Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 115 år 1971

Prop. 1971:115

Nr 115

Kungl. Maj:ts proposition angående komplettering av riksstatsförslaget för budgetåret 1971/72, m. m.; given Stockholms slott den 23 april 1971.

Kungl. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av stats­rådsprotokollet över finansärenden, föreslå riksdagen all bifalla de för­slag om vars avlålande till riksdagen föredragande departementschefen hemställt.

GUSTAF ADOLF

G. E.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas den ekonomiska politiken mol bakgrund av den samhällsekonomiska utvecklingen.

Det förslag till riksstat för budgetåret 1971/72 som lades fram i årets stalsverksproposilion kompletteras med hänsyn till senare inträffade för­ändringar rörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I sam­band därmed redovisas en förnyad beräkning av budgetutfallet för inne­varande budgetår. Denna ger vid handen alt totalbudgetunderskottet skulle öka med ca 870 milj. kr. i förhållande lill beräkningarna i årets slatsverksproposition. Sålunda förutses nu etl underskoll på ca 2 125 milj. kr. För budgetåret 1971/72 beräknas nu ell formellt överskoll på ca 110 milj. kr. mot ell i statsverkspropositionen beräknat underskoll på drygt 200 milj. kr. Utgiftsutvecklingen har dock underskattals, eftersom några kostnader för bl. a. höjda löner llll de statsanställda ännu inle kun­nat tas upp i budgeten.

I anslutning lill en redovisning av långtidsutredningens resultat be­handlas den ekonomiska politikens mer långsikliga avvägningsproblem.

Förslag läggs fram om upphävande av investerlngsavgiflen för vissa byggnadsarbeten med utgången av maj månad 1971.

I särskilda bilagor redovisas bl. a. en reviderad nationalbudget för år 1971, en promemoria angående den ekonomiska långsiktsulvecklingen samt en långtidsbudget för budgetåren 1971/721975/76.

1    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115

Prop. 1971:115

Utdrag av protokollet över finansärenden,  hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 23 april 1971.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ASP­LING, SVEN-ERIC[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för finansdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anför efler gemen­sam beredning med statsrådets övriga ledamöter.

Jag anhåller nu all få anmäla en reviderad finansplan och lill kom­plettering av riksstatsförslaget för nästa budgetår underställa Kungl. Maj:ls prövning en förnyad beräkning av statsinkomsterna m.m. saml etl slutligt förslag till investeringsplan för budgetåret 1971/72 och vissa andra frågor som sammanhänger därmed.

REVIDERAD FINANSPLAN 1971 

Den intemationella utvecklingen

För Västeuropas del präglades utvecklingen under 1970 av en förhål­landevis snabb expansion och tillväxten var lika stor som den genom­snittiiga för 1960-lalel, eller ca 5 "/o- Tillväxttakten minskade emellertid gradvis under årets lopp. I Förenta staterna upphörde däremot den ned­åtgående tendensen under andra halvåret.

Elt markant drag i OECD-ländernas ekonomiska utveckling under 1970 var den höga inflationslakten. Den allmänna prisnivån steg i ge­nomsnitt med närmare 6 % under året jämfört med en genomsnittlig ök­ning med ca 3 % per år under 1960-lalel. Prisstegringstaklen minskade något under senare delen av året i flertalet större länder.

Världshandeln beräknas värdemässigt ha ökat med omkring 13 % un­der 1970. Då exportpriserna steg med närmare 6 %, var den volymmäs­siga ökningen ca 7 %, vilket var något lägre än föregående år. Taklen såväl i prisstegringar som i volymökning sjönk under andra halvåret.

Under 1970 var läget på del internationella betalningsområdel förhål­landevis lugnt. Orsaken lill della var dels den jämnare utvecklingen av

Prop. 1971:115

3

de större OECD-ländernas bytesbalanser, dels den kraftiga ökningen av den internationella likviditeten. Huvudparten av denna ökning var att hänföra till det kraftiga underskottet i den amerikanska betalningsbalan­sen. Del snabba utflödet av dollar har emellertid medfört problem för valutapolitiken i ålskilUga västeuropeiska stater.

Räntorna på kortfristigt kapital sjönk snabbi i Förenta staterna under 1970, vilket medförde att de amerikanska bankernas intresse för upplå­ning på eurodollarmarknaden avtog. De västeuropeiska länderna ansåg sig på grund av konjunkturläget icke kunna genomföra räntesänkningar I samma omfattning. Den därigenom vidgade räntemarginalen mellan Förenta staterna och Västeuropa medförde omfattande återbetalningar av eurodollarlån som upptagils av amerikanska banker och företag, och orsakade således ell betydande kapilalulflöde från Förenta statema. Ka-pilalulflödel har fortsatt under första delen av 1971 och räntorna på eu­rodollarmarknaden har under det första kvartalet fortsalt att sjunka, vil­ket har bidragit llll flera nationella räntesänkningar.

I huvudsak skiljer sig inle den bedömning av den ekonomiska utveck­lingen i Förenta staterna under 1971 som nu är möjlig att göra från den som redovisades i finansplanen. Flera tecken tyder på att elt uppsving efter stagnationen 1970 står för dörren. Frågan gäUer snarast med vUken styrka uppgången kommer alt göra sig gällande. Det är knappast troligt att de expansiva kredit- och finanspolitiska åtgärder som vidtagits ger ef­fekt förrän senare under 1971. Återhämtningen väntas komma till slånd främst genom atl den privata konsumtionen ökar med offentliga utgifter och bostadsbyggande som andra väsentliga efterfrågeskapande kompo­nenter. De hittills redovisade prognoserna tyder på atl näringslivels in­vesteringar däremot minskar något i förhållande llll 1970. Del är tvek­samt om bruttonationalprodukten kommer all öka med 4 %, som man på officiellt håll i Förenta staterna räknar med.

Tillväxttakten i Västtyskland dämpades mot slutet av 1970 till följd av en lägre investeringstakt och framför allt en kraftig lagerminskning. Den starka privata konsumtionstillväxten kvarstod dock liksom den påtagliga efterfrågan på arbetskraft. Konsumentpriserna har fortsatt att stiga un­der årets första månader och för 1971 beräknas den allmänna prissteg­ringslakten bli endasl något lägre än för 1970. Redan beslutade lättna­der, såsom reducerad invesleringsskalt och gynnsammare avskrivnings­regler, liksom upphävandet av den tioprocentiga konjunktureUa extra­skatten vid utgången av juni månad, kan få ett stimulerande inflytande på investeringar och konsumtion: Med hänsyn bl. a. till all de offentUga ut­gifterna väntas öka avsevärt snabbare än under 1970, och då elt omslag i tagerinvesteringarna troligen gradvis kommer lill stånd under loppet av 1971, synes konjunklurdämpningen kunna bli förhållandevis kortvarig.

I Italien var produktionsökningen låg under senare delen av 1970, del­vis som ell resultat av oro på arbetsmarknaden. Den privata konsumtio-

Prop. 1971:115

4

nen ökar troligen något mindre under 1971 än under 1970, även om den fortfarande kommer all utgöra elt väsentligt efterfrågestimulerande ele­ment. Prognoserna för både lagerinvesteringarna och näringslivets fasta investeringar synes gynnsamma och de offentliga ulgiflerna lorde öka lika snabbi som 1970. Under loppet av 1971 beräknas den ekonomiska aktiviteten gradvis tillta och uppnå ungefär samma lillväxllakl som un­der 1970.

Den i Storbritannien nyligen framlagda budgeten bedöms få en stimu­lerande effekt. Tillväxttakten i ekonomin synes dock öka endasl obetyd­ligt. Den privata konsumtionen väntas svara för så gott som hela efter­frågeökningen, medan lagerinvesteringama minskar och de privata fasta investeringama stagnerar. Lönestegringarna synes fortsätta i snabb takt och både prisökningarna och arbetslösheten väntas överstiga fjolårets. De konflikter som blivit följden av den lagstiftning, som skall reglera förhållandena på arbetsmarknaden utgör ell osäkerhetsmoment i be­dömningen av den ekonomiska utvecklingen.

Den privata konsumtionen steg kraftigt i Frankrike under de sista må­naderna 1970 och uppsvinget väntas forlsälla under 1971. En fortsatt ex­pansion av efterfrågan är alt vänta under loppet av 1971 lill följd av konjunkturstimulerande ålgärder. De fasta investeringarna väntas inle öka lika snabbi som föregående år, men lill följd av den lättare kreditpo­liliken väntas bostadsbyggandet gradvis öka under årets lopp. TUlväxt­takten beräknas bli lika hög som föregående år eller närmare 6 %.

I de nordiska länderna väntas en något lägre tillväxttakt under 1971. Ell undanlag utgör Norge, där expansionen beräknas väsentligt överstiga föregående års. Även om någon försvagning av konjunkturen i Finland ännu icke inregistrerats, torde tillväxttakten komma alt avla jämfört med 1970, bl. a. lill följd av den långvariga verksladsslrejken. I Dan­mark väntas en dämpning av den privata konsumtionen medföra en för­bättrad balans i utrikeshandeln.

Det är troligt all den ekonomiska tillväxten för OECD-området som helhet blir något högre 1971 än under fjolåret. Detla sammanhänger med den förväntade konjunkturuppgången i Förenta staterna. Bedöm­ningen av konjunkturutvecklingen i Västeuropa ter sig mera osäker. För flera länders del är det svårt att f. n. avgöra huruvida produktionstillväx­ten kommer atl gå ned eller vidmakthållas. Utvecklingen i Västtyskland blir härvid av central betydelse. Som jag tidigare anfört talar flera skäl för atl den västtyska konjunkturavmattningen blir relativt svag och san­nolikt också förhållandevis kortvarig. Tidpunkten för elt konjunktur­omslag är dock svår att precisera. Det kan i och för sig tänkas att ett mera påtagUgt omslag dröjer en bil in på 1972. I den mån avsaklnings-tendensema i Västtyskland till avsevärd del kan förklaras av en på­gående lageranpassning bedömer jag det dock som möjligt all elt omslag mot snabbare expansion kan inträffa redan före utgången av 1971.

Prop. 1971:115

5

Den tillväxt I OECD-länderna som här förutses, beräknas medföra en volymmässig ökning av handeln mellan OECD-länderna med 6 ä 7 %. Den totala världshandeln beräknas öka i något lägre takt. På prissidan väntas däremot en väsentlig omsvängning äga rum och importprisema väntas endasl sliga hälften så snabbi som föregående år eller med ca 2,5 %. En betydande del av importprisökhingen är en följd av de nyli­gen ingångna avtalen mellan oljebolagen och de oljeproducerande län­derna.

Den lugnare ökningstakten i världshandelspriserna väntas dock I mindre grad återverka på de inhemska priserna. Dessa bedöms nämligen sliga förhållandevis snabbt även under 1971. För OECD-länderna beräk­nas den allmänna prisnivån i genomsnitt öka med omkring 5 %.

Jag vill i detla sammanhang även beröra den utveckling som skett inom den gemensamma marknaden under de första månaderna 1971. Ministerrådet har i februari antagit en resolution, som innebär atl man inom gemenskapen påbörjat ell samarbete, som etappvis skall leda fram till en ekonomisk-monetär union under 1970-talet. Vid samma tillfälle antogs elt medelfristigt ekonomiskt program för åren 19711975 samt beslutades om elt medelfristigt monetärt stödsystem.

De utredande samtalen mellan kommissionen och Sverige har fortgått planenligt. Sverige har emellertid funnit all innebörden av de nu inledda UtrikespoUtiska konsuUationerna mellan EEC-staterna saml av beslutet att inleda etl samarbete som syftar lill bildandel av en ekonomisk-mone­tär union inle kan förenas med den svenska neutralitetspolitiken. Rege­ringen har därför bedömt atl ell medlemskap inte är en realistisk möjlig­het för Sveriges del.

Regeringen har deklarerat all Sveriges strävan är all under hänsynsta­gande lill neutraliteten uppnå nära, omfattande och varaktiga ekono­miska förbindelser med gemenskaperna. Formerna för samarbetet mel­lan Sverige och gemenskaperna bör regleras i elt särskilt avtal, vari par­ternas rättigheter och skyldigheter klart anges. Förhandlingar härom av­ses äga rum när de utredande samtalen avslutats.

Den ekonomiska utvecklingen under 1970

Den ekonomiska politiken under 1970 gavs en generellt restriktiv in­riktning. Huvuduppgiften var all motverka de spänningar i ekonomin som fanns i form av ell ökande underskoll i bytesbalansen, elt tillta­gande pris- och kostnadstryck och ell starkt efterfrågeöverskott på ar­betsmarknaden. Under loppet av årel vidtogs en rad finanspolitiska ål­gärder i syfte atl begränsa den totala efterfrågan. Den redan tidigare hårda kredilpoUtiken skärptes ytterligare under början av 1970.

Tendenserna till överhettning bestod under det första halvåret men

Prop. 1971:115

6

under senare delen av årel inträdde en påtaglig förbättring av den eko­nomiska balansen. Del stora underskottet i handelsbalansen förbylles i ett överskoll under andra halvåret, prisutvecklingen stabiliserades och den höga arbelskraflsefterfrågan dämpades successivt under årel.

De uppgifter som nu föreligger om utvecklingen under 1970 över­ensstämmer i allt väsentligt med den bild som tecknades i finansplanen. Bruttonationalprodukten under 1970 beräknas dock ha ökat något snab­bare än som tidigare beräknats eller med nära 5 % och industriproduk­tionen med 7,5 %. Den höga produktionsökningen hängde samman med en anmärkningsvärt stark sysselsättningsökning. Däremot dämpades pro-duktivilelslillväxlen i förhållande till tidigare år bl. a. som en följd av det höga kapacilelsutnyttjandel.

Den totala efterfrågan ökade under 1970 med närmare 6 %. Härtill bidrog främst de höga lagerinvesteringarna och den starka exportök­ningen. Den inhemska efterfrågan för andra ändamål än lager ökade vä­sentiigt mindre eller med endast 3 %. Det är en påtaglig nedgång i för­hållande lill ökningen med 4,5 % under 1969 och illustrerar verkning­arna av den mer restriktiva politiken.

Den privata konsumtionens ökningstakt sjönk till 2,7 % och köpru­shen under fjärde kvartalet tycks ha blivit förhållandevis begränsad. Den offentliga konsumtionen ökade i ungefär samma takt som under närmast tidigare år, dvs. med knappt 6 %, varav huvuddelen låg på den kommunala sidan.

De totala fasta investeringarna beräknas ha ökat med endast 1 % un­der 1970 mot drygt 3,5 % under 1969. Investeringsvolymen i byggnader och anläggningar minskade med nära en halv procent. Bostadsbyggan­dets minskning med ca 2,5 % bidrog härtill. Däremot ökade maskinin­vesteringarna med ca 3 %. Av stor betydelse var också att kommunernas investeringar endasl ökade obetydligt under 1970 medan mycket höga Ökningslal varit vanliga under tidigare år. Totalt ökade de offentliga in­vesteringarna med drygt 2 %.

Återhållsamheten i fråga om de offentliga investeringarna syftade till all bereda utrymme för en expansion av näringslivels investeringar. En stark ökning noterades också i fråga om industrins maskininvesteringar som beräknas ha ökat med 8,5 %. Totalt ökade industriinvesteringarna med 6 %. Del som emellerlid främst drev upp den totala efterfrågan var de starka lagerinvesteringarna under första halvåret. Näringslivets totala investeringar inbegripet lager ökade således med inte mindre än ca 21 % trots den strama kiedilpolitiken.

Den höga aktiviteten under 1970 avspeglades inte minst i en mycket stark efterfrågan på arbetskraft. Antalet vid arbetsförmedlingen anmälda lediga platser har aldrig tidigare legat så högt som under första halvåret 1970. Den starka efterfrågan kunde I en oväntat stor utsträckning mötas med en ökad sysselsättning. Den totala sysselsättningen mätt i antalet ar-

Prop. 1971:115

Tabell 1. Reviderad försörjningsbalans för år 1970

1970

Volymförändringar i %

Miljarder kr.

från föregående år

1969

1970

Tillgång:

Bruttonationalprodukt

161,5

5,6

4,8

Import

36,2

13,3

9,5

Summa tillgång

197,7

7,1

5,8

Användning:

Bruttoinvestering

36,2

3,6

1,0

näringsliv

14,8

3,5

2,2

därav: industrm

6,9

5,3

5,9

statiiga myndig-

heter och

affärsverk

4,5

4,3

3,1

kommuner

8,5

3,7

0.9

bostäder

8,4

3,2

-2,4

Lagerförändring

4,6

Privat konsumtion

84,5

46

2;7

Ofifentlig konsumtion

37,3

5,7

5,8

Tjänstenetto

0

Export

35,1

13,4

100

Sununa användning

197,7

7,1

5,8

betade timmar ökade sålunda med hela 2 %. Av stor betydelse i sam­manhanget torde vara ett betydande tillskott till arbetskraften av främst gifta kvinnor samt den ytterligare ökade invandringen. Även en i förhål­lande liU 1969 sänkt arbetslöshet och minskad långtidsfrånvaro bidrog till atl öka sysselsättningen.

En närmare analys av arbetskraftsefterfrågans utveckling visar, om hänsyn tas lill säsongvariationerna, atl efterfrågan successivt minskade fr. o. m. andra kvartalet 1970. Vid slutet av 1970 låg antalet lediga plat­ser också klart under vad som noterades vid motsvarande lidpunkt ell år tidigare. Denna minskning i efterfrågan har forlsall under 1971.

Även om arbetslösheten totalt sett var mindre omfattande under 1970 än under närmast föregående år inträffade en ökning av långtidsarbets­lösheten bland äldre arbetare. Till stor del torde den ha sin grund i att de varslade driftsinskränkningarna och förelagsnedläggningarna fick en nära nog fördubblad omfattning.

De ökade svårigheterna för äldre och handikappad arbetskraft åter­speglas i en forlsall stark uppgång av olika former av skyddad sysselsätt­ning. Däremot kunde omfattningen av de aUmänna beredskapsarbetena bringas ned, inte minst som en följd av den förbättrade regionala balan­sen vilken även fick till följd atl flyttningarna minskade. Arbetsmark­nadsutbildningens snabba expansion fortsatte och torde ha haft betydelse inte minst för den ökade kvinnliga förvärvsverksamheten.

Prop. 1971:115

g

Löneglidningen ökade kraftigt under 1970. Inom industrin beräknas löneökningarna utöver de avtalsenliga höjningarna till något över 7 %. För samtliga sysselsatta kan timförtjänstökningen totalt beräknas lill ca 9%.

Med beaktande av sysselsättningsökningen och prisstegringen med 6,3 % innebar delta en ökning av de realt disponibla inkomsterna med drygt 2,5 %. Som tidigare nämnts ökade den privata konsumtionen med 2,7 %. Sparkvoten förefaller ha hålUls oförändrad.

Under andra halvåret skedde en påtaglig förbättring av bytesbalansen vilket också var elt av de väsentliga målen för den ekonomiska politiken. Den dämpade inhemska efterfrågan skapade utrymme för en ökning av exportvolymen med 10 % under 1970. Uppgången var i stor utsträck­ning koncentrerad lUl verksladsprodukler medan däremot råvaruexpor­ten uppvisade en svag utveckling.

Varuexporten visade en accelererad ökningstakt under loppet av 1970 jämfört med årel innan, medan för Importen en klar avmattning in­trädde under andra halvåret lill följd av det omslag som skedde vid halv­årsskiftet I fråga om lageruppbyggnaden. Totalt Ökade importvolymen med 9,5 % under 1970. Handelsbalans och bytesbalans kunde därför successivt förbättras.

Den myckel anmärkningsvärda stegring av den inlernalionella prisni­vån som ägde rum under 1970 återverkade I hög grad på de svenska ex­port- och importpriserna, vilka ökade med ca 8,5 %. Del är den krafti­gaste stegringen under ett enda år sedan Koreakrisen. Självfallet kunde denna utveckling inte heller undgå atl påverka de interna priserna, vilka dock ej steg i fullt samma takt.

För utrikeshandelns del innebar detla en värdemässig ökning av ex­porten med 19,3 % och importen med 18,5 %. Sammanlaget ledde detta till ell underskoll i handelsbalansen med ca 1 000 milj. kr. Styrkan av den förbättring av handelsbalansen som inträffade under senare delen av året framgår klarast genom en uppdelning av handelsbalansens saldo för första resp. andra halvåret. Underskottet med drygt 1 500 milj. kr. under första halvåret förbyltes i elt överskoll på drygt 500 milj. kr. under andra halvåret.

Tjänste- och transfereringsbalanserna visar elt underskott för 1970 med nära 650 milj. kr., vilket är en betydande ökning i förhållande lill 1969. Detla kan nästan helt föras tillbaka på ökningen av underskottet i fråga om de transaktioner som redovisas under turistnettol. Sammanta­get med handelsbalansen innebär det atl bytesbalansen försämrades med uppemot 650 milj. kr. i förhåUande lill 1969.

Kapilalbalansen visade en positiv utveckling under 1970. Flera fakto­rer medverkade härtill. Nettoresultatet av värdepapperstransaktionerna med utlandet påverkades av bl. a. svenska obligationsemissioner i utlan­det på drygt 330 milj. kr. Övrig privat långfristig nyupplåning ökade

Prop. 1971:115

Tabell 2. Betalningsbalans 19681970

(Milj. kr.)

1968

1969

1970

Handelsbalans

- 884

-    894

- 1006

Tjänslebalans inkl. trans-

fereringar m.m.

328

-    109

-    635

Bytesbalans

- 556

- 1003

- 1641

Kapitalbalans

586

-    398

1 140

Restpost

-   57

-    452

895

Valutareservens förändring

-   27

- 1853

394

med drygt 400 milj. kr. Merparten av denna ökning avsåg finansiering av direkta Investeringar i ullandel. I positiv riktning har också verkat förändringar av varvens exportkrediter och imporlkredllerna för vissa större kapitalvaror.

Utvecklingen av kapilalbalansen samt restpostens omslag från under­skoll till ell betydande överskott innebar, trots del ökade underskottet i bytesbalansen, en ökning av valutareserven med närmare 400 milj. kr. under 1970. Härav utgjorde tilldelningen av de särskilda dragningsrät­terna inemot 200 milj. kr.

Konjunkturer och ekonomisk politik 1971

I finansplanen redovisade jag all en utgångspunkt för den ekonomiska politiken är den jämvlklsrubbning i den svenska ekonomin som utgörs av den bristande utrikesbalansen. Atl återställa denna balans bedömdes nödvändigt för all vi framgångsrikt skall säkra vår fullsysselsältningspo-Ulik. Den ekonomiska poUllken ställdes härigenom Inför två krav, som riktade sig mol resursfördelningen I samhället. Resursinrlklningen måste förskjutas mol avsättning av en större andel varor och tjänster ut­omlands och lägre lillväxllakl i förbrukningen inom landet. För all säk­ra en gynnsam produktionsinriktning Inom den utiandskonkurrerande industrin måste en hög investeringsverksamhet upprätthållas. Vidare un­derströk jag all det är nödvändigt atl takten i pris- och kostnadsstegring­ama pressas ned. Hänsynen till utrikesbalansen och omsorgen om pris-och kostnadsutvecklingen dikterade således den restriktiva grundtonen i den ekonomiska politiken 1971.

I fråga om konjunkturutvecklingen pekade jag I finansplanen på att kulmen i de senaste årens högkonjunktur passerats, och att vi gått in i etl lugnare konjunklurförlopp. Tillväxten i den svenska ekonomin väntades 1971 bli något lägre än I fjol. Vad den internationella konjunkturbilden beträffar, framhöll jag alt del fanns vissa tendenser till en svagare till-

Prop. 1971:115

10

växltakt för Västeuropas del. Produktlon och handel förutsågs fortsätta alt öka snabbt, även om lillväxllaklen väntades bli lägre än i fjol.

Som framgått av den redogörelse jag lämnat i det föregående skiljer sig den bedömning som nu kan göras av den internationella konjunktur­utvecklingen inle på något avgörande sätt från den som redovisades i fi­nansplanen. I Förenta staterna har den expansiva ekonomiska politiken medverkat lill ell begynnande konjunkturuppsving. Den västeuropeiska konjunkturen karakteriseras av vissa avmallningslendenser, som dock bedöms bli av förhållandevis kortvarig natur. Osäkerheten knyter sig främst lill styrkan och varaktigheten av uppbromsningen i Västtyskland.

Utvecklingen inom Sveriges ekonomi under den hillills förflutna delen av 1971 har I huvudsak motsvarat de bedömningar som lades fram i årets finansplan. Även om utvecklingen inrymmer vissa osäkerhetsmo­ment, Innebär de bedömningar som nu kan göras beträffande tillväxten under årel av produktion, investeringar och konsumtion liksom av utri­keshandelns utveckling dock inle några genomgripande förändringar i förhållande till de preliminära kalkylerna.

En viktig uppgift för den ekonomiska poUliken är atl hålla den totala efterfrågan i den svenska ekonomin på en sådan nivå, all med uppfyl­landet av kravet på full sysselsättning den nödvändiga förbättringen av utrikesbalansen fortsätter och pris- och kostnadsutvecklingen stabili­seras. Under 1970 tenderade, som jag tidigare anmärkt, efterfrågetrycket att bli aUlför högt uppdrivet med bl. a. en kraftig löneglidning och en stark prisuppgång som följd. De olika ekonomisk-politiska medel som i delta läge tillgreps, har medverkat till alt efterfrågeöverskottet har redu­cerats och att en förbättrad samhällsekonomisk balans har uppnåtts. Flera resultat av denna politik kan nu avläsas. Priserna har stabiliserats, utrikeshandeln har planenligt förbättrats och ett tillskott har skell till va­lutareserven.

Utvecklingen inom ekonomin den närmasie tiden inrymmer, som jag nyss antytt, vissa osäkerhetsmoment. En oväntat kraftig dämpning av den inhemska efterfrågan har kunnat registreras under årets första må­nader. Denna kan dock otvivelaktigt sällas i samband med vissa tillfäl­liga faktorer. Av särskild betydelse lorde sålunda den utdragna avtalsrö­relsen och konflikten på tjänstemannaområdet ha varit. Dessa omstän­digheter har sannolikt inle endast inverkat dämpande på den privata konsumtionen utan också på förelagens investeringsbenägenhet. Den pri­vata konsumtionen under första delen av 1971 har också påverkals av höjningen av mervärdeskatten från årsskiftet, och den köprush som, ehuru begränsad, ägde rum mot slutet av 1970. Ett annat förhållande som inverkat i efterfrågedämpande riktning har varit den nedgång i la­gerinvesteringama som tog sin början redan under andra halvåret 1970 och som fortsatt i år.

Prop. 1971:115

11

För den samhällsekonomiska balansen spelar lägel på arbetsmarkna­den en viktig roll. Den restriktiva ekonomiska politiken har i hög grad påverkal utvecklingen på arbetsmarknaden. Tidigare efterfrågeöverskott och arbetskraftsbrist har kraftigt reducerats. Del höga efterfrågetrycket mattades sålunda successivt av, vilket ledde lill elt relativt balanserat läge på arbetsmarknaden under senare delen av 1970. Minskningen i ar­belskraflsefterfrågan tilltog emellertid under första kvartalet 1971. Från mars lill april skedde däremot en förhållandevis stark uppgång av efter­frågan.

Under första delen av 1971 skedde också en relativt betydande upp­gång av arbetslösheten. Antalet arbetslösa uppgick sålunda i april 1971 lill drygt 64 000, vilket var nästan 25 000 fler än samma månad året före. En forlsall svag efterfrågan på arbetskraft på vissa delar av arbets­marknaden under den närmasie tiden ler sig sannolik, även med beak­tande av en normal säsongmässig uppgång. Vissa sysselsättningsstöd­jande åtgärder har därför aktuaUserats. En balanserad utveclding förut­sätter atl den ekonomiska politiken aktivt underlättar och stöder an­passningen av efterfrågan och resurser lill varandra.

Avgörande för den ekonomiska politikens utformning på kort sikt blir de bedömningar som nu kan göras av den ekonomiska UtveckUngen un­der andra halvåret 1971. Den svenska exporten lorde kunna hävda sig väl, och en fortsall kraftig exportökning synes IroUg under andra halv­året. Om ell omslag i den västeuropeiska lagerkonjunkluren kommer llll slånd i höst, bör exporten kunna bU en än expansivare faktor i den svenska ekonomin.

Även vissa inhemska faktorer lalar för att efterfrågan kan växa snab­bare under andra halvåret 1971, och all produklionsulrymmel därmed kan bli bättre utnyttjat. En allmän efterfrågestimulans lorde erhållas när avtalsrörelsen avslutas, och de högre lönerna kan börja betalas ut. Den privata konsumtionen kan därför beräknas öka något i volym mellan halvåren. Avskaffandet av den tillfälliga invesleringsavglften kommer självfallet all påverka kommunernas och handelns investeringar.

Etl centralt mål för den ekonomiska politiken måste vara alt bevara den samhällsekonomiska balans som uppnåtts. Detta understryks av atl vårt beroende av omvärlden och vår valulaslluation inle tillåter atl vi kommer i olakt med den internationella konjunkturutvecklingen. Den sysselsältningsfrämjande poUllken måste därför vara selektiv och avse åtgärder med relativt begränsad varaktighet. Jag återkommer lill dessa åtgärder i del följande.

En osäkerhetsfaktor vid den i finansplanen redovisade beräkningen av efterfrågetillväxten och prisutvecklingen under 1971 gällde utfallet av årets avtalsrörelse. Denna ovisshet föreligger alltjämt. Till grund för be­dömningen i finansplanen låg alt en tillväxt av inkomsterna med 9 %

Prop. 1971:115

12

borde vara förenlig med en samhällsekonomiskt balanserad utveckling. Jag har inle funnit anledning frångå denna bedömning, ulan uppskattar alltfort ökningen av lönesumman 1971 lill 9 %.

Som jag tidigare pekat på, återspeglas den förbättrade balansen i sam­hällsekonomin i en påtaglig uppbromsning av konsumentprisernas steg­ringstakt. Med undantag för den av mervärdeskattens samt vissa andra direkta skallers höjning förorsakade prisstegringen, har konsumentpris­index i huvudsak varit oförändrat sedan del allmänna prisstoppets in­förande i oktober 1970. Enligl nu föreliggande prognoser beräknas pris­stegringen under förutsättning av att löneutvecklingen håller sig Inom den ram jag angett under resten av årel kunna begränsas lill om­kring 3 %.

Del i krafl varande prisstoppet har genom beslut av regeringen i februari mjukals upp- Det omfattar nu endast förnödenheter och tjänster som ansetts särskilt vikliga med hänsyn llll konsumenterna. Frågan om när en fullständig avveckling av prisstoppet kan ske, kan ännu inte av­göras. Regeringen har förordnat all prisstoppet förlängs till utgången av september i år. Som jag angav i finansplanen måste förutsättningarna för en avtalsuppgörelse på arbetsmarknaden kunna överblickas innan ställ­ning las till prisstoppets avveckling.

En huvuduppgift för den ekonomiska politiken är all skapa balans I de utrikes betalningarna. Under senare tid har tagits etl väsentiigt steg I den riktningen genom atl underskottet i handelsbalansen kraftigt reduce­rats och valutareserven förstärkts. Denna glädjande förbättring av vår ut­rikesbalans måste ses mol bakgrunden av den dämpning av den Inhems­ka efterfrågan, som den restriktiva kredit- och finanspolitiken syftat till. Imporlöknlngen har härigenom bromsats upp, samtidigt som kapacitets-utrymme för en vidgad export skapats.

1 den reviderade finansplanen för etl år sedan beräknade jag att un­derskottet i handelsbalansen under 1970 borde kunna begränsas llll drygt en halv miljard kr. Detla mål uppnåddes också med en obetydlig förse­ning. Räknat på 12-månadersperloden per januari hade handelsbalan­sens underskott reducerats till omkring 450 milj. kr. Under 1970 ökade den svenska exportens andel av världshandeln, vilket är ett odiskutabelt uttryck för värt näringslivs höga konkurrenskraft.

I finansplanen förutsåg jag en fortsatt snabb förbättring av varuutby­tet med utiandet 1971. Exporten beräknades sliga med 8,5 % i volym, samtidigt som uppgången av importvolymen kunde begränsas lill 4 %. Som ell resultat härav beräknades underskottet i handelsbalansen förby-tas i ett överskott och en inle oväsentlig minskning av underskottet i by­tesbalansen komma lill stånd 1971. Utfallet av utrikeshandeln under årets första månader har varit ännu gynnsammare än vad dessa kalkyler im­plicerade. Enligt de bedömningar som nu kan göras skulle exportvoly­men 1971 stiga i den takt som angavs i finansplanen, vilket innebär att

Prop. 1971:115

13

den svenska exportens marknadsandel skulle fortsätta all öka även i år, under det att uppgången av importen begränsas lill ett par procent. Överskottet i handelsbalansen för 1971 skulle därmed bli ännu något högre än det som angavs i finansplanen.

Utvecklingen av utrikeshandeln under fjolåret och innevarande år har starkt samband med utvecklingen av lagerinvesteringarna. Taklen i Im­portvolymens uppgång väntas sålunda 1971 bli väsentligt lägre än 1970. Eftersom della främst är en följd av omsvängningen i lagerinvestering­arna är det inle möjligt att räkna med en forlsall förbättring av utrikes­balansen av della skäl. För all på sikt åstadkomma ett varaktigt över­skott i varuutbytet med andra länder, som kan finansiera det växande underskottet på tjänsteområdet för ullandslurism och u-hjälp, måste en fortsatt snabb utbyggnad ske av den utiandskonkurrerande industrins produktionskapacitet. En viktig uppgift för den ekonomiska politiken är därför att medverka till att en hög industriell investeringsverksamhet upprätthålls.

Som jag anfört i del föregående har efterfrågetrycket i den svenska ekonomin dämpats under första halvåret 1971, och en viss uppmjukning av den ekonomiska poUliken har efter hand kommit till slånd.

Sålunda har den lättnad i kreditpoliliken som aviserades i finanspla­nen fullföljts med särskild inriktning på industrins investeringar. För fi­nansiering av dessa får även långfristig upplåning i utlandet ske. Till följd av det inhemska efterfrågeläget saml ränteutvecklingen i utlandet kunde diskontot i Sverige I två omgångar sänkas från 7 till 6 %. Lång­tidsräntan, dvs. främst räntan på obligationslån, är alltjämt låg i Sverige såväl internationelll sett som jämfört med utlånlngsränlorna i det svenska banksystemet, varför den bibehölls på oförändrad nivå vid diskontosänk­ningen.

Bland de åtgärder som vIdlagUs i syfte att främja sysselsättningen kan nämnas all beslut om fördelning av praktiskt taget hela del garanterade bostadsbyggnadsprogrammet för 1971 har fattals redan under våren. Detla möjliggör en tidig igångsättning och en ökad sysselsätlnlngsvolym på byggarbetsmarknaden.

ArbetsmarknadspoUtiken har vidare intensifierats. Omskolnings- och utbildningsverksamheten har kraftigt vidgats, och ell ökat anlal bered­skapsarbeten har påbörjats. För all kunna stödja företag med akuta sys-selsällnlngssvårlgheler har arbetsmarknadsmyndigheterna bemyndigats all ge bidrag llll kommunala slödbeslällningar till förelag Inom indust­rin.

Jag vill i detta sammanhang även erinra om del särskilda inveslerings­avdrag om 10 % som införts för alt stimulera företagen alt öka sina in­vesteringar i maskiner och inventarier under 1971.

I takt med atl efterfrågetrycket har lättats har befrielse i inle oväsent-

Prop. 1971:115

14

lig omfattning kunnat ges från den 25-procenliga invesleringsavglften, som gällt sedan våren 1970 på mindre angelägna byggnadsarbeten i om­råden utanför stödområdet. Dispens från avgiften har sålunda getts för etl anlal större kommunala Investeringar och Investeringar inom han­deln för sammanlagt omkring 1 miljard kr. Dispens har också getts för etl storl anlal s. k. småarbelen.

Enligt beslut av 1970 års riksdag skall investeringsavgiften utgå för byggnadsarbeten som igångsätts fram lill utgången av juli månad 1971. Arbetskraflslägel möjliggör dock atl avgiften kan upphöra tidigare, och jag kommer i det följande atl föreslå att den upphör redan med ut­gången av maj månad 1971. Fram till dess beslut faltals av riksdagen kommer regeringen alt bevilja dispenser i erforderlig omfattning.

Även efler det all investerlngsavgiflen slopats, kommer behov all fin­nas all reglera del icke prioriterade byggandet. Della kommer alt ske ef­ler den ordning som hittills tillämpats, innebärande all Igångsällningstill-stånd för objekt som kostar 3 milj. kr. eller mera, meddelas av rege­ringen, medan tillstånd för övriga objekt lämnas av arbetsmarknadsmyn­digheterna. Tillsammans med den ramreglering, som gäller för vissa delar av del icke prioriterade byggandet, utgör detla system etl effektivt instrument för en anpassning av byggnadsverksamheten till situationen på arbetsmarknaden och kapitalmarknaden. Undersökningar pågår f. n. om en utvidgning av systemet med ramreglering bör tiUämpas. En hu­vudprincip för den fortsalla investeringspolitiken måste vara all iaktta fortsall återhållsamhet främst i storstadsregionerna.

Sammanfattningsvis vill jag ånyo peka på alt utvecklingen inom eko­nomin och på arbetsmarknaden Inrymmer vissa osäkerhetsmoment. Kravet att säkra sysselsättningen kommer alt fordra skärpt uppmärk­samhet. Beredskapen förstärks därför så alt de ytterligare åtgärder som kan visa sig nödvändiga snabbt skall kunna sättas In. Mot bakgrund av utsikterna inför andra halvåret 1971 och början av 1972 är enligt min bedömning en generell efterfrågeexpansion varken påkallad eller tiU­rådlig. Den ekonomiska politiken bör i detla läge i stället arbeta med selekliva medel. Den förstärkning av arbetsmarknadspolitiken som redan vidtagits kan vid behov föras vidare. Inom den offentiiga sektorn kan vidare angelägna investeringsobjekt aktiveras, framför allt investeringar för atl främja den industriella verksamheten.

Budgetpolitiken

Budgelutvecklingen under innevarande och nästa budgetår känneteck­nas av all statens utgifter ökar i långsammare takt än Inkomsterna. Den bild av en gradvis finanspolitisk åtstramning som tecknades i årets fi­nansplan kvarstår. Som framgår av tabell 3 har dock en förskjutning ägt

Prop. 1971:115

15

Tabell 3. Totalbudgeten 1969/701971/72. Milj. kr.

1969/70

1970/71

1971/72

Stv.-prop. 1971

Ny be­räkning

Stv.-prop. 1971

Ny be­räkning

Inkoraster Utgifter

40 404

44 221

46 751 48 009

46 287 48 413

51 519

51725

52 260 52 148

Budgetsaido

- 3 817

-  1258

- 2126

-206

+ 112

Anm. De kalkyler som ligger till grund för uppgifterna i tabellen innefattar inte lönehöjningar för de statsanställda. För atl belysa storleksordningen av de utgifts-förändringar som kan komma att äga rum, kan nämnas att det förslag till total­ram för löneförbättringar m. m. som medlingskommissionen lade fram den 13 april 1971 skulle medföra ett budgetunderskott budgetåret 1970/71 på 2,6 mil­jarder kr. och budgetåret 1971/72 på 1,2 miljarder kr.

rum såtillvida som underskottet för budgetåret 1970/71 blir större än ti­digare beräknat samtidigt som underskottet 1971/72 rent formellt för­ändras till ell mindre överskoll. Tolalbudgelens underskoll, som bud­getåret 1969/70 var 3,8 miljarder kr., reduceras enligl de nya beräkning­arna till ca 2,1 miljarder kr. för innevarande budgetår. För budgetåret 1971/72 skulle tolalbudgelen enligl de kalkyler som nu kan göras komma atl visa ell formeUt överskott på etl hundratal milj. kr. I dessa kalkyler har emellertid inle några belopp för höjda löner till de statsanställda kunnat tas In och inle heller regelmässigt tUlkommande utgifter på tlll-läggsslal. Budgelutvecklingen under nästa budgetår är således fortfaran­de svår atl överblicka med säkerhet, främst på grund av ovissheten om utfallet av löneförhandlingarna.

EnUgl de kalkyler som nu föreligger skulle budgetunderskottet under innevarande budgetår bli ca 850 milj. kr. större än beräknat i finanspla­nen. Denna förändring beror på atl inkomsterna nu kan antas bli ca 450 milj. kr. lägre än som tidigare beräknats samtidigt som ulgiflerna stiger med ca 400 milj. kr. mer än vad kalkylerna i finansplanen lydde på. Den nya saidoberäkningen för budgetåret 1971/72 Innebär all del tidi­gare beräknade underskottet på ca 200 milj. kr. skulle förändras lUl ell formellt överskoll på ca 100 milj. kr. Statens inkomster ökar enUgl dessa beräkningar med drygt 700 milj. kr. mer än som tidigare beräknats medan utgifterna, bortsett från lönehöjningar till de statsanställda och nya utgifler på tiUäggsstat, skulle sliga med mer än 400 mUj. kr. utöver den ökning som förutsågs i finansplanen.

Beräkningen av statens inkomster grundas på bl. a. antagandet atl lö­nesumman ökar med 9 % i år och 7 % nästa år. Alt statsinkomsterna in­nevarande budgetår stiger långsammare än tidigare beräknat beror i stor utsträckning på alt avtal om höjda löner inte kunnat träffas inom sådan lid all skalteuppbörden under budgetåret kommer all påverkas. För att hinna påverka skalteuppbörden senast under budgetårets sista uppbörds-

Prop. 1971:115

16

termin, dvs. i maj, måste nämligen utbetalningarna av de höjda lö­nerna ha skett senast i april. I den nya inkomstberäkningen har som en konsekvens av della förhållande ell relativt betydande belopp flyttats över från budgetåret 1970/71 lUl budgetåret 1971/72. Härtill kommer atl inleveranserna från de affärsdrivande verken under innevarande bud­getår nu beräknas bli inle obetydligt mindre än vad som förutsattes i fi­nansplanen. Vad avser budgetåret 1971/72 har vissa uppräkningar gjorts av inkomsterna av mervärdeskall och inkomstskatt.

De ytterligare ökningar av slalsulgiflerna som de nya kalkylerna inne­bär för såväl innevarande som nästa budgetår förklaras i allt väsentligt av all utgifterna för folkpensioner stiger mer än beräknat lill följd av en höjning av basbeloppet. Härtill kommer ell förutsatt lokaliseringspoli­tiskt motiverat tillskott av medel till NJA:s investeringsprogram samt vissa andra utgifter för vilka begärts medel på lilläggsslat eller i särpro­positioner llll vårriksdagen.

Sammanfattningsvis innebär de nya kalkylerna atl budgetunderskottet före löneökningar för de statsanställda minskar med 1,7 miljarder kr. från förra till innevarande budgetår. För nästa budgetår är kalkylerna främst på grund av osäkerheten om utgången av löneförhandlingarna yt­terst osäkra, men utvecklingen mol en ytterligare reduktion av budget­underskottet lorde vara säkerställd. Ell uttryck för finanspolitikens in­riktning är utvecklingen av statens finansiella sparande, som motsvarar budgetsaldot beräknat med bortseende från finansiella transaktioner av typen utlåning. Statens finansiella sparande var under budgetåret 1969/ 70 ca en halv miljard kr. och stiger innevarande budgetår till inemot 2,5 miljarder kr. För nästa budgetår förutses en ytterligare stegring. Som jag framhöll i finansplanen är elt huvudsyfte med den restriktiva finans­politiken all genom en begränsning av statens efterfrågan på reala re­surser skapa utrymme för en forlsall uppgång i Industrins investeringar och möjliggöra lättnader i kreditpoliliken.

Försörjningsbalans och bytesbalans

Den bild som tecknades I finansplanen av den ekonomiska utveck­lingen under 1971 stämmer alltjämt i sina huvuddrag. Den relativt låga ökningen av bruttonationalprodukten saramanhänger med den svaga ef­terfrågeutvecklingen under första halvåret 1971, som jag tidigare berört. För andra halvåret finns del anledning alt räkna med en något snabbare tillväxt i ekonomin.

Den Inhemska efterfrågan väntas totalt stiga med 1 %, vilket är knappt 4 procentenheter mindre än 1970. Nedgången beror främst på all den exceptionella lagerkonjunktur som kännetecknade fjolåret mattas väsentiigt. Lageruppbyggnaden kommer sålunda all bli ca 2 550 milj. kr.

Prop. 1971:115

Tabell 4. Försörjningsbalans för 19701971

17

Procentuell

1970

Förändring 19701971

volymför-

Milj. kr.

ändring

Milj. kr. i

Procentuell

19691970

1970 års priser

volymför­ändring

Tillgäng:

Bruttonationalprodukt

4,8

161 500

4100

2.5

Import

9,5

36 200

900

2,5

Summa liUgäng

5,8

197 700

5 000

2,5

Användning:

Bruttoinvestering

1,0

36 200

1250

3,5

näringsUv

2,2

14 800

1200

8

därav: industrin

5,9

6 900

600

9

statliga myndigheter

och aflfärsverk

3,1

4 500

50

1

kommuner

0,9

8 500

300

3,5

bostäder

-2,4

8 400

-    300

-4

Lagerförändring

4 600

- 2 550

.

Privat konsumtion

2,1

84 500

2 100

2,5

OflFentiig konsumtion

5,8

37 300

1 500

4

Tjänslenetlo

0

-    100

Export

loio

35 100

2 800

8'

Summa användning

5,8

197 700

5 000

2,5

mindre än under 1970. Den slutliga inhemska efterfrågan, dvs. efterfrå­gan bortsett från lagerförändringar, beräknas däremot sliga något snab­bare än i fjol eUer med drygt 3 %.

De fasta investeringarna ökar med ca 3,5 %. Del mest expansiva ele­mentet utgörs av industrins investeringar. Med hänsyn till såväl det extra invesleringsavdraget som ökade finansieringsmöjligheter räknade jag i finansplanen med atl induslriinvesleringama skulle kunna sliga med 12 % i år. På grundval av den senast gjorda investeringsenkäten finns det dock anledning alt nedjustera denna siffra till ca 9 %.

Handelns investeringar väntas i volym minska med ca 5 % lill följd av den låga Igångsättningen andra halvåret 1970. Sammantaget ökar nä­ringslivets investeringar med ca 8 %. De statliga investeringarna förutses öka med ca 1 %. Även för de kommunala investeringarna förutses en re­lativt begränsad uppgång som dock är något större än föregående år då kommunernas ansträngda finansieUa läge medverkade lill alt investe­ringarna blev praktiskt tagel oförändrade.

Bostadsinvesteringarna minskar volymmässigt med ca A %. Beräk­ningen baseras på en igångsättning av ungefär samma omfallning som i fjol, dvs. ca 100 000 nya lägenheter.

Den privata konsumtionens ökning har prognoserats till ca 2,5 %. För första halvåret förutses i del närmaste oförändrad konsumlionsnivå, un­der del att en ökning är sannolik under andra halvåret. Utvecklingen un­der året betingas i första hand av den utdragna avtalsrörelsen. Prognosen

2    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115

Prop. 1971:115

18

Tabell 5. Bytesbalansen 19691971

(Milj. kr., löpande priser)

1969

1970

1971 (prognos)

Export

29 459

35 141

39 325

Import

30 571

36 239

- 38 575

Korrigering av

handelsstatistiken

4-

218

-1-

92

-f      100

Handelsbalans

-

894

-

1006

-f-      850

Sjöfartsnetlo

1 963

2 000

2 200

Turistnetto

_

1229

1 748

-   2 000

Övriga tiänster.

netto

677

716

-      825

Transfereringar

966

971

-   1 300

Korrigeringspost

-f-

800

+

800

-f      800

Bytesbalans

-

1003

-

1641

-      275

bygger på en viss fortsatt minskning av sparkvoten. Konsumentprisindex väntas sliga med ca 6,5 % under loppet av 1971. Härav svarar den i samband med skaltereformen beslutade ökningen av mervärdeskatten för 3 a 3,5 %.

Den offentliga konsumtionen stiger med ca 4 %. Den kommunala konsumtionen fortsätter atl öka snabbare än den statliga.

Exporten väntas stiga med 8 % vilket är något mindre än 1970. Ned­gången hänger delvis samman med en eflerfrågeförsvagning i utlandet framför allt beträffande massa och papper. 1 samband med alt de stora lagren i avnämarländerna av dessa produkter avvecklas är dock en suc­cessiv återhämtning trolig. Exporten av verksladsprodukler ökade med inle mindre än 21 % under 1970 och en relativt kraftig tUlväxt (12,5 %) förväntas också under 1971. Även för järn och stål samt malm förut­ses en påtaglig volymökning. För malmens del väntas de svenska an­delarna av avnämarländernas import återgå llll normal nivå efler ned­gången i samband med produklionssloppel vid LKAB.

Vid bedömningen av exportulsiklerna bör beaktas all den inhemska efterfrågan förutses öka relativt långsamt vilket ökar såväl företagens ex­porlanslrängningar som kapaciteten för leveranser lill utlandet.

Importen väntas öka med ca 2,5 %. Denna ovanligt låga siffra förkla­ras i första hand av nedgången i lagerinvesteringarna, vilka lill stor del beslår av import, och av alt den relativt dämpade produktionsökningen medför all importen av insatsvaror slagnerar. Även för konsumtionsva­ror blir importökningen låg på grund av en beräknad fortsatt nedgång i personbilsimporten. Däremot medför den väl hävdade efterfrågan på maskininvesteringar forlsall kraftig ökning för importen av investerings­varor.

Importprisema väntas, lill följd av bl. a. ökade priser på olja, sliga

Prop. 1971:115

19

med närmare 4 %. Eftersom exportpriserna prognoseras öka med ca 3,5 % försämras således bytesförhållandet något.

Sjöfartsnettot beräknas växa tUl ca 2 200 milj. kr. Förbättringen sam­manhänger med att många fraktkontrakt ingångna under hösten 1970 får full genomslagskrafl först i år.

Turistutgifterna steg osedvanligt kraftigt under 1970 och turistnellot försämrades med ca 500 milj. kr. Delvis lorde delta bero på ökade över­föringar från utländska arbetare i Sverige, vUka i statistiken oegenlligt registreras som lurislvaluta. Detla bestyrks av all neltoinvandringen steg kraftigt under sista kvartalet 1969 och under 1970. För 1971 har anlagils en ökning av turislnetlol som närmare anknyter till den långsiktiga tren­den. Transfereringarnas uppgång avspeglar det ökade u-landsbislåndel och ökade räntekostnader i samband med större upplåning utomlands.

Totalt förbättras bytesbalansen kraftigt innevarande år från ell un­derskott på ca 1 640 milj. kr. till ett underskott på ca 275 milj. kr. För­bättringen ligger helt på handelsbalansen, för vilken beräknats elt kraftigt omslag i positiv riktning. Som tidigare anförts sammanhänger denna ut­veckling med omsvängningen i lagerinvesteringama och kan därför inle uppfattas som en mera varaktig förbättring av utrikeshandeln.

De ekonomiska perspektiven på längre sikt

Långtidsbudgeten

Som ell led i den statliga planeringsverksamheten utarbetas årUgen en långtidsbudget. Den baseras på uppgifter från myndigheterna och utfor­mas slutligt i finansdepartementet efler samråd med fackdeparlemenlen. Ärels långtidsbudget (bilaga 2) utgår från budgetåret 1971/72 och omfat­tar budgelutvecklingen under de därpå följande fyra budgetåren.

Syftet med långtidsbudgeten är att ange konsekvenserna för den stat­liga budgelutvecklingen av de beslut slatsmaklerna redan fattat och de åtaganden som gjorts. Den är på så sätt en viktig del av beslutsunderla­get för budgetplaneringen. UtgifIsberäkningarna avser de resurser som krävs för all genomföra redan fattade beslut. Härav följer atl långtids­budgeten inle är någon plan för budgetpolitiken och inle heller någon prognos för budgelutvecklingen.

Med de utgångspunkter som valls för långtidsbudgetens ulgiftsberäk-nlngar är del naturligt all dessa inle är direkt jämförbara med utgiflsut­vecklingen under tidigare budgetår. Statsutgifternas förändringar under den förflutna jämförelseperioden återspeglar en betydande reformverk­samhet med ökade utgifter som följd, medan långtidsbudgetens kalkyler endasl anger effekterna av de beslut som redan faltals av statsmak­terna. Den ulglflsulveckling som faktiskt kommer till slånd avviker

2t    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115

Prop. 1971:115

20

Tabell 6. Statsutgiftema budgetåret 1972/73 enligt långtidsbudgeten (Milj. kr., avrundade belopp)

Anslag 1971/72

Förändring till 1972/73

Milj. kr.

%

UtbUdning och forskning Folkpensioner ra. m. Skattebidrag lill kommuner

Utvecklingsbistånd m. m. Övrigt

Summa (fasta priser)

9 350 9 350

1890

1060

30 500

52150

-f    410

-h    540

4-    630 +    260 -1-    400

-H2 240

-f 4,4 -f   5,3

-1-33,4 -t- 24,9 +   1.9

+   4,3

Beräknade eSekter av

löne- och prishöjningar

-t-2 720

Summa (löpande priser)

52150

-|-4 960

-|-   9,5

därför normall från långtidsbudgeternas beräkningar, såväl inom olika delområden som totalt sett. Särskilt för de sista åren i perioden understi­ger långtidsbudgeternas utgiftsberäkningar regelmässigt den faktiska ut­vecklingen.

Enligl kalkylerna i årets långtidsbudget skulle de totala statsutgifterna under perioden 1971/721975/76 öka med 6,5 % per år i löpande priser och med 3,2 % per år i fasta priser. Mol bakgrund av vad jag nyss an­fört är del naturligt alt dessa ökningslal är lägre än de som noterats för den senaste femårsperioden, då utgifterna steg med 10,6 % per år i lö­pande priser och med nära 6 % per år i fasta priser. Likväl slår det klart, all del krävs en betydande utgiftsökning under de kommande åren enbart för atl infria redan gjorda åtaganden från statsmakternas sida.

Denna slutsats gäller i särskilt hög grad för budgetåret 1972/73, det första årel i den perlod som långtidsbudgeten omfattar (tabell 6). I lö­pande priser beräknas utgifterna llll delta budgetår stiga med ca 5 miljarder kr. eller 9,5 %. Della är en starkare ökning än den som beräknas äga rum till budgetåren 1970/71 och 1971/72 enligl vad jag ti­digare har redovisat. Ulgiflsberäknlngarna för dessa budgetår är emel­lerlid inle helt jämförbara. Utgifterna för de två sistnämnda budgetåren är räknade i 1970 års lönenivå medan för budgetåret 1972/73 gjorts elt schablonmässigt påslag för löneökningar lill de statsanställda. Detla på­slag innefattar alltså effekten av en antagen löneutveckling under två och ett halvt år. Den slutliga fördelningen av utgiftsökningarna mellan de nu aktuella budgetåren kommer därför att bli annorlunda, något som dock inle förändrar den beräknade nivån för statsutgifterna budgetåret 1972/73.

I fasta priser och löner beräknas utgifterna stiga med drygt 2,2 miljar­der kr. eller 4,3 % till budgetåret 1972/73. Ungefär 3/4 av denna upp-

Prop. 1971:115

21

gång faller på fyra utgiftsområden, där statsmakterna har gjorl kostnads­krävande åtaganden, nämligen utbUdning och forskning, folkpensioner, skattebidrag till kommuner och utvecklingsbistånd. Inom området ut­bildning och forskning stiger utgifterna för den högre utbUdningen och för studiebidrag m. m. särskilt snabbi. Utgifterna för folkpensioner ökar kraftigt främst till följd av dels ett ökat anlal pensionärer, dels pensions­tillskott. Till kommunerna beräknas utbetalas kompensation för det in­komstbortfall som skattereformen medför. Anslagen till utvecklingshjälp ökar med 25 % enligt av statsmakterna angivna riktlinjer.

Totalsiffrorna för utgiftsutvecklingen lyder på elt betydande utgifts-tryck budgetåret 1972/73. En analys i realekonomiska termer bekräftar denna bild. Statens och den statsunderstödda verksamhetens direkta ef­terfrågan på varor och tjänster för konsumtion och investering beräknas sålunda öka med 3,4 % till della budgetår. Della bör ses mot bakgrund av långtidsutredningens beräkningar enhgt vilka utrymmet för den totala inhemska resursförbrukningen i samhäUsekonomin skulle växa med knappt 3 % per år under perioden 19701973. Redan för alt infria gjorda åtaganden för den statliga och statsunderstödda verksamheten krävs alltså en ökning av det reala resursutrymmel som är större än den som andra sektorer inom ekonomin kan komma i åtnjutande av.

För de senare åren i den period som långtidsbudgeten avser dämpas takten i tiUväxten av statens och den statsunderstödda verksamhetens ef­terfrågan på resurser. Detta är naturligt med tanke på riktUnjerna för beräkningarna. Under hela perioden beräknas dock efterfrågan på ar­betskraft öka i en takt som klart överstiger tillväxttakten för det totala utbudet på arbetskraft. Delta iimebär att den statiiga och statsunder­stödda sektorn skulle la i anspråk en växande andel av det totala till­skottet av arbetskraft.

Vid en bedömning av statsbudgetens finansiella utveckling måste även budgetens inkomstsida beaktas. Den kalkyl över statsinkomsternas ut­veckling som redovisas i långtidsbudgeten baseras på en antagen ökning av skatteunderlaget med 9 % för år 1971 och därefter med 7 % per år. Med dessa antaganden skulle inkomstökningen bli 7,5 % per år. Till budgetåret 1972/73 stannar dock uppgången vid endast 4,6 % eller drygt 2,4 miljarder kr. Detla innebär en kraftig avsaktning i förhållande tUl ökningen under de närmast föregående budgetåren. Denna dämpning är givetvis lUl stor del beroende på den antagna avsaktningen i skatte­underlagets tillväxt, vilken påverkar inbetalningarna av preliminärskall samtidigt som utbetalningarna av slutavräkningsmedel lUl kommunerna ökar starkt. Vidare inverkar den senaste skaltereformen så alt utbetal­ningarna av överskjutande skalt budgetåret 1972/73 ökar väsentligt snabbare än fyllnadsinbetalningarna och inbetalningarna av kvarstående skall.

Mol en ökning av statsutgiftema i löpande priser med 9,5 % lill bud-

Prop. 1971:115

22

getåret 1972/73 står alltså en uppgång i statsinkomsterna med 4,6 % med en finansiell försvagning av statsbudgeten som följd. En sådan för­svagning kan enligt kalkylerna beräknas inträffa även om vissa tillkom­mande utgifter, vilka jag tidigare berört, fördelas på budgetåren 1970/711972/73. För de därpå följande budgetåren ökar åter takten i statsinkomsternas tillväxt och totalbudgeten förstärks successivt.

Långtidsbudgetens utgiftsberäkningar visar att de beslut som stats­makterna redan fatlat föranleder en betydande utgiftsökning lill budget­året 1972/73. Del resursutrymme som sålunda är inlecknat av dessa åta­ganden innebär en snabbare ökning av statens och den statsunderstödda verksamhetens efterfrågan på varor och tjänster än den av långtidsutred­ningen beräknade tillväxttakten för den totala produktionskapaciteten i ekonomin. Om denna efterfrågan skall kunna realiseras måste alltså and­ra sektorer begränsa sina resursanspråk. Samtidigt härmed skulle en­ligt kalkylerna tolalbudgelen finansiellt försvagas.

Jag har i anvisnmgarna för myndighetemas anslagsframställningar för budgetåret 1972/73 framhållit att synnerligen höga krav måste släUas på angelägenhelsgraden av nya ulgiftsanspråk som framförs. Nya utgifts-krav bör kombineras med förslag tUl begränsningar inom mindre ange­lägna sektorer och befintlig verksamhet måste omprövas. Ärels långtids­budget ger anledning att ytterligare understryka dessa riktlinjer. Om ut­rymme skall kunna beredas för nya reformer inom angelägna områden måste pågående verksamhet omprövas och en prioritering göras mellan denna och de nya utgiftsönskemålen. En sådan omprövning och priorite­ring måste fortsättningsvis ingå som en integrerad del i myndigheternas planeringsarbete.

Frågan om den statliga budgetutvecklingen på längre sikt måste bedö­mas mot bakgrund av de långsiktiga perspektiven för samhällsekonomin i stort. Jag återkommer i det följande till de awägningsproblem som ak­luaUseras i det sammanhanget.

Långtidsutredningen

Långtidsutredningens syfte. De politiska stäUningslagandena sker i vårt land på grundval av en omfattande och mångförgrenad utrednings­verksamhet. Till en betydande del sker denna inom statliga kommittéer, men även departement och verk har detta som en del av sina arbetsupp­gifter.

Långtidsbudgeten, vilken jag behandlat i det föregående, får ses som elt led i denna utredningsverksamhet. Samma sak gäller även långlidsul-redningama. Tidigare erfarenheter av dessa har gett vid handen att de utgör ett värdefullt underlag vid bedömiungar av den ekonomiska ut­vecklingen på längre sikt. Genom nationalbudgeterna erhåUs visserligen elt successivt reviderat prognosmaterial på vilket den ekonomiska polili-

Prop. 1971:115

23

ken kan grundas. Kortsiktigheten i dessa beräkningar och inriktningen på de konjunktureUa problemen nödvändiggör dock att man med vissa mellanrum lar upp och behandlar den mer långsiktiga utvecklingen.

Även i etl land som hunnit till den utvecklingsnivå som vi nu har, gäl­ler alt de ekonomiska resurserna är knappa i förhållande till våra ambi­tioner på samhällets olika områden. Elt centralt led i långtidsutredning­arna blir därför all bedöma den framlida tillgången på produktionsre­surser och atl diskutera de awägningsproblem som uppslår mellan olika resursanspråk om utvecklingen framöver skall uppfylla kraven på intern och extern balans. En grundläggande förutsättning för all samhällsut­vecklingen skall leda tUl ökat välstånd är nämligen atl vi undviker ba­lansrubbningar och håller efterfrågan på resurser inom de ramar som bestäms av resurstillväxten.

Långtidsutredningarna bygger på nalionalräkenskapssyslemet, där bruttonationalprodukten (BNP) utgör ett centralt begrepp. I detla ligger den styrkan all det är hela ekonomin som belyses. Det vanliga är annars alt utredningar endast har till uppgift att behandla sin bestämda och av­gränsade del av samhällslivet. Vissa av de remissinstanser som uttalat sig om långtidsutredningen har velat ifrågasätta de beräkningstekniska grunderna för utredningens awägningsdiskussioner. Man borde enligt dessa ersätta BNP-kalkylerna med andra mera socialt orienterade mått på den långsikliga välfärdsutvecklingen. Del är naturligtvis rikligt atl BNP-beräkningarna är ofullständiga och inle helt exakta saml vidare en­dast avspeglar en del av välståndsutvecklingen. Med kommer t. ex. inle väsenlliga delar av vad man brukar kalla de kvalitativa sidorna av ut­vecklingen. Jag erinrar här om vad både 1970 års utredning och tidigare långtidsutredningar anfört i fråga om BNP-mållets begränsningar.

Dessa förhåUanden får emellertid inle las till intäkt för att den ekono­miska politiken kan föras oberoende av de restriktioner som gäller för resursförbrukningen. Även om de varor och tjänster som BNP-måtlel omfattar endasl utgör en del av det totala välståndet, måste dock den ekonomiska politiken föras så all resurseflerfrågan inte överstiger vad som finns tillgängligt i fråga om arbetskraft och produktionsmöjligheter. Om man i den ekonomiska politiken bortsåg från dessa restriktioner, skulle de sociala och fördelningspoliliska strävandena äventyras.

BNP har inle utgetts för att vara en mätare av den totala välfärden och jag vill hävda alt begreppet inle uppfattats så vid utformningen av den ekonomiska politiken och vid andra poUtiska beslut. Vid dessa sker den slutliga värderingen och avvägningen mellan olika aspekter av sam­hällsutvecklingen inte enbart på grundval av rent ekonomiska kalkyler utan även överväganden av en vidare välfärdspolilisk arl spelar en myc­kel framträdande roll. Del räcker atl i sammanhanget peka på utform­ningen av skattepolitiken, arbetsmarknads- och regionalpolitiken saml hela sjukvårds- och socialpolitiken.

Prop. 1971:115

24

I de utredningar som föregår statsmakternas slällningslaganden bely­ses redan nu i ökande omfattning från skilda utgångspunkter olika sidor av vad som förknippas med välfärd. Inle sällan konkretiseras i dessa sammanhang välfärdsaspekterna i form av siffermässiga tal som exem­pelvis arbetslöshetsprocent, boendenormer, mått på servicestandard, ut­bildningsnivå, kullurutbud etc. Man erhåller vad som med etl nytt ord kallas sociala indikatorer.

Del är naturligtvis inle möjligt att registrera alla tillvarons kvalitativa aspekter. Många av dem kan inle göras till föremål för några rimliga kvantifieringar. I de fall då uppskattningar kan göras måste kalkylerna för alt bli användbara vid de politiska besluten utarbetas i nära anslut­ning lill reformpolitiken.

Den senaste långtidsutredningen har redovisat sitt material i en huvud­rapport (SOU 1970: 71) och en rad bilagor. Utredningen har varit före­mål för en omfattande remissbehandling och en livlig offentlig debatt. I bilaga 3 redovisas huvudresullalen av långtidsutredningens arbete och i samband därmed redogörs även i stort för remissinstansernas bedömning.

Jag kommer i del följande all i anslulning lill della material beröra vissa problem och utvecklingslinjer i den svenska ekonomin.

Arbetskraften. När del gäller all bedöma vår framlida produktionska­pacitet är tillgången på arbetskraft av grundläggande betydelse. Arbels-kraftsfrågorna får emellertid inte enbart ses i samband med den ekono­miska tillväxten utan måste även betraktas ur den vidare aspekt som kommer till uttryck i samhällets successivt ökade ambitioner all bereda medborgarna en tryggad och meningsfull sysselsättning. Jag ämnar i del följande återkomma till den vidgade synen på sysselsätlningsmålet och dess samband med inkomslfördelningsfrågorna och de regionala balans­problemen.

I långtidsutredningen har antalet personer i arbetskraften beräknats öka med ca 90 000 från 1970 liU 1975 och uppgå llll 4 mUjoner perso­ner vid periodens slut. Även för senare hälften av 1970-talet räknar man med att ökningen blir av samma storlek. Jämfört med 1960-talet innebär dessa kalkyler en något lägre takt i arbetskraftens tillväxt. Delta hänger huvudsakligen samman med all de befolkningsmässiga förändringarna blir mindre gynnsamma under 1970-lalel. Förvärvsinlensilelen väntas däremot genomsnittligt sett forlsälla all öka och ge tillskoti lill arbets­kraften av ungefär sammia storlek som under den senaste 5-årsperioden. Hela nelloökningen av arbetskraften väntas fram till 1975 beslå av gifta kvinnor. Antalet män och ej gifta kvinnor i arbetskraften förutses fort­sätta att minska något beroende främst på en ökad sludiefrekvens i yngre åldersgrupper men också på en viss tendens hos äldre alt lämna arbetslivet tidigare än förr.

Sedan hänsyn tagits till arbetstidsförkortning, det ökade inslaget av

Prop. 1971:115

25

deltidsarbete bland gifta kvinnor osv. beräknas arbelskraftslillgången, mätt i limmar, minska med nära 4 % 19701975. Genomsnittligt bety­der del en minskning med 0,8 % per år, vilket i storl sett innebär en fortsättning på den utveckling som rått sedan 1960-talels mitt. Denna nedgång hänger till största delen samman med sänkningen av medelar­betstiden i samband med den arbetstidsförkortning från 42,5 till 40 lim­mar i veckan som enligl statsmakternas beslut skall vara genomförd se­nast 1973.

Innebörden av denna kalkyl är alt långtidsutredningen ställt en pro­gnos för tillgången på arbetskraft under 19.70-lalet fömtsatt all en rad bakomliggande förutsättningar i fråga om politik och utvecklingstenden­ser realiseras.

I sina yttranden lar en del remissinstanser i samband med arbetskrafts­kalkylerna upp frågan om de outnyttjade arbetskraftsreserverna och möjligheterna alt tillvarata dessa. Därvid ifrågasätts om det inle med hjälp av vidgade samhällsinsatser är möjligt alt reducera den dolda ar­betslösheten snabbare än som förutsätts i långtidsutredningens kalkyl. Vikten av sådana åtgärder betonas med hänsyn både lill den snabbare tillväxt som därigenom skulle uppnås och lill att förvärvsarbete har ell självständigt värde som den viktigaste vägen för den enskildes självför­verkligande.

Antalet personer i yrkesverksam ålder som inte ingår i arbetskraften enligt arbetskraftsundersökningarnas definition uppgår lill något mer än 1 miljon om de studerande frånräknas. Av dessa var ca 100 000 intagna för anslaltsvård eller betecknades som arbelsoförmögna. Av den reste­rande delen utgjorde män och ej gifta kvinnor ungefär 200 000, varav något mer än hälften var i åldern 5564 år. Den stora gruppen utanför arbetskraften utgjordes av gifta kvinnor, vars anlal uppgick lill drygt 700 000. Det är också tUl denna grupp som diskussionen om en dold ar­betslöshet främst har koncentrerats. Frågan är hur stor andel av dessa människor som önskar gå ut på arbetsmarknaden saml i vilken omfall­ning och hur snabbt olika hinder för att ta förvärvsarbete kan elimine­ras.

I långtidsutredningens prognos har man räknai med all ytterligare 130 000 gifta kvinnor, dvs. närmare 1/5 av de gifta kvinnoma utanför arbetskraften, kommer ut på arbetsmarknaden fram till 1975. Detla till­skott är något mindre än vad som noterades för andra hälften av 1960-lalet. En avsaklande ökningstakt bedöms av utredningen trolig eftersom de gifta kvinnomas yrkesverksamhelsgrad nu uppnått en sådan nivå atl en fortsatt mycket hög stegringstakt efter hand torde möta ökade svårig­heter. Samhällets ålgärder har målmedvetet riktals in på att undanröja hindren för övergången till förvärvsverksamhet. Jag viU erinra om den nyligen genomförda skallereformen och de vidgade resurserna för alt tillgodose familjernas  servicebehov.  För  all förverkligas kräver  den

Prop. 1971:115

26

förutsatta ökade förvärvsverksamheten bland de gifta kvinnorna enligt långtidsutredningens bedömning kraftigt ökade samhällsinsatser. Del är enligl min mening viktigt all sådana kommer lill slånd. En fortsatt ut­veckling av boendemUjöns planering kan åstadkomma önskvärda lätt­nader för kvinnornas förvärvsarbete. Men vid sidan av att olika prak­tiska hinder avlägsnas fordras även all allilyderna gentemot kvinnornas förvärvsarbete förändras såväl hos kvinnorna själva och deras omgiv­ning som hos arbetsgivarna. Glädjande framsteg i detta hänseende har gjorts, men del är av vikt alt utvecklingen går vidare.

Osäkerheten kring beräkningen av arbetskraflstillgången är stor. Nå­gon möjlighet all på ett helt tUlfredsstäUande sätt ange storleken av de potentiella arbetskraftsresurserna bland främst gifta kvinnor föreligger inte. Del är möjligt alt antalet gifta kvinnor på den svenska arbetsmark­naden kan öka snabbare än långtidsutredningens prognos, men del är tveksamt om tillskottet fram till 1975 kan bli väsentligt större med tanke på de hinder som föreligger. Med hänsyn till jämslälldhelssynpunkler och llll del värde elt förvärvsarbete har för personlighelsutvecklingen har jag betonat angelägenheten av att dessa hinder successivt avlägsnas. I hur snabb takt detla kan ske beror på elt flertal förhållanden. De största problemen i detla hänseende torde dock hänga samman med den regionala obalansen i fråga om arbetstillfällen och arbelskraflsutbud. Till denna fråga återkommer jag i samband med samhällets regionalpoli­tik.

I arbetskraftsprognosen ingår ell antagande om en årlig neltoinvand-ring lill Sverige på 20 000 personer av vilka ungefär hälften utgör ett till­skott tUl arbetskraften. Antagandet motsvarar i storl sett den genom­snittliga invandringen under 1960-talet. Bland remissinstanserna har det rått delade meningar om realismen i detta antagande. I en del fall har man också ifrågasatt om inle en viss styrning av invandringen på längre sikt är nödvändig. Styrningen av nivån inom breda marginaler och en dämpning av variationerna mellan olika perioder anges lämpligen kunna ta formen av elt ökat ansvar för företagen när del gäller de kost­nader som är förenade med invandringen. Ell problem i samband med invandringen är all många invandrare vid sidan av språksvårigheterna har en för svenska förhållanden bristfällig grundutbildning. Detta leder många gånger lill omplaceringssvårigheter vid arbetslöshet.

Jag vill här erinra om alt likabehandling av invandrare med övriga in­vånare är ett allmänt accepterat mål för den svenska invandringspoliti­ken. För alt detta mål skall kunna uppnås fordras stora insatser av såväl del allmänna som av arbetsgivare och fackliga organisationer.

Inför en utveckling, där samhällets kostnader för invandrarnas an­passning ökar mycket snabbt, har från skilda håll rests krav på ett större ekonomiskt ansvar från förelagens sida för invandrarnas utbildning och anpassning. Invandrarutredningen kommer inom kort alt lägga fram ett

Frop. 1971:115

27

förslag angående invandrarnas utbildning i Sverige. Vid prövningen av detta förslag kommer även finansieringen av ifrågavarande utbildning atl las upp lUl behandling.

En fortgående och omfattande strukturförändring Inom näringslivet är elt framträdande drag i vår samhällsutveckling. Denna utveckling medför betydande omställningsproblem på arbetsmarknaden. Särskilt bekymmersamma har problemen blivit för de äldre och handikappade. Frågan om all trygga deras sysselsättning har alltmer trätt i förgrunden. Tillgänglig statistik visar alt de äldre arbetstagarna i särskilt hög grad är utsatta för risk att bli arbetslösa under lång lid om de mister sina anställ­ningar. Av de arbetslösa i åldern 55 år och däröver hade 1970 enligl ar­betskraftsundersökningama inemot en tredjedel gått ulan arbete i mer än elt halvt år. De äldre dominerar gruppen långtidsarbelslösa.

Alt i statistiska redovisningar och i prognoser säkrare ange omfatt­ningen av dessa problem kan inte så lätt göras lill följd av all gränsdrag­ningen meUan arbetslöshet och en tidig pensionering naturiigen blir ganska flytande i dessa åldrar. Jag vill i det sammanhanget erinra om ett par olika förhållanden och tendenser. Serier över yrkesfrekvensen bland äldre visar som nämnts sjunkande tal sedan lång lid tillbaka. Detla kan sältas i samband med en fortgående minskning i företagarnas andel i ar­betskraften för företagarna inom t. ex. jordbruk och handel har fre-kvenstalen i högre åldrar legat väsentligt högre än bland anställda. En annan faktor som här spelat in är de förbättrade pensionsförhållanden som successivt skett genom utbyggd förtidspensionering, äldrestöd etc. I en annan riktning har de höjda ambitionerna och målen för sysselsätt­ningspolitiken verkat. Den vidgade omsorgen och stödet lill äldre arbets­kraft har därvid inneburit att i registreringen av arbetslöshet bland äldre ingår i dag elt stort anlal som tidigare inle skulle ha ingått i denna sta­tistik.

Oavsett hur dessa olika tendenser skall vägas samman och värderas synes utvecklingen framdeles aktualisera fortsatt ökade insatser för den äldre arbetskraften. EnUgt långtidsutredningens bedömningar kommer strukturrationaliseringen alt fortsätta i hög takt. Samtidigt ökar antalet äldre i arbetskraften. Därav måste man dra slutsatsen alt insatserna för den äldre arbetskraften måste byggas ut, om denna skall kunna få syssel­sättning i tillfredsställande utsträckning.

För att förbättra bl. a. den äldre arbetskraftens sysselsättningsläge har skilda arbetsmarknadspolitiska insatser gjorts. Dessa ålgärder är i hu­vudsak av dels sysselsättningsskapande, dels sysselsättningsstimulerande karaktär. Antalet arbetstagare i 50-årsåldern eller däröver som numera kontinuerligt är föremål för arbetsmarknadspolitiska ålgärder överstiger 10 000. HärtUl kommer ett stort antal äldre som under kortare eller längre lid sysselsätts i beredskapsarbete, arbetsmarknadsutbildning, ar­betsträning etc.

Prop. 1971:115

28

I sitt remissyttrande har arbetsmarknadsstyrelsen erinrat om riskerna för en ökad klyfta mellan olika typer av arbetskraft och risken för en uppdelning av arbetskraften i två kategorier, en sysselsatt på öppna marknaden och en utanför denna. Styrelsen erinrar om alt verksamhet inletts i syfte att genom kontakter mellan arbetsförmedlingen och repre­sentanter för förelag och anställda undersöka vilka åtgärder som bör vidtas för alt fler äldre och handikappade skall kunna anställas.

I proposition lill årets riksdag har regeringen föreslagil förbättringar av de äldres sysselsättningsmöjligheter genom bestämmelser som ökar deras trygghet i bestående anställningar och vidgar möjligheterna för dem all få nya anställningar. Enligt förslagel skall arbetstagare över 45 år åtnjuta viss lagligt fastställd uppsägningstid som ökar med åldern. Arbetstagaren tillförsäkras enligl förslaget full lön under uppsägningsti­den, och likaså under viss permilleringstid. I propositionen föreslås vi­dare ålgärder för all främja sysselsättningen av äldre arbetstagare på den öppna arbetsmarknaden.

Regeringens förslag får ses mol bakgrund av alt det krävs snabba åt­gärder på grund av de äldres svåra läge på arbetsmarknaden. Frågan om förbättrad anställningstrygghet utreds ur ett vidare perspektiv av en sär­skild utredning. I direktiven tUl denna betonas särskilt den äldre arbets­kraftens svårigheter, men utredningsuppdraget gäller i princip alla ar­betstagare.

Produktivitet och produktionskapacitet. Som jag tidigare nämnl torde man kunna emotse en viss minskning i arbetskraftsresurserna under första hälften av 1970-lalel. En central fråga för bedömningen av pro­duktionsutvecklingen blir i vilken utsträckning denna minskning på ar-betskraflssidan kan vägas upp av att produktivilelen växer snabbare.

Produktiviteten inom flertalet delseklorer av ekonomin har uppvisat starka stegringar under 1960-talel. Sålunda ökade produktionsvolymen per arbetad timme under denna period genomsnittligt med 7 å 8 % per år inom industrin och skogsbruket och med 6 ä 7 % per år inom jord­bruket. Såväl historiskt sett som vid internationella jämförelser framstår del svenska näringslivets produktivitetsutveckling som mycket snabb.

Frågan är nu om den snabba slegringstaklen kan väntas beslå även under 1970-talels första hälft. Produktiviteten har under 1960-talel för flertalet sektorer uppvisat en stabil och av konjunktur- och arbelsmark-nadsförhållanden relativt oberoende Irendmässig utveckling. Långtidsut­redningen har bedömt alt produktivitetsutvecklingen för den kommande 5-årsperioden inom flertalet sektorer kommer alt ligga på samma nivå som under 1960-lalel. Inverkan härav på produktivitetsutvecklingen för hela ekonomin motverkas emellerlid samtidigt något av en successivt ändrad näringsgrenssammansällning med ökat inslag av privat och of­fentlig tjänsteproduktion. Della medför alt tillväxten i den totala pro-

Prop. 1971:115

29

duklivilelen beräknas bli ca en halv procentenhet lägre under den fram­förliggande perioden än under 1960-talel.

Det behöver inle särskilt understrykas all en betydande osäkerhet all­lid är förbunden med framlidsbedömningar av denna art. Några remiss­instanser har sålunda anfört all olika skäl kan tala för en något mer pessimistisk bedömning av långtidsutredningens produklivilelsprognos. Andra remissinstanser hävdar det motsatta. Jag bedömer det som gynn­samt om den trendmässiga ökning av produktiviteten som långtidsutred­ningen kalkylerat med kan förverkligas. Prognosen bör dock kunna tjäna som en rimlig utgångspunkt för den långsiktiga ekonomisk-politiska pla­neringen.

En väsentlig betingelse för den snabba produktivitetsstegringen under speciellt den senare hälften av 1960-lalel synes ha varit den ökande tak­ten i del svenska näringslivets strukturomvandling. Företag har lagts ned i ökad omfattning och fusioner har lett till omorganisationer av produk­tionen. I andra fall har nyetableringar skett. Denna utveckling har med­fört atl ökade krav ställts på arbetskraftens rörlighet. Viss del av arbets­kraften har haft svårt atl finna nya och fullvärdiga sysselsättningar, vil­ket föranlett en stark utbyggnad av samhällsinsatserna på närings-, ar­betsmarknads- och utbildningspolitikens område. Den kommande ut­vecklingen torde komma alt resa krav på en forlsättning av denna ut­byggnad. Det måste understrykas atl, om produktiviteten sektor för sek­tor under kommande år skall utvecklas lika snabbi som under 1960-lalel, målmedvetna kraftfulla insatser krävs för all driva fram rationellare produktionsmetoder, all skapa och introducera ny och bättre teknik. En central uppgift blir atl utveckla den långsikliga näringspolitiska plane­ringen i syfte all effektivt utnyttja landels ekonomiska resurser. Att mål­medvetet främja teknisk forskning och industriell utveckling blir etl allt viktigare led i samhällsplaneringen med hänsyn lill angelägenheten av all ytterligare stärka den svenska industrins konkurrenskraft.

En förutsättning för den näringspolitiska planeringen är att samhället får god och konlinuerUg information om del aktuella lägel och kom­mande förändringar i näringslivet. Ell förslag baserat på samarbetsul-redningens belänkande avses föreläggas årets riksdag. Viktig information erhålls vidare genom de olika branschutredningar som utförts.

Olika ålgärder inom den offentliga sektorn har en klart produktivitets­främjande effekt. Detla gäller exempelvis insatserna inom arbetsmark­nadspolitiken, utbildningen och forskningen. Det kan i detta samman­hang framhållas alt den statliga poUtiken på framför allt utbildningens och forskningens område måste utformas med beaktande också av de omedelbara produktivitetsvinster som kan göras.

Under 1960-talet har de största produktivitetsvinsterna kommit till stånd Inom de varuproducerande näringarna inom ekonomin medan produktivitetsstegringar har varit myckel blygsamma inom tjänslepro-

Prop. 1971:115

30

duklionen. Del är sannolikt inom della senare område som de största produktivilelsvinsterna är alt vänla i framliden. Del är emellerlid svårt att nu exakt bedöma vilka möjhgheter som under 1970-lalel kommer atl finnas alt genom en rationalisering av i första hand den offentliga verk­samheten minska arbetsinsatsens tillväxt inom denna sektor utan all samtidigt sänka tillväxten av dess faktiska tjänsleprestalioner. Jag ser det emellerlid som myckel angelägel alt man skärper uppmärksamheten be­träffande rationaUserings- och effektivitetsfrågorna inom den offentiiga sektorn. Väsentliga insatser har på olika områden gjorts för atl höja produktiviteten inom statlig verksamhet och betydande utredningsarbete pågår inom detla område.

De nämnda sannolika arbetskrafts- och produktivitetsförändringarna beräknas av långtidsutredningen ge som resultat att bruttonationalpro­dukten årligen skuUe kunna öka med närmare 4 % i volym åren 1971 1975, dvs. i storl samma tillväxttakt som under sista hälften av 1960-lalel. Denna ökningstakt ligger visserligen drygt en halv procentenhet lägre än det beräknade genomsnittet för Västeuropa och Förenta sta­terna, men jag vUl betona att stegringen i nationalprodukten, med hän­syn llll vår ogynnsamma utveckling av antalet yrkesverksamma, indi­kerar en hög tillväxttakt. Jämförelsen med andra länder utfaller betyd­ligt gynnsammare om man beaktar atl en relativt stor levnadsstandard­höjning för vårt lands del kommer atl las ut i form av en arbetstidsför­kortning. Om ingen förkortning av arbetstiden skulle vidtas under perio­den 19701975, skuUe den årliga ökningen i bruttonationalprodukten bU omkring en procentenhet högre än den som nu bedömts komma lill slånd.

Utrikeshandel och bytesbalansmål. Genom all vi vall all under de när­maste åren ta ul en viss del av slandardökningen i form av ökad fritid, är del uppenbart alt kraven på en stark förbättring av standarden i and­ra avseenden inle kan tillgodoses snabbt och i stor omfallning.

Innan jag närmare går in på frågorna rörande resursfördelning sedda I förhållande lill de mål vi satt upp för den ekonomiska poUtiken vill jag först beröra de problem som reses genom underskottet i bytesbalansen. Jag ser det som ett ofrånkomligt villkor för att vi skall kunna genomföra våra mål för den interna ekonomin atl balansen i utrikesbetalningarna återställs. Della är också en förutsättning för all vi framgångsrikt skall kunna hävda vår yttre självständighet och genomföra våra åtaganden bl. a. gentemot u-länderna. Utan en väl konsoliderad valulaställning blir den handlingsfrihet utåt som vi eftersträvar kringskuren. En stark och enig anslutning lill en sådan syn finns hos remissinstanserna. Jag ser elt myckel stort värde i denna enighet kring en central uppgift för den ekonomiska politiken, nämligen atl under innevarande 5-ärsperiod åter­ställa balansen i utrikesbelalningarna.

Prop. 1971:115

31

Några remissinstanser ifrågasätter, med hänvisning lill lagerutveck­Ungen och den markerade omsvängningen i utrikeshandeln under senare delen av 1970, om uppfyllandet av bytesbalansmålel innebär krav av den omfallning som långtidsutredningen anger. På denna punkt viU jag erinra om atl den konjunktureUa variation i lagerinvesteringama som kunnat iakttas naturiigen bör leda lill en förbättring av balansen i utri­keshandeln under någon tid framöver. Därefter har man alt räkna med en återverkan i motsatt riktning. Det är omöjligt atl förutse konjunktur­förloppet flera år framöver och därför också all säga något om när och med vilken snabbhet en sådan vändning kan inträda. På samma sätt som jag för ell år sedan betonade alt de då starkt stigande lagerinvestering-arna måste beaktas för atl bedömningen av handelsulfallet inte skulle bli för pessimistisk vUl jag nu starkt varna för alt låta en motsatt lagerkon-junklur förleda oss tro all balansproblemen snabbi är övervunna. Ut­vecklingen under 1970 och så som den nu förutses för 1971 innebär inle något som strider mot långtidsutredningens bedömning ulan kan sägas ligga väl i linje med vad som enligt dess beräkningar krävs för all uppnå en Irendmässig balans i utrikesbetalningarna.

Utfallet av bytesbalansen påverkar valutareservens utveckling. Reser­vens storlek skall ses i relation till vår år från år stigande utrikeshandel. En stark valutareserv medger större handlingsfrihet i den ekonomiska politiken och värnandet av den fulla sysselsättningen kan då ske med mindre hårda och ofta återkommande ingripanden än som eljest är nöd­vändigt.

Utan ell preciserat anlagande om konjunkturläget för olika år framö­ver kan man inle ange det aktuella ulfall av utrikeshandeln som bör upp­nås för atl balanskravet skall bli realiserat vid någon bestämd lidpunkt under 5-årsperioden. Långtidsutredningen har sökl belysa de krav som under vissa antaganden om konjunkturförloppet skulle behöva uppfyllas om man vill uppnå balans i utrikesbetalningarna antingen 1973 eller 1975. Oavsett hur man bedömer realismen i de gjorda förulsätlningarna framgår dock klart av analysen att del skulle innebära betydande an­strängningar i den interna ekonomin om man eftersträvade balans 1973. Jag är Inte beredd förorda att politiken inriktas därpå, då detta skulle betyda en alltför stark begränsning i möjligheterna atl fullfölja ange­lägna arbetsuppgifter inom det offentliga området och atl skapa de lugna förhållanden på arbets- och lönemarknaden som i ell ansträngt bytesba­lansläge mer än eljest är nödvändiga. En förskjutning av lidpunkten för den eftersträvade balansen något eller några år längre fram gör dock inte på något sätt all man kan dröja med de ålgärder som är påkallade av underskottet i bytesbalansen. Den uppläggning av den ekonomiska politiken som med della syfte angavs i årets finansplan måste sålunda målmedvetet och med krafl föras vidare.

Jag delar långtidsutredningens bedömning all den eftersträvade för-

Prop. 1971:115

32

bättringen måste åstadkommas genom en positiv förskjutning av han­delsbalansen. Vi måste nämligen realistiskt räkna med en forlsall för­svagning på tjänslesidan. Utvecklingen på detla område tillsammans med de krav som följer av uppställda mål för ulvecklingsbislåndet gör en omsvängning nödvändig av handelsbalansens saldo från ett underskott som genomsnittligt rört sig om ca 1 miljard kr. till elt överskoll om 2 a 3 miljarder för ett genomsnittsår.

De vägar efler vilka vi skall uppnå dessa förändringar bör vi söka inom ramen för vår Iradilionelll frihandelsinriktade politik. Atl söka kortsiktigt lösa problemen genom protektionistiska åtgärder finner jag inle böra övervägas. I della sammanhang har ju särskilt turismen upp­märksammals. Utgifter för ullandslurism berörs inle på samma sätt som andra varor och tjänster av konsumlionsbeskallningen. En likartad skat­temässig behandling är dock svår att ge en utformning som är såväl praktiskt tillämplig som förenlig med våra inlernalionella åtaganden.

En begränsning av utlandsturismen skulle vidare för all få effekt komma all beskära de rekreations- och slimulansmöjllgheter som efter hand blivit tillgängliga för allt bredare lager av vårt folk. Jag ser däri en omständighet som förtjänar starkt beaktande då man har alt värdera verkningarna av olika länkbara ålgärder.

Långtidsutredningen har i sina beräkningar utgått från det av slats­maklerna antagna målet för utvecklingsbiståndet, men har samtidigt be­tonat svårigheterna att säkrare bestämma de valutaanspråk som följer av della. De kalkyler som angivils har i ell av remissyttrandena kritiserats för alt ge en överdriven bild av storleken på dessa anspråk. Den oklarhet som råder på della betydelsefulla område är besvärande och en utred­ning har därför påbörjats inom utrikes- och finansdepartementen med syfte alt bl. a. skapa en klarare bild av de krav på valutaområdet som ställs från ulvecklingsbislåndet.

I samma mån som vi tar något längre tid på oss för alt återställa ba­lansen i utrikesbetalningarna uppkommer en viss nettokapitalimport. Jag har med hänsyn lill della problem redan tidigare förordat en upplåning utomlands i mer organiserad och långfristig form.

Med den linje som jag här rekommenderat för alt lösa belalningspro-blemet förs export och import av industrivaror i förgrunden. Vad som måste eftersträvas är ell ökande överskott i della varuutbyte, vilket även kan uttryckas så alt resursfördelningen i samhällsekonomin måste för­skjutas mol avsättning av en större andel varor och tjänster utomlands och lägre tillväxttakt i förbrukningen inom landet. Den sida av en sådan politik som syftar lill alt uppnå en dämpad imporlutveckling måste bestå dels av en stark försiktighet med åtgärder som stimulerar den interna ef­terfrågan, dels av näringspolitiska insatser för all stärka de importkon­kurrerande näringsgrenarnas konkurrenskraft. För flera av dessa nä­ringar har utvecklingen gått mot en minskande andel på den svenska

Prop. 1971:115

33

marknaden. Att skapa betingelser för dessa förelag all hävda sig i öppen konkurrens med omvärlden är ell viktigt led I näringspoUtiken.

Det synes dock ofrånkomligt atl del främst är en vidgad export som vi måste eftersträva. Som långtidsutredningens undersökningar visar lorde utrymme finnas för en erforderlig ökning av avsätlningen på de interna­tionella marknaderna. Förutsättningarna därvidlag kan komma atl ytter­ligare förbättras om kommande förhandlingar med EEC leder till atl nya tullfria exportmarknader öppnas för svensk industri.

Oavsett utvecklingen av marknadsformerna ökar det inbördes beroen­det mellan olika länder och ekonomier. Inga skäl finns för att anta att någon förändring i detla förhållande framdeles skulle inträda.

Kraven på en ökad export förutsätter en fortsatt stark utbyggnad av industrins produktion och kapacitet. I den ekonomiska politiken måste åtgärder som möjliggör och stimulerar en sådan utbyggnad ges företrä­de. För en snabbi ökande industriproduktion är . med del arbetskrafts­utbud som förutses ökade industriinvesteringar nödvändiga. I fi­nansplanen föreslog jag därför olika ålgärder som log sikte på della. Så­lunda förordade jag lättnader i kreditpoliliken som främst skulle avse In-duslrisektorn. Elt särskilt investeringsavdrag om 10 % föreslogs för all stimulera förelagens investeringar i maskiner och inventarier under 1971. Förslagen innehöll även en förstärkning av Investeringsbankens och av Industri- och Förelagskredits utiåningsmöjligheter samt olika medel för all underlätta för företagen atl lösa sina finansieringsproblem i samband med export.

Mål och förutsättningar i den interna ekonomin. Jag har i del före­gående understrukit nödvändigheten av en industriell expansion med hänsyn lill bytesbalans, full sysselsättning och ekonomisk tillväxt. I det sammanhanget kan erinras om den syn som ligger bakom vår företags­beskattning, där liberala regler för avskrivningar och företagsbeskattning kombineras med en hög beskattning av utdelningar, aktievlnsler och för­mögenheter. Denna utformning av beskattningen har gjorts för all er­hålla utvecklingsdugliga och konsoliderade företag med god lönebelal-ningsförmåga. En sådan väg har bedömts ge de bästa möjligheterna att upprätthålla en hög sysselsättning. Beslående risker för arbetslöshet har på goda grunder ansetts utgöra del allvarligaste hotet mot en jämnare in­komstfördelning. Att tveka inför att söka främja ökade industriinveste­ringar vore all äventyra den långsiktiga inkomstfördelningspolitiken, ef­tersom alternativet eljest kan bli av belalnlngsbalanssvårlgheler framkal­lade problem med sysselsättningen.

Här förs sålunda frågorna rörande de grundläggande målen för vår interna ekonomiska politik på elt avgörande sätt In i bilden. Som jag ti­digare starkt betonat är återställandet av balans i utrikesbelalningarna en

Prop. 1971:115

34

förutsättning för all vi skall kunna realisera dessa mål och specielll då målen beträffande full sysselsättning och jämnare inkomstfördelning. Elt starkt beaktande av del samband mellan sysselsättning och inkomstför­delning som jag nyss berörde har präglat de ekonomiskt-poUtiska sttä-vandena. Jag kan därvid nämna den vidgning och differentiering av sys­selsätlningsmålet som skett vad beträffar handikappade och äldre samt den ökade uppmärksamhet som ägnats åt att söka ge de gifta kvinnorna mer likvärdiga möjligheter till förvärvsarbete. Ell fortsatt intensifierat arbete i denna riktnmg ser jag som ell självklart grundinslag i de kom­mande årens politik. Förutom att vidgade sysselsättningsmöjligheter ut­gör den effektivaste formen för inkomstfördelningssträvandena för ifrå­gavarande grupper medverkar de lill alt bland dessa skapa en större känsla av samhörighet och aktivt deltagande i samhällslivet. Genom­gående bör för övrigl i arbetet för olika eftersatta grupper eftersträvas all ge aktuella ålgärder en utformning som bidrar till atl bryta individer­nas isolering. Att skapa vidgade möjligheter alt aktivt delta i olika sam­hällsfunktioner är en betydelsefull uppgift och en viktig del i en jämlik­hels- och Inkomslfördelningspolitik.

I långtidsutredningen redovisas vissa undersökningar rörande in­komstfördelningens förändringar under 1950- och 60-lalen. Av dessa framgår vilken betydelse en vidgad sysselsättning har för en utjämning av inkomstförhållandena i samhället. Särskilt de gifta kvinnornas ökade förvärvsverksamhet har sålunda därvid hafl markerade effekter. Elt an­nat drag i utvecklingen som kan noteras är den betydande utjämning av inkomslförhållandena mellan pensionärsgrupperna och övriga inkomst­tagare som följt av de förbättrade pensionsförmånerna. Då ATP-pensio-nerna börjar utgå i större omfattning blir detta än mer framträdande. Bland inkomsttagare i yrkesverksam ålder har i fråga om inkomst före skall någon mer märkbar utjämning inte skett. Skatterna har dock med­verkat tUl en påtaglig sådan förändring även för de nämnda grupperna. Med den inriktning lönerörelserna getts under senare år i förening med progressiviteten i skalleskalorna finns skäl räkna med en fortsatt utveck­ling mol jämnare inkomster i samhället.

I vissa remissyttranden har inkomslfördelningsfrågorna uppmärksam­mals. En svårighet när del gäller inkomstfördelningen är alt målen om jämnare inkomstfördelning och ökad jämlikhet Inte kan preciseras i for­mer som gör atl resultaten av strävandena för deras realiserande kan fångas in i sammanfattande, mera exakta mått. Målen kan endasl anges som den färdriktning i storl som skall gälla för alla skilda delar av politi­ken. Viktigt är givetvis då atl i olika enskilda punkter söka beakta och klargöra effekterna av de politiska åtgärderna. Våra kunskaper i dessa hänseenden är bristfälliga. Insatser har gjorts för all skapa elt bättre un­derlag för alt bedöma dessa frågor, bl. a. inom ramen för låginkomstut­redningen. Ytterligare insatser på della område bör komma till slånd.

Prop. 1971:115

35

Sysselsättnings- och inkomstfördelningsmålen har som jag tidigare be­rört efterhand vidgats och fåll fler dimensioner. Regionalpolitiken kan sägas utgöra en sammanfallande beteckning för de intensifierade strä­vandena all eliminera sysselsättnings- och inkomstolikheler mellan olika regioner i landet. Den geografiska fördelningen av befolkning och pro­duktion har i accelererad takt förskjutits i riktning mot vissa expansiva regioner. Sammanslagningar och nedläggningar av jordbruk och rationa­liseringar av skogsbruket med en åtföljande förskjutning meUan glesbygd och tätare befolkade regioner kommer alt fortsätta under åren framöver I ungefär samma takt som tidigare. Del skede synes dock vara förbi då denna utveckling var det dominerande draget i strukturomvandlingen för landet i dess helhet. I stället torde strukturomvandlingen präglas av koncentrationen av industri- och handelsförelag, något som kommer atl negativt påverka utvecklingen i mindre och medelstora orter.

Långtidsutredningens kalkyler tyder på att en ytterligare skärpning av de regionala obalanserna kan undvikas endast genom fortsalla kraftfulla regionalpolitiska insatser. För Norrlands del spelar ännu avgången från jord- och skogsbruk en väsentlig roll. Om inga nya sysselsättningsska­pande åtgärder insätts beräknas antalet arbetstillfällen i Norrland minska med 10 000 å 15 000 under 1970-lalels första hälft. För indust­rins del förutses däremot en mer gynnsam regional utveckling med en kraftig sysselsättningsminskning i storstadsområdena och en viss ökning i Norrland. En totalt sett fortsatt skärpning av de regionala obalanserna framstår av flera skäl som oacceptabel och del är mol denna bakgrund som den precisering och utökning av reglonalpoUllken som skett under senare år bör ses.

