera vanliga tidningar att ta in lättläst malerial i sina spalter. Eftersom 8 SIDOR år en rikstidning är del särskill angeläget att lokaltidningarna tar in sådant mate­rial. Liknande tankar för SIL fram,

TU menar alt det inte är lämpligt att anlägga ett sådant betraktelsesätt på pressen som kommittén gjort. Statsmakterna förfogar inte över pressen ens för angelägna sociala ändamål på del sätt som man via anslag förfogar över statliga myndigheters verksamhet inom andra områden. Det vore särskill olämpligt alt betrakta presstödet som ett statligt anslag med vars hjälp viss informationsverksamhet skulle finansieras. Presstödet har en­dast till syfte all bibehålla mångfalden i pressen, inte alt påverka tidningar­nas innehåll eller form i viss riktning. TU föredrar att en särskild tidning ges ut framför varje tanke på uppdragsjournalistik i dagspressen, finansie­rad med statliga anslag eller med presstöd.

Redaktionella och administrativa frågor

Dimensioneringen av tidningens personal berörs endast av statskon­toret, som ifrågasätter behovet av en dellidsanställd direktör för tidningen. Ledningsuppgifterna borde inte vara mer omfattande än atl detta arbete kan utföras som en bisyssla, exempelvis av styrelsens ordförande. Stats­kontoret bedömer också alt del kan vara svårt att intressera en person med angivna kvalifikationer för en dellidsbefattning,

SoS instämmer i alt det är en fördel om även personer utanför den fasta redaktionen medverkar i arbetet, eftersom det ger större möjligheter lill impulser utifrån och gör det lättare alt täcka in flera ämnesområden.

Finansieringsmöjligheter

Prenumeralionsinläkterna för tidningen kan först vid en förhållandevis myckel hög upplaga täcka kostnaderna för utgivningen. Kommittén anser därför all slalen bör la del ekonomiska huvudansvaret för atl tidningen ges ut och att ett särskilt statsbidrag bör ulgå, Förslagel tillstyrks av flera remissinstanser, nämligen SoS, KUR, PSN, SÖ, SIL, siaiskonioret, Kom­munförbundel, Landslingsförbundel, FUB och HCK. PSN pekar på alt en tänkbar möjlighet kunde vara atl tidningen, däresl den skulle motsvara kravet på dagstidning enligt förordningen om slatiigt stöd lill dagstidning­ar, kunde uppbära produktionsbidrag för fådagarslidningar. Nämnden an­ser dock att slalen ytterst bör garantera utgivningen i alla avseenden, dvs, också finansiellt. Det sker bäst genom etl särskill bidrag och inte genom omvägen över presstödet.

17

RRV anser att kommittén i sin skattning av tidningens framtida upplaga     Prop. 1985/86: 175 är alltför optimistisk. En liknande åsikt framförs av SIL.

Kommittén föreslår att Kommunförbundet och Landstingsförbundet skall garantera att kommuner och landsting gemensamt prenumererar på 10000 abonnemang, motsvarande 1,5 milj. kr,, eller om de inte skulle prenumerera på så mänga exemplar atl de skall lämna ekonomiskt bidrag på resterande belopp upp till 1,5 milj. kr. Förslaget tillstyrks av bl.a. SoS, PSN, SÖ, FUB och HCK. KUR anser atl institutionsabonnemang för landstings och kommuners institutioner är etl rimligl sätt atl stödja utgiv­ningen. RRV anser att ett klargörande av landstingens och kommunernas intresse är nödvändigt. Kommunförbundel avstyrker förslaget och fram­håller i stället att det måttliga underskott som kan beräknas uppslå bör täckas av statliga medel. Liknande synsätt har Landstingsförbundet, som dessulom påpekar att de begåvningshandikappade hittills fått en förhållan­devis ringa del av statens bidrag för kulturändamål jämfört med andra handikappgrupper, en uppfattning som även framförs av SoS,

Tidningen skall vara abonnerad, menar kommittén, ett förslag som tillstyrks av bl, a, Kommunförbundel, Landslingsförbundet, FUB och HCK. I normaliseringsprincipen ligger att handikappade skall ha samma rättigheter och skyldigheter som övriga medborgare, påpekar Kommunför­bundet. Tidningen bör därför vara avgiftsbelagd.

Kasseltversionen bör finansieras helt av statsbidrag, föreslår kommit­tén. Någon sårskild avgift bör således inte tas ut för den inlästa versionen, KUR anser atl detta är en rimlig princip, SIL befarar att systemet med gratis kassetter, som inte heller krävs i retur, kan leda till okynnesabonne-mang.