Målet för samhällets regionalpolitik är att bättre balans skall erhållas mellan landels regioner såväl i ekonomiskt som i socialt och kulturellt avseende. Olika typer av balansproblem uppträder i skilda regiontyper varför olika former av åtgärder erfordras. Del framstår sålunda som en alltmer väsentlig uppgift för regionalpolitiken att söka avleda expansio­nen I storstadsområdena samtidigt som utvecklingen i andra regionalpo­Utiskt betydelsefulla orter stimuleras. Åtgärderna får inle inskränka sig lill alt enbart omfatta industrin. Den snabbi expanderande servicesek­torn måste också inkluderas. Etl väsentligt steg i denna riktning har ta­gits i och med den nyligen framlagda propositionen om ulflyllning av viss statlig verksamhet till etl begränsat antal tillväxtcenlra i landels öv­riga delar. Regionalpolitiken omfattar vidare en strävan att lösa de spe­ciella problem som hör samman med avfolkningen i glesbygderna. Re­gionalpolitiska åtgärder lorde härvidlag inle ensamma förslå utan även andra medel av bl. a. socialpolitisk natur måste till.

Samhällets ambitioner alt trygga sysselsättningen i landets regioner har successivt vidgats och allt fler instrument har kommit till använd­ning. Under 1960-talels senare hälft har genom regionalpolitiken 8 400

Prop. 1971:115

36

nya arbetstillfällen skapats i stödområdet. Ytterligare 4 000 arbetstillfäl­len beräknas tillkomma i takt med all industrins investeringar fullföljs. Del utbyggda lokaliseringsstödet är alltjämt del dominerande instrumen­tet. Vid sidan härav har användningen av investeringsfonderna i lokali­seringspolitiskt syfte kommit att spela en betydelsefull roll som etable­ringsstimulans. Under de senaste åren har också de regionala skillna­derna i sysselsättning utjämnats. För flera områden kvarstår dock lång­siktiga sysselsättningsproblem. De resurser som kommer alt finnas till­gängliga all sällas in är dock begränsade. Med hänsyn härtill och lill nödvändigheten att ge goda ulvecklingsbellngelser måste insatserna kon­centreras lill elt begränsat anlal orter.

Etl omfattande arbete har under senare år pågått med all kartlägga behovet av mera långsiktiga åtgärder i olika ortslyper. I en första etapp länsplanering 1967 har bl. a. prognoser för befolknings- och nä­ringslivets utveckling inom landels kommunblock utarbetats. I ell nästa, nu pågående, skede har Kungl. Maj:l uppdragit åt länsstyrelserna alt försöksvis utarbeta konkreta regionalpolitiska program. Dessa, som går under namnet Länsprogram 1970, skall la upp tre huvudtyper av ålgär­der. För del första skall anges vilka sysselsätlningspoUliska ålgärder som bör vidtas i de kommunblock lill vilka de regionalpolitiska insatserna koncentreras. För del andra skall ålgärder, främst av socialpolitisk na­tur, redovisas för de områden där de regionalpolitiska åtgärderna visat sig OtiUräckliga. Slutligen skall redovisas hur investeringarna inom den offentliga sektorn bör fördelas regionall. Länsprogram 1970 skall bl. a. utgöra underlag för ell landsomfattande regionalt program som avses föreläggas riksdagen 1972.

Utjämning av sysselsättning och inkomster mellan grupper och regio­ner är primära mål för den ekonomiska politiken. Strävandena i denna riktning måste gå hand i hand med en politik som syftar till att vidga re­sursutrymmel. Vi har höga ambitioner atl förbättra socialpolitiken, hälso- och sjukvården saml all starkt öka utbildning och andra aktivite­ter inom den offentliga sektorn. Från de enskilda hushållens sida gör sig starka önskningar om standardhöjningar gällande. En förbättring av spe­ciellt låginkomsttagarnas situation framstår därvid som angelägen. En gemensam strävan är vidare all i ökad utsträckning söka bistå utveck­lingsländerna. Alla dessa olika anspråk kan inle tillgodoses ulan en fort­satt snabb tillväxt i ekonomin. Eftersom jag i samband med produktivi­tetsfrågorna berört olika ålgärder som är aktuella för all främja en ut­veckling i denna riktning, skaU jag här endasl la upp några komplette­rande frågor.

1 den typ av öppen ekonomi som gäller i vårt fall är våra möjligheter alt själva forma lillväxlprocessen begränsade. Starka impulser som är styrande för teknisk utveckling, strukturförändringar och produktval förs in i ekonomin utifrån. All avslänga oss från dessa inflytelser och

Prop. 1971:115

37

kontakter vore en orealistisk och på sikt ogynnsam väg. Den nödvändiga anpassningen till ändrade yttre förhållanden är dock i flera fall förenade med olika svårigheter.

I vår arbetsmarknads-, närings- och socialpolitik har vi byggt ut in­strument för att underlätta och mildra denna anpassning. En strävan att kontinuerligt utöka och förbättra dessa instrument måste prägla politi­ken framöver. Särskild uppmärksamhet måste därvid ägnas ålgärder äg­nade all vidga och förslärka de enskilda medborgarnas möjligheter alt della i och påverka beslut som rör hans arbete och allmänna levnadsvill­kor. En utökad demokrati och medinflytande i arbetslivet är grundläg­gande riktmärken för della arbete. I en aktiv politik för dessa syften måste även ingå ålgärder för alt förbättra den inre och yttre mUjön på arbetsplatserna. Reformer på arbetslivets område framstår över huvud tagel som en av de viktigaste arbetsuppgifterna under de kommande åren, inle bara för statsmakterna ulan även för organisationerna på ar­betsmarknaden.

Inle minst från ungdomens sida har ell växande motstånd mol indust­riarbete kunnat noteras under senare år. Uppenbart är atl ell flertal olika faktorer här spelar in. Lönerelationer, skillnader i sociala förmåner och anställningstrygghet, skillnader i arbetsmiljö samt hälso- och olycks­fallsrisker, graden av personlig frihet i arbetet är faktorer som tillmäts en allt större betydelse vid valel av anställning. En avgörande betydelse måste tillmätas det förhållandet att den snabba expansionen av utbild­ningsväsendet i förening med en allmänt hög efterfrågan av arbetskraft har gett de ungdomar som nu slutar skolan väsentligt större reella val­möjligheter än vad de tidigare hade.

Som jag tidigare framhållit är del av största betydelse all industrin kan öka sin produktion i snabb takt. Av delta följer all del är angelägel att dess expansion inte hindras av brist på arbetskraft. I viss utsträckning har denna brist kunnat läckas genom invandring. Della har lett till atl andelen utländsk arbetskraft är särskUt hög inom de delar av industrin som är minst attraktiva för den svenska arbetskraften. En lösning av della slag kan knappast vara acceptabel, eftersom den såväl försvårar in­vandrarnas anpassning och deras accepterande i det svenska samhället som medverkar till alt bevara rådande skillnader mellan olika arbeten. På längre sikt blir problemet om arbetsvillkoren inom industrin en för samhälle och företag avgörande fråga, där en tillfredsställande utveck­ling bestämmer om industrin framgångsrikt skall kunna konkurrera om arbetskraften.

All motverka och återställa de skadeverkningar på den yttre miljön som uppslår i lillväxlprocessen har blivit en allt viktigare uppgift. I långtidsutredningen redovisas de investeringar i miljövårdande syfte som på vissa områden planeras under första hälften av 1970-talel. Bety­dande ytterligare insatser skulle behövas för alt komma lill rätta med

3    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115

Prop. 1971:115

38

mUjöproblemen. Del har inle varit möjligt för långtidsutredningen all belysa frågan rörande avvägningen mellan miljökvalitet och miljökost­nader. Inför de stora resurskrav som kommer all ställas på detla område är del synnerligen angelägel all della problem får en klarare belysning för all därigenom erhålla en bättre ledning vid den prioritering av olika insatser som är avgörande för hur framgångsrikt bekämpningen av mU-jöförslörlngen blir. Uppmärksamhet måste även i det sammanhang­et ägnas valel av miljöpolitiska medel varvid inle minst viktigt är all detla val bestäms med hänsyn lill de incitament som därigenom skapas för all inrikta konsumtion och produktion mot "mUjövänliga" produkter och framställningssätt. Likartade problem gäller för det vikliga arbetet med alt utforma den fysiska riksplaneringen. Jämsides med den karl­läggning av tillgängliga resurser och av de anspråk som ställs på olika områden från skilda håll undersöks även i riksplaneringsarbelel vilka medel som är bäst lämpade för atl påverka lokaliseringen av produk­tionsenheter som medför starka skadeverkningar på miljön.

Strävandena att realisera olika mål och att tillgodose skilda angelägna behov I ekonomin kommer på grund av del knappa resursutrymme som finns att disponera under de närmaste åren att ställa eflerfrågepollllken inför svåra uppgifter. Viktigt är att de stora spänningarna mellan efter­frågan och tillgång inle utlöses I internt betingade prisslegringstenden-ser. De internationella prisstegringarna har under senare år på ell olyck­ligt sätt ökat i storlek. Ell genomslag på den svenska prisnivån har Inte kunnat förhindras, vilket förorsakat stora olägenheter. Någon försäm­ring av vårt internationella konkurrensläge synes dock denna utveckling inte ha inneburit. Hur utvecklingen framdeles kan bli internalionelll sett kan inle bedömas. Även om inga säkrare tecken kan anföras finns det skäl hysa förhoppningar atl prisstegringstaklen långsiktigt skall dämpas. Vilken utvecklingen än blir kvarstår kravet all utforma den ekonomiska politiken så att prisstegringar, större än i våra konkurrentländer kan undvikas.

Avvägningsproblem. För atl belysa awägningsproblemen har långtids­utredningen angett några olika alternativ för utvecklingen 19701973. Även om jag funnit skäl förorda all lidpunkten för en eftersträvad ba­lans i utrikesbelalningarna skjuts fram tiU något eUer några år efter 1973 ger dessa alternativ en riklig illustration även av de problem som förelig­ger i etl sådani perspektiv. I alla de olika alternativen har investeringsök­ningen förutsatts vara densamma. Variationerna i alternativen berör re­sursfördelningen mellan privat och offentUg konsumtion och kan sägas representera några ytterlighetsfall, då i ett fall den erforderliga återhåll­samheten läggs på den förstnämnda sektorn och I etl annat alternativ på den sistnämnda.

Prop. 1971:115

39

I remissyttrandena är det etl ganska genomgående drag all vederbö­rande instans förordat det högre resursutrymmel för det område som den har närmast beröring med och vars behov och problem den har störst kännedom om.

Beaktas de resurskrav som ell återställande av balans i utrikesbetal­ningarna ställer skulle den årliga resursökning som under 5-årsperloden kan disponeras för inhemska ändamål uppgå tUl omkring 3,5 % per år. Därvid gäller dock all tillväxten skulle bli något lägre under de första åren för att i motsvarande mån ligga högre under senare delen av perlo­den. I min diskussion av hur della resursutrymme lämpligen kan använ­das följer jag långtidsutredningens framställningssätt och tar först upp inveslerlngsfrågorna oberoende av om de hänför sig lill privat eller of­fentlig sektor.

Enligl långtidsutredningens kalkyler skulle investeringskvolen framde­les bli oförändrad eller något sjunkande. Detta skulle innebära en delvis ny situation då denna kvot under efterkrigstiden närmast stigit ända fram till de sista åren av 1960-talet. Omsvängningen sammanhänger enligt långtidsutredningen med alt man förutser en lugnare investeringsökning inom offentlig sektor och inom bostadsbyggandet. Endast i några fall har denna bedömning mött invändningar bland remissinstanserna. För egen del håller jag det för troligt att den relativa investeringsökningen inom den offentliga sektom inte blir lika stark som tidigare. Genom atl dessa investeringar inom exempelvis skol- och sjukvårdsområdet stegrats så snabbt och nu nått en så hög nivå kan stora tillskott till kapitalstocken erhållas med förhållandevis begränsade årliga ökningar. Försiktighet i utbyggnaden är för övrigl motiverad med hänsyn till alt investeringama där huvudsakligen ej är sådana som ersätter arbetskraft utan kräver ökad personal.

Vad bostadsbyggandet beträffar så gäller målet om en nybyggnation av 1 milj. lägenheter under 10-årsperioden fram tiU 1974/75. Med den nivå som byggandet nu nått torde målet kunna realiseras med i stort sett oförändrad investeringsaktivitet. Att i förväg mer exakt precisera bo­stadsbyggandets omfattning är inte möjUgt med hänsyn tUl konjunktur­förändringar och till hur snabbt man kan bedriva saneringsverksamhe­ten. Med beaktande av det uppsatta målet bör den långsiktiga inrikt­ningen dock vara all investeringarna på della område bör hållas på ungefär den nivå de nu nått.

Jag har tidigare betonat nödvändigheten av att förstärka industrins produktionskapacitet och att därför söka uppnå en ökad investeringsak­tivitet inom detla område. Läggs därtill de betydande investeringsbehov som finns inom jord- och skogsbruk, handel, samfärdsel etc. bedömer jag den av långtidsutredningen förutsatta ökningen av investeringarna inle för högt tilllagen. Orealistiskt är måhända inte alt räkna med en långsiktigt oförändrad total investeringskvot i den svenska ekonomin.

Prop. 1971:115

40

De med en fortsatt hög realkapitalbildning förbundna frågorna rö­rande sparandets utveckling har också berörts i långtidsutredningen. Minskningen av det privata sparandet i företag och hushåll och ök­ningen av sparmedel inom i första hand AP-fonden reser många olika problem rörande kanaliseruigen av spar- och kapitalströmmarna. Frågor av denna karaktär utreds av 1968 års kapitalmarknadsutredning. Några remissinstanser har särskilt uppehållit sig vid det minskade hushållsspa­randet och framhållit angelägenheten av att söka stunulera delta. Jag har vid flera tillfällen understrukit sparandels avgörande roll för den fram­tida välståndsökningen men samtidigt även måst konstalera svårighe­terna atl finna effektiva vägar för en sådan stimulans. Sedan långt till­baka har vi sökt främja ett sparande via lönsparande och i fjol tUlämpa­des ett särskilt premiesparande för återbetalda preUminärskallemedel. lag har för avsikt att utifrån erfarenheterna från dessa ålgärder åter­komma i senare sammanhang med förslag syftande lill alt stimulera och fånga in elt nysparande.

Någon sifferprecisering av en lämplig ökningstakt för offentlig och privat konsumtion kan inle göras. Jag finner dock att inget av de illustre­rande alternativen helt kan anges som en riktpunkt för den ekonomiska politiken. Åtstramningskravet kan inle ensidigt läggas på den ena eller andra sidan ulan måste fördelas med hänsyn till de förhållanden som kommer atl gälla under olika år.

Utrymmet är särsldlt för de närmaste åren ganska begränsat. I årets budgetförslag har en stark återhåUsamhet med utgiftsökningar eftersträ­vats. Del är dock inte möjligt alt genomföra drastiska uppbromsningar och en viss ökning av den statliga konsumtionen är all räkna med för de närmaste åren. Samtidigt fortsätter den relativt snabba slegrmgen av konamunal konsumtion, om än i något lugnare takt än tidigare. Delta gör alt den privata konsumtionen inle kan öka så mycket. I och för sig kan det vara naturUgt att konsumtionsökningen blir begränsad under år då en standardhöjning las ut i form av arbetstidsförkortning. Ä andra sidan skulle det med hänsyn till en eftersträvad utjämning av inkomsterna vara önskvärt med ett större utrymme för att spänningarna på arbets- och lö­nemarknaden inte skall bli för besvärande. En fortsatt stark återhållsam­het med offentliga utgifter är motiverad även för kommande budgetår, om det skaU vara möjligt att bereda ett ej alltför begränsat utrymme för privat konsumtion.

Den kommunala utgiftsutvecklingen är därvid elt speciellt problem. Betydande ökningar förutses framöver. Medel att med snabb verkan på­verka denna utveckling finns inte. En stor del av utgiflsöfcningamä sam­manhänger med beslut av regering och riksdag. I finansplanen förordade jag därför atl alla centrala beslut som har kostnadskonsekvenser för kommunema noggrant prövas också med hänsyn till sina finansierings-

Prop. 1971:115

41

ocb skattekonsekvenser på kommunsidan. Utgiftsutvecklingen på längre sikt inger oro, vilket ställer även kommunerna inför kravet alt med största omsorg pröva och handlägga anspråken på nya utgifter. Utgifts-perspektiven ger även ökad aktualitet åt problemet efler vilka vägar man kan förbättra möjligheterna alt tiUgodose de stora behoven av olika offentliga tjänster. En sida av della spörsmål utgörs av en noggrann prövning av alla de rationaliserings- och koslnadsbesparingsmöjligheter som kan finnas inom oUka offentliga verksamhetsområden. Skilda un­dersökningar och ålgärder pågår sedan länge för all söka höja produkti­vitet och effektivitet i offentlig förvallning. All nå väsentliga resultat av dessa strävanden är en förutsättning för all planer och ambitioner inom de olika arbetsområdena skall kunna realiseras.

De awägningsproblem och målkonflikter som aktualiserats av lång­tidsutredningen har på vissa håll tolkats så alt den svenska ekonomin skulle vara svag och brista i vitalitet och utvecklingskraft. Av de studier rörande skilda frågor som ingår i långtidsutredningen finns Ingel som bekräftar en sådan föreställning. Tvärtom framstår ulvecklingsförutsätt-ningarna i olika avseenden som gynnsamma vid såväl en historisk som inlernalionell jämförelse. Della gäller exempelvis i fråga om arbetskraf­tens yrkesskicklighet och utbildningsnivå, produktivilelsslegringarnas storlek, byggnads- och maskinkapitalels modernitet och kvalitet samt om förelagens villighet och förmåga alt föra in nya metoder och varor.

Våra problem framöver hänger således inle samman med svagheter i ekonomins effektivitet utan är all söka i de krav och ambitioner som finns. Som jag redovisat i det föregående gör sig stora anspråk gällande på angelägna utbyggnader inom offentlig sektor och på en höjd standard för de enskilda hushållen. Vi önskar komma till rätta med problem på regionalpolitikens och miljövårdens områden. En jämnare inkomstför­delning inom landet och ökad hjälp till utvecklingsländerna är önskemål vars realiserande vi sätter högt. Alla dessa anspråk vill vi snabbi tillgo­dose. De höga ambitionerna får de tillgängliga resurserna alt framstå som besvärande otillräckliga.

Denna erinran om var våra problem är alt finna innebär inget förord för alt söka dämpa kraven och ambitionerna. Högt ställda förväntningar är en bidragande kraft i arbetet för atl vidga och förbättra förutsättning­arna för en utveckling mot elt bättre samhälle. Insikten om problemens art och svårighetsgrad ger dock en bättre grund för atl i samverkan och enighet nå deras lösning.

Frop. 1971:115

42

SÄRSKILDA FRÅGOR

Totalbudgetens utgiftsanslag budgetåren 1970/71 och 1971/72

I slatsverksproposillonen beräknade jag tolalbudgelens utgifter, exkl. förändringarna av reservalionsmedelsbehållningarna och i dispositionen av rörliga krediter, lill ca 47 400 milj. kr. för budgetåret 1970/71. Häri ingick de i prop. 1971: 2 upptagna anslagen på tiUäggsstat, om vilka riks­dagen sedermera har beslutat. Till utgången av mars 1971 har härutöver begärts och i vissa fall fallats beslut om anslag på lilläggsslat med elt sammanlagt belopp av 451 milj. kr. Bland större anslag kan nämnas 270 milj. kr. under försvarsdepartementet till reglering av prisstegringar.

Riksrevisionsverket har med skrivelse den 2 april 1971 överlämnat en approximativ beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår (bi­laga 4). Beräkningama bygger på uppgifter som riksrevisionsverket in­hämtat från myndigheterna. Enligt beräkningen skulle tolalbudgelens ut­gifler exkl. förändringar i behållningarna på reservations- och investe­ringsanslag och i dispositionen av rörliga krediter uppgå till 48 713 milj. kr. under innevarande budgetår. Verkets beräkning i denna del kan jag ansluta mig till.

För budgetåret 1971/72 upptogs de totala statsutgifterna, exkl. föränd­ringar i reservationsmedelsbehållningar och i dispositionen av rörliga krediter, i statsverkspropositionen lill 51 425 milj. kr. I propositioner vilka förelagts årets riksdag före den 1 april 1971 och riksdagsbeslut fram till nämnda dag har upptagils anslag som innebär en utgiftsökning med 193 mUj. kr. Bland större anslagsökningar kan nämnas 125 milj. kr. till folkpensioner.

Medelsbehovet för täckande av underskottet på riksgäldsfonden be­räknas efter diskonlosänkningen den 18 mars 1971 bli 20 milj. kr. lägre än vad som angavs i statsverkspropositionen.

Jag har låtit upprätta en specifikation av anslagsförändringar i förhål­lande till statsverkspropositionen per den 31 mars 1971 (bUaga 7).

På grundval av dessa uppgifter beräknar jag ulgiflsanslagen på tolal­budgelen för budgetåret 1971/72 till 51 598 mUj. kr., vilket är 173 milj. kr. mera än i statsverkspropositionen. Förslag och beslut efter den 31 mars 1971 som påverkar riksstalen torde få beaktas av riksdagens veder­börande utskott.

Avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1971/72, m. m.

Anslagen llll avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1971/72 var i årets stalsverksproposilion i viss omfattning upptagna med beräknade belopp, beroende på atl motsvarande investeringsanslag inle

Prop. 1971:115

43

Tabell 7. Beräknade förändringar i anslagsbehållningarna budgetåren 1970/71 och 1971/72. Milj. kr. (Ökning -1-, minskning )

Driftbudgeten (exkl. avskrivningar) Kapitalbudgeten

Summa

Anslags-behåll-

Beräknad förändring 30.6.7030.6.71

Beräknad förändring 30.6.7130.6.72

30.6.70

Stv.-prop. 1971

Myndig­heterna

Dep.­ch.

Stv.-prop 1971

Dep.ch.

3 158 993

4151

- 250 -250

-241 -     1

-242

- 200 -200

-    100

-    100

-200

-100 -250

-350

begärts definitivt. Jag får nu anmäla de definitiva anslagsförslagen, vilka överensstämmer med de preliminära.

Under statens allmänna fastighetsfond beräknades i statsverksproposi­tionen för byggnadsarbeten vid universiteten m. m. 140 milj. kr. I prop. 1971: 35 har definitivt begärts samma belopp som angetts i statsverks­propositionen, varför avskrivningsanslagel bör föras upp med oföränd­rat 70 milj. kr.

Under fonden för låneunderstöd har anslaget lill pressens lånefond de­finitivt begärts (prop. 1971: 27) med samma belopp som angetts i stats­verkspropositionen och avskrivningsanslaget bör därför las upp med 3 750 000 kr.

Beräkning av anslagsbehållningarnas utveckling

I årets slatsverksproposition beräknades medelsbehållningarna på re­servations- och investeringsanslag minska med 250 milj. kr. under bud­getåret 1970/71. Riksrevisionsverket har sedermera inhämtat uppgifter rörande myndigheternas bedömning av anslagsbehållningarnas utveck­ling. En sammanfattning härav liksom min egen bedömning återges i ta­bell 7. I sin beräkning av budgetutfallet har riksrevisionsverket bedömt att anslagsbehållningarna kommer atl minska med ca 250 milj. kr. För egen del räknar jag med en förbrukning av anslagsbehållningar på av­rundat 200 milj. kr.

För budgetåret 1971/72 förutsåg jag i statsverkspropositionen en för­brukning av reservationsmedel med 200 milj. kr. Jag räknade därvid med en mmskning av anslagsbehållningarna för myndigheterna inom försvarsdepartementets verksamhetsområde på ca 150 milj. kr.

I prop. 1971: 64 har chefen för industridepartementet anmält att medel kommer att begäras under budgetåret 1971/72 för ell lokalise­ringspolitiskt motiverat tillskott till Norrbottens Järnverk AB. Eftersom

Prop. 1971:115

44

deima utgift redan nu kan förutses finner jag del befogat att av detta skäl kalkylmässigt räkna upp reservalionsmedelsförbrukningen med ca 130 milj. kr. Härigenom korrigeras den underskattning av de totala stats­utgifterna som annars skulle ske. Mol bakgrund härav beräknar jag atl de totala anslagsbehåUningarna kommer all minska med i runda tal 350 milj. kr. under nästa budgetår.

Beräkning av dispositionen av rörliga krediter

Budgetutfallet och därmed statens upplåningsbehov påverkas av för­ändringar i dispositionen av rörliga krediter hos riksgäldskonlorel, vUka enligt riksdagens beslut ställts lill förfogande för vissa myndigheter och bolag. I statsverkspropositionen antogs del disponerade beloppet av rör­liga krediter komma att minska med 550 milj. kr. under budgetåret 1970/71. Jag bedömer del nu som sannolikt all minskningen stannar vid ca 500 milj. kr.

För budgetåret 1971/72 räknade jag i statsverkspropositionen med en ökning av de ianspråktagna beloppen med 100 milj. kr. Det finns nu skäl all något revidera denna prognos. Jag räknar således med en ökning av de ianspråktagna beloppen med 200 milj. kr. under nästa budgetår.

Totalbudgetens inkomster budgetåren 1970/71 och 1971/72 samt investeringsplan för budgetåret 1971/72

Riksrevisionsverket har med särskilda skrivelser den 2 april 1971 läm­nat bl. a. en beräkning av utfallet av budgetens inkomster under budget­året 1970/71 samt en förnyad inkomstberäkning för budgetåret 1971/72. För en närmare redogörelse för beräkningarna får jag hänvisa lill ver­kets skrivelser (bilagorna 4 och 5).

Avgörande för beräkningen av slalsinkomslemas utveckling är de an­taganden som görs om inkomstutveckUngen i samhället under prognos­perioden. Riksrevisionsverket har i sina beräkningar utgått från ett anla­gande om alt lönesumman ökar med 9 % under år 1971 och med 7 % under år 1972. De beräkningar av statsinkomsternas utveckling som jag redovisade i statsverkspropositionen grundades på antagandet om alt lö-nesiuiunan under år 1971 skulle öka med 9 %. För år 1972 antogs i statsverkspropositionen en ökning med 6 %. Som jag tidigare redovisat finner jag ingen anledning alt nu frångå min bedömning i finansplanen beträffande löneutvecklingen under innevarande år. För år 1972 kan jag ansluta mig tUl riksrevisionsvcrkets anlagande.

Beträffande aktiebolagens laxerade inkomster har riksrevisionsverket antagit att dessa minskar med 10 % under år 1970 och ökar med 5 %

Prop.1971:115

45

Tabell 8. Inkomster på totalbudgeten budgetåren 1969/701971/72 (Milj. kr.)

1969/70

1970/71

1971/72

Förändring från

Utfall

Stv.-prop.

. Ny be-

Stv.-prop,

. Ny be-

utfall

ny ber.

1971

räkning

1971

räkning

1969/70 tUlny beräkn. 1970/71

1970/71 tUlny beräkn. 1971/72

Skatt på mkomst och

förmögenhet m. m.

17 048

19 200

18 900

18 800

19 500

-1- 1852

+    600

AutomobUskattemedel

3 044

3 200

3 210

3 343

3 343

-1-    166

-1-    133

Allmän arbetsgivaravgift

698

1 255

1245

1915

1905

-1-    547

-1-    660

Tullmedel

1046

1 130

1070

1 110

1060

-h      24

-      10

Mervärdeskatt

6 741

8 820

8 900

12 100

12 200

-1-2 159

-1-3 300

Övriga tullar och acciser

6 368

6 870

6 833

7 525

7 403

-1-    465

-f    570

Statens affärsverksfonder

525

697

538

716

671

+      13

-1-    133

Övriga inkomster på drift-

budgeten

3 418

4 037

4 053

4 334

4 477

-1-    635

-1-    424

Beräknad övrig finansiermg

1 516

1 542

1538

1676

1701

+      22

-t-    163

Sununa

40 404

46 751

46 287

51519

52 260

-f5 883

-t-5 973

under år 1971. Verkels bedömning grundar sig på en under mars månad genomförd enkät lill elt anlal större bolag.

Med utgångspunkt från de angivna förutsältningarna har riksrevi­sionsverket beräknat inkomsterna under titeln skatt på inkomst och för­mögenhet m. m. tiU 18 900 milj. kr. för budgetåret 1970/71 vUket är 300 milj. kr. mindre än vad som angavs i årets stalsverksproposilion. För budgetåret 1971/72 beräknas inkomsterna under titeln till 19 500 milj. kr. vilket är 700 milj. kr. mer än vad som upptogs i statsverkspropositio­nen. Dessa förändringar i förhållande till slalsverksproposllionen beror som jag tidigare redovisat till största delen på alt skalt på retroaktiva lö­neökningar beräknas inflyta först under budgetåret 1971/72. De totala statsinkomsterna beräknas av riksrevisionsverket för budgetåret 1970/71 till 46 287 milj. kr. vilket är 464 milj. kr. mindre än vad som beräknades i statsverkspropositionen. För budgetåret 1971/72 beräknas de samlade statsinkomsterna av riksrevisionsverket till 52 303 milj. kr., vilket är 784 milj. kr. mer än vad som beräknades i statsverkspropositionen.

Beräkningen av inkomsterna på inkomslskatlelileln baseras vidare på förutsättningen om oförändrat procenttal, dvs. 100, för uttagande av preliminär skalt för budgetåret 1971/72. Enligl förordningen (1947: 576) om statlig inkomstskatt skall varje år beslämmas med vilka procenttal av grundbeloppen den statiiga inkomstskatten skall ingå i preliminärskalten för kommande budgetår. Procenttalet för den första hälften av budget­året 1971/72 skall vara delsamma som under innevarande budgetårs se-

Prop. 1971:115

46

Tabell 9. Kapitalbudgetens utgifter och finansiering budgetåret 1971/72

Fond

Investerings-    Finansiering anslag

Avskrivnmg     Övriga kapi-

inom fon-       talmedel

dema

inom

fondema

Avskrivning       Inveslerings-

från drift-

bemyndi-

budgeten

gande

I.

Affärsverksfondema

2 141702 000 1353 400 000

18 502 000

11.

Statens allmänna

fastighetsfond

375 703 000

46 082 000

5 000 000

III.

Försvarets fastig-

hetsfond

220 799 000

25 115 000

26 000 000

IV.

Statens ullånmgs-

fonder

4 071502 000

_

v.

Fonden för låneun-

derstöd

382 502 000

_

51 675 000

VII.

Fonden för förlag

till statsverket

37 000 000

40 000 000

IX.

Diverse kapital-

fonder

95 756 000

92 406 000

250 000

Summa kr

7 324 964 000 1517 003 000

141 427 000

23 866 000

745 934000

136 477 000

188144 000

150 525 000

19 159 000

797 450 000

3 274 052 000

31083 000

299 744 000

-

- 3 000 000

357 000

2 743 000

1139 758 000

4 526 776 000

Avgår kapitalåterbetalning: Oreglerade kapitalmedels­förluster Övrig kapltalålerbetalning

Länemedel

1 000 000 42 758 000

4 483 018 000

nare hälft. I förordningen (1970: 260) om storleken av statlig inkomst­skatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1970/71 har delta pro­centtal satts till 100 för budgetåret 1970/71. För tiden den 1 juliden 31 december 1971 blir alltså uttagsprocenlen densamma. Jag föreslår alt ut­tagsprocenlen även för liden den 1 januariden 30 juni 1972 fastställs tiU 100.

I detta sammanhang vill jag ta upp frågan om slopandet av invesle­ringsavglften för oprioriterade byggnadsarbeten. Bestämmelserna åter­finns i den av riksdagen antagna förordningen (1970: 99) om investe­ringsavgifl för vissa byggnadsarbeten. Avgiften skall enligt förordningen utgå på byggnadsarbeten som igångsätts fram lill utgången av juli månad 1971. Som jag tidigare anfört möjliggör arbetsmarknadslägel att skyldig­heten alt erlägga avgift kan upphöra i fråga om byggnadsarbeten som sätts igång efter maj månads utgång. Förslag lUl ändring i förordningen har upprättats inom finansdepartementet (bil. 10). Riksrevisionsverket har i sin Inkomstberäkning upptagit inkomsttiteln investeringsavgift till 5 milj. kr. för budgetåret 1970/71 och till 1 milj. kr. för budgetåret 1971/72. Med hänsyn till all vissa slutregleringar av preliminärt debite­rade avgifter lorde bli aktuella anser jag att inkomsttiteln kan upptas med av verket förordade belopp för budgetåret 1971/72 trots atl avgif­ten upphör något tidigare än som avselts.

Prop. 1971:115

47

I del följande redovisar jag de inkomsllitiar där jag i förekom­mande fall efler samråd med berörda departementschefer funnit skäl all frångå riksrevisionsverkets beräkning av statsinkomsterna.

Mot bakgrund av vad jag anfört i prop. 1971: 73 beräknar jag inkoms­ten under titeln särskilda varuskatter till 375 milj. kr. under budgetåret 1971/72, vilket är 10 milj. kr. mindre än verkets beräkning.

Med hänvisning lill vad chefen för socialdepartementet anmält i sär­skilda propositioner (prop. 1971: 22 och 23) beräknar jag för budgetåret 1971/72 inkomsterna under titlarna bidrag till riksförsäkringsverket och försäkringsrådet och inkomster vid arbetsmedicinska institutei till 9 650 000 kr. resp. 660 000 kr., vilket är 1 150 000 kr. resp. 160 000 kr. mera än enligt riksrevislonsverkels beräkning. Därjämte bör en ny in­komsttitel benämnd bidrag lill arbetarskyddsverkets och arbetsmedi­cinska institutels verksamhet tas upp. Denna titel avser den del av in­komsterna från arbetarskyddsavgiflen som enligt prop. 1971: 22 skall hänföras till riksstalens inkomstsida. Titeln bör för budgetåret 1971/72 föras upp med 7,5 milj. kr. Vidare förordar jag med hänvisning liU vad chefen för socialdepartementet anfört i prop. 1971: 49 all en ny in­komsttitel benämnd inkomster i samband med viss utbildning av handi­kappade förs upp under rubriken uppbörd i statens verksamhet. Titeln bör för budgetåret 1971/72 tas upp med 1,3 milj. kr.

Beträffande inkomsterna på kapilalbudgeten beräknar jag efter sam­råd med chefen för kommunikationsdepartementet avskrivningsmedlen för budgetåret 1971/72 inom televerkets fond till 661,6 milj. kr., vilket är 43,1 milj. kr. mindre än vad riksrevisionsverket beräknat.

Totalt innebär de av mig förordade avvikelserna en nedräkning av to­lalbudgelens inkomster med 42 990 000 kr. för budgetåret 1971/72 i för­hållande till riksrevisionsverkets förslag. Tolalbudgelens inkomster skulle därmed enligt de förnyade inkomslberäknmgarna uppgå lill 46 287 milj. kr. för budgetåret 1970/71 och lill 52 260 milj. kr. under budgetåret 1971/72, vilket är 464 milj. kr. mindre resp. 741 milj. kr. mer än vad som angavs i statsverkspropositionen.

Förändringarna beträffande inkomstskatteliteln innebär en nedräk­ning i förhåUande lill del i statsverkspropositionen angivna beloppet med 300 milj. kr. för budgetåret 1970/71. Bland övriga större förändringar under innevarande budgetår kan nämnas en uppräkning av inkomsterna av mervärdeskatt med 80 milj. kr. samt en nedräkning av inkomsterna från affärsverksfonderna med ca 160 milj. kr. För budgetåret 1971/72 kan noteras uppräkningar i förhållande lill beräkningarna i statsverks­propositionen av inkomsterna på titlarna skall på inkomst och förmö­genhet m. m. (700 milj. kr.), mervärdeskatt (100 milj. kr.) samt inkomst av myntning och justering (111 milj. kr.)

Min beräkning av de enskilda inkomsttitlarna på driftbudgeten för budgetåret 1971/72 framgår av specifikation i bilaga 6.

Prop. 1971:115

48

Tabell 10. Totalbudgeten budgetåren 1969/701971/72

(MUj. kr.)

1969/70

1970/71

1971/72

Förändring från

Utfall

Stv.-prop

. Ny be-

Stv.-prop

. Ny be-

utfall;

ny ber.

1971

räkning

1971

räkning

1969/70 till

ny ber. 1970/71

1970/71 tUl

ny ber. 1971/72

Inkomster

40 404

46 751

46287

51119

52 260

+ 5 883

+ 5 973

varav:

inkomster på drift-

budgeten

38 887

45 209

44 749

49 844

50 559

+ 5 862

+ 5 810

övrig finansiering

1 516

1 542

1 538

1676

1701

+      22   ;

,.  -1-    163

Utgifter

44 221

48 009

48 413

51725

52148

+ 4192

+ 3 735

varav:

driftbudgeten (exkl.

förändr. i behåUningar

på reservationsanslag)

37 584

40 664

41014

44 125

44 273

+ 3 430

+ 3 259

investeringsanslag

5 722

7 645

7 699

7 300

7 325

+ 1977

-    374

förändring i anslags-

behäUningar

740

250

200

200

350

-    540

+    150

förändring 1 dispositio-

nen av rörliga krediter

175

-    550

-    500

100

200

-    675

+    700

Totalbudgetsaldo

-3 817

- 1258

- 2126

-206

+ 112

+ 1691

4- 2 238

Jag har i det föregående redogjort för förändringarna i förhållande till statsverkspropositionen i fråga om begärda investeringsanslag för bud­getåret 1971/72. De begärda investeringsanslagen uppgår nu till 7 325 milj. kr. De för finansiering av dessa investeringar beräknade avskriv­ningsmedlen som bör anvisas på driftbudgeten uppgår till 1 140 milj. kr. De medel som inom resp. kapitalfond är tillgängliga för finansiering av investeringarna, dvs. avskrivningsmedel och övriga kapilalmedel Inom fonderna, beräknar jag till 1 658 milj. kr. På grundval härav beräknar jag investeringsbemyndigandena lill 4 527 milj. kr., vilket är samma be­lopp som upptogs i statsverkspropositionen. Kapilalbudgelens utgifter och dessas finansiering framgår av tabell 9.

Jag har låtit upprätta förslag lill investeringsplan och investeringssla-ler för budgetåret 1971/72 med specifikation av de i planen angivna in­vesteringsbemyndigandena (bilaga 8).

Beräkning av totalbudgeten för budgetåren 1970/71 och 1971/72

Med beaktande av vad jag anfört i det föregående beräknar jag tolal­budgelen för budgetåren 1970/71 och 1971/72 enligl tabell 10.

Beräkningama pekar på ell underskott i tolalbudgelen på ca 2 130

Prop. 1971:115

49

milj. kr. för budgetåret 1970/71 och ett överskoll på ca 110 milj. kr. för budgetåret 1971/72. Underskottet för budgetåret 1970/71 är ca 870 mUj. kr. större än del som angavs i finansplanen. För budgetåret 1971/72 be­räknades tidigare ell underskott på ca 200 milj. kr. Del bör emellerlid påpekas alt i dessa belopp inle Inryms effekterna av löneökningar för de statsanställda för åren 1971 och 1972.

Till stalsrådsprotokollel i della ärende lorde få fogas som

Bilaga 1:    Reviderad nationalbudget för år 1971

Bilaga 2:    Långtidsbudget för perioden 1971/721975/76

Bilaga 3:    1970 års långtidsutredning och remissinstanserna

Bilaga 4: Riksrevislonsverkels approximativa beräkning rörande bud­getutfallet för 1970/71

Bilaga 5: Riksrevislonsverkels förnyade inkomstberäkning för bud­getåret 1971/72

Bilaga 6: Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budget­året 1971/72

Bilaga 7: Specifikation av anslagsförändringar i förhållande lUl stats­verkspropositionen för budgetåret 1971/72

Bilaga 8: Förslag till investeringsplan och invesleringsslater för bud­getåret 1971/72

BUaga 9: Förändringar i riksstatsförslaget för budgetåret 1971/72 se­dan statsverkspropositionen

Bilaga 10: Förslag lill förordning om ändring i förordningen (1970: 99) om investeringsavgifl för vissa byggnadsarbeten

HEMSTÄLLAN

Under åberopande av vad jag har anfört hemsläller jag, all Kungl. Maj:t föreslår riksdagen all

1)

antaga förslag till förordning om ändring i förordningen (1970: 99) om investeringsavgifl för vissa byggnadsarbeten,

2)

godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som jag har förordat i del föregående,

3)

lill Avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1971/ 72 anvisa följande reservationsanslag, nämligen

Statens allmänna fastighetsfond

Utbildningsdepartementet:

Byggnadsarbeten vid universiteten m. m.

70 000 000

Prop. 1971:115

50

Fonden för låneunderstöd

Finansdepartementet:

Pressens lånefond

3 750 000

4)

godkänna min beräkning av förändringarna i anslagsbehåUning­arna för budgetåret 1971/72,

5)

godkänna min beräkning av förändringarna i dispositionen av rörliga krediter för budgetåret 1971/72,

6)

besluta alt statlig inkomstskall för skatlskyldig, som avses i 10 § 1 mom. förordningen (1947: 576) om slallig inkomstskatt, skall för budgetåret 1971/72 ingå i preliminär skatt med 100 "/o av grundbeloppet,

7)

godkänna min beräkning av driftbudgetens inkomster för bud­getåret 1971/72 enligl den vid della protokoll fogade specifika­tionen,

8)

godkänna förslagel llll investeringsplan och Investeringsslater för budgetåret 1971/72,

9)

på kapilalbudgeten beräkna den mol investeringsplanen svaran­de inkomsttiteln Lånemedel till 4 483 018 000 kr.

Med bifall lill vad föredraganden sålunda med instäm­mande av statsrådets övriga ledamöter hemstäUt förordnar Hans Maj:t Konungen all llll riksdagen skall avlålas propo­sition av den lydelse bUaga lill detla protokoll ulvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

710233   MARCUS BOKTR. STHLM IW

Reviderad nationalbudget för år 1971

Bilaga 1

Prop. 1971:115

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

Bilaga 1

REVIDERAD NATIONALBUDGET FÖR ÅR 1971

Inledning

Den reviderade nationalbudgeten för 1971 som härmed läggs fram är utarbetad Inom finansdepartementets sekretariat för ekonomisk plane­ring och konjunkturinstitutet. Nationalbudgeten bygger på material som erhållits från fackdeparlement och olika verk och institutioner. Vidare har utredningsrådel hörts. Dess ledamöter bär dock ej något ansvar för nationalbudgetens utformning och bedömningar.

Kapitlen III, Utrikeshandeln saml VII, Investeringarna och 

IX, 

Kre-dilmarknaden har helt sammanställts inom konjunkturinstitutet. Institu­tet har även sammanställt avsnitten om industriproduktion och skogs­bruk i kapitel 

IV 

och i huvudsak avsnitten om de disponibla inkomster­na och den privata konsumtionen i kapitel 

VI. 

Ansvaret för bedömning­en av Sveriges ekonomi 1971 med undantag för de avsnitt eller punk­ter där konjunkturinstitutet uttryckligen åberopas vilar på finansde­partementels sekretariat för ekonomisk planering där arbetet med natio­nalbudgeten letts av tf planeringschefen Lars Lindberger.

1    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

I. Sammanfattande översikt

Bilden av den ekonomiska utvecklingen i Sverige 1970 är i stora drag tämligen oförändrad jämfört med den preliminära nationalbudgeten. I vissa hänseenden har likväl de mera fullständiga uppgifter som nu före-liger föranlett revideringar av betydelse. Huvudintrycket av stark till­växt i produktion och efterfrågan kvarstår, samtidigt som del omslag som inträffade i den ekonomiska utvecklingen under andra halvåret 1970 framträder med ökad klarhet. Den totala produktionens tillväxt upp­skattas nu liU 4,8 "/o, vilket innebär en uppjustering med inemot en halv procentenhet. Jämfört med närmast föregående år beräknas tillväxten sålunda ha avtagit med drygt en halv procentenhet. Alternativa beräk­ningar som utgår från produklionssldan mot eljest från använd­ningssidan visar dock fortfarande på närmast oförändrad tillväxt som nu anges tUl ca 5,5 "/o. Sysselsättningens volym i arbetade limmar be­räknas ha stigit med 2 "/o 19691970. Della lyder aUtjämt på atl pro­duktivitetstillväxten varit förhållandevis låg och svagare än närmast före­gående år.

Under det alt den totala produktionens tillväxt sålunda justerats uppåt framstår tillväxten för den slutliga inhemska efterfrågan dvs. bort­sett från lagerförändringar som ännu något mera dämpad. Den be­räknas nu till 2,9 '/o, vilket är nästan 2 procentenheter lägre än för bmltonalionalproduklen. Den nedjustering som skett avser i huvudsak den privata konsumtionen, vars tillväxt nu beräknas lill Inle fullt 3 "/o i volym. Utfallet ligger därmed klart under vad som fömtsattes i de pre­liminära nalionalräkenskapskalkylerna men stämmer tämligen väl över­ens med de anlaganden som vid sidan härav gjordes i den preliminära nationalbudgeten. Konsumlionslillväxlen för fjärde kvartalet 1970 be­räknas sålunda trots den förestående momshöjningen ha stannat vid 3,3 o/o jämfört med fjärde kvartalet 1969. Hushållssparandels utveckling ter sig trots detla svagare än vad som förutsattes i den slutliga bedöm­ningen i den preliminära nationalbudgeten. Detla sammanhänger främst därmed att lönesummans tillväxt blivit lägre än vad som tidigare beräk­nats. Löneglidningen för andra grupper än industriarbetare synes näm­ligen ha varit överskattad. Hushållens beräknade skatteinbetalningar har däremot reviderats i motsatt riktning. De disponibla inkomsternas till­växt har sålunda nedjusterats såväl nominellt som realt i det sist­nämnda hänseendet till 2,7 "/o. Sparkvoten förefaller under sådana om­ständigheter ha håUits oförändrad 19691970.

I fråga om investeringarna har bilden förändrats såtillvida att den be­räknade nedgången blivit mindre markerad för byggnadsinvesteringarna

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

3

i allmänhet och bosladslnvesteringarna i synnerhet, medan i stället upp­gången ler sig mera blygsam för maskininvesleringarna. Nedgången för byggnadsinvesteringarna totalt beräknas sålunda stanna vid 0,4 "/o och uppgången för maskininvesleringarna vid 3 "/o, vilket för samtliga in­vesteringar ger en volymökning med oförändrat 1,0 "/o. Industrins in­vesteringar beräknas ha stigit med 6 »/o och bostadsinvesteringama ha sjunkit med 2,5 "/o. Antalet inflyltningsfärdiga lägenheter 1970 blev nära 110 000 eller 800 fler än närmast föregående år.

Den offentliga konsumtionens expansionstakt har enligt de beräkning­ar som nu föreligger bibehållits. Tillväxten anges sålunda till 5,8 »/o 19691970. Sammanlagt för offentlig konsumtion och investeringar samt bostadsbyggande framträder alltjämt en klar dämpning men en mindre markerad sådan från 4,5 «/o i tillväxt 19681969 till 3,5 »/o 19691970.

Lagerinvesteringama framstår alltjämt som det mest dynamiska in­slaget i den totala inhemska efterfrågans utveckling 19691970. Den beräknade tillväxten för dessa investeringar har ytterligare markerats sedan den preliminära nationalbudgeten. Detla har emellerlid skett där­igenom all den uppskattade nivån för lagerinvesteringama har sänkts för 1969, medan den bibehållits för 1970. För handelns lagerinvesteringar 1970 har en nedjustering skett, medan däremot tillväxten av indu­strins lager och speciellt av dess färdigvamlager blivit betydligt större än vad som antogs i den preliminära nationalbudgeten. Även vad gäller halvårsfördelningen av lagerinvesteringarna har bilden delvis förändrats. Ökningen första halvåret 1970 i förhållande till motsvarande halvår 1969 framstår alltjämt som synnerligen stark men dock klart lägre än vad som preliminärt beräknades. Den uppskattas nu till 3,6 "/o av bruttonational­produkten första halvåret 1969. Avsaktningen i utveckling mellan andra halvåren är fortfarande slående men det rör sig likväl enligt de revide­rade kalkylerna om en ökning av lagerinvesteringarna motsvarande 1,0 "/o av bruttonationalprodukten.

Under del atl omslaget i lagerlnvesleringarnas utveckling i någon mån avdramallserats har i stället omslaget i utrikesbalansen vilket säker­ligen inträffat under verksamt inflytande av lagerutvecklingen kom­mit all framträda desto mera påtagligt. Efler elt rekordartat underskott första halvåret om drygt 1 700 milj. kr. har andra halvårets bytesbalans visat ell obetydligt överskott. I handelsbalansen följdes etl underskott om 1 460 milj. kr. första halvåret av ell överskott om 360 milj. kr. andra halvåret. För hela årel 1970 redovisas sålunda underskott i bytes­balansen med 1 640 milj. kr., i handelsbalansen om 1 100 milj. kr. Om man jämför med prognoserna i den reviderade nationalbudgeten för 1970 ligger de faktiska underskotten 850 respektive 550 milj. kr. högre och detla kan förmodas stå i samband därmed alt lagerinvesteringarnas tillväxt klart underskattades. I fråga om handelsbalansen innebar emel-

Prop. 1971:115

4

lertid utvecklingen kring årsskiftet en snabb aktivering och redan för den 12-månadersperiod som utlöpte i januari 1971 var handelsunderskotlet nere under den nivå ca 500 milj. kr. som i den reviderade progno­sen hade angivils för kalenderåret 1970. För bytesbalansen var avstån­det mellan prognos och utfall några hundra milj. kr. större, främst be­roende på alt den extraordinärt starka ökningen av neltoförbrukningen av resevalutor inte var förutsedd.

De underskott som nu redovisas i handels- och bytesbalanserna 1970 är drygt 250 milj. kr. lägre än enligt de preliminära uppskattningarna. Exporten har nämligen, såväl i volym som värde, i högre grad än im­porten överträffat de preliminära ulfallskalkylerna. Exporlvolymens ök­ning har sålunda uppjusterats med en dryg procentenhet lill 10 "/o och importvolymens tillväxt med knappt en halv procentenhet lill 9,5 »/o. Tendensen lill svag förbättring av terms of trade har framträtt ännu nå­got tydligare. För 19691970 redovisas sålunda en positiv förskjutning i bylesvillkoren om drygt en halv procentenhet motsvarande ca 100 milj. kr.

Vid sidan av bytesbalansen har även kapitaltransaktionerna fått elt ur belalnlngssynpunkt mera positivt ulfall än vad som preliminärt be­räknades. De synliga kapitalrörelserna visar sålunda etl neltoinflöde om drygt 1 150 milj. kr. medan restpostens positiva värde, som däremot ned­justerats något, anges till knappt 900 milj. kr. Valutareserven steg under loppet av 1970 med knappt 400 milj. kr. och bankernas utiandsställning förstärktes med drygt 600 milj. kr.

Internt kom den förändring som Inträdde i den ekonomiska balansen under loppet av 1970 främst till ullryck på arbetsmarknaden och möjli­gen även i prisutvecklingen. Samtidigt som industriproduktionen fort­satte all sliga och exporten i huvudsak bibehöll sin starka expansions­kraft visade efterfrågan på arbetskraft uttryckt i antal lediga platser en förhållandevis snabb nedgång fr. o. m. andra kvaralel. För ar­betslösheten framträdde en svagt stigande tendens. Del är emellerlid ovisst i vad mån det förändrade arbetsmarknadslägel kan ha hunnit atl återverka på inkomstutveckUngen under 1970. Den IroUga löneglidning­en 19691970 har för samtiiga löntagare nedjusterats från 4 »/o till 3 »/o, men för industriarbetare kvarstår aUtjämt det höga lönegUdningslalel 

70/0.

Konsumentpriserna som fram lill oktober 1970 stigit med 7 »/o under 12 månader har därefter ökat obetydligt, om man bortser från inverkan av höjda indirekta skatter. Från oktober 1970 till mars 1971 visar kon-siunenlprlsindex en uppgång med 4,8 »/o, men avräknas effekterna av såväl skattehöjningarna som en årlig justering av bosladsposlen per de­cember har prisökningen i övrigt uppgått lill högst några tiondels pro­cent. Omslaget i prisulvecknlngen har ägt rum under inverkan av det all-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

5

manna prisstoppet som trädde i kraft i oktober. Hur prisutvecklingen i annat fall skulle ha tett sig är svårt all bedöma. Troligt är dock atl en viss dämpning av prisstegringstaklen skulle ha inträffat oavsett prisstop­pet, närmast under inverkan av den avsaktning som skett såväl i import-prisernas stegringstakt som i utvecklingen av hushållens efterfrågan.

De utvecklingstendenser som kännetecknade den ekonomiska utveck­lingen under senare delen av 1970 har i huvudsak satt sin prägel på Sve­riges ekonomi även under första kvartalet 1971. Avsaktnlngstendenserna har emellerlid accentuerats och industriproduktionen som alltjämt var stigande under fjärde kvartalet 1970 förefaller all ha stagnerat under första kvartalet 1971. Arbetslösheten som var svagt stigande under andra halvåret 1970 har visat en mera markerad uppgång motsvaran­de drygt en halv procentenhet av arbetskraften under början av 1971. Samtidigt har efterfrågan på arbetskraft fortsatt all avla sådan den åter­speglas i antalet lediga platser. Utvecklingen på arbetsmarknaden tyder på en dämpning av den totala efterfrågan som främst kan förmodas här­röra från utvecklingen av lagerinvesleringar och privat konsumtion. Exporten har däremot fortsatt atl stiga kraftigt till skillnad från importen och handelsbalansen har stärkts avsevärt.

InternationeUt har den ekonomiska utvecklingen under de första må­naderna av 1971 inle skiljl sig nämnvärt från de bedömningar som gjor­des i den preliminära nationalbudgeten för 1971. Möjligen har uppgång­en i Storbritannien och Förenta staterna gått trögare än väntat samtidigt som avmattningstendenserna i Västtyskland varit mera påtagliga än vad som förutsågs. Avgörande för bedömningen av den inlernalionella kon­junkturutvecklingen 1971 synes mol denna bakgrund alltjämt vara dels hur markerad den begynnande expansionen i Förenta staterna kan tänkas bli, dels vilken grad av varaktighet och styrka som kan komma all kän­neteckna de nuvarande dämpningslendenserna i Västeuropa.

I huvudsak sldljer sig inle den bedömning av den ekonomiska utveck­lingen i Förenta staterna som nu är möjlig alt göra från den som redo­visades i den preliminära nationalbudgeten. Tillgängliga konjunkturin­dikatorer lyder på atl ell uppsving efler stagnationen 1970 nu är ome­delbart föreslående. Frågan gäller snarast med vilken styrka uppgången kommer all göra sig gällande. Här har fömtsatts all effekten av de expansiva kredit- och finanspolitiska åtgärder som vidlagils inle med full styrka kommer all framträda förrän senare under 1971 och alt den lo-tala produktionens tillväxt för hela årel kommer atl stanna vid 3 »/o.

Bedömningen av konjunktumtvecklingen i Västeuropa under 1971 ler sig mera osäker. Med undantag för Storbritannien och möjligen även Frankrike och Italien synes efterfrågetrycket vara på yäg alt lätta i Väst­europa. För flera länders del är del svårt att för närvarande avgöra huruvida en mera varaktig dämpning av produktionstillväxten eller en-

Prop. 1971:115

6

bart en tUlfällig avsaktning är förestående. Myckel talar alltjämt för att utvecklingen i Västtyskland blir av central betydelse för konjunkturläget i Västeuropa under återstoden av 1971.

Även om trycket på den västtyska produktionsapparaten har börjat vika har den slutliga efterfrågan hittUls förblivit stark. Den totala efter­frågan har dock lättat avsevärt sedan mitten av 1970, främst genom en påtaglig nedgång av lagerinvesteringarna och en minskad exporttill­växt. Jämfört med lägel vid tillkomsten av den preliminära nationalbud­geten har de tillgängliga konjunkturindikalorerna tenderat atl mera peka i avsaklande riktning. Detta gäller bl. a. industriproduktionen och order­ingången till investeringsvamsektorn. Ä andra sidan är orderstockarna alltjämt stora och den privata konsumtionseflerfrågan synes vara fortsalt stark. Olika utvecklingsalternativ kan under sådana omständigheter före­falla tänkbara. Här liksom i den prelUninära nationalbudgeten har valts att räkna med ett förhållandevis expansivt alternativ, varvid huvudvikten lagts vid den pådrivande effekt som de kraftiga löneökningarna lorde få. Även del faktum atl den slutliga efterfrågan såvitt nu kan bedömas inle visat mera påtagliga tecken till alt vika har tillmätts en viss vikt. Av vä­sentUg betydelse för den västeuropeiska konjunkturbilden är givetvis hur länge de nuvarande avsaktnlngstendenserna i Västtyskland kommer alt hålla i sig. Om dessa i huvudsak kan förklaras av en pågående lageran­passning ökar sannolikheten av atl ett omslag i riktning mol snabbare expansion kan inträffa före utgången av 1971.

De skäl som sålunda anförts talar för alt konjunkturavmattningen i Västeuropa kan väntas bli relativt svag och förhållandevis kortvarig. Tidpunkten för ett konjunkturomslag blir emellerlid även med dessa förutsättningar svår alt precisera. Del är inte uteslutet alt elt mera påtagligt omslag kan komma att dröja en bil in på 1972.

Denna bedömning av den inlernalionella konjunkturutvecklingen har varit en av utgångspunkterna för den reviderade exportprognos för 1971 som utarbetats av konjunkturinstitutet. Totala exporten exklusive fartyg beräknas sålunda öka med 8,5 "/o i volym under 1971, vUket är närmare 1,5 "/o mindre än 1970. För hela exporten väntas en något mindre ökning eller med 8 "/o 1971 jämfört med av konjunkturinstitutet beräk­nade 9,5 "/o för 1970. De lägre tillväxttalen för den totala exporten för­klaras av en svagare utveckling av fartygsleveransernas volym.

Volymutvecklingen för råvaror väntas bli något starkare under 1971 än 1970. Trävaror, massa, papper och malm samt övriga råvaror, vUka ökade med 0,5 "/o i volym under 1970, väntas stiga med ca 5,5 "/o 1971 trots en viss förväntad minskning för trävaror och en lägre ökning för massa och papper än föregående år. Elt kraftigt omslag förutses för malm och livsmedel efter den nedgång, som inträffade 1970 lill följd av LKAB-konflikten respektive det svaga skördeutfallet 1969.

Exporten av färdigvaror beräknas totalt öka långsammare 1971 än

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

7

1970 eller realt med ca 11,5 «/o mol 18,8 »/o. Denna relativa nedgång förklaras i allt väsentligt av den försvagade inlernalionella efterfråge­utvecklingen. En inlernalionell konjunkturavmattning brukar inverka ogynnsamt på exporten av investeringsvaror som svarar för en relativt stor andel av den svenska färdigvaruexporten. A andra sidan medför en försvagning av den inhemska efterfrågan en ökad exportkapacilel, vilket i linje med erfarenheterna från föregående konjunkturavmattning väntas medföra ökade marknadsandelar för denna varuexport. Ökningstakten för verksladsprodukler exklusive fartyg beräknas liU 12,5 0/0 och för gruppen övriga varor till 8 "/o. Exporten av järn och stål väntas sliga med 11 o/o. För livsmedel och gruppen övriga metaller väntas också en ökning, vilket innebär ell omslag jämfört med 1970. Farlygsleve-ranserna beräknas minska med 1,5 o/o.

I värde beräknas exporten totalt sliga med 12 o/o mol 8 o/o i volym. Prisulsiklerna för 1971 ler sig nu något gynnsammare än i slutet av

1970.  För totala exporten fömtses en prisuppgång med drygt 3,5 o/o

19701971, vilket dock är endasl knappt hälften av den uppgång som

inträffade under 1970. De mest betydande prisökningarna väntas för

verksladsprodukler, massa och malm. Prisfallet under 1970 för järn och

stål synes ha hejdats. Prissänkningar väntas för gruppen övriga metaller

och livsmedel.

Den med hänsyn lill värdeutvecklingen något mer optimistiska bild som nu tecknats av exportulsikterna för 1971 jämfört med den prelimi­nära bedömningen i slutet av 1970 grundas på de exportenkäler för verksläder saml järn- och stålverk, som gjorts under första kvartalet

1971.  Av dessa framgår all orderingång och orderbehållning särskilt

inom verkstadsindustrin bedömts som förhållandevis hög för andra halv­

året 1970. Däremot har förekommit vikande orderingång i vissa andra

branscher särskilt pappersindustrin under samma period.

Del privata näringslivels investeringar i byggnader och maskiner vän­tas öka med 7 o/o från 1970 lill 1971. För industrins del förutses en volymökning med 8 "/o totalt, varav 7,5 "/o för maskininvesteringar och 9 o/o för byggnadsinvesteringar. Dessa förväntade ulfall för 1971 har grundals på statistiska centralbyråns sedvanliga investeringsenkät i feb­ruari. De investeringsplaner, som där kommit till ullryck, har med slöd av tidigare erfarenheter justerats upp något. Hänsyn har härvid även tagils lill alt det införda invesleringsavdraget kan antas medföra stimu­lerande effekter, som inle hunnit komma till ullryck i enkäluppgiflerna. Till grund för prognosen har vidare legat antaganden om successivt lät­tad kredilmarknad och om ökad leveranskapacllet på bygg- och inves-leringsvammarknaderna. Jämfört med de redovisade planerna i novem-berenkälen 1970 har industrin justerat upp sina planer kraftigt på ma­skinsidan medan dessa är i stort sett oförändrat låga på byggnadssidan. På branschnivå pekar investeringsutvecklingen på kraftigt ökade inves-

Prop.1971:115

8

lerlngar i verkstadsindustrin (nästan dubbelt så hög nivå 1971 som 1968). För järn- och stålverken väntas fortsalt stark ökning även under 1971. Även massa- och pappersindustrin väntas öka sina investeringar i en omfattning som ligger över genomsnittet för industrin som helhet. För industrin i övrigt väntas en fortsalt minskad investeringsnivå under 1971. Handelns investeringar beräknas minska med 5 o/o 1971, vilket inne­bär ett omslag från 1970, då de ökade med 4,5 o/o.

Lagerinvesteringarna väntas under 1971 uppgå endasl till drygt 1/3 av volymen under 1970 eller tUl drygt 1 600 milj. kr. jämfört med ca 4 600 milj. kr. Lageruppbyggnaden av råvaror, halvfabrikat och varor i arbete beräknas minska med nästan 75 o/o. Huvuddelen av denna nedgång väntas falla på verkstadsindustrin, järn- och metallverken saml träindustrin. För industrins färdigvaror kalkyleras med en lagerupp­byggnad som uppgår till endast ca 50 o/o av 1970 års. Del är främst verkstadsindustrin saml järn- och metallverken som bedöms orsaka denna nedgång. För näringslivels totala realkapitalbUdning sker, in­beräknat denna lagerutveckUng, en nedgång med 13 o/o 19701971 atl jämföra med en uppgång på 21,2 o/o 19691970.

De StatUga investeringarna väntas öka med 3,5 o/o 19701971, vilket är en något lägre ökningstakt än 19691970. Enligl en enkät från februari väntas en obetydlig ökning av affärsverkens byggnadsinveste­ringar under 1971 eller med 0,5 o/o jämfört med 1,5 o/o 1970. Detta är en påtaglig nedrevidering av de planer som uttrycktes i novemberenkä­ten 1970 och som redovisades i den preliminära nationalbudgeten. De statliga myndigheternas byggnadsinvesteringar förutses bli ungefär oför­ändrade under 1971 jämfört med 1970. Stor osäkerhet vidlåder emel­lerlid denna bedömning, eftersom dels vissa aktuella uppgifter saknas på grund av arbetsmarknadskonflikten, dels även därför att volymen be­redskapsarbeten under 1971 är oviss. Den har emellerlid förutsatts bli oförändrad i förhållande lill 1970. De statliga maskininvesleringarna väntas också öka, men i något lägre takt än 1970. Sammanfattnings­vis ligger endast drygt 1/10 av den totala investeringsökningen på de statliga myndigheterna. Återstoden faller på affärsverken och de statliga aktiebolagen.

Kommunernas investeringar beräknas öka med 3,5 o/o 19701971 mol en ökning med 1 o/o 19691970. För byggnadsinvesteringarna väntas ett omslag från en nedgång 1970 med 0,5 "/o lill en uppgång 1971 med 3,5 o/o. Till grund för denna reviderade kalkyl har lagts en definitiv bearbetning av novemberenkälen 1970 någon sedvanlig februarienkäl har i år inte gått all ulföra på grund av arbetsmarknads­konflikten inom den kommunala förvaltningen; en anledning till alt kommunberäkningarna blir något osäkra. Vidare har räknats med en viss lättnad på finansieringssidan och med ett gott resursutrymme. För

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

9

maskininvesleringarna väntas en betydligt lägre ökningstakt 19701971 än 19691970 eller med 5 o/o mot 12 o/o.

För bostadsbyggandet räknas med en igångsättning av ca 100 000 lägenheter samt en nedgång av investeringsvolymen med 4 "/o 1970 1971. Härvid har förutsatts alt tyngdpunkten av igångsättningen ligger något tidigare under året än vad som antogs i den preUminära national­budgeten. I övrigt har antagils en viss ytterligare förkortning av bygg­nadstiderna för påbörjade flerfamiljshus på grund av den dämpade aktiviteten i byggsektorn. För 1971 års igångsättning har räknats med oförändrade lägenhelsylor jämfört med 1970. Antalet inflyttningsfärdiga lägenheter väntas bU ungefär 3 500 färre än 1970 och uppgå till ca 106 000.

Den totala fasta investeringsvolymen väntas stiga med ca 3,5 o/o 1970 1971. Byggnadsinvesteringarna ökar väsentUgt långsammare än ma­skininvesteringarna, eUer med 0,4 o/o mot 8,7 o/o för de senare. Inbe­räknal lager visar beräkningarna emellertid på en total investerings-minskning med 6 o/o 19701971.

Beträffande inkomster, priser och konsumtion framläggs följande kal­kyler. Den totala lönesumman väntas sliga i något lägre takt än mellan 1969 och 1970 eller med 9 o/o. En utgångspunkt är härvid all sysselsäll-ningsvolymen fömtses avla något 19701971. För de enskUda företa­garnas inkomster väntas en minskning med 3,3 o/o, främst till följd av prisregleringen, vUkel innebär etl omslag jämfört med 19691970. To­talt beräknas faklorinkomslerna sliga med drygt 7,5 o/o jämfört med en ökning med drygt 10,5 "/o 19691970. TUlväxten i de disponibla in­komsterna blir emellertid 9,5 o/o mol 8,4 o/o 1969-1970. Anledningen härtiU är all hushållens nelloinbelalning lill del offentliga, främst llll följd av skaltereformen, beräknas minska med ca 0,5 "/o 19701971 mot all ha ökat med 22,4 o/o 19691970.

Vid bedömningen av prisutsikterna för 1971 har en utgångspunkt varit atl arbetsgivarnas kostnad per timme i genomsnitt för samtiiga ansläUda inom de prissatta sektorerna av samhällsekonomin frånsett den allmänna arbetsgivaravgiften antas stiga i en takt som Inle mera väsent­ligt skiljer sig från ökningen närmast föregående år. En annan och jäm­fört med bedömningen vid slutet av 1970 reviderad utgångspunkt har varit alt den nu förlängda prisregleringen kommer att fördröja sedvan­liga konsekvensprisslegringar till följd av höjda lönekostnader inom pris-sällningsområden, som är skyddade från Internationell konkurrens. En­ligt den prisprognos som sålunda utarbetats kan konsumenlprisnivån under loppet av 1971 antas stiga med 6,8 o/o. I denna uppgång är inbe­räknad en till 3,2 o/o uppgående effekt av mervärdeskallens höjning den 1 januari 1971. Mellan genomsnillslägena för kalenderåren 1970 och 1971 kan den troliga förändringen väntas bli något högre eller 7,4 o/o.i

' 1 denna prognos beaktas mle den prissänkande effekten av diskonlosänkningen 22 april 1971.

It    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

10

Vid den förutsatta prisuppgången 1971 kan de reala disponibla in­komsterna beräknas öka med 1,8 o/o rnol 2,7 »/o 19691970. Jämfört med den preliminära bedömningen i slutet av 1970 innebär delta en uppjustering främst mollverad av den förändring av prisulsiklerna som delvis föranletls av alt prisregleringen förlängts.

Den privata konsumtionen inklusive turislnetlol har i volym beräknats öka med 2,0 o/o 19701971 mol 2,7 o/o 19691970. De realt disponibla inkomsterna beräknas öka i ungefär samma takt; prognosen utgår så­lunda från en i del närmaste oförändrad sparkvot för 1971. En star­kare konsumlionsökning, särskUl under första halvåret 1971, hade fram­stått som trolig inte minst med hänsyn lill skattereformens inkomst-omfördelande och därmed totalt sett sannolikt konsumtionshöjande effekt om inle en viss negativ rekyleffekl från lidlgarelagd konsum­tion under fjärde kvartalet 1970 i samband med förestående höjningar av den indirekta beskattningen ingått bland förutsättningarna. Osäkerhet om utgången av avtalsförhandlingarna är en annan faktor, som bedömts inverka negativt på konsumtionseflerfrågan. Vidare gäller atl kredit-marknaden för hushållens del anlagils förbli stram under 1971.

Den offentliga konsumtionen väntas öka med 4,2 "/o i volym, varav den kommunala med 5,5 o/o och den statUga med 2,2 o/o. Beräkningen av den kommunala konsumtionen 1971 utgår dock från de planer, som kommunerna redovisade under senhösten 1970 någon sedvanlig feb­ruarienkät har på grund av arbetsmarknadskonflikten inom den kom­munala förvaltningen inle gått alt utföra. Bedömningen av del kommu­nala området är därför något osäker.

Sammanlagt innebär detta all. den totala efterfrågevolymens lillväxl 19701971 väntas uppgå tiU 1,9 o/o mot 5,8 o/o 19691970. Denna lägre lillväxl förklaras i första hand av de kraftigt minskade lagerinvestering­ama och av en lägre tillväxt för den privata konsumtionseflerfrågan.

Med ledning av den förväntade efterfrågans tillväxt kan importvoly­men beräknas stiga med 1,5 o/q 19701971. Delta innebär en väsent­ligt lägre uppgång än 19691970, då ökningen var 9,5 0/0. Prognosen ligger lägre även i förhållande lill bedömningen i den preliminära natio­nalbudgeten, där en ökning med 3,5 0/0 förutsågs för 1971. En avsevärt svagare imporlutveckling väntas för de flesta varugrupper med undanlag för investeringsvaror. För konsumtionsvaror räknas med en imporlök­ning om 3,5 0/0, vUkel utgör endast drygt hälften av uppgången under 1970. Det är främst personbiisimporten som väntas minska. För investe­ringsvaror väntas en ökning med 9 0/0, vilket är en nästan lika stor ök­ning som under 1970. Del är här främst den väl hävdade mhemska in-vesleringseflerfrågan på maskinsidan, som väntas medföra ökad import. Däremot har den dämpade Inhemska produktionstillväxten och neddrag­ningen av lagerinvesteringama till följd all importen av insatsvaror slag­nerar helt under 1971.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

11

Handelsbalansen beräknas visa ell överskoll på ca 1 100 milj. kr. för 1971, vilket är en förbättring med ungefär 2 200 milj. kr. från 1970. Bakom denna avsevärda omsvängning ligger en väl hävdad exportut­veckling (8 o/o ökning 1971 mol 10 o/o 1970) och framför allt en upp­bromsad ökning av importvolymen (1,5 o/o ökning 1971 mot 9,5 o/o 1970). "Terms of trade" beräknas bli något försämrade: Importprisema väntas sliga i genomsnitt med ca 4 o/o, främst till följd av stigande priser på bränslen och verksladsprodukler. Exportpriserna förutses däremot genomsnittligt stiga i något lägre takt. Nettot av tjänster och transfere­ringar beräknas uppvisa ell underskott på drygt 1 000 milj. kr., vilket är ca 500 milj. kr. mer än under 1970. Anledningar till denna utveckling är främst en fortsatt ökning av det negativa lurislsaldol vari synes ingå även en icke obetydlig del privata remlssor saml en fortsalt till­växt av del likaledes negativa transfereringsnettot. Bytesbalansen inklu­sive korrlgerlngsposl och Iransfereringsnello kommer enligt dessa beräk­ningar se tabell 3 i kapitel III alt förslärkas med drygt 1 700 milj. kr. 19701971, vilket innebär etl överskoll på ca 100 milj. kr. för 1971 jämfört med ell underskoll på ca 1 600 milj. kr. 1970.

Denna beräkning av utrikeshandelns utveckling ger tillsammans med de angivna förändringarna i försörjningsbalansens övriga delposter lill resultat all bruttonationalproduktens tillväxt 19701971 beräknas bli 2 o/o. Bland de kalkyler som leder fram till detla ingår konjunktur­institutets reviderade prognoser för den privata konsumtionen och för det privata näringslivets investeringar i byggnader, maskiner och lager.

Dessa beräkningar visar onekligen på en kraftig dämpning av natio­nalproduktens tillväxt 19701971 jämfört med närmast föregående år, då ökningen var nära 5 o/o. Bortsett från lagerförändringar väntas emel­lerlid den s. k. slutliga inhemska efterfrågans tillväxt tämligen oföränd­rat hållas vid knappt 3 o/o. Det är i stället den dramatiska omsväng­ningen av lagerlnvesleringarnas Inverkan som förklarar all en myckel kraftig avsaktning av den totala efterfrågans utveckling kan beräknas ske. 19691970 gav nämligen lagerinvesleringarnas tillväxt ell positivt bidrag lill den totala inhemska efterfrågan motsvarande drygt 2 procent­enheter. 19701971 beräknas lagerlnvesleringarnas nedgång medföra elt bortfall motsvarande drygt 2,5 procentenheter. Totalt beräknas här­igenom den inhemska efterfrågans eller resursförbrukningens tillväxt avta från 5,0 o/o 19691970 till 0,3 o/o 19701971. TUl en del beräk­nas lagerinvesleringarnas inverkan komma all kompenseras genom en aktivering av utrikesbalansen, varför nedgången i bruttonationalproduk­tens lillväxl skulle inskränkas till knappt 3 procentenheter.

Tidigare har i den preliminära nationalbudgeten för 1971 framhållits alt en tillväxt av nationalprodukten med 2 o/o förmodligen skulle vara ca 1,5 procentenheter mindre än vad som skulle vara möjligt att uppnå vid ell lika intensivt kapacitetsutnyttjande som 1970. Skäl anfördes för att

Prop. 1971:115

12

Tabell 1:1. Reviderad försörjningsbalans 19701971

ProcenlueU

Milj. kr.

Förändring 19701971

volym

1970

förändring

Milj. kr.

Procentu-

19691970

i 1970 ärs priser

eU volym­förändring

Tillgäng

Bruttonationalprodukt

4,8

161 520

4100

2,5

Import

9,5

36 239

900

2.5

Summa tUlgång

5,8

197 759

5 000

2,5

Efterfrågan

Bruttoinvesteringar

1,0

36176

1250

3,5

därav: privata

1,9

14 229

1100

7.5

statliga affärs-

verk och bolag

7,6

3 241

150

5

statliga myn-

digheter

-   1.5

1779

0

1

kommunala

0.9

8 554

300

3,5

bostäder

-   2,4

8 373

-    300

-4

Lagerförändring

4 598

-2 550

Privat konsumtion

2.7

84 504

2 100

2,5

Offentlig konsumtion

5.8

37313

1500

4

Tjänstenetto

27

-    100

Export

10,0

35 141

2 800

8

Summa efterfrågan

5,8

197 759

5 000

2,5

lägel på arbetsmarknaden för 1971 som genomsnitt skuUe kunna bli tämligen likt det som var rådande andra halvåret 1966. Under loppet av 1971 skulle emellertid detla, i synnerhet som saken nu ter sig, kunna innebär en successiv försvagrung. Med hänsyn till den förhållandevis kraftiga ökning av den totala produktionen som ägde mm under loppet av 1970 kan nämUgen en ökning med 2 o/o meUan åren 1970 och 1971 anses liktydigt med att den produktionsnivå som uppnåddes mot slutet av 1970 i stort sett bibehålls oförändrad under loppet av 1971. Enligl de halvårsuppdelade prognoser som sammanställts inom konjunktur­institutet skulle en viss ökning av byggnadsverksamhet och privat kon­sumtion motvägas av en forlsall nedgång av lagerinvesteringarna. Elt sådant stUleslånd för den totala produktionen under loppet av 1971 skulle kunna innebära att sysselsättnings volymen mot slutet av 1971 blir 2 å 3 o/o lägre än den var mot slutet av 1970.

Skulle en så kraftig försvagning av arbetsmarknadsläget verkligen fortskrida under loppet av 1971 finns det emellertid starka argument för att en snabb omkastning inträffar i början av 1972, då den beslutade arbetstidsförkortningen kan komma alt innebära en begränsning av ar­betskraftsutbudet med närmare 3 procentenheter fr. o. m. årsskiftet, sam­tidigt som en internationell konjunkturuppgång förefaller sannolik. Del är rimligt alt förmoda att dessa framtidsperspektiv kommer all påverka

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

13

TabeU 1:2. Bytesbalansen 19691971

Milj. kr., löpande priser

1969

1970

1971 prognos

Export av varor

29 459

35 141

39 325

Import av varor

30 571

36 239

38 575

Handelsbalans

-   1112

-   1098

750

Sjöfartsnetto

1963

2 000

2 200

Turistnetto

-   1229

-   1748

-   2 000

Övriga tiänster m. m., netto'

-      459

-      624

-      725

Transfereringar, netto

-      966

-      971

-   1300

Korrigeringspost'

800

800

800

Bytesbalans

-   1003

-   1641

-      275

' Motsvaras av postema "korrigering av handelsstatistiken" och "övriga tjän­ster, netto" i labeU III: 3.

' Uppskattning av i statistiken icke redovisade löpande betalningar.

den ekonomiska utvecklingen under andra halvåret 1971 och ge den ett något annorlunda förlopp än vad som framgår av de anförda progno­serna. Det kan sålunda förväntas all förelagens produktionsplaner suc­cessivt blir mer expansiva andra halvåret och all som följd därav lager­investeringarna inle kommer alt minska kraftigt mellan första och andra halvåret såsom indikeras av konjunklurinslilulels prognos för lagerin­vesteringama. En av förutsättningama för institutets prognos har varit all förelagen mera bestämt än vid föregående konjunkturavmattning kommer all vara inriktade på alt undvika en kraftig ökning av sina fär­digvarulager.

I det följande räknas däremot med all lagerinvesteringama i såväl rå­varor som färdigvaror inför förestående arbetstidsförkortning och en trolig internationell konjunktumppgång kommer att hållas uppe på en nivå andra halvåret som är drygt 400 milj. kr. högre än vad institutet be­räknat. Della synes innebära alt industrins lagerinvesteringar minskar med några hudratal miljoner kronor mellan första och andra halvåren. Vidare räknas med en något starkare tillväxt av den privata konsumtio­nen som antas sliga med 2,5 o/o. Med ledning av tidigare erfarenheter från motsvarande konjunkturlägen framstår en sådan uppgång som rim­lig, även ora en fömtsättning synes vara alt sparkvoten sjunker med yt­terligare en halv procentenhet. Eftersom konsumtionen förefaller att utvecklas svagt första halvåret är innebörden av prognosen all elt tämli­gen påfaUande omslag i konsumlionsulvecklingen skall inträffa andra halvåret. Vad slutligen beträffar industriinvesteringarna har det förefal­lit befogat att räkna med en obetydligt högre volymökning än vad in­stitutet har fömtsatt, eller med 9 "/o i stället för 8 o/o. Del har bedömts som troligt att företagen vid redovisningen av sina investeringsplaner en-

Prop. 1971:115

14

dast i begränsad utsträckning hunnit alt påverkas av del extra invesle­ringsavdraget.

Med dessa prognosjusteringar kan den inhemska efterfrågans volym beräknas sliga totalt sett med 1,0 o/o och borisett från lager med 3,1 o/o. Som en jämförelse kan nämnas all långtidsutredningen räknai med ell utrymme för ökning av inhemsk resursförbrukning bortsett från lager motsvarande 3,4 o/o årUgen för perioden 19711975. Med hänsyn tUl den något högre inhemska efterfrågan för 1971 som emotses är en dragning uppåt befogad även vad gäller importprognosen. Importen beräknas sålunda sliga i volym med ytterligare en procentenhet eller med sammanlagt 2,5 o/o. Försörjningsbalansen ger därmed en ökning av bruttonationalprodukten med 2,5 o/j. Bytesbalansen kommer atl visa ett underskott om närmare 300 milj. kr. i stället för elt mindre över­skott. Med en sådan tillväxt av brultonallonalproduklen 19701971 kan den totala produktionen beräknas sliga någon procentenhet mellan första och andra halvåret 1971. Arbetsmarknadsläget bör under så­dana förhållanden inte bli nämnvärt svagare under andra halvåret.

En mycket betydande minskning av underskottet i bytesbalansen ut­gör elt påfallande inslag i den lotalekonomiska prognosen för 1971. Det har understrukits alt del härvidlag råder elt klart samband med om­kastningen i lagerinvesteringarnas utveckling som inte är någon årligen återkommande företeelse. Det förtjänar emellertid alt framhållas all den lagerinvesteringsvolym som emotses 1971 snarast ligger i överkant uppskattningsvis med ca en kvarts miljard kronor i förhållande lill den nivå som skulle representera en jämn trendmässig utveckling av dessa investeringar. På sikt bör därför inle lagerutveckUngen för fram­tiden i någon speciell grad utöva ell negativt inflytande på bytesbalan­sens utveckling. Av andra skäl kommer däremot även i fortsättningen att krävas en successiv aktivering av handelsbalansen, om balans i de utrikes betalningarna skall kunna uppnås och vidmakthållas. Under­skotten i tjänste- och Iransfereringsbalanserna beräknas nämligen enligt långtidsutredningen stiga med 400 a 500 milj. kr. årligen under den närmasie 5-årsperioden.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

15

IL Det internationella läget 1. Sammanfattande översikt

Utvecklingen 1970

I Västeuropa uppgick produktionens tUlväxttakt 1970 lill knappt 5 o/o, dvs. drygt en procentenhet mindre än 1969 men i stort sett i nivå med utvecklingen under de senaste tio åren. Speciellt kraftig var uppbroms­ningen för EEC-länderna, vars totala ökningstakt föll från drygt 7 o/o 1969 till 5,5 o/o 1970. En bidragande orsak var därvidlag utvecklingen i Västtyskland och Frankrike. Medan den relativt markanta uppbroms­ningen i Västtyskland främst härrörde från begränsningar i produk­tionskapaciteten var orsaken för Frankrikes del en betydande dämp­ning av den inhemska efterfrågan och då i första hand för den privata konsumtionen. Endast ell fåtal av Västeuropas industriländer visade en högre tillväxt än 1969. Ell undanlag utgjorde Italien vars utveckling dock i hög grad påverkades av en återhämtning efler de omfattande strejkerna 1969. Beroende på en fortsatt oro på arbetsmarknaden 1970

Tabell 11:1. Bruttonationalproduktens utveckling I olika länder och länderom­råden 19691971

Procentuella volymförändringar. Siffrorna för 1969 och 1970 avser utfaU, för 1971 prognoser

1968

1969

1970

1969

1970

1971 prognos

6,5

5,5

4,5

7,4

4,6

2,0

10,0

6,9

3,5

7,9

5,7

5,5

4,8

5,4

5,5

5,1

6,0

4,5

4,2

3,5

5,0

5,9

4,4

4,0

2,1

1,5

2,0

5,6

4,8

2.5

8,1

4,9

3,5

6,4

6,8

4,5

2,8

-0,4

3,0

5,0

3,3

5,0

11,9

11,0

9,0

7,1

5,4

4,7

4,r

3,4

2,7

6,2

4,8

4,0

4,9

2,7

4,0

Belgien

Danmark

Finland

Frankrike

Italien

Nederländerna

Norge

Schweiz

Storbritannien

Sverige

Västtyskland

Österrike

Förenta staterna

Kanada

Japan

EEC EFTA Västeuropa' Totala OECD

' Västeuropa avser här EEC, EFTA och Finland.

Källor: OECD, nationell statistik och uppskattningar gjorda inom sekretaria­tet för ekonomisk planering.

Prop. 1971:115

16

motsvarade emellerlid inle produktionens tillväxt den som annars kun­de ha förväntats. Som framgår av tabell 1 hölls lillväxllaklen i de mindre industrUänderna nära genomsnittet för Västeuropa.

Gemensamt för flertalet västeuropeiska länder var under 1970 atl av­mattningen främst härrörde från begränsningar i produktionskapacite­ten, speciellt vad avser första delen av året. Den inhemska efterfrågan låg för huvudparten av länderna på en hög, om än under loppet av 1970 sjunkande, nivå. Den för de flesta länderna starka spänningen mellan den totala efterfrågan och utbudet inom ekonomin medförde en suc­cessiv åtstramning av den ekonomiska politiken. Denna process hade visserligen inletts redan 1969 men var då i stor utsträckning centrerad kring kreditpoliliken. Svårigheterna all begränsa efterfrågans lillväxl medförde under 1970 ett ökat användande av finanspolitiska medel. Den i Västeuropa stramare bedrivna ekonomiska politiken synes under de sista månaderna av 1970 ha bidragit lill all restriktionerna på till­växten försköts mot efterfrågesidan.

För de större västeuropeiska industristalerna, och sannolikt även för huvudparten av de mindre, ägde en successiv avmattning av tillväxten rum under loppet av 1970. Elt påtagligt undantag från della utgjorde Storbritannien vars produktionstillväxt accelererade under andra halv­året 1970 efler en nära nog slagnation under första halvåret. Även i andra avseenden intog Storbritannien och i viss mån även Frankrike en särställning i den västeuropeiska konjunklurbUden.

Tabell U:2. Konsumentpriser 19601970

Procentuella förändringar

1960

1965

1969

1970

1965

1968

per år

per är

Västtyskland

2,8

2,3

2,7

3,9

Frankrike

3,8

3,3

6,4

5,3

Italien

4,9

2,3

2,6

5,0

Belgien

2,5

3,2

3,8

3,9

Nederländerna

3,5

4,3

7,5

4,4

Storbritannien

3,6

3,7

5,5

6,4

Danmark

5,5

7,4

3,5

5,6

Finland

5,3

6,2

2,7

2,8

Norge

4,1

3,7

3,1

10,2

Sverige

3,6

4,2

2,7

V,0

Schweiz

3,2

3,7

2,5

3,6

Österrike

3,9

3,0

3,0

4,1

Förenta staterna

1,3

3,3

5,4

5,9

Kanada

1,6

3,8

4,5

3,4

' En rimlig korrigering (av bostadsposten) 1970 ger för Sveriges del ett pris­stegringstal på 6,3 %.

Anm. Prisutvecklingen har i vissa fall påverkats av förändringar I indirekt be­skattning och subventionering.

Källor: OECD och nationell statistik.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

17

Tabell n:3. Timförtjänsten för industriarbetare 19601970

Procentuella förändringar

1960

1965

1969

1970'

1965

1968

per år

per år

Västtyskland

9,5

5,2

9,0

12,7    (20,0)

Frankrike'

7,5

8,0

11,3

9,1      (3,5)

Italien'

10,6

4,1

7,5

21,7   (18,0)

Belgien

8,0

7,3

7,9

11,0    (12,0)

Nederländerna'

9,9.

8,1

9,3

10,7   (12,5)

Storbritannien

7,3»

6,0

7,9

12,7    (14,0)

Danmark

10,5

10,8

11,4

..    (12,0)

Finland

8,5

7,3

9,3

8,1      (7,0)

Norge

7,2

7,5

9,7

12,4   (15,5)

Sverige

8,6

8,2

8,7

11,6  (12,0)

Schweiz'

5,4

5,1

4.6

6,7      (..)

Österrike'

6,4

6,5

5,8

10,2     (7,5)

Förenta staterna

2,9

4,8

6,6

5,4     (7,0)

Kanada

3,7

6,6

8,3

8,4     (8,0)

' För förtjänstulveckllngen föreligger endast tarifflöner. = 19631965.

' Siffrorna inom parentes avser svenska arbetsgivareföreningens beräkningar över förtjänstutvecklingen inkl. indirekta lönekostnader.

Källor: Svenska arbetsgivareföreningen, OECD och nationell statistik.

I den preliminära nationalbudgeten för 1971 diskuterades vissa orsa­ker lill de osedvanligt snabba pris- och kostnadsstegringarna. Utan all närmare gå in på orsakssambanden skall här endast konstateras all de nu tillgängliga siffrorna för andra halvåret 1970 inte tyder på någon markant uppbromsning av den genomsnittliga västeuropeiska lönesleg-ringstakten. I vissa länder, däribland Västtyskland och Storbritannien men även vissa av de mindre europeiska staterna, synes snarare en acce­leration ha skett under andra hälften av 1970. Bl. a. som en följd av del minskade kapacitetsutnyttjandet har den genomsnittliga prisstegrings­taklen däremot maltals mot slutet av 1970.

Etl i stort gemensamt drag för Västeuropas ekonomier var under 1970 den jämfört med 1969 ändrade inriktningen av tolalefterfrågans tillväxt. Den privata konsumtionen framträdde alltmer som den mest pådrivande efterfrågekomponenten. De privata investeringarnas tillväxt tenderade vidare alt avla under inverkan av kredilpolilikens restriktiva prägel. Skillnadema i efterfrågeutveckling mellan de två åren har i än större utsträckning avspeglat sig på lagerrörelserna. I Västtyskland och flera av de mindre länderna minskade lageruppbyggnaden kraftigt. Det kan nämnas atl lagerinvesleringamas nedgång 1970 var i genomsnitt ungefär dubbelt så stor som minskningen av den slutliga efterfrågans tillväxt i de fyra största västeuropeiska länderna. Lagerinvesleringarnas dämpande inflytande var i första hand koncentrerat tUl andra halvåret.

Utvecklingen i Förenta staterna 1970 skilde sig markant från den   i

Prop. 1971:115

18

Västeuropa. Stagnationen blev något mera långvarig än vad som allmänt antogs för ell år sedan. Bruttonationalprodukten sjönk under året med 0,5 o/o. Till viss del förklaras minskningen av den mot slutet av 1970 om-fallande strejken vid General Motors. Trots produktionsutvecklingen och en snabbi stigande arbetslöshet var tecknen lUl en dämpning av prisstegringslakten svaga, åtminstone vad avser konsumenlledel. Upp­läggningen av den ekonomiska politiken kom alltmer alt dikteras av ut­vecklingen på arbetsmarknaden.

Arbetslösheten uppgick vid utgången av 1970 till 6,2 o/o, vilket är den högsla siffran sedan 1961. En orsak härtill var den kraftiga nedskär­ningen av antalet sysselsatta inom försvaret och av försvaret beroende industrigrenar. Sannolikt har även de tidigare rådande förväntningarna om en mjuk och temporär nedgång medfört all de nedskärningar av arbetsstyrkan som "normalt" borde ha inträtt 1969 förskjutits över till 1970. Mol slutet av 1970 föreföU botten av konjunkturnedgången vara nådd. Sålunda visade t. ex. orderingång och produkliviletslUlväxt tec­ken till alt tillta. Även en omsvängning mot ett ökat bostadsbyggande gjorde sig alltmer gällande, främst som en följd av det ökade utbudet av faslighelskrediter.

I Japan har ell visst omslag i konjunklurbUden skell. Visserligen steg bruttonationalprodukten 1970 med 11 o/o, dvs. ungefär i nivå med den genomsnittliga öknmgstaklen under de senaste tio åren, men en klar av­mattning satte in under årets andra hälft. Del senare förklaras bl. a. av utvecklingen av de två traditionellt mest expansiva efterfrågekompo­nenterna, nämligen exporten och näringslivets investeringar. Därtill kom en avsevärd neddragning av lageruppbyggnadslaklen under andra halvåret 1970. Betydande nominella löneökningar medförde lik­som i Västeuropa all den privata konsumtionen hölls väl uppe. Som en följd av den allmänt mera dämpade efterfrågetillväxten lades den eko­nomiska politiken om i mera expansiv riktning under hösten 1970.

Produktionen i Sovjetunionen steg enligt myndigheternas beräkningar något långsammare 1970 än 1969, eller med drygt 6 o/o. Skillnaden var i första hand alt hänföra lill ell sämre skördeutfall än planerat. Indu­striproduktionens tUlväxt accelererade däremot och då i första hand vad gäller konsumtionsvarusektorn. Ökningen av realinkomsterna har enligt preliminära uppgifter sjunkit något under 1970. För 1971 förutses ett omslag inle minst på grund av de prissänkningar i konsumenlledel som fastställdes i början av mars 1971.

Enligl den presenterade femårsplanen för 19711975 kommer kon-sumllonsvaruinduslrins tiUväxt att prioriteras. Även inom bostadssek­torn planeras kraftiga ökningar. Per capilainkomsten väntas under pe­rioden öka med ca 50 o/o.

Världshandeln fortsatte all växa snabbt under 1970, eller med ca 14 o/o i värde. Del var ungefär lika myckel som 1969 och innebär att

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

Diagram 11:1. Bruttonationalprodukten i olika länder och länderområden

Förändring i procent från föregående år

19

Frankrike

Europeiska   OECD

F

ö

renta staterna

Italien

å

n

a

Kanada

I

6 4 2 -

Storbritannien

H

Sverige

l -fl W H n

I

6 4 2 O

16

14

12

10

8

6

. 4

2

Japan

V

ä

sttyskland

OECD-totalt

m

IL

fl

I    '    I

1961-62 -63 -64 -65 -66 -67-68 r69 -70 

K

ä

lla. OECD.

L

1961-62 -63-64-65 -66 -67-68 -69-70

Prop. 1971:115

20

världshandeln, uttryckt i dollar, under de senaste tre åren stigit med ungefär 50 o/o. Uppgången under 1970 var speciellt snabb under första halvåret, då tillväxttakten uppgick till ca 18 o/o jämfört med andra halv­året 1969. En uppbromsning av världshandelstillväxlen skedde under andra halvåret, främst som en följd av en svagare importtUlväxt i in­dustriländerna. Studeras däremot den volymmässiga UtveckUngen fram­går att världshandelns lillväxl dämpades redan vid ingången av 1970. I volym räknai steg världshandeln med ca 7 o/o 1970 atl jämföra med i genomsnitt 8 o/o under de närmast föregående åtla åren. Den höga ökningstakten hölls sålunda i första hand uppe av en snabb uppgång av världshandelspriserna, vilka steg med inemot 6 o/o. För alt finna lika höga siffror måste man gå tillbaka till Korea-boomen i början av 50-lalet. Flera faktorer som bidrog lill all världshandelspriserna ökade lika snabbi som den genomsnittliga inhemska prisnivån i OECD-länderna anfördes i den preliminära nationalbudgeten för 1971. Här skall därför endast hänvisas lUl den under årel allmänna bristen på basmetaller lik­som det inflytande som den västtyska uppskrivningen av D-marken ut­övat.

Jämfört med 1969 minskade exportens värdemässiga tUlväxt 1970 för Storbritannien, Italien saml Japan, liksom för vissa av de mindre euro­peiska staterna. Andelsvinster på exportmarknaderna gjorde framför allt Japan och i mindre grad också Frankrike, Förenta staterna samt Kanada. De nordamerikanska staternas andelsvinsler lorde i första hand förklaras av förskjutningen i konjunklurfaserna jämfört med Väst­europa. Sannolikt har även konkurrensförmågan under 1970, mätt som arbetskostnad per producerad enhet, utvecklats gynnsammare i Kanada och Förenta staterna än i Västeuropa. För Storbritanniens del har som bmkligt vid snabbt stigande världshandel andelsförlusterna på exportmarknaderna varit betydande.

Från slutet av 1967 har OECD-områdets handel med länderna ulan-för OECD visat en uppåtgående trend. Särskilt starkt har under 1970 exporten från OECD-området ökat. Handelsbalansöverskoltet har där­igenom ökat ytterligare 1970 och beräknas ha uppgått till inemot 8 mil­jarder dollar all jämföra med ell årligt genomsnitt under 60-lalel på ca 4 miljarder doUar. En betydande del av OECD-områdets ökade han-delsbalansöverskotl härrör från handeln med utvecklingsländerna. För­utom den avtagande volymeflerfrågan på råvaror i industriländerna försvagades även utvecklingsländernas bytesförhållande under loppet av 1970 till följd av vikande råvarupriser i kombination med snabbi sti­gande industrivampriser. Trots handelsutvecklingen ökade utvecklings­ländernas valutareserver avsevärt, vilket tyder på elt relativt kraftigt kapilalinflöde från industrUändema. Della lorde också innebära att man under 1971 kan räkna med en fortsatt hög imporleflerfrågan från ut­vecklingsländerna på varor från OECD-området.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

21

Utrikeshandeln i Östeuropa expanderade snabbt 1970, specielll vad gäller importen. Delta förklaras bl. a. av en ökad handel med västvärl­den. Exklusive Sovjetunionen växte östländernas import från OECD-länderna med 15 o/o 1970, vilket dels var mer än motsvarande export-tillväxt, dels mer än den totala ökningen av importen inom östblocket.

Handelsutvecklingen 1970 kom atl leda till en utjämning i de större ländernas belalningsläge. Bytesbalansen för de två länder vars parkeler ändrades 1969 utvecklades i önskad riktning en förbättring för Frankrikes del om ca 1,5 miljarder dollar och en minskning av det västtyska överskotiet med 1 miljard dollar. En jämförelsevis snabb för­bättring skedde också för Förenta staterna och Kanada. Del betydande italienska överskottet reducerades kraftigt medan däremot det japanska i stort sett bibehölls. Det höga kapacitelsulnytijandet i flera av de mindre europeiska staterna och de därav föranledda imporlökningarna medförde för åtskilliga av dessa länder en avsevärd försämring av re­spektive bytesbalanser. Bytesbalansunderskottet för gruppen som helhet uppgick till 1,5 miljarder doUar, varav de nordiska länderna svarade för knappt 1,3 miljarder dollar.

Utsikter för 1971

Den ekonomiska utvecklingen i de OECD-anslutna industrUänderna har under de första månaderna av 1971 inle skill sig nämnvärt från de bedömningar som gjordes i den preliminära nationalbudgeten för 1971. Möjligen har uppgången i Storbritannien och Förenta statema gått trö­gare än väntat samtidigt som avmattningstendenserna i Västtyskland varit mer påtagliga än vad som förutsågs. Avgörande för bedömningen av den internationella konjunktumtvecklingen 1971 är mot denna bak­grund, dels hur markerad expansionen i Förenta staterna kan länkas bli, dels vilken betydelse som skall läggas vid de nuvarande dämp­ningstendenserna i Västeuropa. Denna senare frågeställning rymmer i sig två svåra awägningsproblem, nämligen hur stark uppbromsning som är all förutse saml när ell uppsving kan vara alt vänla. Till della kan läggas osäkerheten om huruvida de speciella löne- och prisbildningsim­pulser som gjort sig gällande under senare år kan väntas prägla utveck­lingen även under 1971.

I huvudsak skUjer sig inte den bedömning av den ekonomiska utveck­lingen i Förenta staterna under 1971 som nu är möjlig all göra från den som redovisades i den preliminära nationalbudgeten. Tillgängliga konjunklurindikalorer lyder på alt elt uppsving efler stagnationen 1970 nu står för dörren. Frågan gäller snarare med vilken styrka uppgången kommer atl göra sig gällande. Här har antagits atl de expansiva kredit-och finanspolitiska ålgärder som vidtagits knappast ger någon större effekt förrän en bil in på 1971. Speciellt den privata konsumtionen och de privata investeringarna kan först på etl senare stadium väntas rea-

Prop. 1971:115

22

gera för elt förändrat ekonomiskt klimat. Del kan t. ex. nämnas all kapacitelsulnylljandel inom industrin vid utgången av 1970 var det lägsta sedan 1958. Mot ovanstående bakgrund antas den totala produk­tionen 1971 sliga med ca 3 o/o. Med tanke på de snabba produktivi­tetsstegringar som hör till ell begynnande uppsvingsskede lorde arbets­marknadssituationen endast förbättras långsamt lill en arbetslöshet om i genomsnitt 5 o/o 1971. Del kan nämnas att denna bedömning av ut­vecklingen i Förenta staterna skUjer sig något från de officiella progno­serna, vilka redovisar en mera optimistisk inställning. Det senare mo­tiveras i första hand av en större tilltro llll en snabb effekt av insatta ekonomisk-politiska medel.

Bedömningen av konjunkturutvecklingen i Västeuropa under 1971 ter sig mera osäker. Flera länder synes slå inför etl konjunkturomslag. Med undanlag för Storbritannien och möjligen även Frankrike och Ita­lien synes efterfrågetrycket vara på väg alt lätta i Västeuropa. För Storbritanniens del kan visserligen efterfrågan väntas öka något men från en i förhållande lill produktionskapaciteten relativt låg nivå. För flera länders del är del svårt all för närvarande avgöra huruvida en mera varaktig dämpning av produktionstillväxten eller enbart en till­fällig avsaktning står för dörren. Myckel lalar för all utvecklingen i Västtyskland därvidlag blir av central betydelse.

Även om trycket på den västtyska produktionsapparaten har börjat vika har den slutiiga efterfrågan hittills förblivit stark. Den totala ef­terfrågan har dock lättat avsevärt sedan mitten av 1970, främst genom cn påtaglig nedgång av lagerinvesteringarna och en minskad exporttiU­växt. Jämfört med lägel vid tillkomsten av den preliminära national­budgeten pekar de tillgängliga konjunkturindikalorerna nu mera enhet­ligt mot en konjunkturavmattning. Detta gäller bl. a. industriproduktio­nen och orderingången lUl investeringsvamsektorn. A andra sidan är orderstockarna alltjämt stora och den privata konsumtionseflerfrågan synes vara fortsatt stark. Huruvida en mera varaktig och djupgående nedgång är att vänla 1971 är sålunda aUljäml en öppen fråga. Ell ut­vecklingsalternativ skulle kunna vara atl en av pris- och kostnadshänsyn dikterad stram ekonomisk politik ger upphov lill en depressivt verkan­de neddragning av lagernivån med åtföljande effekter på investeringar och konsumtion. Utvecklingen 19661967 erbjuder därvid en nära­liggande paralleU. Här liksom i den preliminära nationalbudgeten har dock valts alt räkna med etl mera optimistiskt alternativ, varvid huvud-viklen lagts vid den pådrivande effekt som de kraftiga nominella in­komstökningarna lorde få. Även det faktum all den slutliga efterfrågan såvitt nu kan bedömas inte visat mera påtagliga tecken till all vika har tillmätts en viss betydelse. I kanske än högre grad än vid den tidigare bedömningen förutsätter dock del optimistiska alternativet en llllla-gande expansiv inriktning av den ekonomiska politiken. Tecken till en

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

23

sådan omorientering synes dock ha gjorl sig gällande. Av väsentlig betydelse även vid dessa mera optimistiska anlaganden är hur länge de nuvarande avsaktningslendenserna i Västtyskland kommer all hålla i sig. Om dessa lill mera avsevärd del kan förklaras av en pågåen­de lageranpassning ökar sannolikheten av alt ell omslag i riktning mol snabbare expansion kan inträffa redan före utgången av 1971.

Av de skäl som anförts ovan skulle konjunkturavmattningen i Väst­europa kunna bli relativt svag och sannolikt också förhållandevis kort­varig. Tidpunkten för elt konjunkturomslag blir emellerlid även i etl sådani alternativ svår all precisera. Del kan i och för sig mycket väl länkas all ell mera påtagligt omslag dröjer en bil in på 1972.

Världshandeln i volym lorde 1971 komma all växa några procenten­heter långsammare än 1970, eller med 56 o/o. För de OECD-anslutna ländernas del kan dock ökningstakten förutses ligga någon procentenhet högre såväl vad gäller export som import. Den relativt starka tillväxten av valutareserverna för utvecklingsländernas del torde innebära att des­sa länders imporleflerfrågan 1971 växer lika snabbi som motsvarande export, varför industriländernas handelsbalanser alltjämt kommer atl uppvisa stora överskott.

För industrUänderna skulle ovanstående utveckling innebära en jäm­fört med 1970 minskad tillväxt av den externa handeln. Som framgått av föregående avsnitt inleddes denna process redan under andra hälften av 1970. Om man bortser från Italien torde exportökningen allmänt bli lägre än 1970. En speciellt markant uppbromsning av exporten är atl vänla i Frankrike där flera gynnsamma faktorer samverkade lill all till­växten blev särskilt hög 1970. Även för Västtyskland och Japan Uksom för flertalet av de små industristalerna lorde en dämpning av export­ökningen om elt par procentenheter vara all förutse. Vad gäller han­delsutbytet mellan Väst- och Östeuropa förefaller däremot en ökning jämfört med 1970 möjlig. Tidigare erfarenheter lyder på all de väst­europeiska exporlanslrängningarna på Östeuropa intensifieras i lägen då världshandelns allmänna tillväxt mattas.

Världsmarknadsprisernas ökningstakt 1971 kan förutses bli lägre än 1970 men dock ligga avsevärt över den genomsnittliga nivån för tidi­gare år under 60-lalel. Förutom effekterna av dämpningen av efter­frågetrycket i industriländerna kan här hänvisas tiU den generellt sett nedåtriktade trenden för prisutvecklingen på råvaruprodukter. Vissa av de prisuppdrivande faktorer som gjorde sig gällande 1970 kan dock vän­tas kvarstå 1971. Bland dessa kan särskUl nämnas del ansträngda mark­nadsläget på oljemarknaden liksom utvecklingen av fraktsatserna. Även priserna på järn och stål har under de första månaderna av 1971 åter börjat stiga. Sammanlaget skulle OECD-länderna med den nämnda ut­rikeshandelsutvecklingen visa en i stora drag oförändrad fördelning av respektive bytesbalansövcrskoll 1971. En sådan utveckling skulle nor-

Prop. 1971:115

24

mall inte i sig behöva leda till alt behovet av utjämnande kortfristiga kapitalrörelser tilltar. Andra faktorer, bland dem den finansiella utveck­lingen i främst Förenta staterna och Västtyskland, kan dock härvidlag komma all behöva tiUmälas en större betydelse.

2. Länderöversikter

Förenta staterna

Den ekonomiska utvecklingen under 1970 präglades i hög grad av effekterna av den strama ekonomiska politik som började tillämpas redan 1968 och som i stor utsträckning bibehölls en bit in på 1970. Un­der inverkan av den förda politiken kom ekonomin atl utvecklas ogynn­sammare än vad som allmänt väntades vid ingången av 1970. I takt med alt differensen mellan potentiell och faktisk produktionsökning växte ökade arbetslösheten kraftigt under loppet av 1970. Den önskade reduktionen av prisstegringstaklen vilken framställdes som elt av de främsta målen för den amerikanska regeringens ekonomiska politik uteblev däremot i stor ulsttäckning trots den kraftiga dämpningen av den inhemska efterfrågan. Den totala produktionen sjönk kraftigt under första kvartalet 1970, varefter en viss tillväxt kunde inregistreras under del andra och Iredje kvartalet. Nedgången under fjärde kvartalet kan i stor utsträckning förklaras av den omfattande strejken vid General Motors. Totalt för 1970 sjönk bruttonationalprodukten med ca Va o/o.

Under loppet av 1970 lades den ekonomiska politiken delvis om i ex­pansiv riktning. Lättnaderna, som berörde såväl finans- som kredit­poliliken, har tidigare behandlats i den preliminära nationalbudgeten för 1971. Här skall endast tilläggas att budgetunderskottet för kalenderåret 1970 enligl de senaste beräkningarna uppskattas lill ca 11 miljarder dollar en försvagning av budgetsaldot sedan kalenderåret 1969 om ca 20 mUjarder dollar. Däremot har den offentliga sektorns inflytande, till den del della kommer lill uttryck i form av köp av varor och tjäns­ter, verkat i restriktiv riktning. I volym räknat sjönk de offentliga ut­gifterna med drygt 4 o/o. Hela nedgången förklaras därvid av den fede­rala sidan och då i första hand av nedskärningar i försvarsanslagen. To­talt beräknas de federala utgifterna ha minskal med drygt 10 o/o i volym. De delstatiiga och lokala sektorerna har däremot verkat i expansiv rikt­ning, om ej med samma styrka som under de närmast föregående åren.

Bidragande till lättnaden i den ekonomiska politiken var i första hand utvecklingen på arbetsmarknaden. Arbetslösheten, som vid utgången av 1969 uppgick till 3,5 o/o, hade vid årsskiftet 1970/1971 sllgU tUl 6,2 o/o. En orsak lill denna markanta uppgång var den kraftiga nedskärningen av antalet sysselsatta inom försvaret och av försvaret beroende industri­grenar. En annan förklaring kan vara atl konjunkturnedgången satte förvånansvärt få spår i arbetslöshelsslalisllken under 1969. Den relativt

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

25

spridda uppfattningen all nedgången skulle bli mjuk och temporär synes ha medfört all förelagens anpassning lill den sjunkande efterfrågan i myckel hög grad begränsades lill nedskärningar av övertidsarbete och nyanställningar. De nedskärningar av arbetsstyrkan som "normall" bor­de ha inträtt under 1969 kan sålunda tänkas ha förskjutits över till 1970.

Den under 1970 fortsatt höga prisstegringstaklen lorde i första hand ha orsakats av etl starkt kostnadstryck i kombination med en svag pro­duktivitetsutveckling. Uttryckt som produktion per arbetstimme inom den privata sektorn steg produktiviteten endast med 0,9 o/o 1970. Med undantag för 1969 var della den lägsta ökningen sedan 1956 och nära nog fyra gånger lägre än för 1968. Till följd av förelagens motåtgärder inför den vikande vinst- och produktionsutvecklingen skedde emellerlid etl omslag under senare delen av 1970, då produktiviteten visade påtag­liga tecken till att stiga snabbare. Efter en viss uppbromsning under andra halvåret stannade ökningen av konsumentpriserna vid ca 5,5 o/o 1970. Betydligt svagare eUer drygt 2 o/o var partihandelsprisernas till­växt. Della innebar en halvering av tillväxttakten jämfört med 1969. Mot ovanstående bakgrund kan del finnas skäl att anta att en mera markerad omsvängning i prisbUden har inträtt under de sista månadema av 1970.

Från lönesidan synes prisslegringslryckel ha lättat avsevärt under 1970. Den totala lönesumman steg med ca 4 o/o att jämföra med ungefär det dubbla 1969. De avtalsmässiga löneökningarna var dock av ungefär samma storleksordning bägge åren. Bl. a. på grund av vissa höjningar av socialförmånerna steg de disponibla inkomsterna i ungefär samma takt som 1969, eller med drygt 8 o/o. Den privata konsumtionen steg med knappt 7 o/o, vilket med hänsyn lill prisutvecklingen innebar en real ökning om ca 2 o/o. Denna relativt begränsade konsumlionsökning medgav en markant höjning av sparkvoten, vilken steg till samma nivå som 1967.

Förutom den offentliga sektorns köp av varor och tjänster har In­vesteringsutvecklingen varit en bidragande orsak till nedgången av brut­tonationalprodukten under 1970. De privata fasta investeringarna mins­kade med 4 o/o i volym att jämföra med en uppgång 1969 om 5,5 o/o. Huvudparten av denna nedgång föll på bostadsbyggandet vars investe­ringar minskade med drygt 10 o/o. En klar omsvängning mol ell tillta­gande bostadsbyggande gjorde sig emellertid gällande under våren 1970 och antalet igångsättningar var mot slutet av året i nivå med 1968. Den av myndigheterna stödda kanaliseringen av långfristigt kapital till bo­stadssektorn torde härvidlag ha spelat en stor roll. Del låga kapacitets-ulnylljandet och de sjunkande företagsvinsterna var liksom avskaffan­det av den 7-procentiga skaltekredilen bidragande förklaringar lill ned­gången av näringslivels investeringar. Dessa sjönk under 1970 med ca 2 o/o i volym.

Prop.1971:115

26

Handelsbalansen förbättrades avsevärt under 1970, i första hand tack vare en gynnsam utveckling av exporten, vUken steg med 14 o/o i värde och 9 o/o i volym. Importens tillväxt, vilken begränsades till 11 o/o och 5 o/o i värde respektive volym, visade emellertid vissa tecken liU all tillta mot slutet av 1970. Totalt uppgick handelsbalansens överskott 1970 till 2,7 miljarder dollar, dvs. mer än dubbelt så myckel som 1969 och tre gånger mer än 1968. I jämförelse med de 4 miljarder dollar eller mer som noterades för åren 19601967 framstår dock utfallet som relativt modest.

ParalleUt med förstärkningen av varu- och tjänslebalansen har under­skottet på kapilalbalansen kraftigt stigit. Under de sista månadema av

1970    skedde sedvanligt ett visst återflöde på grund av företagens strä­

vanden atl uppfylla det s, k. belalningsprogrammet. Detta återflöde blev

emellertid 1970 ovänlat litet, varför underskottet på betalningsbalansen,

uttryckt på officiell transaktionsbasis, kom att uppgå till inemot 10 mil­

jarder dollar. Detta är del högsta belopp som någonsin noterats. På

grund av de omfattande återbetalningarna av upptagna Eurodollarlån

stannade däremot motsvarande underskott uttryckt på likvidiletsbasis

vid knappt 4 miljarder dollar.

Enligt den budget som framlades i början av 1971 är de främsta må­len för den amerikanska regeringens nuvarande ekonomiska politik alt reducera arbetslösheten och begränsa prisstegringstaklen. Som konkreta målsättningar har uppsatts all fram t. o. m. andra kvartalet 1972 ha upp­nått en arbetslöshet om högst 4,5 o/o och en prisstegringstakt mätt som bruttonationalproduktens deflalor om högst 3 o/o. I avsikt att stödja den relativt kraftiga produktionsökning som ett sådant sysselsätt­ningsmål kräver, kommer såväl finans- som kreditpolitiken all få en re­lativt expansiv inriktning. Budgeten för finansårel 1971/72 beräknas, bl. a. genom vissa skattelättnader och utökade sociala förmåner, upp­visa ell underskott på inemot 12 miljarder dollar. För atl stödja förela­gens investeringar har avskrivningsreglerna liberaliserats med verkan från den 1 januari 1971. Penningulbudet förutses under 1971 sliga med 69 o/o och en ytterligare nedgång av de korta, och kanske i än högre grad de långa, räntorna är att vänta.

I den ekonomiska rapport som framlades i samband med budgeten räknar  administrationen  med  en  ökning  av bruttonationalprodukten

1971    om ca 7 o/o i löpande och 4,5 o/o i fasta priser. Arbetslösheten för­

utses i genomsnitt under 1971 uppgå tUl 5 o/o och prisstegringstaklen

enligl ovan använda definition till 4,5 o/o. Förskjutningen av konjunk­

lurfaserna mellan Förenta staterna och Västeuropa väntas medföra atl

överskottet på handelsbalansen krymper något 1971.

' För en kort beskrivning av skillnadema mellan de tvä beräkningssätten av betalningsbalansen samt innebörden av betalningsprogrammet hänvisas till den preliminära nationalbudgeten för 1971.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

27

Rapporten har utsatts för kritik såväl inom som utom Förenta sta­terna. Kritikerna har i första hand hävdat att rapporten är alltför opti­mistisk. Även om flertalet bedömare synes vara ense om att etl kon­junkturomslag är alt vänla skiljer sig åsikterna vad gäller uppgångens styrka. Tillgängliga konjunkturindikatorer pekar för närvarande inle mol atl någon snabb uppgång står för dörren. Av avgörande vikt lorde vara hur snabbi den expansiva ekonomiska politiken kan väntas ge ef­fekt. Det kan denna gång finnas skäl alt räkna med en förhållandevis betydande förskjutning i tiden meUan de ekonomisk-politiska medlens insättande och deras återverkningar på den ekonomiska utvecklingen.

De privata investeringarna förutsätts i rapporten öka i relativt snabb takt. Förutom de liberaliserade avskrivningsreglema väntas den ökande tillgången på krediter bidra härtill. Flera skäl för all inta en mera pes­simistisk inställning föreligger emellerlid. Kapacilelsutnyttjandel inom industrin var t. ex. vid utgången av 1970 det lägsta sedan 1958. Della förhållande kan bl. a. i kombination med den minskade självfinansie­ringsgraden medföra all en ökad tillgång på kapital först på längre sikt återverkar på investeringsutvecklingen. Del är vidare möjligt all den antagna snabba uppgången av den privata konsumtionen under första halvåret har överskattats.

Mol ovanslående bakgrund kan det vara rimligt att räkna med att bruttonationalproduktens tillväxt blir någon eller några procentenheter lägre än vad man från myndigheternas sida förutsatt. Skillnaden skulle i så fall främst förklaras av en lägre ökning av den privata konsumtio­nen och de privata investeringarna. I konsekvens härmed skulle arbets­lösheten knappast komma alt sjunka till i genomsnitt 5 o/o 1971. En antagen lägre tillväxt av den inhemska efterfrågan lorde å andra sidan öka sannolikheten för att prisstegringstaklen begränsas till den i rap­porten förutsatta. Lagerrörelserna kan, specielll under första halvåret, väntas utöva ett expansivt inflytande. Fömtom alt en återuppbyggnad av lagren efler 1970 års bilslrejk är all förutse lorde även hotet om en kommande stålslrejk härvidlag vara av betydelse. Med avseende på de utrikes betalningarna synes de stora underskotten på grundbalansen komma alt beslå.

Storbritannien

Den ekonomiska utvecklingen i Storbritannien intog i flera avseen­den en särställning i Västeuropa under 1970. Begränsningarna på tUl­växten låg i huvudsak på efterfrågesidan. Den på helårsbasis räknai svaga efterfrågeökningen sammanföll, förutom med en kraftigt stigande arbetslöshet samt betydande oro på arbetsmarknaden, även med starka pris- och löneökningar. SålUlvida uppvisade den brittiska ekonomin sto­ra likheter med den amerikanska. Den s. k. stagflationen dvs. kom-

Prop. 1971:115

28

binalionen av inflation och stagnation kom bl. a. till uttryck i in­vesteringsutvecklingen. De totala investeringarna steg 1970 med endast 0,5 o/o. Det var i första hand bostadsinvesteringama och industrins maskininvesteringar som lack vare vissa kreditpoUtiska lättnader visade en uppgång.

Ett karakteristiskt drag var vidare all den ekonomiska aktiviteten i motsats till läget i flertalet övriga västeuropeiska stater tilltog under lop­pet av 1970. Efler en nära nog oförändrad totalproduktion under första halvåret 1970 jämfört med andra halvåret 1969 synes ell omslag ha skett efler halvårsskiftet. Vissa tecken tyder dock på en förnyad dämpning av total efterfrågan under de sista månaderna av 1970. Totalt steg brut-lonalionalproduklen 1970 med 1,5 o/o.

Efter ell svagt första halvår var den privata konsumtionseflerfrågan en pådrivande faktor liU uppgången under andra hälften av 1970. För 1970 som helhet steg den privata konsumtionen med 3 o/o. Bakom detla låg de massiva lönestegringarna, vUka medförde en nära nog fördubbling av lönesummans tillväxt jämfört med 1969 (12 resp. 6 o/o). Lönlagarnas köpkraft reducerades dock avsevärt av kraftiga prisökningar. Konsu­mentpriserna steg 1970 med 6,5 o/o, vUkel i kombination med skatteul-lagen medförde en ökning av de realt disponibla inkomsterna om en­dasl knappt 4 o/o. Del kan tilläggas alt prisökningar normall "släpar efter" löneökningar. Enligt del brittiska konjunkturinstilulel National Institute of Economic Research var drygt 1/3 av den privata konsum-lionsökningen 1970 att hänföra tiU dylika fördröjningseffekler.

Arbetslösheten steg myckel kraftigt under 1970 och var vid slutet av året den högsla under hela efterkrigstiden. I motsats till vad som kunde ha förväntats synes della inle ha påverkat löneutvecklingen, åtminstone inte på kort sikt. I den preliminära nationalbudgeten för 1971 diskute­rades vissa av de strukturella och konjunkturmässiga skäl som kan ha bidragit härtill. Sedan lång lid har den organisatoriska splittringen mel­lan såväl arbetsgivare som fackföreningar brukat utpekas som en vä­sentlig förklaring llll de instabila förhållandena på arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund kan den nu genomförda lagstiftningen om regler för parternas uppträdande på arbetsmarknaden ses. På kort sikt lorde dock effekten snarast bli en tiUtagande oro på arbetsmarknaden.

Liksom under jämförbara skeden medförde den tUltagande privata konsumtionen en påtaglig ökning av importen, vilken steg 1970 med inemot 7 o/o i volym. Trots en snabbt stigande världshandel växte expor-len med endast 5,5 o/o i volym. Delta överensstämmer dock i och för sig med tidigare erfarenheter, eftersom Storbritannien brukat förlora mark­nadsandelar i högre takt när exportmarknaderna expanderar snabbt. Ge­nom alt "terms of trade" utvecklades gynnsamt kom handelsbalansen likväl för första gången sedan 1958 all uppvisa elt överskott, om än en-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

29

dast med 3 miljoner pund. Överskotten på tjänstebalansen fortsatte all vara höga, varför bytesbalansens överskoll steg kraftigt jämfört med 1969 eller till ca 630 miljoner pund.

En bedömning av den ekonomiska utvecklingen under 1971 blir i stor utsträckning avhängig av vilka antaganden som görs om den ekono­miska politikens uppläggning. Ell länkbart alternativ är därvidlag alt de nuvarande riktiinjerna bibehålls under huvudparten av 1971. Dessa in­kluderar bl. a. en tilltagande restriktiv InsläUning llll löneökningar för de offentligt anställda och en ökad villighet från statsmakternas sida alt motstå strejkhot från dessa grupper. Från regeringens sida har hävdals atl endasl på detla sätt kan den pågående pris- och lönespiralen hejdas.

Enligl National Institute leder dylika antaganden om en oförändrad politik till en relativt pessimistisk bedömning av den ekonomiska utveck­lingen. Bruttonationalprodukten skulle under dessa förutsättningar en­dasl öka med något över 1 o/o 1971 och knappt 2 o/o 1972. Även om lönestegringstaklen dämpas torde enligt instilulel prisutvecklingen inle påverkas nämnvärt, bl. a. genom alt prisstegringsimpulserna ännu inle slagit fullt igenom i konsumenlledel. Ökningen av konsumentpriserna 1971 skattas till knappt 8 o/o. Kombinationen av snabbi stigande priser och en avtagande tillväxt av den nominella lönesumman väntas med­föra en påtaglig uppbromsning av den privata konsumtionen. Effekterna av ovanslående utveckling på arbetsmarknaden förutses bli allvarliga med en möjlig arbetslöshet mol årets slut om inemot en miljon. Institu­tet rekommenderar mot denna bakgrund en sänkning av de indirekta skatterna med omkring 500 miljoner pund räknat på helårsbasis.

Av skäl som redovisas i del följande kan del dock finnas anledning alt räkna med en något mera expansiv utveckling. Bl. a. lorde en om­läggning av den ekonomiska politiken vara att förutse om läget på ar­betsmarknaden utvecklas på ovan angivet sätt. Del framstår därutöver som sannolikt atl del tar lid innan statsmakternas strävan all "vänta ut" strejker Inom den offentiiga sektorn ger full effekt på löneutveck­lingen. Dessutom har hillills den privata sektorn visat föga vilja att agera på ett liknande sätt. Möjligheterna all öka konsumtionens volym kan därför komma atl bli större än institutei beräknat. TUl detla kan läggas de konsumtionsfrämjande ålgärder som aviserades i den i mars 1971 framlagda budgeten. Bland dessa märks ökade transfereringar lill barn­familjer och pensionärer. Totalt väntas budgeten utöva ell betydande expansivt inflytande. Mot denna bakgrund framstår en tiUväxt av brutlonationaiprodukten om ytterligare någon procentenhet som sanno­lik.

Förutom den privata konsumtionen väntas de fasta investeringarna utvecklas i mer gynnsam riktning än 1970. I denna riktning verkar den i budgeten föreslagna sänkningen av bolagsskatten och halveringen av arbetsgivaravgiften.  Därtill  kan  läggas  vidtagna  kredillältnader  med

Prop. 1971:115

30

bl. a. en diskonlosänkning från 7 till 6 o/o. Alt döma av den senaste ti­dens ökning av igångsättningen lorde bostadsbyggandets tillväxt accele­rera. Även maskininvesleringarna inom vissa sektorer av industrin kan på grund av rådande kapäcitetsbegränsningar förutses växa. Inom flera tunga sektorer, däribland verkstadsindustrin, torde dock den fortsalla svaga vinstutvecklingen och låga kapacitelsulnytljandet medföra en nära nog oförändrad investeringsnivå. Med en sådan efterfrågeutveckling kan importvolymen förutses växa avsevärt snabbare än exporlvolymen. För ell sådant antagande lalar även de i december 1970 slopade import-depositionerna. Trots en fortsatt förbättring av "terms of trade" lorde såväl handelsbalans som bytesbalans försämras. Även med denna jäm­fört med National Institute mera optimistiska bedömning kommer de stora strukturella svårigheterna i den brittiska ekonomin atl kvarstå, inte minst vad gäller arbetsmarknaden.

Västtyskland

Den västtyska ekonomin passerade imder 1970 loppen av sin femte konjunkturuppgång sedan kriget. Efterfrågans tillväxt försvagades suc­cessivt under årel. Parallellt med all ullandseflerfrågan stagnerade och beställningarna av investeringsvaror gick något tillbaka lUllog dock efterfrågan på konsumtionsvaror, främst som en följd av stigande hus­hållsinkomster. Totalt steg bruttonationalprodukten med ca 5 o/o i volym att jämföra med 8 o/o 1969.

Även om den totala efterfrågans lillväxl avtog under loppet av 1970 har de huvudsakliga restriktionerna på produktionsökningstakten åter­funnits på ulbudssidan. Antalet sysselsatta ökade under året med mer än en halv miljon och arbetslösheten varierade med undanlag för vinter­månaderna kring 0,5 o/o. Den starka efterfrågan på arbetskraft resulte­rade i en ökning av antalet utländska arbetare till inemot 2 mUjoner. Mot slutet av 1970 förelåg dock vissa tecken lill all trycket på arbets­marknaden var på väg att lätta. Sålunda var antalet lediga platser i december 1970 inemot 25 o/o färre än etl år tidigare. Som brukligt kring kulminalionsperioden av cn konjunkturcykel inträffade en avsevärd ned­gång i produktivitetstillväxten. Produktionen per anställd, vUken 1969 steg med 6,5 o/o, växte sålunda under 1970 med endasl 3,5 o/o.

Pris- och kostnadsökningarna har varit ovanligt höga under 1970. Visserligen begränsades konsumentprisernas ökning lill knappt 4 o/o, men inom producentleden var ökningslalen avsevärt högre. Sålunda steg pri­serna inom invesleringsvaruseklorn med ca 10 o/o. Speciellt snabb eller 15 o/o var byggkostnadernas tillväxt. Av tradition har de västtyska myndigheterna starkt betonat prisslabiliseringsmålel. I avsikt all mot­verka prisstegringarna stramades den ekonomiska politiken åt under sommaren 1970. Bland de finanspolitiska åtgärderna märktes främst införandet av en 10-procenlig extraskatt samt en skärpning av avskriv-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

31

ningsreglema för investeringar i maskiner och andra byggnader än bo­släder. För en närmare redogörelse av vidtagna ekonomisk-politiska åt­gärder hänvisas till den preliminära nationalbudgeten för 1971.

Bakom den enligl västtyska förhållanden snabba prisstegringstaklen låg kraftiga nominella lönestegringar, vilka delvis hade sin grund i den osedvanligt starka brislen på arbetskraft. De nominella löneökningarna uppgick till ca 17 o/o. Trots skärpningen av finanspolitiken ökade den privata konsumtionen med drygt 7 o/o. I motsats till flertalet övriga efter­frågekomponenter gjorde sig inle någon avmattning i tillväxttakten under andra halvåret 1970 gällande. Specielll snabbt växte konsumtionen av varaktiga konsumtionsvaror.

Sett över helåret 1970 var de privata investeringarna och då i första hand maskininvesleringarna en påtaglig drivkraft i ekonomin. Maskin­invesleringarna ökade med inemot 15 o/o i volym och byggnadsinveste­ringarna med knappt 6 o/o. Bostadsinvesteringama däremot sjönk något 1970 jämfört med 1969, vilket torde förklaras av dels den kraftiga ök­ningen av byggkostnaderna, dels brislen på tillgängligt kapital. Under loppet av året tilltog dock bostadsinvesteringama successivt medan totalt sett de fasta investeringarnas tillväxt planades ul. Förutom den avlagande lolaleflerfrågan lorde härvidlag även de sjunkande företags­vinsterna och effekterna av de ändrade avskrivningsreglerna ha spelat in.

Del under 1969 höga överskottet på handelsbalansen bibehölls under 1970, trots all importvolymen växte avsevärt snabbare än exporlvolymen (14 resp. 8,5 o/o). Genom elt kraftigt underskoll på tjänslebalansen sjönk dock överskottet på bytesbalansen avsevärt. Överskottet uppgick 1970 llll ca 2,5 miljarder DM alt jämföra med 6,2 miljarder DM 1969. Jäm­fört med 1969 har förändringarna på kapilalbalansen varit stora. Den från statligt håll underslödda reduktionen av den långfristiga kapital­exporten har åtföljts av ett kraftigt Inflöde av kort kapital. Det senare förklaras i första hand av det internationellt sett höga ränteläge som rått under så gott som hela 1970. Även vissa valutaspekulallva inslag kan härvid ha varit av betydelse. Det kan nämnas att den registrerade kort­fristiga kapitalimporlen till Västtyskland 1970 uppgick till inemot 25 miljarder DM. Nettoeffekten av bytes- och kapitalbalansens utveckling blev en ökning av den västtyska valutareserven med ca 85 o/o.

Den västtyska ekonomin har under början av 1971 kommit in i en ny konjunkturfas. Trycket på produktionsapparaten har börjat lätta medan del ansträngda lägel på arbetsmarknaden ännu inle visat mera påtagliga förändringar. Den slutiiga efterfrågan har förblivit stark även om den totala efterfrågan har lättat avsevärt sedan mitten av 1970, främst genom en påtaglig nedgång av lagerinvesteringarna och en minskad exporltUlväxl. Industriproduktionens tillväxt har maltals under första månaderna av 1971 samtidigt som den tidigare extremt höga kapacitels-ulnytljandegraden har sjunkit.

Prop. 1971:115

32

I den ekonomiska översikt som regeringen framlade i januari förutses brullonatlonalprcduklen under 1971 sliga med ca 8 o/o i värde och mel­lan 3 och 4 o/o i volym. En sådan utveckling skulle innebära all den fak­tiska tillväxten understiger den potentiella, vilket enligt regeringen kommer all leda lill en klar reduktion av överskoltseflerfrågan på ar­betskraft. I den mån den ekonomiska aktiviteten dämpas i sådan omfatt­ning all risk för betydande arbetslöshet uppslår har regeringen deklare­rat sin avsikt att utnyttja dels de medel som i konjunklurdämpande syfte "spärrats" i centralbanken, dels de medel som influtit genom den speciella konjunklurskallen. Det totala offentliga reservkapital som på detta sätt slår lill regeringens förfogande uppgår lill 5,4 miljarder DM.

Betydelsefullt för den kommande utvecklingen är hur de privata investeringarna kan väntas utveckla sig. De investeringsenkäter som publicerats lyder på atl t. ex. industriinvesteringarna helt upphör alt växa 1971. Från regeringens sida förutses också en klar uppbromsning av de privata investeringarnas tillväxt. Mol en faktisk uppgång 1970 om ca 10 o/o står en anlagen ökning 1971 på 2 å 3 o/o. Någon anledning till pessimism för investeringsutveckUngen på litet längre sikt anses inle föreligga, främst på grund av sänkningen av invesleringsskallen med verkan fr. o. m. 1971 saml återinförandet av de degressiva avskriv­ningarna från den 1 februari 1971. Den privata konsumtionen väntas stiga i snabb takt och några stimulerande åtgärder Inom della område bedöms inte bli aktuella. Vad slutligen gäller konsumentpriserna räknar regeringen med alt dessas ökning skall kunna begränsas till ca 3 o/o 1971.

Del av regeringen tillsatta ekonomiska expertrådet har på flera punk­ter en annan bedömning än regeringen. Enligl rådet kommer avspän­ningen i konjunkturutvecklingen all fortsätta, vilket under den senare delen av 1971 kan leda till en synbar konjunkturavmattning. Rådet är vidare enigt om all man under 1971 knappast samtidigt kan uppfylla målen om prisstabilitet, full sysselsättning, hög tillväxttakt och jämvikt i de utrikes betalningarna. Däremot anses 1971 kunna bli del år under vilket förutsättningarna för jämvikt 1972 skapas.

Rådet förutser en avsevärt snabbare lönestegring än regeringen under 1971. De nominella löneökningarna skattas llU 13 å 14 o/o all jämföra med av regeringen antagna ca 10 o/o. Som en effekt av della högre löneanlagande förutser rådet en snabbare tillväxt av såväl den privata konsumtionen som bruttonationalprodukten. Bruttonationalproduktens ökning 1971 uppskattas tUl ca 4,5 o/o. Även prisstegringstaklen beräknas bli snabbare än enligl regeringens prognos. Som en undre gräns för konsumentprisernas ökning har satts 3,5 o/o. Den ekonomiska utveck­lingen under loppet av 1971 väntas komma atl kännetecknas av en snabbare expansion under början av årel än under dess senare del.

Jämfört med lägel vid tillkomsten av den preliminära nationalbud-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

33

geten för 1971 pekar de tillgängliga konjunkturindikalorerna nu mera enhetligt mot en konjunkturavmattning. Detla gäller i första hand or­deringången, kapacilelsutnyttjandel och investeringarna. A andra sidan synes den privata konsumtionslillväxten vara fortsatt stark. Även order­stockarna är alltjämt stora. Understödd av de avtalade höga löneök­ningarna kan den privata konsumtionen väntas bli den kraftigaste driv­kraften i ekonomin under 1971. Mol ovanslående bakgrund lorde starka skäl tala för atl endasl svagt nedrevidera den i den preliminära natio­nalbudgeten antagna ökningen av brutlonationaiprodukten lill ca 3,5 0/0 1971. Delta skulle sålunda innebära en lägre tillväxt än den av expert­rådet förutsatta och ligga i linje med den västtyska regeringens mera optimistiska anlaganden. En ökning av bruttonationalprodukten om 3,5 0/0 synes dock förutsätta all regeringen är villig all lägga om fi­nans- och kreditpoliliken i expansiv riktning om påtagliga tecken till en recession skulle visa sig.

Den svagare tillväxten av efterfrågan medför sannolikt all imporl-lillväxlen bromsas mer än exporltiUväxlen. Överskottet på handels­balansen skulle därmed stiga något. Genom elt ökat underskott på tjänslebalansen kan däremot bytesbalansen komma atl försvagas.

Frankrike

Den franska ekonomin utvecklades både från stabiliserings- och lill­växlsynpunkt gynnsamt under första halvåret 1970. Sålunda uppnåddes i stort sett jämvikt i bytesbalansen redan inom etl år efter devalveringen av den franska francen och genomförandel av del s. k. saneringspro­grammet hösten 1969. Denna utveckling underlättades av revalveringen av den västtyska marken hösten 1969 saml den specielll under första halvåret 1970 starka internationella högkonjunkturen. Resultatet blev en kraftig, exporlslyrd ekonomisk lillväxl för Frankrikes del. Ell kon­junkturomslag inträffade i Frankrike under sommaren 1970. Exporten avtog, men denna minskning i den samlade efterfrågan kompenserades i väsentlig utsträckning av en kraftig uppgång i den privata konsum­tionseflerfrågan, stimulerad av successiva lättnader framför allt i kredit­poliliken och avbelalningshandeln. Trots avlagande produktionstillväxt under andra halvåret uppgick bruttonationalproduktens lillväxl i volym till drygt 5,5 0/0 under 1970.

Exporten växte under 1970 med 17 0/0 i volym (19 0/0 i värde) och importen, trots utpräglat låg takt i början av årel, med 6 0/0 i volym (ca 10 0/0 i värde). Denna utveckling inom utrikeshandeln medförde etl överskott i handelsbalansen, vilket dock uppvägdes av ett ungefär lika storl underskott på tjänslebalansen. Betalningsbalansen visade dock etl betydande överskoll på grund av avsevärd långfristig nettokapitalimport under årel. Det kraftiga omslaget i den privata konsumtionsefterfrågans tUlväxt belyses av all denna uppgick lill blygsamma 1,5 0/0 per år räk-

2    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

34

nal under första halvåret mol 6 och ca 10 o/o under Iredje respektive fjärde kvartalet. I genomsnitt för hela 1970 uppgick konsumlionslUlväx-ten lill 4 o/o. För de privata investeringarnas del uppgick tillväxten för hela året tiU 10 o/q i volym. Bostadsbyggandet, vars tillväxt avtog något under andra halvåret, ökade med ca 8 o/o. Beroende på en fortsatt minskning i de offentliga förelagens fasta investeringar stannade dock ökningen av de totala fasta investeringarna vid drygt 7 o/o 1970.

Den avlagande ekonomiska tillväxten medförde en dämpad syssel­sättningsutveckling under 1970. Trots del minskade trycket på arbets­marknaden under andra halvåret fortsatte emellertid lönerna atl stiga med en genomsnittlig timlönehöjning på ca 10 o/o som resultat för hela året. Konsumentprisernas ökning kan skallas liU 5,5 o/o 1970.

Enligt officiella franska bedömningar av den ekonomiska utveckling­en under 1971 fömtsatts de ekonomisk-politiska lättnader som vidlagils under andra halvåret 1970 och första kvartalet 1971 bl. a. en ytterU­gare diskontosänkning i januari få full effekt under första halvåret 1971. Vidare bedöms en fortsatt expansiv politik komma all stimulera konjunkturen. Det är sålunda främst den inhemska efterfrågan för kon­sumtion och investeringar som väntas ge en expansiv effekt. Vad gäller bostadsbyggandet väntas den minskning av igångsättningen som inträf­fade under de tre första kvartalen 1970 i förhållande till motsvarande period 1969, medföra en fortsatt avmattning i bostadsinvesteringarna under första halvåret 1971. Denna tendens förutses dock komma att motverkas av de kreditiällnader som vidtagUs. Exporten väntas öka i värde med 1012 o/o och importen med ca 12 o/o. Delta skulle inne­bära en något försvagad handelsbalans jämfört med 1970. Brultonallo­nalproduklen bedöms kunna öka med ca 6 o/o i volym. Trots en i för­hållande lill 1970 något avmattad konjunktur inom och utom landet bedöms prisstegringen under 1971 sannolikt inle komma all understiga 4 1/2 o/o.

Dessa prognoser synes ligga väl i linje med den bedömning som gjordes I den preliminära nationalbudgeten för 1971. Mol bakgrund av rådande avmallningslendenser i Västeuropa kan dock den totala produktionens lillväxl ha överskattats något. Vad gäller utrikeshandelns utveckling råder fortfarande en betydande osäkerhet. Skäl synes tala för atl den officiella franska bedömning som gjordes redan under hös-len 1970 är ganska realistisk. Dock synes importprognosen vid en väl hävdad inhemsk efterfrågan möjligen vara tilltagen med ell par procent­enheter i underkant.

Italien

Den ekonomiska återhämtningen under 1970 försvårades av en fort­ satt oro på arbetsmarknaden. Kraftiga löneökningar åtföljdes av kosl­nadsstegringar som efter itaUenska mått var betydande. Industriproduk-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

35

tionens tUlväxt motsvarade inte vad som hade förväntats efter den tiU- bakagång som inträffade lUl följd av slrejkvågen 1969. Förutom de återkommande strejkerna anses en genomförd arbetstidsförkortning och en hög frånvarofrekvens ha varit bidragande orsaker härtiU. Den total? produktionen steg med 5,5 o/o 1970.

Den ekonomiska politiken var under 1970 inriktad på atl stoppa den besvärande kapitalulförseln saml alt dämpa det till följd av ulbudsbe-gränsningarna starka inhemska efterfrågetrycket. Sett över hela året 1970 har kreditpoliliken varit restriktiv, medan däremot den offentliga sektorns inflytande sedvanligt verkat i expansiv riktning. Behovet av alt förbättra det inhemska invesleringsklimalel medförde under hösten 1970 en viss omläggning av politiken. Parallellt med investeringsfrämjande finans- och kredilpolitiska ålgärder genomfördes höjningar av en rac' indirekta skatter.

Efterfrågans tillväxt har i första hand burils upp av lagemppbyggna­ den och den privata konsumtionen. Ökningen av de realt disponibla inkomsterna kan skattas tUl ca 10 o/o och den privata konsumtionens tillväxt tUl knappt 8 o/o. De pris- och kostnadsökningar som de omfat­tande löneökningarna resulterat i torde inte mera avsevärt ha försvagat landets konkurrenskraft. Konsumentprisema steg 1970 med ca 5,5 o/o och partipriserna med 5,0 o/o. Det är visserligen de högsla siffrorna sedan 1964 men inte mer än genomsnittet för Västeuropa under 1970.

Delvis som en följd av produktionsbortfallet var orderstockarna bety­dande i början av 1970. Tillsammans med en större optimism inom nä­ringslivet saml de ovan nämnda invesleringsfrämjande åtgärderna fick delta en gynnsam effekt på investeringarna. Speciellt snabbt eller med över 10 o/o växte maskininvesleringarna.

Bl. a. lill följd av leveranssvårigheter steg exportvärdet 1970 något långsammare än 1969 eller med 12,5 o/o mol 15 o/o. Importen fortsatte däremot atl stiga kraftigt, vilket till stor del förklaras av den betydande lageruppbyggnaden och de från 1969 uppskjutna investeringsplanerna. Totalt steg importen med ca 20 o/q i värde. De framgångsrika försöken atl stoppa kapitalutflödel ledde 1970 tiU att kapilalbalansen för första gången på länge visade överskott. Handelsbalansens underskoll blev dock ovanligt stort samtidigt som det positiva nettot på tjänslebalansen reducerades. Nettoeffekten av utvecklingen på kapital- och bytesbalans blev ett överskott i betalningsbalansen om ca 220 mUjarder lire att jäm­föra med ett underskott 1969 om 870 miljarder.

Under de första månaderna 1971 har lättnaderna i kreditpolitiken fortsatt. Bl. a. sänktes diskontot i januari från 5,5 "/o till 5 o/o. I det föl­jande antas att uppmjukningen av kreditpoliliken fortsätter, vilket i kom­bination med finanspolitikens nuvarande uppläggning bör leda till en positiv invesleringsutveckling. Regeringens reformplaner tyder på all de offentliga ulgiflerna ökar snabbare 1971 än under tidigare år. Även den

Prop. 1971:115

36

privata konsumtionseflerfrågan kan väntas visa en betydande tillväxt, inte minst med tanke på att löneökningarna 1970 medförde cn tempo­rär höjning av sparkvoten. Bruttonationalprodukten kan under dessa förutsättningar beräknas stiga med mellan 5 och 6 o/o 1971. En viktig fömtsättning för att en sådan produktionsökning skall kunna Infrias är all inga allvarliga störningar inträffar på arbetsmarknaden. En snabb och väl avvägd återhämtning är även elt krav för att kunna infria de stora stmkturella reformer på bl. a. regionalpolitikens område som re­geringen aviserat.

Exporten visade mol slutet av 1970 tecken liU atl tillta. Under förul­sällning att normala produktionsförhållanden kommer all föreligga kan exporten beräknas växa något snabbare än 1970. Importen låg på en onormalt hög nivå 1970 och en viss uppbromsning av tillväxttakten torde vara all förutse 1971. Importens ökning väntas trots detla bli snabbare än exportens, varför handelsbalansens underskott troligen sti­ger något.

Danmark

Den kraftiga åtstramningen av den ekonomiska politiken, vilken inled­des 1969 och fortsatte under 1970, synes ha fått mera märkbara effek­ter på den inhemska aktiviteten först under andra halvåret 1970. Fram­för allt blev dämpningen i den privata konsumlionslillväxlen under förs­ta halvåret 1970 mindre än väntad, medan däremot investeringsupp-gången avtog tidigare. Konsumlionsökningen beräknas för hela 1970 ha uppgått till 5 o/o i volym, atl jämföra med en beräknad real disponibel inkomstökning på endasl 2 o/o. Investeringarna uppskattas ha stigit med 4 o/o. Produktionen utvecklades svagt under 1970 men till följd av den snabba tillväxten under loppet av 1969 (7,5 o/o) översteg emellertid 1970 års produktionsnivå 1969 års med ungefär 4,5 o/o. En väsentlig orsak till den avtagande tillväxten 1970 var en ökad brist på arbetskraft. Då man närmade sig fullt kapacitetsutnyttjande redan 1969 synes möjlig­heterna att realisera en fortsatt snabb produklionsstegring ha varit be­gränsade.

Den inhemska aktiviteten första halvåret 1970 gav utslag i en kraftig försämring av den yttre balansen. Underskottet i bytesbalansen första halvåret uppgick lill närmare 2,7 miljarder danska kronor, en försäm­ring med 1,1 miljarder danska kronor jämfört med motsvarande period 1969. Underskottet andra halvåret blev väsentligt mindre men förbätt­ringen från 1969 var relativt obetydlig. För hela 1970 uppgick bytesba­lansens underskott tUl drygt 4 miljarder danska kronor mol 3,1 miljar­der 1969. En viss dämpning i exportlillväxten synes ha ägt rum under fjärde kvartalet 1970. Exporluppgången 1970 stannade vid 11,2 o/o i värde medan importen steg med 15,4 o/o. Underskottet i bytesbalansen finansierades lill ca 2/3 med kortfristiga krediter. Della underlättades

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

37

genom att man hållit en högre räntenivå i förhållande lill ullandel efler diskontohöjningen från 7 till 9 o/o i maj 1969 och genom en i övrigl stram kreditpolilik.

Den totala lönesumman beräknas under 1970 ha stigit med ca 13 å 14 o/o. Sysselsättningen har bidragit lUl en ringa del därav. Konsument­priserna ökade med ca 7 o/o meUan 1969 och 1970. Drygt en tredjedel av prisuppgången orsakades av direkta prisslegringsimpulser från ut­landet.

Den ekonomiska politiken kan också 1971 väntas vara stram i syfte alt återställa inre och yttre jämvikt i ekonomin. I fråga om den inre stabiliteten synes man i första hand förlita sig på en avtalsuppgörelse med moderata lönehöjningar. Vid mitten av mars antogs etl förliknings­förslag till avtalsuppgörelse innebärande en total löneökning för arbe­tare om 6 å 7 o/o, fördelade på två år. Då prisindexeringen av lönerna upprätthålls i de nya avtalen torde detla, tillsammans med en viss löneglidning, dock medföra snabbare lönestegring än vad avtalen i och för sig ger. Prissloppet som skuUe ha utlöpt den 1 mars, förlängdes men avlöstes den 3 april av en ny prislag. Enligl denna skall prisök­ningar till följd av ökade omkostnader kunna tillåtas men däremot skall det normall inle vara möjligt atl basera prisökningar på icke-av-talsmässiga lönehöjningar. Lagen kommer sannolikt alt gälla i två år. Diskontosänkningama i januari och april får också ses som en del av slabiliseringspaketet även om en anpassning av räntan till den interna­tionella räntenivån också legal bakom sänkningen.

Kan man hålla pris- och kostnadsökningarna ungefär inom den ram förlikningsförslaget indikerar torde exportföretagens konkurrensförmåga väsentiigt komma alt förslärkas. Delta skulle också stimulera lill ökade industriinvesteringar, varigenom en nödvändig utbyggnad av exportka-pacilelen kommer lill slånd. Efterfrågan från exportmarknaden visade tecken till att ha dämpats mot slutet av 1970 och orderingången till de hemmamarknadsorienterade förelagen gick tiUbaka. För 1971 förutses exportlillväxlen kunna uppgå lill ca 8 o/o i värde. Till della bidrar en förväntad svag inhemsk efterfrågetillväxt. En dämpning i den privata konsumtionsökningen verkar trolig både med hänsyn till alt inkomstök­ningen förefaller bli svag och all skattetrycket höjs. För den offentliga sektorns efterfrågan på varor och tjänster räknas med en något svagare stegringstakt 1971. Investeringarna inom industrin förefaller ha ökat svagt de tre första kvartalen 1970. Huruvida investeringarna ånyo kan stimuleras sammanhänger bl. a. med hur kostnaderna och exportefler-frågan utvecklas.

Mot bakgrund av den förväntade långsamma stegringen av den in­hemska efterfrågan beräknas tillväxten av importen stanna vid 4 o/o i värde 1971. En viss förstärkning av den yttre balansen kan därför förutses för 1971. Det mest sannolika bidraget härtill lorde komma från

Prop. 1971:115

38

en relativt begränsad inhemsk efterfrågan. Osäkerheten kan i första hand knytas lill den efterfrågestimulans man samtidigt vill uppnå ökningen av investeringarna och industrins exportframgångar. På kort sikt är utrymmet för produktionsökningar begränsat som följd av fort­satt brist på arbetskraft. Produktionsuppgången väntas stanna vid ca 2 o/o 1971. Storleken av förstärkningen i bytesbalansen beror alltså på hur man lyckas utnyttja den relativt Ulla marginal av inhemsk efler-frågedämpning och svag kapacilelslillväxl som här ges. Mol denna bak­grund framträder betydelsen av etl i relation llll ullandel förbättrat kostnadsläge, speciellt vid en svag internationell konjunkturutveckling.

Finland

Den ekonomiska tillväxten i Finland var under 1970 fortsalt snabb även om ökningstakten planades ul under loppet av årel. Avsevärda reaUöneökningar kunde kombineras med en internationellt sett låg pris­stegringstakt. Den totala produktionen växte med knappt 7 o/o och den privata konsumtionen med 6 "/o- Den höga inhemska efterfrågan med­förde i kombination med en betydande emigration att arbetslösheten även inom de sysselsätlningssvaga regionerna reducerades avsevärt. De successivt uppnådda stabiliseringsöverenskommelserna har utgjort en viktig förutsättning för den dämpade pris- och kostnadsutvecklingen. Liksom i övriga nordiska länder åtföljdes högkonjunkturen av vissa ba­lansrubbningar inom samhällsekonomin. Sålunda försvagades t. ex. den yttre balansen under 1970.

Slabiliseringsavtalens konstruktion har emellertid inneburit vissa svå­righeter för den ekonomiska politikens uppläggning. Finanspolitiska ålgärder har endasl kunnat utnyttjas i ringa utsträckning. Fördelnings­poliliskl har överenskommelserna inneburit en viss låsning vad avser avvägningen mellan hushåUs- och företagssektor. Dessa problem ten­derar all successivt tillta i betydelse.

Trots en stram kreditpolitik var de privata investeringarna en av de mest expansiva efterfrågekomponenterna under 1970. Ökningstakten var av ungefär samma storlek som 1969, eller ca 15 o/o. Finansiellt ut­rymme för den kraftiga tillväxten har, förutom genom en omfattande kortfristig kapitalimport, kunnat uppnås genom en ökad självfinansie­ringsgrad inom industrin. Den offentUga sektorns expansion begränsades avsevärt under 1970, vUkel i första hand påverkade de offentliga investe­ringarna. Dessa sjönk under året med ca 10 o/o.

Det mol slutet av 1970 kraftigt stigande underskottet på handelsbalan­sen var i första hand all hänföra till en plötslig och snabb ansvällning av importen. Varuimporten ökade 1970 med över 30 o/o i värde och 20 o/o i volym. Bidragande härtill var bl. a. en betydande lagerökning. Importulvecklingen medförde en rad motåtgärder av kredilpoUlisk na­tur under de sista månaderna av 1970. Dessa finns närmare återgivna

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

39

i preliminära nationalbudgeten för 1971. Den successiva förbättringen av Finlands relativa kostnadsläge lorde vara en förklaring till den snab­ba ökningen av varuexporten. Exportvärdet steg under 1970 med om­kring 16 0/0. Den jämfört med exporten påtagligt snabbare imporlupp-gången medförde emellerlid elt underskott på handelsbalansen 1970 om 1 465 miljoner finska mark att jämföra med 232 miljoner 1969. Trots ell positivt netto på tjänslebalansen uppvisade bytesbalansen ett underskott 1970 på knappt 1 miljard finska mark.

Bedömningen av konjunklurutsiklerna 1971 försvåras i hög grad av osäkerheten om den ekonomiska politikens närmare uppläggning. Som framgår av den preliminära nationalbudgeten för 1971 slöts etl nytt slabiliseringsavlal i december 1970. Avtalet innebar bl. a. relativt kraf­tiga löneökningar saml en viss lättnad av den rådande prisregleringen. Överenskommelsen förkastades dock av metall- och byggnadsarbelar-förbundel, vilket under början av 1971 ledde lUl omfattande strejker inom dessa sektorer av arbetsmarknaden.

Några officiella finska prognoser, vilka tagit hänsyn lill den senaste tidens utveckling på arbetsmarknaden, föreligger inle för närvarande. Myckel talar dock för en, jämfört med 1970, minskad produktionstill­växt under 1971 även om ingen väsentlig försvagning av konjunkturen ännu är i sikte. Exportulsikterna förefaller tillfredsställande och någon mera markant nedgång av investeringarna är knappast all vänla under första halvåret. De hittiUs avtalade löneökningarna kan förutses hålla den privata konsumtionen på en fortsall hög nivå. Med tanke på den yttre balansen kan denna konsumlionsökning möjligen länkas få besvä­rande konsekvenser med avseende på importen.

Under föratsättning att externa balanshänsyn inte framtvingar dras­tiska skärpningar av den ekonomiska politiken kan den totala produk­tionen antas stiga med 34 0/0. Den ekonomiska utvecklingen under loppet av 1971 torde kännetecknas av en snabbare expansion under början av årel än under dess senare del. I den mån strejkerna inom metall- och byggnadssektorn inte leder lUl löneökningar som markant överstiger andra sektorers kan de nominella löneökningarna skallas lill 10 0/0. Mjukas vidare prisregleringen upp i avtalad omfallning räknar man från finsk sida med en ökning av konsumentpriserna med drygt 6 0/0. Trots all imporlöknlngen 1971 sannolikt blir betydligt lägre än 1970, lorde den dock bli några procentenheter snabbare än exportök­ningen. Detta skulle innebära etl jämfört med 1970 något ökat under­skott i handelsbalansen.

Norge

Den norska ekonomin 1970 karakteriserades av en hög inhemsk efter­frågetillväxt och en snabb pris- och koslnadsslegring. Till den inhemska efterfrågans ökning bidrog främst investeringsuppgången saml en ovan-

Prop. 1971:115

40

ligt kraftig lageruppbyggnad. De internationella prisstegringsimpulserna, framför allt inom sjöfarten, kom all förbättra bylesförhåUandet med utiandet med inte mindre än 4 o/o. Överhettningen i ekonomin blev starkast på arbetsmarknaden med en snabb löneglidning som följd. Sysselsättningen ökade med 1,9 o/o 1970 och arbetslösheten i januari och februari 1971 var den lägsta som någon gång registrerats. Till följd av en svag produktivitetstillväxt stannade den totala produktionsökning­en 1970 vid 3,50/0.

Efler två år med nedgång i fartygsinvesteringarna steg dessa med över 70 0/0 1970. I övrigl var invesleringstillväxten koncentrerad lill industrin (22 o/g) samt byggnads- och anläggningsverksamheten (15 0/0). Den sammanlagda invesleringsuppgången blev 15 0/0. Den privata kon­sumtionen ökade däremot med endasl 2,5 0/0 och denna låga tUlväxt sammanhänger med den höga konsumtion 1969 som blev följden av mervärdeskattens införande vid årsskiftet 1969/1970.

Exporttlllväxlen stagnerade under 1970 och en viss nedgång för den säsongkorrigerade exporten kunde noteras mol slutet av året. For hel­året steg exporten exklusive fartyg med drygt 14 0/0 i värde. Volym­uppgången stannade vid ca 6,5 0/0, vilket var något lägre än 1969, då ökningen var 9,3 0/0. Imporllillväxien har sedan andra halvåret 1969 varit hög och en dämpning skedde först under sista kvartalet 1970. Im-porlökoingen för varor exklusive fartyg uppgick lUl 21 0/0 I värde 1970 medan volymöknmgen blev 13 o/q. Den kraftiga lageruppbyggnaden 1970 synes vara den viktigaste orsaken till den starka imporltillväxlen under de tre första kvartalen.

Underskottet i handelsbalansen exklusive fartyg ökade från 1969 med 2,2 miljarder norska kronor och uppgick 1970 lill 8,4 miljarder. För­bättringen i sjöfartens nettoöverskott under 1970 motvägdes av nelloin-köp och försäljningar av fartyg. Försämringen i bytesbalansen blev så­lunda likaledes 2,2 mUjarder norska kronor. Underskottet 1970 upp­gick därmed till 1,3 mUjarder norska kronor.

Den höga inhemska efterfrågan och goda förljänslulvecklingen i ex­portnäringarna bidrog till en kraftig löneglidning inom industrin. Den­na beräknas ha uppgått lill 7 0/0, medan den avtalsmässiga lönehöj-nuigen var 9 0/0. De nominella disponibla inkomsterna inom den privata sektorn steg med i genomsnitt 17,9 0/0 och för gruppen löntagare och pensionärer med ungefär 18,5 0/0. Bidragande härtill var skatteom­läggningen vid början av 1970, vUken medförde en inkomslöverföring netto till den privata sektorn. Transfereringama lill pensionärerna öka­de särskilt starkt. Trots en konsumeniprlsuppgång om 10,6 0/0, steg allt­så den reala disponibla inkomsten för löntagare och pensionärer med i genomsnitt 8 o/g. Spridningen i inkomststegringslakt synes ha varit stor mellan oUka grupper. Omsvängningen från en hög till en låg konsumlionstillväxt mellan 1969 och 1970 synes ha medverkat lill atl

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

41

det privata hushållssparandet kraftigt ökade 1970. Även förelagssparan­det gick upp, specielll inom sjöfarlsseklorn och andra exportnäringar.

Under 1971 förutses atl den inhemska eflerfrågetUlväxlen gradvis kommer all avla. Expansionskraften i den norska ekonomin skuUe emel­lertid vidmakthållas relativt oberoende av utvecklingstendenserna i Västeuropa. Ett flertal ålgärder infördes mol slutet av 1970 i syfte att dämpa efterfrågan samt pris- och kostnadsstegringama. Skatterna på tobak, alkohol, bensin och eldningsolja höjdes. Vidare beslöts om prisslopp och förbud mot löneglidning som inle inryms i löneavtalen. Åtstramningen berörde också stalsulgiflerna saml utlåningen från kre-dillnslilulen och särskilda åtgärder vidtogs för all dämpa byggnadsin­vesteringarna.

De investeringsdämpande åtgärderna väntas få effekt först mol millen av 1971, varför Investeringsef terf rågan väntas bli hög även 1971. Upp­gifterna om industrins investeringsplaner för 1971 visar på en fortsatt ökning men i något lägre takt än vad tidigare uppgifter gav anledning förmoda. Lagerinvesteringama kan dock antas bli väsentligt svagare 1971. Ökningstakten i realinkomsterna blir sannolikt något lägre än 1970 som följd av bl. a. skattehöjningarna saml något svagare löne­glidning. Den starka tillväxten av realinkomsterna 1970 beräknas emel­lerlid få en kvarstående effekt på konsumlionsulvecklingen 1971. Här­till kommer alt konsumtionen under första halvåret 1970 var förhållan­devis låg efter skatteomläggningen. Under sådana omständigheter vän­tas en konsumtionsslegring med ca 6 o/o 1971. Ökningen av varuex­porten exklusive fartyg kan skattas liU 7,5 o/o i volym. Omslaget i lager-utvecklingen förväntas reducera Imporltillväxlen, som för 1971 har be­räknats lill 4 o/o. Sjöfarten inklusive export och import av fartyg för­utses ge etl överskott 1971 som är ungefär 1 200 miljoner norska kro­nor mindre än 1970, vilket främst är en följd av en fortsall hög netto­import av fartyg. Dessa antaganden skulle innebära en fortsatt för­sämring i bytesbalansen och elt underskott 1971 på 2,53 mUjarder norska kronor. Produktionen beräknas, tUl följd av den antagna stimu­lansen från exporten, öka snabbare 1971 än 1970. Uppgången 1971 väntas bli 5 o/o, vilket med en trolig mindre ökning i sysselsättningen förutsätter en väsentligt snabbare produktivilelsslegring i den norska ekonomin 1971 än 1970.

2t    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

42

III. Utrikeshandeln 1. Exporten

Exportutvecklingen under 1970

Den fortsall snabbi stigande efterfrågan från utlandet i slutet av 1969 och under första delen av 1970 medförde en kraftig ökning av den svenska exporten även under 1970. Exporten exklusive fartyg steg 1969 1970 med närmare 10 o/o, vilket dock innebar en dämpning jämfört med tUlväxten 19681969 som uppgick tUl 11 1/2 o/o. Dämpningen av tillväxten kan hänföras lill råvamdeleni av den svenska exporten. Exporten av järnmalm hämmades myckel kraftigt under första kvarta­let 1970 som följd av strejken vid LKAB och i slutet av året tenderade efterfrågan inom EEC all försvagas. En vändning i exporlefterfrågan synes också ha skett beträffande papper, massa saml järn och stål. Orderslockarna inom dessa industrier var dock vid mitten av 1970 av en sådan storlek all exportleveransema kunde hållas ganska väl uppe under andra halvåret 1970. För råvaruexporten totalt var exportvoly­men under 1970 av ungefär samma storlek som under 1969.

Tillväxten av den svenska exporten exklusive fartyg bars således upp av en avsevärd ökning av exporten av färdigvaror. Exporten av verk­sladsprodukler steg 19691970 med 21 o/o i volym mol drygt 13 1/2 o/o 19681969 medan tUlväxten av exporten av övriga färdigvaror dämpa­des från 19 o/o 19681969 till 13 o/o 19691970. Orderslockarna inom den svenska verkstadsindustrin växte under hela 1969 och större delen av 1970 och i samband med del lättande efterfrågetrycket på hemma­marknaden och en kraftigt ökad sysselsättning kunde verkstadsindu­strins exporlleveranser avsevärt öka under loppet av 1970. En viss för­svagning av orderingången från exportmarknaderna ägde dock rum mol slutet av 1970, men verkstadsindustrins exportorderstockar var ännu i slutet av 1970 myckel stora.

Exportpriserna steg 1969-1970 med drygt 8 1/2 o/o, vilket är den snabbaste prisuppgången sedan Koreakriget. Priserna på råvaradelen steg med 12 o/o. Del var den snabba och kraftiga efterfrågeökningen för framför allt massa saml jäm och stål, som drog upp priserna på dessa varor, men även prisema på övriga råvaror steg relativt kraftigt. Pris­index för exporten av färdigvaror steg med 5 1/2 o/o 1969-1970.

Den värdemässiga ökningen 19691970 av exporten exklusive far­tyg uppgick till drygt 19 o/o (15 1/2 o/o 19681969), vUkel innebar en rejäl uppgång av den svenska andelen av världshandeln efter en minsk-

' Med råvaror avses här trävaror, massa, papper, malm, järn och stål, övrig metaller, livsmedel samt övriga varor hörande till SITC O4.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

43

Tabell 111:1. Exportutvecklingen för olika varugrupper 19691971

Exportvärde,

Procentuella förändringar

från föregäende

år

milj. kr

Volym

Pris

1969

1970

1971

1969

1970

1971

1969

1970

1971

Trävaror

1 856

2 078

2 145

6,6

4,8

0,5

4,4

6,8

4

Massa

2 453

2 965

3 215

2,4

2,3

1,5

6,7

18,1

7

Papper

2 706

3 094

3 275

14,5

6,7

4

0,7

7,1

1,5
[REDACTED_EFTERNAMN]

1 406

'1450

1 635

11,1

7,7

7

0,9

11,8

5

.larn och stål

2 620

3 132

3 355

9,5

0,2

11

6,9

19,8

-3,5

Övriga metaller

837

855

800

11,5

4,2

4

9,5

6,6

 10

Verkstadsprodukter,

exkl. fartyg

10 350

13316

15 910

13,7

21,0

12,5

=2,9

=6,3

=6

Livsmedel

853

836

900

15,5

17,7

7,5

4,8

19,1

0

Övriga varor

4817

5 580

6 140

14,5

13,2

8

1,2

2,4

2

Totala exporten, exkl.

fartyg

27 897

33 306

37 375

11,7

9,8

8,5

3,4

8,7

3,5

Fartyg

1 562

1 835

1950

19,7

4,2

1,5

3,6

12,7

8

Totalt

29 459

35 141

39 325

12,2

9,5

8

3,4

8,9

3,5

' Värdet för 1970 avviker från den preliminära utrikeshandelsstatistiken pä grund av definitiva upp­gifter för järnmalm. Prisförändringarna är justerade till definitiv nivå.

= Prisförändringen för verksladsprodukler kan endast till mindre del hänföras till rena prisökningar. De prisförändringar som redovisas i tabellen är de implicita prisförändringar som framkommer med led­ning av utrikeshandelns varuvisa uppgifter om exporterad kvantitet och motsvarande värdesumma och avspeglar således den genomsnittliga prisförändringen inom olika varupositioner. Därigenom registreras inte endast faktiska prisförändringar utan även kvaliletsförändringar och förändringar i fördelningen på varor av olika kvalitet inom olika varugrupper. Normalt lorde huvuddelen av den registrerade prisök­ningen för verkstadsprodukterna kunna hänföras till denna statistiska missvisning.

Anm. 1969 års exportvärden enligt den definitiva statistiken. Samtliga uppgifter för 1971 avser prog­noser. Värdeuppgifterna är avrundade till närmaste 5- resp. 10-tal milj. kr. och de procentueUa för­ändringarna till närmaste hela resp. halva tal.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

ning 1968 och en svag återhämtning 1969. Den svenska andelen av im­porten lill de nordiska länderna och Storbritannien steg. Exporten exklu­sive fartyg lill de nordiska länderna ökade med nästan 20 1/2 0/0 i värde vilket innefattar en uppgång med 35 0/0 av exporten lill Finland. Även den västtyska marknaden var expansiv för svensk export som ökade med 210/0. Det synes dock som om exporten tiU Västtyskland föll till­baka mol slutet av 1970. Exporten exklusive fartyg lill öststaterna ökade med 24 1/2 0/0.

Exporten av fartyg steg med 17 1/2 0/0 i värde och då exportpriserna på fartyg synes ha stigit kraftigt uppskattas volymökningen lill ungefär 4 0/0. Den totala exporten synes därför ha ökat med 9 1/2 0/0 1969 1970 mol 120/0 19681969.

Trävaror

Exporten av sågade och hyvlade barrträvaror uppgick under 1970 till 6 877 tusen kbm (1 472 lusen slds), vilket innebar en ökning med 90

Prop. 1971:115

44

tusen kbm (19 tusen slds) eller knappt 11/2 0/0 från 1969. Exportök­ningen hängde framför allt samman med ökad förbrakning i Västtysk­land och Norge saml kraftigt ökad export till vissa utomeuropeiska länder. Den svenska andelen av de västeuropeiska ländernas samman­tagna import synes dock ha minskat. Den svenska exporten lill Slor­brUannien minskade 19691970 med 9 0/0 avspeglande en kraftig ned­gång av den svenska andelen av importen lUl Storbritannien. Under 1970 steg den kanadensiska andelen som följd av minskad efterfrågan på trävaror från Förenta staterna. Även i Frankrikes import av trävaror synes den svenska andelen ha sjunkit på grund av ökad konkurrens från Kanada. Exporten till Danmark minskade under loppet av 1970 och 19691970 registrerades en nedgång med 3 0/0 i kvantitet. Även i den danska importen sjönk den svenska andelen orsaken torde vara de låga finska priserna i försäljningssäsongens början. Den svenska an­delen av Västtysklands import höjdes däremot och den svenska expor-len llll Västtyskland ökade med 28 0/0.

För de övriga i gruppen trävaror ingående delarna, främst massaved och sågtimmer, noterades en kraftig volymökning 19691970 och ex­porten var ungefär en ttedjedel större 1970 än 1969. Denna exportök­ning torde sammanhänga dels med stormfällningarna i slutet av 1969, dels med den höga efterfrågan från framför allt Norge. För gruppen trävaror totalt registterades en exportvolymökning 19691970 med knappt 5 0/0 och en exporlprisuppgång med knappt 7 0/0.

Under 1971 synes importen av trävaror tUl Storbritannien komma all öka relativt kraftigt. Byggnadsverksamheten beräknas expandera och med hänsyn till den låga lagernivån vid slutet av 1970 leder en för­brukningsökning omedelbart till ökad import. Man lorde också kunna räkna med en uppgång av den svenska andelen av den brittiska impor­ten, eftersom konkurrensen från Kanada beräknas avla 19701971. Efterfrågan på trävaror i Förenta staterna fömtses nämUgen stiga kraf­tigt. Igångsättandet av bosläder var i december 1970 och januari 1971 drygt 50 0/0 högre än under motsvarande månader etl år tidigare, vilket tyder på en kraftig ökning av byggnationen 19701971. Förenta sta­ternas import från Kanada lorde därmed öka kraftigt. Dessutom synes Sovjetunionens möjligheter atl konkurrera under 1971 minska på grund av svårigheter alt leverera paketerade trävaror.

För exporten lill Danmark bör man räkna med en nedgång 1970 1971. Den höga räntan och kredilålslramningen under 1970 medförde en nedgång i byggandet och i påbörjade byggnadsprojekt samtidigt som lagren av trävaror ökade. Under 1971 lorde den importnedgång som registterades i slutet av 1970 komma all fortsätta och det är också tro­ligt alt den svenska andelen av den danska importen fortsätter att faUa tillbaka, med hänsyn lill all de finska exportörerna även i början av försäljningssäsongen 1971 gick ut med förhållandevis låga priser.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

45

Diagram III: 1. Volym- och prisutveckling för exporten, totalt oeh uppdelat på varugrupper 19651971

Index: 1959 = 100. Säsongrensade halvårsdata. Log. skala

300 280 260 240 220 200 180

leoi

140 120

160

140 120 100

240 220 200 180

160 140

120

100

260 240 220 200 180 160 140 120 100

340 320 300 280 260 240 220 200 180 160 140 120

-   Volym

-  Pris

'"'

r

y

1

"

- Verkstadsprodukter, exkl. fartyg/-

-

å

l---------- 

/    \

y

/

1 [

/

--- 

,--'

'"

IVIassa

260 240 220 200 180

ifin

,\ f,r.,

"3

'

>

140 120

--- 

,-'

--- 

---- V'-"

Metaller

--

/"

y

-""

y

--- 

/ /

/'' ~

'

'"'-

-.

Tr

ä

varor

S,____ 

L        /

f

(

_-

--"'

-v

Papper, papp och tr

ä

fiberplattor____ 

__ 

1

'

/

y''

__ 

-

--

180

160 140

120

100

l_

/v

Livsmedel                 / \

-          

/

V .-'"

Vi

y

1 /

"--'

"--.-

--,_ ,

'-''

1965  1966  1967 1968  IJ

1970 1971

1965 1966  1967 1968 1969  1970  1971

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

Prop. 1971:115

46

Förbrukningen av trävaror i Västtyskland torde forlsälla öka i sam­band med ell ökat bostadsbyggande, vilket drar med sig ökad svensk export.

Till övriga västeuropeiska länder lorde man inle kunna räkna med några större förändringar av exporten 19701971 och endasl beträf­fande Frankrike en ökning av den svenska andelen.

Exporten av sågade och hyvlade trävaror beräknas under 1971 uppgå till ca 7 000 kbm, vilket innebär en ökning med knappt 2 o/o från 1970.

Med hänsyn till effekten av stormfällningarna under 1970 beräknas exporten av massaved och sågtimmer minska kraftigt 19701971. För hela gruppen trävaror beräknas exporten därmed minska något i volym 19701971 medan exportpriserna mol bakgrund av de smärre upp­justeringar som gjordes vid försäljningsöppningen i slutet av 1970 synes komma all öka med 4 o/o.

Massa

Exporten av massa ökade 19691970 med knappt 2 1/2 o/o i volym. Den utiändska efterfrågan började stiga i slutet av 1968 och steg kraf­tigt under 1969 och de första tre kvartalen 1970 och efterfrågestegring­en ledde lill höjda orderstockar och fullt kapacitetsutnyttjande i den svenska massaindustrin. Mot slutet av 1970 sjönk dock efterfrågan i utlandet vilket sannolikt var en följd av dels de under andra hälften av 1970 kraftigt uppbyggda lagren av massa i Västeuropa, dels atl tillväx­ten av efterfrågan på papper började avta. Efterfrågan synes ha fort­satt sjunka under första kvartalet 1971.

Importen lill de västeuropeiska länderna ökade kraftigt 19691970 och den svenska massan synes ha förlorat andelar då den kraftiga väst­europeiska efterfrågestegringen sammanföll med en begränsad lillväxl av den svenska kapaciteten och en nedgång av förbrukningen av massa i Förenta staterna, vilken ledde lill en ökad export av massa till Väst­europa såväl från Förenta staterna som från Kanada.

En nedgång av leveranserna av massa från Sverige synes ha ägt rum i början av 1971 i samband med atl massaförbrukarna i Västeuropa drog ned sina lager. Lageranpassningsprocessen kan dock förväntas vara avslutad vid mitten av 1971 och därefter beräknas leveransutvecklingen ånyo vända uppåt. Under andra halvåret 1971 torde också trycket från de nordamerikanska producenterna avla i samband med en ökad efter­frågan på avsalumassa i Förenta staterna. Med denna utveckling av efterfrågan och leveranser beräknas den svenska exporten av massa öka med 1 1/2 o/o i volym 19701971.

Mol bakgrund av prishöjningen i november 1970 inför första halv­året 1971 och de avslut som gjorts för andra halvåret 1971 llll dessa priser beräknas exportpriserna under 1971 ligga kvar på första kvar-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

47

talels nivå. De kraftigt stigande priserna under loppet av 1970 och höj­ningen för första halvåret 1971 innebär en uppgång av exportpriserna 19701971 med 7 0/0 mol 18 0/0 19691970.

Papper, papp och träfiberplattor

Den svenska exporten av papper, papp och träfiberplatlor steg med drygt 6 1/2 0/0 i volym 19691970 och med 7 o/q i pris. Pappersexpor­ten ökade efler ell par års slagnation kraftigt från första halvåret 1968 fram lill första halvåret 1969, varefter tillväxten dämpades. I början av 1970 synes efterfrågetillväxten ha mattats. Enligt konjunkturbarometem var orderingången från exportmarknaderna till pappersbruken oföränd­rad från första tUl Iredje kvartalet 1970 och har därefter sjunkit kraftigt. I exportleveranserna märktes den dämpade efterfrågeutvecklingen i bör­jan av 1970, specielll vad gäller Västtyskland. En svag förbrukningsök­ning och sannolikt en lagerneddragning hos förbrukarna ledde till en minskning av den svenska exporten av papper exklusive tidningspapper till Västtyskland 19691970. Samtidigt som den västtyska pappers­industrin mot slutet av 1970 skar ned produktionen kunde dess export dock fortsätta öka snabbi, vilket lorde vara en orsak till dämpningen i ökningstakten för den svenska exporten lill övriga EEC-länder. Även exporten tUl Storbritannien minskade något men i motsats till EEC-länderna ägde nedgången rum framför allt under första halvåret.

Under 1969 förekom vissa tillfälliga leveranser till Centralamerika. Bortfallet av dessa synes vara den främsta orsaken lill atl exporten dit minskade något 19691970. Exporten till övriga råvamländer ökade däremot, sannoUkt som följd av en fortsalt aktiv försäljningspolitik.

Den vikande orderingången lill pappersbruken i slutet av 1970 och i början av 1971 får ses i samband med lagerrörelser framför allt i ledet mellan producenter och förbrukare. En dämpning i efterfrågetillväxten, då del fanns lager hos konverlerare och distributörer, kan ha varit or­saken till ett temporärt mycket kraftigt fall i orderingången. Det är där­för sannolikt att en viss återhämtning äger rum under loppet av första halvåret 1971. Prognosen på en volymökning av pappersexporlen med 4 0/0 19701971 förutsätter också en relativt kraftig ökning av export­leveranserna under andra halvåret 1971.

Man kan dock räkna med en fortsatt svag tillväxt av förbrukningen i Västtyskland under 1971, och för den svenska pappersexporten dit är här räknat med en viss nedgång 19701971. Däremot lorde exporten tUl Storbritannien kunna öka relativt kraftigt. En positiv faktor för den svenska pappersexporten är också atl ell beräknat uppsving i den ame­rikanska konjunkturen synes komma all innebära en minskad konkur­rens från Förenta staterna på den västeuropeiska marknaden. Man tor­de även kunna räkna med all den svenska pappersindustrin vid vikande

Prop. 1971:115

48

efterfrågan i Västeuropa söker få avsättning för produktionen i övriga länder. Exporten av papper exklusive tidningspapper beräknas därför stiga med drygt 3 1/2 o/o i kvantitet 19701971. Tidningspappersexpor­ten, som lill stor del är bunden av kontrakt avseende ganska långa pe­rioder, förutses fortsätta öka relativt snabbi om än i lägre takt än 19691970. Därmed skulle den totala pappersexporlen sliga med 4 o/o i volym 19701971. Prisstegringen under loppet av 1970 beräknas leda till en uppgång av exportprisindex med 11/2 o/o 19701971.
[REDACTED_EFTERNAMN]

Den svenska exporten av järnmalm minskade 19691970 med drygt 3 1/2 milj. lon, vilket lUl största delen hängde samman med produk­tionsbortfallet under första kvartalet 1970 i samband med strejken vid LKAB. Under andra och Iredje kvartalet låg exportleveransema på en hög nivå för att falla från Iredje lUl fjärde kvartalet. Denna nedgång orsakades av dels neddragningar av stålproduktionen i Västtyskland och Belgien i avsikt all bromsa prisfallet på stål, dels den knappa tUlgången på malmlonnage.

Exporten av övriga malmer främst bly och zink ökade 1969 1970 med 8 1/2 o/o i volym samtidigt som priserna steg med 10 1/2 o/o. Även priserna på jämmalm steg kraftigt och för malmexporten totalt registrerades en prisuppgång med närmare 12 o/o 19691970.

Orderingången tUl EEC:s stålindustri, som sjunkit sedan första hälf­ten av 1969, vände uppåt under fjärde kvartalet 1970. Denna uppgång torde dels vara en följd av att stålpriserna mot slutet av 1970 ånyo bör­jade stiga, dels sammanhängande med en ökad efterfrågan i Förenta staterna. Stålproduktionen beräknas dock hållas kvar på fjärde kvarta­lets låga nivå åtminstone under första delen av 1971 då producenterna avser atl hålla prisnivån uppe.

Även om stålproduktionen inom EEC således kan förutses utvecklas relativt svagt under 1971 torde man kunna räkna med en kraftig ök­ning av den svenska exporten av järnmalm. Exporlminskningen under 1970 synes ha medfört minskade andelar av importen till Belgien och Västtyskland, vilket får ses som en tUlfällig nedgång. De svenska an­delarna lorde därför komma all höjas upp lill i stort sett 1969 års nivå under 1971. De avslut som gjorts för 1971 och de stora överliggande kvantiteterna från 1970 pekar också mol en leveransökning 19701971.

Även priserna fortsätter sliga och för exporten.av malm totalt förut­ses en prisuppgång med 5 o/o 19701971. I volym beräknas exporten öka med 7 "fo. En stor del av volymökningen hänger samman med atl andelen vidareförädlad järnmalm s. k. pellels beräknas öka kraf­tigt. Deima kvalitetshöjning tar sig ullryck som en volymökning. I kvan­titet räknat förutses jämmalmsexporten öka med 6 1/2 o/o och i volym med 9 «/o.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

49

Järn och stål

Efler en kraftig uppgång under loppet av 1968 låg exporten av järn och stål under 1969 och 1970 i stort sett kvar på den nivå som upp­nåddes under första kvartalet 1969. I volym räknai var således expor-len under 1970 av samma storlek som under 1969. Stagnationen av ex­porten sedan första kvartalet 1969 sammanföll med en kraftig uppgång av den inhemska efterfrågan och en myckel stor brist på arbetskraft. Dessutom hämmades produktionen och därmed exporten - under första delen av 1970 av brislen på nickel och troligen i viss mån av el­ransoneringen.

Orderingången från exportmarknaderna steg kraftigt under 1968 och

1969   men vände i början av 1970 och har därefter fallit snabbt. Under

första kvartalet 1971 synes dock nedgången ha upphört. Efterfråge­

nedgången under 1970 berörde framför allt specialstål medan efterfrå­

gan på handelsstål steg kraftigt mot slutet av 1970 och i början av 1971.

Utvecklingen av exportorderingången på handelsstål lorde ha samband

med utvecklingen av efterfrågan på den inhemska marknaden.

Den svaga exportutvecklingen under 1970 medförde kraftiga andels­förluster i importen lill Norge, Danmark och Storbritannien. Del före­faller dock som om andelen stigit något under loppet av 1970.

Samtidigt som exporten i volym räknai sjönk något steg exportpri­serna mycket kraftigt. Från genomsnittslaget 1969 lill genomsnittslaget

1970   steg exportpriserna med nästan 20 0/0 men prisstegringstaklen däm­

pades under loppet av 1970 och från tredje till fjärde kvartalet 1970

sjönk exporlprisUidex.

I värde räknat steg exporten av järn och stål med 19 1/2 0/0. Expor­ten till Finland steg mycket kraftigt. Ä andra sidan medförde efterfråge­nedgången i Förenta staterna en minskning av den svenska exporten av järn och stål dit.

Bedömningen av exportutvecklingen 19701971 bygger på den ex-porlenkät för järn- och stålverk som utfördes av statistiska centralbyrån i febraari 1971. Enkäten visar alt förelagen räknar med att öka sin ex­port med 9 1/2 0/0 i värde. Utfallet för 1970 blev nästan 100 milj. kr. lägre än vad förelagen beräknade i augusti 1970 och värdet för 1971 i februarienkälen är något lägre än del i augustienkälen.

Orderingången från exportmarknaderna för leverans under 1971 och första halvåret 1972 var relativt stor under andra halvåret 1970. An­delen beräknade leveranser läckta av order vid årsskiftet 1970/1971 var för första halvåret 1971 60 0/0 vilket är en förhållandevis hög andel men betydligt lägre än i enkäterna avseende 1969 och 1970. Däremot är ordertäckningsgraden för andra halvåret 1971 och första halvåret 1972 hög i jämförelse med tidigare enkäter.

Då förelagen räknar med en nedgång i priserna från 1970 till 1971 innebär förelagens planer och förväntningar en relativt kraftig volym-

Prop. 1971:115

50

ökning 19701971. Elt av skälen atl räkna med en kraftig export­volymökning är den beräknade dämpningen av den inhemska efterfrå­gan. Redan under andra halvåret 1970 vände exporten av handelsstat i samband med nedgången av efterfrågan på den svenska marknaden. En kraftigt ökad export av handelsslål lorde medföra höjda svenska an­delar av importen lill Danmark, Norge och Storbritannien. För efter­frågan på specialstål beräknas uppgången av den amerikanska produk­tionen få stor betydelse och järn- och stålverken räknar med en kraf­tigt ökad export tiU Förenta staterna 19701971. Den av företagen för­utsedda exporltiUväxlen bärs emellertid framför allt upp av en mycket kraftig ökning av leveranserna till råvamländerna, vilket dels synes vara en effekt av den dämpade inhemska efterfrågan, dels samman­hänga med stora engångsleveranser av speciella produkter.

Exportpriserna lorde fortsätta sjunka något från fjärde kvartalets nivå men sedan bromsas upp. EEC:s exportpriser på handelsstål sjönk kraf­tigt från april till oktober 1970 men har sedan oktober stigit som följd av begränsningen av stålproduktionen i Västtyskland och Belgien. All dessa priser kan hållas uppe är en fömtsättning för prisprognosen och dessutom är räknai med alt en ökad efterfrågan på specialstål från För­enta staterna skall innebära en förbättring av prisutvecklingen för dessa kvaliteter. Exportpriserna för järn och stål förutses därmed sjunka med 3 1/2 o/o 19701971. I volym räknat beräknas exporten öka med 11 o/o.

Övriga metaller

Den svenska exporten av övriga metaller minskade med drygt 4 o/o i volym 19691970. Nedgången hänförde sig framför allt till koppar och bly och var en följd av begränsad kapacitet och ökad svensk andel av den Inhemska marknaden, vilket medförde minskad import av obe­arbetad koppar och bly. Även utförseln av andra metaller utvecklades svagt 19691970. Så t. ex. var silverexporten till följd av ell begränsat utbud i stort sett oförändrad och aluminiumexporlen steg måttligt på grund av både en vikande efterfrågan och en fortsatt snabb ökning av utbudet på världsmarknaden.

De svenska enhelspriserna för kopparexporten var i december endasi två tredjedelar av de rekordhöga priserna i april. Även priserna för andra metaller visade en tendens till nedgång under 1970 och exporl-prisindex för gruppen övriga metaller sjönk med drygt 16 o/o från andra lill fjärde kvartalet 1970. Exporlprislndex ökade dock med 6 1/2 o/o 19691970 tiU följd av stegringen under loppet av 1969 och i början av 1970.

Under 1971 lorde man kunna räkna med en viss volymökning av ex­porten av övriga metaller, bl. a. beroende på höjd produktionskapacitet för koppar. Man kan också räkna med en stark efterfrågan på metaller, och kanske speciellt koppar, från Förenta staterna, då amerikanska för-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

51

brukare väntas bygga upp sina lager inför utgången av metallverks-arbetarnas nuvarande avtalsperiod. Della är en viktig faktor även be­träffande prisutvecklingen för bl. a. koppar. Etl uppsving i efterfrågan från Förenta staterna torde med stor sannolikhet leda lill alt prisnivån dras upp mol mitten av 1971. Exporlprislndex för övriga metaller för­utses, med en viss uppjustering av priserna under loppet av 1971 inkal­kylerad, minska ca 10 o/o 19701971. Den totala exporten av övriga metaller förutses stiga med ca 4 o/o i volym 19701971.

Verksladsprodukler

Den svenska exporten av verkstadsprodukter ökade 19691970 med 21 o/o I volym. Den snabba exporltillväxten Inleddes i mitten av 1968 efter all orderingången från utlandet börjat stiga kraftigt i början av 1968. Exporlorderingången fortsatte sliga snabbi även under 1969 och under första delen av 1970, men tillväxten synes ha bromsats upp under loppet av 1970 och under fjärde kvartalet sjönk exportorderingången något. En svag nedgång synes ha ägt rum även under första kvartalet 1971. Exportieveranserna steg hastigt under 1969 men tillväxten brom­sades upp något mot slutet av 1969. Denna uppbromsning var sannolikt en följd av den stora bristen på arbetskraft med åtföljande störningar i produktionen och den kraftigt växande efterfrågan från hemmamark­naden. Sysselsättningen inom verkstadsindustrin som steg starkt under

1969

fortsatte att öka kraftigt under särskilt första delen av 1970 och efterfrågan från hemmamarknaden avtog under loppet av året, vilket lämnade utrymme för den kraftiga tillväxten av exportleveransema. Från andra halvåret 1969 till första halvåret 1970 steg exporten säsong­rensat med 11 1/2 o/o i volym och mellan halvåren 1970 var exportök­ningen 10 1/2 o/o. Trots den starka tillväxten av exportleveransema un­der 1970 synes exportorderstockarna ha varit något större i slutet av

1970

än i slutet av 1969.

I värde räknat steg exporten av verksladsprodukler med 28 1/2 o/o, vilket medförde andelsvinster i importen till de nordiska länderna och Storbritannien efler en svag andelsulveckling 1968 och 1969.

En expansiv del under 1970 var exporten av personbilar. I början av 1970 var exportleveranserna låga, vilket torde kunna tillskrivas de stora nyköpen i Sverige inför höjningen av mervärdeskallen. Från mars var emellertid exporten myckel hög och utförseln av personbilar ökade 19691970 med 37 o/o i värde. Ökningen av personbUsexporlen föU på främst Förenta staterna, Finland och Storbritannien.

Till grund för bedömningen av exportutvecklingen 19701971 ligger den av statistiska centralbyrån i februari 1971 utförda exporlenkälen för verkstäder. Denna visar på en fortsatt kraftig ökning av exporten. En­ligt företagens planer och förväntningar skulle exporten öka med 20 1/2 o/o i värde 19701971, vilket innebär en uppjustering med näs-

Prop. 1971:115

52

lan 700 milj. kr. jämfört med augustienkälen 1970. Bakom denna upp­justering synes ligga en fortsatt hög orderingång från exportmarkna­derna under andra halvåret 1970. Enligl konjunkturbarometem i mars låg orderingången kvar på en hög nivå även under första kvartalet 1971. Orderlägel enligl februarienkälen är förhållandevis tillfredsställande. Första halvårets leveranser är lill 52 o/o täckta av order inkomna före årsskiftet 1970/1971 och för andra halvåret är ordertäckningsgraden 29 o/o. Dessa tal är höga jämfört med tidigare enkäter om än något lägre än i enkäterna avseende exporten under 1970.

Företagen räknar med all kraftigt öka sin export till Förenta stater­na, Västtyskland och Storbritannien, men även exporten lill råvaru­länderna väntas expandera kraftigt. För de nordiska länderna förutses en långsammare tillväxt 19701971 än 19691970 och exporten till Danmark hålls uppe av fortsatt stora leveranser av flygplan.

Som framgår av föregående kapitel förutses efterfrågan I Förenta staterna komma att vända under 1971 och i Storbritannien och Frank­rike lorde ekonomin växa i samma takt 1971 som 1970. Efterfrågan i de nordiska länderna väntas däremot öka långsammare vilket främst hänger samman med en kraftig uppbromsning av tillväxten i Danmark. Dessa utvecklingstendenser synes överensstämma med företagens be­dömningar i enkäten.

Exporten av verksladsprodukler beräknas öka med 19 1/2 o/o i värde 19701971. Den beräknade något lägre tillväxten enligt handelsstatisti­ken än enligl enkäten hänger samman med all den sedvanligt positiva differensen för handelsstatistikens utfall jämfört med utfallet enligl en­käten var ovanligt stor för 1970. Här är räknat med en mindre differens 1971 än 1970. Den beräknade ökningen med 19 1/2 o/o Innebär en av­saktning av exportlillväxlen från andra halvåret 1970 lill första halvåret 1971 jämfört med tillväxten mellan halvåren 1970. Under andra halv­året 1971 beräknas exporluppgången bromsas ytterligare något (se dia­gram 1).

Företagen räknar med en snabb prisuppgång 19701971. Mot denna bakgrund förutses exporlprislndex sliga med 6 o/o 19701971 mol knappt 6 1/2 o/o 19691970. Den volymmässiga exportökningen skulle därmed uppgå tiU drygt 12 1/2 o/o 19701971.

Livsmedel

Exporten av livsmedel uppgick 1970 lill 836 milj. kr., vilket innebar en minskning med 2 o/o jämfört med 1969 trots att prisnivån genom­snittligt var betydligt högre än 1969. En orsak lill nedgången är en minskning av fläskproduktionen som sammanföll med en kraftig ökning av den inhemska konsumtionen. Della medförde atl exporten av fläsk föll kraftigt under andra halvåret 1970 medan nötkötlsexporlen var ungefär oförändrad. En produklionsnedgång ledde också lill atl utför-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

53

seln av raejeriprodukter minskade kraftigt 19691970. Exporlned-gången hängde också samman med den dåliga skörden 1969 som med­förde all utförseln av foderspannmål och oljefrön volymmässigt halve­rades. Exporten av brödsäd kunde däremot hållas väl uppe delvis be­roende på en lagernedskärning.

Exporlprislndex för livsmedel steg med 19 0/0 19691970, bl. a. till följd av mycket starka prisökningar för foderspannmål samt oljefrön och oljor.

Exporten av livsmedel beräknas uppgå lill ca 900 milj. kr. 1971 en ökning med 7 1/2 0/0 från 1970. BI. a. lorde utförseln av foderspann­mål och oljefrön kvantitetsmässigt stiga relativt kraftigt till följd av den större skörden 1970 än 1969. För exporten av brödsäd är räknai med en viss nedgång. Exporten av nötkött lorde komma all ligga på en hög nivå om än något lägre än 1970, medan fläskexporten synes bli relativt låg i början av 1971 för all sedan sliga och kvantitetsmässigt öka något 19701971.

Priserna började totalt sett falla mot slutet av 1970 och för 1971 är här räknai med en fortsatt dragning nedåt. Årsgenomsnittet för export­priserna 1971 förutses dock ligga kvar på 1970 års nivå lUl följd av den kraftiga prisuppgången under loppet av 1970.

Övriga varor

Exporten av övriga varor steg med 13 0/0 i volym 19691970. En dämpning av ökningslakten för utförseln exklusive mineraloljeprodukler llll de nordiska länderna skedde under loppet av 1970 framför allt sam­manhängande med utvecklingen av exporten till Danmark. Momshöj­ningen vid halvårsskiftet 1970 lorde vara en orsak till della. Exporten liU Finland steg mycket kraftigt fram tUl slutet av 1969 och låg där­efter kvar på i storl sett oförändrad nivå. Efterfrågan i Norge var, efler en nedgång efler momshöjningen i början av 1970, fortsalt ex­pansiv under hela 1970. Övrigvamexporten till Slorbrilanruen ökade relativt kraftigt, trots den svaga efterfrågeutvecklingen och en ganska låg total importökning. Även exporten tiU Förenta staterna steg relativt snabbi och större delen av uppgången förklaras av en ökad träsko-export.

Ökningslakten för färdigvarorna dämpades något från 1969 tUl 1970 medan råvamdelen efler en minskning 19681969 ökade. 19691970. MInkskinnsexporlen steg något, sannolikt som en följd av ökad ut­slaktning av avelsdjur i samband med ell kraftigt prisfall, medan expor­ten av övriga råvaror var i storl sett oförändrad. Exporten av kemiska produkter steg myckel kraftigt, delvis sammanhängande med stora en­gångsleveranser men även med atl exporten i övrigl ökade i samma höga takt som under senare hälften av 60-talet. Exporten av mineral­oljeprodukler steg med 110/0 i volym 19691970. Ökningen föU främst

Prop. 1971:115

54

på Danmark och Finland och bestod llll största delen av motorbränn­oljor och tunna eldningsoljor.

Exportprisindex för övriga varor steg med knappt 2 1/2 o/o 1969 1970. Uppgången kan helt hänföras tiU färdigvarupriserna, som ökade med 4 1/2 o/o, medan priserna för råvarorna, speciellt minkskinn, sjönk.

Under 1971 lorde man kunna räkna med en forlsall svag utveckling av exporten lill Danmark, beroende på alt de ekonomisk-politiska åt­gärderna under 1970 torde komma alt dämpa efterfrågan kraftigt. Där­emot beräknas exporten tiU Finland kunna öka relativt starkt i sam­band med en fortsatt kraftig stegring av den privata konsumtionen. Exporten lill Norge och Storbritannien förutses forlsälla öka relativt kraftigt. Efterfrågan i Norge väntas expandera starkt även under 1971 medan stegringen av exporten tiU Storbritannien till största delen är en följd av den starka uppgången under loppet av 1970.

Totala exporten av övriga varor beräknas därmed öka med ca 8 o/o i volym 19701971. Exporlprislndex förutses stiga med ca 2 o/o. För fär­digvarorna torde man kunna räkna med en fortsatt prisstegring och även råvarupriserna beräknas sliga något bl. a. lill följd av en prissteg­ring för minkskinn.

Fartyg

Värdet av exportleveranserna av nybyggda fartyg uppgick under 1970 till 1 375 milj. kr. en ökning med 16 o/o jämfört med 1969. Samtidigt steg utförseln av begagnade fartyg med 28 o/o. Den totala farlyg&margin-right:1.0pt;margin-bottom:0cm; margin-left:2.0pt;margin-bottom:.0001pt'> De svenska varvens inneliggande orderstockar per den 1/3 1971 avse­ende leveranser andra halvåret 1971 och framåt uppgår tUl 8,4 miljar­der kr. enligl den i mars 1971 av statistiska centralbyrån utförda varvs-enkäten. Jämfört med de uppgifter som lämnades i novemberenkälen avseende leveranser 1971 och framåt har orderstockarna ökat med 2,3 miljarder kr. Drygt 70 o/o av de I dag inneliggande orderstockarna av­ser beställningar från utländska redare, vilket innebär att exporten av nybyggda fartyg under de närmasie åren knappast kommer atl bli lägre än 1970 års leveransvärde. För 1971 kan fartygsexporlen med hjälp av enkäten beräknas till 1 580 milj. kr. dvs. en ökning i värde med knappt 15 o/o jämfört med 1970.

Utförseln av begagnade fartyg under 1971 är myckel svårbedömd. Kalkylerna pekar dock på en återgång tUl 1969 års värde vilket innebäi en minskning av utförseln med ungefär 25 o/o 19701971. För den totala fartygsexporlen innebär della all leveransvärdel 1971 kommer att översliga 1970 års nivå med närmare 6 1/2 o/o.

Sam m anfattn ing

Den svenska exporten exklusive fartyg beräknas öka med 8 1/2 o/o i volym 19701971. Della innebär en något långsammare tiUväxt än 1969

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

55

1970 som delvis hänger samman med en eflerfrågeförsvagning I utian­det framför allt beträffande massa och papper. Nedgången av efterfrå­gan på dessa produkter i slutet av 1970 och första delen av 1971 synes framför allt vara en effekt av en myckel kraftig lageruppbyggnad i ullandel under senare delen av 1970. Del är därför sannolikt all expor­ten av massa och papper kommer atl sliga under loppet av 1971. Ex­porten av verksladsprodukler synes öka relativt kraftigt 19701971 även om exporttlllväxlen förutses avla markant under loppet av 1971. Bedömningen av utvecklingen 19701971 bygger på statistiska central­byråns exporlenkäl för verksläder av vilken framgår all förelagen är ganska optimistiska inför 1971 vUkel troligen är en följd av den relativt höga orderingången under andra halvåret 1970. Orderslockarna var vid slutet av 1970 alltjämt myckel stora. Även prognosen för exporten av järn och stål har som utgångspunkt en exporlenkäl och järn- och stål­verken räknar med en relativt stark exporlvolymökning 19701971, vilket får ses mot bakgrund av dels den förutsedda dämpningen av den inhemska efterfrågan, dels en ökad efterfrågan från Förenta staterna.

Exporten av malm förutses öka kraftigt 19701971, vUkel lill största delen är en effekt av alt andelarna av importen lill de största avnämar­länderna väntas komma atl återställas lill en normal nivå efler ned­gången i samband med LKAB-strejken i början av 1970. Utsikterna för exporten av trävaror är förhållandevis goda. Konkurrensen från Kanada väntas avla, vilket innebär möjligheter till ökade svenska andelar av importen till Storbritannien och Frankrike.

Exporlprisulsikterna för 1971 är nu något gynnsammare än I slutet av 1970. Så t. ex. har massaproducenlerna gjort avslut för andra halv­året lill de priser som uppnåddes i slutet av 1970 och EEC-priserna för järn och stål vände från en kraftig nedgång lill en svag uppgång i slutet av 1970. Malmförhandllngarna ledde också till höjda exportpriser för malm.