Ytterligare en finansieringskälla skulle kunna utgöras av intäkter från annonser. Utredningen tar inte ställning till detta utan anseratt frågan om huruvida annonser skall accepteras bör avgöras av stiftelsens styrelse. SIL anser att delta är en principiellt viktig fråga som bör regleras redan i stiftelsens stadgar. Förståndshandikappade har nämligen sämre möjlighe­ter att skilja mellan objektiv information och en subjektivt målinriktad reklam och bör alltså inte i sin egen informerande nyhetstidning utsättas för den kommersiellt vinklade information som annonser ofta utgör. Lik­nande tankar framförs av handikappinstitutet.

SIL:s syn på finansieringen av tidningen skiljer sig delvis från utredning­ens förslag. SIL anser att en möjlighet atl begränsa kostnaderna vore att samordna och därmed stärka gemensamma resurser inom handikappområ­det. Det skulle kunna ske t. ex. genom ett nära samarbete med rikscentra­len för pedagogiska hjälpmedel för särskolan (RPH-Sär). Även handikapp-irislilutei framhåller vikten av all redan befintliga resurser inom området utnyttjas, då frågan om nyhetsförmedlingens innehåll ofta är av pedagogisk och inte av informalionsteknologisk karaktär.

Ägarfrågor organisation

Tidningen bör enligt utredningens förslag vara  obunden  av  ägar­

intressen och drivas som ett självständigt rättssubjekt i form av en

'8

stiftelse. PS/V understryker att tidningen skall stå obunden och vara ett     Prop. 1985/86: 175 självständigt rättssubjekt, en uppfattning som även delas av SoS, handi­kappinstitutet, KUR, TPB, SÖ, Kommunförbundet, SR, FUB och HCK. PSN anser att delta måste garanteras om staten skall ha det yttersta ansvaret för utgivningen av tidningen.

SoS, PSN, SÖ, statskontoret, Kommunförbundel, Landslingsförbun­det, FUB och HCK instämmer i förslaget atl 8 SIDOR skall drivas i stiftelseform. Länsslyrelsen i Stockholms län kan inte se något hinder mot detta.

TU menar att det skulle framstå som principiellt betänkligt om statsmak­terna kartlade och försökte atl i egen regi tillgodose olika målgruppers behov av speciellt utformad nyhetsförmedling. Elt statsbidrag till de handi­kappades egna organisationer för att möjliggöra informationsverksamhet är frän dessa principiella utgångspunkter alt föredra framför direkt slalligt engagemang i utgivning av nyhetstidningar. TU förordar en sådan lösning.

Tidningen bör enligt utredningen vara parti- och intressepoli­liskt fristående, vilket handikappinstitutet, SR, FUB och HCK in­stämmer i. SR pekar på viklen av att tidningen blir intressepoliliskt neu­tral. Om den skulle förknippas med en viss målgrupp, torde det bli svårt att i större omfattning sprida den lill och få den accepterad i andra grupper.

Kommunförbundet tillstyrker förslaget all regeringen skall utse stiftel­sens styrelse, i vilken representanter för slalen, landslingen, kommu­nerna och handikapprörelsen bör ingå, Landslingsförbundel tillstyrker alt landstingen och primärkommunerna skall ingå i styrelsen. FUB och HCK förutsätter atl en av de tvä representanterna för handikapprörelsen kom­mer från FUB. De andra lässvaga grupperna representeras lämpligast av HCK. SIL anser för sin del det självklart att pedagogisk erfarenhet ges plats i styrelsen.

Förslaget all stiftelsens stadgar bör faslslällas av regeringen kommen-leras inte av remissinstanserna.

SÖ anser att stiftelsens namn och stadgar bör formuleras så all det klart framgår all den huvudsakliga verksamheten är atl producera nyhetsmate­rial för lässvaga på lättläst svenska, där den viktigaste målgruppen är psykiskt utvecklingsstörda.

Enligt kommitténs förslag till stadgar skulle ett t i 11 sy nsan s var för stiftelsen komma att åvila regeringen eller den myndighet regeringen be­stämmer, något som statskontoret ifrågasätter. Utredningen har nämligen även föreslagit att stiftelsen skall vara underställd länsstyrelsens tillsyn med bl, a. den motiveringen atl stiftelsen blir näringsdrivande, Förslagel innebär en dubblering av ansvaret, anser statskontoret, som för sin del menar att länsstyrelsen är del organ som i första hand bör komma i fråga. Enligt länsstyrelsen i Stockholms län bör stadgeförslaget ges en utform­ning, sä att det framgår atl det i första hand är stiftelsens styrelse inte regeringen - som fattar beslut om eventuell stadgeändring eller upplösning av stiftelsen.

Förslaget atl tidningens verksamhet skall regleras i avtal mellan staten och stiftelsen behandlas inte av remissinstanserna.

19

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1986