De svenska verkstadsföretagen är enligl februarienkälen myckel opti­mistiska beträffande prisutvecklingen under 1971 och räknar med en kraftig prisstegring 19701971. För totala exporten förutses en pris­uppgång med drygt 3 1/2 0/0 19701971, vilken också innefattar en fortsatt uppgång av priserna på exporterade fartyg.

2. Importen 1970 och 1971

Importutvecklingen 1970

Importen exklusive fartyg, flygplan och vapen fortsatte sliga kraftigt under första halvåret 1970 volymökningen blev ca 6 0/0 från andra halvåret 1969, dvs. ungefär lika myckel som mellan halvåren 1969. Därefter dämpades ökningstakten avsevärt och Importen steg med en-

Prop. 1971:115

56

dast omkring 1/2 o/p i volym mellan halvåren 1970. Den huvudsakliga orsaken tUI den snabba importtillväxten i början av 1970 torde ha vaiil den exceptioneUt stora lageruppbyggnaden. Dessutom var den in­hemska industrins kapacitet i början av årel fortfarande ansttängd sam­tidigt som orderstockarna var myckel stora. Della medförde bl. a. atl betydande insalsvaruinköp måste föriäggas tUl utiandet. Produktions­kapaciteten förbättrades dock under loppet av 1970, vilket tUlsammans med omslaget i lagerinvesteringarna torde vara bakgrunden tUl den svaga importökningen från första tiU andra halvåret 1970. TiUväxten av konsumtionsefterfrågan synes ha dämpats redan i slutet av 1969.

Importen av verkstadsprodukter steg kraftig första halvåret för atl minska något andra halvåret. Nedgången hänför sig dock helt lUl per-sonbUsimporten som var hög i början av 1970, delvis beroende på momshöjningen, och sedan kraftigt föU tiUbaka. Importen av övriga verksladsprodukler stagnerade från första tUI andra halvåret en svag ökning noterades dock för importen av insalsvaror medan inves-leringsvaruLmporten minskade något.

Till följd av de svenska stålverkens hårt ansträngda kapacitetsläge ledde den kraftiga efterfrågeökningen från verkstadsindusttin till all mefaZ/importen steg relativt starkt under första delen av 1970. När sedan eflerfrågeliUväxten mattades samtidigt som kapacitetsläget för­bättrades bl. a. i samband med att sysselsättningen kimde öka medförde della en minskning av importen under senare delen av året.

Importen av andra insatsvaror än verkstadsprodukter och metaller fortsatte atl öka under hela 1970 men stegringen mattades betydligt till följd av lagerneddragtungen under andra halvåret.

re;ic/j7importen, som består av konsumtionsvaror saml insalsvaror lill framför allt textil- och beklädnadsindustrin, ökade endasl svagt 1969 1970 beroende på att såväl den privata konsumtionen av textilvaror som produktionen inom den svenska textU- och beklädnadsindustrin utveck­lades svagt.

Importprisema, som började sliga i snabb takt under senare delen av 1969, steg kraftigt under första delen av 1970. Under andra halv­året fortsatte importpriserna all stiga men i betydligt lugnare takt än under första halvåret. Från 1969 till 1970 steg importprisindex med drygt 8 o/o, vilket är den snabbaste importprisslegringen sedan 1950 1951. Importprisuppgången var en följd av den internationella myckel snabba efterfrågestegringen under specielll andra halvåret 1969 som medförde snabbi stigande priser framför allt på rå- och insalsvaror. Så t. ex. steg priserna på importen av järn och stål med 25 o/o 1969 1970. Den kraftiga uppgången inleddes i slutet av 1968 och under 1969 steg priserna i allt snabbare takt och uppgången fortsatte under de första tte kvartalen 1970 för all falla något från Iredje lUl fjärde kvartalet. Även priserna på övriga metaller var myckel höga i början

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

Tabell III: 2. Inportutvecklingen för olika varugrupper 19691971

57

Importvärde, milj. kr.

Procentuell förändring från föregående år

Konsumtionsvaror

därav: textil

verkstadsprodukter

Investeringsvaror

Konsumtionsråvaror

därav: textil

Andra industriråvaror

därav: verkstadsprodukter råolja

Byggnadsråvaror

Jordbruks råvaror

Bränslen

Totalt, exkl. fartyg, flyg­plan, vapen

Fartyg, flygplan, vapen

Total import

därav: verkstadsprodukter jäm och stål textil

1970

1971

Volym

Pris

1969

1969

1970

1971

1969

1970

1971

7 658

8 553

9 150

35,2

6,0

3

2,7

5,4

4

1 927

2 134

2 500

18,1

4,6

11

5,1

5,8

5,5

2 048

2 214

2 235

18,7

1,1

-3,5

2,5

6,9

4,5

3 608

4 367

5 070

17,0

10,6

9

2,1

9,4

6,5

2 785

3 109

3 050

5,2

2,2

0,5

2,6

9,2

-2

1 528

1 527

1 465

8,0

-0,1

-2

3,8

0,0

-2

11 974

14 747

14 970

15,6

13,1

0

2,7

8,9

1,5

3 793

4 854

5115

17,9

18,6

0

2,6

7,9

5,5

887

985

1200

16.5

12,0

2

-!0,5

-0,8

19,5

1037

1278

1295

19,3

9,3

0

2,9

12,7

1,5

634

697

720

1,7

4,4

1

-0,6

5,3

2

2 205

2 745

3 270

6,2

13,5

-0,5

-9,4

9,7

20

29 902

35 496

37 525

13,7

9,1

2

1,5

8,2

4

669

743

705

30 571

36 239

38 230

i3;3

9,5

1,5

1,8

8,2

4

9 788

11 879

12 830

17,8

12,1

2

2,5

8,3

5,5

1673

2 283

2 010

25,6

9,1

-4,5

10,2

25,0

-8

3 682

3 908

4 180

13,9

2,7

4,5

4,4

3,3

2

Anm. Samtliga uppgifter för 1971 är prognoser. Värdeuppgifterna är avrundade till närmaste hela 5-resp. 10-tal mUj. kr. och de procentuella förändringarna till närmaste hela resp. halva tal.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

av 1970 men föll från andra kvartalet. Priserna på de importerade konsumtionsråvarorna steg 19691970 med nästan 21 o/o. Förutom priset på råkaffe som drevs upp av den dåliga kaffeskörden i Brasillen under 1969, steg priserna kraftigt på vegetabUiska oljor.

Under inverkan av de stigande priserna på insatsvaror lill verkstads­industrin, de snabbi stigande lönekostnaderna i flera viktiga Importlän­der och den västtyska revalveringen i slutet av 1969, steg importpris­index för verksladsprodukler med närmare 8 1/2 o/o 19691970 med den starkaste uppgången under första halvåret.

Importprisindex fÖr bränslen, som sjunkit sedan den kraftiga upp­gången i samband med Suezkanalens stängning i mitten av 1967, bör­jade stiga i början av 1970, vilket får ses mol bakgrund av den be­gynnande brislen på stenkol, koks saml tjocka eldningsoljor. Prissteg­ringstaklen tUltog under andra hälften av 1970 då oljefraklerna steg mycket kraftigt samtidigt som bristen på vissa produkter kvarstod. Även råoljepriserna steg från första lill andra halvåret 1970. För bränslen registrerades en importprisuppgäng med drygt 9 1/2 o/o 1969 1970 medan råoljepriserna föU något.

Prop. 1971:115

58

Importutvecklingen 1971

Mot bakgrund av en beräknad relativt svag inhemsk eflerfrågelill-växl under 1971 bl. a. lorde lagerinvesteringama komma all bli betydligt lägre 1971 än 1970 och en dämpad produktionsöknings-takt beräknas den totala importen öka med ca 1 1/2 o/o i volym 1970 1971 att jämföra med en uppgång med 9 1/2 o/o 19691970. Impor­ten exklusive fartyg, flygplan och vapen beräknas öka något starkare eller ca 2 o/o.

Imporlökningstakten förutses avta markant för samtliga varugrup­per med undantag av investeringsvaror. Fömtom en väntad myckel kraftig ökning av införseln av dalamaskiner drar de fortsatt ökade maskininvesteringarna med sig en ökning av importen av investerings­varor. För övrigl väntas importen av verksladsprodukler öka endast måttligt lill följd av den dämpade eflerfrågelillväxlen orderingång­en från hemmamarknaden tUl den svenska verkstadsindustrin föll en­ligl konjunkturbarometem svagt redan under 1970 och minskade yt­terligare under första kvartalet 1971 samtidigt som imporlandelen sjunker. Andelen importerade verksladsprodukler av den totala till­förseln har tidigare visat klara konjunklurvariationer. Importen av kon­sumtionsvaror väntas minska på grand av en fortsall nedgång av per­sonbiisimporten som en följd av en beräknad minskning av nyregistre­ringarna. Mol bakgrund av den dämpade produklionslillväxlen och minskade lagerinvesleringar lorde man kunna räkna med en stagne­rande import av insatsvaror.

Den relativt låga produktionsökningen inom industrin lillsamiTians med bl. a. de svenska stålverkens förbättrade leveranskapacllet är också orsaken till all importen av andra industriråvaror än verksladsprodukler förutses bli av i storl sett samma storlek 1971 som 1970.

Importen av textila konsumtionsvaror beräknas ånyo öka relativt kraftigt 19701971 bl. a. beroende på en viss ökning av konsumtio­nen efter en nedgång 19691970. Importen av textila konsumtions­råvaror föratses däremot minska något tiU följd av en produklionsned­gång inom texlilindusttin. Importen av övriga konsumtionsråvaror för­utses Öka svagt i samband med en ökning av kaffeimporten.

Importen av bränslen som steg kraftigt 19691970 tUl följd av den kalla vintern och den låga tillrinningen i de svenska älvarna beräknas minska 19701971.

Importprisema torde sliga något långsammare under 1971 än under 1970. EEC:s exportpriser på järn och stål föll kraftigt under loppet av 1970 för att slabUiseras på den lägre nivån under senare delen av 1970. Denna nivå torde med hänsyn till begränsningarna av stålpro­duktionen i Västtyskland och Belgien kunna hållas under större delen av 1971 och de svenska importpriserna beräknas sjunka 19701971.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

59

Även priserna på övriga metaller väntas falla 19701971 på grand av nedgången av bl. a. kopparpriserna på den internationella marknaden under större delen av 1970 och början av 1971.

Priserna på andra rå- och insalsvaror torde stiga långsammare under 1971 än under 1970. I samband med eflerfrågeförsvagningen mot slu­tet av 1970 slutade priserna all stiga eller föll något på de interna­tionella marknaderna. Således är räknai med att importprisema på konsumtionsråvaror kommer att falla något 19701971, vilket delvis är en följd av sjunkande kaffepriser medan insalsvarupriserna (exkl. råolja) stiger betydligt långsammare 1971 än 1970.

Å andra sidan förutses prisema på importerade verksladsprodukler stiga kraftigt även 19701971 mot bakgmnd av de kraftigt stegrade lönekostnadema.

Den kraftigaste prisuppgången 19701971 beräknas för importen av bränslen och råolja. Orsaken lill delta är utgången av de förhand­lingar om råoljepriserna som ägde rum mot slutet av 1970 och början av 1971 mellan de råoljeproducerande länderna och oljeförelagen. Förhandlingarna ledde lill en kraftig höjning av råoljepriserna med direkt verkan samt överenskommelser om ytterligare höjningar fram t. o. m. början av 1975. Priserna på importen av råoljan tiU Sverige beräknas därför stiga med nästan 20 0/0 19701971 och som en följd av råoljeprishöjningen antas även priserna på de raffinerade produkter­na sliga ungefär lika myckel. Även om andelen kortlidscharlers till Sverige lorde vara ganska liten är utvecklingen av oljefraklerna en osäkerhetsfaktor i della sammanhang.

För den totala importen förutses en prisstegring 19701971 med närmare 4 0/0, vilket således framför allt är en effekt av de stigande bränslepriserna och en fortsatt uppgång av importprisindex för verk­stadsprodukter.

3. Bytes- och betalningsbalansen

Handelsbalansen visade 1970 ell underskott med ca 1 100 mUj. kr., vilket var av ungefär samma storlek som 1969. I samband med den kraftiga tillväxten av den inhemska efterfrågan och den kraftiga lager­uppbyggnaden under andra halvåret 1969 och första halvåret 1970 försämrades handelsbalansen (säsongrensat) från första halvåret lill andra halvåret 1969 och underskottet ökade myckel kraftigt från andra halvåret 1969 till första halvåret 1970 i samband med att lageruppbygg­naden då nådde sin kulmen samtidigt som exporten hämmades av del höga kapacitetsutnyltjandel inom den svenska industrin, den kalla vin­tern samt LKAB-strejken. Den betydligt lägre lageruppbyggnaden under andra halvåret 1970 och den ökade leveranskapacitelen i samband med den dämpade tillväxten av den inhemska efterfrågan under lop-

Prop. 1971:115

60

Tabell III: 3. Bytes- och betalningsbalans 19671971

Milj. kr., löpande priser

1967

1968

1969

1970

1971 prognos

Export av varor, fob' Import av varor, cif

23      422

24      319

25      403

26      516

29      459

30      571

35      141

36      239

39 325 38 230

Handelsbalans

-    897

- 1113

- 1112

- 1098

1095

Korrigering av handels­statistiken' Sjöfartsnetlo Turistnetto Övriga tiänster, netto Korrigeringspost

156 1 787

-       920

-       484

 600

229 1 959

-    1054

-      542

 700

1 963 J

-    1229

-  677

 800

Si y|il92 iil 2,000

-     1748

-      716

 [800

100 2 200

-   2 000

-       825

 800

Bytesbalans för varor och tjänster'

242

179

-      37

-    670

1370

Transfereringar, netto

-    465    -    735    -    966   -    971-1 300

Bytesbalans för varor, tiäns­

ter och transfereringar'

-    223   -    556-1003   - 1641

70

Kapitalbalans                                       579

.527

-

231

1168

TiUdelning av SDR                               

' 

196

180

Restpost

-     551

-     '57

-

452

895

Bankernas utlandsstäUning

-    195

-      86

-

1 686

618

' Enligt handelsstatistiken.

- Nettot av återutförsel och återinförsel, i utlandet direktlandad fisk, import av icke monetärt guld samt rabatter och koncernbidrag i samband med oljeimport.

' Överensstämmer bortsett frän halverad "korrigeringspost" med saldot mellan import och export av varor och tiänster i försörjningsbalansen.

* Överensstämmer med riksbankens bytesbalansbegrepp.

' Valutareservens förändring jämte förändringar i affärsbankernas tidsposition.

Källor: Riksbanken, statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

pel av 1970, som ledde lill en markant dämpad lillväxl av importen samlldigl som exporten fortsatte öka kraftigt, medförde ett avsevärt omslag i handelsbalansulvecklingen. Under andra halvåret uppvisade handelsbalansen sålunda elt överskott med 365 milj. kr., vilket betyd­de ell omslag (säsongrensat) från första halvåret 1970 med drygt 1 300 milj. kr. Till den svaga förbättringen av handelsbalansen från 1969 liU 1970 bidrog en terms of Irade-förbällring med drygt 100 milj. kr. Den klara förbättring som inleddes i mitten av 1970 väntas, som framgår av föregående avsnitt, fortsätta under 1971 och handelsbalan­sen skulle därvid uppvisa elt överskott med drygt 1 miljard kr. Bakom denna markanta förbättring med drygt 2 miljarder kr. från 1970 till 1971 ligger en uppbromsning av imporltillväxlen från 9 1/2 o/o 1969

1970

liU 1 1/2 o/o 19701971. TiU grund för imporlulvecklingen 1970

1971

ligger ell antagande om betydligt lägre lagerinvesleringar under 1971 än 1970 samt en beräknad svagare tillväxt av efterfrågan och pro­duktion. Exporten väntas däremot fortsätta öka i relativt snabb takt.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

61

Den beräknade exportutvecklingen bygger lUl stor del på enkäter bland förelagen. En negativ faktor från handelsbalanssynpunkl lorde under 1971 bli prisutvecklingen. Importpriserna förutses sliga något snabbare än exportpriserna vilket framför allt hänger samman med de höjda priserna på råolja och därmed även på bränslen.

Rederinäringens bruttointäkter vid utrikes sjöfart, baserad på den kvartalsvisa statistiken över influtna betalningar, ökade starkt 1970 eller med 22 o/o, medan motsvarande kostnader ökade något mera eller med ca 25 o/q. Nettoinseglingen skulle därmed ha resulterat i elt över­skott på 1 893 milj. kr. Efter avdrag med 93 milj. kr. för passagerar­avgifter erlagda i svensk valuta och efler tUlägg med 300 mUj. kr. för utländska fartygs utgifter i Sverige erhålls preluninärt ett sjöfartsnetto för 1970 på 2 100 mUj. kr. Den definitiva statistiken över brullointäk-terna, beräknade efter genomförda prestationer, kan emeUertid ibland avvika högst väsentiigt från den preliminära beräkningen. Brultoin-läklerna för 1969 enligt preslalionsberäkningen, översteg de enligl be-talningsstatislLken preliminärt beräknade med 186 mUj. kr., vilket skul­le betyda all vissa betalningar avseende prestationer utförda 1969 bor­de ha influtit 1970. I den preliminära nationalbudgeten antogs att 100 milj. kr. av de influtna betalningarna 1970 vore att hänföra lUl presta­tioner utförda under 1969. Inget nytt som gör det motiverat att ändra detla anlagande har sedan dess framkommil.

Vid uppskattningen av 1970 års sjöfartsnetlo på preslationsbasis har sålunda beloppet för de under 1970 influtna betalningarna minskats med nyssnämnda 100 milj. kr. Sjöfartsnetlot för 1970 har således upp­skattals tUl 2 000 mUj. kr.

Fraklmarknadssilualionen uppvisar för närvarande en myckel splitt­rad bUd. De rekordhöga tankfrakterna under andra halvåret 1970 sjönk dramatiskt kring jul- och nyårshelgerna sannolikt under intryck av rykten om elt återställande av oljelediungen meUan Persiska viken och medelhavet, den s. k. TAP-line. Under årets sista vecka låg tramplank-index på worldscale 155, dvs. en kraftig nedgång från den myckel höga genomsnittsnivå (worldscale ca 287) som rådde under oktoberno­vember, då kulmen nåddes. Härefter följde en kortvarig uppgång i januari 1971, som snart förbyttes i en nedgång tUl W.S. ca 150 under februarimars med variationer uppåt och nedåt föranledda av bl. a. den avvaktande hållning befraktarna iakttagit i väntan på utgången av libyenförhandlingarna. När dessa nu avslutals och överenskommelse mellan parterna nåtts kommer delta troligen all leda lill en slabiUse-ring av marknaden. Förmodligen kan även emotses en sänkt fraktnivå tiU följd av ökad lonnageliUgång föranledd av den kortare Iransporl-

' Worldscale är benämningen på det.tanktramplndex som hösten 1969 avlöste Intascale. Worldscale 100 molsvatas av en frakt på exempelvis traden Mena Al Ahmadi/Rotterdam runt Sydafrika till 8.87 doUar per ton.

Prop. 1971:115

62

sträckan. Libyen svarar för en betydande del av exporten av råolja lill Västeuropa (exporten av raffinerade produkter hit är helt obetydlig) och dess andel av europeiska OECD:s import av råolja 1969 utgjorde ca 25 o/o i kvantitet. Time charter marknaden var myckel livlig under 1970 och mänga förmånliga fraklavslut gjordes, varför de då ingångna fraktavtalen kan väntas gynnsamt påverka sjöfartsnetlot för i första hand 1971.

På lorrlaslsidan har aktiviteten under vårmånaderna 1971 varit yt­terst ringa med myckel låga fraklnivåer, vilket har lett lill alt vissa transporluppdrag blivit direkt olönsamma. Förlusten skulle emellerlid bli ännu större vid en eventuell uppläggning, vilket skulle förklara var­för vissa rederier ändå håller sina fartyg igång. Den senaste höjningen av bunkerpriserna (1 mars 1971) med 35 o/o synes dock ha medverkat till en ökad uppläggning under senare delen av mars. Även linjefarten dras med svårigheter. Konferenssystemet sådant del i dag är utformat fungerar myckel trögt. Man har sålunda myckel små möjligheter atl någorlunda snabbi kompensera sig för inträffade kostnadsökningar. Detla sker först långt i efterhand, varför förlusterna kan hinna bli ganska kännbara. De kraftigt höjda driftskostnaderna under 1970 kan därför sägas särskilt ha drabbat denna del av rederinäringen. Då dess­utom initialproblemen med conlaineriseringen ännu inte helt funnit sin lösning har lönsamheten här varit mycket dålig eller direkt förlust­bringande, vUkel bl. a. medfört att flera linjer nedlagts. Elt annat exem­pel på del hårda klimat linjefarten lever under utgör också den flagg-diskriminering som bedrivs av vissa nationer. Ökningen av driftskost­naderna hänför sig främst lill ökade lönekostnader, mer än fördubblade bunkerkostnader saml en avsevärd fördyring i hamn.

Som nämndes ovan ökade kostnaderna 1970 myckel kraftigt eller med 25 o/o. Som jämförelse kan nämnas att motsvarande ökningslal 1968 och 1969 var 4,6 o/o respektive 12 o/o. Även 1971 väntas kostnaderna forlsälla öka och förmodligen snabbare än intäkterna liksom fallet var 1970. Den 1 mars 1971 steg bunkerpriserna med 35 o/o och ökade kost­nader i hamnarna är alt vänla. För atl sjöfarlsnettot skall nå upp till 1970 års nivå eller förbättras något krävs atl intäkterna växer mycket starkt även i år. Trampmarknadens fraktsatser har sjunkit starkt under första kvartalet 1971 för såväl torrlast som lanklast och linjefartens problem har tidigare påtalats. Här kan tilläggas att världshandeln, som 1970 ökade ca 7 o/o i volym, under 1971 väntas öka med endasl 56 o/j. Ä andra sidan kan man räkna med alt många av fraklkonlraklen, in­gångna under förra årets gynnsamma förhållanden, får full genomslags­krafl först i år och kan komma all ge del tillskoll som behövs för att nå en viss förbättring av sjöfartsneltot även 1971. Detta har som framgår av tabellen satts till 2 200 mUj. kr. Härvid har antagils att kostnaderna 1970 stiger något snabbare än intäkterna.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

63

Nettot av in- och utförsel av resevaluta 1970 resulterade i etl kraf­tigt underskott på 1 748 milj. kr., vilket innebär en ökning jämfört med 1969 med ca 42 o/o. Utflödet ökade 19691970 med 32 o/o (16,6 o/o 19681969) medan inflödet ökade endast 13 o/o (16,5 o/o 19681969). Någon uttömmande förklaring lill del exceptioneUt stora underskottet förra årel föreligger inte. Mycket litet talar emellertid för alt utlands-turismen skulle ha ökat särskUt mycket och bidragit lUl denna utveck­ling. Dessutom lyder den statistik som föreligger om resevalutornas länderfördelning på all resorna till de mest populära turistmålen knap­past spelar den dominerande roll som ibland antytts.

Resevalutastalisliken bygger på försäljning och köp av utländska resecheckar och sedlar, återköp av svenska sedlar från utlandet saml banköverföringar för uppehållskostnader. De två förstnämnda katego­rierna kan givetvis omfatta valutor som använts för andra ändamål än uppehållskostnader vid utrikes resor. Sålunda ingår valutor som använts i samband med inköpsresor över Öresund och de svensk norska och svenskfinska gränserna (gränshandel). Del finns också skäl anta atl även utländska gästarbetare vid semesterresor till sina hemländer medför valutor som är avsedda för hemmavarande familjer eller utgör hemtagnuig av besparingar. Skulle, som ovan antytts, den egentiiga turismen spela en mindre avgörande roll för ökningen av valulaulflödet kan del måhända finnas skäl atl fästa desto större av­seende vid ökad gränshandel och en ökad utförsel i samband med utländska gästarbetares hemresor. Det kan här exempelvis nämnas all In- och utvandringen ökade starkt 1969 (med tyngdpunkten förlagd lill senare delen av årel) och 1970.

Del skuUe möjligen vara motiverat all betrakta den extremt kraftiga ökningen under 1970 enligt resevalulaslatisliken som en engångsförete­else och en överslagsberäkning skulle t. ex. kunna konstrueras så, all man utgår från alt den reella ökningen i resevalulautgiflerna skulle vara av ungefär samma storlek som tidigare år eller 15 o/o. Resevalulautgif­lerna för 1970 skulle då ha blivit 2 170 mUj. kr. eller 320 milj. kr. lägre än de faktiskt redovisade. Om del sålunda rensade beloppet skuUe stiga med 15 o/o även 1971 skuUe utgifterna uppgå lill 2 495 milj. kr. Till detla belopp bör läggas en post motsvarande de 320 milj. kr. 1970, som här antagils falla på gästarbetaröverföringar o. dyl. Del bör observeras alt denna post ej antas representera hela gästarbetaröverföringsbelop-pel i resevalulaposlen eftersom dylika överföringar självfallet även fanns i statistiken före 1970 ehuru någon rensning för dessa ej gjorts här. Storleken av denna post blir självfallet beroende av mlgrationsutveck-lingen under 1971. Om en ökning med ca 10 o/o antas erhålls utgifter på totalt 2 850 milj. kr.

Inkomsterna under denna post, som inle ökade alls mellan 1967 ocb 1968, steg 1969 med 16,5 o/o och 1970 med 13 o/o. En ökning av unge-

Prop. 1971:115

64

fär samma storlek 1971 skulle ge inkomster på omkring 850 milj. kr. Nettoulgifterna under denna post skulle därmed bli ca 2 000 milj. kr.

Utfallet av övriga tjänstetransaktioner för 1970 innebar en väsent­ligt lägre ökning av underskottet än vad som tidigare varit vanligt, vil­ket kan återföras på alt de registrerade inkomsterna ökade avsevärt mera än ulgiflerna. Under en rad av år var den relativa ökningstakten av tjänstelransaklionerna betydligt högre för utgifterna än för inkoms­terna. Denna utveckling bröts 1969, då inkomsterna ökade något mera än ulgiflerna. Den nya utvecklingstendensen förstärktes sålunda under 1970. Till en del avspeglar della sannolikt vissa faktiska större inkomst­ökningar men lill en annan del troligen förbättrad rapportering. Några större ytterligare rapporteringsvinster finns det kanske inle skäl atl vän­la sig, och del synes befogat atl räkna med ungefär lika stora ökningar av inkomster och utgifter i denna statistik under innevarande år. För 1971 har underskottet sålunda beräknats till 825 milj. kr.

Ovan beskrivna utveckling av tjänslebelalningarna 1969 och 1970 har gjort det motiverat anta alt det stalislikbortfall, som utgör skälet lill korrigeringsposten, inle längre ökar. Den uppfattning, som kom till uttryck i den preliminära nationalbudgeten för 1971, att korrigerings-poslen mle borde sliga 1970 ulan behållas på 1969 års nivå, 800 milj. kr., kvarstår därför oförändrad. Även för 1971 har anlagils en lika stor korrigeringspost.

Transfereringsnettot visar för 1970 ell underskoll på 970 milj. kr. el­ler ungefär lika med underskottet 1969. Del senare belastades emellerlid av en transferering (kreditnedskrivning) av engångskaraktär på 100 mUj. kr. I transfereringsnettot ingår även utländska gästarbetares statistik-förda remitteringar av medel lUl respektive hemländer. Tidigare regist­rerades dessa antingen som tjänslebelalning eller som transferering eller som kapitalöverföring beroende på betalningsmottagare, vislelsetid i Sve­rige och andra omständigheter. Dessutom har frigränsen för anmäl­ningsplikt, när det gäller utiändska medborgares försändelser av gåvor och understöd, sänkts till 100 kr. Den nya separata poslen gästarbetares överföringar uppgick till 61 milj. kr. under 1970. Detta belopp är dock fortfarande endasl en del av samtliga sådana utgifter; såsom berörts ovan lorde etl betydligt större belopp ingå i resevalulaposlen. De pri­vata transfereringarna har anlagils sliga på ungefär samma sätt 1971 som 1970 medan de offentliga kommer atl stiga med del ökade u-landsbislåndet. Nelloutfallet av transfereringarna för 1971 har sålunda beräknats till 1 300 milj. kr., dvs. en negaliv lillväxl med drygt 300 milj. kr. jämfört med 1970. Det kan tUläggas att denna tUlväxt Inklu­derar ett anlagande om ökad ränteutbetalning till följd av en stigande kapilalimport.

Ovan antagna delprognoser för  1971  ger en stark förbättring av

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

65

bytesbalansen och en ungefärlig balans uppnås, vilket ger en förbätt­ring med i runt tal 1 700 milj. kr.

Kapitalbalansen svängde under 1970 från ett nettokapitalutflöde på ca 230 milj. kr. 1969 lill ett neltoinflöde på ca 1170 milj. kr., dvs. en omsvängning på ca 1 400 milj. kr. Följande tablå visar utvecklingen av de i kapilalbalansen ingående delposterna.

Milj. kr. 1969

1970

Statliga kapitaltransaktioner

Värdepappershandel

Privata långfristiga lån

Direkta investeringar

Övriga privata kapitaltransaktioner

-240 -127 537 -426 25 -231

-206 246 887

-450 691

1168

Det framgår av tablån all samtliga poster utom direkta investeringar under 1970 har svängt om i positiv riktning. Kapilalinflödet i värde­pappershandeln 1970 förklaras främst av obligationsemissioner i ullandel uppgående lUl 336 mUj. kr. Den långfristiga nyupplåningen i utlandet uppgick 1970 lUl 1 478 milj. kr., varav 538 mUj. kr. använts för finan­siering av direkta investeringar i utlandet. De svenska direkta investe­ringarna i utlandet uppgick tUl 1 333 milj. kr. medan motsvarande ut­ländska investeringar i Sverige belöpte sig lill 688 milj. kr.

Poslen övriga privata kapitaltransaktioner innehåller bl. a. en be­räkning av vissa handelskrediter såsom varvskrediter vid export av ny­byggda fartyg, rederiers och flygbolags krediter vid import av fartyg och flygplan samt skillnaden mellan tullvärden och belalning för dala­maskiner. Dessa transaktioner beräknas sammanlagt 1970 ha resulterat i en nettokredittagning på i runt tal 300 mUj. kr. I poslen övriga pri­vata kapitaltransaktioner ingår skillnaden mellan sjöfarlsnettot enligt den kvarlalsvisa belalningsstalisliken och den årsvisa statistiken på preslationsbasis. Av den totala differensen på 186 mUj. kr. 1969 har 100 mUj. kr. ansetts utgöra kreditgivning tUl utlandet medan en åter­betalning av samma storlek förutsätts ha ägt ram 1970.

Överskottet i kapilalbalansen tillsammans med underskottet i bytes­balansen motsvarar för 1970 etl valulautflöde på en halv miljard kro­nor. Efler avstämning mol förändringen i bankernas utiandsställning, som 1970 uppgick liU + 618 milj. kr., erhålls en posUiv restpost på ca 900 milj. kr.

3    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

66

IV. Produktionen 1. Industrin

Järnmalmsbrytningen låg 1970 närmare 5 o/o under 1969 års nivå. Verk­ningarna av gruvstrejken slog givetvis hårt på första kvartalets resultat, men även under resten av årel ökade produktionen endasl måttligt. Leveranserna minskade med drygt 10 o/o 1970. Leveransnivån låg 1969 ca 3 miljoner lon över produktionsnivån. Denna produktions- och leveransulveckllng 1970 ledde llll en fortsalt lagerminskning på knappt en halv miljon lon under året.

Under 1971 beräknas produktionen komma all uppgå till 35 miljoner ton, vilket innebär en ökning på drygt 10 o/o. Utsikterna för exporten bedöms som relativt gynnsamma, och de totala leveranserna väntas öka med närmare 6 o/o. Delta skulle innebära all lagren ökar med drygt en halv miljon lon under 1971.

Orderlillströmningen lill de svenska järn- och stålverken, som steg myckel hastigt från millen av 1968 lill mitten av 1969, sjönk åter snabbi från slutet av 1969 och var vid årsskiftet 1970/1971 tUlbaka vid ungefär samma nivå som i slutet av 1967. Orderstockarna började dock inte sjunka förrän under andra kvartalet 1970 och var större än under högkonjunkturen 1965 ännu vid slutet av 1970, då de emellertid av företagen började betraktas som för små. Under första kvartalet 1971 har orderingången av konjunkturbarometem all döma slutat faUa, men orderslockarna fortsatte att minska och över hälften av företagen be­dömde dem i rriillen av mars som för små.

Produktionstillväxten under 1970 blev förvånande liten med hänsyn lill del under större delen av året goda efterfrågeläget. Ökningen från 1969 blev endast 4 o/o, vilket är ett par procentenheter mindre än vad man med hänsyn till produktionskapaciteten kunde ha anledning alt vänla. Under första delen av 1970 hämmades produktionen i någon mån av brist på elkraft och då del gäller rostfritt stål även av nickel-brist. Ovanligt många haverier av olika slag inträffade också under året. Den viktigaste orsaken till störningar i produktionen var dock den under hela årel mycket besvärande bristen på arbetskraft. I slutet av året, då efterfrågeläget blev kärvare, steg lagren av färdigvaror hastigt och en del företag drog ned produktionen.

För 1970 som helhet steg lagren osedvanUgt starkt såväl i förbrukar­ledet som hos producenterna, samtidigt som en reducering skedde av de under 1969 kraftigt uppdragna handelslagren. Den starka lagerupp­byggnaden inom järn- och stålverken måste dock delvis ses mol bak­grunden av all dessa lager dragils ned lill en myckel låg nivå vid års­skiftet 1968/1969.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

67

Tabell FV: 1. Försörjningsbalans för handelsfärdigt järn och stål, inkl. ämnen 19681971

Milj. kr., 1959 ärs producentpriser

1968

1969

1970

1971 prognos

Produktion

3 445

3 662

3 765

3 895

Import

1074

1342

1430

1370

Summa tillgång

4 519

5 004

5195

5 265

Export

1 613

1739

1744

1935

Varuinsats

3 072

3 312

3 587

3 700

industri

2 690

2 908

3 191

3 305

byggnadsverksamhet

382

404

396

395

Lagerförändring

- 62

130

215

- 20

Saidopost

-104

-177

-351

-350

Summa användning

4 519

5 004

5195

5 265

Källa: Konjunkturinstulet.

Den inhemska förbrukningen av järn och stål steg kraftigt under 1970 framför allt under första halvåret på grund av den myckel höga aktiviteten inom verkstadsindustri och varv. Den starka inhemska efterfrågan under framför allt första halvåret verkade dämpande på exportutvecklingen och exporlvolymen låg under 1970 kvar ungefär på 1969 ärs nivå.

Produktionsutvecklingen under 1971 har bedömts med hjälp av en försörjningsbalans för handelsfärdigt järn och stål. Den inhemska efter­frågan beräknas bromsas upp kraftigt; dels kan man räkna med be­tydligt mindre förbrukningsökning inom verksläder och varv än under 1970, dels kalkyleras lagren hos förbrukarna och handeln minska rela­tivt kraftigt. Samtidigt beräknas lagren inom järn- och stålverken fort­sätta alt öka något under 1971, dock inle så myckel som lagren kal­kyleras minska för övriga lagerhållare, varför man totalt sett lorde kunna påräkna någon liten nedskärning av lagren av järn och stål. Den kalkylerade svaga inhemska efterfrågan ger utrymme för en stark ex­portökning och såsom framgår av kapitlet om utrikeshandeln har den beräknats lill 11 o/o i volym. Importvolymen bedöms minska med 4 o/o.

Med den här skisserade efterfråge- och lagerutveckUngen ger balan­sen en produktionsökning på drygt 3 o/o 19701971. Balansen tar emellerlid inle full hänsyn lill förändringar i slutprodukternas kvalitet. Della brakar leda till en underskattning av produktionen, eftersom man successivt övergår till högre förädlingsgrad på produkterna. Då del gäl­ler utvecklingen under 1971 har man emellertid anledning all snarast räkna med en motsatt effekt på grund av en beräknad större andel av mindre förädlade produkter under 1971 än under 1970. En sådan effekt hade man exempelvis 19651966, då balansen överskattade produktions-

Prop. 1971:115

68

utvecklingen med 1 o/o. Produktionsökningen Inom järn- och stålverken beräknas därför stanna på ca 2 1/2 o/o 19701971.

Inom andra metaUverk sjönk produktionen med ell par procent 19691970, vilket delvis sammanhängde med bristen på elkraft under första halvåret samt en mycket besvärande brist på arbetskraft under hela årel. För 1971 kan man räkna med en stark produktionsökning dels på grund av den lättande arbetsmarknadssituationen, dels med hän­syn till stora kapacitetstUlskott under 1971. För hela gruppen järn- och metallverk stannade produktionsökningen 19691970 vid drygt 3 o/j och för 19701971 beräknas den till 3 »/a-

Orderingången till varven, som stigit successivt ända sedan slutet av 1967, mattades under första halvåret 1970 men steg sedan åter under Iredje och speciellt markant under fjärde kvartalet. Enligl konjunktur-barometern var orderingången även under första kvartalet 1971 tillräck­lig för alt hålla orderslockarna på en mycket hög nivå, och hela 2/3 av varvsföretagen bedömde i millen av mars orderstockarna som stora i förhåUande till produktionen. I motsats tiU 1969 var del under 1970 exportorderna som ökade mest. Den gynnsamma varvskonjunkturen har också medfört all priserna vid nybeställning av fartyg stigit påtag­ligt under loppet av 1970.

Det goda efterfrågeläget jämte det under andra hälften av 1970 lättande arbetsmarknadsläget, som gjort del möjligt för varven alt dra tiU sig arbetskraft, har lett till atl produktionen ökat i snabb takt under 1970. Enligt den preliminära produkllonsindexen skuUe ökningen uppgå tiU hela 22 o/o 19691970, vUkcl uppenbarligen innebär en överskatt­ning. Statistiska centralbyrån har skaltal produktionsutvecklingen med hjälp av förbrukningen av järn och stål inom varven, vilket är en osäker melod på grund av variationerna i sammansättning och bygg-nadssladium i varvens fartygsproduklion. Under 1970 torde denna melod att kalkylera produktionsutvecklingen ha lett lill en betydande överskallning av ökningen på grund av dels alt det under 1969 byggdes bl. a. en del specialfartyg med relativt mindre åtgång av järn och stål än den mera standardiserade normalproduktionen, dels alt produktionen under 1970 ökade starkt av stora, relativt järn- och slålkrävande tank­fartyg.

För atl bedöma produktionsutvecklingen under 1970 har en kalkyl gjorts inom konjunkturinstitutet med utgångspunkt från uppgifter om export-, investerings- och lagerutveckling vad avser fartyg. Svårigheten all bedöma prisutvecklingen på fartyg samt förädlingsvärdeinnehållel i de byggda fartygen gör även denna kalkyl osäker. Den tyder emellertid på en produklionsvolymökning 19691970 på omkring 12 o/o.

Kalkylen för fartygsbyggandel har förts fram även för 1971, baserad på de efterfrågeprognoser som nu föreligger. Kalkylen pekar på en produktionsökning på omkring 4 o/o 19701971.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

69

Tabell IV: 2. Försörjningsbalans för verkstadsprodukter, exkl. fartyg 19681971

Milj. kr., 1959 års producentpriser

1968

1969

1970

1971 prognos

Produktlon

16 586

18119

19 983

20 750

Import

6 503

7 655

8 909

9 230

Summa tillgång

23 089

25 774

28 892

29 980

Offentiig konsumtion

1261

1 368

1 218

1360

Privat konsumtion

4197

4 653

4 824

4 850

nyinköp av bilar

1432

1548

1454

1410

övrigt

2 765

3 105

3 370

3 440

Investering i maskiner m. m

6 024

6 168

6 474

6 830

offentliga

1447

1 359

1501

1 610

privata

4 577

4 809

4 973

5 220

Lagerförändring

-41

648

1400

390

Export

7 026

8 045

9 910

11 380

Varuinsats

4 622

4 892

5 066

5 170

industri

1971

2114

2 271

2 350

byggnadsverksamhet

1 948

2 051

2 047

2 050

maskinunderhåll och reparationer

703

727

748

770

Summa användning

23 089

25 774

28 892

29 980

Anm. Denna balans mäter produktionen av de varor som definitionsmässigt klassificerats som verksladsprodukler. Den visar för 19591960 en liten över-skattning men för perioden 19601968 en systematisk underskattning jämfört med statistiska centralbyråns årsberäkningar över produktionsutvecklingen (mätt i förädlingsvärde) inom verkstadsindustrin, definierad som de arbetsstäUen som huvudsakligen tillverkar verkstadsprodukter. Avvikelsen torde emellertid inte enbart bero på denna definitionsolikhet. Den långsammare produktionsökningen enligt balansen kan sannolikt också hänföras till, dels systematiska fel i de på national­räkenskaperna grundade beräkningarna av komponenterna på användningssidan och dels skillnaden i de prisdeflatorer som använts vid produktionsvolymberäk-ningama resp. vid deflatering av nationalräkenskaperna. Försörjningsbalansens produktionsökning för prognosperioden korrigeras därför regelmässigt uppåt.

Källa: Konjukturinstitutet

Orderingången till verkstadsindustrin, exklusive varv, bromsades upp under 1970 efler en mycket expansiv perlod. Tillväxten 19691970 var drygt 8 o/o i löpande priser mot ca 18 o/o 19681969 om man bortser från de stora svenska försvarsbeställningarna under första halv­året 1968. Här bör dock påpekas, atl priserna på verksladsprodukler stigit starkt under framför allt andra halvåret 1969 och första halvåret 1970. Transportmedelsinduslrin och elektroindustrin redovisar de högsla ökningslalen under 1970. Nivån på orderingången 1970 var trots upp­bromsningen hög, och de redan vid årsskiftet 1969/1970 myckel stora orderstockarna fortsatte all växa något under de tre första kvartalen 1970. Enligt konjunkturbarometem i mars 1971 minskade hemma­marknadsorderna under första kvartalet 1971 jämfört med fjärde kvartalet 1970, medan orderingången från exportmarknaden var unge­fär oförändrad. Andelen företag som bedömer sin orderslock som för-

Prop. 1971:115

70

hållandevis stor var första kvartalet 1971 nästan lika hög som andelen förelag med för små orderslockar.

Verkstadsindustrin lyckades till skillnad från de flesta andra bran­scher dra till sig en hel del arbetskraft under 1970. Kapacilelsutnyttjan­del var ovanligt högt, och produktionsökningen 1970 blev ungefär lika hög som 1969 nämligen ca 11 o/o. Uppdragningen var snabbast under första halvåret, och produktionen ökade i ell lugnare tempo under andra halvåret. Maskin- och elektroindustrlerna svarade för de största produktionsökningarna 1970.

Förelagen anger i konjunkturbarometem mycket måttliga ökningslal för produktionen under första kvartalet 1971 och produktionsplanerna för resten av årel är ovanligt försiktigt hållna. Produktionsutvecklingen för 1971 som helhet har bedömts med hjälp av en försörjningsbalans för verksladsprodukler (tabell 2).

Exportieveranserna beräknas komma all öka i lägre takt 1971  än

1970

 150/0 1971 mol 23 0/0 1970 samtidigt som tillväxten i hemmaleveranserna kalkyleras bli ännu lägre än 1970. Den privata konsumtionen av verksladsprodukler väntas stiga med endasl  1/2 0/0

1971

mol ca 4 0/0 1970. Konsumtionsökningen av verksladsprodukler exklusive bUar beräknas bli väsentligt lägre 1971 än 1970, samtidigt som bUinköpen prognoseras minska ytterligare. Den offentiiga konsum­tionen dvs. inköp av milltärmaterlel som minskade kraftigt 1970, planeras stiga till ungefär samma nivå som 1969. Investeringar i maski­ner beräkas öka något litet mera 1971 än 1970, och de offentliga inve­steringarna väntas liksom 1970 växa hastigare än de privata. Den kal­kylerade större tillväxten i offentiig konsumtion och maskininvestering­ar motvägs dock av en beräknad väsentligt lägre lagerinvestering under 1971, framför allt för råvaror och varor i arbete.

Ovan redovisade efterfråge- och lagerutveckUng väntas leda llll en väsentligt lägre tillväxt av importvolymen 1971 ca 3,5 0/0 än de två närmast föregående åren och en produktionsökning på ca 5 0/0, vUkel balansen visar efler sedvanlig korrigering (se not llll tabell 2).

I tabell 3 presenteras en försörjningsbalans för sågade och hyvlade trävaror. Produkllonsuppgiften för 1968 är hämtad ur den definitiva industristalisliken. Motsvarande uppgift för 1969 är grundad på en preliminär bearbetning av den årliga Induslrlstalistiken och visar en total försågning 1969 på 11 450 lusen kbm eller ca 60/0 mer än 1968.

' Den import- och exportutveckling som redovisas i balansen avviker frän den som presenteras i avsnittet om utrikeshandeln. TUl en del beror avvikelserna på olika definitioner av begreppet verkstadsprodukter. Sålunda ingår här i såväl im­port som export t.ex. flygplan och vapen. Framför allt förklaras skUhiadema emellertid av, alt de import- och exportprisindex som används i handelsstatistiken ej använts vid deflateringen i försörjningsbalansen, eftersom dessa sannolikt över­skattat prisstegringarna. Importen och exporten har i stället i balansen deflaterats med hjälp av elt prisindex som baserats på företagens uppgifter i exportenkäterna för verkstäder, för vissa är justerade främst beroende på effekter av devalveringar och revalveringar.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

71

Tabell 

IV: 

3. Försörjningsbalans för sågade och hyvlade trävaror 19681971 1 000 kbm (barr- och lövlrä)

1968

1969

1970

1971 prognos

Produktion Import

10 803

155

11450 160

12 240 155

12 345 155

Summa tillgäng

10 958

11610

12 395

12 500

Export Varuinsats

industri

byggnadsverksamhet Lagerförändring Saidopost

6 395 5 480 3 380 2 100

-    307

-    606

6815 5 770 3 555 2 215

-         200

-         775

6 900 5 890 3 685 2 205 380 775

7 030 5 995 3 785 2 210 250 775

Summa användning

10 958

11610

12 395

12 500

Källa: Konjukturinstitutet.

Därmed kom statistiska centralbyråns månadsstatistik all ånyo visa en betydande avvikelse från årsberäkningarna enligt industristatistiken. Korllidsslalisliken pekade nämligen på en produktionsökning  1968

1969   på endast ca 2 o/o.

Trävaruexporlförsäljnlngarna för leverans 1970 steg kraftigt mot slutet av årel samtidigt som de utomordentligt gynnsamma väderbe-lingelserna möjliggjorde en hög skeppningstakl. Exportieveranserna kom därmed för årel som helhet alt något överstiga 1969 års höga nivå. Leveranserna ökade framför allt till Västtyskland och Norge saml vissa utomeuropeiska länder medan leveranserna till vårt största avnämar-land, Storbritannien, sjönk kraftigt lill följd av ökad konkurrens från Kanada.

Den inhemska förbrukningen av trävaror ökade endast svagt under

1970   främst till följd av den låga aktiviteten inom byggnadsverksam­

heten och inom de av byggnadsverksamheten avhängiga branscherna

snickeriindustri och Irähusfabriker.

Produktionstillväxten inom sågverken under 1970 har samtidigt varit stark och Irävarulagren har stigit relativt kraftigt från den neddragna nivån vid årsskiftet 1969/1970. Preliminära uppgifter ur lagerslallstiken visar en lagerökning i producent-, förbrukar- och handelsledet samman­taget på ca 380 tusen kbm där huvuddelen av lagerökningen skett vid sågverken. Den ur balansen salderade produktionsökningen 19691970 blir med denna leverans- och lagemtveckling ca 7 o/o. Korltidsslalisliken visar emellerlid en ännu starkare produktionsökning nämligen ca 9 o/o, vUkel dock förefaller osannolikt mycket med hänsyn till den ovan åter­givna leverans- och lagerutvecklingen.

Som framgår av avsnittet om utrikeshandeln beräknas exportleveran­serna 1971 öka något jämfört med 1970. Den inhemska förbruknings-

Prop. 1971:115

72

ökningen kan förutses bli svagare än 1970 samtidigt som förbrukar­lagren lorde komma all skäras ned. Vidare har kalkylerats med en viss ökning av lagren i producentledet. Med denna utveckling pekar balansen på en produktionsökning 19701971 på ca 1 o/o.

Inom gruppen träindustri exklusive sågverk 'år produktionsutveck­lingen efler 1968 mycket bristfälligt belyst. Statistiska centralbyråns månadsindex som för huvuddelen av denna grupp baseras på syssel-sältningsdata visar en produktionstillväxt 19681969 på endasl ca 3 o/o och för 19691970 en så stark ökning som 7 o/o. Av tillgängliga in­formationer atl döma synes korltidsstalisliken ha underskattat produk­tionsutvecklingen 19681969 medan för 19691970 en överskallning synes ha skell. Produktionen under 1969 lorde, enligt de beräkningar som gjorts inom konjunkturinstitutet, ha ökat relativt kraftigt. Produk­tionsökningen kan i första hand tillskrivas en genom byggnadsverksam-helens omfallning och inriktning stegrad efterfrågan på byggnads­snickerier och trähus. Samtidigt beräknas den snabba tillväxten av möbelkonsumtionen resulterat i fortsatta produktionsökningar inom möbelindustrin. Under 1970 har produktionstillväxten dämpats. Den låga aklivilelen inom byggnadsverksamheten har lett till sjunkande orderingång till byggnadssnickerierna som dragit ner produktionen under andra halvåret. Samtidigt har den låga möbelkonsumtionen med­fört stigande lager vid möbelfabrikerna och dämpad produktionstill­växt. I den beräkning av förbrukningen av trävaror som ingår i för­sörjningsbalansen för sågade och hyvlade trävaror har konjunktur­institutet räknai med en produktionsökning för gruppen träindustri exklusive sågverk på omkring 6 o/o 19681969 och omkring 4 o/o 19691970.

Med hänsyn till den prognoserade svaga utvecklingen av byggnads­verksamheten och konsumtionen under 1971 beräknas produktionen inom gruppen träindustri exklusive sågverk minska med ca 2 o/o 1970 1971.

En summering av de ovan redovisade utvecklingstendenserna Inom träindustrins olika delbranscher skulle för den totala träindustrin inne­bära en produktionsökning 19691970 på ca 5 o/o och en produktions­minskning 19701971 på ca 1 o/o.

Produktionstillväxten inom massaindustrin var stark under 1970 och hela produktionskapaciteten kunde utnyttjas fullt. Produktionen av ke­misk avsalumassa uppgick lill 3,9 miljoner lon, vilket innebar en volym­tillväxt på 6 o/o. Då produktionen av mekanisk massa var oförändrad kom dock tillväxten i totala avsaluproduktionen 19691970 all stanna vid knappt 6 o/o.

Det tidigare under året mycket starka efterfrågeläget försvagades emellerlid under höstens lopp och en viss uppbromsning i hemlagningen av leveranserna kunde märkas under senhösten. Leveranserna kom för

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

73

året som helhet all något undersliga produktionen och producenllagren steg sålunda svagt från den kraftigt neddragna nivån vid årsskiftet 1969/1970.

Massainduslrins produktionsvolym har forlsall atl öka relativt kraftigt under de första månaderna 1971 samtidigt som leveranserna sjunkit, varför lagernivån stigit betydligt. Som framgår av avsnittet om utrikes­handeln beräknas massaexportens leveranstakl bli låg under första halv­året till följd av att pappersindustrin i Västeuropa drar ner sina under slutet av 1970 kraftigt uppbyggda massalager. Denna lagerawecklings-process väntas vara avslutad vid millen av årel varefter en stegring i leveranslaklen beräknas ske. För året som helhet förväntas sålunda massaexporlen kunna öka ca 1 1/2 0/0 i volym. Hemmaleveranserna för­väntas samtidigt öka i långsam takt. Av barometerdata atl döma synes produktionen säsongrensat sett komma all dras ned under andra kvarta­let medan lagernivån ytterligare påräknas sliga något. Produktionen un­der andra halvåret planeras enligl konjunkturbarometem komma atl bli något lägre än under första halvåret varför de prognoserade förbättrade avsättningsmöjligheterna under under halvåret beräknas leda llll en kraftig reducering av lagren. Produktionen för årel som helhet beräknas med denna utveckling komma all öka drygt 2 0/0 jämfört med 1970 samtidigt som lagernivån påräknas bli något högre vid årsskiftet 1971/ 1972 än etl år tidigare.

Den kraftiga stegring i efterfrågan på papper och papp som satte in 1968 efter den stagnerande utvecklingen under 1966 och 1967 synes ha bromsats upp i början av 1970. Enligt konjunklurbaromelrarna var pappersindustrins orderingång från hemma- och exportmarknaden sammantaget oförändrad under andra och Iredje kvartalet och sjönk där­efter under fjärde kvartalet. En dämpning i leveranslaklen kunde mär­kas i början av 1970 och leveranserna var under fjärde kvartalet lägre än under motsvarande kvartal 1969. Produklionstakten fortfor emellertid all vara hög under större delen av årel och drogs ned först under hösten. Produktionen kom därmed alt överstiga leveranserna med en icke obe­tydlig lagerappbyggnad hos producenterna som följd.

För 1970 som helhet uppgick produktionen llll knappt 4,4 miljoner ton papper, vilket innebar en kvanliletsmässig ökning på ca 6 0/0 1969 1970. De kraftigaste produktionsökningarna skedde inom bulkvarupro-duktionen. Sålunda steg tillverkningen av tidningspapper ca 10 0/0 1969 1970 medan ökningen för säckpapper liksom för kraftliner var ca 110/0. Pappersexporlens ökningstakt kom att stanna vid 4 1/2 0/0. Den svenska pappersindustrins avsättning på hemmamarknaden steg endasl obetydligt samtidigt som pappersimporlen fortsatte alt sliga kraftigt. Den uppgick 1970 till 120 lusen lon och utgjorde ca 8 0/0 av totala tillförseln.

Som framgår av avsnillet om utrikeshandeln beräknas ett omslag i leveransutvecklingen inom papperslnduslrUi komma all ske under lop-

3t    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

74

pel av 1971 varigenom exportieveranserna beräknas kunna sliga ca 4 o/o i volym 19701971, med tyngdpunkten förlagd till andra halvåret. Avsättningen på den svenska marknaden förutses komma all öka i en svag men dock något starkare takt än 19691970. Under dessa förat­sättningar och med hänsyn till de stora producenllagren torde produk­tionstakten komma att bli dämpad under första delen av 1971. Detta antyds också i konjunkturbarometem, som säsongrensat sett pekar på sänkt produktionsnivå under första halvåret följt av en produklions-upplrappning under andra halvåret. Här har kalkylerats med en produk­tionsökning för helåret 1971 jämfört med 1970 av storleksordningen 1 o/o vilket vid den prognoserade leveransulvecklingen skulle möjliggöra en viss reducering av producentlagren.

Produktionsvolymen inom livsmedelsindustrin inklusive dryckesvaru-och tobaksinduslrin ökade 19691970 med 4 o/o. Tillväxten inom den egentliga livsmedelsindustrin var 4 1/2 o/o medan den för dryckesvaru-och tobaksindustrin stannade vid 2 1/2 o/o. Samtidigt med denna för livs­medelsindustrin relativt starka produktionsuppgång ökade livsmedels-konsumtionen under 1970 ganska svagt, vUkel ledde till en kraftig an­svällning av färdigvarulagren. Mot bakgrund av en prognoserad ungefär oförändrad ökningstakt för livsmedelskonsumtionen 1971 jämte en be­räknad lägre lagerinvestering än 1970 beräknas produktionen för hela sektorn öka med endasl 1 o/o 19701971.

Produktionen inom textil-, beklädnads- och sömnadsindustrin sjönk med drygt 3 o/o från 1969 till 1970 enligt statistiska centralbyråns pro­duktionsindex. Starkast var tillbakagången inom beklädnadsseklorn (exkl. trikå) där produktionen beräknas ha minskat med ungefär 4 o/o, medan minskningen för textilindustrin (inkl. trikå) beräknats lill drygt 2 o/o. Efterfrågan på beklädnadsvaror var svag under 1970 totalt sett (inkl. lagerförändringar) beräknas den realiserade efterfrågan ha varit ca 1 1/2 o/o lägre än 1969. Utvecklingen av hemmaefterfrågan ledde lill en förhållandevis måttlig Imporlökning av beklädnadsvaror vo­lymmässigt ökade importen med 7 o/o. Exportexpansionen tilltog under 1970 i volym var ökningen 21 o/o. Värdemässigt inbringade bekläd-nadsexporlen (inkl. trikåvaror och skor) drygt 80 milj. kr. mer än 1969, vilket är den största ökning som hittiUs uppmätts, och är nu uppe i näs­tan en halv mUjard kronor. Den ökade avsättningen utomlands bidrog till all begränsa produklionsnedgången som förulan denna ökning skulle ha blivit drygt 2 procentenheter större.

För innevarande år beräknas textil, beklädnads- och sömnadsindu­strins produktion minska med drygt 4 o/o. Bedömningen baseras i första hand på en försörjningsbalans för beklädnadsvaror (inkl. trikåvaror) som slutar på en produktionsminskning på knappt 4 o/o. I balansen har kalkylerats med en inhemsk efterfrågeökning på ca 1 1/2 o/o och en ex­portökning på 15 o/o. På basis av den kalkylerade inhemska efterfråge-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

75

Tabell 

IV: 

4. Industriproduktionens utveckling 19691971

Procentuella volymförändringar

19691970

19701971 prognos

Järnmalmsgruvor

- 5

10

Järn- och andra metallverk

3

3

Verkstadsindustri exkl. varv

11

5

Varv

22

4

Träindustri'

8

- 1

Massainduslri

6

2

Pappers- och papplnduslri

6

1

Livsmedelsindustri

4

1

TextU- och beklädnadsindustri

- 3

- 4

övriga branscher

8

4

Totala industrin

7,5

3,5

> Inkl. wallboard. -Inkl. dryckesvaru- och tobaksindustri.

Anm. Såsom framgår av texten har konjunkturinstitutet kalkylerat produktions­ökningen inom varven till omkiing 12% och inom träindustrin tiU omkring 5% 19691970. Ökningen för totala industrin blir med denna utveckling knappt 1/2% lägre än enligt statistiska centralbyråns beräkning, dvs. knappt 7 1/2% i stället för centralbyråns drygt 7 1/2% 19691970.

Källor: 19691970 statistiska centralbyråns preliminära produktionsindex, 19701971 konjunkturinstitutet.

ökningen kan imporlvolymökningen uppskattas tUl ca 12 0/0. För textil­industrin (exkl. trikåvaror) och sömnadsinduslrin beräknas produklions­nedgången bli större än 1970 nämligen 45 0/0.

De hittills berörda branscherna svarar för närmare 80 0/0 av den to­tala industriproduktionen. För återstående industrisektorer, som i tabell 4 ingår under benämningen övriga branscher, är produktionsutveck­lingen efter 1968 till övervägande delen tills vidare myckel bristfälligt be­lyst. Den i tabellen angivna utvecklingen 19691971 syftar huvudsakli­gen till all ge en ungefärlig uppskattning av produklionsförändringarna inom dessa branscher sammantagna. Jord- och sleninduslri, kemisk-tek­nisk samt grafisk industri utgör de förädlingsvärdemässigl tyngst vägan­de branscherna inom gruppen, som också innefattar läder-, pappersvaru-och gummivaruindustri.

Den låga aktiviteten inom byggnadsverksamheten under 1970 åter­speglas klart i jord- och stenindustrins vikande orderulveckling. Produk­tionen drogs ned successivt under 1970 samtidigt som färdigvaralagren sväUde. För året som helhet beräknas produktionen enligl statistiska cen­tralbyråns preliminära beräkningar ha minskal ca 2 0/0 jämfört med 1969. Främst har produktionen minskat inom tegelbruken saml inom cemenlvara- och belongvarufabrikerna medan en svag ökning redo­visas Inom glasinduslrln och cemenlfabrikerna. Den förutsedda fortsatta svaga aktiviteten inom byggnadsbranschen beräknas medföra all pro­duktionen fortsätter alt minska med ca 4 0/0 19701971.

Prop. 1971:115

76

Produktionen inom den kemiska industrin, som ökat starkt under hela 60-lalet, steg med mellan 14 och 15 o/o 19691970 enligl de preliminära beräkningama. Öknmgen var kraftigast under första halvåret och en dämpning i tillväxten inträffade under andra halvåret, vilken bl. a. hän­för sig lill kapacitelsutvecklingen inom pelroleumraffinaderierna. En låg ökningslakt för dessa jämte en förutsedd betydligt lägre lillväxl än 1969 och 1970 för övriga delar av branschen medför att produktionsökningen 19701971 kalkyleras stanna vid 9 o/o för branschen som helhet.

En påtaglig dämpning i produktionens lillväxl inträffade under 1970 jäinfört med 1969 för pappersvaruindustrin, medan ökningstakten var ungefär densamma de båda åren för den grafiska industrin och gummi­varuindustrin. För 1971 prognoseras gummivaruindustrins produktion stiga snabbare än 1970, medan en stagnation i produktionen förutses för pappersvaruindustrin och en minskning med etl par procent beräk­nas ske för den grafiska industrin. För läderindustrin skedde en om­svängning i produktionen från en relativt kraftig ökning 19681969 till en minskning med några procent 19691970 och även för 1971 lorde man få räkna med en produktionsminskning på elt par tre procent.

Totalt för gruppen övriga branscher ger den ovan redovisade produk­tionsutvecklingen för delbranscherna en tillväxt på drygt 8 o/o 1969 1970 att jämföra med drygt 10 o/o närmast föregående år och en ökning på knappt 4 o/o 19701971.

Genomgången av de olika industribranschernas utveckling under 1970 ger till resultat all den totala industriproduktionen beräknas ha ökat med ca 7 1/2 o/o 19691970, dvs. något litet mindre än ett år tidigare, då ökningen enligt de preliminära beräkningarna var drygt 8 o/o. Till­växten tycks ha varit ungefär lika stark under loppet av 1969 och första halvåret 1970, medan en uppbromsning skedde under andra halvåret 1970. För hela 1970 var produktionsökningen liksom 1969 myckel hög inom verkstadsindustrin och den kemiska industrin. En något högre tillväxt än 1969 noteras för livsmedels- och massainduslri, medan järn-och metallverk samt pappersbruk uppvisar en betydligt lägre ökning än elt år tidigare. Järnmalmsbrytningen minskade på grund av gruvstrejken och ell omslag till produktionsminskning inträffade också för textil- och beklädnadsindustrin.

För 1971 skulle de ovan redovisade produklionsprognoserna för in­dustrins olika branscher för industrin som helhet ge en produktionsök­ning på ca 3 1/2 o/o jämfört med 1970. Dämpningen i ökningstakten be­rör nästan samtliga branscher undantag utgör järnmalmsgravor samt järn- och metallverken. Tyngst vägande är den beräknade kraftiga upp­bromsningen inom verkstadsindustrin.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

77

2. Skogsbruket

Skogsavverkningarna ökade kraftigt 19691970, främst som en följd av en stark ökning av förbrukningen av rundvirke inom sågverken och massa- och pappersindustrin. HärtiU kommer emellerlid också effekterna av stormfällningarna under hösten 1969. Av del slormfällda virket till­varatogs i första hand sågtimret, vilket redan under 1969 ledde till en betydande ökning av sågtimmerlagren. Under 1970 har sågtimmerlagren fortsatt all stiga, om än i betydligt mindre omfattning, samtidigt som exporten av sågtimmer mer än fördubblats. Parallellt härmed ökade massavedsexporten kraftigt. Nedskärningen av massavedslagren vid för­ädlingsverken fortsatte under 1970 medan däremot lagren i skogen steg varför totala lagerhållningen av massaved sjönk endasl obetydUgt. Av­verkningarna beräknas ha stigit ca 12 0/0 19691970.

Under 1971 kalkyleras med en långsam ökning av förbruknmgen både av massaved och sågtimmer. Totala förbrukningen skuUe således endasl öka ca 1 0/0 19701971. Rundvirkesexporten beräknas falla tiUbaka 1971 samtidigt som lagren både av sågtimmer och massaved beräknas minska. Därmed beräknas avverkningarna komma atl minska ca 2 0/0 19701971.

Tabell R':5. Försörjningsbalans för rundvirke 19681971

1 000 kbm fast mätt utan bark (barr- och lövträ)

1968

1969

1970

1971 prognos

Produktion

49 390

53 440

60 050

58 820

sågtimmer

20 180

21950

23 570

23 280

massa- och boardved

25 110

27 500

32 610

31780

övrigt rundvirke

4 100

3 990

3 870

3 760

Import

340

400

580

480

Summa tillgäng

49 730

53 840

60 630

59 300

Export

2 790

3 180

4210

3 530

Lagerförändring

-3 560

-2 540

40

-1000

Förbrukning

50 500

53 200

56 380

56 770

sågtimmer

20130

21360

22 830

23 030

massa- och boardved

26 380

27 960

29 780

30 080

övrigt rundvirke

3 990

3 880

3 770

3 660

Summa användning

49 730

53 840

60 630

59 300

Källa: Konjunkturinstitutet.

3. Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

Statistiska cenlralbyån har för 1970 gjorl preliminära beräkningar av bruttonationalprodukten mätt från produklionssldan. I följande tablå ges en sammanställning av förändringstalen för de olika näringsgre-

Prop. 1971:115

78

narnas produktionsvolym 19691970 samt de skattningar som kan görasför 19701971.

Jordbrukssektorns produktionsvolym beräknas ha ökat med ca 1,5 o/o 19691970. Ökningen var helt hänförlig lill vegelabilieproduktionen, medan animalieproduktionen minskade något. Statens jordbruksnämnd beräknar alt jordbrakets bidrag llll bruttonationalprodukten ökar med 3,5 o/o från 1970 llll 1971. Härvid väntas vegelabUieproduklionen under förutsättning av normalskörd öka med 9 o/o medan samtidigt animalieproduktionen minskar svagt.

Skogsbrukels förädlingsvärde beräknas ha ökat med 8 "/o 19691970. För 1971 ger ett antagande om avverkningarna, tillsammans med va­riationer i skogsuttag m. m. en nedgång i produktionsvolymen med ca 0,5 o/o.

Som framgår av avsnitt 1 i detta kapitel ökade produktionsvolymen inom industrin med knappt 7,5 o/o mellan 1969 och 1970. Statistiska centralbyrån har skattat förädlingsvärdets ökning inom den totala in­dustrin lill 7 o/o. Från 1970 lill 1971 väntas produktionsvolymen inom industrin öka med ca 3,5 o/o. Lägre tillväxt än under 1970 väntas Inom nästan samtliga branscher med undanlag för järnmalmsgruvor saml järn- och stålverk.

Inom elsektorn ökade förädlingsvärdet med 3 o/o 19691970. Enligl centrala driftledningen beräknas elkraflproduklionen öka med 11 o/o 19701971. Hela ökningen väntas falla på produktionen av vallen­kraft. Förbrukningen av elkraft för prima ändamål dvs. förbrukning exklusive tillfälliga leveranser av överskoltskrafl som 19691970 ökade med drygt 4,5 o/o väntas 19701971 öka med 8 o/o.

Statistiska centralbyrån beräknar atl förädlingsvärdet inom byggnads­verksamheten varit oförändrat mellan 1969 och 1970. Som framgår av kapitel VII beräknas bruttoinvesteringarna i byggnader och an­läggningar öka med ca 0,5 o/o 19701971. Inkluderas byggnadsunder­hållet uppgår ökningen lill knappt 1 o/o.

Med ovan givna förändririgsläl kan produktionen av varor och krafl beräknas ha ökat med inle fullt 5,5 o/o 19691970 medan tillväxttak­ten 19701971 skulle uppgå till drygt 3 o/o.

Inom den offentliga sektorn beräknas produktionen ha ökat med drygt 70/0 19691970,. medan tUlväxttakten 19701971 väntas stanna strax under 5 0/0. Enligl statistiska centralbyråns beräkningar ökade produktionsvolymen inom de övriga tjänstesektorerna med ca 5 0/0 1969 1970. Med hänsyn bl. a. lill den förutsatta begränsade tUlväxten av den privata konsumtionen under 1971 lorde den privata tjänstepro­duktionen öka relativt måttligt. Tentativt sätts en ökning om 3 0/0 in, vilket ungefärligen motsvarar den tidigare under 60-talel lägsta upp­gången. Med dessa förutsättningar kan den totala tjänsteproduktionen

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

79

Förändring i

produktionsvolvm

19691970

19701971

Procent

MUj. kr. i 1970 års priser

Procent

Jordbruk

Skogsbruk

Industri

Elkraftproduktion

Byggnadsverksamhet

1,5

8

7

3

0

100

0

1550

450

100

3,5 -0,5

3,5 11

1

Summa varu- och kraft­produktion

5,5

2 200

3

Offentlig sektor Övriga tiänster

1 5

1250 1950

5 3

Summa tjänstesektorer

5,5

3 200

3,5

Total produktion

5,5

5 400

3,5

beräknas öka med 3,5 o/o 19701971. Differensen jämfört med föregå­ende års ökningstakt skulle därmed uppgå tUl 2 procentenheter.

För 1971 visar de i de olika specialkapillen framlagda prognosema alt bruttonationalprodukten mätt från användningssidan skulle öka med 2 o/o. Enligt den slutliga bedömningen som gjorts i kapitel I skulle dock motsvarande tillväxt bli 2,5 o/o. Samtidigt skulle, enligt kalkylerna ovan, bruttonationalproduktens tillväxt mätt från produktionssidan uppgå tUl ca 3,5 o/o. Differensen mellan dessa skattningar av nationalprodukten, som för 1970 uppgår till drygt 0,5 o/o, skulle därmed sliga lill 1 o/o eller något däröver 1971.

Prop. 1971:115

80

V. Arbetsmarknaden

1. Läget på arbetsmarknaden under 1970 och början av 1971

Som visades i den preliminära nationalbudgeten för 1971 präglades läget på den svenska arbetsmarknaden under 1970 av högt resursut­nyttjande och uttalad arbetskraftsbrist. Den höga efterfrågan på arbets­kraft hade lUl följd alt invandringen under 1970, liksom under 1969, blev betydande. Totalt invandrade under loppet av 1969 netto 44 000 personer och under 1970 nästan 49 000 personer del högsta tal som noterats. Av nettotillskottet hade under 1970 knappt 31 000 personer finländskt medborgarskap, medan della tal under 1969 var några tusen högre. I stället ökade antalet personer med jugoslaviskt medborgarskap från nästan 3 000 1969 till 8 000 1970. Aldersfördelal var (1969) 60 o/o av de invandrande i åldrarna 2064 år. Från 1968 lill 1969 ökade den totala folkmängden i dessa åldrar med 0,8 o/o eller 39 000 personer. MeUan 1969 och 1970 beräknas ökningen ha varit 0,9 o/o eller 44 000 personer (53 000 personer om åldersintervallet 1674 år betraktas).

Den snabba befolkningstillväxten i samband med etl ökat utnyttjande av arbetskraften möjliggjorde en betydande sysselsättningsökning. An­talet sysselsatta ökade enligl statistiska centralbyrån med 1,7 o/o från 1968 liU 1969 och ökningen beräknas ha blivit lika stor (1,8 o/o) mellan 19.69 och 1970. Arbetslösheten minskade båda åren. Beräknat på ma­terial från arbetskraftsundersökningama minskade denna med inle fullt en halv procentenhet lill 1,5 o/o 1970. Antalet totalt utförda arbetstim­mar anges av statistiska centralbyrån ha ökat med 0,6 o/o till 1969 medan ökningen tUl 1970 uppskattas ha uppgått llll 2 o/o. Beräkningarna är dock vad avser 1970 ännu preliminära och kan komma all ändras. Gentemot tidigare skulle utvecklingen 19691970 ha utmärkts av att arbetstiden per syssesatl stigit. Detta orsakades, enligt beräkningarna, av en ökad arbetsinsats från företagare samt från sysselsatta inom de offentliga tjänsterna, medan arbetstiden förkortades för sysselsatta inom närings­livet. Arbetstiden per person i faktiskt arbete har, lill skUlnad från ar­betstiden per sysselsatt, minskat under 1970. Utvecklingen med under 60-talel ökande frånvaro har nämligen slagit om till en minskning un­der 1970.

Även om sålunda läget på arbetsmarknaden under 1970 som helhet karakteriserades av högt efterfrågetryck ägde en försvagning rum un­der loppet av året. Tidigast kom vändningen lUl synes I antalet lediga platser som säsongrensat minskade från början av årel. Inom industrin hade antalet anställda industriarbetare ökat fram lill sensommaren men minskade därefter. Säsongrensat synes arbetslösheten ha visat en stigan­de tendens, främst mot slutet av årel. De första månaderna av 1971

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

81

har präglats av fortsatt nedgång i efterfrågan på arbetskraft saml ökad arbetslöshet. Även i den utrikes omflyttningen har arbetsmarknadslägets utveckling under 1970 kommit till uttryck. Säsongrensat steg således utvandringen under loppet av årel, medan invandringen låg på en hög nivå t. o. m. tredje kvartalet men därefter har avtagit.

Efterfrågan på arbetskraft

En serie som, såvitt del kan bedömas, väl samvarieral med kon­junkturerna är antalet vid arbetsförmedlingarna lediga platser vid må­nadens mitt. Vid millen av augusti 1970 var fortfarande antalet lediga platser större än motsvarande månadslal etl år tidigare men har därefter varit lägre. I april 1971 uppgick antalet till 43 010 och var därmed 40 o/o lägre än värdet för april 1970. Lägre aprilvärde än 1971 registre­ras under 1962 och 1963 samt 1967 och 1968.

I diagram 1 återges säsongrensade kurvor för antalet lediga platser inom några näringsgrenar. Som framgår av diagrammet låg den på detta sätt mätta efterfrågan på arbetskraft på sin högsta nivå under första delen av 1970 varefter den minskal. Nedgången är främst hänförlig lill industrin, inom vilken metaU- och verkstadsindustrin väger tyngst. Även i övrigl har den icke tillgodosedda efterfrågan på arbetskraft minskal. Den märkbart mindre konjunktureUa variationen inom de offentliga tjänsterna jämfört med övriga näringsgrenar framgår klart av diagram­met. Inom varuhandeln liksom inom byggnadsverksamheten låg arbels­kraflsefterfrågan från slutet av 1969 lill mitten av 1970 på en i stort sett oförändrad nivå varefter den minskal. Inom samfärdseln låg dock den icke tiUgodosedda efterfrågan kvar på en hög och oförändrad nivå under hela 1970 innan den minskade.

Vid arbetsförmedlingarna registrerades även totala antalet under månaden lediganmälda platser. Under 1970 var delta anlal 7 o/o lägre än under 1969, med de största nedgångarna under senare hälften av årel. Under mars 1971 var antalet lediga platser 6 o/o lägre än under mars 1970.

Ovanslående utvecklingsbild kan kompletteras med resultat från konjunkturinstitutets barometerundersökningar. Enligl dessa har antalet arbetare kvartalsvis ökat från andra kvartalet 1968 t. o. m. sista kvar­talet 1970. Under första kvartalet 1971 minskade däremot antalet ar­betare jämfört med en svag ökning som emotselts elt kvartal tidigare. En liknande utveckling erhölls även för tjänstemän. De enda branscher inom vilka arbetarantalet angetts öka under första kvartalet var ke­misk industri och gummivaruindustri saml delar av verkstadsindustrin. För såväl arbetare som tjänstemän väntar sig en något större andel av förelagen minskning än ökning av antalet anställda under andra kvar­talet, medan från andra lill Iredje kvartalet antalet skulle bli ungefär oförändrat. Andelen företag som uppgivit brist på yrkesarbetare var

Prop. 1971:115

82

Diagram V: 1. Antal lediga platser vid månadens mitt 1969mars 1971

Säsongrensade månadsdata. Log. skala

70 000 60 000 50 000

40 000 30 000

20 000

Totalt

30 000 

-

10 000 9 000 8 000 7 000 6 000 5 000 4000

3000 2000

Textil-, s

ö

mnads-, l

ä

der-, h

å

r-

och gummiindustri ------- 1

1000

L

L

J_

1969       1970   1971

1969

Källor: Arbetsmarknadsstyrelsen och konjunkturinstitutet.

1970

1971

ända från juni 1969 till september 1970 66 o/o eller något däröver men minskade lill 52 o/o i december 1970. En forlsall nedgång lill 46 o/o registrerades i mars 1971. Högsla brislen i mars, med tal av storleks­ordningen 70 o/o, noterades inom gummivamindustrin, järn- och stål­verken saml delar av verkstadsindustrin. Även bristen på andra arbetare än yrkesarbetare har gått ned, från 38 o/o i september lUl 22 o/o i decem­ber 1970 och ytterligare till 13 o/o i mars 1971. Motsvarande tal åter­finns för juni 1968. Bristen på tekniska tjänstemän har successivt mins­kat något från början av 1970, och brist av någon större omfallning förekommer endast inom verkstadsindustrin samt den kemiska industrin. Bristen på övriga kategorier av tjänstemän är helt obetydlig inom samt­liga branscher. Ännu i september 1970 ansågs brislen på arbetskraft ut-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

83

göra del främsta hindret för produktionshöjningar. I december fram­trädde däremot efterfrågeläget som del främsta hindret. Efterfrågelägels relativa betydelse steg lill mars 1971 och bedömdes då av drygt 60 o/o av företagen vara den begränsande faktorn för en produktionstillväxt, medan motsvarande tal vad avser brislen på arbetskraft var 15 o/o. Av baromelerundersökningarna för byggnads- och anläggningsverksamhe­ten framgår atl den i december 1970 måttliga brislen på trä- och be­tongarbetare minskat ytterligare lill mars 1971.

Jämsides med den uttalade arbetskraftsbristen under 1970 har syssel­sättningen stigit inom industrin. Enligl statistiska centralbyråns kvar-lalsslalislik ökade antalet tjänstemän med 4 o/o från 1969 lill 1970. Sam­tidigt ökade enligl den månatiiga statistiken antalet anställda arbetare med 3 o/o, men ökningarna blev allt lägre under senare delen av årel. Andelen nyanställda arbetare i procent av totala antalet anställda var fr. o. m. andra kvartalet 1970 lägre än under motsvarande period 1969. Rörligheten, mätt som andelen avgångna arbetare, var under sista kvar­talet 1970 lägre än under 1969.

Arbetslöshet m. m.

Av den säsongrensade serien för antalet vid arbetsförmedlingarna an­mälda arbetslösa synes framgå all arbetslösheten under loppet av 1970 varit svagt stigande saml all en mer markerad uppgång ägt rum under början av 1971. Regionall har utvecklingen varit gynnsammast i skogs­länen.

I tabell 1 ges uppgifter om den registrerade arbetslösheten. Som framgår av tabellen var antalet arbetslösa under första kvartalet 1971 i genomsnitt 13 800 fler än under samma kvartal 1970, med de största ökningarna i de södra och mellersta delarna av landet. I april 1971 var antalet arbetslösa 64 400, en uppgång med 24 800 jämfört med aprU 1970. Jämförelser av arbetslösheten försvåras dock av olikheter i väder­leken saml av vidtagna institutionella förändringar.

För all göra en bedömning av arbetslöshetsnivåns förändring kan man inle, med hänsyn lill dessa förskjutningar, utan vidare använda den lo-tala arbetslöshetsprocenlen bland kassamedlemmarna. Om i stället ar­betslöshetsprocenlen inom industrikassorna utnyttjas, visar denna på en ökning i arbetslösheten under 1971 jämfört med 1970 med ca en halv procentenhet under januari och februari saml med ca 1 enhet under mars och april.

Även enligl arbetskraftsundersökningama framkommer en ökning i arbetslösheten från 1970 lill 1971, vilket framgår av tabell 2. Det bör dock understrykas alt med den statistiska metodik som tillämpas är skattningar av förändringarna mellan konsekuliva månader betydligt mer osäkra än de som avser kvartal. Nuvarande undersökningsförfaran­de har vidare tillämpats under alllför kort lid (fr. o. m. januari 1970)

Prop. 1971:115

84

Tabell V: 1. Vid arbetsförmedlingarna registrerad arbetslöshet januarimars 1971

Månadstal resp. kvartalsgenomsnitt

Arbetslöshetsförsäkrade

-- 

Saml-

--------------------------------- 

-- 

liga

Industri-Bygg-     Skogs-    Övriga

ar-

arbetare nåds-      arbetare

bets­

arbetare

lösa

/. Antal registrerade arbetslösa 1971 1. Hela landet

jan.                                                 13 350

17 130

1 750

15 480

57 820

febr.                                            13 580

17 050

1 550

16 500

59 730

mars                                            15 080

19 720

1 700

16 940

64 950

2. Södra och mellersta Sverige

jan.                                                  9 680

10 820

180

8 620

34 560

febr.                                              9 890

10 900

170

9 710

36 720

mars                                            10 960

13 150

180

9 630

40 480

3. Värmland, Dalarna och Norr-

land

jan.                                                3 670

6 310

1 570

6 860

23 260

febr.                                              3 690

6 150

1 380

6 790

23 010

mars                                             4 120

6 570

1 520

7 310

24 470

77. Förändring från motsvarande period 1970

1.

Hela landet jan. febr. mars

3 370 3 730 5 700

2 360

1 530

6 380

380 290 170

2 960 2 210 4 550

11480

8 530

21400

1 kV.

4 260

2 410

290

3 240

13 810

2.

Södra och mellersta Sverige

jan.

febr.

mars

3 160

3    420

4    740

2 800 270 5 280

0

   20

   20

1 690

1    240

2    640

9 500

7 220

15 930

1 kV.

3 760

2 610

 20

1 860

10 890

3.

Värmland, Dalarna och Norr­land jan. febr. mars

210 310 960

440

1260

1 100

380 270 150

1270

970

1910

1980 1 310

5 470

1 kV.

500

200

270

1380

2 920

Källa: Arbetsmarknadsstyrelsen.

för all säsongmönslrel på ell tillfredsställande sätt skall kunna klar­läggas.

Under januarimars 1971 var i genomsnitt 13 070 personer anställda i beredskapsarbeten (exkl. arbeten för arbelsvårdsprövade) atl jämföra med 12 810 under samma period 1970. I arbetsmarknadsutbildning del­tog under samma perioder genomsnittligt 54 020 respektive 42 200 per­soner. I februari 1971 berördes ca 97 000 personer av olika arbets­marknadsåtgärder. Della motsvarar 2,5 o/o av den totala arbetskraften

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

85

Tabell V: 2. Arbetslösheten enligt arbetskraftsundersökningarna januarimars 1970 och 1971

/. Antal arbetslösa 1971

Hela landet Storstadslänen Skogslänen Övriga län

Förändring från 1970

Hela landet Storstadslänen Skogslänen Övriga län

//. Relativa arbetslöshetstalet

1971 1970

1971 1970

1971 1970

1971 1970

Hela landet Storstadslänen Skogslänen Övriga län

Januari

Februari

Mars

F

ö

rsta kvartalet

104 500 36 800 27 900 39 700

94 100 28 200 27 900 33 000

98 500 27 700 30 200 40 600

99 000 30 900 28 700 39 500

30 700

15 000

4 800

10 900

25 600 9 900 5 200

10 400

33 200

10100

7 800

15 200

29 800

11700

6 000

12 200

2,7 1,9

2,4 1,8

2,5 1,7

2,5 1,8

2,5 1,5

1,9 1,3

1,9 1,2

2,1 1,3

3,6 3,1

3,5 2,8

3,7 2,8

3,6 2,9

2,4 1,8

2,3 1,7

2,5 1,6

2,4 1,7

Källa: Statistiska centralbyrån.

enligl arbetskraftsundersökningama. Ell år tidigare var antalet 78 000 (2 o/o) och i februari 1968 nästan 100 000 (2,6 o/o). Stegringen från februari 1970 lill 1971 ligger lill den aUdeles övervägande delen på arbelsmarknadsulbildningen. I februari 1968 bedömdes ungefär en fjär­dedel av de berörda personerna ha fått sitt arbete genom frisläpp av investeringsfonder samt tidigareläggning av statliga beställningar.

Under 1970 berördes totalt 20 960 arbetstagare, varav inom indu­strin 18 390, av lill arbetsmarknadsstyrelsen inkomna varsel om perso­nalinskränkningar. Under januarimars 1971 berördes 9 740 arbets­tagare av sådana varsel mot 4 070 under samma period 1970. Summerat över en lolvmånadersperiod har antalet berörda arbetstagare stigit successivt från början av 1970 och uppgick i mars 1971 lill 26 630.

Sammanfattningsvis framgår av ovanslående all arbetsmarknaden un­der loppet av 1970 och början av 1971 karakteriserats av minskande efterfrågan på arbetskraft saml, åtminstone under slutet av perioden, ökad arbetslöshet. Nedgången i efterfrågan har avsett samtliga bran­scher, medan arbetslöshetens stegring främst synes ha inträffat i de hem-mamarknadsinriktade sektorerna.

Prop. 1971:115

86

2. Arbetsmarknaden 1971

För atl bedöma arbetsmarknadsläget under 1971 görs i det följande uppskattningar av sysselsättningsutvecklingen inom olika näringsgrenar. Dessa förändringar vägs sedan samman och sätts i relation tiU elt be­räknat arbelskraflsutbud. Till underlag för kalkylerna ligger av statis­tiska centralbyrån utförda beräkningar av sysselsättningen 1. o. m. 1970. Denna uttrycks i antalet totalt utförda arbetstimmar samt i antalet sysselsatta, där definitionen av antalet sysselsatta anpassas till de i arbetskraftsundersökningama tillämpade.

AUmänl sett har antagits atl efterfrågan på arbetskraft under 1971 dämpas betydligt jämfört med del läge som rådde under större delen av 1970. Vidare antas att produktivllelstillväxlen blir något högre 1971 än föregående år.

Inom jordbruket beräknas sysselsällningsnedgången forlsälla och snarast bli något större än 1970. Inom skogsbru/

IV, 

produktionen beräknas minska något från 1970 till 1971 lorde en nedgång i arbelslidsvolymen av storleksordning­en 5 o/o vara atl emotse. Nedgången i antalet sysselsatta beräknas dock inle bli fullt lika markerad. För antalet anställda kan således, främst med hänsyn llll all arbelslidförkortningen skedde i elt steg vid års­skiftet 1970/1971, sysselsättningen beräknas bli i del närmasie oför­ändrad.

Som framgår av kapitel 

IV 

väntas produktionen inom industrin tUl­växa med knappt 3,5 o/o 1971 alt jämföra med en ökningstakt som var ungefär dubbelt så hög 1970. Produktivilelslillväxlen, mätt som produk­tlon per utförd arbetstimme av industriarbetare, uppgick under 1970 till 5 o/o. Om tillväxten under 1971, i likhet med vad som antogs i den preliminära nationalbudgeten, uppgår till 6,5 o/o, skulle sysselsällningsvo-lymen för industriarbetare minska med 3 o/o från 1970 lUl 1971. An­talet sysselsatta skulle samtidigt, vid oförändrad arbetstid, minska lika myckel. För den antalsmässiga UtveckUngen måste dock hänsyn las till att arbetstidsförkortningen från 42,5 till 40 timmar inleds under 1971. Då denna emellertid lUl sin huvuddel synes komma alt tas ut under 1972 kan den del av förkortningen som las ul under 1971 beräknas medföra en minskning av arbetstiden för industriarbetare med endasl ca 1 o/o. Med ovanstående förutsättningar minskar då antalet industriarbetare med 2 o/o från 1970 lill 1971. Del totala antalet sysselsatta inom indu­strin antas minska med 1,5 o/o medan arbetsvolymen antas minska med 2,5 o/o. Av avgörande betydelse för sysselsättningsutvecklingen är all uppgången i produklivilelslUlväxlen från 1970 till 1971 förutsatts bli re­lativt måttlig. Om tUlväxten 1971 t. ex. motsvaras av den genomsnittliga

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

87

stegringen under perioden 19601970, ca 7,5 o/o, kan antalet industri­arbetare beräknas minska med 3 o/o från 1970.

Inom byggnadsverksamheten minskade, enligl statistiska central­byråns beräkningar, totala antalet sysselsatta med drygt 4 o/o och arbels­lidsvolymen med 5 o/o från 1969 lill 1970. Investeringarna i byggnader och anläggningar inklusive reparationer och underhåll, som mellan 1969 och 1970 anges ha minskal svagt, väntas öka med ca 1 o/o 19701971. Föratsatt en oförändrad eUer något högre produktivitetstillväxt 1971 än 1970 är fortsatta sysselsällningsnedgångar att emotse.

Inom tjänslesekloierna ökade sysselsättningen mellan 1969 och 1970 med drygt 3 o/o. Liksom tidigare var ökningen kraftigast inom den offentliga sektorn och uppgick lill 7 o/o. Därav ökade sysselsättningen inom kommunerna med ca 8,5 o/o medan den inom staten var hälften så snabb. En betydande sysselsällningsuppgång beräknas även ha ägt rum inom bank-, försäkrings- och uppdragsverksamhet. Mellan 1970 och 1971 har arbelslidsvolymen inom tjänstesektorerna totalt antagits öka med 1 o/o medan antalet sysselsatta skulle öka något mer. Inom den offentiiga sektorn har antalet utförda arbetstimmar antagits öka med 4,5 a 5 o/o, varav den kommunala sysselsättningen förutsatts öka något mer. Inom de övriga tjänstesektorerna har en nedgång i arbetsvolymen med någon procent ansetts sannolik, främst som en följd av en lägre lillväxl av den privata konsumtionen under 1971 jämfört med 1970 samt en fortsatt dämpad aktivitet inom byggsektorn.

Sammantaget visar de näringsgrensvisa kalkylerna alt arbetskrafts­efterfrågan, uttryckt i antal arbetstimmar, minskar med ca 1 o/o från 1970 till 1971.1 En nedgång med ytterligare en halv procentenhet eller något mer kan dock bli resultatet om produktivitetstillväxten blir högre än som förutsatts. Antalet sysselsatta har beräknats bli nästan oför­ändrat från 1970 till 1971. Del antas då att arbetstidsförkortningen medför etl extra arbetskraftsbehov motsvarande 0,5 o/o. Vidare antas medelarbetstiden per sysselsatt minska med en halv procent.

Övervägandena om arbelskraftsutbudets utveckling baseras bl. a. på en befolkningsprognos. Mellan 1970 och 1971 kan medelfolkmängden i åldrarna 2064 år beräknas öka med 0,6 o/o eller med knappt 30 000 personer. Antalet under årel netloinvandrande har härvid antagils upp­gå tiU 20 000 all jämföra med de knappt 49 000 som invandrade under 1970.

Av avgörande betydelse för arbelskraftsutbudets utveckling är vidare förändringen i de relativa arbetskraftstalen. Relativa AK-talen anger hur stor andel av befolkningen i en viss grupp som befinner sig  I

 Som framgår av kapitel 

VI 

har konjunkturinstitutet i lönesummeberäkningama förutsatt att sysselsättningskomponenten utgör en negaliv post om 1,5 % 1971. Med hänsyn llll företagamas trollgen minskande arbetsinsats torde detta totalt kunna beräknas motsvara en sysselsättningsnedgång med ca 2 % räknat i timmar, således med ca 1 procenthet mer än vad som här antagits.

Prop. 1971:115

88

arbetskraften. Bedömningen av dessa tals utveckling mellan 1970 och 1971 kan göras på flera sätt. Ell är alt anta att trenden i förändringen under perloden 19641970 gäller även mellan 1970 och 1971. Med denna förutsättning kan antalet personer i arbetskraften beräknas öka med 0,8 o/o eller ca 30 000 personer.

Kalkylerna över utbudet av arbetskraft kan också utföras i antal arbetstimmar och man får då utgå från de anlaganden om frånvaro och medelarbetstid som gjorts i det föregående. Här förutsätts sålunda alt frånvaron 1971 blir något högre än under 1970. Vidare gäller, som tidigare framhållits, alt arbelslidförkortningen 1971 minskar arbels-kraflsliUgångarna med 0,5 o/o. Om det dessutom antas all övertiden minskas något samt atl en svag ökning av deltidsarbetet sker, kan arbelskraflstillgångarna, uttryckt I antal limmar, beräknas minska med 0,5 o/o från 1970 tiU 1971.

De kalkyler som redogjorts för ovan synes indikera atl den antagna efterfrågan på arbetskraft blir en knapp procentenhet lägre än utbudet. Med hänsyn llll beräkningarnas osäkerhet kan dock differensens stor­lek inte ses som annat än elt närmevärde för utvecklingen inom hela ekonomin.

Ovanslående resonemang kan kompletteras med en sammanställning av sysselsättningsutveckling och produktion inom hela ekonomin.

Mellan 1968 och 1969 ökade nationalprodukten med 5,6 o/o, och då antalet arbetstimmar ökade med 0,6 o/o uppgick produktivitetstillväxten lill 5 o/o, att jämföra med 5,8 o/o 1968. Mellan 1969 och 1970 beräknas nationalprodukten ha ökat med 4,8 o/o. Samtidigt synes produktivitets­tillväxten ha dämpats väsentligt lill drygt 2,5 o/o.

Som framgår av försörjningsbalansen i del sammanfattande kapitlet anges nationalproduktens tillväxt 1971 lill 2,5 o/o. Med en utveckUng av arbetsvolymen som antagits ovan, en nedgång med ca 1 o/o, skulle produklivitelslillväxlen uppgå till 3,5 o/o.

Mellan 1969 och 1970 ökade nationalprodukten, i detla fall mätt från produklionssldan, med 5,5 o/o. Som framgår av kapitel 

IV 

beräknas produklionslillväxlen, med utgångspunkt från de produktionsprognoser som framlagts i de olika specialkapillen, öka med ca 3,5 o/o från 1970 till 1971. Med en nedgång i arbetsvolymen med 1 o/o 19701971 skulle produklivitetstUlväxlen 1971 uppgå till 4,5 o/o jämfört med knappt 3,5 o/o 1970. Inom "näringslivet", här definierat som den totala ekono­min exklusive den offentliga sektom, beräknas produktivitetstillväxten 1970 ha uppgått llll knappt 4,5 o/o medan motsvarande värde för 1971 skulle ligga en procentenhet högre.

Avslutningsvis skall arbetstidsförkortningen och dess genomförande beröras något närmare. Under 1971 kan, som ovan angetts, inledandel av förkortningen beräknas medföra ell extra arbetskraftsbehov med 0,5 o/o totalt sett och för industriarbetare med ca 1 o/o. Huvuddelen av

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

89

arbetstidsförkortningen synes komma all äga rum under 1972 och kan beräknas minska del då eljest tillgängliga arbelskraflsulbudel med totalt sett ytterligare 3 o/o. För industriarbetare ger en motsvarande kalkyl etl beräknat extra arbetskraftsbehov med ca 3,5 o/o. Vidare gäller all arbelslidsförkorlningen inom byggnadsverksamheten till aUdeles övervägande del tas ul under 1972 saml all inom handel, stat och kommun hela förkortningen sker i etl steg vid årsskiftet 1971/1972. Om, som etl illustrerande exempel, del antas all efterfrågan på arbets­kraft 1971 blir av storleksordningen 1 o/o lägre än utbudet samt atl en trendmässig ökning i arbelskraflsulbudel med 0,5 ä 1 o/o äger rum mellan 1971 och 1972 skulle del, om efterfrågan på arbetskraft förut­sätts vara oförändrad från 1971 lUl 1972, återstå en differens på 1 ä 1,5 o/o totalt sett för hela ekonomin även vid ell arbelskraflsulnyltjande av samma omfallning som 1970. Naturligtvis kan efterfrågan försvagas ytterligare till 1972, och därmed minskar även behovet av extra arbets­kraft. Genomsnittligt lorde vidare sysselsättningen minska något sett över en längre period. A andra sidan kan 1972 länkas bli elt år med en konjunkturmässigl högre efterfrågan på arbetskraft än 1971. Del behov av arbetskraft som i della fall då skulle föreligga kan fyllas genom en betydande ökning av invandringen, ökat övertidsullag osv. En väl så tänkbar utveckling är också atl arbetskraflseflerfrågan inte helt kan tillgodoses.

Prop. 1971:115

90

VI. 

De enskilda konsumenternas ekonomi 1. De disponibla inkomsterna

Löner

Den totala lönesumman ökade såvitt framgår av de sammantagna seklorvisa lönesummeberäkningama med närmare 11 o/o mellan 1969 och 1970. Dessa preliminära beräkningar är för vissa sektorer baserade på direkta uppgifter om den utbetalda lönesummans storlek. Där löne­summeuppgifter saknas ligger i några faU förtjänst- och sysselsättnings-statistik lill grund för kalkylerna. För sektorer där även förljänststalistik saknas har slutiigen lönesumman byggts upp med hjälp av sysselsäll-ningsslalislik samt uppgifter om avtalsmässiga lönestegringar och an­laganden om löneglidning. De definitiva beräkningarna av lönesumme-ulvecklingen bygger på laxeringsulfallel, som vad gäller 1970 kommer alt föreligga först i höst.

De avtalsmässiga löneförhöjningarna beräknas svara för 5 1/2 pro­centenheter av lönesummeökningen. Löneglidningen, som är den osäk­raste av komponenterna, har av de seklorvisa beräkningarna alt döma stannat på något över 3 o/o, ett tal som kan förefalla förvånande lågt med tanke på de höga värden som kunnat observeras för industriarbe­tarna. Sysselsältningskomponenten slutligen, har kalkylerats till drygt 2 o/o.

Industriarbetarnas timförljänst beräknas ha ökat med drygt 11 1/2 o/o mellan helårsgenomsnillen 1969 och 1970. Därav utgjorde den avtals­mässiga ökningen 4 1/2 procentenheter. Löneglidningen skuUe följakt­ligen ha uppgått lill något över 7 o/o meUan 1969 och 1970. Industrins timkostnader steg ytterligare på grund av höjda ATP- och sjukförsäk­ringsavgifter, så alt den totala limkostnadsökningen mellan 1969 och 1970 kom att uppgå lill 12 1/4 o/o.

För 1971 räknas här med en lönesummeökning på 9 o/o och med en viss negativ sysselsättningskomponenl. Enligt konjunkturinstitutets upp­fattning kan denna uppskattas lUl storleksordningen 1 1/2 o/o. Della är en nedgång med ca 1 procentenhet mera än vad som följer av den bedömning av utsikterna på arbetsmarknaden 1971 som framlagts i fö­regående kapitel, vilket utarbetats inom sekretariatet för ekonomisk planering. Förljänslökningen, vari inräknas den mot arbetstidsförkort­ningen svarande höjningen av limlönerna, uppgår i institutets räkne­exempel liU 10 a 11 o/o mellan 1970 och 1971. Med det något mera po­sitiva sysselsällningsallernaliv som följer av kapitel V skulle samma

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

91

lönesummeökning kunna uppnås vid en genomsnittlig förtjänstökning om 9 å 10 o/o.

På grund av redan beslutade avgiftshöjningar kommer arbetskrafts­kostnaderna all sliga med 11/4 o/o utöver kontanllöneöknmgarna. De avgifter som kommer all höjas är ATP- och sjukförsäkringsavgifterna samt den allmänna arbetsgivaravgiften. För vissa delar av ekonomin kommer dessutom sannolikt förändringar av pensions- och sjukförmåner alt medföra ytterligare något ökade kostnader utöver kontantiönehöj-ningen redan 1971.

Övriga inkomster

Faktorinkomsterna beräknas 19691970 ha ökat med 10,7 o/o. Detla är 0,3 procentenheter lägre än vad som angavs i den preliminära nationalbudgeten för 1971, vilket förklaras av nedrevideringen av löne­summan 1970. För 1971 har faktoruikomslens utveckling prognoserats till 7,7 o/o. Denna i förhållande lUl föregående år något lägre öknings­takt kan återföras på samtliga ingående inkomstslag. I första hand dock lönerna och därnäst de skilda företagarnas inkomster, som väntas minska med 3,3 o/o mot att 19691970 ha ökat med 10,2 o/o. Företagar-inkomslerna bedöms komma alt påverkas negativt på grund av pris­regleringen som bl. a. beräknas leda tUl lägre överskott i detaljhandeln.

Beräkningarna över hushållens kapitalinkomster, dvs. nettot av hus­hållens ränteinkomster och ränteutgifter (inkl. räntor på liv- och sjuk­försäkringsfonder) saml utdelningar på värdepapper, har reviderats fr. o. m. 1968. Att della kunnat ske först 1971 beror delvis på eftersläp­ning i statistiken över aktieutdelningarna. Revideringen medförde en nedjustering av den beräknade tillväxten från 15 1/2 lill 10 3/4 o/o för 19681969. Ökningstakten blev nästan lika hög 19691970 medan den mellan 1970 och 1971 väntas avta.

De egentliga inkomslöverföringarna (barnbidrag, studiebidrag, bo­stadstillägg m. m.) som på grund av införandet av familjebostadsbldra-get llll bamfamiljer fördes upp på en hög nivå 1969 ökade i en betyd­ligt lugnare takt 1970. Ell kraftigt uppsving förväntas för 1971 framför allt beroende på de i samband med skattereformen höjda barnbidragen.

Utbetalningarna från socialförsäkringssektorn (inkl. folkpensionerna) beräknas ha stigit ca 14 o/o mellan 1969 och 1970. Detta innebär en något snabbare ökningslakt än 19681969 (10 1/2 o/o), vilket förklaras av dels större basbeloppshöjningar för folkpensioner och ATP 1970 än 1969, dels av den nya sjukreformen 1970. För 19701971 förutses en lika stor procentuell uppgång som närmast föregående år, innehållande fortsatta höjningar av basbeloppet under 1971, främst lill följd av mer­värdeskattens höjning vid årsskiftet.

Direkta skatter och avgifter m. m. beräknas ha ökat 19691970 med 16,8 o/o. Del är omkring 1/2 procentenhet högre än vad som förutsågs i

Prop. 1971:115

92

den preliminära nationalbudgeten. Vid della tillfälle hade man endast utfallet av preliminär A-skall för de fyra första skalleterminerna 1970. Utfallet av novemberuppbörden har nu, då endast en skalletermin återstår, föranlett en upprevidering av de preliminära A-skatlerna. De beräknas nu ha ökat med knappt 17 o/o. Jämfört med föregående be­räkningstUlfälle har också en del smärre poster i den totala skattesum­man höjts. TiUsammantaget leder della till all den makroekonomiska marginalskaltekvolen 19691970 nu beräknas till 49,2 o/o, vUkel i jämförelse med 19681969 är en betydande ökning.

Hushållens inbetalningar av preliminär A-skall görs fr. o. m. 1971 en­ligl del nya skattesystemet. Riksrevisionsverket beräknar atl skallere­formen medfört ell bortfall av direklskatteintäkter med 3 730 milj. kr. jämfört med om det gamla systemet varit i krafl. Beräkningen avser den slutliga skatten och baseras på 1971 års nu förutsedda lönenivå. Av den slutliga skatten inflyter erfarenhetsmässigt ca 87 o/o i form av preliminär A-skatl, följakthgen kan effekten av reformen på den pre­liminära A-skallen uppskattas till ca 3 250 milj. kr. Samtidigt med in­förandel av del nya systemet ändrades utformningen av preliminär-skallelabellerna så atl del totala preliminära uttaget blir ca 400 milj. kr. större än enligl tidigare principer. Effekten av skattereformen sett på den preliminära A-skatten reduceras således till ca 2 850 milj. kr. En Irendmässig ökning av den totala makroekonomiska marginalskal­tekvolen meUan 1970 och 1971 skulle ge en kvot på 50 o/o 1971 vid oför­ändrade skattesatser från 1970. Genom all applicera denna marginal­skatt på lönesummeökningen 19701971 erhålls ökningen av den pre­liminära A-skallen beräknad enligt 1970 års statiiga skallesystem och kommunala uttaxering. Genom att till denna addera effekten av kom-munalskallehöjningen (i genomsnitt 1: 54 kr.) och dra ifrån 2 850 mUj. kr. erhålls en uppskattning av prellminärskatlen enligl det nya syste­met. De beräkningar av statens inkomster som utförs av riksrevisions­verket ger prognoser på preliminär A-skatl som myckel väl överens­stämmer med dem som konjunklurinstilulel gjorl. Riksrevisionsverkets kalkyler bygger på ell antagande om en procentuellt sett lika stor in­komstökning i samtliga inkomstklasser. Eftersom avlalsökningarna 1971 sannolikt kommer att få en låglöneprofil har inom inslilulel gjorts en beräkning, med hjälp av riksrevislonsverkels material, av effekterna på skatter och inkomster vid elt differentierat inkomstantagande. I dessa kalkyler har inkomstökningarna antagits variera med några procenten­heter uppåt och nedåt från den genomsnittliga ökningen beroende på in­komstnivå, dvs. ju lägre inkomst desto större anlagen inkomstökning. Skatten skulle enligl denna beräkning bli ca 200 milj. kr. lägre än om

' Ökningen av den preliminära A-skalten 19691970 dividerad med ökningen av lönesumman 19691970. Från den preliminära A-skatten 1970 har härvid borträknats det tillskott som var en följd av kommunalskattens höjning.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

93

den baserats på ell enhetligt inkomstantagande (om 9 o/o). Inklusive den­na effekt beräknas ökningen av de preliminära A-skalterna 19701971 stanna vid 5,6 o/o. Debileringen av den preliminära B-skatten utgår från den erlagda skallen vid senast kända laxering. Skattereformen och pris­sloppet kan komma alt påverka den inflytande delen av dessa debite­rade skaller. För prognosen av preliminär B-skatt 1971 har anlagils atl en något mindre del än normall av den debiterade skallen kommer all flyta in. Såväl fyllnadsskatten som den överskjutande skallen beräknas öka långsammare 19701971 än mellan de närmast föregående åren. Netloinbelalningarna av fyllnads-, kvar- och överskjutande skatt beräk­nas öka mellan 1970 och 1971 och uppgå till 760 milj. kr. 1971. Övriga

Tabell 

VI: 

1. De enskilda konsumenternas inkomster och utgifter 19691971

Milj. kr., löpande priser

1969

1970

1971

Procentuell

prognos

förändri

1969 1970

ing

1970 1971

1.

Faktorinkomst'

98 409

108 946

117 322

10,7

7,7

Egentliga löner

81821

90 812

98 862

11,0

8,9

Enskilda företagares inkomster

   6 473

7 135

6 896

10,2

3,3

Kapitalinkomster (netto)'

2 944

3 232

3 365

9,8

4,1

Ofördelad restpost

7 171

7 767

8 199

8,3

5,6

2.

Inkomstöverföringar till hus-

håll

18 064

20 195

23 245

11,8

15,1

Egentliga inkomstöverföringar'

'   5 831

6 236

7 316

6,9

17,3

därav: Barnbidrag

1 587

1 593

2 143

0,4

34,5

Socialförsäkringsutfall

12 233

13 959

15 929

14,1

14,1

därav: Folkpensioner

6 957

7 894

8 993

13,5

13,9

ATP

832

1 167

1656

40,3

41,9

3.

Direkta skatter, avgifter m. m.

34 396

40 183

43 104

16,8

7,3

4.

HushåUens nettoinbetalningar

till det offentliga (32)

16 332

19 988

19 859

22,4

0,6

5.

Skadeförsäkringsutfall

639

805

826

26,0

2,6

6.

Skadeförsäkringspremier

690

848

928

22,9

9,4

7.

Disponibla inkomster (14+

5-6)

82 026

88 915

97 361

8,4

9,5

8.

Privat konsumtion

77 940

84 504

92 568

8,4

9,5

9.

Sparande»

4 086

4411

4 793

8,0

8,7

10.

Sparkvot (9:7)

5,0

5,0

4,9

0

-0,1

' Arbetsgivaravgifter till socialförsäkring, tillräknade pensionsavgifter för statliga och kommunala myndigheter samt för kommunala affärsverk är ej med­tagna som löneförmåner i denna post. Summan av dessa avgifter uppgick 1969 till 10 089 milj. kr., 1970 till 11 027 milj. kr. och beräknas uppgå till 12 504 milj. kr. 1971.

 Inkl. direkt utbetalda pensioner från statliga affärsverk samt inom Industri och handel.

' Inkl. räntor på privata försäkringsfonder (exkl. skadeförsäkring).

* Inkl. transfereringar från utlandet och utbetalda pensioner från stat och kommun.

' Inkl. kommunala bostadstillägg.

«Inkl. privat försäkringssparande. Della uppgick 1969 till 2408 milj. kr., 1970 till 2 915 milj. kr. och beräknas uppgå till 3 134 milj. kr. 1971.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

Prop. 1971:115

94

Tabell 

VI: 

2. Hushållens direkta skatter och avgifter 19671971

Milj. kr., löpande priser

Prel. A-skatt

1967

1968

1969

1970

1971

1.

21929

24 537

27 531

32 195

33 993

2.

Prel. B-skatt

3 084

3 119

3 352

3 562

3 780

3.

Fyllnadsskatt

664

743

894

1213

1 350

4.

Kvarskatt

1 819

1 704

1 736

1 910

2 060

5.

Överskjutande skatt

1 719

2 156

2 309

2 589

2 650

6.

Netto (3-1-45)

764

291

321

534

760

7.

Övriga skatter och

avgifter

2 376

2 788

3 192

3 892

4 572

8.

Summa direkta skatter och avgifter

(l-f2-l-6-h7)

28 153

30 735

34 396

40183

43 104

Källor: Statistiska centralbyrån, riksrevisionsverket och konjunkturinstitutet.

skaller beräknas öka kraftigt 19701971 främst beroende på höjningar av statliga och kommunala avgifter.

Disponibla inkomster

Av tabell 1 framgår all hushållens disponibla inkomster beräknas öka med 9,5 o/o 19701971 mol 8,4 o/o 19691970. Den förutsedda högre utvecklingstakten 19701971 kan tiUskrivas höjningen av barn­bidragen och sänkningen av den statiiga skatten. Överslagsmässiga kal­kyler ger vid handen all om effekterna av dessa båda åtgärder fråndra-gits, skulle ökningen av de disponibla inkomsterna 19701971 ha stannat vid 6,3 o/o. Denna något lägre ökningstakt jämfört med 1969 1970 förklaras huvudsakligen av den antagna lägre utvecklingen för faklorinkomslen samt av den större höjningen av den kommunala ut­debiteringen meUan 1970 och 1971 än meUan 1969 och 1970.

Hushållens reala disponibla inkomster ökade 19691970 med 2,7 o/o. Med hjälp av den prisprognos, som kommer att redovisas i del följan­de prisavsnillet, erhålls en real ökning 19701971 på 1,8 o/o.

2. Konsumentpriserna

Prisutvecklingen 1970

Från december 1969 liU december 1970 steg konsumentpriserna en­ligl långtidsindex med 7,0 o/o. Uppgången enligl korllidsindex för de­cember 1970 var 7,2 o/o, räknai från långtidsindex för december 1969. Den förhållandevis obetydliga justering som skedde i långtidsindex gick således i sänkande riktning, vUkel är ovanligt. Justeringen kan i första hand hänföras till posten bränsle och lyse. Sålunda har eldningsolja, som hafl en kraftig prisuppgång, givils en lägre vikt i långtidsindex med

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

95

Genomsnittliga prisförändringar december 1969december 1970

Procent

Bränsle och drivmedel

18,5

Alkohol och tobak

12,0

Diverse varor

7,6

Inventarier och husgeråd

6,4

Tjänster

6,3

Livsmedel

6,2

Bostad

4,7

Kläder och skor

3,9

motsvarande ökning för elström, vars prisutveckling varit betydligt sva­gare.

MeUan genomsnillslägena för kalenderåren 1969 och 1970 kan pris­nivåns uppgång beräknas till 6,3 o/o.i Prishöjningens fördelning mellan olika delar av konsumtionen under loppet av 1970 belyses av ovan­slående sammanställning.

Poslen bränsle och drivmedel har stigit mest vilket beror på den kraftiga prisstegringen på eldningsolja (26,6 o/o) under 1970. Denna upp­gång har i huvudsak varit inlernalionellt beslämd. Den under året höj­da drivmedelsskallen har också inverkat. Prisuppgången på alkohol och tobak beror främst på skallehöjningarna i februari och november 1970. Likaså har en uppgång skell för grupperna diverse varor saml inven­tarier och husgeråd, där vissa varaktiga konsumtionsvaror ingår för vilka mervärdeskatten höjdes i november. Prisstegringen har jämfört med 1969 varit högre för samtliga grupper utom bostäder, vars kraf­tiga uppgång under 1969 förklaras av de två diskontohöjningama un­der delta år.

I labeU 3 har indexhöjningarna under 1970 och 1971 saml under 60-talels första och andra hälft uppdelats på komponenter. Dessa visar bi­draget tUl den totala prisuppgången av ändringar i den indirekta beskatt­ningen, jordbrukspriserna, bosladsposlen och de inlernalionella priser­na. Vidare framgår inverkan från den offentliga taxesältningen (post, tele, resor med kollekliva transportmedel) och en trendawikelse i pri­serna på vissa färskvaror (inhemska grönsaker, bär, äpplen saml färsk fisk). Den restfaktor som kvarstår kan hänföras till från inlernalionell konkurrens skyddade näringsgrenar exklusive de i tabellen redan beak­tade sektorerna bostadsförvaltning, offentliga nytligheler och jordbruk. Av tabellen framgår att totala prisuppgången 1970 legal avsevärt högre än genomsnittet för 60-lalel. Del kan noteras att såväl de internationeUa prisernas direkta inverkan som de indirekta skatternas bidrag, men även kostnadsgenomslagel i den från inlernalionell konkurrens skyddade sek-

' Därvid har korrigerats för det betydande periodiseringsfel i månadsindextalen för 1969, varom den kraftiga uppjusteringen av delposten egna hem i långtidsindex för december 1969 bär vittne. Okorrigerat skulle konsumentprisindex visa en upp­gång på 7,0 % mellan genomsnittslägena för 1969 och 1970.

Prop. 1971:115

96

Tabell 

VI: 

3. Konsumentprisförändringar 19601971 uppdelade pä komponenter

(dec.dec.)

1960-

-1965

1965-

-1970

1970

1971

To-

Per

To-

Per

prog-

talt

år

lalt

år

nos

Konsumentprisniväns procentuella

uppgång totalt

22,3

4,1

23,5

4,3

7,0

6,8

därav hänförs lill:

ändring av indirekta skatter

5,5

1,0

4,2

0,8

1,5

3,2

ändring av internationellt bestämda

priser

1,9

0,3

2,7

0,5

2,1

1,0

ändring av jordbrukspriser

2,4

0,4

1,0

0,2

0,1

0,5

ändring av bosladsprlssättning

2.5

0,5

5,0

0,9

0,8

0,5

ändring av diverse taxor

1,0

0,2

1,6

0,3

0,2

0,3

trendavvikelse i priserna på vissa

färskvaror

0,3

0,1

0,0

0,0

0,0

0,0

restfaktor

8,7

1,6

9,0

1,6

2,3

1,3

torn, dvs. restfaktorns bidrag har varit markant högre än genomsnittet för 60-lalet. Ändringen av jordbrukspriser, bostadsprissällning och di­verse taxor har däremot legat i linje med den genomsnittliga utveck­lingen under 60-lalel.

Vid en jämförelse mellan prognos och utfall för 1970 kan skillnaden först och främst hänföras lill en underskattning av styrkan i den inter­nationella prisuppgången och därmed dess genomslag i den inhemska prisnivån (2,1 o/o mot prognoserade 0,9). Vidare har restfaktorns vär­de blivit högre än beräknat (2,3 o/o mot prognoserade 1,8) och högre än vad som erfarenhetsmässigt kan anses normall med hänsyn till löne-koslnadsslegringens storlek. Tillsammans med skillnaden i ulfall och prognos för de indirekta skatterna förklarar de nu nämnda faktorerna praktiskt tagel hela avvikelsen för totalindex.

En jämförelse mellan de båda femårsperioderna under 60-lalet visar i huvudsak överensstämmande utveckling för delkomponenterna. Skill­naden överstiger inle i något fall 0,2 procentenheter utom för boslads­poslen, vars relativa andel tilltagit under 60-talels senare hälft.

Prisutsikler för 1971

Från december 1970 lill mars 1971 har konsumentprisindex stigit med 3,5 o/o. Prisuppgången förklaras huvudsakligen med den höjning av mervärdeskallen som skedde 1 januari 1971.

Från oktober 1970 till mars 1971, dvs. den lid under vilken det aUmänna prissloppet hittills varit i krafl, har konsumentprisindex stigit med 4,8 o/o. Denna uppgång förklaras till drygt 4 procentenheter av höjda indirekta skaller, under del all återstoden huvudsakligen hänför

' Se reviderad nationalbudget för 1970.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

97

sig till den omräkning av bosladsposlen som årligen företas per decem­ber. I övrigl har prisrörelserna varit obetydliga.

Från mars 1970 till mars 1971 har konsumentprisindex stigit med 7,8 o/o.

Vid bedömning av prisulsiklerna för 1971 eller närmare bestämt för hela perioden december 1970december 1971 har liksom tidiga­re följande faktorer beaktats:

1.

Lönekoslnadsslegringarnas sannolika genomslag inom de från in­ternationell konkurrens skyddade näringsområdena (restfaktor och di­verse taxor i tabellen).

2.

Speciella prisförändringar som sker i anslulning lill särskilda regler och beslut (avser främst bosläder och jordbruksprodukter).

3.

Direkta återverkningar av den internationella prisutvecklingen.

4.

TillfäUighetsbetonade prisförändringar (poslen trendawikelse för vissa färskvaror i tabellen).

5.

Beslutade ändringar i den indirekta beskattningen.

(1)

Med utgångspunkt från avsnittet om lönerna kan arbetsgivarnas kostnader per timme i genomsnitt för samtliga anställda inom de pris­salla sektorerna antas sliga i en takt som snarast är något högre än före­gående år. Med den uppläggning prispoUtiken fåll, innebärande fortsatt prisreglering under större delen av året, synes emellerlid etl lägre pris-slegringsalternaliv än vad som angavs i den preliminära nationalbud­geten för 1971 bli motiverat. Återverkan på totalindex har sålunda upp­lagils till 1,6 0/0, varav 0,3 0/0 hänförs till ändring i diverse taxor. Den speciella förulsällning, som gäller för denna beräkning, skulle då vara alt sedvanliga konsekvensprisstegringar till en del kommer alt försenas genom den nu förlängda prisregleringen så atl de inle hinner inträffa före utgången av 1971.

(2)

Bosladspriserna beräknas stiga i lägre takt än under 1970. Inver­kan på totalindex kalkyleras till 0,5 0/0. Beräkningen utgår från oför­ändrad räntenivå (räknat från utgången av mars 1970). En ytterligare ränteförändring får genom nya och högre vägningstal för egnahems-poslen kraftigare inverkan än tidigare numera ca 0,5 0/0 på totalindex för varje procentenhets ränteförändring.

Jordbruksprisernas inverkan på totalindex har tentativt satts till 0,5 0/0.

(3)

De faktiska importpriserna och därmed de internationellt be­stämda priserna på importkonkurrerande varor antas under 1971 fort­sätta all stiga men i lägre takt än under 1970. Den internationella pris­utvecklingens direkta inverkan på konsumentprisnivån skallas sålunda till 1,0 0/0 för 1971 mot 2,1 0/0 för 1970.

(4)

TillfäUighetsbetonade prisförändringar på vissa färskvaror (grön­saker, färsk fisk) är svåra atl förutse. Någon effekt av sådana prisrörel­ser på konsumenlprisnivån har inle räknats med för 1971.

' 1 prognosen beaktas således inte effekten av diskontosänkningen 22 april 1971. 4    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

98

(5) Mervärdeskallen har höjts 1 januari 1971 från 10 lill 15 o/o på flertalet av de varor och tjänster för vilka denna högre skalleprocenl inte redan blivit uttagen under 1970. Den beräknade effekten härav på totalindex uppskattas tUl 3,2 o/o.

Sammanfattas de olika priseffekterna under punkterna 15 ovan erhåUs som resultat alt konsumentpriserna väntas stiga med 6,8 o/o under loppet av 1971. Mellan genomsnittslägena för kalenderåren 1970 och 1971 kan den troliga förändringen anges tUl 7,4 o/o.

De gjorda beräkningarna utgår från de nya och mer realistiska vikttal för bostadsposten, vilka numera tillämpas i konsumentprisindex. Efter­som mervärdeskatt inte uttas på bostadskonsumlion, skuHe skattehöj­ningens effekt på totala uppgången av konsumentprisnivån bli några tiondels procent högre om man utgår från de lägre vikttal för bostads-posten som alltjämt används inom nationalräkenskaperna. Prisuppgång­en i denna bemärkelse uppskattas sålunda tiU 7,1 o/o under loppet av 1971 och liU 7,6 o/, meUan genomsnillslägena för kalenderåren 1970 och 1971. För implicitprisindex, vars prisförändringstal dessutom bru­kar påverkas av förskjutningar i konsumtionens sammansättning,. har den årliga uppgången tämUgen systematiskt varit något mindre än för konsumentprisindex. Mellan genomsnillslägena för 1970 och 1971 har en förändring på 7,5 o/o i implicitprisindex ansetts rimlig.

3. Den privata konsumtionen

Den privata konsumtionen ökade mellan 1968 och 1969 med 4,6 o/o i volym och 7,2 o/o i värde. Hushållens reala disponibla inkomster ökade enligl nu reviderade beräkningar under samma period med 3,9 o/o. Del Innebär alt hushållens reala sparande fortsatte all sjunka även mellan 1968 och 1969. Hushållens sparkvot, uttryckt som andel sparande av de disponibla inkomsterna, har därmed sjunkit oavbrutet sedan 1964. Mel­lan 1968 och 1969 sjönk den beräknade sparkvoten från 5,6 o/o till 5,0 o/o. Denna nedgång skulle delvis kunna tänkas bero på atl en större del av inkomstökningarna än tidigare gått till grapper med lägre inkoms­ter än genomsnillet, dvs. till hushåll med ett relativt sett lågt sparande. En del faktorer lyder på alt det faktiskt förhåller sig på det sättet. Av­talsrörelsen 1969 präglades av en markant låglönesatsning. Effekterna på den faktiska inkomstutveckUngen av deima satsning kan i någon mån ha motverkats av löneglidningen, men ökningen av skatteinbetalningarna mellan 1968 och 1969 sett i relation tUl totala lönesummeökningen ty­der på alt inkomstökningarna i förhållandevis stor utsträckning gått till grupper med låg marginalskatt. Dessutom kan naturligtvis en sned in­komstökning tvinga fram ell ändrat sparbeleende hos grapper som inle fått någon real inkomstökning eller kanske rent av fått en minskning.

MeUan 1969 och 1970 ökade den privata konsumtionen, enligl preli-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

99

Tabell

VI: 

4. Konsumtionsutvecklingen 19681970

1959 års priser

Varaktiga varor

1.1 Bilar

1.2 Övriga varaktiga

 varor

Milj. kr. 1968

Procentuell volym­förändring

Procenti drag till konsumi lymökni

1968 1969

jella bi-totala tionsvo-ngen

1968 1969

1969 1970

1969 1970

1.

7 568 2 089

5 479

10,7

8,2

11,7

1,7 -6,3

4,6

33,7 7,1

26,6

9,4 -9,4

18,8

2.

Icke varaktiga varor

2.1. Livsmedel

2.2. Övriga icke var­

 aktiga varor

30 223 13 760

16 463

3,9 2,0

5,4

2,0 2,0

2,1

48,7 11,7

37,0

42,5 18,3

24,2

3.

Tjänster

3.1. Bostäder

3.2. Övriga tiänster

13 964 4 978 8 986

2,4 4,0 1,6

2,9 3,8

2,3

14,2 8,3 5.9

26,9 12,9 14,0

4.

Summa inhemsk kon­sumtion

51755

4,5

2,2

96,6

78,8

5.

Turistnettol

930

8,9

31,7

3,4

21,2

6.

Hushållens totala kon­sumtion

52 685

4,6

2,7

100,0

100,0

7.

Hushållens disponibla inkomster

55 864

3,9

2,7

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

minära beräkningar, med 2,7 o/o i volym och 8,4 o/o i värde. Den säsong­rensade kvartalsvisa konsumtionen avtog successivt från fjärde kvarta­let 1969 fram t. o. m. tredje kvartalet 1970, räknat i reala termer. Där­efter skedde ett omslag i utvecklingen säsongrensat sett. Fjärde kvarta­let kom därmed atl ligga 3,3 o/o högre än motsvarande kvartal 1969. Hushållens reala disponibla inkomster ökade 19691970, som framgått ovan, med 2,7 o/o. Sparkvotens utveckling under året visar markerade nedgångar under det första och fjärde kvartalet, dvs. under de kvartal som mervärdeskallen höjdes. För helåret 1970 låg sparkvoten på 5,0 o/o. Del preliminära utfallet av konsumtionen 1970 lyder på atl omfattning­en av de tidigarelagda inköpen under fjärde kvartalet 1970 snarare låg något under än över den halva procentenhet räknai på helårels konsum­tion som antogs i den preliminära nationalbudgeten. Det förefaller som om köprushen beträffande exempelvis konfektion, skor och sportarliklar i del närmasie helt uteblivit, vilket kanske i någon mån kan förklaras av del ovanligt mUda och snöfaltiga vädret i hela landet under fjärde kvar­talet 1970. Inköpen av nya bUar sjönk 19691970 med 6,3 o/o (se labeU 4). An-

Prop.1971:115

100

Diagram 

VI: 

1. Hushällens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter 19671971

Index: 1967=100. 1959 års priser. Säsongrensade halvårsdala

120

100

120

100

Disponibel inkomst

Konsumtion

Icke varaktiga varor

120

-

1

-'"'

100

------ 

"

i

140

120

100

Personbila

r

1 t

N   /

/

V

\/

120 -

100

180

Ö

vriga varaktiga varor

120

140

100

100

J.

J

J_

J_

L

±

1967       1968      1969       1970      1971           1967       1968       1969      1970       1971

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

talet nyregistrerade bilar har inle, frånsett 1967 högertrafikomlägg-ningens år varit lägre sedan 1962. Konsumtionen av övriga varaktiga varor ökade med 4,6 o/o varav knappt hälften härrör från ökningen mellan fjärde kvartalen 1969 och 1970. Livsmedelskonsumlionen ökade enligt mycket preliminära beräkningar med 2,0 o/o 19691970. De öv­riga icke varaktiga varorna ökade mellan 1969 och 1970 med 2,1 o/o, vilket är knappt två procentenheter lägre än vad som förutsågs i den pre­liminära nationalbudgeten. Den förutsedda ökningen fjärde kvartalet ute­blev för dessa varor helt. Försäljningen fjärde kvartalet 1970 var obe­tydligt större än under samma kvartal 1969. Konsumtionen av tjänster har sedan föregående beräkningstiUfälle reviderats ned för 1969 och upp för 1970. Tjänsterna ökade därmed med 2,9 o/o 19691970. Turist­nettol ökade 19691970 med 31,7 o/o beroende på en kraftig uppgång i de svenska turistutgifterna utomlands framför allt under våren 1970. Ökningen utgjorde en femtedel av den totala konsumlionsökningen. Den-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

101

na exceptionella ökning kan dock lill en del avse här oegenlligt registre­rade finansieUa överföringar snarare än ökad turism.

Konsumlionsprognosen för 19701971 är avhängig elt flertal svår­bedömbara faktorer vilkas kvantitativa effekter är myckel vanskliga att uppskatta. En tUlbakablick på 1966 kan användas som utgångspunkt för prognosen 1971. Våren 1966 befann vi oss i ungefär samma konjunk­turfas som nu och avtalsförhandlingarna föreföll då, liksom nu, all bli mycket utdragna. Ökningen av de reala disponibla inkomsterna var 19651966 något större än den nu beräknade för 19701971, dvs. drygt 2 o/o. Ökningen i den privata konsumtionen 19651966 uppgick lUl 2,3 o/o. Del nuvarande förhandlingslägel för de avtalsslulande par­terna på arbetsmarknaden liksom de allmänna konjunklurutsiklerna kan emellertid bedömas som något osäkrare nu än 1966. Del stora avståndet mellan de avlalsbud som hillills leverals från ömse sidor gör det san­nolikt all hushållen känner stor osäkerhet om de framlida inkomstök­ningarna, vilket kan bidra lill en ökad återhållsamhet med konsumtions­utgifterna till dess förhandlingslägel ljusnat något.

Ell par faktorer som tillkommer vid den historiska jämförelsen och som saknade motsvarigheter 1966 är effekterna av prisstoppet och skal­leomläggningen från årsskiftet 1970/1971. Förlängningen av prisstoppet efler den 1 april 1971 medför som framgått ovan, atl prisstegringslak­ten kan förväntas bli något långsammare, vilket inkluderats i prognosen av den reala disponibelinkomstulvecklingen. Skaltereformen vid års­skiftet kommer sannolikt genom omfördelningseffekterna all bidra till alt pressa upp konsumlionskvoten 1971. De grupper som får en skalle­sänkning kan länkas använda en relativt stor del av denna för konsum­tion och de som drabbas av en skallehöjning låter denna sannolikt i första hand gå ul över sparandet, eftersom en anpassning av konsum­tionen nedåt till inkomsten kan förmodas gå trögt.

Höjningen av mervärdeskallen vid årsskiftet stimulerade lill en viss forcering av inköpen under slutet av 1970. En viss rekyleffekl lorde därför ha inträffat under första delen av 1971.

En fortsatt stram kredilmarknad för hushållens del, tUlsammans med återverkan av mervärdeskattens höjning och pessimismen beträffande de närmasie framtidsutsikterna, lorde ha en dämpande effekt på kon­sumtionen 1971. Omläggningen av den direkta skatten lorde däremot i likhet med låglönesatsningen ha en viss konsumtionsslimulerande ef­fekt. Uppgången i den privata konsumtionen 19701971 beräknas där­för stanna vid 2,0 o/o, vUkel implicerar en i del närmasie oförändrad sparkvot. Utvecklingen mellan halvåren 1971 kommer naturligtvis lill stor del all beslämmas av hur avtalsförhandlingarna utvecklas. Med ut­gångspunkt från lägel i månadsskiftet mars april förefaller del emel­lerlid rimligt atl räkna med all konsumtionen första halvåret 1971 en­dast obetydligt kommer atl överskrida den för första halvåret 1970.

4t    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

102

vn. Investeringarna

1. Investeringsutvecklingen inom olika områden

Bostäder

De totala bostadsinvesteringama minskade med 2,5 o/o 19691970 enligt ännu preliminära beräkningar. Investeringarna i flerfamUjshus minskade med 6 o/o medan investeringarna i småhus ökade med knappt 4 o/o. Ombyggnadsverksamhelen som endasl utgör en mindre del av de totala bostadsinvesteringama beräknas ha minskal med drygt 6 o/o.

Beräkningarna över bostadsinvesteringama bygger på uppgifter om anlal påbörjade lägenheter, dessas byggnadstider och genomsnittliga lä­genhelsyta. De nu redovisade bostadsinvesteringama skUjer sig från vad som angavs i den preliminära nationalbudgeten för 1971. För flerfa­miljshusens del kan den något större investeringsvolymen enligl de nu gjorde beräkningarna helt förklaras av förändringar i byggnadstiderna. Enligl föreliggande statistik har byggnadstiderna för lägenheter påbör­jade under andra halvåret 1969 förkortals något jämfört med vad som antogs i december 1970. Dessutom har den mUda vintern 1970/1971 föranlett en nedrevidering av antagna byggnadslider för lägenheter på­började under senare hälften av 1970. De större investeringarna i små­hus kan bl. a. förklaras av alt antalet påbörjade småhus under fjärde kvartalet 1970 väsentligt översteg de i decemberberäkningen prognose­rade. Vidare har även byggnadstiderna för småhus påbörjade under andra halvåret 1970 nedreviderats något jämfört med den tidigare be­räkningen. Då småhusens byggnadslider är förhåUandevis korta kom dessa korrigeringar alt i väsentlig mån påverka investeringarna under 1970.

Anm. Statistiska centralbyråns nationalräkenskaper har numera anpassats till FN:s Revised Syslem of National Accounts. Detta innebär för invesle-ringsseklorns del bl. a. atl underhäll och reparationer I fortsättningen ej redo­visas som kapitalinvesteringar utan som förbrukning för insats. Som informa­tion lämnas dock nedan det totala byggnadsunderhållets årsvisa utveckling som procentuell förändring i 1959 års priser för perioden 19671971. Vidare kan noteras att varaktiga varor för egentligt försvar numera räknas som of­fentlig konsumtion. Härav följer alt de militära investeringarna utom militä­ra flygfällsarbelen och vissa kasernbyggnadsarbeten försvunnit ur investe­ringsberäkningarna. De sistnämnda kommer i fortsättningen att Inräknas bland statliga myndigheters byggnadsinvesteringar. Anpassningen till SNA innebär dessutom all en del av förändringen i krealurskapitalet har lagts llll bruttoinvesteringarna. 1 dess helhet ingick denna post tidigare bland lager-förändringarna.

Byggnadsunderhållets utveckling

19671968        19681969        19691970        19701971

2,0

4,5

0,5

2,5

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

103

Bostadsbyggnadsplanen för 1970 omfattade 95 000 lägenheter samt en projektreserv på 10 000 lägenheter. Den statligt belånade delen, som fördelats i kvadratmeter våningsyla, motsvarade 88 000 lägenheter med 1967 års genomsnittiiga våningsyta. Den genomsnittliga våningsytan 1970 understeg emeUertid väsentiigt motsvarande yla 1967 varför den statligt belånade delen kom all utgöra 93 000 lägenheter. För det pri­vatfinansierade bostadsbyggandet har IgångsättningstiUstånd meddelats för 8 500 lägenheter. Totalt skulle således 101 500 lägenheter ha påbör­jats under 1970.

Enligl statistiska centralbyråns igångsällningsslatistik påbörjades emel­lertid 100 400 lägenheter under 1970. Den faktiska igångsättningen un­dersteg således den på basis av bostadsbyggnadsplanen beräknade med 1 100 lägenheter. I igångsätlningsslatisliken ingår dock ca 1 000 lägen­heter som finansierats via ramarna för förbätlringslån. Dessa lägenhe­ter inryms ej i bostadsbyggnadsplanen varför den egentliga skUlnaden uppgår till 2 100 lägenheter. Denna skillnad kan lill stor del förklaras av all antalet lägenheter i flerfamiljshus som erhållit preliminära beslut om statliga lån men ej påbörjats ökade från 400 lägenheter vid 1970 års början till 2 200 vid årets slut. Det föreligger ej några motsvarande uppgifter för påbörjade lägenheter i småhus men även här lorde man kunna räkna med förändringar i antalet lånebeviljade men ej igångsatta lägenheter. Dessutom kan nämnas all del regelmässigt i viss utsträck­ning igångsätts byggen trots alt beslut om lån ännu ej lämnats. Det upp­står således av flera skäl normalt en differens mellan etl års boslads­byggnadsprogram och igångsättningen enligl statistiken.

För 1971 har riksdagen preliminärt beslutat om en bostadsbyggnads­plan omfattande 95 000 lägenheter, varav 87 000 skall finansieras via de statliga låneramarna. Härtill kommer en projektreserv om 10 000 lägenheter. I invesleringsberäkningarna har anlagils all en mindre del av projektreserven kommer all påbörjas under året. Dessa lägenheter har i likhet med motsvarande lägenheter som påbörjades under 1970 antagils bli privatfinansierade. Fördelningen av den statligt belånade delen i anlal kvadratmeter våningsyta skall baseras på den genomsnitt­liga väningsytan för de lägenheter som erhöll preliminärt beslut om statliga lån under 1967 och 1968. Då den genomsnittliga våningsylan har minskat under senare år kommer antalet statsbelånade lägenheter som kan påbörjas under 1971 all översliga 87 000. Den genomsnittliga golvytan för lägenheter påbörjade i flerfamUjshus minskade successivt under 1968 och 1969. Enligl ännu preliminära beräkningar över 1970 års igångsättning tycks emellerlid den genomsnittliga golvytan under detta år ha varit endasl obetydligt mindre än under 1969. För 1971 års igångsättning har antagils oförändrade golvytor jämfört med 1970. In­klusive ca 1 000 lägenheter finansierade via ramarna för förbätlrings­lån har den totala igångsättningen under 1971 beräknats tUl 101 000

Prop. 1971:115

104

Tabell VII: 1.

Lägenheter i påbörjade, inflyttnin

gsfärdiga och pågående bostads-

byggen 1966-

-1971

Totalt

Därav flerfamiljshus På-           Inflytt-

På-

Inflytt-

Pågående

Pågåen-

började

ningsfär-

vid perlo-

började

ningsfär-

de vid

diga

dens slut

diga

perio­dens slut

1966

94 100

89 350

116 150

67 250

62 250

94 050

1967

99 800

100 200

115 750

71 550

71900

93 700

1968

107 400

106 250

116 900

77 150

77 600

93 250

1969

105 500

109 050

113 350

71250

77 350

87 150

1970

100 400

109 850

103 900

69 450

75 200

81400

1971

(101 000)

(106 300)

(98 600)

(69 500)

(74 600)

(76 300)

1969 1 kv.

20 050

24 650

112 250

15 650

17 050

91800

2kv.

29 050

30 200

111 100

18 250

22 100

87 950

3kv.

31 350

22 400

120 050

21 500

16 200

93 250

4kv.

25 050

31800

113 300

15 850

22 000

87 100

1970 1 k v.

19 100

25 450

106 950

15 650

17 850

84 900

2kv.

29 850

29 850

106 950

19 300

20 650

83 550

3kv.

26 250

22 550

110 650

18 050

15 750

85 850

4kv.

25 200

32 000

103 850

16 500

20 950

81 400

1971

1 kv. 2kv. 3 kV. 4kv.

(18 750) (33 450) (24 600) (24 200)

(15 300) (21 050) (17 150) (16 000)

Anm. Samtliga Inom parentes angivna uppgifter är prognoserade. Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

lägenheter. Della innebär all antalet lånebeviljade men ej igångsatta lägenheter vid årsskiftet 1971/1972 anlagils vara detsamma som vid årsskiftet 1970/1971. Vid fördelningen av 1971 års igångsättning på påbörjandemänad har hänsyn lagils lill viss eftersläpning i beviljandet av igångsättningstillstånd till följd av konflikten på arbetsmarknaden i

Diagram VII: 1.  Medianbyggnadstiden i antal månader för påbörjade lägenheter 19671971

Flerfamiljshus

14

'\

12

V

-_

1_ ,

_L

_L

I

_L

1967  1968  1969  1970  1971       1967  1968  1969  1970  1971

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

105

februarimars 1971. Regeringsbeslutet i början av april 1971 all inom ramen för den ordinarie bosladsbyggnadsplanen medge igångsättning av 3 500 lägenheter har i invesleringsberäkningarna beaktats, så atl igång­sättningen under första hälften av årel beräknas bli i motsvarande mån större än normalt med hänsyn till säsongmönslrel.

Enligt igångsällningsslatistiken utgjorde andelen påbörjade lägenheter i småhus 31 o/o av den totala igångsättningen 1970. Detla innebar atl andelen minskade något från 1969. För 1971 har i beräkningarna anta­gits atl andelen småhus blir oförändrad jämfört med 1970.

I diagram 1 återges de uppgifter och anlaganden om byggnadslider som invesleringsberäkningarna utgår från. FlerfamUjshusens median­byggnadstider är kända för lägenheter påbörjade fram t. o. m. andra halvåret 1969. Från all ha legat på en i stort sett oförändrad nivå 1967 och 1968 sjönk byggnadstiderna för lägenheter påbörjade under första halvåret 1969. De lägenheter som påbörjades under senare hälften av 1969 tycks emellertid ha hafl något längre byggnadstider, vilket torde kunna förklaras av den förhållandevis stränga vintern 1969/1970. För lägenheter påbörjade under 1970 har i invesleringsberäkningarna räk­nats med en under årel successiv förkortning av byggnadstiderna. Den­na neddragning har främst motiverats av den dämpade aktiviteten inom byggsektorn saml den mUda vintern 1970/1971. För 1971 har bygg­nadstiderna antagits forlsälla atl successivt sjunka, dock i en betydligt lägre takt än under 1970. De ovan prognoserade mycket korta bygg­nadstiderna för lägenheter påbörjade under senare hälften av 1970 saml under 1971 fömtsätter emellertid all byggnadstiderna under första halv­året 1970 inte har kommU ner i närheten av en gräns som av rent tek­niska skäl är svår alt undersliga. Skulle della vara fallet är den här redovisade invesleringsprognosen för 1971 vid en igångsättning enligl tabell 1 något för hög.

Småhusens medianbyggnadstider är kända fram t. o. m. första kvarta­let 1970. Att döma av tiUgänglig statistik påverkas dessa byggnadstider föga av läget på byggarbelsmarknaden ulan har under elt flertal år le­gal på i stort sett samma nivå. I invesleringsberäkningarna har för de småhus som påbörjades under andra halvåret 1970 räknats med något kortare byggnadslider jämfört med motsvarande period föregående år till följd av den mUda vintern 1970/1971. Byggnadstiderna för småhus påbörjade under 1971 har antagits bli oförändrade jämfört med 1969 års nivå.

Utifrån ovan redovisade fömtsättningar angående igångsättning, bygg­nadslider och genomsnittlig golvyta beräknas de totala bostadsinves­teringarna minska med 4,0 o/o 19701971. Investeringarna i såväl fler­familjshus som småhus beräknas härvid minska med drygt 4 o/o. Om­byggnadsverksamhelen har antagils öka med 5 o/o.

Totala antalet inflyltningsfärdiga lägenheter uppgick 1970 lill 109 850,

Prop. 1971:115

106

Diagram VII: 2. Investeringar inom egentlig industri och i bostäder 19651971

Index: 1960 = 100. 1959 års priser. Säsongrensade halvårsdata

180 160 140

Bost

ä

der-

Totalt    ..,.,

,r---- 

160 140 120

Egentllq industri

Totalt

__ _

é

..

\      /

/

X

rr

1

1

180 160

Sm

å

hus

y\

x

.-'

200 160 140

-.___ 

y

Maskiner

I

1965 1966  1967 1968 1969 1970 1971 1965  1966 1967 1968 1969 1970 1971

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

dvs. en ökning med 800 lägenheter jämfört med 1969. För 1971 be­räknas antalet färdigställda lägenheter bli ungefär 3 500 färre än under 1970.

Egentlig industri

Den egentliga industrins investeringar 1970 och 1971 kan nu bedömas med utgångspunkt från den enkätundersökning som statistiska central­byrån utförde i februari 1971. Enkätens uppgifter för 1970, som allt­jämt endasl utgör preliminära uppskattningar av det faktiska utfallet, har med hänsyn lill tidigare års konstaterade systematiska avvikelser uppjuslerats något på maskinsidan medan byggnadsinvesteringarna där­emot bibehåUils ojuslerade. Utifrån detla har beräknats all den egent­liga industrins byggnadsinvesteringar minskade med 0,5 o/o medan ma­skininvesteringarna ökade med 8,5 o/o I volym 19691970, vilket totalt betyder en uppgång med 6 o/o i volym.

I syfte all belysa kreditreslriklionernas inverkan på förelagens inves­teringsverksamhet 1969 och 1970 har konjunkturinstitutet genomfört en enkätundersökning hos elt urval industriföretag. Enligt denna undersök­ning uppgick den direkt invesleringshämmande effekten till drygt 5 o/o av investeringsnivån för den totala industrin under 1970. Fördelas re­sultaten efter förelagens storlek framkommer emellertid intressanta skillnader. Kreditmarknadslägel anges sålunda ha varit mycket besvä­rande och resulterat i nedskärningar av investeringsaktiviteten för vissa

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

107

Tabell VII: 2. Verkställda respektive planerade investeringar inom industrin 1970 och 1971 enligt investeringsenkät i februari 1971

Milj. kr.

Byggnader och an-

Maskiner

m. m.

läggningai

Verk-

Plane-

Verk-

Plane-

ställda

rade

ställda

rade

1970

1971

1970

1971

Gruv- och stenbrytningsindustri

100

124

143

180

Livsraedels-, dryckesvaru- och to-

baksinduslri

218

254

347

244

Beklädnadsindustri

48

31

109

101

Träindustri

156

128

248

217

Massa-, pappers- och pappersvaru-

industri

275

284

857

994

Kemisk industri, gummivaru-,

petroleum- och kolindustri

160

159

492

495

Jord- och stenförädlingsindustri

98

67

156

149

Järn-, stål- och metallverk

192

161

645

735

Verkstadsindustri och manufak-

turverk

737

845

1 183

1 587

Övrig förädlingsindustri

78

67

222

162

Summa egentlig industri

2 062

2 120

4 402

4 864

El-, gas- och vattenverk

1 859

2 070

250

352

Totalt

3 921

4 190

4 652

5 216

Anm. Redovisningen innefattar inte investeringar i bilar och bostäder. Källa: Statistiska centralbyrån.

mindre och medelstora industriföretag med mellan 10 till 25 o/o räknat på investeringsnivån under 1970. Denna utveckling bestyrks av de resul­tat som framkommit genom slatisliska centralbyråns investeringsenkät i febmari 1971. Sålunda tycks den invesleringsökning på 6 o/o för den lo-tala industrin som nu redovisas för 19691970 vara begränsad tUl fö­relag med fler än 500 anställda. För övriga slorleksgrupper sjönk in­vesteringarna eller var oförändrade mellan 1969 och 1970.

Industrins planer för 1971 finns sammanställda i tabellerna 24. Företagens byggnadsplaner som ojusterade visar på 35 o/o i ökning för första halvåret 1971 har nedjusterats med femton procentenheter lill elt ulfall på 20 o/o. En sådan nedjustering ligger under genomsnittet för den i tabellerna 3 och 4 redovisade perioden. Delta motiveras med hänsyn till en lätt byggarbetsmarknad saml en förhållandevis mild vinter. Dessa faktorer lorde nämligen kunna bidra till elt betydligt högre planför­verkligande än motsvarande första halvår 1969 och 1970. För andra halvåret 1971 anger företagens byggnadsplaner en nedgång med 21 o/o. På grund av del sedvanliga mönstret i enkäten som lyder på all före­tagen anger ofullständiga planer för andra halvåret har dessa planer uppjuslerats. Uppjusteringen ligger över genomsnittet, vUkel motiverats

Prop. 1971:115

108

Tabell VII: 3. Planerade och faktiska förändringar av den egentliga industrins investeringar 19621971

Procentuell förändring i fasta priser

1962-

1963-

1964-

1965-

1966-

1967-

1968-

1969-

1970-

1963

1964

1965

1966

1967

1968

1969

1970

1971

Byggnader och

anläggningar

Planerat i februari

samma år'        10

16

3

12

17

2

8

14

0

Faktiskt inträffad

förändring              2

-12

7

18

 3

16

8

1

(9)

Differens                  12

4

4

6

14

14

0

15

(9)

Maskiner m. m.

Planerat i februari

samma år'        13

15

4

9

11

 2

23

15

6

Faktiskt inträffad

förändring         1

 6

11

9

 2

1

4

10

(8)

Differens                   12

9

7

0

9

3

-19

5

(2)

' Planerna beräknade som kvoten mellan prognosårets rena enkätvärde och det bakomliggande årets utfall. För planförändringen 19701971 har använts det preliminära utfallet för 1970.

Anm. Redovisningen innefattar inte investeringar i bilar. Uppgifterna inom parentes är prognoserade värden.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

av en troligtvis fortsatt lätt byggarbelsmarknad samt en anlagen succes­siv förbättring av finansieringsförhållandena. Jämfört med förelagens helårsplaner som visar på oförändrade byggnadsinvesteringar har en uppjustering skett med nio procentenheter således tUl en ökning med 9 o/o i volym 19701971.

Den egentliga industrins investeringsplaner för maskiner m. m. avseen­de första halvåret 1971 anger en ökning med 14 o/o i förhållande till första halvåret 1970. Här har valls all nedjustera dessa planer något mindre än genomsnittligt lill ett utfall på 5 o/o. Planerna för andra halv­året, vilka anger en oförändrad investeringsnivå jämfört med motsva­rande halvår 1970, har uppjuslerats tUl ell utfaU pä 10 o/o. De vidtagna justeringarna har skett med beaktande av den stimulans till ökade ma­skininvesteringar, som del införda invesleringsavdraget kan väntas med­föra, och som till en del också troligen förklarar företagens upprevide-ringar av sina planer sedan novemberenkälen. Till della skall läggas all en förbättrad leveranskapacllet inom investeringsvaruindustrin med nu­varande konjunklumlsikler synes trolig. För 1971 har kalkylerats med en uppgång på 8 o/o i volym för industrins maskininvesteringar. Inklu­deras dessutom industrins fordonsinvesteringar saml hantverkets maskin­investeringar förutses en ökning med 7,5 o/o mellan 1970 och 1971. För den egentliga industrins totalinvesteringar betyder detla en prognoserad ökning på 8 o/» 19701971.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

109

Tabell VII: 4. Planerade och faktiska förändringar av den egentliga industrins investeringar, halvårsvis, 19621971

Procentuell förändring i fasta priser Första halvåren

1962- 1963- 1964- 1965- 1966- 1967- 1968- 1969- 1970-1963    1964    1965    1966    1967    1968    1969    1970    1971

-11

-23

Byggnader och anläggningar Planerat i februari

samma år' Faktiskt inträffad

förändring Differens

147

12   13 -26

35

15 -20

17

1 -16

34

7 -41

35

12       34

- 2      (20) -36  (15)

Maskiner m. in. Planerat I februari

45

16       29

14

23

30

samma år'

3

Faktiskt inträffad

förändring

 6

 3

7

12

 4

6

2

15

(5)

Diflerens

 9

 3

 9

17

11

17

43

15

(-9)

Andra halvåren

1962-

1963-

1964-

1965-

1966-

1967-

1968-

1969-

1970-

1963

1964

1965

1966

1967

1968

1969

1970

1971

Byggnader och

anläggningar

Planerat i februari

samma år'

28

25

 1

 5

41

29

3

2

21

Faktiskt inträffad

förändring

 5

11

14

21

 6

20

23

0

(2)

Differens

23

14

15

26

35

9

20

2

(23)

Maskiner m. m.

Planerat i februari

0

samma år'

25

25

 5

 4

24

20

6

5

Faktiskt inträfi"ad

förändrmg

3

 7

14

6

 1

 2

6

8

(10)

Differens

28

18

19

10

23

18

0

3

(10)

' Planerna beräknade som kvoten mellan prognosårets rena enkätvärde och det bakomliggande årets utfall. För planförändringen 19701971 har använts det preliminära utfallet för 1970.

Anm. Redovisningen innefattar inte investeringar i bilar. Uppgifterna inom parentes är prognoserade värden.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

Beträffande investeringsutvecklingen för olika storleksgmpper lyder februarienkälen på atl invesleringsökningar endast planeras av de större företagen, dvs. företag med fler än 200 anställda. För övriga storleks­grupper förefaller däremot invesleringsminskningar vara all vänta mel­lan 1970 och 1971. Osäkerheten är emeUertid betydande vad avser de jusleringsmetoder som bör tillämpas på enkätmaterialet för skUda stor-

Prop. 1971:115

110

leksgrupper. I avvaktan på all definitivt material för en längre lidspe­riod presenteras av statistiska centralbyrån lorde del inle vara lämpligl alt göra några närmare preciseringar av den troliga utvecklingen inom olika slorleksgrupper. Enkätens uppgifter antyder emellertid alt den mycket oenhetliga utvecklingen av investeringsverksamheten inom skil­da storleksgmpper under 1970 även kan väntas kvarstå under 1971. San­nolikt lorde della bl. a. vara elt uttryck för atl den successiva lättnaden på kreditmaiknaden som inträtt sedan början av året ännu inle, särskilt vad gäller de mindre förelagen, reflekteras i investeringsplanerna.

Investeringsutvecklingen inom vissa industribranscher redovisas i dia­gram 3. Branschernas uppgifter för 1970 och 1971 har schablonmässigt korrigerats på samma sätt som industrins investeringar totalt. Investe­ringama inom järn- och stålverk ökade måttligt 1969 men tycks enligl

Diagram VII: 3. Investeringar inom egentlig industri, totalt och uppdelat pä branscher 19641971

Index: 1960=100. 1959 års priser. Log. skala

160 140-

120

h

Tot

£

/

It

[

,'

'i

140

Massa- och pappersindustri

130

/

120

Zs    

110

/

W

100 90 80 70

/

/

1

1

1964 1965196619671968196919701971

19641965196619671968196919701971

Anm. De branschvisa prognoserna är något osäkrare än prognosen för totala industrin. Investeringar i bilar är inkluderade liksom hantverkets investeringar.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

111

nu gällande enkät ha ökat mycket kraftigt 1970. Även 1971 förefaller starkt expanderande investeringar vara alt vänta. Verkstadsindustrin uppvisar ell med järn- och stålverken jämförligt mönster. Tillväxten tycks dock vara något högre för verkstadsindustrin; enkäten pekar på alt verkstadsindustrins investeringsnivå 1971 kan väntas ligga ca 80 o/o hög­re än den gjorde 1968. Även för massa- och pappersindustrin anger en­käten betydande investeringsökningar 1970 och 1971 betydligt över dem som redovisas för industtin som helhet. För industrin i övrigl mins­kade investeringarna 1970, vUkel även tycks bli faUel 1971.

Handel m. m.

Investeringarna inom gruppen handel m. m., som till 4/5 beslår av investeringar i fristående lokaler' och tUl resterande del av butiksloka­ler i bostadshus, ökade enligl föreliggande beräkningar med 2,5 o/o i volym 19691970. Beräkningarna över investeringarna i frislående lo­kaler bygger dels på en av statistiska centralbyrån i februari 1971 in­samlad enkät avseende faktiska och planerade investeringar under 1970 och 1971 inom handels-, bank- och försäkringsföretag och dels på en konstruktion baserad på uppgifter angående totala kostnader för påbör­jade byggnadsprojekt. Enligt dessa beräkningar ökade investeringama i fristående lokaler med 3,5 o/o 19691970, trots atl den 25-procenliga invesleringsavglften på oprioriterat byggande återinfördes i maj 1970. Della kan främst förklaras av den höga igångsättningen under andra halvåret 1969 saml under de fyra första månadema 1970. Investering­arna i butikslokaler i bostadshus, som beräkningstekniskt följer investe­ringsutvecklingen i flerfamiljshus, minskade med 6 o/o 19691970.

Enligt föreliggande information angående påbörjade byggnadsprojekt minskade den totala igångsättningen med ca 23 o/o i volym 19691970. Den nu ikraftvarande investeringsavgiften upphör den 1 augusti 1971. Den dämpade aktiviteten inom byggsektorn föranledde emellertid regeringen all redan i mars 1971 bevilja dispens från investerlngsav­giflen för byggen för ca en miljard kronor. Ungefär 700 milj. kr. avser investeringar inom gruppen handel m. m. I invesleringsberäkningarna har räknats med all merparten av dessa byggen kommer att påbörjas före den 1 augusti 1971. Totalt har igångsättningen 1971 beräknats öka med närmare 75 o/o jämfört med 1970 års nivå. En stor del av igång­sättningen under andra och Iredje kvartalet avser emellerlid ett flertal stora byggnadsprojekt, vilkas byggnadslider väsentligen överstiger den genomsnittiiga byggnadstiden för påbörjade byggen inom gruppen han­del m. m. Delta innebär att dessa stora byggen endast obetydligt påver­kar 1971 års investeringsvolym. Främst lill följd av den låga igångsätl-

1 Med investeringar i fristående lokaler avses investeringar i varuhandel, bank-och försäkringsverksamhet, teatrar, biografer, hotell, restauranger, lagerbygg­nader samt fastighetsförvaltning.

Prop. 1971:115

112

ningen under andra halvåret 1970 har investeringarna i frislående loka­ler beräknats minska med 5 o/o i volym 19701971. Vad avser investe­ringar inom varuhandels-, bank- och försäkringsföretag anger den ovan nämnda handelsenkälen en kraftigare volymminskning än den som nu har beräknats för de totala investeringarna i frislående lokaler. Delta är emellertid helt förklarligt då uppgifterna i enkäten ej påverkals av de i mars meddelade dispenserna från invesleringsavglften. Inklusive investeringar i butikslokaler i bostadshus har de totala byggnadsinves­teringarna beräknats minska med 5 o/o i volym 19701971.

Beräkningarna över maskininvesleringarna inom gruppen handel m. m. har främst baserats på den ovan nämnda handelsenkälen. En­ligt dessa beräkningar ökade maskininvesleringarna med 7,5 o/o 1969 1970. Under 1971 har dessa däremot beräknats minska med 5 o/o i vo­lym.

Handelns totala byggnads- och maskininvesteringar ökade enligl ovan redovisade beräkningar med 4,5 o/o i volym 19691970. För 1970 1971 leder beräkningarna lill en minskning i investeringsvolymen med 5 o/o.

Handelsflottan

Enligl föreliggande beräkningar uppgick handelsflottans totala in­vesteringar lill 190 milj. kr. 1970 en minskning med 41,5 o/o i volym jämfört med 1969 års nivå. Leveranserna från svenska varv minskade med 34 o/o medan importen av nybyggda och begagnade fartyg ökade med 25 o/o. Samtidigt ökade exporten av begagnade fartyg från svenska redare lill utiandet med 27 o/o.

Enligl den av statistiska centralbyrån i februari 1971 insamlade varvsenkälen beräknas de svenska varvens leveranser liU svenska redare öka med ungefär 60 o/o 19701971. Importen av nybyggda fartyg tycks, enligt en av konjunklurinstilulel insamlad redarenkät avseende redarnas beställningar i ullandel, bli av i stort sett samma storleksord­ning som under 1970. Exporten av begagnade fartyg 1971 är mycket svårbedömd. Kalkylerna pekar emeUertid på en kraftigt minskad ut­försel 1971 som tUlsammans med de ökade investeringarna i nybyggda fartyg resulterar i en ökning av handelsflottans totala investeringar med 138 o/o i volym 19701971.

Statliga investeringar

De statiiga investeringarna beräknas ha ökat med knappt 4 o/o i vo­lym mellan 1969 och 1970. Byggnadsinvesteringarna beräknas härvid ha ökat med ungefär 1 o/o och maskininvesteringama med knappt 9 o/o. Den svaga ökningen av byggnadsinvesteringarna sammanhänger med en måttlig ökning hos affärsverken och en svag minskning hos myndig-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

113

heterna. Även på maskinsidan minskade myndigheternas investeringar, medan affärsverkens ökade relativt kraftigt efler nedgången 1969.

Den myckel måltiiga ökningen av affärsverkens byggnadsinvestering­ar mellan 1969 och 1970 sammanhänger med att televerkets bygg­nadsinvesteringar uppvisade en betydande nedgång efler att ha ökat kraftigt 1969. Statens järnvägars byggnadsinvesteringar fortsatte all minska under 1970. Denna lägre investeringsaktivitet motvägdes lill stor del av att vatlenfallsverkets byggnadsinvesteringar uppvisade en fortsatt expansion. Nedgången i myndigheternas byggnadsinvesteringar förklaras av elt reducerat statiigt vägbyggande 1970.

Affärsverkens maskininvesteringar, som hade minskal under 1969, expanderade åter under 1970 framför allt hos televerket och i viss mån även hos statens järnvägar.

Till grund för bedömningen av de statliga investeringarnas utveckling från 1970 tiU 1971 Ugger bl. a. en i februari insamlad enkät från de statliga affärsverken. I jämförelse med den enkät som insamlades i no­vember 1970 och som låg lill grund för beräkningarna till den pre­liminära nationalbudgeten uppvisar februarienkälen betydligt lägre uppgifter för 1971. Tendensen att nedjustera investeringsplanerna för 1971 är genomgående för nästan samtliga affärsverk. I vissa fall, så­som för televerket och vattenfallsverket, synes del vara fråga om en tidigareläggning, dvs. investeringarna verkställdes i slutet av 1970 i stället för i början av 1971 som tidigare hade planerats.

Detta innebär all den bild över utvecklingen av de statliga investe­ringarna mellan 1970 och 1971 som redovisades i den preUminära na­tionalbudgeten för 1971 liU stora delar måste revideras.

Enligt de nu aktuella beräkningarna skulle affärsverkens byggnads­investeringar komma all öka med endast ca 0,5 o/o i volym 19701971. Bidragande härtill är framför allt att televerkels byggnadsinvesteringar förutses minska tillsammans med en mer måttlig fortsall nedgång hos statens järnvägar. Vattenfallsverkets byggnadsinvesteringar synes där­emot fortsätta att öka om än i lägre grad än under de närmast före­gående åren. De statliga myndigheternas byggnadsinvesteringar förutses bli ungefär oförändrade under 1971 jämfört med 1970. Beräkningarna bygger på fömtsällnLngen all beredskapsarbetena kommer all bli av samma omfallning som under 1970. Skulle omfattningen av bered­skapsarbetena däremot bli exempelvis 10 o/o större än under 1970, skulle de statliga myndigheternas byggnadsinvesteringar, i stället för oförändrad nivå 19701971, visa en ökning med ca 2 o/o.

De totala statiiga byggnadsinvesteringarna inklusive de statliga aktiebolagen beräknas öka med ungefär 0,5 o/o mellan 1970 och 1971.

De statliga maskininvesteringarna inklusive de statiiga aktiebola­gens starkt expanderande investeringar väntas öka med ca 8 o/o i volym mellan 1970 och 1971.

Prop. 1971:115

114

Affärsverkens maskininvesteringar väntas, efler den kraftiga upp­gången 1970, öka med endasl ca 1,5 o/o 1971. Den starkt avsaklande ökningstakten härrör främst från en minskning av statens järnvägars maskininvesteringar. Däremot synes televerkels maskininvesteringar forlsälla all öka om än i lägre takt än 1970. De statliga myndig­heternas maskininvesteringar väntas under 1971 åter öka efler ned­gången 1970.

Sammantaget beräknas härmed de statliga investeringarna komma att öka med ca 3,5 o/o i volym mellan 1970 och 1971, vilket innebär un­gefär samma ökningstakt som mellan 1969 och 1970.

Kommunala investeringar

Enligl nu gällande beräkningar ökade de kommunala investeringarna (exkl. bosläder) med ca 3,5 o/o i volym mellan 1968 och 1969 en i jämförelse med tidigare år under 60-lalel förhållandevis låg öknings­takt.

Beräkningama lill den reviderade nationalbudgeten över de kommu­nala investeringarna föregående och innevarande år bygger vanligtvis på en i februari av statistiska centralbyrån insamlad enkät. Till följd av arbetskonflikten inom den kommunala förvaltningen föreligger denna gång ännu ingen motsvarande enkät för 1970 och 1971. Bedömningen av den kommunala invesleringsutvecklingen har i stället liksom till den preliminära nationalbudgeten fått ske utifrån den enkät som in­samlades av statistiska centralbyrån under november 1970. Atl resul­taten Ukväl avviker åtminstone vad gäller 1971 från vad som redovisades i den preliminära nationalbudgeten sammanhänger med all i december förelåg endasl resultat från elt urval kommuner. Sedan dess har uppgifter från i stort sett samtliga kommuner inkommit och resul­taten härav blivit tillgängliga.

Utifrån den definitiva versionen av novemberenkälen 1970 beräknas de kommunala investeringarna ha ökat med ca 1 o/o mellan 1969 och 1970. Byggnadsinvesteringarna beräknas ha minskal med ca 0,5 o/o -minskningen härrör från såväl primärkommuner som landsting. Maskin­investeringama beräknas däremot ha ökat med ungefär 12 o/o. Kommu­nernas egna uppgifter i novemberenkäten har härvid uppjuslerats med någon procentenhet vad gäller byggnadsinvesteringarna och nedjusterats med likaledes någon procentenhet vad gäller maskininvesleringarna. Des­ sa justeringar bygger på en under årens lopp konstaterad systematisk av­vikelse mellan uppgifterna enligl novemberenkälen och del faktiska ut­faUet.

Den dämpning av den kommunala investeringsexpansionen som synes ha inträtt redan under 1969 skulle därmed ytterligare ha accentuerats under 1970. Enligt nu gällande beräkningar över den totala byggnads­verksamheten under 1970 lorde del kommunala byggandet inle ha häm-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

115

Tabell VII: 5. Planerade och faktiska förändringar av de borgerliga primärkommunernas byggnads­investeringar 19611971

Procentuell förändring i fasta priser

1961- 1962- 1963- 1964- 1965- 1966- 1967- 1968- 1969- 1970-1962    1963    1964    1965    1966    1967    1968    1969    1970    1971

16

14

9

6

12

13

6

7

7

3

14

19

16

7

2

12

9

4

2

(0)

2

5

7

1

10

1

3

3

-9

(3)

Planerat i november året innan' Faktiskt inträffad förändring Differens

' Planerna beräknade som kvoten mellan prognosårets rena enkätvärde och enkätärets utfall. För plan­förändringen 19701971 har använts det preliminära utfallet för 1970.

Anm. Uppgifterna inom parenfes är prognoserade.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

mals av brist på reala resurser. En viss betydelse för den svaga investe­ringsutvecklingen lorde den i maj 1970 återinförda invesleringsavglften på opriorilerat byggande ha hafl. Dämpningen synes dock främst bero på finansiella svårigheter. Redan mol slutet av 1969 lorde del ha stått klart för kommunerna atl den ytterst hårda kredilålslramningen i hög grad skulle komma alt beskära kommunernas finansiella utrymme. En­ligl en av konjunklurinstilulel utförd enkätundersökning lill ett urval kommuner skulle ca 1/3 av kommunema ha skurit ned sin investerings­budget för 1970 med hänsyn till kredilålslramningen. Investeringspla­nerna för 1970 var alltså redan vid ingången av året nedbantade. Under loppet av 1970 synes kommunema ytterligare ha fåll revidera ned sina investeringsplaner på grund av bl. a. svårigheter all erhålla krediter.

Av tabell 5 framgår de borgerliga primärkommunernas planerade byggnadsinvesteringar för 1971 uttryckt som procentuell förändring från föregående år. Som synes av tabellen pekar kommunernas egna planer mol en minskning av investeringarna vUkel inle varit fallet under något år av 60-lalel. Planerna för 1971 är dock inle helt jämförbara med pla­nerna för tidigare år då bildandel av det nya storlandstinget för Stock­holms stad och län har medfört alt vissa investeringsulgifter, som förUl föll på Stockholms stad, fr. o. m. 1971 flyttats över på storlandstinget. Detla innebär även atl landstingens planer, som pekar mol en ökning av byggnadsinvesteringarna med ca 20 o/o 19701971, ger en något överdriven bUd av landslingens utbyggnadsplaner. Ökningstakten är dock fortfarande lägre än vad som rådde under större delen av 60-lalel. Bl. a. med hänsyn till ell konstaterat systematiskt mönster vad gäller av­vikelsen mellan novemberenkälens uppgifter och del faktiska utfallet har primärkommunernas egna planer över byggnadsinvesteringarna uppjus­lerats med 3 procentenheter, vilket innebär cn oförändrad investerings­volym 1971 jämfört med 1970 (jämför tabell 5). Landstingens planer över byggnadsinvesteringarna uppvisar ell motsatt mönster, där investe­ringsplanerna systematiskt överskattar det faktiska utfallet. Planerna för

Prop. 1971:115

116

Tabell VII: 6. Bruttoinvesteringarnas utveckling 19671970 samt prognos för 1971

19701

Procentuell  förändring  1

1959   års

milj. kr..

priser

löpande

priser

1967

1968

1969

1970

1968

1969

1970

1971

Byggnader och anläggningar

Permanenta bostäder

8 373

1,5

3,0

 2,5

4,0

Privat jordbruk, skogsbruk och

fiske

305

2,5

12,5

 3,5

2,0

Egentlig Industri

2 086

-15,5

7,0

 0,5

9,0

Handel m. m.'

1683

17,5

15,0

2,5

5,0

Statliga affärsverk

1 551

 7,0

26,5

1,5

0,5

Statliga myndigheter inkl. mili-

tära»

1 365

3,5

-6,0

 1,5

0,0

Kommunala investeringar exkl.

bostäder och industri

7 512

11,5

5,0

 0,5

3,5

Övriga investeringar

1 368

14,0

6,0

9,5

5,0

Summa

24 243

0,0

5,0

-0,5

0,5

Maskiner m. m.

Privat jordbruk, skogsbruk och

fiske

759

 1,5

5,0

16,0

2,0

Egentlig industri

4 807

2,5

4,5

8,5

7,5

Handel m. m.

1257

0,0

 0,5

7,5

-5,0

Statliga affärsverk

1 135

14,5

 4,5

14,0

1,5

StatUga myndigheter

414

6,0

3,0

 2,5

4,5

Kommunala Investeringar exkl.

industri

1039

- 1,5

-4,5

12,0

5,0

Övriga investeringar

2 580

10,0

 2,0

 6,5

24,0

därav: handelsflottan

189

40,5

25,5

41,5

138,0

Summa

11991

- 1,0

1,0

3,0

8,5

Summa, exkl. handelsflottan

11802

3,0

2,5

5,0

5,5

Totah

Permanenta bostäder

Privat jordbruk, skogsbruk och

fiske' Egentlig industri Handel m. m.' Statliga affärsverk Statliga myndigheter inkl. mili-

tära'' Kommunala investeringar exkl.

bostäder och industri Övriga investeringar

Summa'

Summa, exkl. handelsflottan

1,5

-4,0

8 373

3,0    2,5

1    006

 6 893

2    940

 2 686

5,0 3,5 10,0

2,0

 2,0

5,5

7,5

11,5

 8,0 6,0

4,5 6,5

2,0

8,0

5,0

1,0

1 779

4,0

 4,0

 1,5

1,0

8 551 3 948

9,5 11,0

3,5 0,0

1,0 2,0

3,5 18,0

36176

-0,5

3,5

1,0

3,5

35 987

1,0

4,0

1,5

2,0

' Häri innefattas bl. a. flertalet fristående kontorsbyggnader.

' Inkl. statliga väginvesteringar.

' Häri innefattas investeringar i avelsdjur m. m. Summan av byggnads- och maskininvesteringar överensstämmer därför ej med totala investeringar.

Anm. Procenttalen är avrundade till hela och halva procenttal. I övriga investeringar ingår förutom privata även vissa offentliga investeringar, nämligen investeringar i statliga kraftaktiebolag och statliga delen av SAS. En komplika­tion utgör övergången till mervärdeskatt årsskiftet 19681969. På grund av svå­righeter att bestämma skattesatsens storlek, som t. ex. för de affärsdrivande verkens del varierar med resp. affärsverks verksamhetsinriktning, bör här på­pekas den osäkerhet som vidlåder de procentuella förändringstalen 19681969 i tabellerna 6 och 7.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

117

Tabell VII: 7. Bruttoinvesteringarnas utveckling 19671970 samt prognos för 1971 för privat, statlig och kommunal sektor

19701

Procentuell  förändring i

1959  ärs

milj. kr., löpande

, priser

priser

1967

1968

1969

1970

1968

1969

1970

1971

Byggnader och anläggningar

Privata

inkl. bostäder

10 374

 8,0

7,0

2,0

1,0

exkl. bostäder

5 253

15,5

8,5

2,0

3,0

Statliga

Inkl. bostäder

3 107

 0,5

5,5

1,0

0,5

exkl. bostäder

3 104

 0,5

6,0

1,0

0,5

Kommunala

inkl. bostäder

10 762

8,0

3,5

-3,0

2,0

exkl. bostäder

7513

11,5

5,0

-0,5

3,5

Summa

inkl. bostäder

24 243

0,0

5,0

-0,5

0,5

exkl. bostäder

15 870

 1,0

6,5

0,5

2,5

Maskiner in. w.

Privata

9 034

 3,5

3,0

1,0

9,0

Statliga

1 916

16,0

6,5

9,0

8,0

Kommunala

1 041

 1,5

-4,5

12,5

5,0

Summa

11991

- 1,0

1,0

3,0

8,5

Totah

Privata'

inkl. bostäder

19 350

 5,5

4,5

2,0

4,0

exkl. bostäder

14 229

 7,5

4,5

2,0

7,0

Statiiga

inkl. bostäder

5 023

5,5

1,0

4,0

3,5

exkl. bostäder

5 020

5,5

1,0

4,0

3,5

Kommunala

inkl. bostäder

11 803

7,0

3,0

2,0

2,5

exkl. bostäder

8 554

9,5

3,5

1,0

3,5

Summa'

inkl. bostäder

36176

-0,5

3,5

1,0

3,5

exkl. bostäder

27 803

- 1,0

3,5

2,0

5,5

' Häri innefattas investeringar i avelsdjur m. m. Summan av byggnads- och maskininvesteringar överensstämmer därför ej med totala investeringar.

Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

1971 har med hänsyn härliU nedjusterats med 4 procentenheter, lill en ökning av byggnadsinvesteringarna med drygt 15 o/o i volym mellan 1970 och 1971. De totala kommunala byggnadsinvesteringarna in­klusive kommunförbund, kyrkliga kommuner m. m. skulle härmed komma att öka med knappt 3,5 o/o i volym 19701971.

Novemberenkälens planer för primärkommunernas och landstingens maskininvesteringar pekar mot en minskning med ungefär 2 o/o mellan 1970 och 1971. I beräkningarna har delta uppjuslerats med 6 procent­enheter till en antagen ökning på 4 o/o. Tillsammans med övriga kom­munala maskininvesteringar skulle delta innebära en ökning av de lo-

Prop. 1971:115

118

tala kommunala maskininvesleringarna med närmare 5 o/o i volym mel­lan 1970 och 1971.

De totala kommunala investeringarna (exkl. bosläder) skulle härmed öka med ungefär 3,5 o/o i volym 19701971 vilket är en högre öknings­takt än året innan men väsentligt lägre än vad som rådde under större delen av 60-lalet.

Ovanslående bUd över den kommunala investeringsutvecklingen mel­lan 1970 och 1971 bygger bl. a. på antagandet att kommunernas upp­låningsbehov kan tillgodoses (se kap. VIII och 

IX).

Med hänsyn lill osäkerheten härvidlag har dock ej kalkylerats med någon höjande effekt på investeringarna 1971 av att statsmakterna i mitten av mars medgav dispens från investerlngsavgiflen för byggnads­projekt i den kommunala sektorn motsvarande en total byggnadskost­nad på knappt 300 mUj. kr.

2. Sammanfattning av investeringsprognosen för 1971

Enligt nu i stort sett definitiva beräkningar ökade de totala investe­ringarna med 3,5 o/o i volym 19681969. Uppgången kan i huvudsak hänföras lUl en betydande ökning av de totala byggnadsinvesteringarna på 5 o/o. ökningen av maskininvesteringarna tycks däremot ha varit av måttlig omfallning, eller 1 o/o.

Beräkningarna för 1970 lyder på en ökning av de totala investering­arna med 1 o/o från 1969 års nivå. Den svagare investeringsutvecklingen kan helt återföras på elt betydande omslag i byggnadsinvesteringarna vilka beräknas ha minskal med 0,5 o/o. Däremot förefaller maskininves­leringarna ha fortsatt atl stiga i något högre takt än 1969, eller med 3 o/o. Nedgången på byggnadssidan tycks ha varit jämnt fördelad över såväl den privata som den offentiiga sektorn. Den markanta ned­gången i ökningstakten för handeln lorde huvudsakligen kunna förkla­ras av den under våren 1970 återinförda invcsteringsavgiflen. Nolabel är även minskningen av kommunernas byggnadsverksamhet, vilken vi­sat betydande ökningstal under hela 60-lalel. Vad avser maskininvesle-ringarnas fortsatta ökning förklaras den av det kraftiga omslaget i den offentliga sektorns maskininvesteringar, främst då affärsverkens. Även den egentliga industrins maskininvesteringar ökade emellerlid avsevärt under 1970, eller med 8,5 o/o.

För 1971 prognoseras en något ökad tillväxt i de totala investeringar­na. Uppgången, 3,5 o/o, förklaras helt av en kraftigt stegrad tillväxt i maskininvesleringarna medan byggnadsinvesteringarna däremot väntas öka endast obetydUgt. En väsentlig faktor bakom det svaga byggandet såväl 1970 som 1971 är det successivt minskande bostadsbyggandet. Del­la tar sig ullryck i alt även antalet färdigställda lägenheter minskar nå­got från ca 110 000 1970 till beräknade ca 106 000 1971. Dessutom har

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

119

Diagram VII: 4. Byggnads- och maskininvesteringar, totalt och uppdelat på sektorer 19621971

Index: 1960 = 100. 1959 års priser

150

110

Bost

ä

der

/

-q

r:::

-.

..

'

r

Industri

180

'.Maskiner Totalt, in

m.m.

kl. handelsflottan

.___ 1

-'

140

inn

/

"

-

180

140 100

- Totalt, exkl. handelsflottan

rq

c

f

r

"'

140

100 180

140 lOO

140

100

140

100 180

140

100

Handel

-\

Si'

-- 

-"

-'

-''

"

s

\

y

--.

Ö

vriga

privata

/

\

rr

ff

-'

f-

1

Industri

_ .

__.

ifi-

-r:

->

-'"

Handel              ____________ 

/T

y

--'''

\

/

"'

180 - 

Ö

vriga privata, exkl. handelsflottan

1962-63   -64   -65  -66   -67   -68  -69   -70   -71 1962-63   -64 -65 -66   -67  -68   -69  -70 -71

Anm. 1 varje deldiagram är resp. total inlagd som en tunt streckad kurva. Källor: Statistiska centralbyrån och konjunkturinstitutet.

140

100 240

200

160

1''

v

ö

vriga kommunala

A

r"

*--"

/

/

/

'-"'

--'-

-'

k'

I    I    I

140

100

240

200

160

120

L

Ö

vriga offentliga

/

\,

/

-"

.A

/

,

/

--

y

--

J_ 

\

_ L

Prop. 1971:115

120

beräknats atl handelns byggande kommer all minska med 5 o/o 1971, vilket får ses mol bakgrund av den gällande invesleringsavglften. I be­räkningarna har dock hänsyn lagils till del i mars meddelade beslutet att medge befrielse från investeringsavgiflen för etl stort antal handelspro-jekl. På den kommunala sidan saml framför allt för industrin förutses emellertid ett stegrat byggande 1971 jämfört med 1970. Härvid har för­utsatts atl en successiv lättnad kommer all inträda på kredilmarknaden för industrin saml i viss mån för kommunerna. För kommunernas del baserar sig emellerlid kalkylerna på ell mindre aktuellt material än van­ligt, då konflikten inom den kommunala förvaltningen i februari och mars 1971 ej medgav möjligheter att i lid insamla sedvanlig information lill denna beräkningsomgång. Osäkerheten i kommunberäkningarna är därför större än vanligt.

Uppgången för maskininvesleringarna har beräknats lill 8,5 o/o, vilket är en avsevärt högre ökningstakt än mellan närmast föregående år. Skillnaden i lillväxl mellan 1970 och 1971 reduceras emellertid nästan helt om de starkt fluktuerande investeringarna i handelsflottan exklude­ras från de totala maskininvesteringarna. Ökningstakten kan då beräk­nas till 5 respektive 5,5 o/o för 1970 och 1971. Av de totala maskinin­vesleringarna väntas de privata öka med 9 o/o. Den egentliga industrins planer har tolkals så all en forlsall icke obetydlig ökning är atl vänla 1971 delvis beroende på etl anlagande om en efter hand förbättrad leveranskapacitel inom investeringsvaruindustrin. Sannolikt verkar även del införda invesleringsavdraget stimulerande på industrins maskinin­vesteringar. Bland de offentliga maskininvesteringarna väntas en fort­satt hög investeringstakt för de statliga; en icke oväsentlig del av ök­ningen synes härröra från de statliga industriakliebolagen. De statiiga affärsverkens investeringar väntas däremot öka endast obetydligt efter den kraftigt höjda investeringsnivån 1970.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

121

VIII.    Den offentliga verksamheten

1. Allmänt

Vid presentationen av den offentliga sektom i detla kapitel tillämpas i allt väsentligt samma definitioner och avgränsningar som i det institu­tionellt uppdelade nalionalräkenskapssyslemet. Sektorn är uppdelad i tre delseklorer nämligen staten, kommunerna och socialförsäkringssek­torn.

Affärsverksamhet som drivs av staten förs i huvudsak till företagssek­torn. Statens kapilallillskoll lill affärsverken betraktas som en kapital-transferering av icke finansiell natur. Verksamheten som bedrivs i fas­tighetsfondema och vissa andra kapitalfonder uppfattas ej här som af­färsmässig. Dessa fonder har upplösts och deras transaktioner med andra sektorer än staten hänförs lill den statliga myndighelssektorn.

När del gäller kommunerna, betraktas deras affärsdrivande verksam­het som en del av den kommunala myndighelssektorn. Detla medför att kapitallUlskollet från de kommunala myndigheterna till affärsverk­samheten kommer all registreras som seklorinlern realinvestering.

Socialförsäkringssektorn har ställning av mellanled mellan å ena si­dan staten och kommunerna och å andra sidan hushållsseklorn och företagssektorn. Inbetalningar av avgifter från hushåll och arbetsgivare avseende socialförsäkring leds, eventuellt via staten, fram till socialför­säkringssektorn. Alla utbetalningar av socialförsäkringsförmåner betrak­tas som utgående från socialförsäkringssektorn. Utbetalningar för della ändamål som belastar statens eller kommunernas budgeter anses som transfereringar lill socialförsäkringssektorn.

Den offentliga sektorn lar direkt i anspråk en betydande del av brut­tonationalproduktens resurser i form av varor och tjänster. I det föl­jande skall göras en uppskattning av den offentliga sektorns efter­frågan på varor och tjänster t. o. m. 1971. En del av de offentliga sek­torernas utgifter beslår av transfereringar lill andra sektorer. Dessa utgifter medför inte utan vidare atl reala resurser las i anspråk. Trans­fereringar från staten och socialförsäkringssektorn lill kommuner och hushåll ger dock i betydande utsträckning upphov lill efterfrågan på varor och tjänster. Den offentliga sektorn ställer inle bara direkta krav på reala resurser. I det följande redovisas även vissa uppskattningar av den påverkan på kredilmarknaden som kan ulgå från den offentliga sektorn. Innebörden av denna påverkan utvecklas sektorvis i kapitlet om kreditmarknaden.

För atl ge en samlad bild av den offentliga sektorns reala och fi­nansiella anspråk summeras de tre delsektorema liU en konsoliderad

5    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115, Bilaga 1.

Prop. 1971:115

122

offentlig sektor. Avslutningsvis görs så vissa beräkningar över den of­fentliga sektorns inverkan på den samlade efterfrågan, varvid sektorn utvidgas till att innefatta även de av statsmaktema i stor utsträckning kontrollerade investeringsfonderna och bostadsbyggandet.

2. Staten

Statsinkomsterna, beslående i huvudsak av direkta och indirekta skatter samt inkomst från rörelse och kapital, beräknas ha ökat med inemot 10 o/o 1969 och med 12,5 o/o 1970. För 1971 väntas tillväxten bli avsevärt snabbare än 1970, eller ca 17,5 o/o. Jämfört med den pre­liminära nationalbudgeten har ökningslalen sänkts för 1970 och höjts för 1971. Delta förklaras i huvudsak av en då felaktig fördelning över budgetåret 1970/71 för intäkter av mervärdeskallen. Vidare har nya inkomstberäkningar avseende såväl 1970/71 som 1971/72 legal till grund för de nu presenterade uppgifterna.

De direkta skatterna utgörs tUl största delen av tiU staten inflytande skatter på inkomst och förmögenhet minskade med återbetalningar av överskjutande skall och kommunalskatlemedel. Dessutom bortdras av­gifter som visserligen uppbärs av staten, men som är avsedda för socialförsäkringssektorn. De viktigaste av dessa är arbetsgivares och en­skildas avgifter till sjukförsäkringen samt enskildas folkpensionsavgifler. Ökningen i de direkta skatterna beräknas till knappt 13 o/o 1969, medan ökningstakten för 1970 beräknas ha blivit i det närmaste dubbelt så snabb, eller 24,5 o/o. Denna kraftiga tillväxt i de direkta skatterna är inle orsakad av några skallesalsförändringar. Del är endast kommunalskal-lesalsen som höjts och detta påverkar de direkta statliga skatterna en­dast i begränsad utsträckning och därtill under en övergångsperiod. Den markanta skillnaden i tillväxttakten för 1969 och 1970 följer av att inkomsterna på inkomslskaltetileln beräknas ha ökat betydligt snab­bare 1970 än 1969, framför allt till följd av en snabbare lönesumme­utveckling, medan utgifterna på inkomstskatteliteln beräknas ha till-vuxit i ungefär samma takt, och i lägre takt än inkomsterna, båda dessa år. För 1971 väntas de direkta skatterna öka med endasl 1,5 o/o. Orsa­ken härlUl är främst skattereformen som trädde i kraft 1 januari 1971. Den beräknas orsaka ell bortfall av direkta skaller för statens del på drygt 3 miljarder kr. 1971. Även lönesummeulvecklingen förutses bli svagare 1971 än 1970. Dessa faktorer leder till all inkomsterna på inkomstskatteliteln tillväxer i en lägre takt 1971 än 1970, samtidigt som utgifterna på denna titel lorde öka ett par tre procentenheter mer 1971 än 1970, bl. a. beroende på en kraftigare ökning av kommunaiskalle-medlen.

De indirekta skatterna, som i huvudsak beslår av mervärdeskallen, punktskatter på vissa varor och tjänster saml den allmänna arbetsgivar-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

123

avgiften, beräknas ha ökat med ca 6 o/o 1969 och 6,5 o/o 1970. För 1971 beräknas ökningstakten bli avsevärt mycket snabbare, huvudsakligen lill följd av höjda skalle- och avgiftssatser. Under 1970 förekom vid två tillfällen uppjusteringar av mervärdeskatten för vissa varor. Samtidigt höjdes också vissa punktskatter. Skattereformen, som trädde i kraft 1 januari 1971, ger staten elt bortfall vad gäller direkta skatter som skall kompenseras genom ökade uttag av andra skatter, främst mer­värdeskatten. I syfte att förhindra en köprush mot slutet av 1970, höj­des mervärdeskatten på vissa varaktiga konsumtionsvaror redan den 9 februari 1970 från 10 o/o lUl 14 o/o eller från 11,11 o/o tiU 16,28 o/o, räknat på priset exklusive skalt. Samtidigt höjdes även skatterna på öl och tobak. Ytterligare skallehöjningar trädde i kraft den 1 november 1970. Dels höjdes mervärdeskatlesalsen från 14 o/o lUl 15 o/o på de varor som berördes av höjningen i febmari detla år, dels utsträcktes den höjda skatten att omfatta även vissa hushållskapitalvaror samt sprit och vin. Dessutom höjdes de speciella skatterna på sprit, vin saml motorbräns­len.

1 januari 1971 höjdes mervärdeskatten från 10 o/o liU 15 o/o på de varor, som låg utanför höjningarna under 1970. (Skattesatsen på 15 o/o motsvarar 17,65 o/o på priset exkl. skatt.) Vid samma tidpunkt höjdes dels den allmänna arbetsgivaravgiften från 1 o/o till 2 o/o, dels energi­skatten på i första hand den privata förbrukningen av elkraft. Inkoms­terna från indirekt beskattning beräknas, med de angivna skaltehöj­ningarna, öka med så myckel som 30 o/o 1971.

Övriga statsinkomster, som beslår av inkomster från rörelse och ka­pital, inkomster från vissa nominellt prissatta tjänster samt vissa kalkyl­mässiga poster, beräknas ha ökat med ca 18 o/o 1969. För 1970 däremot lorde dessa inkomster ha minskat något. Omslaget från en kraftig ök­ning tUl en nedgång beror mer på en ojämn fördelning mellan hälfterna av respektive budgetår än på en stadigvarande försämring. Tillväxten för övriga statsinkomster väntas sålunda åter bli snabb 1971 och ök­ningstakten torde bli så stor som 24 o/o.

De totala statsutgifterna, förutom finansiella transaktioner, beräknas ha ökat med 7,5 o/o 1969 och något snabbare 1970, eller med 9,5 o/o. TUlväxten 1971 väntas bli lika snabb som 1970.

Transfereringsposten är den tyngst vägande av stalsulgiflerna. 1969 beräknas de totala transfereringarna ha ökat med 8 o/o, medan tillväx­ten 1970 beräknas till 10,5 o/o. För 1971 förutses en ökningstakt om 12,5 o/o. Överföringarna till hushållen väntas öka mycket snabbi 1971, främst lill följd av höjningen av allmänna barnbidraget. Poslen oförde­lade transfereringar som inkluderar statsräntor och bidrag till interna­tionell verksamhet samt statistiska avstämningsposter har inte fördelats på sektorer. Det kan nämnas all bidragen lill inlernalionell verksamhet väntas tillväxa i särskUt snabb takt under 1971. Allmänt gäUer för

Prop. 1971:115

124

TabeU Vni: 1. Statens inkomster oeh utgifter 19691971

MUj. kr.

Kalenderår

Budgetår

1969

1970

1971

1969/70

1970/71

1911112

ulfaU

prel. utfall

prognos

utfall

prel. beräkn.

enl. kompl.

Inkomster

prop.

1.

34 451

38 780

45 530

36 872

42 210

47 880

1.

1. Direkta skatter

13 478

16 780

17 020

15 638

17 160

17 630

1.

2. Indirekta skatter

17 359

18 480

24150

17 809

21 140

25 820

1.

3. Övriga inkomster

3 614

3 520

4 360

3 425

3 910

4 430

2.

Utgifter

34 710

38 090

41740

36 457

39 960

42 820

2.

1. Transfereringar

20 244

22 410

25 230

21405

23 900

25 890

2.

1. 1 TUl hushåU

3711

3 730

4510

3 879

4 400

4 380

2.

1. 2 Till socialförsäkrmgsseklom

4 666

5 560

6 110

4 871

5 570

6 390

2.

1. 3 TUl kommuner

8 120

9140

9 580

8 548

9310

9 730

2.

1. 4 Till förelag

1332

1 670

1670

1428

1 690

1900

2.

1. 5 Ofördelat

2 415

2 310

3 360

2 679

2 930

3 490

2.

2  Konsumtion

12 786

13 890

14 590

13 377

14140

14 990

2.

3   Realinvestering

1680

1790

1920

1675

1920

1940

i.

FinansielU sparande (12)

-259

690

3 790

415

2 250

5 060

4.

Utlåning och andra finansieUa

transaktioner

3 389

3 690

5 270

4 280

4 430

5 040

4.

1   Därav finansierat inom fondema

60

60

80

48

60

90

5.

Totalsaldo (1-2-

4-4.1)

-3 588

-2 940

-1400

-3 817

-2 120

-mo

6.

Nettoförändringar tioner vid sidan av (utgiftsökning: )

i transak-riksslaten

-   208

-   268

-   143

7.

Av riksgäldskontoret redovisat

budgelutfaU

-3 796

-3 208

-3 960

Anm. 1. De angivna beloppen för skatterna är något lägre än de belopp som återfinns i nationalräken­skaperna beroende på alt olika registreringstidpunkter används. Nationalräkenskaperna redovisar de skat­ter som erläggs, medan här angivna avser belopp som strömmar in till staten i resp. period. Stigande be­skattningsunderlag och viss fördröjning i uppbördssystemet ger upphov till differensen mellan de två be­loppen.

Anm. 2. Vid omvandlingen av budgetsiffrorna för budgetåret 1971/72 till kalenderårssiffror för 1971 måste delvis ganska approximativa metoder användas, varför en viss osäkerhet vidlåder uppskattningen av framför aUt de enskilda utgiftsposternas storlek.

Anm. 3. Tabellens uppgifter i posterna 15 baseras på riksrevisionsverkets och finansdepartementets data, vUka tiU övervägande del är kassamässiga. Vissa undanlag härvidlag föreligger dock, varför exakt överensstämmelse inte näs med riksgäldskontorets statistik rörande budgetutfallen, redovisad i post 7. Så­dan överensstämmelse nås först sedan totalsaldona i post 5 justerats för nettoförändringama i transaktio­nerna vid sidan av riksstalenhär i form av residualberäkning.

transfereringsposlerna alt vissa omgrupperingar av utgifter skett i syfte all nå bättre överensstämmelse med nalionalräkenskapssystemel. Jäm­förelser med tidigare, i nationalbudgeter, lämnade uppgifter försvåras därmed.

De statliga konsumtionsutgifterna, som tiU mer än hälften består av personalkostnader, beräknas ha ökat i värde med ca 8 o/o 1969 och obetydligt snabbare 1970. Volymökningen däremot beräknas ha blivit nästan två procentenheter lägre 1970 än 1969, eller ca 2,5 o/o mol ca 4,5 o/o. Konsumtionens volymökning 1971 väntas bli 2 o/o och tUlväxten

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

125

i löpande priser beräknas lUl 5 o/o. I värdeökningen på 5 o/o 1971 ligger elt antagande om oförändrade löner för statsanställda.

Investeringsverksamheten inom statliga myndigheter beräknas ha ökat svagt 1969 (1 o/o), medan tillväxttakten 1970 beräknas ha blivit betyd­ligt kraftigare (ca 6,5 o/o) allt räknat i löpande priser. Dessa ökningslal motsvarar i volym en minskning på ca 4 o/o respektive en minskning på 1,5 o/o. Investeringsutgiftema 1971 torde bli något större än 1970. Volymökningen väntas bli drygt 1 o/o och tillväxten i värde något mer än 7 o/o.

Sammantaget beräknas statens utgifter för konsumtions- och invesle-ringsändamål ha ökat med 7,5 o/o 1969 och med en procentenhet mer 1970. Volymmässigt motsvaras det av en tillväxt på 3 o/o 1969 och 2 o/o 1970. För 1971 väntas värdeökningen bli ca 5,5 o/o och tillväxten i vo­lym 2 o/o.

Resultatet av de förändringar i statens inkomster och utgifter som redovisats ovan ger vid handen alt statens finansiella sparande konti­nuerligt förbättrats under de senaste åren. Del finansiella sparandel förstärktes med drygt 600 mUj. kr. under 1969 och med ungefär 950 milj. kr. under 1970. Som tidigare redovisats väntas statsinkomsterna växa mycket snabbt under 1971. Ulgiflerna förutses öka i samma takt som 1970 och i avsevärt långsammare takt än inkomsterna. Under dessa omständigheter tillväxer statens finansiella sparande högst avsevärt, eller från 700 milj. kr. 1970 lUl 3 800 mUj. kr 1971. Förstärkningen upp­går således lill mer än 3 miljarder kr. Del bör dock påpekas alt denna förbättring erhålls under anlagande om oförändrade statstjänarlöner.

Omfattningen av utlåning och andra finansiella transaktioner ökade kraftigt såväl 1968 som 1969. De finansiella transaktionerna uppgick lill 2,2 miljarder kr. 1968 och ökade med över 1 miljard kr. lill 3,4 mUjar­der kr. 1969. För 1970 beräknas ökningen ha blivit avsevärt mindre än för 1969, innebärande alt de finansiella transaktionerna lorde ha upp­gått lill 3,7 mUjarder kr. della år. Den kraftiga ökningen under 1969 be­rodde främst på att lånefonden för bostadsbyggande markant ökade sin utlåning. Under 1971 förutses de finansiella transaktionerna bli av myc­ket stor omfattning, eller ca 5,3 miljarder kr. Det bör i detta samman­hang påpekas all omvandlingen från budgetår till kalenderår är gjord under ganska stor osäkerhet, varför utfallet så småningom kan visa sig medföra justeringar och förskjutningen mellan åren av ulgiflerna. Detta gäller framför allt utlåning och andra finansiella transaktioner.

Totalbudgetens saldo, dvs. skillnaden mellan statens samtliga in­komster och utgifter, försämrades under 1969 med i runt tal en halv miljarder kr. Utgifterna beräknas ha överstigit inkomsterna med 3,6 mil­jarder kr. 1969. Under 1970 beräknas underskottet i totalbudgeten ha minskal med 650 milj. kr. till ca 2,9 mUjarder kr. Under 1971 förutses en fortsatt och avsevärt kraftigare förstärkning av tolalbudgelens saldo.

Prop. 1971:115

126

För 1971 väntas således underskottet i tolalbudgelen krympa lill 1,4 mUjarder kr. Även här påverkas förbättringen av antagandet om oför­ändrade statstjänarlöner.

3. Kommunerna

Kommunernas inkomster beslår till ungefär hälften av skatteintäk­ter. Statsbidrag och övriga inkomster svarar för ca en fjärdedel vardera. I övriga inkomster ingår bl. a. inkomster från försäljning av avgiftssatta tjänster och inkomster från rörelse och kapital. Skatteinkomsterna, som ökade med inemot 9,5 o/o 1969 beräknas ha stigit något mindre 1970, eUer med 8,5 o/o. För 1971 har utdebiteringen höjts kraftigt. Den genomsnittliga utdebiteringen ökade med ca 75 öre 1970 och med dub­belt så mycket 1971. Effekten av den ökade utdebiteringen väntas leda lill all skalleinkomslema för 1971 ökar med ca 16 o/o, vilket är betydligt snabbare än för de två föregående åren. Statsbidragen å andra sidan väntas öka avsevärt långsammare 1971 än 1969 och 1970. En tUlväxt på endasl 5 o/o är att vänla mot 10 o/o 1969 och 12 o/o 1970. Även ökningen av övriga inkomster väntas bli mindre 1971 än de båda föregående åren, även om tUlväxttakten torde bli inemot 15 o/o. För de totala inkomsterna innebär ovan nämnda utveckling en ökning med knappt 13 o/o 1971, att jämföra med ca 11,5 o/o 1970.

På utgiftssidan är det den kommunala konsumtionen som väger tyngst. Konsumtionen beslår lill ca sju tiondelar av personalutgifter, dvs. löner och arbetsgivaravgifter. 1970 beräknas konsumtionsutgifterna ha ökat med ca 13,5 o/o i värde, medan ökningen i volym har beräknats till 8 o/o. Bräkningarna för 1971 lyder på en värdeökning av konsum­tionen av samma storleksordning som 1970. I volym väntas däremot tUlväxten stanna vid ca 5,5 o/o.

Investeringsverksamheten hos kommunala myndigheter och affärs­verk under 1970 beräknas ha ökat endasl obetydligt i volym, men med inemot 8,5 o/o i värde. Den svaga volymökningen lorde i huvudsak kunna förklaras av den restriktiva kreditpoliliken. Investeringsplanerna för 1970 nedreviderades från en väntad 6-procenlig ökning, redovisad i den reviderade nationalbudgeten för 1970, lill en i novemberenkäten 1970 beräknad tillväxttakt på.endast 0,5 o/o. För 1971 väntas en vo­lymuppgång på drygt 2,5 o/o, medan den värdemässiga slegringstaklen uppskattas tiU ca 10,5 o/o.

En summering av kommunernas konsumtions- och investeringsul­gifter visar atl dessa har ökat med ungefär 12 o/o i löpande priser 1970. En något snabbare tillväxttakt är alt vänla för 1971. Volymökningen för dessa utgifter beräknas däremot avla från ca 5,5 o/o  1970 lill drygt

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

127

Tabell VHI: 2. Kommunernas inkomster och utgifter 19701971

(Exkl. bostäder, kommunala bolag och stiftelser)

/ Löpande priser:

1. Inkomster

1.1

Skatter

1.2

Statsbidrag

1.3

Övriga inkomster

2. Utgifter

2.1  Transfereringar

2.1.1 Till hushåU

2 1.2 Till socialförsäkringssektorn

2.1.3

Till staten

2.1.4

Ofördelat

2.2

Konsumtion

2.3

Realinvestering

3.

Saldo (12)

4.

Netto av mark- och fastighetsköp

5.

FinansieUt sparande

I 1970 års priser:

Konsumtion

Realinvestering

F

ö

r

ä

ndring

Milj. kr.

1971

1970

1971

1970

Milj. kr. Procent

35 990

40 590

4 600

13,0

18 090

20 950

2 860

16,0

9140

9 580

440

5,0

8 760

10 060

1300

15,0

36 800

41530

4 730

13,0

5 730

6 390

660

11,5

2 430

2 730

300

12,5

850

920

70

8,0

220

230

10

4,5

2 230

2 510

280

12,5

22 980

26190

3 210

14 0

8 090

8 950

860

10,5

- 810

- 940

- 130

0

200

200

22 980

24 250

1270

5,5

8 090

8 310

220

2,5

Anm. Procenttalen är avrundade lill hela resp. halva procent.

Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet.

4,5 o/o 1971, I ökningstakten för 1971 ligger en konsiimtionstiUväxt på 5,5 o/o och en invesleringsökning på 2,5 o/o. Denna utveckling visar på en viss uppbromsning i kommunernas expansionstakt koncentrerad till konsumlionsutgifterna.

Bedömningen av utvecklingen för såväl kommunernas konsumtion som deras investeringar brukar i den reviderade nationalbudgeten ba­seras på de uppgifter som kommunerna avlämnar i den s. k. marsenkä­ten. Till följd av arbetsmarknadskonflikten inom den kommunala för­valtningen har det denna gång inle varit möjligt alt i lid få in och be­arbeta delta material. I stället har den nu fullständiga bearbetningen av novemberenkäten 1970 fåll tjäna sorn underlag för bedömningarna. De redovisade siffrorna för kommunernas reala efterfrågan både för 1970 och 1971 bör därför omgärdas med större osäkerhetsmarginaler än vanligt.

Kommunernas transfereringsutgifter beräknas ha uppgått lill 5,7 mil­jarder kr. 1970. Av dess utgifter var transfereringama till hushållen den största poslen och den beräknas ha varit ca 2,4 miljarder kr. 1970. Transfereringsutgiflerna till hushållen tillväxer i snabb takt. För 1970 beräknas ökningen ha legal på 17 o/o, medan tillväxttakten 1971 väntas

Prop. 1971:115

128

bli mindre, eUer ca 12,5 o/o. Även de ofördelade transfereringarna, dvs. överföringar som inle har fördelals på sektorer, huvudsakligen beslående av ränteutgifter har ökat kraftigt på grund av den stora kommunalskul­den. För 1971 väntas ökningen i dessa utgifler bli ungefär 12,5 o/o eller obetydligt mer än 1970. De totala transfereringsutgiflerna 1971 väntas under dessa förhåUanden öka med 11,5 o/o mol 12,5 o/o 1970.

De finansiella konsekvenserna av de redovisade aktiviteterna innebär alt kommunernas finansiella sparande, uttryckt som skillnaden mellan inkomster och utgifter, inklusive nelloutgifter för mark- och fastighets­köp, skulle ha förstärkts något mellan 1969 och 1970. Om man undanlai mark- och fastighelsaffärerna skulle i stället en mindre försvagning ägt rum. Denna utveckling av det finansiella sparandel rimmar illa med de uppgifter som kommunerna i en kredilmarknadsenkät i början av 1971 lämnade om sin upplåning, utlåning och likviditetsförändring under

1970.

Med utgångspunkt från dessa uppgifter skulle kommunernas fi­nansieUa sparande 1970 ha försvagats högst avsevärt. Svarsborlfallet i enkäten var dock stort och de lämnade siffrorna får ses som mycket prelimmära. Allmänt kan sägas att del förefaUer troligt alt del finan­siella sparandel faktiskt försämrades ganska mycket under 1970, särskUl mol bakgrund av de talrika uttalandena från kommunhåll om försäm­rad likviditet och stora upplåningsbehov. Den annorlunda utvecklingen för det finansiella sparandet som framkommer av saldot för inkomster och utgifter kan förklaras på olika sätt. Vid en översiktiig granskning av kommunernas efterfrågan på varor och tjänster förefaller konsum­tionen ligga alllför lågt. Likaså måste uppgifterna om mark- och faslig-hetslransaktionerna betraktas som högst osäkra. Del är en förhoppning all marsenkäten kan ge klarare besked på dessa punkter. En mera till­förlitlig kreditmarknadsslalislik för 1970 framkommer också så små­ningom. Tills vidare förefaller del inte meningsfullt all ange någon storlek på kommunernas finansieUa sparande, varken för 1970 eller

1971.

Det bör dock tUläggas att den antagna utvecklingen för inkomster och utgifler pekar mol en ytterligare, om än mindre, försvagning av det finansiella sparandet under 1971. Detta borde leda lUl ett i förhållande till 1970 ökat upplåningsbehov med tanke på de nu förmodligen mera begränsade möjligheterna tUl likviditetsneddragning.

4. Socialförsäkringssektorn

Till socialförsäkringssektorn har förts vissa verksamheter sora kan anses utgöra led i den samhälleliga trygghels- och socialpolitiken. Sek­torn omfattar allmän sjukförsäkring, yrkesskadeförsäkring, frivillig sjukpeningförsäkring, folkpensionering, tilläggspensionering och frivillig pensionsförsäkring. Sektorns gränser sammanfaller inte genomgående

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

129

med de berörda institutionernas utan sektorn är till sin natur en statis­tisk konstruktion.

När man studerar de samhällsekonomiska effekter som utgår från denna sektor har man i regel inget primärt intresse för sektorns efter­frågan på varor och tjänster då denna är helt obetydlig. Det är i stäl­let de finansiella flödena mellan denna sektor och övriga sektorer i samhällsekonomin som uppmärksammas.

Den bedömning som nu kan göras av utvecklingen för socialförsäk­ringssektorns inkomster och utgifter för 1970 och 1971 skiljer sig inle i så stor utsträckning från vad som redovisades i den preliminära nationalbudgeten för 1971. Framställningen blir därför summarisk och kortfattad.

Socialförsäkringssektorns inkomster ökade med 13 o/o 1970. För 1971 väntas ökningen bli något mindre, eller ca 11 o/o. Inkomsterna består dels av avgifter från de försäkrade eller deras arbetsgivare, dels av bi­drag från stat och kommun, dels slutligen av ränteinkomster. Avgif­terna, som svarar för ca 60 o/o av sektorns totala inkomster väntas öka med 10 o/o 1971, vUket är något snabbare än 1970, då ökningen upp­gick lill ungefär 8,5 o/o. Bidragen från stat och kommun beräknas ha ökat med hela 18,5 o/o 1970, medan tillväxttakten för 1971 väntas stanna vid 9,5 o/o. Ränteinkomsternas ökningslakt är myckel snabb, till följd av den kraftiga fonduppbyggnad som sker inom sektorn. 1971 väntas ränteinkomsterna öka med 19,5 o/o mot ca 26 o/o 1970.

Socialförsäkringssekloms utgifler beslår nästan helt av utbetalningar tiU hushåUsseklorn. Drygt 12 miljarder kr. utbetalades 1969, mot ca 14 mUjarder kr. 1970 och för 1971 väntas utbetalningarna stiga lill knappt 16 miljarder kr. Ökningstakten 1971 skulle då bli lika stor som för

Tabell VUI: 3. Socialförsäkringssektorns inkomster och utgifter 19701971

Milj. kr.

Förändring 19701971

1970

1971

Milj. kr.

Procent

1. Inkomster

21840

24 250

2 410

11,0

1.1.      Avgifter

1.2.      Bidrag från stat och kommun

1.3.      Ränteinkomster

12 990 6 410

2 440

14 300 7 030 2 920

1310 620 480

10,0

9,5

19,5

2. Utgifter

14 540

16 500

1960

13,5

2.1.      Konsumtion

2.2.      Transfereringar till hushällen

2.3.      Övrigt

450

13 960

130

480

15 930

90

30 1970 -40

9,0

14,0

-28,0

FinansieUt sparande (12)

7320

7 740

420

Anm. Procenttalen är avrundade till hela resp. halva procent. Källor: Statistiska centralbyrån, konjunkturinstitutet och finansdepartementet. 5t    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 1.

Prop. 1971:115

130

1970, eller 14 o/o. Av transfereringarna till hushållen utgörs drygt hälften av folkpensionsförmåner, medan sjukförsäkringsförmånerna svarar för knappt tre tiondelar.

Transaktionerna över en konstruerad socialförsäkringssektor visar atl sekloms finansiella sparande dess netloullåningsmöjligheler under senare år ständigt har ökat. TUlskottet beräknas ha uppgått till drygt 600 milj. kr. 1969 och mer än 700 milj. kr. 1970. Förstärkningen under 1971 väntas bli något över 400 milj. kr. Sparandel har så gott som uteslutande skett inom AP-fonderna. Hur detla sparande har utbjudits på kredilmarknaden och fördelals på olika lånlagargmpper framgår av kapitel 

IX.

5. Den konsoliderade offentliga sektorn

Den offentliga sektorn har i de tre föregående avsnitten presenterats uppdelad på tre delseklorer, varav en, socialförsäkringssektorn, är en i hög grad konstmerad sektor. Utan all därmed underskatta innebör­den av det kommunala självstyret kan sägas all slatsmaklerna har stort inflytande över och ansvar för de offentliga delseklorernas utgifler och inkomster och även över de finansiella transaktionerna dem emellan. Därför är det i betydande utsträckning statsmakterna, som av­gör i vilken sektor de med en reform följande direkta utgifterna skall faUa och vUken sektor som i någon bemärkelse skall svara för finansi­eringen. Därmed kan hela den offentliga sektorn i viss mån uppfattas som elt instrument för statsmakternas ekonomisk-politiska intentioner. Mål kan nås genom förändringar i variabler som statsmakterna kon­trollerar, men som formellt är all hänföra lill en annan sektor än den statliga. Det kan därför vara missledande alt endast utifrån föränd­ringar i statens budget dra slutsatser om bl. a. den av slalsmaklema bedrivna ekonomiska politiken.

När delsektorema konsolideras innebär della att transfereringarna dem emellan elimineras. Konsolideringens syfte är all beräkna den offentliga sektoms anspråk på reala resurser saml dess nellolransak-lioner med hushålls- och företagssektorerna. Den konsoliderade offent­liga sektorns omslutning kan sägas antyda omfånget av de ekonomiska flöden som del offentliga direkt påverkar genom sin politik. En del ekonomiska resurser används direkt av det offentliga för produktion av varor och framför allt tjänster. Andra medel återförs såsom transfere­ringar tUl de privata sektorerna med mer eller mindre stark styrning i vad avser deras slutliga användning. Sektorns inkomslöverskoll, i be­märkelse av skillnader mellan totala inkomster och samtliga utgifter för konsumtion, realinvestering och icke finansiella transfereringar, be-näms finansiellt sparande. Denna post innefattar finansiella Iransfere-lingar (utlåning m. m.) samt eventuellt saldo.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

131

Tabell VIU: 4. Den konsoliderade oifentliga sektoms inkomster och utgifter 19701971

Milj. kr. 1970

1971

Förändring 19701971

Milj. kr.

Procent

1.     Inkomster

80 750

93 270

12520

15,5

1.1  Skatter

1.2       Socialförsäkringsavgifter

1.3  Övriga inkomster

53 350 12 990 14410

62 120 14 300 16 850

8 770 1310 2 440

16,5 10,0 17,0

2.      Utgifter

73 550

82 880

9 330

12,5

2.1  Transfereringar

2.1.1    TUl hushåU

2.1.2    TiU förelag

2.1.3    Ofördelat

2.2  Konsumtion

2.3  ReaUnvestering

26 350

20120

1690

4 540

37 320

9 880

30 750 23 170 1710 5 870 41260 10 870

4 400 3 050 20 1330 3 940 990

16,5 15,0 1,0 29,0 10,5 10,0

3.      FinansieUt sparande (1

2) (7 200)

(10 390)

(3190)

Anm. Delsektorema är inte fullständigt konsoliderade då det kan förutsättas att en del av de ofördelade transfereringama även återfinns bland övriga inkomster. Procenttalen är avrundade tUl hela resp. halva procent.

Källa: Finansdepartementet.

Den konsoliderade offentliga sektorns inkomster beräknas ha ökat med 12,5 o/o 1970 medan tillväxten 1971 väntas bli betydligt snabbare eller 15,5 o/o. Utgifterna förutses öka med ca 12,5 o/o 1971 mot 11 o/o 1970. Sektorns utgifter för konsumtions- och investeringsändamål be­räknas ha ökat med 11 o/o 1970 och en obetydligt lägre lillväxllakl är alt vänla för 1971. Volymökningen av dessa utgifter beräknas lill ine­mot 4,5 o/o 1970 mot drygt 3,5 o/o 1971.

För 1970 kan den offentliga sektorn beräknas ha tagit i anspråk något under 30 o/o av bmttonationalproduktens resurser. Bmltonalional-produktens tillväxt under 1971 förutses nu komma att uppgå till ca 2,5 o/o och då den offentliga sektorn under samma period fömtses öka sin direkta efterfrågan med drygt 3,5 o/o i volym, dvs. i snabbare takt än bruttonationalprodukten tillväxer, kommer det offentliga alt 1971 la i anspråk en något större andel av de tillgängliga resurserna än under 1970.

Som ovan nämnts går en del av den offentliga sektorns inkomster till­baka till de privata sektorerna. Dessa inkomslöverföringar är lill viss del komponenter i socialförsäkringsprogrammet och finansieras ibland med försäkringstekniskt beräknade avgifter från hushållen, medan andra överföringar är avsedda all bidra till en omfördelning mellan olika in-komstskikt. En mindre del av sektorns inkomster går som subventioner tillbaka lill förelagssektorn och kan således beräknas komma hushålls-sektorn tillgodo i form av lägre priser. Totalt beräknas de icke-finan-

Prop. 1971:115

132

siella transfereringarna från den offentliga sektorn till hushåll och före­tag öka i något snabbare takt 1971 än 1970, eller med 14 o/o mol 12,5 o/o.

Schematiskt kan man säga att inemot 60 o/o av det offentiigas in­komster används för atl direkt efterfråga reala tillgångar och all unge­fär 1/3 av inkomsterna återförs till de privata sektorema genom olika former av inkomslöverföringar. Den resterande delen upptas av det finansiella sparandel. Det finansiella sparandet förstärktes under 1970 med omkring 1,8 mUjarder kr. och kan under 1971 beräknas förstärkas med så mycket som 3,2 mUjarder kr. Det bör dock starkt understrykas dels att man utgått från oförändrade löner för de statsanställda, dels att, som tidigare nämnts, kommunernas finansiella sparande, redovisat som saldot mellan inkomster och utgifler, måste betraktas som högst osäkert.

6. Beräkning av budgeteffekter

Det är inte möjligt alt på grundval enbart av förändringar i budge­tens saldo eller i det finansiella sparandel göra några fullständiga be­döraningar av statsbudgetens verkningar på samhällsekonomin i sin helhet. En given förändring i budgetsaldot eller i del finansiella sparan­det kan nämligen orsakas av etl stort anlal kombinationer av föränd­ringar i budgetens delposter, där varje kombination kan ha sin karak­teristiska effekt på samhällsekonomin. Det kan därför inle ulan reserva­tioner hävdas all en överbalanserad budget verkar kontraktivt eller all en underbalanserad budget verkar expansivt på efterfrågan i samhället. Än mindre kan det villkorslöst hävdas all en balanserad budget eller en budget med oförändrat saldo skulle lämna efterfrågan opåverkad. Man kan nämligen föreställa sig förändringar i omfånget av statens verksamhet (vilken utgör en komponent av nationalprodukten), som försiggår vid en samtidigt och beloppsmässigt lika stor ökning eller minskning av statens utgifler och inkomster, dvs. vid oförändrat bud­getsaido. Härmed skulle en budget som vidhålles i balans mycket väl kunna medverka lill en ökning eller minskning av den samlade aktivi­teten inom samhällsekonomin, även imder förutsättning all den för­ändring som sker av statens utgifter och inkomster skulle ha en neutral inverkan på aklivilelen utanför den statliga sektorn.

Det anförda exemplet kan uppfattas som ell specialfall av vad som mera allmänt gäller, nämligen att olika grupper av statliga utgifter och inkomster kan ha olika stark inverkan på aktiviteten i samhällsekono­min. I detla fall har ökningen av statens direkta efterfrågan på varor och tjänster, dvs. statens verksamhet, én totalt större effekt än den be­loppsmässigt lika stora ökningen av de intäkter som dras in från övriga

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

133

sektorer av samhällsekonomin låt vara all effekterna på de icke stat­liga sektorerna härmed tankes vara lika stora.

En analys av budgetens effekter bör därför i princip grundas på en uppdelning av utgifler och inkomster i för ändamålet relevanta grup­per. HärtUl kommer emellertid som en ytterligare komplikation, alt varje uttalande om budgetens lotalekonomiska effekter blir beroende av vilken jämförelsenorm som väljs till den föreliggande budgeten. I vissa försök att mäta budgetens konjunktureffekter synes jämförelsenor­merna ha varit en tänkt budget i vUken staten bestämt dels att skatte­betalarna under det undersökta årel skall betala lika många kronor i skatt som under jämförelseåret, dels atl varje statsutgift under del un­dersökta året skall vara lika stor som under jämförelseårel. Med denna jämförelsenorm framstår hela budgelförändringen såsom förklarad av en viss budgetpolitik eller snarare av atl en viss speciell budgetpolitik inte har förts. I en annan uppläggning av budgelanalysen har man emel­lertid sökt skilja ut de förändringar i budgeten som är etl utslag av medveten politik ("åtgärd") från de förändringar i budgeten som kan förklaras såsom återverkningar av den ekonomiska utvecklingen inom samhällsekonomin i övrigl (s. k. "automatik"). Med denna uppdelning uppfattas sådana förändringar på budgetens inkomstsida som automatik, vilka vid etl oförändrat skattesystem följer av skatteunderlagets ut­veckling, medan åtgärdsbeslämda inkornstförändringar endasl tänks in­nefatta sådana som direkt följer av skallesalsförändringar.

En sådan indelning kan emellerlid leda till att den medvetna budget­politikens betydelse för statsinkomsternas utveckling underskallas. All vidmakthålla en oförändrad skallesats inför ell stigande skatteunderlag bör rimligen uppfattas som en medveten åtgärd lika väl som ell beslut om en skatlesatsförändring. Med denna syn på budgetpolitiken blir en­dast de inkomstförändringar, som följer av en opåräknad eUer oregel­bunden utveckling av skatteunderlaget, att uppfatta som utslag av (omedveten) automatik. Då det förefallit svårt eller ogörligt atl på ell objektivt sätt avgränsa de förändringar av skatteunderlaget som varit av sådan opåräknad eller oregelbunden beskaffenhet har man hittills i budgelanalyliska undersökningar i stor utsträckning nöjt sig med all endera ta fasta på effekten av budgetens förändringar totalt sett (dvs. av automatik och åtgärder) eller också alt söka renodla effekten av skallesalsförändringar och direkta ulgiflsbeslul. I del närmast följande har valts alt i elt första steg beakta hela förändringen av budgetens in­komster och utgifter. Jämförelsenormen blir därmed en budget, där inkomsternas belopp på etl eller annat sätt är låst vid en oförändrad nivå.

Skalle- och avgiftssystemets konslraklion gör emellerlid all del of­fentligas inkomster i hög grad påverkas av förändringar i den sam­hällsekonomiska aktiviteten.  Inkomstförändringar som  är resultat av

Prop. 1971:115

134

förändringar i den samhällsekonomiska aktiviteten är, i varje fall lill den del de utgör effekter av opåräknade eller oregelbundna föränd­ringar, svåra alt uppfatta som utslag av medveten efterfrågestyrning från det offentliga. Som elt andra steg görs därför etl försök alt eli­minera de automatiska förändringar i del offentligas inkomster som be­ror på variationer i ekonomins tUlväxttakt.

Nedan beskrivs och tillämpas en förenklad modell, som avser all på elt överskådligt sätt sammanfatta effekterna på samhällsekonomin inle bara av statsbudgetens förändringar, ulan även av förändringar i en sammantagen offentlig sektor innefattande staten, kommunerna, bo­stadsinvesteringama, socialförsäkringssystemet och investeringsfonder­na, vilka tillsammans utgör basen för finanspolitiken i vidaste bemär­kelse. En naturlig följd av denna syftning har varit all innehållet i staten och kommunerna fått vidgas tUl all även avse statliga affärsverk och bolag saml kommunala bolag och stiftelser.

TUlvägagångssättet är att förändringar i statens och kommunernas budgeter uppdelas i två huvuddelar. Först beräknas förändringen i statens och kommunernas konsumtion och investeringar, vilken kan sägas vara elt mått på den efterfrågan på reala faktorer som dessa ut­övar. Härutöver införs den grova approximationen att alla icke finan­siella in- och utbetalningar i form av löneutbetalningar, varuinköp, transfereringar samt olika former av skatlemedelsindragningar har bortsett från leckenskillnader likvärdiga effekter på den icke offent­liga efterfrågan, dvs. i huvudsak hushållens och förelagens efterfrågan. Slutsatsen blir då, all förändringen av statens och kommunernas utgifts-överskott (av del finansiella sparandet) ger en föreställning om inverkan på de andra sektorernas efterfrågan.

Bostadsbyggandet har, liksom stat och kommun, direkt effekt på efterfrågan på reala faktorer och påverkar dessutom resten av sam­hällsekonomin genom förändringar i sill negativa finansiella sparande. När det gäller socialförsäkringssystemet och investeringsfonderna är del närmast förändringen i deras finansiella sparande, som antyder deras inverkan på den privata sektorns efterfrågan.

Förändringen av den statliga och kommunala verksamhetens saml bostadsinvesteringarnas volym ger således elt mått på förändringen av den efterfrågan på reala faktorer som utgår från den sammantagna offentliga sektorn. Förändringen av den sammantagna offentliga sek­torns finansiella sparande ger en viss föreställning om den inverkan som finanspolitiken i vidaste bemärkelse utövar på hushållens och före­lagens, för efterfrågan på reala resurser, disponibla intäkter.

Härefter har de direkta effekterna av förändringar i verksamhetens volym inom de offentliga sektorerna summerats med de indirekta ef­fekter, som följer av den genom flödesförskjulningar i det finansiella sparandet föranledda förändringen av de icke offentliga sektorernas

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

135

disponibla intäkter. Härvid har summariskt förutsatts all dessa båda slag av förändringar är likvärdiga med hänsyn till effekterna på aklivi­lelen i samhällsekonomin och såtillvida summerbara. Den inverkan som förmedlas via förändringar i de icke offentliga sektorernas intäkts-strömmar dämpas visserligen genom sparandebortfall, "importläckage" etc. men har å andra sidan kedjeeffekter. Här har presumerats atl man i dessa fall kan insätta en multiplikator lika med 1. Delta innebär med andra ord, att en förändring av den sammantagna offentiiga sektorns utgiflsöverskoll fömtsatts åtföljas av en lika stor förändring av övriga sektorers efterfrågan på varor och tjänster. Den sammanlagda inver­kan på den totala efterfrågan har sålunda satts lika med summa för­ändring av offentlig real efterfrågan och via del offentliga utgiftsöver-skotlel genererad efterfrågan.

I modellen uppfattas sålunda ulgiflsöverskottet för den sammantagna offentliga sektom som etl nettobidrag till övriga sektorers disponibla inkomst. Bland dessa övriga sektorer ingår även utlandet. Den del av de offentliga utbetalningarna som tillfaller utiandet har självfallet ringa återverkan på den inhemska efterfrågan. Delta har i princip beaktats men antas likväl inte nämnvärt påverka kalkylerna. Del har nämligen förutsatts atl variationerna från år lill år i de utländska betalningarnas omfattning är begränsade jämfört med Lilgiflsöverskollels förändringar.

Effekten av budgetens förändringar erhålls som summan av för­ändringarna av det offentligas köp av varor och tjänster och, med ne­gativt förtecken, förändringen i del finansiella sparandel, varvid båda termerna förses med en multiplikator av -f 1. Annorlunda uttryckt in­nebär della, alt en ökning av del offentiigas utgifter för inköp av varor och tjänster, som inle sammankopplas med en motsvarande ökning av del offentligas intäkter och således medför en lika stor förändring i negaliv riktning av sektorns finansiella sparande, kan ges en multiplika-loreffekl av -f 2. En ökning av det offentiigas inkomster, som inle sammankopplas med en motsvarande ökning av utgifterna och följakt­ligen medför en lika stor förändring i positiv riktning av det finansiella sparandel, kan ges mulliplikaloreffeklen l.i

Det återstår att i korthet beskriva del tekniska förfaringssättet vid beräkning av budgeteffekter med hjälp av den här använda modellen. Först beräknas förändringen i statens, kommunernas och bostadsbyg­gandets volymmässiga direkta efterfrågan på reala resurser för konsum­tions- och invesleringsändamål. De olika delseklorernas finansiella spa­rande framkommer som skillnaden mellan totala inkomster och samt­liga utgifter för konsumtion, realinvestering och icke finansiella Irans-

1 Modellen kan uppfattas som en i vissa avseenden förenklad och schematisk version av en något mera komplicerad modell för beräkningar av budgeteffekter som har utarbetats av professor Bent[REDACTED_EFTERNAMN] för OECDrs räkning (OECD: »Fi­scal Policy in seven countries 19551965», Paris 1969). Denna modell relaterades relativt utförligt i den reviderade nationalbudgeten för 1969.

Prop. 1971:115

136

fereringar. När det gäller bostadssektorn kan dess investeringar i löpan­de priser tas som uttryck för sekloms finansiella sparande. Del fr. o. m. 1968 tillämpade systemet för statlig bostadsfinansiering innebär dock all ägare av bostadshus, när vissa rekvisit är uppfyllda, även får låna för att betala på fastighelen belöpande ränteutgifter. Bostadssektorns ne­gativa finansiella sparande har av denna anledning ökats något i negativ riktning utöver själva investeringsbeloppet. Den sammantagna offent­liga sekloms finansiella sparande de olika åren deflateras med brutto­nationalproduktdeflatorn respektive år, varefter förändringarna mellan åren framräknals.i Förändringslalen för denna variabel anses här utgöra elt mått på den indirekta efterfrågeeffekt som utgår från den offentliga sektorn. Därefter adderas den direkta och den indirekta efterfrågepå­verkan saml ullrycks i procent av bruttonationalprodukten i 1959 års priser respektive år. Även i övrigl har 1959 valls som bas för fastpris­beräkningarna.

De resultat som erhålls när modellen appliceras på den samman­tagna offentliga sektorn och dess här använda delsektorer framgår i nedanstående uppställning, vilken även ger en uppfattning om de kalky­lerade efterfrågeeffekter som utgår från de olika delsektorema. I dia­gram 1 återfinns en grafisk presentation av den efterfrågepåverkan som beräknas ulgå från den sammantagna offentliga sektorn. Vid en jäm­förelse med samma diagram i den preliminära nationalbudgeten för 1971 framgår att lolaleffekterna för såväl 1970 som 1971 nu bedöms annorlunda. I huvudsak förklaras delta av de förändringar i statsin­komsternas utveckling under 1970 och 1971 som redovisades i avsnittet om staten. Det bör tilläggas atl särskUda anlaganden om såväl kom­munernas finansieUa sparande för 1970 och 1971 som för löneökningar åt statsanställda under 1971 medtagits i kalkylerna.

I den använda modellen är förändringarna i den utvidgade offentliga sektoms finansiella sparande en av variablerna som bestämmer de efterfrågeeffekter, som utgår från den offentliga sektorn. Till följd av skattesystemets konstruktion påverkas det offentligas inkomster i hög grad av förändringar i aktiviteten i samhällsekonomin och det offent­ligas utgifter torde inte heller vara helt opåverkade därav. Föränd­ringar i det finansiella sparandel som är resultat av förändringar i den samhällsekonomiska aktiviteten är, i varje fall till den del de utgör effekten av opåräknade eller oregelbundna förändringar, svåra alt upp­fatta som något utslag av medveten efterfrågepåverkan utgående från det offentliga. Det kan därför vara av intresse att försöka konstruera

' Eftersom en förändring av den offentliga sektorns finansiella sparande när detta går i negativ riktning, utgör ett bidrag till övriga sektorers disponibla in­komster, disponibla i den bemärkelsen att även indirekta skatter avräknats, skulle det ha varit konsekvent att deflatera motsvarande budgeteffekter med en netto­prisindex och ställa dem i relation till bruttonationalprodukten beräknad till fak­torkostnad i stället för marknadspris. En sådan justering skulle emeUertid inte än­dra huvuddragen i de beräkningsresultat som erhållits.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

137

Diagram VIII: 1. Den offentliga sektoms kalkylerade inverkan på samhällsekono­min 19611971

Procent av bruttonationalprodukten, 1959 ärs priser

4,0

-

3,0 2,0

" \

\

A

/ B 

(

\ \   \

'fS

v

\ \ \\

1

1

\

/

II

v

v

1,0

l_

u

v

N

/

\

Ij

0

'a

w

____ .j

\

..

\

J_

_L

_L

1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969  1970  1971

1961

A = Den sammantagna offentiiga sektoms inverkan på den samlade efterfrågan.

B = Den sammantagna offentliga sektoms inverkan på den samlade efter frågan då vissa automatiska effekter på det offentligas inkomster eliminerats.

 och tillämpa en serie över det finansiella sparandels utveckling under anlagande om ett normaliserat realekonomiskt förlopp. Del sy­nes härvid rimligt alt ulgå från en lillväxl av bruttonationalprodukten motsvarande den potentiella tillväxten. Utomordentligt sofistikerade resonemang kunde användas för alt nå fram till den potentiella till­växten under en förfluten period. Här har emellerlid helt skönsmässigt valls alt anse alt den potentiella tillväxten för perioden 19601964 ungefärligen motsvaras av den genomsnittiiga tillväxten från 1958 till 1964. För tiden därefter har anlagils en årlig potentiell tillväxt motsva­rande den tUlväxt som uppnåddes 1965. I den mån bruttonationalpro­duktens faktiska tillväxt avvikt från den potentiella, har en del av av­vikelsen endera tillfallit det offentliga i form av skaller eller socialför­säkringsavgifler eller alternativt bortfallit därifrån. Denna del kan sägas utgöras av den totala marginella skatte- och avgiftskvolen. Del är syn­nerligen svårt att för olika år rekonstruera en hypotetisk marginell skattekvot som skulle ha rått just det årel. I stället har här valls alt på skillnaden mellan faktisk och hypotetisk lillväxl applicera den för re­spektive år konstaterande skattekvoten (dvs. förhållandel mellan å ena sidan summan av skaller och socialförsäkringsavgifter samt bruttona­tionalprodukten å den andra). Effekten på det finansiella sparandet av avvikelser från potentiell tUlväxt torde därmed underskallas. Kalkyle-ringsmeloden kan emellerlid försvaras, om man anlägger det betrak-

Prop. 1971:115

138

1961

1962

1963

1964

1965

1966

1967

1968

1969

1970

1971

Staten

-2,3

1,1

1,6

0,2

0,1

0,9

0,7

0,6

-0,1

-0,3

-1,0

därav direkt efter-

frågan

0,1

0,8

0,5

0,3

0,7

0,3

-0,4

0,3

0,3

0,3

0,3

Kommunema

1,3

1,0

1,7

1,6

0,1

0,5

1,5

1,5

0,9

1,1

0,8

därav direkt efter-

frågan

0,7

0,8

1,3

1,1

0,2

0,9

1,6

1,3

0,9

0,8

0,8

Bostadsbyggandet

0,7

0,8

0,8

1,2

0,3

-0,2

1,4

0,2

0,6

-0,1

-0,3

därav direkt efter-

frägan

0,3

0,4

0,4

0,5

0,2

-0,1

0,7

0,1

0,2

-0,1

-0,2

Socialförsäkringssystemet,

investeringsfondema

0,8

-0,3

-1,0

-0,7

-0,4

-0,4

-0,2

-0,9

-0,5

-0,2

0,1

Totaleffekt

0,5

2,5

3,0

2,3

0,2

0,7

3,3

1,4

0,8

0,5

-0,4

Totaleffekt när vissa

automatiska inkomstför-

ändringar eliminerats

0,7

2,2

3,0

3,2

0,2

0,3

2,7

1,4

1,4

0,8

-1,3

lelsesället all alla förändringar av den genomsnittliga skattekvoten utgör utslag av medvetet handlande ("åtgärden" all låta skattekvoten stiga eller falla), även i sådana fall där de inträffar i samband med oväntade eller oregelbundna förändringar av aktivitetsnivån och oavsett om de realiseras ulan atl någon förändring vidtas av gällande skalleregler.  Med elt sådani betraktelsesätt kan en oförändrad skattekvot ge elt mått på skalleaulomaliken vid oväntade eller oregelbundna förändringar av aklivielsnivån i samhällsekonomin.

Även vissa offentiiga utgifter influeras av aktivitetsnivån och syssel-sällningsnivån, exempelvis ulgiflerna för arbetsmarknadspolitiska ålgär­der. Det verkligt svåra problemet, när del gäller utgifterna, består dock i all bedöma hur del offentliga skulle ha agerat vid en väsentligt an­norlunda inkomstsiluation. Ell flertal olika, men i och för sig rimliga, hypoteser härom kan uppställas, men för närvarande kan knappast nå­gon anses vara sannolikare än någon annan. Än mindre kan någon oslridigl beläggas. Under sådana omständigheter har det förefallit rim­ligt alt helt bortse från s. k. automatiska effekter på utgiftssidan av marginella förändringar i aktivitetsnivån. Del kan förmodas all del fak­tiska utslaget på det finansiella sparandel vid avvikelser från poten­tiell tillväxt härigenom tenderar atl överskattas. Den troliga effekten går således i en riktning motsatt den som följer av förenklingen på in­komstsidan.

Den metod som valts för alt beräkna del finansiella sparandel, vilket skulle ha framkommil om lillväxllaklen hade motsvarat den poten­tiella, innebär sålunda all lill del faktiska finansiella sparandel har lagts till eller dragits ifrån det belopp som framkommer, när den faktiska årli­ga skattekvoten har applicerats på skillnaden mellan den realiserade och

' 1 viss utsträckning kan emellertid förändringar av den genomsnittliga skatte­kvoten tänkas ha sin grund i oväntade eUer oregelbundna förändringar avseende inte blott aktivitetsnivån utan även taklen i lönedeflatoms utveckling.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

139

hypotetiska brullonalionalprodukllillväxten respektive år. Detta hypo­tetiska finansiella sparande har ersatt det faktiska i modellen och en kurva utvisande det resultat som då erhålls har inlagts i diagrammet. Som synes är del en mindre skillnad mellan de efterfrågeeffekter som de två kurvorna indikerar. Skillnaden kan sägas vara ett tentativt mått på effekter av renodlad budgetautomatik, dvs. den del av förändringen som kan återföras på oväntade eller oregelbundna förändringar i be­skattningens inkomslunderlag. Del är naturligt att de två kurvorna nära sammanfaller under år då den faktiska tillväxten i stort sett motsvarat den potentiella. Såsom också kan väntas går kurvorna isär (och kan eventuellt förbli på avstånd från varandra), när samhäUsekonomin över­går ifrån en situation med en lillväxl som nära motsvarar potentiell tillväxt, till en lillväxllakl som i ena eller andra riktningen påtagligt av­viker från den potentiella. Della var fallet bl. a. 1964 och 1969, vilket tydligt framgår i diagrammet.

Prop. 1971:115

UO

IX. 

Kreditmarknaden

Kreditgivningen på den organiserade kredilmarknaden fortsatte alt minska under 1970, om än i något lägre takt än året innan. Totalt för­medlades 1970 krediter för 16 miljarder kr. (tabell 1). Della innebär en minskning jämfört med 1969 om 1,2 mUjarder kr.

Affärsbankernas totala kreditgivning har successivt avtagit under de senaste åren. Den uppgick 1967 lill närmare 6 miljarder kr. men 1970 till endast 1,2 mUjarder kr. Minskningen 1969 berörde huvudsakligen näringslivet. Under 1970 minskade affärsbankernas innehav av statspap­per kraftigt i samband med inlösen av förfallna lån.

Utlåningen från AP-fonden har fortsatt atl expandera. Den var 4,2 miljarder kr. 1967 och drygt 6,7 miljarder kr. 1970. Som framgår av ta­bell 2 var kapitaltillväxten för AP-fonden avsevärt större än totala av-giflsinflödel för samtliga i tabeUen redovisade år. Ränteinkomsterna har

Tabell 

IX: 

1.    Kredihnarknaden 19691970

Nettobelopp, mUj. kr.

Långivare

Låntagare

Staten

Kom­muner

Bostäder

Närings­liv

Summa

1969

Riksbanken Affärsbankema Övriga kieditinstitut därav: Allmänna pen­sionsfonden ' Allmänheten'

1505

1530

300

590 460

0

220

1 110

600 - 10

- 10

1     175

 6 715

2   810

0

- 15

655

2 920

1610 690

1480

3 580

11045

5 610 1 140

Summa

3 795

1320

7 880

4 250

17 245

1970

Riksbanken Affärsbankema Övriga kreditinstitut därav: AUmänna pen­sionsfonden ' Allmänheten"

1600 -840

2 225

760 225

0

110

1075

685 10

30 1990 5 660

3 275 15

- 5 -30 3 650

2 035 315

1625

1230

12 610

6 755 565

Summa

3 210

1195

7 695

3 930

16 030

' Exkl. återlån samt exkl. förvärv av utländska obligationer och bankers för­lagsbevis.

2 Inkl. investeringsbankens kortfristiga placeringar. Källa: Riksbanken.

' Termerna kreditgivning, utlåning, upplåning och inlåning används genomgå­ende i betydelse av flöden. Med utlåning menas sålunda förändringen i stocken utestående krediter.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

141

TabeU 

IX: 

2. Allmänna pensionsfondens kapitaltillväxt 19671971 Milj. kr.

1967

1968

1969

1970

1971

4161

5 195

5 643

6100

7 100

433

606

833

1 166

1750

996 58

1318 59

1719 62

2 215 74

2 650

4 666

5 848

6 467

7 075

8 000

Avgifter

Pensioner

Räntenetto

Kostnader

KapilaltUlväxt

Källa: Allmänna pensionsfonden.

mer än täckt pensionsulbetalningarna och administrationskostnaderna. Avgifterna för 1975 beräknas uppgå till mellan 1112 miljarder kr. och pensioner inklusive förvaltningskostnader till ungefär 4 mUjarder kr. samt fondökningen till 12 miljarder kr. Vid det laget skulle alltså balans i det närmasie ha uppnåtts mellan ränteintäkter och utgifter och fond­ökningen därmed ungefär motsvara avgiftsbeloppet.

Knappt hälften av fondens kreditgivning 1970 utgjordes av krediter tUl bostadssektorn, vilket innebar en viss andelsminskning i förhållande till 1969. Fondens kreditgivning till näringslivet 1970 ökade ungefär lika myckel som lill bostadssektorn eller med runt tal 450 miljoner kr., me­dan kreditgivningen till staten och kommunerna var obetydligt större 1970 än 1969. Fondens kapital förväntas öka kraftigt 1971 eller med 8 miljarder kr. Denna ökning kan förväntas resultera i ell utbud på kapi­talmarknaden av samma storleksordning.

De enskilda försäkringsinrättningarnas kapilallUlväxl ökade något från 1969 till 1970 (tabell 3), vilket kan hänföras tiU en kraftig ökning hos liv- och sjukförsäkringsbolagen. Skadeförsäkringarnas ulfall har däremot försämrats successivt. Ett flertal faktorer kan förklara kapitaltillväxten inom liv- och sjukförsäkringsbolagen de senaste åren. Ökningarna avsåg bl. a. försäkringar med engångspremier och successiva utbetalningar. An­ledningen lill dessa engångsförsäkringar 1970 var bl. a. all de utgjorde en

Tabell 

IX: 

3. Enskilda försäkringsinrättningars kapitaltillväxt samt utlåning pä kreditmarknaden 19671970

Milj. kr.

1967

1968

1969

1970

Total kapitaltUIväxt

1660

2 064

2 060

2 205

därav: liv- och sjukförsäkrings­

bolag

1 076

1 298

1 608

1 894

övriga

584

766

452

311

Ullånmg

1416

1794

1 850

1892

Anm. I övriga enskilda försäkringsinrättningar ingår arbetsgivarbolag, riksbo­lag för skadeföl säkringar samt återförsäkringsbolag. Källor: Försäkringsinspektionen och riksbanken.

Prop. 1971:115

142

fördelaktig placeringsform infÖr skatteomläggningen. Ytterligare en för­klaring till liv- och sjukförsäkringsbolagens kapitaltillväxt de senaste åren utgör en större överränta. Liv- och sjukförsäkringssparandets andel av hushållens beräknade totala sparande har ökat kraftigt sedan 1967, då andelen var 24 "/o. För 1968 t. o. m. 1970 uppgick den till respektive 34 o/o, 36 o/o samt 46 "/o. Denna utveckling får ses mot bakgmnd av en successiv minskning av annat hushållssparande än försäkringssparande.

Trots all kreditgivningen från "andra banker" sparbanker, postban­ken och jordbrukskassor var väsentligt lägre de tre första kvartalen 1970 jämfört med samma period elt år tidigare ökade utlåningen från dessa kreditinstitut för hela 1970 med ungefär 400 milj. kr. lill 4 miljar­der kr. Den häftiga omkastningen i kreditgivningen som ägde rum under fjärde kvartalet 1970 kunde främst hänföras lill en omfattande kort­fristig kreditgivning till staten från postbanken, vars inlåning var osed­vanligt stor i slutet av 1970.

1. Finansieringsbehov och likviditet

Statens budgetunderskott, som under 1969 uppgick till 3,8 miljarder kr., mmskade 1970 med knappt 600 milj. kr. Inkomsterna översteg de icke-finansieUa ulgiflerna 1970, men då statens ullånmg delta år var ganska kraftig, kvarstod ell relativt betydande negativt budgetsaido. Bud­getunderskottet 1970 finansierades till en väsentlig del genom emissio­ner av långfristiga obligationslån. Varken 1969 eller 1970 emitterades några kortfristiga obligationslån. I stället inlöstes elt sådant obligations­lån till elt belopp av 900 milj. kr. I motsats till de närmast föregående åren utgav staten 1970 inget sparobligationslån. Genom en kombination av lollerivinsler och särskilda skattefria premier utöver bankränla stimu­lerades däremot allmänheten all sälta in överskjutande skattemedel på bankkonto. Ca 25 "/o av de återbetalda skallemedlen, som uppgick lill rekordbeloppet 2 800 milj. kr., sattes in på sådana bankkonton. Emissio­nerna av skattkammarväxlar var relativt betydande under 1970. Skatl-kammarväxelskulden växte med 2,4 miljarder kr. mot en ökning på 0,7 miljarder kr. 1969.

Enligt nationalräkenskaperna för kommunerna såsom de redovisas i kapitel VIII skulle ulgiflsöverskottet, dvs. det negativa finansiella spa­randel, ha ökat måttligt 1970. Denna utveckling rimmar illa med de upp­gifter som kommunerna i en kredilmarknadsenkät i början av 1971 läm­nade om sin upplåning, utlåning och likvidilelsförändring. Med utgångs­punkt från dessa uppgifter skulle kommunernas finansiella sparande 1970 ha försvagats högst avsevärt. Svarsbortfallel i enkäten var dock stort och de lämnade siffrorna får ses som myckel preliminära. Allmänt kan sägas att del förefaller troligt att det finansiella sparandet faktiskt

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

143

försämrades ganska mycket under 1970, särskilt mot bakgrund av de talrika uttalandena från kommunhåll orn försämrad likviditet och stora upplåningsbehov.

Kommunernas upplåning på kredilmarknaden uppgick 1970 till i mnt tal 1 200 milj. kr., dvs. en svag nedgång jämfört med 1969. Upplåningen vid sidan av den reguljära marknaden beräknas ha ökat högst avsevärt under 1970. Överslagsberäkningar av finansiellt sparande och total upp­låning gmndade på ovannämnda kredilmarknadsenkät, indikerar en för­sämring av likviditeten med drygt en miljard kronor mellan 1969 och 1970. Det kan emellertid finnas skäl alt tro på en något mindre likvidi­tetsneddragning än vad enkäten indikerar, specielll med tanke på den annorlunda bild som framkommer ur nationalräkenskapsdata.

Den i kapitel VIII antagna utvecklingen för inkomster och utgifter pekar mot en ytterligare, om än mindre, försvagning av del finansiella sparandel under 1971. I den mån en ytterligare kraftig likvidilelsned-dragning inle är möjlig leder della lill ett ökat upplåningsbehov eller alternativt lill krav på nedjusteringar av utgifIsöverskollel.

Bostadsinvesteringama beräknas ha minskat med 2,5 "/o i volym 1970. I nominella värden skulle bosladsinvesleringarnas tillväxt härigenom ha stannat vid 340 milj. kr. Ökningen av den totala kreditgivningen lill bostadssektorn motsvarande i stort sett den beräknade ökningen av in­vesteringarna. Nelloulbelalningarna av statliga lån till bostadsändamål var 1970 ca 490 milj. kr. större än 1969 och bostadssektorn log sålunda i anspråk en mindre kreditvolym på kreditmarknaden än 1969. Som framgår av tabell 4 ökade affärsbankernas byggnadskredilgivning 1970 med 1 265 milj. kr. Därtill kommer affärsbankernas omfattande avlyft av byggnadskrediler till egen portfölj. Jämfört med 1969 minskade emellertid bostadssektorns totala nettoupplåning på obligationsmarkna­den.

Bostadsinvesteringama beräknas volymmässigt minska med 4 »/o 1971, vilket motsvaras av en värdemässig ökning på drygt 350 mUj. kr. Statens bosladskrediler väntas 1971 öka något mindre än 1970, vilket innebär

Tabell 

IX: 

4. Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden och statliga bostadslån 19681970

Nettobelopp, milj. kr.

1968

1969

1970

Obligationer

Bostadsbyggnadskrediter hos affärsbankema

Bostadslän hos andra kreditinstitut

Summa

Statliga bostadslån

Källa: Konjunklurinsitulet.

4 350

6 465

5 600

1620

- 510

755

1905

1925

1340

7 875

7 880

7 695

800

1415

1900

Prop. 1971:115

144

TabeU 

IX: 

5. Näringslivets upplåning på kreditmarknaden 19681970

Nettobelopp, milj. kr.

1968

1969

1970

Obligationer och förlagslån

Aktier

Upplåning hos affärsbankerna

Upplåning hos andra kreditinstitut

1975

1385

1335

,475

845

450

3 375

435

- 165

1500

1 585

2 310

Summa   7 325

4 250

3 930

Källa: Konjunkturinstitutet.

alt behovet av upplåning på marknaden ökar. Finansieringen av bostads­byggandet för 1971 har liksom de senaste åren säkrats genom överens­kommelse mellan myndigheterna och kreditinstituten.

Näringslivets finansiella sparande beräknas som en restpost i national­räkenskaperna. Uppskattningarna är sålunda omgivna av stora osäker-helsmarginaler. överslagsberäkningar ger vid handen, att det fUiansiella sparandet minskade både 19681969 och 19691970. 1969 ökade nä­ringslivets vinster men investeringarna ökade än snabbare. 1970 ökade särskilt lagerinvesteringama kraftigt. Fastän vinsterna ökade betydligt mer än 1969 fortsatte därför det finansiella sparandet alt sjunka. Det minskade förmodligen mer 19691970 än vad del gjorde 19681969.

Upplåningen på den inhemska organiserade marknaden minskade 1969 med omkring 3 mUjarder kr. och fortsatte all minska 1970 med ytterligare en halv miljard kronor. Den ökning i behovet av annan finan­siering än på den organiserade marknaden som härigenom uppkom torde 1969 i stor utsträckning ha motsvarats av ell omslag från kraftig upp­byggnad av likviditeten 1968 lill en absolut minskning av likviditeten 1969. Utvecklingen synes dock ha varit myckel olika under de båda halvåren 1969. En stark försämring av del finansiella sparandet inträf­fade andra halvåret i samband med den då påbörjade lageruppbyggna­den och motsvarande behov av ökad exlem finansiering. Lageruppbygg­naden synes härefter ha kulmineral första halvåret 1970.

Tabell 

IX: 

6. Likviditetsutvecklingen inom industri och handel 19681970

Nettobelopp, mUj. kr.

1968

1969

1970

Industri

1600

- 190

- 550

Handel

50

- 190

165

Anm. Uppgifterna bygger på enkätundersökningar, som har utförts av statis­tiska centralbyrån. Med likvida medel avses kassa-, bank- och postgirotillgodo-havanden samt kortfristiga penningplaceringar. Uppgiftema avser större indu­striföretag (med fler än 500 anställda) och handelsföretag (med fler än 200 an­ställda), vilka har totalundersökts.

Källa: Statistiska centralbyrån.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

145

Tabell

IX: 

7. Inlåningsutvecklingen halvårsvis 1969 och 1970 samt januarimars 1970 och 1971

Milj. kr.

1969

1970

1970

1971

1 halv­året

2 halv­året

1 halv­året

2 halv­året

jan. mars

jan. mars

Affärsbankema Sparbanker (77 större) Postbanken Jordbrukskassor

Totalt

160

1380 240 200

1980

450

15 590 330

1385

-540

1085 515 105

1165

2      585

-205

1120

445

3      945

1380

1550

-225

70

2 775

2145

2    210

 -920

160

3     595

Källa: Bankstatistiken.

Upplåningen utomlands har vid sidan av likvidiletsförbrukningen un­der senare år utgjort en väsentlig finansieringskälla för näringslivet. Rest­posten i betalningsbalansen uppgick under första halvåret 1970 lill drygt en miljard kronor för atl sedan bU svagt negativ under andra halvåret. För hela 1970 synes totala privata upplåningen utomlands ha ökat med 2 1/2 a 3 miljarder kr. Della belopp torde vara betydligt större än den sammanlagda minskningen mellan 1969 och 1970 av finansiellt sparan­de och reguljär upplåning. Likvidilelsutvecklingen bör därför inte lika starkt ha förändrats i negaliv riktning 19691970 som 19681969. Della utesluter inte all näringslivels likviditet 1970 absolut sett kan ha minskal lika myckel som 1969. Denna tolkning får elt visst slöd i tabell 6. Enligl tabellen minskade 1969 likviditeten inom industri och handel med omkring 400 milj. kr., jämt fördelat på båda sektorerna. 1970 mins­kade likviditeten i industrin kraftigt men förbättrades i handeln. Totalt sett var minskningen lika stor 1970 som 1969.

Den här diskuterade utvecklingen av likviditeten på olika områden bör ha inverkat på bankinlåningen. Det är dock i detla fall svårt att med nu­varande inlåningsstalislik spåra dylika samband. Tabell 7 visar en suc­cessiv minskning av totala inlåningen under andra halvåret 1969 och första halvåret 1970. Denna uppbromsning återspeglar kreditåtslram-ningens effekt på utlåningen. Andra halvåret 1970 ökade inlåningen kraftigt ökningen koncentrerades lill postbanken och affärsbankerna och avsåg i stort sett fjärde kvartalet. Skiljakligheterna i utvecklingen under 1970 mellan sparbankerna och affärsbankerna lorde bl. a. kunna förklaras av lagemtvecklingen och den därmed sammanhängande likvi­ditetsminskningen i näringslivet under första delen av 1970 och med sparminskning och moms-rush inom hushållssektorn under den senare delen av 1970. Kommunernas likviditelsförsämring torde också ha på­verkat sparbanksinlåningen. Det kan noteras att även för affärsbankerna minskade inlåningen lill de mera långfristiga räkningsformerna.

Prop. 1971:115

146

2. Riksbanken och affärsbankerna

I riksbankens balans i tabell 8 representerar ena sidan förändringen av riksbankens nelloposilion gentemot affärsbankerna, dvs. saldot mel­lan affärbankerna checkräkning och deras upplåning i riksbanken. På balansens andra sida står bl. a. riksbankens valulainnehav och dess inne­hav av svenska värdepapper. Dessa poster visar en ganska likartad ut­veckling motsvarande halvår 1969 och 1970. Den väsentligaste skUlnadn avser den lägre valulaavtappningen första halvåret 1970 jämfört med första halvåret 1969. Eftersom förändringen i värdepappersinnehavet och övriga tillgångar var av samma storleksordning båda halvåren kom ut­vecklingen av affärsbankernas nelloposilion mol riksbanken all ganska nära avspegla valulaulvecklingen. Under andra halvåret 1970 förändra­des netlopositionen på ungefär samma sätt som ett år tidigare. Återbetal­ningen av upplåningen till riksbanken blev emellerlid större och ök­ningen av insatta medel på checkkonio betydligt mindre. Det senare för­klaras så gott som helst av all ökningen andra halvåret 1969 kan hän­föras lill kassakvotslagens ikraftsättande. Upplåningen i riksbanken var vid årsskiftet ca 1,1 miljard kr. Under första kvartalet 1971 har valuta­reserven forlsall atl öka men ökningen har mer än uppvägts av en minsk­ning av värdepappersinnehavet.

I tabell 9 har en affärsbankshalans sammanställts. Utvecklingen av de olika balansposterna kan lill stor del ses som etl uttryck för anpass­ningen lUl olika penningpoliliska restriktioner. Med undanlag för andra

Tabell

IX: 

8. Riksbankens tillgångar och skulder halvårsvis 1969 och 1970 samt januarimars 1970 och 1971

Nettoförändring, milj. kr.

1969

1970

1970

1971

1 halv-

2 halv-

1 halv-

2 halv-

jan.

jan.

året

året

åiet

året

mars

mars

Valutor

-1205

-   475

-   245

455

-205

565

Svenska skattkam-

marväxlar och ob-

ligationer

-1760

2 820

-1435

2 505

-870

-975

Övriga tillgångar

(netto)

350

-1000

-     65

-750

500

220

Totalt

-2 615

2 295

-1745

2 210

-575

-190

Affärsbankemas

checkräkning i

riksbanken

-     80

465

-     30

40

- 90

- 60

Utlåning till affärs-

bankema ()

-2 535

1830

-1715

2170

-485

-130

Källa: Riksbanken.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

147

Tabell 

IX: 

9. Affärsbankernas tillgångar och skulder halvårsvis 1969 och 1970 samt januarimars 1970 och 1971

Nettoförändring, milj. kr.

1969

1970

1970

1971

1 halv-

2 halv-

1 halv-

2 halv-

jan.

jan.

året

året

året

året

mars

mars

Kassa, obligationer

och valuta

790

660

1 245

-110

260

50

Utiåning

2 760

-2 440

105

585

1 185

305

Totalt

3 550

-1780

1350

475

1445

355

Inlåning frän aUmän-

heten

160

450

-535

2 585

1380

2 145

Nettoskuld tUl riks-

banken

2615

-2 295

1 745

-2210

570

190

Nettoskuld, övriga

inhemska finans-

institut

985

-710

960

-1 195

770

695

Övriga skulder (netto)

-210

775

-820

1295

-1275

-2 675

Källa: Bankinspektionen.

halvåret 1970 har som framgår av tabellen omkastningarna av utlåningen till allmänheten varit mera drastiska än vad gäller motsvarande inlåning. De molvägande fluktuationerna såsom de kommer till uttryck i balansen har i första hand berört affärsbankernas nelloställning gentemot riks­banken.

Under andra halvåret 1970 kom den ökade inlåningen alt till större delen motsvaras av återbetalning till riksbanken. Tack vare en ökning av övriga skuldposter stod dock etl utrymme lill förfogande för i första hand en minskning av skulden lUl övriga finansinstitut men även för utlåning. Den måttliga minskningen av likviditeten sammanhängde i första hand med ell minskal förvärv av hypoteksobligationer.

3. Sammandrag av finansieringsbehoven under 1971

Någon fullständig kreditmarknadsmatris för 1971 lorde lorde på nu­varande stadium inle vara meningsfull all uppställa. För den offentliga sektorns del tyder dock gjorda beräkningar på ett lånebehov om knappt 3 miljarder kr. 1971. Hänsyn har då inte tagits till avtalsmässiga löne­höjningar för de statsanställda. För bostadssektorns del förutses ell jämfört med 1970 något ökat behov av upplåning på marknaden. Detla lånebehov kan tentativt sällas lill drygt 8 miljarder kr. För dessa sekto­rer totalt kan sålunda upplåningsbehovel väntas sjunka något, eller i varje fall undergå relativt obetydliga förändringar jämfört med 1970. Del bör bl. a. mot denna bakgrund finnas förulsätlningar för en ökad

Prop. 1971:115

148

kreditgivning till näringslivet och då inle minst till industrin. För all nuvarande investeringsplaner inom industrin skall kunna realiseras lor­de också en ökning av den totala upplåningen krävas och en omorien­tering av kredilpoUtiken i denna riktning har redan ägt rum. De lätt­nader som infördes i början av år 1971 i långivningen lill industriinves­teringar har liksom de gynnsammare villkoren för affärsbankernas upp­låning i riksbanken inneburit en förbättring av finansieringsförhållan­dena. I samma riktning verkar också industriföretagens ökade möjlig­heter till utländsk upplåning liksom diskontosänkningarna i mars och april 1971 från 7 till 6 "/o. Alt närmare ange i vilken utsträckning dessa förbättrade lånemöjligheter kommer atl tillvaratas är dock svårt liksom i vilken omfattning kredilefterfrågan kommer atl rikta sig mol den in­hemska marknaden.

Enligt gjorda kalkyler vilka närmast har karaktären av räkne­exempel ger en summering av samtiiga sektorers beräknade anspråk en kredilefterfrågan riktad mol den inhemska marknaden som är något större än den som tillgodosågs 1970. Det bör kraftigt understrykas all dessa överslagsberäkningar är behäftade med stora osäkerhetsmargina­ler. Eftersom olika anlaganden kan göras om graden av finansiering utomlands är t. ex., som antytts ovan, flera alternativ tänkbara vad gäl­len den förväntade kreditgivningen lill näringslivet.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

149

Innehåll

Sid.

I.

Sammanfattande översikt

2

II.

Det internationella läget

15

1.

Sammanfattande översikt

15

2.

Länderöversikter

24

III.   Utrikeshandeln

42

1.

Exporten

42

2.

Importen 1970 och 1971

55

3.

Bytes- och betalningsbalansen

59

IV.   

Produktionen

66

1.

Industrin

66

2.

Skogsbruket

77

3.

Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

77

V.     Arbetsmarknaden

80

1.

Läget på arbetsmarknaden under 1970 och början av 1971      80

2.

Arbetsmarknaden 1971

86

VI.   

De enskilda konsumenternas ekonomi

90

1.

De disponibla inkomsterna

90

2.

Konsumentprisema

94

3.

Den privata konsumtionen

98

VII.  Investeringarna

102

1.

Invesleringsutvecklingen inom olika områden

102

2.

Sammanfattning av invesleringsprognosen för 1971

118

VIII. Den offentliga verksamheten

121

1.

Allmänt

121

2.

Staten

122

3.

Kommunerna

126

4.

Socialförsäkringssektorn

128

5.

Den konsoliderade offentliga sektorn

130

6.

Beräkning av budgeteffekter

132

IX.   

Kreditmarknaden

140

1.

Finansieringsbehov och likviditet

142

2.

Riksbanken och affärsbankema

146

3.

Sammandrag av finansieringsbehoven under 1971

147

Prop. 1971:115

150

Tabellförteckning

Sid.

I.

I. Reviderad försörjningsbalans 19701971

12 2. Bytesbalansen 19691971

13

II.

1. Bmltonationalproduklens utveckling i olika länder och länder-

områden 19691971

15

2.

Konsumentpriser 19601970

16

3.

Timförtjänsten för industriarbetare 19601970

17

III.  1. Exportutvecklingen för olika varagrupper 19691971

43

2.

Importutvecklingen för olika varugrupper 19691971

57

3.

Bytes- och betalningsbalans 19671971

60

IV.  

1. Försörjningsbalans för handelsfärdigt jäm och stål, inkl.

ämnen 19681971

67

2.

Försörjningsbalans för verkstadsprodukter, exkl. fartyg 1968 1971

69

3.

Försörjningsbalans för sågade och hyvlade trävaror 1968

1971

71

4.

Industriproduktionens utveckling 19691971

75

5.

Försörjningsbalans för rundvirke 19681971

77

V.   1. Vid arbetsförmedlingarna registrerad arbetslöshet januari

mars 1971

84

2. Arbetslösheten enligt arbetskraftsundersökningama januari

mars 1970 och 1971

85

VI.  

1. De enskilda konsumenternas inkomster och utgifler 1969

1971

93

2.

Hushållens direkta skaller och avgifter 19671971

94

3.

Konsumentprisförändringar 19601971 uppdelade på komponenter

96

4.

Konsumlionsulvecklingen 19681970

99

VII. 1. Lägenheter  i  påbörjade,   inflyltningsfärdiga  och  pågående

bostadsbyggen 19661971

104

2. Verkställda resp. planerade investeringar inom industrin

1970 och 1971 enligt investeringsenkät i februari 1971

107

3.

Planerade och faktiska förändringar av den egentliga industrins investeringar 19621971

108

4.

Planerade och faktiska förändringar av den egentUga industrins investeringar, halvårsvis, 19621971

109

5.

Planerade och faktiska förändringar av de borgerliga primärkommunernas byggnadsinvesteringar 19611971

115

6.

Bruttoinvesteringamas utveckling 19671970 saml prognos

för 1971

116

7. Bmtloinvesleringamas utveckling 19671970 samt prognos

för 1971 för privat, statlig och kommunal sektor

117

VIII.                                                                1. Statens inkomster och utgifter 19691971

124

2. Kommunemas inkomster och utgifter 19701971

127

2. Socialförsäkringssektorns inkomster och utgifler 19701971 129

4. Den konsoliderade offentliga sektorns inkomster och utgifler

19701971

131

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

151

Sid.

IX.    

1. Kreditmarknaden 19691970

140

2.

Allmänna pensionsfondens kapitaltUIväxt 19671971

141

3.

Enskilda försäkringsinrättningars kapitaltillväxt samt utlåning

på kreditmarknaden 19671970

141

4.

Bostadssektoms upplåning på kredilmarknaden och statliga bostadslån 19681970

143

5.

Näringslivels upplåning på kreditmarknaden 19681970

144

6.

LikviditetsutveckUngen inom industri och handel 19681970 144

7.

Inlåningsutvecklingen halvårsvis 1969 och 1970 samt januari mars 1970 och 1971

145

8.

Riksbankens tUlgångar och skulder halvårsvis 1969 och 1970 samt januarimars 1970 och 1971

146

9.

Affärsbankernas tillgångar och skulder halvårsvis 1969 och 1970 samt januarimars 1970 och 1971

147

Prop. 1971:115

152

Bil. 1    Reviderad nationalbudget för år 1971

Diagramförteckning

Sid.

II.

1. Bruttonationalprodukten i olika länder och länderområden     19

III.

1. Volym- och prisutveckling för exporten, totalt och uppdelat

på varugrupper 19651971

45

V.

1. Antal lediga platser vid månadens milt 1969mars 1971       82

VI.

1. Hushållens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter

19671971

100

VII. 1. Medianbyggnadstiden i antal månader för påbörjade lägen-

heter 19671971

104

2.

Investeringar inom egentiig industri och i bostäder 19651971

106

3.

Investeringar inom egentlig industri, totalt och uppdelat på branscher 19641971

110

4.

Byggnads- och maskininvesteringar, totalt och uppdelat på sektorer 19621971

119

VIII. 1. Den offentliga sekloms kalkylerade inverkan på samhälls-

ekonomin 19611971

137

MARCUS BOKTR. STHLM 1971   7IOI3 3

Bilaga 2

Långtidsbudget för perioden 1971/72-1975/76

Prop. 1971:115

Bil. 2    Långtidsbudget

Bilaga 2

LÅNGTIDSBUDGET FÖR PERIODEN

1971/721975/76

1. Inledning

1.1      Långtidsbudgetens karaktär och syfte

Långtidsbudgeten tjänar som underlag för planering av den statliga och statsunderstödda sektorns utveckling på längre sikt. Den utarbetas årligen inom finansdepartementets budgelavdelning och redovisas för riksdagen i form av en bilaga till den reviderade finansplanen.

Långtidsbudgeten utgör på utgiftssidan en kalkyl över omfattningen av de finansiella och reala resurser som krävs för alt av statsmakterna uppställda målsättningar skall kunna uppfyllas och gjorda åtaganden infrias. Della betecknas i del följande "oförändrad ambitionsnivå". På inkomstsidan förutsätts nu gällande skatteregler beslå. Vid beräkningen av slalsinkonislernas utveckling har vidare vissa anlaganden gjorts om skatteunderlagets tillväxt.

Inga försök görs atl förutse vUka nya beslut som kan komma att fattas under perioden eller effekterna härav. Långtidsbudgeten är så­lunda varken en plan eller ett program för den önskvärda utvecklingen eller en prognos för den sannolika utvecklingen. Långtidsbudgetens syfte är alt ange de inteckningar i del fram.lida resursutrymmel som gjorts genom redan fattade beslut och all därigenom utgöra cn del av statsmakternas beslutsunderlag. På grundval av della kan förslag om nya aktiviteter bedömas och omprövningar av redan gällande program aktualiseras.

1.2      Oförändrad ambitionsnivå

Resursanspråken inom samtliga verksamhetsområden beräknas med utgångspunkt från atl oförändrad ambitionsnivå skall upprätthållas. Detta begrepp är inte liktydigt med oförändrad standard eller oför­ändrade resursinsatser. Nedanstående typfall avser atl närmare belysa innebörden av begreppet oförändrad ambitionsnivå som del används i långtidsbudgeten.

1. I vissa fall har statsmakterna beloppmässigt kvantifierat ambitions­nivån. Detla gäller i allmänhet utgifter av transfereringskaraklär. De sålunda kvantifierade programmen kan vara av olika slag:

a) För  några  aktiviteter  föreligger  målsättningar  som  gäller  tills

1    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 2

Prop. 1971:115

2

vidare och som inle innefattar standardhöjningar. Delta gäller t. ex. de aUmänna barnbidragen som utgår med faslslälll belopp för alla barn under 16 år. Här påverkas anslagsutvecklingen vid oförändrad ambi­tionsnivå endast av anlaganden om befolkningsutvecklingen.

b)

För vissa verksamheter innefattar den kvantifierade målsättningen standardhöjningar under hela eller en del av den tid som omfattas av långtidsbudgeten. Oförändrad ambitionsnivå innebär i della och lik­nande fall atl utgifterna successivt höjs i enlighet med den beslutade planen. Etl exempel härpå är anslaget till folkpensioner. I långtidsbud­geten har således lagts in utgifterna för den årliga slandardslegringen i form av pensionstillskott.

c)

Slutligen finns på några områden tidsbegränsade program. I dessa fall har utgifterna antagits falla bort i och med all programmet upphör. Ell exempel är programmet för bidrag till vallen- och luflvårdande åtgärder inom industrin vilket löper ul budgetåret 1973/74. Några ut­gifter för detta ändamål under åren därefter har därför inte lagts in i långtidsbudgeten.

Den här beskrivna metoden för beräkning av stalsulgiflerna innebär inle något ställningstagande tUl frågan om programmen bör förlängas eller ändras. I den mån det är orealistiskt atl räkna med alt anslagen kommer att falla bort när programmen löper ut underskallas omfatt­ningen av de framlida resursanspråken. I vissa fall har statsmakterna låtit förstå all tidsbegränsade program avses bU förlängda i en eller annan form ulan alt formella beslut faltals härom. Det gäller t. ex. del regionalpolitiska slödel. Utgifterna för dessa program fömtsatts i dessa fall ligga kvar på oförändrad nivå. I fråga om vissa avlal inom sjukvården, som löper ul under långlidsbudgelperioden men som skall förnyas, har schablonmässigt antagils oförändrad anslagsnivå.

2.

I andra fall har slatsmaklerna kvantifierat målen men inle i an-slagstermer. Sådana preciseringar återfinns beträffande viss offentlig produktion. Ell exempel på della är bostadsbyggnadsprogrammel. I dessa fall har i långtidsbudgeten lagils upp de resurser som beräknats nödvändiga för alt uppnå de faststäUda målsättningarna. Eftersom beräkningarna avser de erforderliga resursinsatserna utgår de från vissa anlaganden om rationalisering och produktivitet.

3.

För de flesta anslag saknas av statsmakterna kvantifierade mål. I dessa fall har oförändrad ambitionsnivå bedömts från andra och i allmänhet mera skönsmässiga utgångspunkter.

a) En i vissa fall användbar melod är atl utgå från oförändrad kvalitet på den statliga tjänsteproduktionen som den upplevs av den enskilde konsumenten. Delta innebär atl produktionen får anpassas lUl förändringar i efterfrågan. Vid beräkningen av insatsen av resurser tas hänsyn till produktivitetsutvecklingen. Denna metod är i princip

Bil. 2    Långtidsbudget

3

den som används för bl. a. de flesta myndighetsanslag, dvs. utgifter för löner och omkostnader. Oförändrad ambitionsnivå innebär t. ex. oför­ändrade väntetider för de tjänster statsmyndigheterna tillhandahåller allmänheten. Det bör dock understrykas all stora svårigheter föreligger alt räll bedöma efterfråge- och produktiviletsulvecklingen. Antagandena måste göras mycket schablonartade.

b)

För de statliga verksamhetsgrenar som förekommer på statsbud­getens utgiftssida i huvudsak som investeringar, bl. a. kommunikalions­verken och vägbyggandel, föreligger särskilda svårigheter alt avgöra vilken anslagsutveckling som krävs för all anpassa produktionen lUl förändringar i efterfrågan. Delta sammanhänger främst med svårig­heten alt mäta produktionen och dess samband med investeringar och efterfrågan. Del kan exempelvis vara svårt alt mäta de tjänster som vägnätet levererar och således även den relativa ökningen till följd av investeringar. För all få elt praktiskt användbart kriterium har valls all låta oförändrad ambitionsnivå innebära alt investeringarna ökar i takt med efterfrågan med hänsyn tagen till förväntad produktivitetsutveck­ling.

c)

Inom vissa områden saknas kontinuerlig investeringsverksamhet av större omfallning. Däremot aktualiseras punktvis vissa större projekt utan att dessa i och för sig innebär höjd målsättning för verksam­heten. Som exempel kan nämnas uppförandel av förvallningsbyggnader. I den mån en utbyggnad inte följer av fastiagda program har en allmän skälighetsbedömning fått göras.

1.3 Beräkningsunderlag

Långtidsbudgeten omfattar endasl i statsbudgeten ingående utgifler och inkomster. Härav följer att affärsverksamhetens driflutgifler och andra utgifter för de statliga bolagen än tillskoti av kapital inle ingår i beräkningarna. Delsamma gäller en stor del av socialförsäkrings­systemet, bl. a. AP-fondens utgifter och inkomster.

Grundvalen för långtidsbudgeten utgörs av långtidsbedömningar som utförts av myndigheterna. Den slutliga bedömningen av anslagsutveck­lingen vid oförändrad ambitionsnivå har gjorts inom finansdepartemen­tets budgetavdelning efter samråd med vederbörande fackdeparlement.

Vid en diskussion av den statliga utgiftsutvecklingen under de fram­förliggande budgetåren är del naturligt atl göra jämförelser med ut­vecklingen under tidigare år. Sådana jämförelser kan bl. a. visa i vilken mån nya tendenser i den totala utgiftsutvecklingen eller i utvecklingen på skilda delområden gör sig gällande.

Som jämförelsematerial kommer i det följande all användas stati­stiken över budgetulfallen för budgetåren 1965/661969/70. För bud-

Prop. 1971:115

4

getåret 1970/71 föreligger slutredovisning först hösten 1971. Della bud­getår har därför inle lagils med i kalkylerna.

Beräkningarna av den framtida utgiftsutvecklingen utgår från an­slagsbeloppen för budgetåret 1971/72 enligt 1971 års slatsverksproposi­tion. Vid beräkningarna har hänsyn även tagils lill därefter framlagda särpropositioner och av riksdagen fattade beslut. Två alternativa be­räkningar har utförts, dels en i fasta priser och löner, dels en i löpande priser och löner. I tabellerna 5 och 6 i kapitel 3 redovisas de totala ut­gifternas utveckling enligl dessa alternativa beräkningar. I samma ka­pitel finns också ulgiflerna fördelade på ändamålsgrupper. Dessa avser volymberäkningar. Inom vissa områden redovisas även ulgiftsföränd-ringar som följer av ett antagande om löpande priser.

Speciella svårigheter uppslår vid försök all mäta den offentliga sek­torns produktion. Dessa svårigheter sammanhänger med alt den offent­liga produktionen i flertalet fall inte saluförs på en marknad med pris­bildning. Därmed försvåras också mätningen av produktivitetsutveck­lingen inom den offentiiga sektorn. Produktionen inom den offentliga sektorn anges därför i nationalräkenskaperna lill i huvudsak samma värde som resursinsatserna, vilket leder till all någon produktivitets­ökning statistiskt inle registreras. Syftet med långtidsbudgeten är emel­lertid atl ange de resursinsatser som krävs för all upprätthålla en oför­ändrad ambitionsnivå. I många fall knyts begreppet oförändrad ambi­tionsnivå därvid lill en viss prcduklionsvolym. I dessa fall görs vid ulgiftsberäkningen etl anlagande om en viss produktivilelsulveckling.

För alt uppnå jämförbarhet med den redovisade framlida utgiftsut­vecklingen är det nödvändigt att även den historiska perioden avspeglar ulgiflsförändringar i fasta priser. Omräkningen av utgifterna från löpande till fasta priser har gjorts med hjälp av olika indexserier. För vissa utgiflsgrupper finns direkt användbara index. Detla gäller t. ex. de kvantitativt vikliga direkta inkomstöverföringarna. Dessa har om­räknats efler konsumentprisindex. För andra grupper saknas direkt tillämpbara index. Detta gäller t. ex. för de anslag som innehåller om­kostnader. För dessa komponenter har använts konsumentprisindex sedan denna rensats från varugrupper som inte är relevanta för den statliga konsumtionen.

Den angivna m>elodiken för volymberäkning innebär således, bortsett från eventuella beräkningslekniska felaktigheter, atl för de utgifls­grupper som innefattar transfereringar och finansiella transaktioner (utlåning) anges den nytta i reala termer som resursöverföringen repre­senterar för mollagaren. För de utgifter som innebär statiig konsumtion eller investering anger volymberäkningarna statens efterfrågan på reala resurser.

Bil. 2    Långtidsbudget

5

2. Samhällsekonomisk bakgrund

2.1      Inledning

Den offentliga sektom tar i dag i anspråk ca 1/3 av de totala eko­nomiska resurserna. Detla sker i form av statliga och kommunala kon­sumtions- och investeringsulgifter, varav de statliga utgiftema dock endasl motsvarar hälften av kommunernas. Den offentliga sektorn kan användas som ett instrument i den ekonomiska politiken. Genom att offentlig konsumtion och offentliga investeringar tillåts växa snabbare eller långsammare än övriga sektorer kan resursfördelningen i sam­hället direkt påverkas. Dämlöver kan slalsmaklema indirekt genom t. ex. inkomslöverföringar och utlåning påverka fördelningen av de disponibla inkomsterna och förmögenhetsförhållandena i övrigt inom andra sektorer.

Sambandet meUan den offentliga sektorn och övriga sektorer kan sägas vara dubbelsidigt. Tillväxten inom den offentliga sektorn är be­roende av den allmänna framstegstaklen och resurstillgången i sam­hället. En ekonomisk tillväxt föulsätler emellertid insatser inom den offentiiga sektorn och ger även upphov till en ökad efterfrågan på offentliga tjänster. En uppgift för den statliga budgetplaneringen är all åstadkomma en avvägning mellan olika sektorer. Härvid måste den offentliga efterfrågan på varor och tjänster och övrig påverkan på ekonomin utvecklas så all balans mellan tillgängliga resurser och totala anspråk upprätthålls. Långtidsbudgeten avser all vara ett underlag för en sådan avvägning.

Redovisningen i detla avsnitt bygger på 1970 års långtidsutredning "Svensk ekonomi 19711975" (SOU 1970: 71). Från denna utredning återges här dels kalkylerna över de faktorer som bestämmer den totala resurstillväxten i samhällsekonomin, nämligen förändringarna i arbets­kraften och produktivilelen, dels resursfördelningen enligl utredningens huvudkalkyl.

2.2      Arbetskraftsutvecklingen

TUlgången på arbetskraft uttryckt i anlal arbetstimmar minskade under senare hälften av 1960-talel. Denna nedgång väntas enligl utred­ningen forlsälla under 1970-talel, om än i något långsammare takt. I del följande redovisas de viktigaste faktorerna bakom denna utveck­ling.

Såväl den totala befolkningen som den yrkesverksamma befolkningen beräknas fortsätta att öka under 1970-lalel. Tillväxten blir dock något långsammare än tidigare. I kalkylen över befolkningsförändringarna antas att neltoinvandringen kommer alt uppgå till i genomsnitt 20 000 personer per år. Della motsvarar ungefär genomsnittet under 1960-talet.

Prop. 1971:115

6

Förvärvsfrekvensen för gifta kvinnor förutsätts öka fram till 1975. Ökningen beräknas dock av utredningen bli något mindre än under före­gående femårsperiod. Mot denna uppgång slår en beräknad forlsall ned­gång i förvärvsfrekvensen för män och ogifta kvinnor. Nedgången för­väntas dock bli något mindre än under de gångna åren.

Sammanlaget skulle della ge etl något lägre tillskott lill arbetskraften under prognosperioden än under den senaste femårsperioden. Antalet personer i arbetskraften väntas sålunda öka med drygt 90 000 under perioden 19701975, dvs. med 2,3 "/o. Motsvarande förändring under perioden 19651970 var 126 000 eller 3,3 »/o. Hela arbetskraflslill-skollet skulle beslå av gifta kvinnor.

Före utgången av år 1972 skall den lagstadgade arbetstiden för­kortas från 42,5 lill 40 timmar per vecka. Därmed minskar medelarbels-tiden. Eftersom denna påverkas även av en rad andra faktorer, t. ex. frånvaro och övertidsarbete, beräknas det totala antalet arbetstimmar av utredningen minska med 0,8 "/o per år under perioden 19701975. Della motsvarar i stort utvecklingen mellan åren 1965 och 1970.

2.3 Produktivitetsutvecklingen

Resurstillväxten bestäms av tillgången på arbetskraft och av ökningen i produktiviteten, dvs. produktionen per arbetad timme. Långtidsut­redningens kalkyl över produklivitetsutvecklingen bygger i huvudsak på en framskrivning av hillills observerade tendenser. Den totala ökningen påverkas dock av förskjutningar mellan näringsgrenar med olika pro­duktivitet. I della sammanhang är framför allt tillväxten av tjänste­sektorn av betydelse eftersom en väsentligt lägre produktivitet registte-ras inom denna sektor än inom t. ex. industrin.

För hela ekonomin beräknas produktivitetsökningen under perioden 19701975 till 4,9 "/o per år. Detta innebär en långsammare öknings­takt än under 1960-lalel men snabbare än under 1950-talel. Del bör understrykas all ökningstakten blir beroende av hur resurserna fördelas på olika områden under prognosperioden. Därvid gäller beräknings­mässigt all ökad offentlig sysselsättningsandel ger en lägre ökningstakt i den samlade produktiviteten. Detta beror på atl man i statistiken för den offentliga konsumtionen i huvudsak inte registrerar några produk­tivitetsökningar. I realiteten lorde inle obetydliga produktivitetsvinster ha uppkommit under senare år. I detta sammanhang kan konstaleras all en snabb produktivilelsulveckling i näringslivet förulsätler insatser inom den offentliga sektorn. Detla förhållande kan belysas bl. a. med alt den snabba omstmklureringen av näringslivet, som varit en av be­tingelserna för produklivilelsuppgången, förutsatt stora samhällsinsatser på t. ex. UtbUdningens och arbetsmarknadspolitikens områden.

Bil. 2    Långtidsbudget

2.4      Produktionsutvecklingen

TabeU 1. Produktionskapacitetens förändring 19501975 Procent per år

1950   1960   1965 '1970-1960        1965        1970        1975

0,1

0,3

0,9

0,8

3,3

5,6

5,2

4,9

3,4

5,9

4,3

4,1

0

0,5

0,4

0,3

3,4

5,4

3,9

3,8

Arbetskraft i timmar Produktivitet per arbetstimme BNP-kapacitet frän produktionssidan Beräknad statistisk avvikelse' BNP-kapacitet från användningssidan

' Enligt långtidsutredningens kalkyl.

= Enligt nationalräkenskaperna har BNP-beräkningarna från användnings­sidan hittills systematiskt gett en lägre tillväxttakt än beräkningarna från pro­duktionssidan. Det har förutsatts att denna systematik även kommer att gäUa för prognosperioden.

Sammantaget ger utredningens kalkyler över arbelskraftslillgången och produktivitetens utveckling en möjlig lillväxl av bruttonationalpro­dukten under perioden 19701975 med 3,8 o/o per år (labeU 1). Ut­rymmet för produktionsökning skulle därmed vara lika stort som den faktiska tillväxten under perioden 19651970. Till följd av all arbets­tidsförkortningen i sin helhet skall tas ut före år 1973 varierar den möj­liga lillväxllaklen starkt under perioden. För åren 19701973 har den beräknats lill endasl knappt 3 »/o per år, medan den för de två återståen­de åren i perioden beräknats stiga med 4,8 o/o per år.

2.5      Resursfördelningen

I långtidsutredningen redovisas olika alternativ vad gäller fördel­ningen av produktionsökningen på olika användningsområden. Mot bakgmnd av det underskoll i bytesbalansen som förelegat under senare hälften av 1960-talel har kravet på balans i de utrikes betalningarna kommit alt inta en dominerande ställning bland de överväganden om resursernas fördelning som görs i utredningen. För samtliga presen­terade alternativ gäller sålunda att balansen skall återställas under perioden 19701975. Enligt utredningens huvudkalkyl krävs därvid atl 0,35 o/o av den årliga produktionsökningen direkt las i anspråk för all förbättra utrikesbalansen. Därutöver krävs all en relativt betydande investeringsaktivitet inom industrin uppnås redan i periodens början. Della innebär enligl utredningens huvudkalkyl alt utrymmet för i första hand en ökning av offentlig konsumtion och investering blir något lägre än tidigare. Resursfördelningen enligl denna kalkyl återges i tabell 2.

Den offentiiga konsumtionen har i huvudkalkylen föutsatts öka med i genomsnitt 4,5 o/o per år under perioden 19701975. Redan vid den­na ökning av de offentliga konsumtionsutgifterna, som ligger under

Prop. 1971:115

Tabell 2. Försörjningsbalansens utveckling 19601975

Förändring i volym, procent per är

Privat konsumtion Offentiig konsumtion

Statiig Bruttoinvesteringar

Statiiga Export av varor och tiänster Import av varor och tjänster Bruttonationalprodukten

 Enligt långtidsutredningens kalkyl.

1960

1965

'1970-

1965

1970

1975

5,0

3,4

3,3

4,8

5,2

4,5

5,0

1,3

3,5

6,5

3,4

3,5

2,4

2,0

3,5

6,6

8,8

7,3

6,8

8,0

6,2

5,4

3,9

3,8

den som noterats för 1960-lalet, måste den privata konsumtionen sliga långsammare än den totala produktionen. Den årliga ökningen av den privata konsumtionen skulle sålunda begränsas till 3,3 o/o eller en halv procentenhet mindre än nationalinkomstens lillväxl. Med hänsyn lill de inteckningar i del totala konsumlionsulrymmel som gjorts bl. a. genom utfästelser om pensionstillskott och kraftigt ökande ATP-ulbelalningar begränsas den möjliga konsumtionsökningen per capita för befolkningen under pensionsåldern tiU 2,6 o/o per år.

Utredningens huvudkalkyl innebär alt investeringarnas andel av de totala resurserna sjunker något. För atl uppnå balans år 1975 i de ut­rikes betalningarna måste dock en hög investeringstakt upprätthållas inom industrin. Den årliga invesleringsökningen inom denna sektor be­räknas i utredningen lUl 6,5 o/o.

Mol bakgrund av del beräknade resurslUlskotlel och kraven på resursutrymme diskuterar utredningen utförligt olika avvägningsfrågor som den ekonomiska politiken kan ställas inför under perioden. Spän­ningarna mellan resurskrav och resurstillgångar framträder särskilt markerat under de tre första åren. Detla har sin grund i all brutto­nationalproduktens ökning under perioden 19701973, till följd av arbetstidsförkortningen, beräknas stanna vid i genomsnitt knappt 3 o/o per år. Häremot slår särskUt inom den offentliga sektorn en jämn och starkt uppbunden efterfrågeökning.

Sammanfattningsvis anger långtidsutrednmgen följande fömtsättningar för den ekonomiska politiken under perioden. De offentiiga ulgiflerna har i utgångsläget en hög stegringstakt, som kan dämpas först succes­sivt. Samtidigt måste utrymme beredas för ökade industriinvesteringar redan under de första åren av perioden. TUlsammantagel släUer della stora krav på en begränsning av den privata konsumtionstillväxlen. För perioden som helhet gäller enligt utredningens bedömning alt en större reslriklivilel än tidigare måste iakttas i fråga om de offentliga ut­gifterna. Denna restriktivitet måste sättas in redan vid periodens början.

Bil. 2    Långtidsbudget

3. Utgiftsutvecklingen

I della avsnitt redovisas statsutgifternas utveckling under långtids-budgetperioden. Redovisningen omfattar de totala ulgiflerna över stats­budgeten. Dessa redovisas grupperade efler ändamål. De elva största ändamålsgrupperna, vUka tillsammans svarar för ca 90 o/o av utgifterna under budgetåret 1971/72, särredovisas. En redovisning av de totala utgifternas utveckling lämnas i labeU 5 på s. 29. Beräkningarna redo­visas i fasta priser och utgår från de utgifter som redovisas i den reviderade finansplanen. För vissa anslag som är direkt knutna till prisindex redovisas också utgifternas utveckling i löpande priser. Till gmnd för dessa beräkningar ligger etl anlagande om all priserna skall sliga med 3 o/o om årel fr. o. m. budgetåret 1972/73. En redovisning av lotalulgiflemas utveckling i löpande priser lämnas i tabell 6 på s. 30.

3.1 Utbildning och forskning

Denna anslagsgrupp omfattar dc statliga utgiftema för utbUdnings­väsendet och för den civila forskning som bedrivs antingen av staten eller med statiigt stöd. Anslagsgruppen har indelats i undergrupper, varav de största är grundskolan, gymnasiala skolor, högre utbildning och forskning saml sludiesociala ändamål. I gymnasiala skolor ingår de nuvarande skolformerna gymnasium, fackskola och yrkesskola, vilka den 1 juli 1971 ersätts av gymnasieskolan, samt folkhögskolan. Till högre UtbUdning och forskning har förts bl. a. anslagen till universitet och högskolor, undervisningssjukhusen saml de statliga forskningsråden och styrelsen för teknisk utveckling. I denna undergrupp ingår även de statliga ulgiflerna för forsknings- och utvecklingsverksamhet på atom-Utbildning och forskning (Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1971/72

tuell för-

snittlig

procen-

1972/

1973/

1974/

1975/

ändring

procen-

tuell för-

73

74

75

76

1971/72

tuellför-

ändring

1972/

ändring

1965/66

73

1971/72

1969/

1975/

70

76

Totala utgifter

+  7,5

9 353

+ 413

+ 257

+ 213

+ 232

+ 4,4

+ 2,9

därav

grundskolan

+ 8,9

3 435

+  14

+ 35

+ 36

+ 47

+ 0,4

+ 0,9

gymnasiala skolor

+ 9,3

1482

+  53

+  38

+ 27

+ 34

+ 3,6

+ 2,5

högre utbildning och

forskning

+ 10,2

2 433

+ 148

+ 133

+ 99

+ 116

+ 6,0

+ 4,7

studiesociala ändamäl

m.m.

+ 8,8

1 515

+ 178

+ 38

+ 35

+ 31

+ 11,7

+ 4,3

Prop. 1971:115

10

energiområdet. Studiesociala ändamål omfattar det statliga studie-slödel lill samtiiga kategorier av studerande.

Den starka ökningen av de statliga ulgiflerna för utbildning och forskning under perioden 1965/661969/70 återspeglar den intensiva reformverksamhet som ägt rum inom området.

Den nioåriga grundskolan, vars genomförande beslutades år 1962, är nu nästan helt genomförd och kommer alt vara fullt utbyggd i hela landet läsåret 1972/73. Den nya reviderade läroplanen för grundskolan har börjat tiUämpas under en treårsperiod med början läsåret 1970/71. Denna reform innebär framför allt, att högstadiet blir raera samman­hållet, vilket ger alla barn och ungdomar en i huvudsak gemensam grundutbildning.

Elevantalet i grundskolan beräknas 1971/72 uppgå till ca 975 000. Antalet elever stiger successivt under perioden och miljonslreckel passeras läsåret 1973/74. Ökningen är mest markerad på lågstadiet och mellanstadiet. Behovet av lärare ökar med ca 1 000 om året.

Anslagsutvecklingen styrs förutom av elevulvecklingen även av klass-storlekarna och rådande organisatoriska förhållanden. Klasstorlekarna beräknas successivt anpassas lill den något högre nivå som låg lUl grund för 1962 års grundskolebeslul. Den nya läroplanen beräknas medföra en viss minskning av lärarbehovet. Anslagsutvecklingen på­verkas även av del sätt varpå driftbidragen utbetalas till kommunerna.

Till grund för utvecklingen under långlidsbudgelperioden för gymna­siala skolor ligger beslut som fallas av statsmakterna åren 1964 och 1968. I 1964 års beslut behandlades i detalj den inre utformningen och dimensioneringen av gymnasium och fackskola samtidigt som prin­cipen om en samordnad planering av del gymnasiala skolstadiet fast­slogs. Enligl 1968 års beslut ersätts de nuvarande skolformerna gym­nasium, fackskola och yrkesskola av en skolform, gymnasieskolan, fr. o. m. läsåret 1971/72. Vidare innebar beslutet en omläggning av den nuvarande yrkesutbildningen. Denna kommer atl få en bredare inrikt­ning samtidigt som utbildningstiden i genomsnitt förlängs, vilket leder till en inte obetydlig kostnadsökning.

F. n. motsvarar antalet nybörjarplatser i gymnasieskolan i runt tal ca 90 o/o av en årskull 16-åringar. På längre sikt bedöms den nya gymna­sieskolan fortiöpande expandera så all praktiskt tagel alla ungdomar efler genomgången grundskola kommer all forlsälla sin utbUdning. Ök­ningen har i långtidsbudgeten beräknats lill sin alldeles övervägande del falla på den del av gymnasieskolan som motsvarar den nuvarande yr­kesskolan.

Reformeringen av vuxenutbildningen kr 1967 innebar en kraftig för­stärkning av resurserna för såväl folkbildningen som de kommunala skolorna för vuxna och de riksrekryterande statliga vuxenskolorna i Norrköping och Härnösand. Genom propositioner lill 1970 och 1971

Bil. 2    Långtidsbudget

11

års riksdagar har framlagts förslag om nya betydelsefulla steg i utbygg­naden av vuxenutbildningen. Del statliga stödet har förbättrats i olika avseenden. Kostnaderna för vuxenutbildningsändamål antas öka under hela långlidsbudgetperioden.

Beräkningen av anslagsutvecklingen inom den högre utbildningen baseras i vad avser universiteten och högskolorna på i huvudsak två faktorer. För de fria fakulteterna har den beräknade närvaron upp­skattats mot bakgrund av prognoser från slatisliska centralbyrån och universiletsmyndighelerna. Beräkningarna är gjorda med hänsyn bl. a. lill den pågående försöksverksamheten med vidgat tillträde till högre studier och lill den ökade genomslrömningshaslighel som bör bli följ­den av de nyligen införda fasta studiegångarna vid filosofiska fakul­teter. För de spärrade fakulteterna har beräknats det medelsbehov som under långlidsbudgelperioden uppslår lill följd av hittills fattade beslut om intagningskapaciteten. Huvuddelen av kostnadsökningarna faller på den redan beslutade utbyggnaden av de medicinska, odonlologiska, matematisk-naturvetenskapliga och tekniska utbUdningsvägarna. Stats­makterna beslutade år 1970 om en väsentlig utbyggnad av antalet ut­bildningsplatser vid socialhögskolorna. I en nyligen framlagd proposi­lion föreslås ytterligare en socialhögskola, förlagd till Östersund. Vidare har räknats med kostnader för högre teknisk utbildning i övre Norr­land. Även kostnaderna för universilelsadminislralion saml biblioleks-och servicefunktioner beräknas sliga. Uppförande och iordningsställan­de av undervisningslokaler vid universiteten och högskolorna kommer likaledes all ställa krav på ökade anslag under långlidsbudgelperioden.

Utbyggnaden av lärarhögskolorna i enlighet med besluten av 1967 års riksdag har avslutats vid periodens början och ulgiflerna för lärar­högskolorna beräknas förbli ungefär konstanta under långlidsbudgel­perioden. FörskoUärarutbildningen beräknas emellertid öka under peri­oden.

Medel lill forskning anvisas över riksstalen genom anslagen till dels de statiiga forskningsråden, styrelsen för teknisk utveckling, AB Atom­energi m. fl., dels universiteten och högskolorna. Ökningen av anslagen lill direkta forskningsändamål har under de senaste åren varit betydande och för långlidsbudgelperioden beräknas en fortsatt ökning. Inle minst gäller della insatserna för teknisk forskning och industriellt utvecklings­arbete. Anslaget lill AB Atomenergi minskar dock i enlighet med en av riksdagen anlagen plan. Etl fortsall dellagande i del europeiska och nordiska forskningssamarbetet har förutsatts vid anslagsberäkningarna.

Anslagen till studiesodala ändamål har till följd av utbildningsväsen­dets expansion och de studiesociala reformerna ökat kraftigt under de senaste åren. Utgiftsökningen under långlidsbudgelperioden dämpas bl. a. genom stigande återbetalningar av studiemedel.  Utgifterna  för

Prop. 1971:115

12

studiemedel har beräknats med hänsyn lill all basbeloppet antas stiga lill 7 100 kr. under budgetåret 1971/72.

3.2 Folkpensioner m. m.

Denna anslagsgmpp domineras av kostnaderna för folkpensione­ringen. Vidare ingår statens bidrag lUl sjukförsäkringen samt kostnader för vissa yrkesskadeersättningar och för den allmänna försäkringens administration. Anslagsgruppen utgörs nästan helt av transfereringar tUl hushållen.

Kostnaderna för folkpensionerna har räknai i fasta priser stigit med i genomsnitt 6,3 o/o per år under perioden 1965/661969/70. Delvis är ökningen en följd av atl antalet pensionärer har stigit under denna lid, men till en stor del beror utgiflsslegringen på de standard­förbättringar som har beslutats av statsmakterna. Kompensationen för prisstegringar följer utvecklingen av basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring, vilket i sin lur följer konsumentprisindex. Folkpensionens årsbelopp var den 1 juli 1965 4 075 kr. för ensamslående och 6 370 kr. för makar. Motsvarande belopp var den 1 juli 1970 6 048 kr. resp. 9 576 kr. och beräknas den 1 juli i år uppgå till 6 831 kr. för ensam­stående och 10 902 kr. för makar. Vid 1969 års riksdag beslutades ell nytt system för standardhöjning av folkpensionerna under åren 1969 1978. För folkpensionärer som saknar ATP eller har lågt ATP-belopp utgår pensionstillskott som första årel motsvarar 3 o/o av basbeloppet och därefter årligen ökar för all vid tioårsperiodens slut utgöra 30 o/o av basbeloppet. Tillskotten utgår med samma belopp oberoende av civilstånd, dvs. makar erhåller dubbelt lillskolt. Folkpensionen kommer år 1978 alt för ifrågavarande pensionärer utgöra 120 o/o av basbeloppet för ensamstående och 200 o/o av basbeloppet för makar. Motsvarande andelar var den 1 juli 1968 90 resp. 140 o/o.

Den 1 juli 1970 trädde ändrade regler för erhållande av förtids­pension i kraft. Personer med tungt eller pressande arbete har där­igenom fåll ökade möjligheter att få folkpension före 67 år. De ändrade reglema för förtidspensionering och förändringar i befolkningens ålderssammansättning gör all antalet folkpensionärer fortsätter atl öka under långlidsbudgelperioden. Således beräknas antalet pensionärer, f. n. inemot 1 400 000, öka årligen med 22 000 ålderspensionärer och 3 000 förtidspensionärer. Till följd av utbyggnaden av ATP-systemel beräknas antalet ålderspensionärer med pensionstiUskott minska med 17 000 per år.

Ar 1960 utgjorde åldersgruppen över 65 år ca 12 o/o av befolkningen. Vid långlidsbudgetperiodens slut beräknas denna grupp utgöra ca 15 o/o av befolkningen.

Vid beräkningen av folkpensionsanslagel i   fasta   priser   under

Bil. 2    Långtidsbudget

13

Folkpensioner m. m.

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procentu-

- Genom-

snittlig

1971/72

eU för-

snittlig

procen-

1972/

1973/

1974/

1975/

ändring

procen-

tuell för-

73

74

75

76

1971/72

tuell för-

ändring

1972/

ändring

1965/66

73

1971/72

1969/

1975/

70

76

Totala utgifter

+ 5.8

9 352

+ 535

+ 349

+ 329

+ 318

+5,3

+ 3,9

därav

folkpensioneringen

+ 6,3

8 446

+ 505

+ 318

+ 298

+ 277

+ 6,0

+ 3,9

sjukförsäkringen

+ 1,0

878

+ 30

+ 30

+ 30

+ 40

+ 3,4

+ 3,5

långlidsbudgelperioden har den höjning av basbeloppet som inträffade i mars detla år inräknats i anslaget för budgetåret 1971/72. Vidare har beräknats atl en ytterligare höjning av basbeloppet inträffar under bud­getåret 1971/72, då basbeloppet beräknas stiga tiU 7 100 kr. Effekten av denna förändring faller i huvudsak på budgetåret 1972/73. Härefter omfattar beräkningarna endast utgiftshöjningar till följd av del ökande antalet folkpensionärer och den fortgående höjningen av pensionstill­skotten.

Till budgetåret 1972/73 ökar ulgiflerna för folkpensioner med ca 500 milj. kr. Effekterna av nyssnämnda förändring av basbeloppet utgör härav ca 160 milj. kr. Vidare hänförs 153 mUj. kr. lill del ökade antalet pensionärer och 187 milj. kr. till höjningen av pensionslUl-skollen. Anslagsutvecklingen under långlidsbudgelperioden till följd av dessa båda sistnämnda faktorer framgår av följande tablå.

Anslagsförändring till

1972/73   1973/74  1974/75   1975/76

Ökat antal pensionärer Höjda pensionstillskott

+ 153 + 187

+ 148 + 170

+ 147 + 151

+ 144 + 133

Summa    +340

+ 318

+ 298

+ 277

Eftersom folkpensionerna höjs automatiskt vid förändringar i konsu­mentpriserna har en alternalivberäkning i löpande priser gjorts för folkpensionsanslaget. Till grund för denna beräkning har legat en

Procentu-    Genom­eli föränd-   snittlig

Genom-       Anslag

Anslagsförändring till

snittiig

1971/

procentuell  72

1972/    1973/    1974/    1975/

ring 1971/    procentuell

förändring

73

74

75

76

721972/    förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

+ 6,3

8 415

+ 583 +561 +541 +560 +6,9

+ 6,1

Prop. 1971:115

14

antagen prisstegring med 3 o/o per år fr. o. m. budgetåret 1972/73. Ut­vecklingen av folkpensionsanslagel i löpande priser framgår av tablån nederst på föregående sida.

Under perioden 1965/661969/70 har genomförts ell flertal refor­mer inom sjukförsäkringen. År 1967 slopades karensdagarna och sjuk­penningen höjdes väsentiigt. Ar 1968 förbättrades läkemedelsraballerna och ersättningen för läkarvårdskostnader höjdes. Sjukförsäkringens utgifler för lilläggssjukpenning och läkemedelsraballer finansieras emel­lertid genom arbetsgivar- och egenavgifter till försäkringen. Detla för­klarar varför reformverksamheten inle kommer lill ullryck i anslagsut­vecklingen under den förflutna perioden. Från den 1 januari 1970 har genomförts ell nytt syslem för ersättning för läkarvård meddelad av läkare anställda i offentlig tjänst, den s. k. 7-kronorsreformen. Stats­makterna har vidare under år 1970 antagit förslag som avser alt åstad­komma större jämlikhet mellan män och kvinnor inom sjukförsäkring­en. I anslulning lill övergången till obligatorisk särbeskattning har hemarbetande make ulan arbetsinkomst befriats från atl betala sjukför­säkringsavgift. För alt läcka avgiflsbortfallel har statsbidraget lill sjuk­vårdsförsäkringen höjts. Anslagsberäkningen för långlidsbudgetperioden bygger på oförändrade bestämmelser och taxor. Sjukförsäkringsutgifter­na beräknas öka med närmare 6 o/o per år, varav ca 2 o/o kan hänföras lill förändringar i folkmängden och förskjutningar i åldersstrukturen. Detta innebär till följd av statsbidragets konstruktion alt statsbidraget beräknas öka med 3,5 o/o årligen under långlidsbudgelperioden.

3.3 Totalförsvar

Ulgiflerna inom gruppen totalförsvar avser lill helt övervägande del del militära försvaret. Härutöver ingår civilförsvaret, det ekonomiska försvaret samt övriga delar av totalförsvaret. Utgifterna för totalförsva­ret uppgår budgetåret 1971/72 till ca 13 o/o av de totala slalsulgiflerna. Försvarels andel av de sammanlagda statliga konsumtions- och investe­ringsutgiftema är däremot avsevärt högre och uppgår lill ca 35 o/o. De ekonomiska ramarna för det mUitära försvaret och civUförsvaret under budgetåren 1968/691971/72 fastställdes genom 1968 års försvars-Totalförsvar (Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Utgift       Utgiftsförändring till

-- 

Procentu-

Genom­

snittUg

1971/        ------------------------- 

eU föränd-

snittiig

procentuell

72

1972/    1973/    1974/    1975/

ring

procenlueU

förändring

73

74

75

76

1971/72

förändring

1965/66

1972/73

1971/72

1969/70

1975/76

+ 0,1

6 950

+128    3       

3        +1,8

+0,4

Bil. 2   Långtidsbudget

15

Tabell 3. Utvecklingen av de militära försvarsutgifterna 1971/721975/76 i fasta priser

(Milj. kr.)

1971/72

1972/73

1973/74

1974/75

1975/76

Anslag (prisläge maj 1970)

5 620

5 620

5 620

5 620

5 620

Priskompensation m. m.

395

400

400

400

400

Förbrukning av anslagsbehåll-

ningar

150

240

240

240

240

Utgiftsram

6 165

6 260

6 260

6 260

6 260

Utgiftsförändring från föregå-

ende budgetår

+ 95

beslut. Den justerade utgiftsramen för del militära försvaret uppgår för budgetåret 1971/72 tiU ca 6 165 milj. kr. i löpande priser. Utgifterna för militära ändamål utanför ramen främst pensionskostnader och öv­riga sociala kostnader uppgår tUl ca 385 milj. kr. För civilförsvaret beräknas utgifterna lill ca 110 milj. kr., för del ekonomiska försvaret liU ca 135 milj. kr. och för övriga totalförsvarsändamål lill ca 155 milj. kr.

Beträffande del mUitära försvaret har ulgiflerna för budgetåret 1971/72 beräknats enligl 1968 års försvarsbeslut. För budgetåren 1972/ 731975/76 utgår beräkningarna från den fastställda s. k. planerings­nivån. Denna innebär att den inte justerade utgiftsramen för budgetåret 1971/72 bibehålls oförändrad under perioden i fasta priser.

För all belysa utvecklingen av de ramreglerade militära försvarsut­gifterna dels i löpande priser, dels i fasta priser har beräkningar gjorts på grundval av de prisanlaganden som tillämpas vid beräkningen av statsinkomsterna saml av ulgiflerna i de sammanfallande avsnitten. I tabell 3 redovisas utgifternas utveckling under förutsättning av oföränd­rade priser efler utgången av budgetåret 1971/72. Tabell 4 avser ut­giftsutvecklingen i löpande priser enligl de antaganden om prisutveck­lingen som redovisats i annat sammanhang. Tabellerna skUjer sig så­ledes enbart i vad avser priskompensationen.

Även för civilförsvaret utgår beräkningarna från 1968 års försvars­beslut. För budgetåret 1971/72 upptas anslagsramen för civUförsvaret till 110 mUj. kr., och för de därpå följande budgetåren till 132 milj. kr. Härutöver kommer kompensation för prisstegringar.

Tabell 4. Utvecklingen av de militära försvarsutgifterna 1971/721975/76 i löpande priser

(Milj. kr.)

1971/72  1972/73   1973/74  1974/75   1975/76

Utgiftsram                                   6 165

6 460

6 665

6 875

7 095

varav priskompensation         (   395)

(   595)

(  800)

(1010)

(1230)

Utgiftsförändring frän föregå­

ende budgetär

+295

+205

+210      +220

Prop. 1971:115

För övriga totalförsvarsanslag utgår beräkningarna från atl de olika aktiviteterna fortlöper på en ungefär oförändrad nivå.

16

3.4 Kommunikationer och energiförsörjning

Denna anslagsgrupp omfattar huvudsakligen ulgiflerna för vägväsen­det, de statliga kommunikationsverken postverket, televerket, sta­tens jämvägar, luftfartsverket och sjöfartsverket vissa investerings­ulgifter för Sveriges Radio samt vattenfallsverket.

Vid bedömningen av den framtida utvecklingen vid oförändrad am­bitionsnivå har hänsyn i första hand lagils lill den förväntade efterfrå­geutvecklingen. Som nämnts i avsnitt 1.2 föreligger vissa svårigheter all avgöra vilken investeringsulveckling som krävs för alt anpassa produk­tionen (utbudet av tjänster) lUl efterfrågan. För att få ell praktiskt an­vändbart kriterium har valls atl i huvudsak låta investeringarna, efler reduktion med en förväntad produktivitetsstegring, förändras i takt med efterfrågeökningen. Vidare har beaktats vissa uppställda program och engångsprojekt. Som exempel kan nämnas SJ:s investeringar för Stor­stockholms lokaltrafik.

Inom vägväsendet beräknas trafiken under den framförliggande perio­den öka med ca 4 o/o per år. I enlighet med den tidigare redovisade metodiken har förutsatts atl vägbyggandel skall öka i takt med trafik­ökningen. Även driflulgiflerna påverkas av denna. Vid anslagsberäk­ningen har hänsyn tagits lill en förväntad produktivitetsökning.

Televerkels investeringar, som budgetåret 1971/72 uppgår lill ca 675 milj. kr., omfattar investeringar dels i telenätet, dels i rundradio­anläggningar för distribution av radio- och TV-programmen.

Investeringarna i telenätet huvudsakligen telefonapparater och växlar, fjärrförbindelseanläggningar och telefonstationer har be­dömts framför allt mot bakgmnd av den väntade telefontrafikutveck-

Kommunikationer och energiförsörjning

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1971/72

tuell för-

snittlig

procen-

1972/

1973/

1974/

1975/

ändring

procen-

tuell för-

73

74

75

76

1971/72

tuell för-

ändring

1972/

ändring

1965/66

73

1971/72

1969/

1975/

70

76

Totala utgifter

+  1,3

4 735

+ 52

122

+ 106

+27

+ 1,1

+ 0,3

därav

vägar, trafiksäkerhet

m. m.

+  1,0

2 187

+ 14

   5

+  10

+ 3

+0,6

+ 0,2

kommunikationsverken

+ 0,4

1491

+ 62

 60

+ 25

 7

+4,2

+ 0,3

energiförsörjning

+ 10,7

975

25

 47

+ 68

+ 28

2,6

+0,6

Bil. 2    Långtidsbudget

17

lingen. Teletrafiken förutses öka med ca 4 o/o per år. Häremot har an­tagils svara en ökning av investeringarna med 2 o/o per år.

Medel har beräknats för en fortsatt utbyggnad av sändarnätet för TV 2.

Statens järnvägars investeringar för Storstockholms lokaltrafik, som beräknats till ca 54 milj. kr. för 1971/72, minskar successivt under pe­rioden. För statens järnvägars övriga investeringar har beräknats en ökning i förhållande till en förväntad trafikutveckling.

Utvecklingen av luftfartsverkets investeringar domineras av etl fåtal stora objekt. Medel har bl. a. beräknats för atl under perioden färdig­ställa flygfältet Sturup, för vissa arbeten på flygfältet Härryda och för en utbyggnad av Arlanda.

Vid beräkningen av medelsbehovel för postverket har hänsyn lagils lill trafikutvecklingen och lUl kostnaden för den andra etappen av tiU­byggnaden av poslbankshuset i kvarteret Blåmannen i Stockholm.

I fråga om sjöfarten förutses under den framföriiggande perioden en fortsatt rationalisering av lots- och fyrväsendel. Medel har vidare be­räknats för all anskaffa en ny slalsisbrylare enligl förslag till årets riksdag.

Anslaget till vattenfallsverket beräknas under perioden bibehållas på en hög nivå. Efterfrågeprognosen på elektrisk kraft innebär en ökning med drygt 8 o/o per år under perioden 19681979. Produktionen har hittills i huvudsak varit baserad på vallenkraftslillgångar. Den väntade starka ökningen av efterfrågan på elkraft kommer emellerlid alt väsent­ligen läckas genom utbyggnad av kärnkraft. Under perioden fram lill 1975/76 beräknas två aggregat vid Ringhals sällas i drift. Flera aggre­gat beräknas dessutom bli påbörjade under perioden. Ulgiflerna för uraninköp varierar påtagligt under perioden och förklarar en stor del av de fluktuationer i utgiftsutvecklingen som förutses.

3.5 Bostäder

Denna anslagsgrupp domineras av anslaget lill lånefonden för bo­stadsbyggande, som för budgetåret 1971/72 föreslagils uppgå till 3 060 milj. kr. Bland övriga anslag märks statens bosällningslånefond och lå­nefonden för kommunala markförvärv. BostadstUläggen för barnfamil­jer redovisas under gruppen slöd tUl barnfamiljer.

För tioårsperioden 19651974 har riksdagen uttalat sig för ell bo­sladsbyggnadsprogram på en miljon färdigställda lägenheter. Under de första sex åren av denna period, dvs. t. o. m. år 1970, beräknas drygt 60 o/o av programmet ha genomförts. För alt målet skall uppnås behövs under återstående fyra år närmare 100 000 lägenheter igångsättas per år.

Statliga bostadslån från lånefonden för bostadsbyggande utgår i hu-

2    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 2

Prop. 1971:115

18

Bostäder

(Milj. kr., fasta priser)

Procentu-    Genom-ell föränd-   snittlig

Genom-

Anslag     Anslagsförändring till

snittlig

1971/       --------------- 

procenlueU

72

1972/    1973/    1974/    1975/

ring 1971/    procentuell

förändring

73

74

75

76

721972/    förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

+ 11,4

3 165        136    +255    +230    +255    4,3

+ 4,5

vudsak till ny- och ombyggnad. Bostadslånels storlek bestäms som en given andel av elt i varje särskilt fall framräknat låneunderlag. Vid ny­byggnad beräknas låneunderlagel med utgångspunkt från kostnaden för mark, exploatering av marken, grundläggning och byggnad. Vid om­byggnad motsvarar låneunderlaget den godkända kostnaden för arbetet. För kommuner och allmännyttiga förelag uppgår bostadslånet lill 30 o/o av det på della sätt beräknade låneunderlaget, för bostadsrätlsföretag med kommunal insyn till 25 o/o, för småhus som skall bebos av lån­tagaren lUl 20 o/o och i övriga fall till 15 o/o. Återstående del av kapital­behovet inom låneunderlagel får läckas genom lån på den öppna mark­naden.

De statliga lånen löper med ränta som motsvarar statens egen upp-låningsränla med tUlägg för vissa administrativa kostnader. För år 1971 tillämpas en ränta på 7,5 o/o.

Huvuddelen av det statliga kredilslödet lUl bostadsändamål från bo-sladslånefonden är uppbyggd som ell paritetslånesystem. Systemet om­fattar hus som påbörjats efter den 1 januari 1968 och innebär all be­talningen av ränta och amortering på del statliga lånet skall omfördelas i liden enligl särskilda regler. Avsikten är all kapitalkostnaderna och därmed hyreskostnaderna i hus av äldre årgång skall slå i paritet med kapitalkostnaderna för nybyggda hus. Denna omfördelning sker med hjälp av en av riksdagen fastställd basannuitet och paritelslal som fast­stäUs av Kungl. Maj:t årligen.

Genom all multiplicera basannuiteten (för flerfamUjshus 5,1 "fo) med låneunderlagel erhåller man den kapitalkostnad som får belasta huset del första årel. Denna s. k. baskostnad skall i första hand läcka kost­naderna för upplåningen på den öppna marknaden. I den mån beloppet inle räcker för all betala ränta på del statliga lånet enligt de nominella villkoren (7,5 o/o ränta) tillförs skillnaden statslånet som en skuld­ökning.

Fr. o. m. del andra året multipliceras basannuiteten först med pari­telslalel varefter den sålunda justerade basannuiteten multipliceras med låneunderlagel. Parilelslalet återspeglar byggnadskostnadsulvecklingen under den lid som förflutit sedan fasligheten färdigställdes ju högre byggnadskoslnader desto högre pariletstal. Vid en fortiöpande bygg-

Bil. 2   Långtidsbudget

19

nadskostnadsslegrjng multipliceras basannuiteten sålunda med ett år­ligen växande paritelslal. Pariletslånesystemel bygger således på all bas­kostnaden successivt skall öka för all efter ell anlal år medge full för­räntning av statslånet. Vid fortsatt ökning av baskostnaderna kan amor­teringen av lånet påbörjas och fullföljas i ökande takt.

Långtidsbudgetens beräkningar av anslagsbehovet grundas på ell an­lagande om all det statligt belånade bostadsbyggandet uppgår lill en våningsyla som svarar mol 87 000 lägenheter per år med 19671968 års genomsnittliga våningsyta. Della byggande har antagits representera en oförändrad andel av del totala årliga bostadsbyggandet under perio­den. Om nuvarande tendens att genomsnitlsylan per lägenhet är något mindre än åren 19671968 beslår under perioden lorde antalet faktiskt producerade lägenheter bli något större. Vidare antas beräkningsmäs­sigt alt den nuvarande räntenivån består, all paritelstalen, i enlighet med anlagandel om fasta priser, blir oförändrade, alt genomsniltsbeloppen för de statliga lånen per lägenhet och byggandels fördelning mellan lägenheter i småhus och flerfamiljshus inle förändras.

Anslaget till lånefonden för bostadsbyggande för budgetåret 1971/72 påverkas av den höga igångsättningen under bl. a. år 1969. Nedgången i anslagsbehoven budgetåret 1972/73 beror till en del på en förskjutning från slatsbelånal till icke statsbelånat byggande enligl bosladsbyggnads­planen för åren 1971 och 1972 jämfört med år 1970, men återspeglar även atl den tidigare förkortningen av liden mellan färdigställande av husen och utbetalning av lånen förväntas komma all upphöra.

Den anslagsökning som beräknats för budgetåren 1973/741975/76 förklaras huvudsakligen av den skuldökning på paritetslånen som upp­kommer genom långtidsbudgetens anlagande om fasta priser och där­med oförändrade paritelslal.

3.6 Stöd til! barnfamiljer

Utgifterna under denna anslagsgrupp avser huvudsakligen inkomsl­överföringar lill hushållen i form av allmänna bambidrag och bostads­tillägg för barnfamiljer. Statsbidrag till barntillsyn utgör en växande del av anslagsgruppen. Vidare ingår statens kostnader för bidragsförskott (statens andel av kostnaderna för underhållsbidrag lill barn för vilka ersättning inte har kuimat tas ut av den underhåUsskyldige) och den del av statens bidrag lill social hemhjälp som avser hjälp lill barnfamiljer.

Utgiftsutvecklingen för barnbidragen bestäms av den fastställda bi­dragsnivån och befolkningsutvecklingen. Enligl beslut av 1970 års riks­dag har barnbidragsbeloppet höjts med 300 kr. lill 1 200 kr. för barn och år från den 1 januari 1971. Antalet barn i barnbidragsberättigad ålder kommer atl sliga under den aktuella perioden. Hänsyn har vid beräkningen tagits även till neltoinvandringen.

Prop. 1971:115

20

Stöd till barnfamiljer m. m.

(Milj. kr., fasta priser)

Procentu-     Genom­eli föränd-   snittlig

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

snittiig

1971/

procenlueU

72

1972/    1973/    1974/     1975/    ring 1971/    procenlueU

förändring

73

74

75

76

721972/    förändring

1965/66

1969/70

73

1971/72

1975/76

+ 1,2

3 037

+ 136

+ 32

+ 33

+ 34

+ 4,5

+ 1,9

Ar 1969 höjdes bidragsförskotten från 25 o/o lill 30 o/o av basbeloppet. Enligl beslut av förra årets riksdag höjdes bidragsförskotten ytterligare tiU 40 o/o av basbeloppet från den 1 januari 1971. Från samma lidpunkt höjdes också maximiåldern för rält tUl bidragsförskott från 16 lill 18 år. Genom alt statsbidragen söks av kommunerna för kalenderår i efter­skott påverkar de ändringar som trädde i krafl år 1971 anslagsbehovet fr. o. m. budgetåret 1972/73. Anslaget beräknas öka med ca 75 milj. kr. till detta budgetår.

Bostadstilläggen lill barnfamiljer är inkomstprövade. Inkomstgrän­serna för oreducerade bostadstillägg ligger från den 1 januari 1971 vid en lill slallig inkomstskatt beskattningsbar inkomst på 8 000 kr., dvs. en årsinkomst på ca 18 000 kr. Arets riksdag har beslutat om att nyssnämn­da inkomslgräns skall höjas lill 10 000 kr., vUket motsvarar en årsin­komst av ca 20 000 kr. Beräkningen av anslaget tUl bostadstillägg byg­ger på de beslutade inkomstgränserna. Det i långtidsbudgeten gjorda antagandet om en viss inkömststegring medför vid oförändrade inkomst-gränser alt anslagsbehovet beräknas minska under långlidsbudgelperio­den.

Behovet av barntillsyn har alltmera kommit i förgrunden när det gäl­ler samhällets service lill barnfamiljerna. Är 1966 förbättrades bidragen till barnslugeverksamhelen i avsikt alt stimulera kommunerna till en snabbare utbyggnad av barntillsynen för förvärvsarbetande föräldrar. Bidraget lill anordnande av barnstugor fördubblades och etl särskilt lånestöd infördes. Även driflbidragen förbättrades. En ny betydande höjning av statsbidragen till driften av daghem och fritidshem genom­fördes den 1 juli 1970. Dessa ålgärder har bidragit lill en betydande utbyggnad av antalet barnstugeplalser. Antalet platser i daghem och fritidshem har ökat från ca 16 000 år 1965 till ca 50 000 år 1971. Del årliga tillskollel av barnstugeplatser beräknas under långlidsbudgel­perioden bli ungefär lika stort som under innevarande budgetår, dvs. ca 13 000.

Den 1 januari 1969 infördes statsbidrag lill kommunala familjedag­hem. Antalet bidragsberättigade platser i kommunala familjedaghem beräknas öka till ca 30 000 budgetåret 1972/73. För åren därefter be­räknas ingen större ökning av plalsanlalel.

Bil. 2    Långtidsbudget

21

3.7 Arbetsmarknad och regionalpolitik

Utgifterna för arbetsmarknads- och regionalpolitiken har vuxit myckel kraftigt under hela 1960-talet. Detla är även den ändamålsgmpp som vuxit snabbast under de senaste fem budgetåren, eller med 14,9 o/o. De höjda anslagen hänför sig främst till ökade insatser vid den höjda taklen i omställningarna inom näringslivet. De är också ullryck för en höjning av ambitionsnivån.

Till grund fÖr långlidsbedömningen ligger elt antagande om all det sysselsättningsläge som f. n. råder kommer all beslå. För alt uppfylla målsättningen om en jämnare fördelning av sysselsätlningsmöjlighetema mellan olika regioner och branscher krävs en forlsall utbyggnad så­väl i fråga om de ålgärder som syftar lill ökad rörlighet mellan yrken och regioner som i fråga om regionalpolitiska insatser.

Vad avser de rörlighetsfrämjande åtgärderna förutsätts en forlsall ut­byggnad av arbelsmarknadsulbildningen. Antalet personer i utbUdning antas öka med ca 5 000 per år under perioden. Flytlningsbidragen har successivt förbättrats under senare år. Delta har medverkat tUl att an­talet personer som fåll ekonomiskt stöd i samband med arbete på an­nan ort har ökat.

De sysselsättningsskapande insatserna i form av beredskapsarbeten har beräknats få en i huvudsak oförändrad omfattning. Utgifterna för aUmänna beredskapsarbeten beräknas minska under perioden. Insatser­na i form av särskilda beredskapsarbeten för handikappade och svår­placerade äldre arbetstagare beräknas dock öka i ungefär motsvarande grad. Utbyggnaden av skyddade verksläder antas ske i oförändrad takt. Detla leder lill en fortsall ökning av driflbidragen till dessa verksläder. Samtidigt förutses en utbyggnad av den halvskyddade sysselsättningen.

Vid långtidsbedömningen har hänsyn inte tagils till den lagstiftning om förbättrat uppsägningsskydd för äldre arbetskraft, varom förslag lagts fram för riksdagen.

Anslagen till kontant stöd vid arbetslöshet beslår av medel till erkän­da arbetslöshetskassor, omställningsbidrag, m. m. Riksdagen har före­lagts förslag om införande av två nya dagpenningklasser. En förslärk-

Arbetsmarknad och regionalpolitik

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-       Anslag     Anslagsförändring till

Procentu-

Genom­

snittiig          1971/        ---------------------    ell föränd-

snittlig

procenlueU 72             1972/    1973/    1974/

1975/    ring 1971/

procenlueU

förändring                   73         74         75

76         721972/

förändring

1965/66-

73

1971/72

1969/70

1975/76

+ 14,9          2 669         +123    +63      +57

+57      +4,5

+2,7

Prop. 1971:115

22

ning av arbetslöshetsstödet enligt förslagel leder till väsentligt större ut­gifter under periodens första år. Även därefter beräknas anslaget växa något dels genom ökat antal kassamedlemmar, dels genom ökat anlal personer med s. k. äldreslöd.

Vad beträffar regional utveckling fastställde 1970 års riksdag riktiin­jer för verksamheten under en period omfattande budgetåren 1970/71 1972/73. Samtidigt fastställdes en medelsram på 1 200 milj. kr. för olika regionalpolitiska insatser under treårsperioden. För budgetåren 1973/74 1975/76 har antagits oförändrad anslagsnivå.

3.8 Hälso-, sjuk- och socialvård

Denna anslagsgrupp omfattar utgifler för statiiga och statsunderstödda vårdområden. Den största posten utgörs av statsbidrag till den psyki­atriska sjukvård som sjukvårdshuvudmännen bedriver.

Huvudmannaskapet för den psykiatriska sjukvården fördes över från staten till landslingen och städerna Stockholm, Göteborg och Malmö den 1 januari 1967. Staten bidrar till investerings- och driftkostnader enligt särskilda avtal, som avser perioden 19671971. Dessa avtal med­förde en kraftig utgiftsstegring för staten under budgetåret 1966/67.

Enligt avtalen skall investeringsbidrag för perioden 19671971 ulgå med 310 milj. kr. Bidragen är dock indexreglerade varför anslaget för budgetåret 1971/72 beräknas lill 96 milj. kr. Driftbidraget, som också är indexreglerat, baseras i princip på den genomsnittiiga vårddagkosl-naden vid de statliga sjukhusen året före överlagandel. För budgetåret 1971/72 beräknas driftbidraget tiU 930 milj. kr. Avtalen reglerar stats­bidragen endast t. o. m. år 1971. I avsaknad av underlag för beräkning­ar av ulgiflsulveckUngen under långlidsbudgetperioden har schablon­mässigt räknats med oförändrad anslagnivå.

Ulgiflerna för kroppssjukvård och allmän hälsovård avser en rad centrala och regionala myndigheter på detta område, statliga sjukhus, statsbidrag lill olika former av hälso- och sjukvård saml en viss del av kostnaderna för undervisningssjukhusen. För karolinska sjukhuset och akademiska sjukhuset i Uppsala påverkas utgiftsutvecklingen av den pågående utbyggnaden av sjukhusen. Behovet av medel för lån till byggande av sjukhem för långvarigt kroppssjuka och lättskötta psykiskt sjuka vilka påbörjats före den 1 januari 1970 bortfaller under den period långtidsbudgeten omfattar. Detla påverkar anslagsberäkningen för budgetåren 1972/73 och 1973/74. Långivningen har då omfattat ca 15 000 vårdplatser.

Den utveckling som pågår inom nykterhelsvården kännetecknas av en ökad inriktning på öppna och frivilliga vårdformer och en minskning av tvångsåtgärderna. Under perioden 19651969 minskade tvångsin-lagningarna med 18 o/o under det att antalet frivUliga intagningar ökade

Bil. 2    Långtidsbudget

Hälso-, sjuk- och socialvård

(Milj. kr., fasta priser)

23

Genom­snittlig

Anslag 1971/72

Anslagsförändring till

Procentu­ell föränd-

Genom-sruttlig

procentuell

1972/

1973/

1974/

1975/

ring 1971/

procentuell

förändring

73

74

75

76

1219121

förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

Totala utgifter

+ 6,9

2 378

+ 70

+ 20

+ 36

+ 46

+ 2,9

+ 1,7

därav

psykiatrisk

sjukvård m. m.

+ 8,6

1 165

+ 8

+ 3

 5

 2

+ 0,7

+0,1

kroppssjukvård och

allmän hälsovård

+ 9,8

333

+ 7

21

+ 2

+ 4

+ 2,1

-0,7

åldringsvård

+ 9,6

273

+ 30

+ 16

+ 16

+ 16

+ 11,0

+ 6,5

med 19 o/o. Denna utveckling antas fortsätta under långlidsbudgetperio­den och antas bl. a. resultera i en fortsall utbyggnad av plalsanlalel vid inackorderingshem för alkoholmissbrukare saml behandlings- och inackorderingshem för narkotikamissbrukare.

Anslagen lill ungdomsvården avser främst de statliga ungdomsvårds­skolorna. Under de senaste åren har kommunernas egna vårdresurser byggts ul så all man i större utsträckning än tidigare kunnat erbjuda alternativ till vård i ungdomsvårdsskola. Samtidigt har förstärkningen av ungdomsvårdsskolornas resurser alltmera inriktats på en utbyggnad av den öppna vården utanför skolorna. Denna vårdform innebär all eleverna är inskrivna vid ungdomsvårdsskola men bor i enskilda hem eller mindre enheter och går i skola eller arbetar på orten. Sedan år 1965 har del årliga antalet placeringar utom skola mer än fördubblats och år 1970 var antalet elever i öppen vård för första gången större än antalet elever inom skolorna. Långtidsbedömningen bygger på an­tagandet att den Öppna ungdomsvården fortsätter atl byggas ul. Antalet skolor eller avdelningar vid skolor beräknas samtidigt kunna minskas.

För åldringsvården antog 1964 års riksdag ell reformprogram. Delta omfattade dels en utbyggnad av sjukhemmen för långtidsvård, dels ökade resurser för social hemhjälp och förbättring av åldringsbostäder­na. Den öppna vården har fåll allt större betydelse. Utbyggnaden av den sociala hemhjälpen lill åldringar och handikappade har medfört atl antalet hjälpta personer stigit från ca 144 000 år 1965 till ca 250 000 år 1970. Genomförandel av delta program har medfört snabbi stigande utgifter. Utgifterna för budgetåren 1972/731975/76 påverkas av atl antalet personer över 67 år beräknas fortsätta all öka under denna period. Mot bl. a. denna bakgrund har förulsells en fortsatt ökning av utgifterna för statsbidrag till social hemhjälp under långtidsbudget-perioden.

Samhällets åtgärder för handikappade spänner över en rad områden.

Prop. 1971:115

24

Den större delen av ulgiflerna härför redovisas under andra ändamåls­grupper. Här redovisas utgifterna för invaliditetsförebyggande åtgärder, bidrag lill särskolor och vanföreanstalter samt till tekniska hjälpmedel. Under år 1968 infördes nya regler för bidragen till hjälpmedel, vilket medfört en mycket kraftig uppgång av anslaget. Denna uppgång be­räknas fortsätta under långlidsbudgelperioden. Ökningen sker dock i långsammare takt. Statsbidragen lill driften av särskolor beräknas också öka till följd av den utbyggnad av särskoleverksamhelen som kommit till stånd efler det att lagen om omsorger om psykiskt utvecklingsstörda trädde i krafl den 1 juli 1968. Bidragen till vanföreanstaltema förut­sätts dock bortfalla under perioden, då anstalterna övergår lill annan huvudman.

I anslagsgruppen ingår slutligen statens kostnader för arbetarskydd. Under senare delen av 1960-lalel har utgifterna för della ändamål ökat starkt. Sålunda har arbetarskyddsslyrelsens och yrkesinspektionens möjligheter att aktivt ingripa på arbetsplatserna ökat. Tillkomsten av arbetsmedicinska institutet år 1966 innebar en samordning och för­stärkning av resurserna för utredning, undervisning och forskning på arbetarskyddsområdet. Ärels riksdag har förelagts förslag om vidgade insatser på della område. I samband med förslag om elt nytt finansie­ringssystem för yrkesskadeförsäkringen har årets riksdag också före­slagils all en arbelarskyddsfond inrättas för nya insatser i fråga om forskning, utbUdning och upplysning på arbelsmiljöområdet. Fonden skall byggas upp med hjälp av en särskild arbetarskyddsavgift. Denna avgift innefattar dessutom etl visst bidrag tUl kostnaderna för den verksamhet som bedrivs av arbetarskyddsverkel och arbetsmedicinska inslilulel. Härutöver har räknats med en forlsall budgelfinansierad utbyggnad av resurserna för arbetarskydd under långlidsbudgetperio­den. Arbelsmiljöutredningen har fåll i uppdrag atl överväga organisa­tionen av en fUial i Umeå lill arbetsmedicinska instilulel som beräknas komma lill slånd under perioden.

3.9 Rättsväsende

Över hälften av ulgiflerna inom anslagsgruppen avser polisväsendet, som också svarar för ca 60 o/o av antalet sysselsatta inom rättsväsendet. Sedan år 1965, då polis- och åklagarväsendet samt rådhusrätterna för-slalUgades, har rättsväsendet tillförts betydande förstärkningar.

Anslagen lill rättsväsendet beräknas öka under perioden som följd av anlaganden om kriminalitetens fortsatta utveckling. Vidare beräknas en stigande trafikvolym ställa ökade krav på resurser för trafikövérvak­ning. Den ökande arbetsbelastningen förutsätts dock i stor utsträckning mötas med rationaliseringar. Som ell led i rationaliseringsarbelet inom rättsväsendet fortsätter uppbyggnaden av rättsväsendets informations-

Bil. 2    Långtidsbudget

25

Rättsväsende

(Milj. kr., fasta priser)

Procentu-    Genom-ell föränd-   snittlig

Genom-

Anslag     Anslagsförändring till

snitlUg

1971/72    ---------------------- 

procenlueU

1972/    1973/    1974/    1975/

ring 1971/    procentuell

förändring

73

74

75

76

721972/    förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

Totala utgifter

+  7,6

1991

+ 126

+ 34

+ 33

+ 10

+ 6,3

+ 2,4

därav

polisväsende

+ 9,7

1 073

+ 45

+ 15

+ 12

 2

+ 4,2

+ 1,6

domstolar m. m.

+ 10,3

326

+  70

+ 4

+ 4

+  3

+ 21,4

+ 5,7

kriminalvård

+ 9,5

338

+  13

+  5

+ 15

+  7

+  3,9

+ 2,9

system, som baseras på automatisk dalabehandling. Även andra stora ADB-system, som beräknas tillkomma under perioden, kan förväntas medföra betydande rationaliseringsvinster inom rättsväsendet. Della gäller främst systemen för fastighetsregistrering och inskrivningsväsen­de saml för bilregister och körkortsregister.

Antalet anställda inom polisväsendet har under de sista fyra åren ökat med närmare 2 100, varav 1 450 polistjänster. Även på utrustnings-sidan har en myckel betydande upprustning skell. För långtidsbudget-perioden antas ökningen av arbetsvolymen i betydande grad mötas med rationalisering. Vissa personalökningar förutses. På investeringssidan har medel beräknats för inlösen och nybyggnad av polishus samt för en forlsall utbyggnad av lokaler för rättsväsendet i kvarteret Kronoberg i Stockholm.

Antalet grövre brottmål och antalet mer arbetskrävande mål vid de allmänna domstolarna väntas öka. Den ökade belastningen kan emeller­lid i viss utsträckning mötas med förenklat processuellt förfarande och förbättrade arbetsmetoder. Medel har inte beräknats för någon nämn­värd utbyggnad av personalresurserna. Genomförandet av vissa refor­mer leder dock till en kraftig utgiftsökning budgetåret 1972/73. Frågan om en reform av samhällets rättshjälp bereds f. n. med sikte på atl en proposition i ämnet skall kunna föreläggas 1971 års riksdag. Anslagen har räknats upp med hänsyn härtill. Hänsyn har också lagils lill i år framlagda förslag till omorganisation av regeringsrätten och utbyggnad av kammarrätterna och till 1970 års riksdags beslut om överlagandel av lokalhållningen för underrätterna.

Utbyggnaden av kriminalvården i frihet beräknas forlsälla. Antalet övervakningsfall beräknas stiga från 23 000 lill 28 000. Även om den vidgade tillämpningen av frivård minskar behoven på anslallssidan måste medel för personalförstärkningar inom anslaltsvården beräknas för de nya anstalter och häkten som las i bmk under perioden. Per-

Prop. 1971:115

26

sonalbehovel reduceras genom den koncentration som kan komma lUl slånd genom nedläggning av äldre anstalter.

3.10 Skattebidrag till kommuner

Anslagsgruppen består nästan uteslutande av anslagen tiU skatteut­jämningsbidrag lill kommunema och kompensation till kommunerna i anledning av 1970 års skallereform.

Skatteutjämningsbidragen syftar huvudsakligen lill all stödja kommu­ner med svag skattekraft. Bidragen utgår dels för att tillförsäkra en kommun ell visst skatteunderlag, dels för all mildra effekten av en hög utdebitering. Därutöver utgår i särskilda fall ytterligare skatteutjäm­ningsbidrag för alt stimulera till frivilliga kommunsammanläggningar och begränsa utdebUeringshöjningar i samband med sammanläggningar. Anslaget påverkas sålunda främst av skalleunderlaget i kommunerna och av utdebiteringen. Utvecklingen av dessa faktorer har medfört en kraftig ökning av statens utgifter för skatteutjämningsbidrag under de senaste åren. Bidragen svarade år 1970 för ca 10 o/o av kommunernas inkomster. Motsvarande siffra för enbart landskommuner var 22 o/o. I norrlandslänen svarade staten genom bidragen för mellan 1/4 och 1/3 av kommunernas inkomster. Till grund för beräkningen av utvecklingen under långtidsbudgetperioden ligger antagandet all lönesumman ökar med 9 o/o år 1971, 7 o/o under år 1972 och därefter med 4 o/o under vart och ell av åren 19731976 saml atl medelutdebileringen liU kommunal skall ökar med 50 öre per år. Hänsyn har vidare lagils lill atl kommun­sammanläggningarna 1971 och 1974 leder lill minskade anspråk på skatteutjämningsbidrag.

Till ulgiftsgruppen har också förts utgifter för kompensation till kom­munerna för del inkomstbortfall som den år 1971 genomförda skatte­omläggningen medför. Detta bortfall har uppskattats lill i runt tal 1 miljard kr. Enligl gällande regler sker slutredovisning lill kommunerna av den kommunalskatteuppbörd som äger rum år 1971 kalenderåret 1973. Således skall kompensationen till kommunerna börja betalas ut först budgetåret 1972/73.

Skattebidrag till kommuner

(Milj. kr., fasta priser)

Procentu-    Genom-ell föränd-   snittlig

Genom-

Anslag     Anslagsförändring till

snittiig

1971/72    ---------------------- 

procenlueU

1972/    1973/    1974/    1975/

ring 1971/    procenlueU

förändring

73

74

75

76

721972/    förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

+ 6,3

1 887

-630

-660    +145    +125

-33,4

+ 16,2

Bil. 2    Långtidsbudget

27

3.11 Utvecklingsbistånd m. m.

Utvecklingsbistånd m. m

1.

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procentu-

Genom-

snittlig

1971/72

ell föränd-

snittUg

procentuell

1972/    1973/    1974/    1975/

ring 1971/

procenlueU

förändring

73         74         75         76

721972/

förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

Totala utgifter

+ 14,1

1059

+ 264   + 323   + 341   + 116

+ 24,9

+ 18.7

därav

ulveckUngsbisländ

+ 19,6

1000

+ 262   + 328   + 340   + 114

+ 26,2

+ 19,5

Denna ulgiftsgmpp innefattar anslagen till internationellt utvecklings­samarbete och bidrag till inlernalionella organisationer. Anslagsgruppen domineras av ulgiflerna för utvecklingssamarbete. Anslagen lill della ändamål skall enligl beslut av 1968 års riksdag öka så all de budget­året 1974/75 uppgår lUl en procent av bruttonationalprodukten lill marknadspris.

Preciseringen av målet för de svenska biståndsinsatsernas omfattning 1974/75 innebär atl den kommande utgiftsutvecklingen är beroende av den framlida produktions- och prisutvecklingen. Anslagens exakta stor­lek kan således inle förutses. Enprocentmålet skall enligl riksdagens be­slut beräknas netto. Kompensation för u-ländernas betalningar av amor­teringar och räntor på utestående krediter har därför inrymts i anslags­beräkningarna. I riksdagens beslut om enprocentmålet anges som rikt­märke en årlig ökning av biståndsanslagen med ca 25 o/o. I långtidsbud­geten har anslagen för budgetåren 1972/731973/74 beräknats med ut­gångspunkt från denna siffra. Budgetåret 1974/75 har anslagen beräk­nats öka så att enprocentmålet uppnås delta budgetår. Det förtjänar un­derstrykas all denna kalkyl beräkningsmässigt utgår från oförändrade priser. Därefter har bislåndsanslagen förutsatts ligga kvar på nivån en procent av brutlonationaiprodukten.

3.12 Övrigt

Under denna rubrik har sammanförts utgifter som inle kunnat hänfö­ras lUl någon av de tidigare behandlade ändamålsgrupperna. Här åter­finns bl. a. anslag för all främja utvecklingen inom näringslivet, miljö­vård, kyrkliga och kulturella ändamål, idrotts- och friluftsliv, central förvallning samt slalsskuldräntor. Vidare har här beaktats förändringar i reservationsmedelsbehållningar och utnyttjande av rörliga krediter.

Inom gruppen näringars främjande utgör stödet till jordbruksnäringen den största utgiftsposten. Den beräknade utgiftsminskningen för grup-

Prop. 1971:115

28

Ö

vrigt

(Milj. kr., fasta priser)

Procentu-    Genom-ell föränd-   snittlig

Genom-

Anslag     Anslagsförändring till

snittlig

1971/72    ---------------------- 

procentuell

1972/    1973/    1974/    1975/

ring 1971/    procenlueU

förändring

73

74

75

76

721972/    förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

Totala utgifter

+ 12,4

5 572

-101

+ 138

15

 60

-1,8

-0.2

därav

näringars främjande

+ 11,4

855

-  39

 86

31

+  14

- 4,6

-4,4

miljövård

+  6,4

189

+    9

+    3

45

+    5

+ 4,6

3,9

central förvaltning

+  5,2

527

+  22

    6

14

+  10

+ 4,1

+ 0,6

statsskuldräntor

+ 13,2

2 009

+  80

+ 90

+ 60

+ 100

+ 4,0

+ 3,9

förändring i reser-

vationsmedelsbe-

hållningar

71

 79

+  18

.

ökad disposition av

rörliga krediter

200

150

pen vid periodens mitt förklaras av atl invesleringsanslagen för förenade fabriksverken huvudsakligen omfattar endasl utgifter för redan beslutade investeringar samt av att det tidsbegränsade slödel lill textil- och kon­feklionsinduslrin beräknas bortfalla.

Anslagen lUl mUjövård domineras av bidragen till kommuner och in­dustri för investeringar i reningsanläggningar. Bidraget lill industrin skall enligl ell särskilt program utgå med 50 milj. kr. per år under en femårsperiod som avslutas budgetåret 1973/74. Anslaget har därefter beräknats falla bort. Ulgiflerna för naturvårdsändamål beräknas öka under perioden.

Ulgiftsgruppen central förvallning omfattar anslagen lill bl. a. stats-departementen utom försvarsdepartementet riksdagen och dess verk, vissa centrala ämbetsverk samt utrikesrepresentationen.

Poslen statsskiddränior bestäms av förändringarna i statsskulden saml av räntenivån för den statliga upplåningen. För långlidsbudgel­perioden antas schablonmässigt en ökning av statsskulden med 1 mUjard kr. per år och en oförändrad räntenivå.

Under förändringar i reservationsmedelsbehållningarna har inkalkyle-rats etl förutsatt lokaliseringspolitiskt motiverat tillskott av medel tUl NJA:s investeringsprogram. Denna teknik har valls för all i detla sam­manhang kunna la hänsyn tUl en redan nu förutsebar utgift på lilläggs­slat för budgetåret 1971/72. Ulgiflerna härför beräknas minska budget­året 1972/73 och därefter bortfalla helt.

Dispositionen av rörliga krediter har anlagils öka Ireridmässigl med 50 milj. kr. per år.

Under perioden beräknas utgifterna för statliga förvallningsbyggnader ligga på en hög nivå, bl. a. för all finansiera lokaler vid omlokalisering

Bil. 2    Långtidsbudget

29

av myndigheter. Under det sista året i perioden redovisas en kraftig minskning av dessa utgifter.

3.13 Totala utgifter

I tabell 5 sammanfattas utgiftsutvecklingen för samtliga anslagsgrup­per som behandlats i det föregående. Enligl de redovisade beräkning­arna skulle ulgiflerna i fasta priser under den framförliggande fyraårs­perioden öka med i genomsnitt 3,2 o/o per år atl jämföra med en ök­ning på 5,9 o/o per år under perioden 1965/661969/70. Det ligger emel­lertid i långtidsbudgetens karaktär all bedömningen av ulgiflsföränd­ringar under slutet av perioden är mera osäker. Del är därför i första hand av intresse all jämföra den beräknade förändringen till budget­året 1972/73 med ökningen under senare delen av 1960-lalel. Vid en sådan jämförelse framgår, alt för all bibehålla oförändrad ambitions­nivå krävs en ökning av stalsulgiflerna på 4,3 o/o, vilket nära ansluter sig lill trenden för den faktiska ökningen under jämförelseperioden. Detla förhållandevis starka ulgiflslryck under periodens första år för­klaras bl. a. av de effekter som 1970 års skallereform får på statsbud­getens utgiftssida. Sålunda medför statens kompensation lUl kommu-

Tabell 5. Utgiftsutvecklingen 1971/721975/76 i fasta priser

Genom-

Anslag

Anslagsförändring til

1

Procentu-

Genom-

snittlig

1971/72

ell föränd-

smttlig

procentu-

1972/

1973/

1974/

1975/

ring 1971/

procentu-

ell föränd-

73

74

75

76

72-

-1972/

ell föränd-

ring

73

ring

1965/66

1971/72

1969/70

1975/76

Utbildning och

forskning

+  7,5

9 353

+

413

+

257

+

213

+

232

+

4,4

+ 2,9

Folkpensioner m. m.

+  5,8

9 352

+

535

+

349

+

329

+

318

+

5,3

+  3,9

Totalförsvar

+ 0,1

6 950

+

128

3

3

+

1,8

+ 0,4

Kommunikationer

och energiförsörjning

+  1,3

4 735

+

52

122

+

106

+

27

+

1,1

+ 0,3

Bostäder

+ 11,4

3 165

.

136

+

255

+

230

+

255

4,3

+ 4,5

Stöd till barnfamiljer

+  1,2

3 037

+

136

+

32

+

33

+

34

+

4,5

+  1,9

Arbetsmarknad och

regionalpolitik

+ 14,9

2 669

+

123

+

63

+

57

+

57

+

4,5

+ 2,7

Hälso-, sjuk- och

socialvård

+ 6,9

2 378

+

70

+

20

+

36

+

46

+

2,9

+  1,7

Rättsväsende

+ 7,6

1991

+

126

_1_

34

+

33

+

10

+

6,3

+ 2,4

Skattebidrag till

kommuner

+ 6,3

1 887

+

630

+

660

+

145

+

125

+ 33,4

+ 16,2

Utvecklingsbistånd

rn. m.

+ 14,1

1059

+

264

+

323

+

341

+

116

+ 24,9

+ 18,7

Övrigt

+ 12,4

5 572

-

101

+

138

15

60

1,8

- 0,2

Totala utgifter

+ 5,9

52148

+ 2 240

+ 2 006

+ 1508

+ 1 157

+

4,3

+ 3,2

Prop. 1971:115

30

nerna i anledning av skaltereformen ökade utgifler budgetåren 1972/73 och 1973/74. Bland andra stora utgiftsökningar inom ramen för oför­ändrad ambitionsnivå kan nämnas utgifter för utbildning och forskning, allmän försäkring samt utvecklingsbistånd.

Utgif Isberäkningarna för basåret 1971/72 baseras på de anslagsbe­räkningar som redovisas i den reviderade finansplanen. För perioden fr. o. m. budgetåret 1972/73 redovisas två alternativ. Enligt faslpris-alternalivel förutsätts oförändrade priser fr. o. m. budgetåret 1972/73. Enligl del alternativ i löpande priser, som redovisas i tabell 6, har förutsatts en prisstegring fr. o. m. budgetåret 1972/73 om 3 o/o årligen. Denna förutsättning medför helt naturligt högre takt i ulgiflsslegring-arna än fastprisalternativet, framför allt där utgifternas storlek är direkt knuten till prisindex. Detla gäller t. ex. försvarskoslnaderna och folk­pensionerna. Stigande priser medför också omkostnadsökningar m. m. i den statiiga verksamheten. Vidare har räknats med all ökade ut­gifter för löner åt statsanställda och personal i statsunderstödd verk­samhet i stort kommer all utvecklas enligt antagandena om förändringar i totalproduktion och priser. Den kraftiga uppgången av utgifterna för löner under budgetåret 1972/73 förklaras av all kalkylen utgår från riksstatsförslaget för budgetåret 1971/72, vUket är räknat i 1970 års löneläge. Del schablonmässigt beräknade lönepåslagel innefattar därför två och etl halvt ärs löneökningar. I avsnitt 3.11 har redovisats en be­räkning av utgifterna för utvecklingsbistånd, baserad på förutsättningen atl della för budgetåret 1974/75 skaU uppgå till en procent av bruttona­tionalprodukten i fasta priser. I del löpande prisalternativet har räknats med ökningar av anslaget på ca 25 o/o per år t. o. m. budgetåret 1973/74.

Tabell 6. Utgiftsutvecklingen 1971/721975/76 i löpande priser

(Milj. kr.)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procentu-

Genom-

snittlig

1971/72

eU föränd-

snittlig

procentu-

1972/

1973/

1974/

1975/

ring 1971/

procentu-

ell föränd-

73

74

75

76

721972/

ell föränd-

ring

73

ring

1965/66

1971/72

1969/70

1975/76

Totala utgifter i

fasta priser

+ 5,9

52 148

+ 2 240

+ 2 006

+ 1 508

+ ; 157

+ 4,3

+3,2

Tillkommande utgifter

Löneökningar

+ 2 180

+   840

+   940

+   950

__ 

_

Försvaret,  priskom-

pensation

+   200

+   205

+   210

+   220

Folkpensioner

+     80

+   243

+   243

+   283

Utvecklingsbistånd

+   315

+     41

Omkostnader m. m.

+   260

+   270

+   280

+   280

Totala utgifter i

löpande priser

+ 10,6

52 148

+ 4 960

+ 3 564

+ 3 496

+ 2931

+ 9,5

+ 6,5

Bil. 2    Långtidsbudget

31

Den anslagsökning som erfordras för att anslaget skall uppgå lill en procent av bruttonationalprodukten i löpande priser har därefter helt lagts på budgetåret 1974/75. Detta förklarar den stora tiUkommande anslagsökningen delta budgetår.

4. Statsutgiftemas realekonomiska utveckling 4.1 Inledning

Tidigare har redovisats en bedömning av statsutgifternas utveckling fördelade på olika ändamål. För en samhällsekonomisk analys av ut­giftsutvecklingen krävs en uppdelning av statsutgifterna i realekono­miska termer.

Vid en analys av den statliga utgiftsutvecklingen i dessa termer är del i första hand av intresse atl skilja mellan å ena sidan sådana ut­gifter som innebär all staten direkt efterfrågar produktionsresurser i form av varor och tjänster och å andra sidan sådana utgifter som endasl påverkar den samhällsekonomiska utvecklingen indirekt genom sina effekter på de disponibla inkomsterna inom andra sektorer av eko­nomin.

Den redovisning av långtidsbudgeten i realekonomiska kategorier som lämnas i det följande bygger i huvudsak på SNA-systemet (System of National Accounts). Den väsentiiga skUlnaden mellan denna real­ekonomiska indelning och den som använts i tidigare långtidsbudgeter är atl reparationer och underhåll samt försvarels materielinköp m. m. numera räknas som konsumtion. Vidare hänförs numera utvecklingsbi­ståndet lUl transfereringar mol atl tidigare ha redovisats som konsum­tion.

De statliga konsumtions- och investeringsutgiftema anger statens direkta efterfrågan på reala resurser. Som konsumtionsutgifter betraktas utgifter för slallig produktion av tjänster inom t. ex. undervisningssek­torn, rättsväsendet och försvaret. Ungefär 60 o/o av konsumtionsutgif­terna beslår av löner och pensioner. Återstoden är omkostnader i den löpande verksamheten, hyror, försvarels materielinköp saml reparatio­ner och underhåll.

I princip skUjer sig inte det investeringsbegrepp som används i be­räkningarna för den statliga sektorn från del som används för den pri­vata sektom. Som statliga investeringar betraktas här utgifter för bygg­nader och anläggningar samt materielinköp för civila ändamål. Till skUlnad mot vad som följer vid en strikt tillämpning av SNA-systemet räknas även affärsverkens investeringar som en direkt statlig investering. Del bör understrykas alt avgränsningen mellan konsumtion och investe­ring från vissa synpunkter kan le sig missvisande. Det kan sålunda

Prop. 1971:115

32

hävdas all konsumtionsutgifterna för t. ex. utbildning och forskning ut­gör produktiva investeringar och därmed är elt "byggande för framti­den" i lika hög grad som exempelvis inköp av dalamaskiner.

Den del av statens utgifler som endasl indirekt påverkar samhälls­ekonomin indelas i transfereringar och finansiella transaktioner. Trans­fereringama indelas i undergrupper med utgångspunkt från olika mot­tagare av inkomslöverföringen. Den dominerande gruppen är transfe­reringar till hushållen och socialförsäkringssektorn. I denna grupp ingår de ur fördelningssynpunkl vikliga ulgiflerna för folkpensioner, bostads­tillägg, barnbidrag m. m. Statens bidrag till kommuner, förelag och or­ganisationer samt ulgiflerna för slalsskuldräntor räknas också som transfereringar.

Till gruppen finansiella transaktioner hänförs utgifter för utlåning inom landet, aktieteckning, markinköp m. m. Denna ulgiflskalegori kan närmast uppfattas som en del av kreditmarknaden.

4.2 Konsumtions- och investeringsutgifter

I tabell 7 har statens utgifter för konsumtion och investeringar tUl­sammans med transfereringar för motsvarande ändamål till kommuner redovisats. Denna redovisningsmelod har valls för alt i möjligaste mån eliminera effekterna av förändringar i huvudmannaskap mellan staten och kommunerna. Därtill kommer alt effekterna på den totala efter­frågan kan sägas vara desamma, oavsett om staten svarar för verk­samheten eller kommunerna driver den med statsbidrag.

Utgifterna för konsumtion och investeringar, vilka representerar sta­tens och den statsunderstödda verksamhetens direkta efterfrågan på varor och tiänster, utgör drygt 50 o/o av de totala statsutgifterna. Dessa utgifter beräknas sliga med 3,4 o/o budgetåret 1972/73 och med i genom­snitt 1,6 o/o per år under hela långlidsbudgetperioden, vUket är en be­tydligt lägre ökningstakt än för jämförelseperioden. Della beror på all uppgifterna under den förflutna perioden rymmer utgifter för reformer medan beräkningarna för perioden framåt baseras på anlagandel om oförändrad ambitionsnivå. Konsumtionsutgifternas ökningslakt dämpas relativt kraftigt. Driflbidragen lill kommunerna ökar därvid betydligt snabbare än statens egen konsumtion.

Investeringarna visar en förhållandevis svag ökning sett över hela perioden. De statliga investeringarna ökar dock kraftigt under del första årel. Della sammanhänger med att vissa större byggnadsprojekt avses bli påbörjade. Vidare har medel beräknats för bl, a. betydande inköp av dalamaskiner.

Bil. 2    Långtidsbudget

33

Tabell 7. Konsumtions- och investeringsutgifternas utveckling

(Milj. kr., fasta priser)

Konsumtionsutgifter

Statliga

Driftbidrag till kommuner  +15,4

In vesteringsutgifter

Statliga

Investeringsbidrag till kommuner

Summa konsumtions- och investeringsutgifter

Genom­snittlig procentuell förändring 1965/66 1969/70

Anslag 1971/72

Procentuell förändring till

1972/      1973/      1974/ 73           74           75

1975/ 76

Genom-- snittlig procentuell förändring 1971/72 1975/76

+ 5,7

21673

+ 2,9

+ 1,4

+ 1,5

+ 1,4

+ 1,8

+ 2,8 + 15,4

15 088 6 585

+ 2,3 +4,3

+ 1,1

+ 2,1

+ 1,2 + 2,2

+ 1,1 + 2,1

+ 1,4

+ 2,7

+ 3,6

5 551

+ 5,3

+ 0,1

+ 1,2

3,1

+ 0,8

+ 2,2

4 414

+ 6,8

+ 0,0

+ 1,6

3,8

+ 1,1

+ 9,1

1137

0,7

+ 0,2

0,7

+ 0,0

0,3

+ 5,3

27 224

+ 3,4

+ 1,1

+ 1,5

+ 0,5

+ 1,6

4.3 Övriga realgrupper

Utvecklingen av transfereringar och finansiella transaktioner m. m. framgår av labeU 8. Dessa utgiftskalegorier beräknas öka snabbare än konsumtions- och investeringsutgiftema. Transfereringarna ökar sålun­da med i genomsnitt 5,2 o/o per år. Förklaringen lill denna snabba ök­ningstakt är bl. a. den kraftiga ökningen av utvecklmgsbislåndel samt utbetalningar till kommunerna som kompensation för skattereformen. Den sistnämnda utgiften har flyttats från statsbudgetens inkomstsida.

Transfereringar lUl hushållen domineras beloppsmässigt av folkpen­sionerna.

Tabell 8. Utvecklingen av transfereringar m. m.

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

ProcenlueU förändring till

Genom-

snittlig

1971/72

snittUg

procentuell

1972/

1973/

1974/

1975/

procentuell

förändring

73

74

75

76

förändring

1965/66

1971/72

1969/70

1975/76

Transfereringar

+ 4,1

20 159

+  7,5

+ 6,6

+ 3,8

+ 3,0

+ 5,2

TUl hushällen (inkl. so-

cialförsäkringssektorn)

+ 3,9

13 255

+ 4,4

+ 2,7

+ 2,5

+ 2,3

+ 3,0

Utvecklingsbistånd

+ 19,4

1059

+ 25,6

+ 25,1

+ 20,1

+ 6,3

+ 19,0

Skattebidrag till kom-

muner

+ 6,3

1 887

+ 33,4

+ 26,2

+ 4,6

+ 3,4

+ 16,2

Övrigt

+ 1,6

3 958

+ 0,8

+ 1,6

+ 1,3

+ 3,3

+  1,8

Finansiella transaktioner

m. m.

+ 19,3

4 765

-4,3

+ 5,8

+ 4,4

+ 5,6

+ 2,8

därav utiåning

+ 15.6

4 454

+  1,2

+ 5.1

+ 4,8

+ 5,6

+ 4,1

3    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 2

Prop. 1971:115

34

De finansiella transaktionerna har under den förflutna perioden ökat mycket starkt. Den beloppsmässigt mest expansiva komponenten utgör utiåningen för bostadsändamål. Den framförliggande periodens föränd­ringar domineras också av utiåning från lånefonden för bostadsbyggan­de.   .

5. Personalutvecklingen

Redovisningen avser personal inom statlig verksamhet saml inom del statsunderstödda kommunala skolväsendel. Redovisningen avser inte bara personal som avlönas från myndighetsanslag utan även anställda som avlönas t. ex. av forskningsråden och personal sysselsatt i uppdrags­verksamhet. Statliga bolag ingår inle i redovisningen. AB Atomenergis personal har dock inräknats, eftersom bolagets utgifter i stort sett be­strids genom anslag över budgeten. De statiiga affärsverken ingår inte i långtidsbudgetens personalkalkyl men redovisas separat i del följande. Personalredovisningen avser den personalorganisation som myndighe­terna beräknas ha enligt anvisade anslag varför även vakanta tjänster ingår. Redovisningen sker i hela årstjänster. Del bör framhåUas alt statistiken har många svagheter, varför uppgifterna får betraktas som relativt osäkra.

5.1 Långtidsbudgetens personalkalkyl

Den personalutveckling som följer av redovisade utgiftsberäkningar framgår av tabell 9. En uppdelning har skett på de områden, som per-sonalmässigl väger tungt.

Budgetåret 1971/72 är personalökningen kraftig. Detla beror i stor utsträckning på den arbetstidsförkortning som genomförs den 1 januari 1972.

För den framförliggande perioden är den för varje år beräknade per­sonalökningen lägre än ökningen tiU budgetåret 1971/72. Under denna period svarar liksom tidigare personalen inom skolväsendet och högre utbildning och forskning för huvuddelen av ökningen. Dessa områden svarar i själva verket för närmare 85 0/0 av den totala personalökningen som beräknas lUI ca 13 400.

Personalökningen inom gruppen rättsväsende dämpas under den framförliggande perioden.

Personalen inom totalförsvaret fortsätter atl minska. Della förklaras främst av förväntade rationaliseringsvinster på underhållssidan och vid de större förvaltningarna.

Inom utbildning och forskning väntas personalen fortsätta atl öka i snabb takt. Della förklaras främst av utvecklingen vid universiteten. An-

Bil. 2    Långtidsbudget

Tabell 9. Personalutvecklingen 1967/681975/76

35

Genom-

Föränd-

Totalt

Förändring till

snittiig

ring

förändring 1970/71-

1971/72

1972/73

1973/74

1974/75

1975/76

1967/68

1971/72

1970/71

Rättsväsende

+   810

+ 1008

31 164

+   318

+   333

+   218

+   243

Totalförsvar

   401

   257

55 923

     69

   317

   302

   105

Hälso-, sjuk- och social-

vård

+   209

+    159

5 910

+     56

+    147

+     52

+   104

Utbildning och forskning

(exkl. skolväsendet och

vuxenutbildning)

+ 1 395

+ 1427

27 417

+ 1020

+ 1 136

+ 1084

+ 1029

Arbetsmarknadspolitik

+   418

+     61

7 192

+     90

+     42

+     33

+     33

Kommunikationer och

energiförsörjning

   248

     75

15 022

   100

     52

     37

    31

Skolväsendet och vuxen-

utbildning

+ 1 365

+ 2 598

95 679

+ 2 147

+ 1 638

+ 1 839

+ 1 367

Övrigt

+   995

+   799

39 534

+   237

+   278

+   377

+   518

Summa

+ 4 542

+ 5 720

277 841

+ 3 799

+ 3 205

+ 3 264

+3151

talet närvarande vid de fria fakulteterna antas fortsätta all öka men i något lägre takt än tidigare. De spärrade fakulteternas utbyggnad en­ligl hillills fattade beslut medför ell ökat lärarbehov.

Inom kommunikationsväsendet förutses fortsatta personalminsk­ningar. Detta gäller bl. a. sjöfartsverket och vägväsendet.

Pcrsonalökningen inom skolväsendet med vuxenutbildningen under perioden 1972/731975/76 beror framför allt på del stigande elevan­talet inom grundskolans låg- och mellanstadium. En väsentlig utbygg­nad av vuxenutbildningen antas leda lill ell betydande behov av per­sonalökningar.

Sammanfattningsvis beräknas personalökningarna under den framför­liggande perioden ligga på något lägre nivå än under jämförelseperio­den. Den årliga ökningen dämpas från ca 4 840 lUl ungefär 3 350. Del bör understrykas atl långtidsbudgetens personalredovisning inte åter­speglar den statliga sektorns totala efterfrågan på arbetskraft, eftersom redovisningen inte omfattar förändringar i vakansläget.

5.2 Affärsverken

Affärsverkens efterfrågan på personal förutses minska, dock inte i samma omfallning som tidigare år. Utvecklingen under budgetåren 1971/72 och 1972/73 påverkas av arbetstidsförkortningen.

Inom postverket bedrivs en rationaliseringsverksamhet, som omfat­tar bl. a. ökad användning av sorleringsmaskiner och ADB. TUl följd härav begränsas behovet av personalökning praktiskt taget helt lill vad som arbetstidsförkortningen kräver.

Prop. 1971:115

Tabell 10. Personalutvecklingen vid affärsverken 1967/681975/76

36

Genom-     Föränd-     Totalt        Förändring till

snittlig       ring

1972/73    1973/74    1974/75    1975/76

förändring 1970/71   1971/72

1967/68  1971/72

1970/71

+ 1 500

Postverket

Televerket

Statens järnvägar

Luftfartsverket

Förenade fabriksverken

Statens vattenfallsverk

Domänverket

Summa

+ 191 + 1 369 1657

+

119 90 60

353

481

39 630 42 825 44 530 1 418 7 694 7 990 6 619

+ 600 + 900 

950 + 90 + 200 

100 

245

+

+

+

316 900 70 100 250 241

-

100

 100

+ 200

-

870

+ 710

+ 800 -1100

1150

1200

-    75

+ 130

+ 385

+  50     

260 

 270

620        85

150

245

+ 

595      150 706      +495       

350

För televerket noteras en förhållandevis kraftig personalökning, vilken dock är något lägre än för den gångna perioden.

Statens järnvägar fortsätter den omfattande rationaliseringsverksam­het som pågått under en följd av år.

6. Inkomstutvecklingen

Beräkningen av inkomstutvecklingen baseras på antagandel om oför­ändrade skatteregler under hela långlidsbudgelperioden. Avgörande för statsinkomsternas förändringar blir härvid de anlaganden som görs om skatteunderlagets (lönesummans) utveckling. För åren 1971 och 1972 beräknas i följande kalkyl, liksom i den reviderade finansplanen, den totala lönesumman komma atl sliga med 9 o/o resp. 7 o/o. För de där­på följande åren antas lönesumman öka med 7 o/o per år. Della anta­gande baseras på en beräknad lillväxl av den totala produktionen och en årlig prisstegring med 3 o/o. Denna antagna tillväxt av lönesumman ligger till grund för beräkningarna av inkomsterna av mervärdeskatt och inkomstskatt. Övriga statsinkomster har i flertalet fall framskrivits schablonmässigt. De beräknade förändringarna i statsinkomsterna under angivna förutsättningar framgår av tabell 11. Enligt kalkylen kommer statsinkomsternas tillväxt alt minska från 8,4 o/o per år under perioden 1965/661969/70 tiU 7,5 o/o per år under perioden 1971/721975/76.

Avgörande för statsinkomsternas utveckling är förändringarna under inkomstskatteliteln. Inkomsterna på denna titel bestäms av nettot mel­lan statens brullouppbörd av främst preliminär A- och B-skatt saml in­betalningar av kvarskatt och fyllnadsskatt å ena sidan och vissa utbe­talningar, i första hand av kommunalskatlemedel och överskjutande skall, å den andra.

Den år 1970 beslutade skattereformen verkar så att den direkta skallen ökar förhållandevis svagt under budgetåren 1970/71 och 1971/

Bil. 2   Långtidsbudget

37

Tabell 11. Statsinkomsternas utveckling 1971/721975/76 i löpande priser

(Milj. kr.)

Genom-

1971/72

Förändring till

Procentu-

Genom-

snittlig

ell föränd-

snittlig

procentuell

1972/      1973/

1974/

1975/

ring 1971/

procentuell

förändring

73           74

75

76

721972/

förändring

1965/66

73

1971/72

1969/70

1975/76

Inkomstskatt

+ 9,3

19 500

+   500   +3 100

+ 3 700

+ 3 200

+ 2,6

+ 11,4

Mervärdeskatt

+ 7,7

12 200

+   800   +   700

+   800

+   900

+ 6,6

+  6,0

Övriga

inkomster

+ 7,8

20 560

+ 1 110   +   980

+   910

+   960

+ 5,4

+ 4,5

Summa

+ 8,4

52 260

+ 2 410   +4 780

+ 5 410

+ 5 060

+ 4,6

+  7,5

72 beroende på skallesänkningen fr. o. m. år 1971, som får full effekt under budgetåret 1971/72. Inkomstskattens ökning är emeUertid även under budgetåret 1972/73 väsentiigt lägre än den normala. Detta för­klaras av två faktorer. För del första kvarstår under detla budgetår en eftersläpande effekt av skattereformen, vUkel medför att utbetalningar­na av överskjutande skatt ökar betydligt snabbare än kvarskalte- och fyllnadsinbetalningarna. Förhållandel kan uttryckas så atl effekten av skattereformen av vissa uppbördslekniska och andra skäl utsträcks över tre budgetår.

För del andra sker slutavräkning lill kommunerna under budgetåret 1972/73 av de kommunalskatter som staten för kommunernas räkning uppbär budgetåret 1970/71. Eftersom statsinkomsterna beräknas med utgångspunkt från relativt stora ökningar av lönesumman under åren 1970 och 1971, innebär detla atl utbetalningarna till kommunerna blir ovanligt höga under budgetåret 1972/73. Detta trots all kompensationen till kommunerna i anledning av skattereformen inkalkylerats på stats­budgetens utgiftssida. Denna eftersläpande effekt gör sig gällande även under budgetåret 1973/74.

Mervärdeskatten har beräknats öka i proportion till den antagna stegringen av den totala lönesumman. På grund av bl. a. den statiiga skatteskalans progressivilel förutses dock den totala köpkraften och därmed inkomster från mervärdeskallen öka något långsammare än hushållens nomineUa inkomster.

Bland större inkomstposter under övriga inkomster kan noteras all inkomsterna av fordons-, bensin- och brännoljeskatt beräknas öka med ca 150 milj. kr. per år. Skall på sprit och vin beräknas Irendmässigl öka med ca 70 mUj. kr. per år. Slutligen kan nämnas atl inkomsterna från statens kapitalfonder beräknas öka med 200 å 300 milj. kr. per år. Bostadslåncfonden svarar för den större delen av ökningen.

Prop. 1971:115

38

7. Avslutning

Syftet med långtidsbudgeten är att ange konsekvenserna för den stat­liga budgetutvecklingen under den framförliggande fyraårsperioden av de beslut slatsmaklerna redan fallat och de åtaganden som gjorts för framliden. Långtidsbudgeten utgör på utgiftssidan en beräkning av de resurser som krävs för att den statliga och statsunderstödda verksam­heten skall kunna bedrivas i enlighet med dessa beslut och åtaganden. Beräkningarna av statsinkomsternas utveckling utgår från nu gällande skalleregler samt från vissa anlaganden om skalleunderlagets tillväxt. Långtidsbudgeten innefattar alltså inga försök all förutse vilka beslut slatsmaklerna kan komma alt falla under perioden med konsekvensei för den statliga budgelutvecklingen. Den får därför inle uppfattas som en prognos över statsbudgetens förändruigar. Däremot kan långtids­budgeten genom att ange de inteckningar i det framtida resursutrymmel som redan gjorts utgöra en del av statsmakternas beslutsunderlag. På gmndval härav kan en bedömning göras av utrymmet för nya aktivite­ter, behovet av omprövning av existerande program och eventuella krav på inkomstförstärkningar.

Beräkningarna utgår från anslagsbeloppen enligl kompletleringspro-positionen för budgetåret 1971/72 och omfattar perioden t. o. m. bud­getåret 1975/76. Två alternativ för budgelutvecklingen redovisas, ell i fasta priser och löner och ell i löpande priser och löner. Analysen ge­nomförs i såväl reala som finansiella termer.

7.1 Inkomstutvecklingen

Kalkylerna för statsinkomsternas utveckling baseras på anlaganden om skatteunderlagets, dvs. den totala lönesummans, lillväxl. Dessa an­laganden är för åren 1971 och 1972 desamma som används i den revi­derade finansplanen. För åren därefter utgår beräkningarna från ell an­lagande om en årlig ökning av lönesumman med 7 o/o. Med dessa ut­gångspunkter skulle statsinkomsterna stiga med 7,5 o/o per år under de kommande budgetåren mol 8,4 o/o per år under jämförelseperioden.

Statsinkomsternas ökning till budgetåret 1972/73 beräknas uppgå till endast 4,6 o/o. Denna påtagligt svaga ökning beror framför allt på all inkomstskatten ökar med endast 2,6 o/o. Två omständigheter förklarar denna låga tillväxt. FÖr del första inverkar skalleomläggningen så att utbetalningarna av överskjutande skatt delta budgetår ökar väsentligt snabbare än fyllnadsinbetalningarna och inbetalningarna av kvarståen­de skalt. För del andra medför de betydande stegringarna av skatteun­derlaget åren 1970 och 1971 att utbetalningarna av slutavräkningsmedel tUl kommunema för dessa år ökar kraftigt budgetåret 1972/73.

Bil. 2   Långtidsbudget

39

7.2 Utgiftsutvecklingen

De totala statsutgifterna har i löpande priser ökat med 10,6 o/o per åi under perioden 1965/661969/70. I fasta priser har ökningen varit nära 6 o/o per år. Enligl långtidsbudgetens beräkningar skulle utgifternas stegringslakt dämpas under de kommande budgetåren. Den genomsnitt­liga tillväxten beräknas till 6,5 o/o i löpande priser och 3,2 o/o i fasta pri­ser. En sådan avsaktning i ulgiflsexpansionen är elt normalt resultat av beräkningar av den karaktär som långtidsbudgeten utgör. Med den ut­gångspunkt som gäller för kalkylerna, nämligen alt endast effekterna av redan fattade beslut skall beaktas, blir följden atl ulgiflerna för lids-begränsade program som utlöper under perioden bortfaller och all resursinsatserna i övrigl begränsas lill vad som krävs för all upprätt­hålla oförändrad ambitionsnivå. Hänsyn har däremot inte tagits tUl eventuella kommande beslut av statsmakterna med krav på ökade stats­utgifter som följd. Den utgiftsutveckling som faktiskt kommer till slånd avviker därför normall från långtidsbudgetens beräkningar, så­väl inom ohka delområden som totalt sett. SärskUl för de sista åren i perioden understiger långtidsbudgeternas utgiftsberäkningar regelmäs­sigt den faktiska utvecklingen.

Det relativt sett mest expansiva utgiftsområdet under såväl den för­flutna som den kommande perioden är biståndet lill utvecklingslän­derna. Utgifterna härför skall enligt statsmakternas målsättning uppgå lUl en procent av bruttonationalprodukten budgetåret 1974/75. Även ut­giftsområdena utbildning och forskning, folkpensioner m. m. saml bo­stadslån uppvisar betydande automatiska utgiftsökningar under den kommande perioden tiU följd av gjorda åtaganden. Vidare kommer skattebidragen tUl kommunerna all öka kraftigt, inte minst beroende på den kompensation som skall ulgå som följd av den senaste skatte­omläggningen. Tillsammans svarar de nu nämnda fem utgiftsområdena för ca 85 o/o av utgiftsökningen under långlidsbudgelperioden.

För det första årel i långtidsbudgeten, budgetåret 1972/73, kan en relativt säker bedömning göras av de resursanspråk som följer av re­dan gjorda åtaganden. Även inkomstberäkningen kan för della budget­år baseras på jämförelsevis tUlförlilUgt underlag. I tabell 12 redovisas en sammanställning av statsinkomsternas och statsutgifternas utveckling i löpande priser för de tre budgetåren 1970/711972/73. De totala statsutgifterna ökar enligl dessa beräkningar med ca 4,2 o/o miljarder kr. eller 9,5 o/o tiU budgetåret 1970/71 och med ca 3,7 mUjarder kr. eller 7,7 o/o till budgetåret 1971/72. Enligt långtidsbudgetens beräkningar skulle för atl upprätthålla oförändrad ambitionsnivå budgetåret 1972/73 krävas en stegring av utgifterna med inemot 5 miljarder kr. eller 9,5 o/q. Del bör emellertid påpekas alt dessa utgiftsberäknmgar inte är dUekt

Prop. 1971:115

40

Tabell 12. Budgetsaldots utveckling 1970/711972/73

(Milj. kr., löpande priser)

1970/71

Enl.

kompl.-

1971/72

Enl.

kompl.-

1972/73

Förändring från föregående budgetår till

1970/71

1971/72

1972/73

prop.

prop.

Milj. kr.

%          Milj. kr.

%          Milj. kr.

%

Inkomster Utgifter

46 290 48 410

52 260 52 150

54 670 57 110

+ 5 880 + 4 190

+ 14,6   +5 970 + 9,5   +3 740

+ 12,9   +2410 + 7,7   +4 960

+ 4,6 + 9,5

Budgetsaido

2 130

+   110

2 440

+ 1690

+ 2 230

2 550

Utgifter exkl.

finansiella

transaktioner

44 330

47 290

52 360

+ 3 880

+ 9,6   +2 960

+ 6,7   +5 070

+ 10,7

Finansiellt sparande inom stats­budgeten

+ 1960

+ 4 970

+ 2 310

+ 2 000

+ 3 010

2 660

jämförbara. Ulgiflerna för de två förstnämnda budgetåren är beräknade i 1970 års lönenivå. För budgetåret 1972/73 har gjorts ell schablon­mässigt beräknat påslag för lönehöjningar lill statstjänstemän. TUlväxten av ulgiflerna budgetåret 1972/73 skulle därför bli lägre vid en annan fördelning av lönehöjningarna under den aktuella perioden. Även med hänsyn lagen härlUl visar emellertid jämförelserna alt del krävs en be­tydande utgiftsökning lill budgetåret 1972/73 redan för all genomföra de beslut som faltals. Denna slutsats gäller i än högre grad om jämfö­relserna avser utgiftsutvecklingen med bortseende från de finansiella transaktionerna, i första hand den statliga utlåningen. Dessa är, som tidigare utvecklats, av en annan realekonomisk karaktär än övriga statsutgifter. De på detla sätt beräknade statsutgifterna beräknas öka med närmare 11 o/o till budgetåret 1972/73.

7.3 Realekonomisk utveckling

En ytterligare belysning av innebörden av den utgiftsutveckling som långtidsbudgeten anger kan ges genom en analys i realekonomiska ter­mer. Del är därvid i första hand av intresse alt studera förändringar i den efterfrågan på varor och tjänster som staten och den statsunder­stödda verksamheten direkt ger upphov till genom sina konsumtionsut­gifter och sin investeringsverksamhet. Därtill kommer de mera indirekta effekter på samhällsekonomin som inkomstöverföringar från staten och finansiella transaktioner av olika slag föranleder.

Utgifterna för konsumtion och investeringar, inkl. bidragen lill kommunerna för dessa ändamål, framgår av tabell 7 (sid. 33). Dessa utgifter ökade med 5,3 o/o under perioden 1965/661969/70 medan uppgången under de framförliggande budgetåren begränsas lill 1,6 o/o

Bil. 2    Långtidsbudget

41

per år. Tillväxttakten har under den förflutna perioden varit särskilt snabb för bidragen lill kommunerna medan statens egen efterfrågan ökat väsentligt långsammare. Denna utveckling har kraftigt påverkats av alt huvudmannaskapet för vissa verksamhetsområden överförts från staten lill kommunerna, varvid statsbidragen ökat.

Enligl kalkylerna skulle ökningslakten för de totala konsumtionsut­gifterna dämpas kraftigt från 5,7 o/o per år under den förflutna perio­den lill 1,8 o/o per år under långtidsbudgetperioden. För investeringsut­giftema noteras en avsaktning i tUlväxttakten från 3,6 o/o per år lill knappt 1 o/o per år. I fråga om enbart statens egen efterfrågan på varor och tjänster för konsumtion och investering beräknas uppgången under långlidsbudgetperioden liU 1 ä 1,5 o/o per år. Enligl motsvarande beräk­ningar i långtidsutredningen skulle såväl statens konsumtion som sta­tens investeringar under första hälften av 1970-lalel öka med ca 3,5 o/o per år. Skillnaden mellan dessa båda beräkningar kan i huvudsak för­klaras med atl de har olika underlag och syften. Långtidsutredningen har baserat sin kalkyl på uppgifter av plankaraklär medan långtidsbud­geten avser att ange del resursbehov som krävs för alt infria redan gjorda åtaganden.

Till budgetåret 1972/73 är den beräknade ökningen av statens och den statsunderstödda verksamhetens direkta efterfrågan på reala resur­ser väsentiigt större än genomsnittet för perioden, eller 3,4 o/o. Expan­sionen är särskilt kraftig i fråga om statliga investeringar. Detta beror främst på atl vissa större byggnadsprojekt beräknas bli påbörjade saml på planerade stora inköp av datamaskiner.

Den realekonomiska analysen av statsutgifterna kan kompletteras med uppgifter om de anspråk på arbetsmarknaden som kan beräknas följa av utgiftsutvecklingen. Den personalslalislik som är tillgänglig är visser­ligen bristfällig men den kan ändå användas som underlag för vissa slutsatser. Beräkningarna visar all personalökningen inom den statliga och statsunderstödda verksamheten skulle uppgå till 3 800 personer lill budgetåret 1972/73 mol ca 4 500 personer i genomsnitt per år under perioden 1967/681970/71 (tabell 13). För hela den framföriiggande perioden uppgår ökningen lill 1,2 o/o per år mol 1,7 o/o per år under den angivna jämförelseperioden. Personalanspråken är alltså betydande även under de kommande budgetåren, särskUl inom ulbUdningsområdet.

7.4 Sammanfattning

En analys i finansiella termer av budgelutvecklingen lill budgetåret 1972/73 visar en påtagligt svag ökning av statsinkomsterna och en be­tydande stegring av de redan intecknade statsutgifterna. Följden härav skulle bli en försvagning av statsbudgeten. Tolalbudgelen som enligl

Prop. 1971:115

42

den reviderade finansplanen beräknas uppvisa ett överskott om ca 100 milj. kr. budgetåret 1971/72 skulle sålunda ge elt underskoll om ca 2 450 milj. kr. budgetåret 1972/73. En viss försvagning av budgeten kvarstår även om vissa tillkommande utgifler för löneökningar, vilka i kalkyler­na belastar budgetåret 1972/73, ges en mera rättvisande tidsfördelning. Budgetsaldot kan emellertid från vissa synpunkter sägas vara ett mindre lämpligl mått på statsbudgetens inverkan på samhällsekonomin. Del kan därför vara av intresse atl frånräkna de finansiella transaktionerna inom statsbudgeten, vilka har intresse främst vid en kredilmarknads-analys. Därvid framkommer ell annat saidobegrepp, som brukar be­nämnas statens finansiella sparande. Delta beräknas uppgå lill ca 5 miljarder kr. budgetåret 1971/72. Enligl kalkylerna skulle del finansiella sparandel därefter minska med ca 2,7 miljarder kr. lill budgetåret 1972/73. Budgelutvecklingen skulle likväl resultera i ell positivt fi­nansiellt sparande om ca 2,3 miljarder kr. della budgetår.

De resursanspråk som framkommer i långtidsbudgetens kalkyler bör även ses mol bakgrund av alt del totala utrymmet för inhemsk resurs­förbrukning enligl långtidsutredningen skulle öka med endast knappt 3 % per år under perioden 19701973. Enligl långtidsbudgeten skulle upprätthållande av oförändrad ambitionsnivå inom den statliga och stats­understödda verksamheten kräva en ökning av det reala resursutrymmel med 3,4 % till budgetåret 1972/73, dvs. en snabbare expansion än den som enligt dessa förutsättningar skulle vara möjUgt för andra sek­torer inom samhällsekonomin.

Långtidsbudgetens beräkningar måste också ses mot bakgrund av de riktlinjer som statsmakterna.angell för den ekonomiska politiken. Enligt dessa är del en grundläggande förulsällning för att de centrala målen på längre sikt skaU kunna uppfyllas all jämvikten i vår bytesbalans mot omvärlden kan återställas. Delta ställer krav på en sådan fördelning av resurserna alt en ökande andel av tillväxten kan avsällas för export. I motsvarande mån måste den inhemska resursförbmkningen begrän­sas, något som ställer krav på restriktivilet även då det gäller den of­fentliga utgiftsutvecklingen. Bl. a. mot denna bakgrund har utgifts-prövningen för budgetåret 1971/72 präglats av stark återhåUsamhet. De resurskrav som framkommit i årets långtidsbudget visar på behovet av en fortsatt restriktiv prövning av ulgiflsanspråken och en medveten prioritering av insatserna på olika områden om de grundläggande må­len för den ekonomiska politiken skall kunna nås.

Bil. 2    Långtidsbudget

Tabell 13. Personalförändringar 1967/681975/76

43

Genomsnittlig

Förändring

Totalt      Förändring

Genomsnittlig

förändring

till

1971/72    till

förändring

1967/68

1971/72

1972/73

1971/72

1970/71

1975/76

Antal        %

Antal        %

Antal       %

Antal       %

Total personal

varav

utbildnings­väsendet

-4 540     +1,7     +5720     +2,1     277 840     +3 800     +1,4     +3 355     +1,2

+ 2 760     +2,4     +4 025     +3,4    123 095     +3 165     +2,6     +2 815     +2,2

Prop. 1971:115

44

Innehållsförteckning

1. Inledning.........................................................        1

1.1

Långtidsbudgetens karaktär och syfte    ........       1

1.2

Oförändrad ambitionsnivå   ..........................        1

1.3

Beräkningsunderlag   ................................... 

3

2. Samhällsekonomisk bakgrund  ............................. 

5

2.1

Inledning     ..............................................       5

2.2

Arbetskraftsutvecklingen   ...........................        5

2.3

Produktivitetsutvecklingen    ........................       6

2.4

Produktionsutvecklingen   ............................ 

.. 

7

2.5

Resursfördelningen    ..................................       7

3. Utgiflsutvecklingen     .......................................       9

3.1

Utbildning och forskning    ...........................       9

3.2

Folkpensioner m. m...................................... 

.. 

12

3.3

Totalförsvar    ........................................... 

.. 

14

3.4

Kommunikationer och energiförsörjning   ......... 

16

3.5

Bosläder ................................................... 

17

3.6

Slöd tUl barnfamUjer    ................................ 

19

3.7

Arbetsmarknad och regionalpoUtik    .............. 

21

3.8

Hälso-, sjuk- och socialvård   ....................... 

.. 

22

3.9

Rättsväsende   .......................................... 

.. 

24

3.10

Skattebidrag till kommuner............................ 

.. 

26

3.11

UlveckUngsbislånd m. m................................ 

.. 

27

3.12

Övrigl ....................................................... 

27

3.13

Totala utgifler   ......................................... 

.. 

29

4. Statsutgifternas realekonomiska utveckling............ 

. 

31

4.1

Inledning     .............................................. 

. 

31

4.2

Konsumtions- och investeringsulgifter   .......... 

32

4.3

Övriga realgrupper    ................................... 

33

5. Personalutvecklingen  ....................................... 

34

5.1

Långtidsbudgetens personalkalkyl   ................ 

. 

34

5.2

Affärsverken   ........................................... 

35

6.

InkomstutveckUngen   ...................................... 

. 

36

7.

Avslutning   .................................................... 

. 

38

7.1

Inkomstutvecklingen.................................... 

38

7.2

Utgiftsutvecklingen    .................................. 

39

7.3

Realekonomisk utveckling    .......................... 

40

7.4

Sammanfattning     ..................................... 

41

Bil. 2    Långtidsbudget

45

Tabellförteckning

1.

Produktionskapacitetens förändring 19501975.... 

7

2.

Försörjningsbalansens utveckling 19601975 ....... 

8

3.

Utvecklingen av de militära försvarsutgiftema 1971/721975/

76 i fasta priser  ............................................ 

15

4. Utvecklingen av de militära försvarsutgiftema 1971/721975/

76 i löpande priser .......................................... 

15

5.

Utgiflsulvecklmgen 1971/721975/76 i fasta priser ..... 

29

6.

Utgiftsutvecklingen 1971/721975/76 i löpande priser   

30

7.

Konsumtions- och investeringsulgifternas utveckling      

33

8.

Utvecklingen av transfereringar m. m. ................ 

33

9.

Personalutvecklingen  1967/681975/76   .......... 

.. 

35

10.

Personalutvecklingen vid affärsverken 1967/681975/76       

36

11.

Stalsinkomstemas utveckling 1971/721975/76 i löpande pri­ser            

37

12.

Budgetsaldots utvecklmg 1970/711972/73    ..... 

.. 

40

13.

Personalförändringar  1967/681975/76   ........... 

.. 

43

MARCUS aOKTR. STHLM 1971    710233

1970 års långtidsutredning och remissinstanserna

Bilaga 3

Prop. 1971:115

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

BUaga 3

1970 ÅRS LÅNGTIDSUTREDNING OCH REMISSINSTANSERNA

1970 års långtidsutrednings huvudrapport, "Svensk ekonomi 1971 1975 med utblick mol 1990" (SOU 1970: 71) som avlämnades den 4 december 1970, har remissbehandlats. En förteckning över de myndig­heter, organisationer m. m. som inkommit med yttranden återfinns i ett appendix liU denna bilaga. I det följande presenteras elt samman­drag av rapporten tillsammans med några huvuddrag av remissyttran­dena i sammanfattning. Med hänsyn lill all utredningen täcker ell så vilt område och att remissinstanserna avlämnat en mångfald synpunkter har del inle varit möjligt all ge någon mer fullständig översikt över remissinstansernas åsikter. Avsikten har i släUel varit all lämna en redogörelse endasl för några centrala tankar i remissvaren. De syn­punkter som refereras las inte upp lill granskning.

Befolkning och arbetskraft Långtidsutredningen

Sveriges folkmängd uppgick i mhlen av 1970 till ca 8,0 miljoner. Enligl statistiska centralbyråns prognoser väntas en ökning till 8,3 miljoner 1975, 8,5 miljoner 1980 och 8,9 miljoner 1990. TiUskottet blir enligl prognosen ca 250 000 under perioden 19701975 (3,1 «/o) och omkring 225 000 under senare hälften av 70-lalel. För 80-lalel för­utses en folkmängdsökning om ca 370 000 individer (4,4 »/o). Detta innebär all den internationellt sett svaga befolkningsökning som präglat Sverige sedan 1950 väntas fortsätta. Folkmängden i övriga västeuro­peiska länder beräknas sålunda fram till 1980 tillväxa något snabbare och i Nordamerika mer än dubbelt så snabbt som i Sverige.

De viktigaste antagandena bakom den presenterade befolkningspro­gnosen är följande:

a)

fruksamheten beräknas bli konstant under de närmaste årtiondena och ligga på en betydligt lägre nivå än under 60-lalels första hälft.

b)

dödligheten antas sjunka för män under 40 år och kvinnor under 90 år. För övriga grupper förutses dödligheten däremot ligga kvar på nuvarande nivå.

1    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 3'.

Prop. 1971:115

Tabell 1. Befolkningen 19601990 fördelad pä åldersgrupper

Procent

Åldersgrupper

1960

1965

1970

1975

1980

1985

1990

0-15 16-64 

65- CO

24,2 64,1 11,7

100

22,4 64,9 12,7

100

22,2 64,1 13,7

100

22,2 63,0 14,8

100

22,1 62,3 15,6

100

21,4 62,6 16,0

100

21,1 62,6 16,3

100

c) del årliga invandringsöverskoltel antas uppgå lill 20 000 personer, vilket är något lägre än under 60-talets senare hälft. I jämförelse med perioden 19501963 innebär dock della anlagande en ungefärlig för­dubbling.

Som framgår av labeU 1 innebär den befolkningsprognos som lång­tidsutredningen arbetat med en framtida, myckel betydande, omstruk­turering av befolkningen. Mest utmärkande för denna är den kraftiga ökningen av de äldre åldersgrupperna under hela perioden fram till 1990. För de yngsta gäller samtidigt all ökningen fram till 1980 be­räknas försiggå i takt med den totala folkmängden men därefter bli svagare. Antalet personer i mellanåldrarna ur vilka arbetskraften i huvudsak rekryteras, tillväxer däremot synnerligen långsamt fram till 1980, medan ökningen under 80-lalel beräknas bli något starkare.

Antalet barn i förskoleåldern (O6 år) som ökade med ca 60 000, eUer 8 «/o, under 60-lalets senare hälft beräknas minska med omkring 25 000 fram tiU 1975. Därefter beräknas åter en viss uppgång ske. För 80-lalel förutses inga större förändringar. För barn i grundskole­åldrarna (715 år) förutses en ökning med ca 80 000 (8 «/o) från 1970 till 1975. Därefter väntas ökningen successivt avta för att under 80-lalel förbytas i en svag nedgång. Antalet ungdomar i gymnasieåldrarna (1618 år) förutses minska med ca 6 000 (2 o/o) fram till 1975. Under de båda följande 5-årsperioderna väntas däremot en ökning med när­mare 20 000 per period. I de åldrar som främst kommer ifråga för eftergymnasial utbildning, 1924 år, beräknas antalet individer minska med närmare 90 000 (12 »/o) från 1970 lill 1975. För 70-talels andra hälft förutses fortfarande en nedgång, fast väsentligt svagare. För 80-lalel förutses en lillväxl med inalles 70 000 personer i de aktuella åldrarna. Antalet pensionärer (67 år eller äldre) beräknas tillväxa med ca 110 000 (11 å 12 o/o) under såväl första som andra hälften av 70-lalel. Under 80-lalel väntas motsvarande tal bli ca 60 000 varje 5-års-period.

Tillgången på arbetskraft. Arbetskraftstillgången har av utredningen beräknats med hjälp av arbetskraftsundersökningama och med dessas definitioner och indelningar av arbetskraften. Härigenom har man fåll

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

Tabell 2. Faktorer bakom arbetskraftens utveckling 19651980

19651970

19701975

19751980

Antal

%

Antal

%'

Antlal

%'

Demografiska forändringar

Tillskott av ungdomar och återinträdande

kvinnor Avgång genom pensionering m.m. Döda i aktiv ålder

492 200 -369 700 -  83 200

13,0

-    9,8

-    2,2

484 900 -386 600 - 84 300

12,4

-    9,9

-    2,2

494 600 -392 900 - 83 700

12,3

-    9,8

-    2,1

Summa nalurUg befoUcningsförändring

39 200

1,0

14 000

0,4

18 000

0,4

Nettoimmigration Giftermålsandel

55 100 700

1,5 0,0

50 200 -    1900

1,3 0,0

48100 400

1,2 0,0

Summa demografiska förändringar

95 000

2,5

62 200

1,6

65 600

1,6

Förändring av relativa AK-tal

Män och ej gifta kvinnor i åldrarna

1529 år Män och ej gifta kvinnor i åldrarna

3069 år Gifta kvinnor

-      81200

-     28 500

 140 800

-     2,1

-     0,8

3,7

-      59100

-    17 000

 104 200

-     1,5

-     0,4

2,7

-     35 800

-     12 600

 73 100

-    0,9

-    0,3

 1,8

Summa relativa AK-tal

31100

0,8

28 000

0,7

24 700

0,6

Totala arbetskraftens förändring

126 000

3,3

90 300

2,3

90 400

2,3

' Procenttalet avser förändringen i absoluta tal i relation till den totala arbetskraften vid periodens början.

bättre möjligheter all beräkna arbelskraftsvolymen i limmar. Beräk­ningarna har utförts av statistiska centralbyrån och redovisas utförligt i en bUaga till långtidsutredningen, SOU 1971: 8. Enligt dessa beräk­ningar skulle den totala arbetskraften mellan 1970 och 1975 öka med 90 000 och vid utgången av perioden uppgå lill 4,0 miljoner personer. För den senare hälften av 70-talel räknar man med en ungefär lika stor ökning. Fram till 1975 skulle hela tillväxten falla på de gifta kvinnorna, medan männen och de ej gifta kvinnorna i arbetskraften minskar. De anlaganden som gjorts angående de relativa arbetskrafts­talen ger ett sammanlagt tillskott till arbetskraften fram tUl 1975 av ungefär samma storlek som under 60-talets senare hälft. Som framgår av tabell 2 förklaras den svagare tillväxten av arbetskraften i huvudsak av all de demografiska förändringarna väntas bli mindre gynnsamma än under perioden 19651970.

När det gäller utvecklingen av antalet arbetstimmar spelar självfallet den lagstadgade arbetstiden en central roll. Eftersom del föreligger etl beslut om sänkning av denna från 42,5 timmar per vecka till 40 timmar innan utgången av 1973 kan medelarbetsliden förutses sjunka kraftigt under de närmaste åren. I samma riktning verkar också frånvaron, som alltså förutses öka något. Sammanlaget beräknas arbetstiden sjunka så alt arbetskraflstillgången, uttryckt i limmar, minskar med 0,8 o/o per år 19701975. Under den närmast föregående 5-årsperioden inträffade en minskning av ungefär samma storleksordning, eller 0,9 o/o per år.

Prop. 1971:115

Tabell 3. Sysselsättningens förändringar i olika näringsgrenar 19651975

Antal arbetstimmar.

Antal sysselsatta

procent per är

1 000- tal

1965

1970

1965      1970

1970

1975

1970         1975

Jordbruk m. m.

-7,7

-7,4

-89          -67

Skogsbruk

-7,8

-5,2

-19          -25

Industri

-1,9

-2,3

-32          -55

El, gas, vatten och avlopp

-0,9

-0,5

1                1

Byggnadsverksamhet

-0,6

-1,0

7               4

Summa varu- och kraftproduktion

-2,7

-2,7

-133        -142

Varuhandel

-0,5

-0,9

18               8

Samfärdsel

0,3

-0,4

7               8

Privata tiänster inkl.

fastighetsförvaltning

-0,5

0,5

17             29

Offentliga tjänster

4.6

3,4

189           185

Summa tiänsteproduktion

1,3

1,1

232           229

Totalt

-0,9

-0,8

99             87

' Arbetskraftsundersökningarnas definitioner. Avrundade tal.

Efterfrågan på arbetskraft. De planer och bedömningar som samlats in från ekonomins olika delområden inom ramen för långtidsutredning­en ger vid handen all efterfrågan på arbetskraft under den närmast föreliggande 5-årsperioden vida kan väntas överstiga tillgången. Enligl planerna skulle sålunda enbart den offentliga sektorn öka sin arbets­styrka med ca 200 000 personer samtidigt som antalet anställda inom industrin skulle öka med omkring 90 000. Som tidigare nämnts har hela tillgångsökningen för perioden 19701975 beräknats lill ca 90 000 personer.

Enligt de kalkyler som utredningen gjorl kan hela arbetskraftslill-skollel väntas falla på Ijänsleseklorerna och inom dessa i första hand på den offentliga sektorn. Som framgår av tabell 3 förutses följaktligen en minskning av sysselsättningen för de varu- och kraflproducerande sektorerna, framför allt för jordbruk och industri. Den fördelning av arbetskraften på olika näringsgrenar som utredningen gjort innebär sålunda i stort sett all de tendenser som präglade perioden 19651970 kan väntas beslå.

Arbetskraftsproblem. Den balans på lolalnivå för arbetsmarknaden (full sysselsättning) som ingått som en förutsättning för långtidsutred­ningens kalkyler innebär inte automatiskt all balans kommer att råda på samtliga av arbetsmarknadens delmarknader. För vissa av dessa del­marknader har utredningen ulfört överslagskalkyler och några resultat av dessa kalkyler skall redovisas i del följande.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

5

1.

Kvinnlig arbetskraft. Som tidigare nämnts beräknas hela ökningen av utbudet på arbetsmarknaden falla på kvinnorna och utredningen har därför försökt undersöka i vUken utsträckning inriktningen av den framlida efterfrågan kan väntas svara mot delta utbud. Utredningen understryker svårigheten all säkrare bedöma utvecklingen härvidlag, men visar med elt schematiskt räkneexempel alt med de tendenser i utvecklingen som förelegal under 60-lalel kan det tänkas snarare uppstå brist på kvinnlig arbetskraft än sysselsällningssvårigheter för kvinnorna. Förutsättningarna för efterfrågeberäkningarna har varit alt kvinnornas andel i de olika näringsgrenarnas sysselsättning blir densamma 1975 som 1970. Efterfrågan på kvinnlig arbetskraft skulle under denna för­utsättning sliga med 120 000 personer, vilket slår mol en ulbudsökning om 95 000 personer. Efterfrågan på manlig arbetskraft skulle samtidigt minska med ca 30 000 personer, medan tillgångsminskningen beräknas stanna vid 5 000 personer.

2.

Regional utveckling. Under Iredje kvartalet 1970 hade 100 arbets-löshelsanmälda i övre Norrland sammanlagt 47 lediga platser att välja mellan, medan i storstadslänen fanns 570 lediga platser för varje 100-lal arbetslösa. Enligl utredningen lyder produktionsplanerna på en fort­sall svag arbetskraflseflerfrågan i de norra delama av landet inom de näringsgrenar som väger tungt från sysselsättningssynpunkt, nämligen jordbruk, skogsbruk och delar av industrin. Någon kraftigare stegring av sysselsättningen inom tjänstesektorerna skulle inle heller kunna för­väntas, varför en betydande risk för undersysselsätlning skulle vara all emotse i denna del av landet.

3.

Utbildning. Utbildningsnivån stiger snabbt, konstaterar utredning­en. Således har andelen 16-åringar som sökl lill gymnasial utbildning direkt efler den obligatoriska skolan stigit från ca 40 o/o 1960 lill drygt 90 o/o 1970. Antalet studerande vid universitet och högskolor uppgick läsåret 1964/65 liU mindre än 60 000, 1969/70 liU drygt 120 000 och be­räknas 1974/75 vara omkring 150 000. Denna utveckling lorde leda till att de långlidsulbildade efler hand tränger in på nya arbetsområden, fastslår utredningen. I första hand anser man alt della leder till syssel­sättningsproblem för främst äldre och korttidsutbildade. Vidare förut­ses svårigheter all placera de ulbUdade. Utredningen anser att arbets­marknadens omvandling lalar för alt en ökad vuxenutbildning-omskol­ning kan vara motiverad.

4.

Övriga arbetsmarknadsproblem. Utredningen pekar på den fara som ligger i all efterfrågan på arbetskraft i så hög utsträckning riklar sig mot yngre personer. Även de handikappades situation på arbets­marknaden uppmärksammas. Utredningen betonar här den risk som ligger i all arbetskraften uppdelas i två kategorier, en sysselsatt på den öppna marknaden och en utanför denna. Slutligen tar utredningen upp den ökade frånvaron. Man anser denna delvis vara en effekt av

Prop. 1971:115

6

förskjutningar i arbetskraftens sammansättning, men atl det väsentligen rör sig om individuella förändringar.

Remissinstanserna

Ell flertal remissinstanser diskuterar den dolda arbetslöshetens om­fattning och möjligheterna all minska densamma. LO anser sålunda all många personer, möjligen hundratusentals, som önskar arbete men för närvarande inle kan få del, genom en anpassning av den ekono­miska politiken bör ges ordentiiga sysselsättningschanser. Grunden för långtidsutredningens beräkningar av arbetskraftstillgångarna accepteras således inte fullt ut av LO. LO anser vidare att vissa kommentarer i långtidsutredningen går i linje med LO:s ståndpunkt, men atl man in­om planeringssekretariatet tycks resignera angående möjligheterna all tillräckligt snabbi få en utveckling i önskad riktning. En liknande uppfattning omfattas av TCO som anför att ingen hittiUs på etl helt tiUfredsställande sätt lyckats klargöra storleken av den latenta arbets­lösheten. Atl den inte är obetydlig är dock uppenbart. Det fiims således stora outnyttjade arbetskraftsresurser som del funnes arUedning alt söka tillvarata, även om man bara anlägger det ekonomiska betraktelse­sätt som är långtidsutredningens. Lägger man därtill den i vårt sam­hälle gängse värderingen av förvärvsarbete som del främsta medlet för den enskildes självförverkligande, framstår det som ganska självklart atl man söker eliminera så många som möjligt av hindren för dem som önskar utträda på arbetsmarknaden. KF skriver i sitt yttrande atl del enligt låginkomslutredningens beräkningar skuUe finnas en stor s. k. dold arbetslöshet motsvarande ca 300 000400 000 heltidsanstäUda, vilket kan jämföras med den ökning på ca 90 000 fram till 1975 man har kalkylerat med i långtidsutredningen. Dessa olika resultat har er­hållits genom olika beräkningsmetoder. KF anser det därför angeläget all en förnyad analys görs av dessa frågor för alt man skall erhålla ett säkrare underlag för en bedömning av arbelskraflslillgångens ut­veckling.

Enligt LO skulle, om sysselsättningsökningarna i större utsträckning kunde förskjutas från de egentliga storstadsområdena liU tätorter och regioner utanför dessa, sysselsättningschanserna för personer där som nu saknar arbete öka väsentligt. Arbelskraflslillskollen skulle då i mindre utsträckning behöva läckas genom inflyttning och de lokala offentliga investeringsbehoven dämpas i viss mån även om lokal lät-orlsinflyllning ändå måste bli omfattande. LO ser en sådan förskjut­ning av sysselsättningsexpansionen söm önskvärd. En stark ökning av slorstadssysselsättningen bör inle passivt accepteras i etl läge då per­soner på andra håll inte samtidigt får en önskad sysselsällningschans. Även arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) är inne på liknande tankegångar

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

7

och skriver alt man för alt nå en mer varaktig lösning av arbetskrafts-problemen vid val av förläggningsorl måste låta rekryteringsaspekterna vara avgörande. Det latenta arbelskraflsulbudel ligger främst i Norr­land men även i områden i mellersta och södra Sverige utanför stor­stadsregionerna. Som utredningen också påpekar kan kapaciteten i fråga om bosläder och annat samhällskapital bedömas vara mindre hårt ut­nyttjad här än i storstäderna.

TCO kopplar främst ihop den dolda arbetslösheten med den lägre förvärvsfrekvensen bland kvinnor men framför samtidigt all de re­gionala variationerna är stora. Enligt arbetskraftsundersökningama var t. ex. de relativa arbetskraftstalen 1970 för kvinnor i Göteborg 52,9 och i det närbelägna Borås med dess annorlimda sysselsättningsstmk-tur hela 62,7. En analys av de kraftigt varierande arbetskraftstalen för kvinnor i olika delar av landet skulle säkert visa all det latenta arbets-kraflsulbudel på sina håll kan vara ganska stort, anser TCO och efterlyser regionala arbelskraflsbalanser. När del gäller prognosen för den kvinnliga sysselsättningen kan därför TCO för sin del inle betrakta den förutsedda och i jämförelse med slutet av 60-lalet något blygsamma höjningen av de relativa AK-talen som ett önskvärt mål. Prognosen visar i stället enligl TCO:s mening, alt mer kraftfulla ål­gärder behövs för all undanröja hindren för kvinnors förvärvsarbete, t. ex. en snabbare utbyggnad av den offentliga barntillsynen och ar­betsmarknadsutbUdningen samt effektivare ålgärder för att bredda kvinnors yrkesval och skapa allsidigare sysselsättningsmöjligheter på orter med ett ensidigt näringsliv.

SACO ifrågasätter om utredningen inle överskattat den sannolika utvecklingen av arbetskraflstillgången. Del finns t. ex. myckel som lalar för alt bedömningen av möjligheterna att höja förvärvsfrekvensen för de gifta kvinnorna är alllför optimistisk. Förvärvsfrekvensen bland gifta kvinnor är bl. a. avhängig av i vilken utsträckning barntiUsynsfrågan kan lösas och i vilken utsträckning kvinnorna anser del ekonomiskt lönsamt att förvärvsarbeta. En förulsällning för att de gifta kvinnorna skall kunna söka sig ut på arbetsmarknaden i ökande omfattning är att det sker en kraftig utbyggnad av den offentliga barnlillsynsverksamhe-len eller atl del vidtas andra ålgärder som frigör kvinnorna från hem­men. Eftersom samhället inle kan erbjuda individerna tiUräckliga och alternativa barntUlsynsallernaliv tvingas kvalificerad och välutbildad arbetskraft atl arbeta inom hemmet i stäUel för på en plats där deras speciella yrkeskunskaper skulle tillvaratas på ett mer optimalt sätt. Den ökning av förvärvsfrekvensen för gifta kvinnor som utredningen räknar med kan alltså enligt SACO:s mening endasl åstadkommas om sam­hället kraftfullt satsar på en utökad barnservice. Då emellerlid SACO tvivlar på atl man skall lyckas få lill stånd en sådan utbyggnad av den

Prop.1971:115

g

offentiiga barntillsynsverksamheten alt full behovsläckning kan upp­nås under de närmasie åren, vUl SACO förorda även andra stimu­lansåtgärder. Genom t. ex. större flexibilitet vad gäller arbetstiderna och större tillgång lill deltidsarbete skulle föräldrar beredas större möjligheter att själva lösa sina barntillsynsproblem och samtidigt för­värvsarbeta.

Svenska bankföreningen delar SACO:s uppfattning om svårighetema att öka den kvinnliga förvärvsverksamheten, då härför ställs krav på större möjligheter lill deltidstjänster saml en kraftig ökning av antalet daghemsplalser, vilket erfarenhetsmässigt inte är så lätt att tUlgodose. Lantbrukarnas riksförbund anser också all kalkylen över ulbudsök-ningen av den kvinnliga arbetskraften synes något osannolik. Det är ett känt faktum att dold arbetslöshet råder bland hemmafruarna i lands­orten, men då inga arbetstillfällen finns för dessa är del orealistiskt all räkna denna gmpp som potentiella arbetstagare. Arbetstillfällen måste först skapas på de orter där den kvinnliga arbetskraften finns om utredningens beräkningar skall vara realistiska, skriver förbundet.

KF betonar nödvändigheten av att samhället vidtar åtgärder för alt underlätta för dem som så önskar all söka sig lill förvärvslivet. Della gäller inte endasl för all kunna öka den totala produktionen, ulan ock­så för all ge människor en större valfrihet. Arbetsmarknads- och loka­liseringspolitiken utgör här väsentliga metoder. Av låginkomstutred­ningen framgår all brislen på daghem och annan barntiUsyn utgör ett hinder för ca 300 000 personer alt förvärvsarbeta i den omfallning de skulle önska. Problemet med barntillsyn utgör därför en mycket viktig fråga som måste lösas. Åtgärder på della område har en social mål­sättning, men kan lill en del också ses som investeringar för all få en ökning av arbelskraftsvolymen. KF framhåller dessutom nödvän­digheten av all i olika avseenden förbättra arbetsplalsmiljön både när det gäller den fysiska, administrativa och sociala utformningen.

Utredningens kalkyl över invandringen har uppmärksammats av re­missinstanserna. Sveriges hantverks- och induslriorganisation anför all import av arbetskraft kan vara helt motiverad i vissa konjunkturlägen, men man ifrågasätter huruvida utredningens prognos om en permanent och relativt stark arbelskraflimport är realistisk och om en sådan ut­veckling är önskvärd.

LO ifrågasätter om inte en viss styrning av lolalvolymen på längre sikt är nödvändig. Vidare bör de starka fluktuationerna dämpas. De senare kan så gott som helt tillskrivas tillfälliga överhettningslägen i storstadsregionernas konjunktur. All begränsa den fria rörligheten inom Norden kan del dock inle bli tal om och även i övrigl bör inskränk­ningar i möjligheterna för enskUda personer att la arbete här i landet undvikas. LO anför vidare all det från stabiliseringssynpunkl är väsent­ligt atl en viss indirekt styrning av ovannämnt slag sker. Om de totala

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

9

investeringsbehoven per anställd beräknas till 300 000 kr. utgör den totala investeringsökningen i storstadsregionerna vid en invandringsök­ning om 100 000 personer ca 1,3 miljarder kr. Om delta utrymme sak­nas och först på längre sikt kan skapas genom höjd produktion, uppslår ell behov av kapilalimport i invandringsskedel. Alternativet är förstärkt inflation och motsvarande tvångsslyrning av sparande och kapitalbild­ning. Enligt LO:s mening kunde en styrning av invandringsvolymen inom breda marginaler och dämpning av dess variationer lämpligen la sig formen av ett delansvar för finansieringen om kolleklivinvesle-ringarna läggs på förelagen. I princip gäller elt parallellt resonemang för inrikes omflyttning och invandring. De extra kostnaderna är dock något större i det senare fallet.

Försäkringsbolagens riksförbund anför, utan att anlägga någon prin­cipiell synpunkt på invandringen, alt utredningens kalkyl lorde ligga för högt. Förbundet anser atl de senaste årens exceptionellt stora överskott delvis lorde vara en engångsföreteelse betingad av behovet av arbetskraft inom skogsbruket på grund av 1969 års svåra slormskador. Med hänsyn till detta anser man det mindre sannolikt att nettoimmigralionen under perioden 19711975 kan bU så hög som 20 000 per år.

Stockholms universitet anser å andra sidan atl anlagandel om invand­ringens storlek förefaller väl försiktigt.

Vad beträffar övriga synpunkter på arbelsmarknadsproblem anför SACO att utredningens kalkyler över medelarbetsliden bygger på förut­sättningen all den lagstadgade arbetstiden under de närmaste åren skall skäras ned lill 40 limmar per vecka för de gmpper som nu har 42,5 limmars arbetsvecka. Enligl SACO:s mening finns del myckel som lalar för alt utvecklingen i della avseende kommer alt gå ännu snabbare. Man kan t. ex. knappast räkna med atl de grupper, som i dag formellt men ingalunda alltid reellt har kortare arbetstid än den lagstadgade, helt skall avslå från arbetstidsförkortningar under de närmaste åren. Organisationen påpekar vidare all ökningen av antalet pensionärer ak­tualiserar frågan om deras inlemmande i arbetskraften. I en situation med arbetskraftsbrist finns det enligt SACO:s mening alla skäl till att söka utnyttja denna arbetskraftsresurs.

Ell flertal remissinstanser påpekar atl förslag väckts om sänkning av pensionsåldern för stora grupper löntagare, vilket kan få stora konse­kvenser för arbetskraftsutbudet.

LO lar upp den ökade frånvarofrckvensen och påpekar all faktorerna bakom denna är mycket bristfälligt kartlagda. Ell allt högre uppdrivet arbetstempo saml i många fall en utveckling mol allt ointressantare ar­betsuppgifter utgör sannolikt ell par vikliga förklaringsfaklorer. Enligl LO:s mening kan upplevelsen av dessa arbetsförhållanden snarare tolkas som en reell slandardminskning än en slandardökning.

AMS understryker riskerna för en ökad klyfta mellan de olika typer

Prop. 1971:115

10

av arbetskraft och risken för en uppdelning av arbetskraften i två kate­gorier, en sysselsatt på öppna marknaden och en utanför denna. Styrel­sen erinrar om den verksamhet som från arbetsmarknadsverkels sida in­letts för alt pröva möjligheterna till en bättre anpassning av arbetet lUl den enskilde individens fysiska och psykiska förutsättningar. Verksam­heten syftar lUl all genom kontakter mellan arbetsförmedlingen och re­presentanter för förelag och anställda undersöka vUka förbättringar som kan vidtas för atl fler äldre och handikappade skall kunna anställas.

Stockholms universitet noterar all man i utredningen inte gjort några anlaganden om politikförändringar med avseende på arbetskraften för prognosperioden. Detla är rimligt om prognosen används för all belysa möjligheterna all uppnå de uppställda ekonomisk-politiska målen. Ivllen då prognosen används enbart som en restriktion på produktionstUlväx­ten, kommer anlaganden om oförändrad politik atl implicera allvarliga arbetsmarknadspolitiska konsekvenser, säger universitetet. Trendfram-skrivningen innebär således en forlsall ökning i ulslagningen av äldre män från arbetsmarknaden.

Produktivitet och produktionskapacitet Långtidsutredningen

Produktiviteten har under 60-lalel för flertalet sektorer uppvisat en stabil och av konjunktur- och arbelsmarknadsförhållanden relativt obe­roende utveckling. Den fortsatta produktivitetsutvecklingen har utred­ningen belyst med hjälp av planmalerial och expertbedömningar och även analyserat genom särskilda beräkningar. Frågan har främst varit om den snabba slegringstaklen under 60-lalet kan väntas beslå under 70-lalels första hälft, eller om man kan peka på faktorer som tenderar all förslärka eller dämpa denna utveckling. Resultatet av utredning­ens bedömningar redovisas i tabell 4.

Som framgår av tabellen överensstämmer i flertalet fall den produk­tivitetsutveckling som förutses för 19701975 inom de olika sektorer­na helt med eller ligger myckel nära den Irendmässiga utvecklingen under 60-talel. Utredningen betonar atl om produktiviteten sektor för sektor skall utvecklas lika snabbi som under 60-talel, krävs alt en rad bakomliggande fömtsättningar realiseras. Sålunda krävs en fortsall snabb kapitalbildning som successivt ökar mängden kapital per arbets­timme.

Utredningen betonar att det är svårt att mer exakt ange vad den för­utsedda produktivitetsutvecklingen fordrar i fråga om investeringar. Re­dan vid nuvarande investeringsnivå sker en relativt snabb ökning av realkapilalslocken, vilken i kombination med det vikande arbelskrafls­ulbudel leder till en snabb ökning av mängden kapital per arbetstimme.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

11

Tabell 4. Arbetsproduktivitetens utveckling inom olika sektorer 19501975

Förändringar, procent per år

Sektor

1950-

-1960    19601965

19651970

19701975

Jordbruk, skogsbruk

m.m. Industri och

kraftproduktion Byggnadsverksamhet

3,3

4,2 0,9

5,1

7,7 4,8

9,3

7,6 2,5

8,0

7,6 3,5

Summa varu- och kraftproduktion

3,9

7,6

7,4

7,3

Privata tjänster OffentUga tiänster

3,0 0,0

4,6 -0,4

4,1 0,0

4,2 0,2

Summa tj änsleproduktion

2,3

3,1

2,7

2,7

Totalt

3,3

5,6

5,2

4,9

Anm. 1 »privata tjänster» ingår varuhandel, samfärdsel, fastighetsförvaltning, restaurang och hoteU, bank-, försäkrings- och uppdragsverksamhet samt övriga privata tjänster.

Produktivilelseffeklerna av den ökade kapitalinsatsen är på ell kom­plicerat sätt sammanvävda med införandet av ny teknik och med ut­nyttjandet av slordriflsfördelar. Utförda analyser har antytt all dessa faktorers betydelse ökat under 60-lalel. De olika faktorernas relativa betydelse har emellerlid inle kunnat preciseras på elt tiUfredsstäUande sätt. Utredningen har därför varit hänvisad lUl atl i första hand grunda uppskattningarna av den framlida investeringsutvecklingen på de sär­skilda sektorsludierna. Av dessa framgår all de totala investeringarna förväntas öka med i genomsnitt 3,5 o/o per år 19701975. Komplette­rande analyser, som utförts med hjälp av olika produklionsfunklions-ansatser, visar att en inveslermgsökning av denna omfallning väl ligger inom ramen för de krav som den antagna produktivitetsutvecklingen ställer på kapitalinsatsens ökning.

En väsentlig betingelse för den snabba produktivitetsstegringen under den senare hälften av 60-lalet anser utredningen ha varit den ökade taklen i del svenska näringslivels strukturomvandling. Företag har lagts ned i ökad omfallning och fusioner har lett lill omfattande omorganisa­tioner av produktionen. Denna utveckling har medfört all ökade krav ställts på arbetskraftens rörlighet, såväl regionall som mellan branscher och företag. Viss del av arbetskraften har hafl svårt all finna nya och fullvärdiga sysselsättningar, vilket föranlett en stark utbyggnad av sam­hällsinsatserna på närings-, arbetsmarknads- och utbildningspolitikens område. Utredningens kalkyl förulsätler en fortsatt snabb strukturom­vandling och hög produktivitetstillväxt, vUkel reser krav på en fort­sättning av denna utbyggnad.

Prop. 1971:115

12

Tabell 5. Arbetskraftens, produktivitetens och BNP:s förändringar 19501975

Procent per år

1950-

-1960

1960-

-1965

1965-1970

1970-1975

Arbetskraft i timmar

0,1

0,3

-0,9

-0,8

BNP per arbetstimme

3,3

5,6

5,2

4,9

BNP från

produktionssidan

3,4

5,9

4,3

4,1

BNP från

användningssidan

3,4

5,4

3,9

3,8

Konsekvenserna för den totala BNP-kapacilelens utveckling av de enskUda sektorernas produklivilelstillväxl kan inle preciseras förrän man i stora drag tagit ställning lill hur seklorsammansällningen ut­vecklar sig under den aktuella perioden. Detla i sin lur kan inte göras förrän man tagit ställning till de centrala avvägningsfrågorna rörande resursernas användning.

Den seklorsammansältning som ingår i utredningens grundkalkyl innebär, tillsammans med gjorda anlaganden om den seklorvisa produk­tivitetsutvecklingen och arbetskraflstillgången, atl BNP-kapacilelen sti­ger med i genomsnitt 3,8 o/o per år.i En sammanfattning av de antagan­den som gjorts här rörande arbetskraftens, produktivitetens och BNP-kapacilelens förväntade utveckling ges i tabell 5.

Remissinstanserna

En fortsatt snabb produkliviletstillväxl under 70-lalels första hälft av samma storlek som under perioden 19651970 ifrågasätts av Han­delshögskolan i Stockholm. Man anser att del mol bakgrund av del "relativa slöseriet" som synes ha karakteriserat näringslivels förhållan­den under 50-lalel (t. ex. ifråga om kontors- och Ijänstemannautgifler) fanns ett betydande utrymme under 60-lalet för koslnadsnedpressning vid det hårdare konkurrensklimat som då uppkom. Ur denna synvinkel bör utgångsläget för en forlsall hög effeklivitelshöjningstakl vara sämre vid ingången lUl 70-lalel, när en stor del av tidigare möjligheter till produklivilelsslegringar avbetats. Man kan också på arbetsmarknaden urskilja ell växande motstånd mol forlsall snabb strukturomvandling och höjning av arbetstempot. Della har bl. a. tagit sig ullryck i krav på månadslön. En intensivare satsning på lokaliseringspolitik med ökat

1 Denna uppskattning av tillväxten avser BNP mätt från användningssidan. Enligt de svenska nationalräkenskaperna ligger emellertid tillväxten i BNP mätt från produklionssldan något högre. De beräkningar som redovisats i detta avsnitt har tagit sin utgångspunkt i beräkningar från produktionssidan och har gett som resultat en BNP-tUlväxt på 4,1 % per år. Den diskussion om avvägningsfrågor som följer utgår emellertid från uppskattningar av användningssidans utveckling, vilken bedömts ligga 0,4 % procentenheter lägre.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

13

stöd ål svagare förelag kan verka i samma riktning, skriver Handels­högskolan.

Bankföreningen anför liknande åsikter och påtalar även alt den svagare efterfrågan som kan förutses för hemmamarknadsorienterade förelag kan motverka en kapacitetsulbyggnad och produktivitetsökning i dessa förelag.

Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet framhåller i sitt ge­mensamma yttrande atl de största produktivitetsvinsterna under 70-lalel sannolikt kan uppnås inom den s. k. konkurrensskyddade sektorn, vilken vad beträffar resursutnyttjandet innefattar den icke obetydliga offentliga sektorn. Problemet är här all finna former för all utnyttja denna latenta rationaliseringspotential. För all effektivt sysselsätta den tillgängliga arbetskraften krävs även en arbetsmarknad med en rörlig­het som fungerar såväl geografiskt som yrkesmässigt. Man framhåller atl ralionaliseringstakten och strukturomvandlingen överhuvudlaget står i elt ofrånkomligt samband med arbetsmiljön. Försök atl stimulera rekryteringsläget för industrisektorerna bör därför förutom via in­sättandet av traditionella rörlighetsstimulerande ålgärder inte ensidigt koncentreras kring förhållandet som rör industriföretagens arbetsmUjö utan även sikta mol uppnåendet av en intensiv rationaliseringslakl inom konkurrensskyddade delar av vår ekonomi, anser dessa organisationer.

TCO intar en från tidigare nämnda remissinstanser avvikande stånd­punkt. Man framhåller atl de undersökningar som gjorts för all belysa olika faktorers inverkan på produktionsresultatet har alla kommit fram lill all UtbUdningen är en viktig faktor. De ulbUdningsreformer som under 60-lalel vidlagils i Sverige har följaktligen hafl en produktivitets-höjande effekt. Andra vikliga komponenter är införandel av ny teknik och utnyttjandet av stordriftens fördelar. Strukturomvandlingen har fortskridit snabbt inom svensk industri och lorde göra detta även i framliden. Statistik över samarbelsavtal och produktutbyte mellan olika företag lalar härför. Skulle de förhandlingar med EEC, som för när­varande pågår, resultera i all Sverige blir delaktig i en större tullfri marknad torde della innebära ett bättre tillvaralagande av stordrifts-fördelarna. Vissa produktivitetsvinster kan då också länkas uppstå ge­nom en ökad specialisering.

Skäl föreligger därför enligt TCO:s uppfattning för all den framlida produktiviletsulvecklingen blir något snabbare än vad utredningen an­tagit.

Vad gäller utbildningens betydelse för produktivilelslillväxlen delas TCO;s uppfattning av bl. a. universitetskanslerämbetet som i sitt remiss­svar framhåller atl den ökning, som utredningen förutser i fråga om bruttonationalproduktens storlek, förklaras av anlagandel om en ökning av produktivilelen per arbetstimme. Denna utveckling, där en ökning av del totala resursutrymmet antas åstadkommen enbart genom en all-

Prop. 1971:115

14

män produktivilelshöjning, ställer ofrånkomligt krav på vissa produkli-viletsfrämjande åtgärder, t. ex. i form av utbUdning samt forsknings- och utvecklingsarbete. Det är enligl UKÄ:s mening kanske något förvånande all långtidsutredningen själv inle dragit några sådana slutsatser. Även skolöverstyrelsen finner del angelägel all framhålla det självklara sam­band som råder mellan den enskildes ulbildningsslandard och levnads­nivå och näringslivels starka beroende av tillgång på välutbildad arbets­kraft för alt framgångsrikt kunna konkurrera med utlandet och där­igenom bidra lill den fortsatta välfärdslillväxlen i samhället.

Styrelsen för teknisk utveckUng (STU) påpekar all man i utredningen inle skiljer mellan FoU som syftar till förbättring av produktions­metoder och sådan FoU som syftar lill produktion av helt nya pro­dukter. STU varnar för en ensidig koncentration av inlresset till den förstnämnda FoU-typen, bara för all denna tenderar all ge snabbare resultat. Man understryker atl en stor del av de större svenska före­lagen baserar sin produktion på primärinnovalioner som ibland gjorts för flera årtionden sedan.

Resursanspråk och avvägningsfrågor Långtidsutredningen

Anspråk på resurser för konsumtion och investering ställs från stat, kommun, förelag och enskilda personer. Resurserna framstår alllid som knappa i förhållande lill den samlade efterfrågan och fördelningen av resurserna måste beslämmas av den ekonomiska politiken i enlighet med dess mål. Utredningen har angett och sökt diskutera vissa konsekvenser som skulle följa av strävandena all uppnå olika mål.

Med hjälp av en ekonomelrisk tolalmodell för den svenska ekonomin har man utfört siffermässiga alternativa kalkyler. Den viktigaste uppgif­ten för modellen har varit att åskådliggöra sambanden mellan efterfrå­geutvecklingen i form av privat och offentlig konsumtion, investe­ringar och export och de anspråk på inhemsk produktion saml på im­port som hänger samman med denna efterfrågan.

Realiserandet av bytesbalansmålet har bedömts dominera awägnings­problemen varför det fått styra valel av illustrerande beräkningsexem­pel. Utredningen har vall all begränsa diskussionen till huvudsakligen två alternativa tidpunkter för uppfyllande av bytesbalansmålel, nämligen 1975 och 1973. Endasl det förstnämnda alternativet, i utredningen be­nämnt grundkalkylen, har utförts i alla detaljer.

Genom insamling av planer från förelag, myndigheter etc. och sam­manställningar av prognoser för olika delar av ekonomin har resurskra­ven kartlagts. Den offentiiga konsumtionen skulle enligt planerna öka med närmare 5 "/o per år, vilket är nästan lika myckel som 19651970

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

15

och något mer än 19601965. Tyngst väger därvid de stora och samti­digt snabbi ökande utgiftsområdena sjukvård och utbildning. 60-lalels tendens med avgjort större stegring på den kommunala sidan väntas be­slå. I fråga om sysselsättning betyder planerna för den offentiiga verk­samheten alt ell tillskoll om 200 000 personer skulle behövas fram till 1975. I grundkalkylen har dock den offentliga konsumtionen antagils växa något långsammare än vad planerna anger.

Förhållandevis låga resurskrav väntas 19711975 bli ställda från in­vesteringsområdet. I första hand beror della på en förutsedd mindre nedgång i bostadsinvesteringama. Totalt för byggnads- och maskinin­vesteringar väntas en ökning med 3,5 o/o per år genomsnittligt under pe­rioden, med något högre tUlväxttakt i periodens början än i dess slut.

Lagerinvesteringama 1970 var väsentiigt större än under etl normal­år. Den fömlsällning om utvecklingen av dessa investeringar som inlagts i kalkylerna innebär atl lagerinvesteringama antagils komma alt följa under tidigare år observerade lagermönster och därmed minska under första delen av undersökningsperioden men öka under senare delen av perioden.

I fråga om privat konsumtion kan självfallet inga plansiffror åberopas. Under 50-lalel var den årliga uppgången av privat konsumtion genom­snittligt 2,5 o/o och under 60-talet 4,2 o/o, varvid dock under senare hälf­ten av 60-lalet 3,4 o/o. Om man på den fömlsatta BNP-ulvecklingen 1970 1975 använder del relationstal som i genomsnitt under 60-talet gällde mellan konsumlionsulvecklingen och BNP-stegringen, skulle den årliga uppgången av privat konsumtion 19701975 belöpa sig till 3,5 o/o.

De olika ulvecklingsallernativ som långtidsutredningen presenterar bygger alla på alt målet med balans i utrikesbetalningarna skall uppfyl­las under den aktuella perioden. Med en given uppsättning förutsätt­ningar i fråga om arbelskraftstillgång, offentiig konsumtion och bytesba­lans och med angivna prognoser för investeringar och lagerförändring­ar kan man med hjälp av den ekonometriska modellen beräkna utveck­lingen av den seklorvisa produktionen, importen och exporten saml den privata konsumtionen allt under förulsällning av samhällsekonomisk balans och full sysselsättning.

Grundkalkylen avser alternativet med jämvikt i bytesbalansen 1975. Den offentliga konsumtionen antas i denna öka med 4,5 o/o per år i ge­nomsnitt under perioden, eller med ca 1/2 o/o lägre takt per år än vad planerna anger. Även med den neddragna ökningstakten i offentiig kon­sumtion kan den privata konsumtionen inte tillåtas öka med mer än 3,3 o/o per år om investeringsökningen skall hållas vid den antagna år­liga ökningen på 3,5 o/o.

Den förskjutning av investeringarnas fördelning som är nödvändig fÖr atl uppnå balans i utrikesbetalningarna 1975 anser utredningen kunna vara förenad med betydande problem. En hög investeringstakt måste så-

Prop. 1971:115

16

lunda upprätthållas inom industrin, med årliga ökningar på 6,5 o/o. Det centrala problemet är enligl utredningen om finansiella och lönsamhets-mässiga förutsättningar för denna utveckling kommer att föreligga. En­ligt de finansiella kalkyler som gjorts kommer industrins investeringsök­ningar alt kräva ökad lånefinansiering.

Den i grundkalkylen beskrivna efterfrågesituationen innebär att im­porten av varor och tjänster skulle öka med drygt 6 o/o per år. För alt det förutsatta bytesbalansmålel skall vara uppfyllt 1975 krävs då all ex­porten av varor och tjänster årligen stiger med 7,3 o/o. Utredningen har bedömt att avsällningsförhållandena utvecklas tillräckligt gynnsamt för atl svara mol den exporlexpansion som fordras. Eftersom den övervä­gande delen av produktionen för export kommer från industrin, måste dess produktion öka med 5 o/o per år om bylesbalansmålsätlningen skall kunna förverkligas.

Avvägningsproblemen utifrån grundkalkylen ler sig olika under skilda delar av perioden 19711975. Spänningarna mellan resurskrav och re­surstillgångar framträder mera markerat under de tre första åren. Upp­gångstakten för BNP 19701973 stannar vid i genomsnitt 3,1 o/o per år (på grund av förutsatt arbetstidsförkortning 1971 och 1973) och mol det­la slår, alldeles speciellt på den offentliga sidan, en jämn och starkt upp­bunden efterfrågeökning. De offentliga utgifterna har i utgångslägel en hög stegringstakt och denna kan inte dämpas så snabbt. Samtidigt måste induslriinvesleringama stimuleras och beredas utrymme redan under de första åren av perioden om bytesbalansmålel skall kunna uppnås.

Mol denna bakgrund har i grundkalkylen den årliga ökningstakten 19701973 för offentiig konsumtion satts lUl 4,8 o/o och för investering­arna till 3,8 o/o. Inom ramen för samhällsekonomisk balans kan den pri­vata konsumtionen då endast växa med 2,5 o/o. En sådan resursanvänd­ning ger en årlig imporlstegring om 5,2 o/o och den målsalta uppgången av exporten blir 6,5 o/o per år.

Den privata konsumtionens låga ökningstakt dessa år blir etl stort problem. För befolkningen i yrkesverksam ålder skulle per capita-ök­ningen endast bli 1,8 o/o per år. Med tanke på hittUlsvarande erfarenhe­ter om individernas sparande är det osäkert om del är möjligt atl hålla konsumtionen nere så starkt.

Med den här beskrivna utvecklingen 19701973 skulle emellertid ut­rymmet för privat konsumtion bli väsentiigt större åren 1974 och 1975. Genom all den årliga BNP-tillväxten kalkylmässigt skulle bli 4,8 o/o dessa år skulle den privata konsumtionen kunna öka med 4,6 o/o i ge­nomsnitt vartdera årel. Genom stigande imporlbehov och ökade lager­invesleringar skulle å andra sidan exporlproblemen nu anmäla sig med full styrka med krav på en årlig ökning om 8,6 o/o.

Utredningen har också studerat konsekvenserna av elt tidigare alter­nativ för balans i utrikesbetalningarna, nämligen all bytesbalansmålel

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

17

Sammanfattning av försörjningsbalansalternativen för 19701975

Förändring, procent per år

Alternativ

I

n

III

IV

V

1970-1973

Bruttonationalprodukt

3,1

3,1

3,2

3,6

2,9

Import

5,2

5,1

5,4

6,0

4,9

Privat konsumtion

2,5

2,2

2,7

3,4

2,1

Offentiig konsumtion

4,8

4,8

4,0

4,0

4,0

Investeringar

3,8

3,8

3,8

3,8

3.8

Export

6,5

6,9

7,2

7,8

6,7

19731975

Bruttonationalprodukt

4,8

4,8

4,8

4,1

5,3

Import

7,7

7,8

7,6

6,7

8.3

Privat konsumtion

4,6

4,8

4,5

3,4

5,5

OffenlUg konsumtion

4,2

4,2

4,7

4,7

4,7

Investeringar

3,1

3,1

3,1

3,1

3,1

Export

8,6

8,2

8,0

7,1

8,7

19701975

Bruttonationalprodukt

3,8

3,8

3,8

3,8

3,8

Import

6,2

6,2

6,3

6,3

6,3

Privat konsumtion

3,3

3,2

3,4

3,4

3,4

Offentiig konsumtion

4,5

4,5

4,3

4,3

4,3

Investeringar

3,5

3,5

3,5

3,5

3,5

Export

7,3

7.4

7,5

7,5

7,5

skall vara uppfyllt 1973. I etl sådant fall skärps kraven på en dämpning av den inhemska efterfrågan ytterligare. I etl andra alternativ har sålun­da beräkningarna anknutits lill samma fömtsättningar om den offent­liga konsumtionen och investeringarna som gällde i gmndkalkylen. Des­sa förutsättningar leder lill alt den privata konsumtionen 19701973 måste håUas nere vid en årlig ökningstakt på 2,2 o/o. Under efterkrigsti­den har man endasl under etl par speciella perioder kunnat finna en 3-årsperiod med så låg genomsnittlig ökning av privat konsumtion som framkommer i della exempel.

Om balansmålel skall nås 1973 är del inle möjligt all justera ned in­vesteringsökningen. Om utrymmet för privat konsumtion skall kunna öka i periodens början måste de offentliga utgifterna begränsas. I etl tredje alternativ har utredningen därför låtit den offentliga konsumtio­nen växa med 4,0 o/o per år 19701973 och de två återstående åren med 4,7 o/o per år. Den privata konsumtionens ökningslakt skulle då bli 2,7 o/o per år 19701973. Problemet i della fall är all den offentiiga konsumtionsutvecklingen i så hög grad är uppbunden av redan fattade beslut. Den fömlsatta ökningstakten 19711973 enligt detla alternativ kan därför, enligl utredningens bedömningar, uppnås bara ifall "reform­stopp" såväl som revideringar av tidigare fattade beslut sker.

2    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 3.

Prop. 1971:115

18

Remissinstanserna

Utredningens summering av resursanspråken och avstämning av re­sursanvändningen har gjorts delvis med hjälp av en ekonomelrisk mo­dell och redovisats i form av flera olika utvecklingsalternativ. Ell flertal remissinstanser uttalar sin tillfredsslällelse med en sådan utformning. Handelshögskolan i Stockholm invänder emellerlid alt utredningen med stor skicklighet flyttar om de olika komponenterna i BNP privat kon­sumtion, offentiig konsumtion, investeringar, export, import och där­med pekar på alternativa sätt all utnyttja produktionsresultaten. En så­dan "förflyttning av klossar" ger i och för sig en god belysning av vad varierande takt t. ex. för den offfentiiga konsumtionens utveckling kos­tar i form av begränsningar i resursanvändningen på andra områden. Framför allt belyses vad en omfördelning av resurser med sikte på atl lösa belalningsbalansproblemel till 1975 (eUer 1973) betyder. Vad man kan kritisera är att utredningen myckel litet analyserat under vilka be­tingelser en sådan "klossförflyllning" verkligen kommer tUl slånd. Man saknar en analys av hur den ekonomiska politiken, bl. a. under påverkan av incitamenten för förelag, hushåll och organisationer, skall vara be­skaffad för all resurslokaliseringen verkligen skall följa de spår som LU 70 anger. Det hade fordrats en betydligt mera ingående diskussion om prisrelationer, eflerfrågeelaslicileter, räntabilitet, vinstnivå, kapitalför­sörjning osv. för all få en realistisk bild av möjligheterna atl uppnå diskuterade utvecklingsalternativ. I en ekonomi med betydande mått av decentralisering och marknadshushåUning uppnås inte t. ex. viss investe­ringsnivå och -inriktning bara därför alt statsmakterna visar alt sådana alternativ är möjliga och konsistenta.

När del gäller de mer konkreta avvägningsfrågorna anför Bankför­eningen atl om vi vill öka vår handlingsfrihet och möjliggöra en stabil ekonomisk tUlväxt, måste jämvikten gentemot utlandet snarast återstäl­las. Alt skjuta jämviklsmålel långt på framliden lorde vidare vara riska­belt med hänsyn lill de konsekvenser som eventuella valutaspekulatio­ner skulle föra med sig. Det vore därför i och för sig önskvärt med jäm­vikt i bytesbalansen redan 1973. Med tanke på underskottets storlek i utgångslägel skulle dock enligl LU ell uppnående av balans redan 1973 ställa så stora krav på en omläggning av den ekonomiska politiken all del förefaller praktiskt omöjligt. Bankföreningen vill understryka all även alternativet med jämvikt först 1975 fordrar en snabbi ändrad in­riktning av den ekonomiska politiken i väsenlliga avseenden.

Om jämvikt i bytesbalansen inle uppnås förrän 1975, kommer upplå­ningsbehovel i utiandet under 19711975 atl uppgå till sammanlagt ca 4 miljarder kr. enligl LU:s kalkyl. De senaste årens underskoll i Sveri­ges bytesbalans har huvudsakligen täckts med kortfristig upplåning ut­omlands i form av handelskrediter och genom neddragning av våra va-

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

19

lulalillgångar. En stor kortfristig upplåning utomlands anser bankför­eningen vara klart ogynnsam, eftersom den medför risker för valulaav-tappning om exempelvis incitament lill kapitalrörelser eller valutaspeku­lationer uppkommer. Del blir bl. a. av vikt för utvecklingen av kapitalrö­relserna och valutareserven all den svenska räntenivån är anpassad lill inlernalionella förhållanden. För all minska risken för ell valulautflöde under de närmasie åren och öka graden av ekonomisk-politisk hand­lingsfrihet är del av största betydelse alt den ofrånkomliga kapitalim­porlen i långt högre grad än hillills sker i form av långfristig, kontinuer­lig upplåning.

TCO har en annan uppfattning om skevheten i utrikesbalansen. Man påpekar att om handelssiffrorna 1970 uppdelas per halvår blir under-respeklive överskotten för de båda halvåren 1 462 milj. kr. och -1-306 mUj. kr. Det har således skett en mycket stor omsvängning från första lill andra halvåret. Anledningen till delta är den delvis spekulativa la­geruppbyggnad som började 1969 och kulminerade under första halv­året 1970, medan de säsongmässiga variationerna spelat en obetydlig roll.

I utredningen förutses den totala lagerökningen 1970 att bli knappt 3 miljarder kr. räknai i 1959 års priser. Den faktiska siffran blev omkring en mUjard kr. större.

För industrins del ökade lagren med 34 miljarder kr. under 1970 räknat i löpande priser. Ökningen bestod till större delen av råvaror och halvfabrikat. Dessa varugmpper importeras till större delen. Den svenska handelsbalansen har härigenom fått en "extra" belastning av storleks­ordningen ca 2 miljarder kr.

Eftersom TCO håller för troligt all utredningen underskattat den potentiella tillväxten samtidigt som man anser kravet på exportökning mindre än utredningen räknai med kan, enligl TCO, konsumtionen ökas något utöver del utrymme som anges i belänkandet ulan all avkall ges på målet om extern balans 1975. TCO finner därför anledning be­tvivla riktigheten i en ekonomisk politik under kommande 5-årsperiod som så kraftigt som utredningen antagit skulle medföra åtstramning av den privata och offentliga konsumtionens utveckling.

När det gäUer utrymmet för privat konsumtion delar SACO TCO:s uppfattning. Man anför att utgångspunkten för organisationens be­dömning är den all samhällets resurser måste disponeras så all utrymme ges för en skälig ökning av den privata konsumtionen via realinkoms-lens ökning. En konsumtionsökning understigande 2 o/o per år kan den yrkesverksamma delen av befolkningen inle låta sig nöja med. Det lorde inle finnas någon sådan automatik atl sparkvoten anpassas till del realekonomiska utrymmet så atl konsumtionen därigenom hålls tillbaka, ulan konsumlionsökningen kan förväntas översliga den i ut­redningen  förutsedda.   Om  inle   den  offentliga   sektorns   ökningstakt

Prop. 1971:115

20

dämpas, ökas riskerna för en inflationistisk utveckling. Vad avser den offentliga konsumtionen anser SACO all del finns skäl tiU återhållsam­het för atl bereda plats för den nödvändiga ökningen av industriinve­steringarna.

Sveriges hantverks- och induslriorganisation (SHIO) anser å sin sida all mot bakgrund av de allvarUga brister och den snedbalans som kän­netecknar ekonomin i stort, icke minst när det gäller utrikeshandeln, borde likväl här ha gjorts en annan avvägning, innebärande lägre till­växttakt för den offentliga sektorn. KF betonar nödvändigheten av atl balans nås i de utrikes betalningarna. En dämpad ökningstakt i den privata konsumtionen kan därför vara befogad. Man vill dock under­stryka utredningens påpekanden om svårigheten alt begränsa konsum­lionsökningen genom t. ex. skallepolitiken. Den under 60-lalet sjun­kande sparkvoten är bl. a. ett uttryck för en önskan från konsumenterna alt bibehålla en viss ökningstakt i den privata konsumtionen. Hänsyn måste tas lill della vid arbetet för all uppnå balans i utrikesbalansen. När det gäller den offentliga konsumtionen vill KF inle förorda något tvärt avbrott i utvecklingen utan anser en forlsall Irendulveckling mer reaUstisk än en utveckling mol en stark ålerhållsamhel. I samband med de offentliga investeringarna påpekade KF behovet av en mer lång­siktig och översiktlig planering. KF anser atl dessa önskemål även gäller för den offentliga konsumtionen både på statlig och kommunal nivå.

Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet anför angående den privata konsumtionen att denna i grundkalkylen givils elt utrymme som måste uppfattas som myckel knappt med hänsyn till de löne- och konsumlionskrav som löntagare och konsumenter hillills givit ullryck för. Alt ytterligare begränsa detla utrymme i mer betydande utsträck­ning ulan att provocera en redan spänningsfylld arbetsmarknad anser organisationerna inle helt realistiskt.

Långtidsutredningens grundkalkyl innebär en mjuk uppbromsning av den offentliga sektorns hittiUsvarande kraftiga expansion. Organi­sationerna vill dock framhålla alt den offentliga sektorn även efler denna dämpning växer snabbare än BNP och således även i fortsätt­ningen kommer all la en allt större andel av del totala produktions­resultatet i anspråk. Organisationerna finner denna dämpning och kan­ske ytterligare nedskärningar i de offentUga ambitionerna för all tillåta en något generösare lillväxl i den privata konsumtionen som mer eller mindre nödvändiga för atl klara de balansproblem som tidigare berörts.

Stockholms universitet anser del som en brist alt möjligheterna att med ekonomisk politik styra ekonomin i riktning mol belalningsjäm-vikt behandlats så knapphändigt. Bl. a. kan man ställa frågan om inle även sådana alternativ som grundas på växelkursändringar kunnat tas upp i samband med utredningsarbetet.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

21

Kommunförbundet anför all den strukturulveckling inom samhälls­ekonomin som utredningen räknar med endasl kan ske till priset av avsevärda negativa konsekvenser inom den offentliga sektorn och för den service som denna lämnar medborgarna. Långtidsutredningen lämnar inle ell tillräckligt underlag för en bedömning av om del är praktiskt möjligt alt göra en bestämdare prioritering av produklions­lillväxlen inom den enskilda sektorn på bekostnad av bl. a. tUlväxt­takten inom bostadsbyggandet och den kommunala sektorn saml att inom den ram som slår lill buds dessutom bedriva en mera målmed­veten regionalpolitik.

Restriktioner och krav på den ekonomiska politiken Långtidsutredningen

Utredningen har utgått från atl åtgärder som riktas direkt mol ut­rikeshandeln som devalvering, importavgifter osv. inle kommer i fråga för så vill inle alla andra vägar visar sig resullatlösa. Diskussionen har vidare förts med den förutsättningen att sysselsätlningsmålet skall upp­fyllas och alt således en deflalionislisk, allmänt efterfrågedämpande politik inle får tillgripas för all skapa balans i utrikesbetalningarna. Utredningen understryker all en politik som inriktas på atl återställa balansen mol ullandel måste utformas under starkt beaktande av pris-och kostnadsfrågorna. Upprätthållandet av näringslivels konkurrens­kraft aktualiserar frågan om takten i lönestegringarna och dessas för­hållande till produktivitetsutvecklingen. Betydande skillnader i pro­duktivitetstillväxt föreUgger mellan olika delar av ekonomin. Grup­peras näringsgrenarna med hänsyn lill om de bedriver sin produktion i utländsk konkurrens eller ej finner man, enligl EFO-rapporlen, atl den konkurrensutsatla delens produktivitet steg med 8,2 o/o per år 19651970 och den skyddade delens med 3,8 o/o. Eftersom lönesätt­ningen tenderar all styras av de exporterande industriföretagens höga produktivitetstillväxt antyder produkliviletsskillnaderna etl svårt pris-och lönepolitiskt dilemma.

En lönebildning bestämd så all den ger oförändrad fördelning mellan arbete och kapital inom de konkurrensutsatla näringarna kan, i förening med en solidarisk lönepolitik, medföra en prisstegring som äventyrar bytesbalansen. En prisstegring förenlig med bytesbalansmålel skulle å andra sidan eventuellt kräva eftergifter antingen i fråga om fördelning mellan arbete och kapital eller i fråga om den solidariska lönepolitiken. Utredningen uttrycker detta som en konflikt mellan solidarisk löne-poUlik, inkomslfördelningsmål och bylesbalanskrav.

Utredningen fastslår all en fortsatt höjning av leveransslandarden till väsentiig del blir beroende av de produktivitetsförbättringar som kan

Prop. 1971:115

22

uppnås inom den offentliga sektorn. Trots att ökad uppmärksamhet ägnats della problem anser utredningen det uppenbart, all man måste räkna med alt hårdare krav på effektivitet och produktivitet efler hand måste göra sig gällande inom den offentliga tjänstesektorn.

Inom näringslivet räknar utredningen med alt den snabba struktur­omvandling som präglade 60-talel skaU fortsätta. Fusioner jämsides med nedläggning av icke bärkraftiga förelag förutses bli vanliga även på 70-lalet. Bylesbalanslägel gör alt möjligheterna är mindre än nor­malt vad gäller all avslå från slordriflsfördelar. Utredningen betonar emellerlid all del sett ur en annan synvinkel kan sägas all de regional­politiska aspekterna bättre kan tillgodoses under de närmaste åren. En utbyggnad av industrins produktionskapacitet borde sålunda med mind­re risk för inflalionsskapande rubbningar kunna företas utanför de överhettade storstadsområdena.

Den prioritering av industriinvesteringarna, som utredningen för­ordar, anser man komma alt resa krav på kredit- och finanspolitiken. Enligt de finansiella beräkningarna skulle betydande belopp behöva lånas upp av industrin även vid en oförändrad självfinansieringsgrad och än större blir beloppen eftersom självfinansieringsgraden väntas sjunka. Då en sådan sänkning av förelagens soliditet kan länkas på­verka invesleringsbenägenhelen oförmånligt aktualiseras frågan om vilka möjligheter tUl ell ökat kapilallillskoll som kan slå öppna för förelagen. Lånemöjligheterna måste också ges på vUlkor som inle äventyrar invesleringsbenägenhelen. Ränlesätlningen kan här bli ett problem inle minst med tanke på den kapilalimport på närmare 4 000 milj. kr. som för perioden 19711975 beräknas bli nödvändig enUgt grundkalkylen.

Ur balanssynpunkl är en starkt tillbakahållen privat konsumtion önskvärd, skriver utredningen. Elt problem här är atl genom skatte­politiken hålla nere konsumtionen ulan all konsumenterna minskar sitt sparande. Endasl sparstimulerande medel är användbara i della syfte, m.en utredningen fastslår all sådana medel erfarenhetsmässigt är såväl svåra all finna som att ta i bruk. I grundkalkylen förutsätts en viss ökning av sparkvoten fram tUl 1975.

När det gäller den offentliga konsumtionen konstateras alt här finns starka bindningar till en hög och jämn ökning, bl. a. lill följd av atl kommunerna är långsiktigt bundna genom riksdagsbeslut, normer och anvisningar från olika statliga organ. Della gör all åtstramningen här måste bli kraftigare under de två sista åren av den aktuella perioden än i början. En kraftig åtstramning redan i periodens inledningsskede skulle nämligen kunna tvinga fram en omprövning av redan bundna utgifter.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

23

Remissinstanserna

Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet framhåller alt utred­ningens kalkyler underförstår all genom en väsentlig dämpning av ef­terfrågan på hemmamarknaden tvinga över dessa förelags avsättning till utlandsmarknaden vilket samtidigt bör leda till en dämpning av importen. Organisationerna delar uppfattningen att dessa effekter i prin­cip bör kunna nås men all möjligheterna alt "tvinga" ul förelagen på utlandsmarknaderna är starkt begränsade. Även om man på detla sätt skulle lyckas all öka dessa förelags exportandel i viss utsträckning, vil­ket lorde förutsätta en expansiv internationell efterfrågan på dessa fö­relags produkter, är del organisationernas uppfattning atl en dämpning av hemmamarknadsefterfrågan kan komma all medföra etl minskal incitament till en utbyggnad av produktionskapaciteten över huvud tagel hos dessa förelag. Fördelarna av ökade exportandelar skulle på sikt kunna motverkas av en dämpning i produktionsökningarna och därmed på längre sikt inle bidra lill någon väsentlig ökning av den svenska exporten. Vid denna tolkning av realismen bakom långtidsutredningens analys stöder sig organisationerna på erfarenheterna från England av atl lösa etl i många avseenden likartal problem. Organisationerna pekar på risken all få en industriell struktur av sådan arl, all, den dag som efterfrågan inom landet tillåts återgå lill mer "normal" nivå, skulle im­porten växa kraftigt varvid landet åter skulle vara tillbaka i dagens si­tuation.

Den negativa påverkan som en dämpad efterfrågan inom landet in­nebär för de hemmamarknadsbaserade förelagens investeringar kan emellerlid motverkas genom ålgärder med direkt investeringsstimuleran-de effekt såsom invesleringsavdrag och frisläppande av investerings­fonder. Då emellertid de förväntade avsättningsmöjligheterna väger myckel tungt vid investeringsbedömningarna i förelagen kan man vän­ta sig all del kommer all krävas myckel kraftiga kompenserande ålgär­der i invesleringsslimulerande syfte för all upphäva effekterna av svaga avsättningsmöjligheter här hemma.

Handelshögskolan i Stockholm har en något avvikande syn på slra-legiproblemen för den ekonomiska politiken. Man anför ell exempel där man med generellt restriktiva åtgärder lyckas begränsa privat och offentlig konsumtion, så all man får ökat utrymme för export och in­dustriinvesteringar. På kort sikt kan en sådan politik leda lill en ten­dens till konjunkturavmattning och sänkt sysselsättningsgrad och där­med tUl en övergående uppbromsning av lillväxllaklen. I liknande si­tuationer har myndigheterna tidigare, för all klara sysselsättningen, satt in offentiiga utgifler och bostadsbyggande, hävdar handelshögskolan. Man har m. a. o. inle hafl tålamod atl vänla på ökade industriinveste­ringar, eller inle vidtagit tillräckliga ålgärder för atl locka fram dem. I

Prop. 1971:115

24

stället har det ökade utrymmet utnyttjats av offentlig sektor och bo-stadsb3'ggande. Målet all omfördela resurser från privat konsumtion till industriinvesteringar har därmed misslyckats. Handelshögskolan un­derstryker vidare behovet av all inle bara bereda utrymme för ökade industriinvesteringar och export ulan dessutom föra en ekonomisk po­litik som gör del lönande och finansiellt möjligt all åstadkomma sådan expansion. En liknande ståndpunkt intar SACO som anför all del i nu­varande läge knappast räcker all enbart skapa utrymme för de privata investeringarna. En avgörande fråga är givelvis hur man skall förmå förelagarna all investera. På denna fråga lämnas inget svar i betänkan­det. SACO anser sig ha viss anledning tro atl utredningens bedömning av investeringsutvecklingen är alllför optimistisk. Återhållande faktorer är här bl. a. en vikande självfinansieringsgrad inom industrin, olusten inom näringslivet och den konjunklurdämpning som nu uppenbarligen är på väg.

LO delar utredningens uppfattning alt ökade industriinvesteringar är en huvudväg lill förbättrad handels- och bytesbalans. LO anser del emellertid lika viktigt alt framhålla behovet av en selektiv investerings-stimulans, dvs. alt varje investering inom industrin inle behöver anses lika välmotiverad i de fall den företagsekonomiska bedömningen lett lill positivt beslut. Vidare skriver LO att en snäv prioritering av direkt exporlproduklion eller importkonkurrerande näringar inte bör åsyftas. Del kan ofta vara lämpligl att den samhällsekonomiska kalkylen byg­ger på längre avskrivningslider för anläggningstillgångar än privata fö­relag tillämpar. Därutöver behöver hänsyn las lill positiva och negativa biverkningar, som normalt inte ingår i företagens kalkylering. Bland negativa verkningar märks t. ex. miljöförstöring.

Del är vidare enligl LO angelägel all man, inom ramen för den långsikliga selektivt inriktade styrningen av det privata näringslivets in­vesteringar, får till stånd en förbättrad tidsmässig styrning med hänsyn lill konjunktursvängningarna. Behovet av detla understryks inte minst av utvecklingen under den senaste 5-årsperioden.

LO saknar en analys i utredningen av orsakerna lill industrins svå­righeter att hävda sig i konkurrensen om särskilt den yngre arbets­kraften. LO delar inle utredningens påslående alt detla problem kan lösas genom alt balansera arbetskraftsefterfrågan inom den skyddade sektorn på en lämplig nivå med en allmän efterfrågedämpning av eko­nomin, eventuellt med en viss begränsning av den offentliga sektorns verksamhet. Slrukturförhållandena kan myckel väl leda lill en ökad arbetslöshet lill följd av en sådan process i stället för den överflyttning som man syftar till. Industrins arbelskraftsproblem beror huvudsakligen på all man under många år försummat arbelsmiljöfrågorna. Särskilt inom industrin har arbetsintensitet och prestationsnivån ofta drivits upp, vilket bl. a. är orsaken lill sysselsättningsproblemen för de äldre och

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

25

handikappade. Atl hämta in dessa försummelser är elt livsvUlkor för svensk industri. Här behövs en satsning både på bättre fysisk miljö och verklig företagsdemokrati. Utvecklingsmöjligheter för de anställda är väsentliga för all inle dagens välutbUdade ungdom skall fly industri­arbetet.

Kommunförbundet framhåUer i sitt yttrande all hög ekonomisk lill­växl skapar samhällsekonomiskt utrymme för såväl ökad privat kon­sumtion som för angelägna kostnadskrävande reformer inom den of-, fentliga sektorn. Man vill dock varna för elt alltför kortsiktigt betrak­lelsesäll när del gäller den ekonomiska utvecklingen. Vissa åtgärder innebär en omedelbar ökning av de ekonomiska resurserna medan and­ra ger en ökad tiUväxt på lång sikt. Det är inle självklart all del ur väl-färdssynpunkl är riktigt all prioritera investeringar som ger en snabb ekonomisk expansion på kort sikt framför investeringar som ger resurs-utveckling på längre sikt utöver del 5-åriga perspektiv långtidsutred­ningen arbetar med.

Vid ell ensidigt framhävande av den kortsiktiga ekonomiska tillväxten gynnas framför allt industriinvesteringarna som jämfört med den of­fentiiga sektorn och framför allt bostadsinvesteringarna ger en kraftig tillväxt på kort sikt. Industriinvesteringarnas avkastning framkommer regelmässigt inom en myckel kort lidsperiod medan investeringarna i den offentliga sektorn och bostadsbyggandet i genomsnitt har en vä­sentligt längre avkastningsperiod.

Om lidsramen vidgas blir enligl kommunförbundels mening en kort­siktig lillväxlpolitik tvivelaktig, då kapitalföremålens skilda varaktighet i etl längre perspektiv får allt mindre betydelse.

I en reservation av ledamöterna[REDACTED_EFTERNAMN], Hjerne och[REDACTED_EFTERNAMN] (fp) saml[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN] (m) lill Kommunförbundels yttrande fram­hålls bl. a. att även om berättigad kritik kan riktas mol det sätt på vilket den ekonomiska politiken skötts under senare år, så kan knappast vä­gande invändningar nu göras mot de allmänna slutsatser beträffande den ekonomiska politikens inriktning för de närmaste åren, som långtids­utredningen ansett sig böra markera, nämligen en prioritering av de industriella investeringarna och ålerhållsamhel i den offentliga utgifts­utvecklingen. När majoriteten i styrelsen nu ullalar kritik mol prio­riteringen av de industriella investeringarna, därför all en dylik prio­ritering skulle ensidigt framhäva den kortsiktiga ekonomiska tillväxten, går majoriteten förbi det faktiska problemet vilket gäller vUken priori­tering som på kort sikt är nödvändig för alt nå del uppsatta målet, nämligen återställande av ekonomisk balans och därmed stabil grundval för växande välstånd. Alt kapitalföremål inom den enskilda sektorn skulle ha i genomsnitt kortare varaktighet än inom den offentiiga sek­tom och på grund därav ha större avkastningsförmåga, anser reservan­terna vara etl felaktigt synsätt.

Prop. 1971:115

26

Statskontoret anför atl den mest närliggande och mest effektiva vä­gen all begränsa den offentliga sektorns tillväxt är en stram behandling i de politiska beslutsinstanserna av de olika myndigheternas resursan­språk. Vid denna behandling har man överblick över resursramarna. Del är dock svårare all i samband med denna budgetbehandling bedöma nedskärningarnas effekter på förvaltningens prestationer, t. ex. i vad mån planerade åtgärder inställs eller om man söker genomföra åtgär­derna med hjälp av bättre resursutnyttjande.

Etl alternativ lill budgetålslramning är all med hjälp av rationalise­ring eller, med ell vidare begrepp, administrativ utveckling uppnå elt bättre resursutnyttjande inom statsförvaltningen som helhet och inom enskilda myndigheter. Den administrativa utvecklingen kan ske längs flera linjer. En väsentlig linje är all uppnå kostnadsbesparingar inom existerande administration och tjänsteproduktion. Ell annat syfte kan vara alt vidta åtgärder för all begränsa arbetskraftsbehoven inom för­valtningen, t. ex. på områden där mekanisering av olika funktioner är möjlig.

Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet pekar på risken av all intresset koncentreras lill och krediterna ensidigt styrs lill just de före­lag som råkar vara direkt engagerade i varuhandel med omvärlden. Organisationerna hälsar den i finansplanen aviserade ökade tilldelning­en av krediter till industrin med tUlfredsställelse men anser alt kredi­terna bör slussas ul på en fungerande kapitalmarknad där hela närings­livet och även övriga sektorer i vår ekonomi får della i konkurrensen på samma villkor.

Bankföreningen framhåller en smidig förmedling av krediter i olika former, anpassade till förelagens behov, kommer alt bli av strategisk betydelse för den samhällsekonomiska utvecklingen. När förelagens kredilberoende ökar, är del av betydelse för deras långsikliga invesle-ringsplanering att de kan få krediter lill fast ränta. I första hand bör della ske genom all förelagen får ell vidgat utrymme all emillera obli­gationer. För all möjliggöra för bl. a. förelag, som inle själva kan ut­nyttja obligationsmarknaden atl få bankkrediter lill fast ränta, borde bankerna ges räll alt emittera egna obligationslån och möjlighet alt låna långfristigt i AP-fonden mol revers. Man kan fömtse all förelagen vid etl ökat upplåningsbehov i myckel stor utsträckning kommer all vända sig lill affärsbankerna med dessas stora erfarenheter av företagens pro­blem och näringslivels finansieringsbehov. Bankföreningen anser del därför inle logiskt atl bankerna åläggs hålla likviditetskvoter som inne­bär en ensidig prioritering av statens och bostadssektorns långfristiga finansieringsbehov, när del bUr alltmer uppenbart all även näringslivels finansiering från samhällsekonomisk synpunkt har hög angelägenhets­grad. Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet anser all den nöd­vändiga invesleringsuppgången förutsätter en ökad och framför allt slabUare tillgång på lånekapital för förelagen på kreditmarknaden.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

27

KF påtalar behovet av invesleringsfrämjande ålgärder för all hålla investeringarna i näringslivet på en hög nivå. De styrmedel som kan komma lill användning måste kunna verka differentierat och ulan ryc-kighet. KF anser vidare all AP-fondernas kreditgivning i ökad grad bör gå lill näringslivet. Det vore också av värde om både obligations­marknaden och säkerhetsbestämmelserna vid finansiering genom AP-fonderna kännetecknades av ökad flexibilitet, enligl KF.

Många andra remissinstanser, däribland TCO, framför liknande åsik­ter om näringslivels möjligheter lill kapitalförsörjning.

Sparandets roll för kapitalförsörjningen las upp bl. a. av Försäk­ringsbolagens riksförbund som anser en översyn av den totala skatte­belastningens mera långsiktiga konsekvenser nödvändig om det skall gå all komma lill rätta med dessa problem. Härvid bör även uppmärk­sammas all de sparstimulerande ålgärder som enligt utredningen erfa­renhetsmässigt inte varit så lätta all finna eller tekniskt la i bruk san­nolikt skulle kunna konstrueras väsentligt lättare och bättre vid en över­syn av skattesystemet. De skulle då troligen få den karaktär av generell åtgärd som ofta saknats vid tidigare försök lill sparslimulans. Sveriges jordbrukskasseförbund anser utredningens antagande om en höjning av sparkvoten som alllför optimistiskt. Förbundet anser del ofrånkomligt inte för alt en höjning av sparkvoten skall komma lUl slånd ulan snarare för atl undvika en minskning all sparstimulerande ålgärder från statsmakternas sida snarast vidtas. Den åtgärd som skuUe ligga närmast lill hands, och som under senare år föreslagils från flera håll, är en höjning av det extra avdraget vid beräkning av taxerad inkomst av kapital. Della avdrag, som varit oförändrat sedan 1961, uppgår nu lill 400 kr. för ensamslående och 800 kr. för makar. En fördubbling av delta avdrag framstår enligl förbundets mening som elt minimum. Likaså borde en fördubbling av laxeringsavdragel för försäkringspre­mier genomföras.

Liknande åsikter och förslag kommer även från Bankföreningen och Sparbanksföreningen. Även Handelshögskolan i Stockholm anser all sparkvoten kan väntas falla. Man framhåller alt samma faktorer som synes ha bestämt 60-talels utveckling kan väntas fortsätta atl verka. En förutsatt snabb strukturomvandling bör betyda fortsatt nedläggning av små familjeförelag som tidigare i väsentlig mån bidragit lill hushåUs-sparandet. Taklen i inkomstutjämningen skall påskyndas. Både spa-randemoliv och -förmåga bör forlsälla all relativt sett försvagas. Hus­hållens disponibla realinkomster skall ju även i fortsättningen klämmas ihop mellan växande direkta skatter och stigande priser. Den låga ök­ningstakten för real privat konsumtion per löntagare som projekteras kan därför mycket väl komma all lill en del neutraliseras av en sänk­ning i sparkvoten.

I samband med sparandel lar flera remissinstanser upp inflations-

Prop.1971:115

28

problemen. SACO säger sig se med oro på den accelererande infla­tionstakten inom den svenska ekonomin och anser atl inflationens be­kämpande måste tillmätas en mycket hög angelägenhetsgrad inom den ekonomiska politiken. En dämpning av inflationstakten bör kunna åstad­kommas om den strama penningpolitiken kombineras med en mer återhållsam statlig utgiftspolitik. Om de offentiiga ulgiflerna lUlåls sli­ga avsevärt snabbare än den reala produktionen kan det uppslå ell in­flationstryck även om skatterna stiger i samma takt. Den långsikliga och kontinuerliga effekten av de årliga skallehöjningar på 1015 o/o som vi har i vårt land blir en överexpansion av den offentliga sektorn. Genom alt detla utlöser kompensalionsslrävanden bland inkomsttagar­na/konsumenterna får man en samhällsekonomisk balansrubbning. Ge­nom konstruktionen av vårt skattesystem medför den fortgående pen­ningvärdeförsämringen kontinuerliga skatteskärpningar ulan all några formella beslut om en skärpning av den ekonomiska politiken fallas. . Detta är en följd av den utformning som givits åt den progressiva statliga inkomstbeskattningen. Skalteulvecklingen påverkar självfallet arbetsmarknadsorganisationernas ställningstaganden i lönepolitiska frå­gor. Genom att lönlagarna söker pressa fram den konsumlionsslandard de finner rimlig får skattesystemets utformning uppenbart en inflations­drivande effekt.

TCO anser all den internationella prisutvecklingen kan medföra en snabbare inhemsk prisstegringstakt. För stora delar av löntagarkollekti­vet vore en sådan fortsatt hög prisstegringstakt lill stor nackdel och TCO vill därför peka på del angelägna i all ålgärder vidtas för alt med krafl motverka en dylik inflationistisk utveckling. Lantbrukarnas riks­förbund pekar på att O-zonsområdena inom skogsbruket utvidgats i takt med kostnadsökningen. Del är således inom stora områden inle lönsamt atl avverka skog. Detta är en effekt av all vår konkurrenskraft gent­emot utiandet försvagats bl. a. beroende på den fortgående inflationen. Genom denna utveckling minskas våra exportinkomster, förstärks den regionala obalansen och minskar den totala sysselsättningen. Enligt riksförbundels mening är del därför viktigt all den fortgående penning-värdeförsämringen på alla sätt motverkas. Även domänverket under­stryker all skogsbmkets möjlighet alt vidmakthålla och öka virkesul-taget framför allt är beroende av prisutvecklingen på skogsprodukterna men givelvis även på kostnadsutvecklingen avseende arbetskraft och övriga i produktionen insatta resurser. Den tillämpade regional-, lokali­serings-, inkomstfördelnings- och miljövårdspoliliken påverkar kraftigt skogsbrukets koslnadsslruktur. Med hänsyn härtill bör vid utformning av dessa beaktas skogssektorns betydelse för svensk ekonomi.

Vad beträffar upplåning utomlands anför Bankföreningen att de svenska företagen nu måste få ökade möjligheter till långfristig kapital­import. Del torde vara i högsla grad angeläget all våra större företag.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

29

med i regel stor imporlandel i investeringar och exporlproduklion, i ökad utsträckning får refinansiera sig härför och låna upp långfristigt kapital utomlands. Eftersom många företag är för små för den interna­tionella lånemarknaden eller av andra skäl inte själva kan låna utom­lands, borde affärsbankerna få la upp kredit i utlandet som sedan ut­nyttjas för kreditgivning till expansiva företag i Sverige. Arbetsgivare­föreningen och Industriförbundet anför i samma fråga all problemet inle gäller huruvida Sverige skall öka sin skuldsättning gentemot ut­landet eller ej ulan under vilka former detta skall ske. Organisationer­na finner därvid all denna upplåning (om möjligt) bör ske i betydUgt mer organiserade former saml på mer långsiktig basis än som f. n. gäller. Organisationerna är beredda atl ge statsmakterna allt tänkbart slöd för alt en upplåning av del skisserade slaget skall komma lill stånd.

Utrikeshandel och betalningsbalans Långtidsutredningen

Under 60-talets sista hälft ägde en försämring av bytesbalansen rum. Denna inleddes 1965 då bytesbalansen gav ell underskoll på ca 1 000 milj. kr. Efler en viss förbättring under framför allt 1967 och 1968 inträffade en försämring åter under högkonjunkturåren 1969 och 1970. Fram lill millen av 60-lalel uppvägdes underskottet i handelsbalansen av elt överskoll på tjänsteområdet. Transfereringarna var fram lill den­na tidpunkt obetydliga. Försämringen på tjänslesidan inleddes i slutet av 50-lalel men gick väsentligt snabbare fr. o. m. 1965, främst lill följd av ullandslurismens snabba tillväxt. Efter 1965 växte också under­skottet i transfereringarna kraftigt, framför allt på grund av del ökande u-landsbiståndel. Försämringen i tjänste- och Iransfereringsbalansen kan sammanlagt beräknas ha uppgått till ca 1 700 mUj. kr. mellan 1965 och 1970. I motsats lill tjänster och transfereringar har handelsbalan­sen, bortsett från konjunktureUa variationer, inle undergått några stör­re förändringar. Bytesbalansens utveckling framgår av tabell 6.

När del gäller utvecklingen under den framförliggande 5-årsperiodén

TabeU 6. Handelsbalansen samt tjänste- och transfereringsbalansen 19641969.

Milj. kr., löpande priser.

1964

1965

1966

1967

1968

1969

Handelsbalans

-755       -1892      -1456     -741        -884       900

Tjänslenetlo

1086

892

583        734

711

255

Tiansfereringsnetto

O

-18

-20     -316       -462       -731

Bytesbalans

331        -1018

-893     -323        -635     -1376

Prop. 1971:115

30

har utredningen arbetat med två alternativ. Det ena utgår från att by­tesbalansmålet skall vara uppfyllt 1975, del andra från alt denna lid­punkt sätts lill 1973, varefter en viss ytterligare förbättring av bytesba­lansen skulle ske 1974 och 1975. Beräkningarna har lagts upp så alt fristående kalkyler utförts för tjänster och transfereringar. Därefter har kravet på handelsbalansen framräknals med utgångspunkt från bytes­balansmålel.

För transfereringarna förutses enligl utredningens beräkningar en ök­ning av underskottet från ca 800 mUj. kr. 1970 till ca 2 400 milj. kr. 1975, främst liU följd av del växande u-landsbiståndel. Tjänstebalansen väntas utvecklas från ungefär jämvikt 1970 lill elt underskott på ca 450 milj. kr. 1975. Del sammanlagda underskottet för transfereringar och tjänster skulle således öka från 800 milj. kr. 1970 tUl 2 850 milj. kr. 1975, vilket innebär en årlig försämring om ca 400 milj. kr. I beräk­ningen av della underskoll har beaktats den sannolika statistiska miss­visningen som vidlåler dessa bylesbalansposter.

Med dessa kalkyler erhålls de krav på en förstärkning i handelsba­lansen som skulle medföra jämvikt i bytesbalansen 1975, allernalivl 1973. Den nödvändiga förbättringen av handelsbalansen 19701975 skulle för extern balans 1973 behöva uppgå lill ca 4 200 milj. kr. och för extern balans 1975 tUl 3 900 milj. kr.

När det gäller varuimporten har utredningen prövat några olika me-lodologiska ansatser, bl. a. har man använt sig av den ekonometriska modellen. I denna relateras imporlulvecklingen till olika efterfrågekate­gorier, exempelvis privat och offentlig konsumtion och lagerförändring­ar. Importprognoserna framkommer med givna produktionsresurser och given efterfrågesitualion - när modellens ekvationssystem löses simultant. Denna ansats ger en genomsnittlig volymökning av varuim­porten om 6,1 o/o per år i den s. k. grundkalkylen. Enligl en disaggrege-rad modellansals skulle motsvarande ökningstal ligga 1/2 procentenhet högre, dvs. på 6,6 o/o per år. Till viss del kan den skillnad som fram­kommer förklaras av all man i den senare ansatsen arbetat med icke­linjära funktionsullryck. Skillnaden kan emellertid också ha sin grund i atl man i en del fall gjorl Irendmässiga framskrivningar av importul­vecklingen, vilket innebär all denna prognosansals innehåller element av en utveckling som, för åtminstone 60-lalels senare hälft, medfört belal-ningsbalansslörningar.

Vad exporten av varor beträffar har utredningen baserat sin bedöm­ning i huvudsak pä en analys av tendenserna för olika varugrupper på olika exportmarknader. Denna marknadsstudie har sedan kompletterats med bedömningar av kapacitetsulvecklingen inom olika industribran­scher och deras möjligheter lill exportökningar. Del enligl marknads­studien tillgängliga utrymmet för exportökning skulle volymmässigt uppgå till 8,2 o/o per år, utredningens kalkyl stannar på 7,6 o/o. Vad

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

31

Tabell 7. Bytesbalansen 19691975 med jämvikt 1973 altemativt 1975.

Milj. kr., löpande priser.

1969

1970'

Jämvikt 1973

Jämvikt 1975

1973

1975

1973

1975

Handelsbalans Tjänslenetlo Handels- och

tjänstebalans Transfereringar, netto inkl. u-hjälpslån)

Bytesbalans (inkl. u-hjälpslån)

-900

255

-645 -731

-1376

-1 100 0

-1 100

-800

-1900

1900 -300

1600

-1600

0

3 150 -450

2 700

-2 400

300

1 100 -300

800

-1600

-800

2 850 -450

2 400

-2 400

0

' Delvis uppskattning.

gäller del geografiska exporlmönslrel har utredningen förutsatt bl. a. alt andelsförluslerna på EEC bromsas upp lill följd av dels förvänt­ningar om en ökad europeisk integration, dels en fortsall lullavveckling enligl resultatet av Kennedy-ronden. Dessa effekter väntas däremot inte bli lika stimulerande på exporten lill EFTA. För handelsutbytet i Nor­den räknar utredningen med en forlsall utvidgning fast i långsammare takt än tidigare.

Remissinstanserna

Kommerskollegium anför all stor osäkerhet vidlåder alla prognoser över utrikeshandelns utveckling p. g. a. den ovissa marknadssituationen. Kollegiet finner dock atl antagandena beträffande tendenserna i export­utvecklingen på de angivna marknaderna kan bedömas som rimliga mot bakgrund av det osäkra läge som ännu råder. Skulle å andra sidan en uppgörelse komma lill slånd inom den närmaste tiden kan detta få åter­verkningar på handelsbalansen även på relativt kort sikt. De direkta ekonomiska incitamenten för handelsomläggningar kan visserligen bli ganska svaga bl. a. beroende på en övergångslid, men andra faktorer som förväntningar och kanske också den större säkerheten vad beträf­far planering m. m. kan länkas ge relativt snabba utslag i export och import. Hur delta totalt sett påverkar handelsbalansen kan inle med tillfredsställande säkerhet bedömas, i vart fall inte innan man vet vilka lösningar Sverige och andra länder kommer att uppnå. Ett förverkli­gande av målsättningen om överskoll i handelsbalansen kan emeUertid, med ändrade yttre marknadsförutsättningar, länkas ställa myckel stora krav på den ekonomiska politiken i olika avseenden.

Beaktas bör även de risker som föreligger för den svenska exporten om de protektionistiska röster vinner gehör, som i olika länder, kanske

Prop. 1971:115

32

främst USA, på senare tid blivit alltmer framträdande. Isolerade åtgär­der i enstaka länder behöver i sig inle påverka den svenska exporten i en sådan utsträckning all den svenska handelsbalansen i högre grad påverkas, men de kan leda lill motåtgärder med risk för en fortgående utveckling, som på ganska kort sikt i väsentlig utsträckning kan försäm­ra möjligheterna för svensk export.

Bankföreningen konstaterar atl utredningen i sin prognos över den svenska exportens länderfördelning räknat med elt väsentligt ökat av-sällningsutrymme. Man påpekar all om Sverige skulle hamna utanför den gemensamma marknadens tullmurar, minskar avsevärt exportpro­gnosens möjligheter atl slå in. Bankföreningen vill därför understryka betydelsen av all förhandlingarna med EEC ger lill resultat alt vår ex­port tUl Västeuropa inte kommer alt utsättas för diskriminerande tullar och andra handelshinder.

Bankföreningen anför vidare all omsvängningen i handelsbalansen kanske måste bli ännu kraftigare än vad utredningen räknar med, om vi verkligen skall få jämvikt i bytesbalansen 1975. Del finns enligl bankföreningens uppfattning skäl som lalar för atl den antagna ök­ningen av sjöfartsnetlot är alltför optimistisk. Vidare torde risk före­ligga för all lurislneltot kan försämras mer än vad betänkandets kal­kyler visar.

TCO anser däremot atl utredningen överskattat behovet av omsväng­ning i handelsbalansen till följd av den exceptionella lagemppbyggna­den 1970. Man påpekar också all ökningen av underskottet på turismen har varit synnerligen ojämn. Under 1970 ökade underskottet med ca 40 o/o jämfört med föregående år. Ökningen låg även mellan 1968 och 1969 över genomsnittet. Under dessa två år borde vi, om endast turism ingick i denna post, ha upplevt en explosionsartad utveckling av ut­landsturismen. Della stämmer inle med charterflygels utveckling och man kan därför anta alt en viss kapitalflykt ingår under denna post. Denna kapitalflykt kan väntas minska och prognosen är därför orealis­tisk.

SIDA anser alt långtidsutredningen har överdrivit u-landsbislåndets valutamässiga verkningar. Utredningen är centrerad kring bytesbalans-problemen och biståndet får därför spela en omotiverat framträdande roll. Del är risk, all della kan leda liU all biståndet i den allmänna opinionen och politiska debatten framstår som upphovet till del reform­slopp och den dämpade ökning av konsumtionen som utredningen för­utser. En sådan behandling av biståndet kan inge allmänheten överdriv­na föreställningar om de uppoffringar som enprocenlplanens genom­förande kräver. Risk föreligger all biståndets fördelning på olika an­vändningsområden kan komma atl påverkas av önskemålet alt minska valulabelaslningen. En sådan utveckling skulle kunna påverka den fast­slagna målsättningen för del svenska utvecklingsbiståndet och innebära

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

33

etl ifrågasättande av principer som Sverige hävdat i inlernalionella sammanhang.

Biståndets valutaanspråk 1975 har enligl SIDA:s mening överskattats till ca del dubbla beloppet. Kvar står ell valulabehov på 1 000 milj. kr. Detla belopp må jämföras med bytesbalansens statistiska felmarginal som det årel uppskattas lUl 1 150 milj. kr. För hela 5-årsperioden räk­nar utredningen på delta sätt med etl totalt kapitalimporlbehov, som ändå är lägre än under den gångna 5-årsperioden. Man förutsätter så­ledes alt upplåningen i utlandet skall minska. Eftersom man har över­skattat biståndets valutabehov, blir det verkliga upplåningsbehovet ännu mindre. Som antyds av utredningen har spekulativa kapitalrörelser och kortfristiga kommersiella krediter varit en viktig faktor för nedgången i valutareserven. Det vore därför angeläget att omständigheterna kring dessa kapitalströmmar utreddes i avsikt all bedöma orsaken och disku­tera förslag lill lämpliga ålgärder.

LO anför att när det gäller marknadstillgängligheten för svensk ex­port kan först anmärkas alt tullfrihet kan komma all uppnås inom etl större område i Västeuropa under 70-talet. Denna möjlighet föreligger oavsett om de nu pågående EEC-förhandlingarna med Storbritannien leder liU en utvidgning av EEC:s tuUunion eUer inte. Det finns behov alt klargöra inom vilka branscher och varuområden specielll omfattande investeringar skulle tillkomma om en sådan tullfrihet skulle utnyttjas fullt ul för svensk induslriexpansion. Vid en passiv investeringspolitik är det inte givet atl alla fördelar skulle utnyttjas. Här borde vissa aller-nalivantaganden om svenskt exportutrymme kunna formuleras. En out­nyttjad handelspotenlial föreligger i förbindelse.med de östeuropeiska länderna. Hittills har ökningen av handeln med dessa förlöpt i måttlig takt, bl. a. beroende på en stark protektionistisk inställning hos dessa länder i kombination med en önskan att främst påskynda sin egen in­dustrialisering. Även svensk imporlbegränsning inverkar i viss grad. Här liksom på utlandsmarknaden i övrigt borde vissa uppskattningar kunna göras om potentiella exportökningar vid en mera aktiv svensk politik beträffande exporlftämjandet. Del är inte fråga om prognoser. Redan en bedömning av elt möjligt ytterligare utrymme är emellertid av värde.

Finansiell utveckling Långtidsutredningen

Under första hälften av 60-talet ökade hushållens andel av de totala inkomsterna. Parallellt härmed minskade företagens vinstandel, vilket medförde en nedgång i förelagens självfinansiering. Under senare hälf­ten av 60-lalet synes fördelningen av inkomster mellan hushåll och före-

3    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 3.

Prop. 1971:115

34

lag i storl sett ha stabiliserats. Företagens självfinansieringsgrad fort­satte emeUertid atl minska, om än inle lika kraftigt som tidigare.

Fördelningen av inkomsterna mellan hushållen och förelagen lörui-sätls under de kommande åren i genomsnitt bli densamma som 1965 1969. Hushållens andel låg 1969 under detla genomsnitt, vilket innebär att deras sammanlagda inkomster mellan 1969 och 1975 ökar i något högre takt än bmttonationalprodukten. Därtill kommer atl sysselsätt­ningen inom den offentliga sektorn fortsätter atl öka snabbare än inom den privata sektorn. Inklusive arbetsgivaravgifterna förutses hushållens inkomster nominellt öka med 8,6 0/0 per år medan bruttonationalpro­dukten ökar med 8,5 0/0 per år (3,8 o/q per år i volym). Prisema beräk­nas öka i samma takt som under 60-lalet.

I långtidsutredningen har förutsatts att investeringarna inom närings­livet, i första hand inom exportnäringarna, ökar kraftigt. Under de nyss angivna förutsättningarna beträffande vinstutvecklingen skulle invesle­ringstillväxten för företagen leda till en icke oväsentlig ytterligare ned­gång av självfinansieringen. För näringslivet som helhet beräknas ned­gången i självfinansieringsgraden 1975 uppgå till ca 5 procentenheter, jämfört med 19651969. För industrin lyder kalkylema på en betyd­ligt större nedgång i självfinansieringsgraden. I elt sådani läge blir en väsentlig uppgift för den ekonomiska politiken all tillgodose förelagens behov av extern finansiering, antingen på den inhemska kreditmarkna­den eller utomlands.

Relationen mellan det egna kapitalel och låneskulderna torde ha för­sämrats inom samtliga industribranscher under 60-talel. Våra beräk­ningar lyder på en fortsalt försämring under den kommande 5-årspe­rioden. I della läge är det av vikt all förelagens finansieringsmöjlig­heter eller lönsamhetsbedömningar inle utgör ell alllför snävt hinder för en snabb lillväxl av investeringarna. Specielll gäller della om in-vesteringsuppsvingel under de närmasie åren skulle behöva ske sam­tidigt som en viss dämpning av den internationella konjunkturen äger rum. Den ekonomiska politiken ställs då inför uppgiften all dels främja tiUgången på riskvUligl kapital, dels genom olika ålgärder stimulera företagens risklagande.

Hushållens disponibla inkomster har under senare år ökat i långsam­mare takt än i början av 60-talet. Till denna utveckling har förutom en långsammare tillväxt av bruttonationalprodukten bl. a. bidragit den nyss­nämnda stabiliseringen av företagsvinsternas andel och en avsevärd ök­ning av skattekvoten. Den senare hänför sig huvudsaldigen till kommu­nernas höjda utdebitering. Under senare år har höjningarna uppgått till ca 80 öre per år. Ökningen av den privata konsumtionen har under dessa förhållanden delvis gått ut över hushåUssparandet. Sparkvoten har sjunkit kontinuerligt sedan 1965. Elt flertal faktorer kan ha bidra­git till atl minska sparbenägenhelen. Sålunda ökade inkomslöverföring-

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

35

arna lill hushållen andelsmässigl. Dessa lorde i allmänhet leda lill större konsumtion än förvärvsinkomster. Egna företagares inkomster med större sparkvot än löntagare har också andelsmässigl minskat. Möj­ligen har även en ändring av sparatlilyderna ägt rum sedan ATP-sysle-mets tiUkomst.

Den disponibla andelen av hushållens inkomster beräknas minska något snabbare än under 60-lalet. Denna utveckling hänför sig dels till en långsammare tillväxt av inkomstöverföringarna än hittUls, dels till en forlsall ökning av skattekvoten. I beräkningarna har fömtsatts att de statiiga skatteskalorna enligt 1970 års reform tillämpas utan ytterligare ändringar. Höjningen av mervärdeskatten till 16,3 0/0 har inräknats. Kommunemas utdebitering har förutsatts öka med 50 öre per år. Spar­kvoten kommer då 1975 all ligga på en relativt låg nivå, om än något högre än under senare år. Med dessa förutsättningar skulle det, i varje fall på längre sikt, inte föreligga något större gap mellan konsumtions­eflerfrågan och del konsumlionsulrymme som ingår i utredningens grundkalkyl (3,3 0/0 per år i volym).

Detla förhåUande, som markant avviker från lägel vid tidigare lång­tidsutredningar, gäller utvecklingen på längre sikt, då skattetrycket grad­vis skärps. På gmnd av arbetstidsförkortningen under de närmasie åren blir tillväxten av bmltonalionalproduklen, och därmed av hushållens inkomster, lägre fram till 1973 än under senare delen av kalkylperio­den. I överensstämmelse härmed förutsätts i långtidsutredningen även en temporär dämpning av den privata konsumtionens tUlväxt. Det in­terna balansläget blir då i hög grad beroende av del sätt på vilket arbets­tidsförkortningen slår igenom i löne- och prisbildningen.

Om den interna balansen inle kräver någon skärpning av beskatt­ningen utöver den som är inbyggd i kalkylerna kan en viss minskning av statens finansiella sparande förutses. Eftersom statens utiåning fort­sätter all växa innebär delta all statens upplåning på kredUmarknaden blir omfattande. Kommunernas utgifter beräknas öka betydligt mer än inkomsterna. Under dessa förhållanden uppstår etl kraftigt ökat upplå­ningsbehov för kommunerna. Ökningen av den offentiiga sekloms upp­låningsbehov bör ses mol bakgrund av att, som nyss nämnts, det interna balanslägel inle synes kräva någon skärpning av den direkta eller in­direkta beskattningen. Ur denna synvinkel kan således upplåningsök­ningen accepteras. Fördelningen av skatteintäkterna mellan kommuner och staten samt statsbidragens utformning kan givelvis inom den givna ramen påverka kommunernas respektive statens upplåning på kredit­marknaden. En klar tendens är emellertid all kommunernas beroende av kredilmarknaden ökar. Om deras utdebitering skulle öka mer än som här förutsatts kan detla enligl ovan framförda bedömning leda till en kompenserande ändring av statens direkta eller indirekta skatter. Skat­ternas inverkan på löneutvecklingen har inte kunnat beaktas i våra kal-

Prop. 1971:115

36

kyler. En fortsatt strävan efler inkomstutjämning tenderar dock att pressa ned sparkvoten och kan därmed ändra förutsättningarna för den interna balansen.

Statens andel av upplåningen på kredilmarknaden ökade under senare hälften av 60-lalel. Andelen kan komma att öka ytterligare framöver. Kommunernas upplåningsandel ökade markant i början av 60-talet men under senare år begränsades deras upplåning, vilket har bidragit till den kraftiga höjningen av utdebiteringen. Även om utdebiteringen fram lill 1975 höjs med mer än 50 öre årligen, ökar sannolikt kommunernas an­del av efterfrågan på kredilmarknaden. Bostädernas och näringslivets andel av den totala upplåningen ökade kraftigt under första hälften av 60-lalel, men har därefter minskal något. Under den kommande 5-års­perioden beräknas bostadsfinansieringen andelsmässigl minska. Närings­livets andel väntas bli större.

Den ökade andelen krediter tUl näringslivet har under 60-lalet kunnat äga rum parallellt med atl AP-fondernas placeringsinriklning varit i storl sett oförändrad. En viss omfördelning från den offentliga sektorn tUl näringslivet har dock ägt rum. Näringslivets ökade upplåningsbehov har i väsentlig utsträckning täckts på obligationsmarknaden, medan affärsbankernas andel av kreditgivningen lill näringslivet minskade. Un­der de kommande åren kan efterfrågeutvecklingen på kredilmarknaden medföra alt AP-fondens kreditgivning i något större utsträckning går lill näringslivet. Därvid kan behov uppstå atl, direkt eller genom olika mellanhandsinstilul, förmedla krediterna i delvis nya former. Frågor rörande AP-fondens ställning på kredilmarknaden är f. n. under utred­ning inom 1968 års kapitalmarknadsutredning.

Näringslivels ökade upplåningsbehov kommer främst all läckas på kapitalmarknaden. Della innebär sannolikt atl endast en viss del av den kreditkapacilel inom bankerna som frigörs på gmnd av alt bostads­finansieringen andelsmässigl krymper kommer att användas lill finan­siering av förelagens investeringar. Däremot kan ökningen av den of­fentliga sektorns upplåningsbehov även framöver ställa stora krav på bankerna.

Kalkylerna för utvecklingen på kredilmarknaden i sin helhet lyder på en kraftig ökning av efterfrågan. Utvecklingen av efterfrågan motsvaras av en förhållandevis kraftig ökning av bankernas kredilulbud. Eftersom lägel på kreditmarknaden även fram lill 1975 torde komma all känne­tecknas av en snabb tillväxt av efterfrågan skulle delta kunna innebära alt höjningen av räntenivån under 60-lalel blir beslående. En förhål­landevis hög räntenivå i kombination med en restriktiv kredilpolitik kan också bli villkor för alt åstadkomma den upplåning utomlands som er­fordras även om bytesbalansen kan förbättras i den takt som långtids­utredningen förutsätter.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

37

Remissinstanserna

Kommunförbundet framhåller all med den ökning som förutsatts av den kommunala utdebiteringen, 50 öre per år, skulle kommunalskatten bli 23,24 kr. 1975. SkUlnaden mellan 1971 års medelutdebitering 22,54 och det enligl räkneexemplet angivna kommunalskatlelakel är således 70 öre. Med nuvarande proportioner mellan primärkommunal skatt saml landstings- och församlingsskatt skulle högst 50 öre belöpa på primärkommunerna, dvs. endast 13 öre per år till 1974. Enligt beräk­ningar som gjorts inom kommunförbundet skulle primärkommunemas upplåningsbehov 1975 då behöva uppgå lill drygt 3 mUjarder kr., vilket ligger inom ramen för den netloupplåning som långtidsutredningen räk­nat med för hela den kommunala sektorn, högst 4,5 och lägst 3,0 miljar­der kr. De sammanlagda neltokapilalutgiflerna för femårsperioden 1971 1975 uppgår enligl förbundels beräkningar till drygt 38 mUjarder kr. och neltoupplåningen lill något över 11 miljarder. Nelloupplåningen skulle således bli 29 0/0 av nettoinvesteringarna, vilket innebär alt upp­låningen jämfört med femårsperioden 19661970 skulle kunna öka nå­got. För att kalkylen skall balansera med den begränsade skallehöjning som fömtsatts enligl långtidsutredningens räkneexempel är det nödvän­digt all primärkommunernas låneutrymme successivt nästan fyrdubblas under perioden 19701975 redan för atl den av långtidsutredningen hårt nedskurna investeringsvolymen skall kunna förverkligas. Eljest be­hövs ytterligare höjning av skattesatserna för atl direkt skattefinansiera en större del av kommunernas investeringar.

Socialstyrelsen påpekar all den kommunala utdebiteringen steg med 1,54 kr. mellan 1970 och 1971, dvs. mer än 3 gånger den genomsnitt­ligt beräknade. Av denna höjning synes ca 2/3 fördelas på primärkom­munerna och 1/3 på landslingen. I samband med bearbetningen av LU-SoS-69 gjorde socialstyrelsen en preliminär kalkyl över de uldebile-ringskrav som primärkommunerna kommer alt ställas inför under pe­rioden 19681975. Denna myckel försiktiga kalkyl gav vid handen all enbart den primärkommunala ulgiflsexpansionen kommer all betinga höjningar av utdebiteringen med i genomsnitt drygt 50 öre per år. Etl överslag av de mycket omsorgsfulla beräkningar, som genomförs i sjukvårdsplanearbelel för den västsvenska sjukvårdsregionen, implicerar ell uldebiteringsbehov för all täcka de västsvenska landslingens totala netlodriflsulgifler inklusive kapitalljänslekoslnader på mellan 11:50 kr. och 14:00 kr. 1975 om huvudmännens nuvarande planer beträffande utbyggnad m. m. fullföljs. Dessa siffror skall ses mol bakgrund av all beräkningarna grundas på vissa anlaganden om alt den hittillsvarande kostnadsutvecklingen för sjukvården något justeras nedåt under 70-lalel. Även andra sjukvårdshuvudmäns mera Irendmässiga beräkningar leder i storl till samma utdebiteringsnivå. För den händelse att primärkommu-

Prop. 1971:115

38

ner och landsting fullföljer sina nuvarande planer kommer en kommu­nal utdebitering med 25 kr. sannolikt att uppnås före 1975.

Riksbanksfullmäktige anser ulrednmgens fuiansieUa kalkyler värde­fulla. Man anmärker dock all utredningens analys har en snäv begräns­ning. Det finansiella systemet är ytterst elastiskt och känsligt för änd­ringar i konjunkturläge och framför allt i kredit- och finanspoUlik. Möj­Ugheter finns atl vid en åtstramning tära på de likvida reserverna eller i ökad utsträckning kanalisera medlen över den s. k. grå marknaden. Som exempel kan nämnas alt kreditgivningen lill näringslivet ungefär halverades under loppet av två år från 1968 tUl 1970 trots en fortgående ökning av de reala investeringarna. För kreditmarknadskal­kylerna gäller därför i ännu högre grad än för kalkylerna för den reala utvecklingen atl man ej får dra aUlför långtgående slutsatser av den siffermässiga preciseringen för enstaka år. Fullmäktige understryker så­lunda all dessa kalkyler inle kan tas tUl inläkt för att krediter av den omfattning som anges i kalkylen måste tUlgodoses för alt den reala ut­veckling, som föratses, skaU kunna realiseras.

Handelshögskolan i Stockholm ifrågasätter den analysmetod som ut­redningen använt. Man framhåller atl väsentliga ekonomisk-politiska problemställningar försummas, när man fömtsätter att förelagens inves­teringar inte påverkas av finansieUa restriktioner, dvs. alt flexibla kredit-strömmar kan fylla ut gapen. Men även de bakomliggande antagandena om pris- och löneutvecklingen anser man borde prövas, eftersom 60-talets relativt slabUa internationella prisutveckling nog i hög grad be­rodde på kanske unika konjunkturbetingelser i USA och Västtyskland. Det är mycket möjligt att vi slår inför en starkare inlernalionell pris­stegringstakt än under 60-lalel. Man ifrågasätter om volymframskriv-ningarna kan tänkas vara helt oberoende av om den inhemska prissteg­ringslakten blev 67 o/o i stället för 4 o/o och prisrelalionerna därmed också förändrades. De finansiella fördelningsresullaten kunde i varje faU bli ganska annorlunda, exempelvis med hänsyn tUl företagsvinster­nas utveckling och fördelning, fastslår Handelshögskolan. Handelshög­skolan påpekar också alt räntabiliteten under 60-lalet försämrats, spe­ciellt inom den konkurrensutsatla sektorn, samtidigt som kapilalslmktu-ren förändrats genom alt tillväxten i skulder varit betydligt större än tillväxten i eget kapital.

Om nu kravet på tillväxt i totaltUlgångar under 70-talets första hälft snarare förutsätts bli högre än lägre än under 60-lalels senare hälft och samtidigt räntabUitelen på eget kapital förutsätts bli oförändrad, kan en fortsatt snabb försämring av förelagens soliditet undvikas eller reduceras endasl genom en markant förhöjning av nyemissioner och/eller restrikti­vare uldelningspolilik. Men kan detla åstadkommas vid den antagna ränlabUitetsnivån? Frågor av detla slag kan resas inte minst mol bak­grund av erfarenheterna 19651969. En snabb produktivitetsstegring

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

39

kom då till slånd kanske inle minst lack vare hög nedläggnings­frekvens av svaga driftsenheter men invesleringsökningen och pro-duklionsexpansionen blev relativt svaga. Det är möjligt atl den försäm­rade självfinansieringsförmågan här i hög grad fick elt bestämmande in­flytande på investeringstakten. För detla lalar all den faktiska genom­snittliga självfinansieringsgraden blev oförändrad. Frågan är vad del finns för möjlighet all bryta denna tendens för perioden 19701975.

Regional utveckling Långtidsutredningen

Den geografiska fördeliuhgen av befolkning och produktion har i accelererad takt förskjutits i riktning mot vissa expansiva regioner. Denna utveckling har självfallet hafl allvarliga konsekvenser för såväl lillbakagående som starkt expansiva orter och regioner.

Bakom dessa tilltagande regionala obalanser ligger bl. a. de kostnads­fördelar som kan erhållas genom all producera i långa serier. I samma riktning verkar del ökande antalet sysselsatta inom tjänstesektorerna som främst är representerade i de tätbefolkade regionerna. Utredningen redogör för en jämförelse av produktiviteten inom olika regioner som visar all produktivitetsstegringen i de glesare befolkade områdena i och för sig varit nästan lika snabb som i de mer tätbefolkade men att stor­stadsregionerna nivåmässigl har en produktivhet som markant över­stiger riksgenomsnittet.

Del finns risker för atl de regionala spänningarna mellan orter och regioner kommer all tillta under 70-lalel. Riskerna för della diskuteras bl. a. utifrån den mer eller mindre latenta konflikt som kan föreligga mellan regionalpolitiska och övriga mål. SpecieUt uppmärksammas här­vidlag de krav som tillväxt- och stabiliseringspolitiken ställer. Vissa möjligheter kan dock finnas alt bättre än hillills motverka de regionala obalanserna genom en inriktning av regionalpolitiken efter de linjer som slatsmaklerna under senare år gett uttryck för. Utredningen eriiu-ar i delta sammanhang om möjligheterna alt söka skapa gynnsammare till-växlbelingelser i etl anlal områden utanför de tre storstadsområdena. Kraftiga insatser skulle krävas från statligt och kommunall håll för all möjliggöra denna typ av regionalpolitik. Några av de faktorer som där­vidlag uppmärksammas är kravet på alt upprätthålla en viss minimi-servicenivå i glesbygdsområdena saml faran för "växlvärk" i de orter man satsar på. Sammanfattningsvis förefaller del emellertid inle troligt atl de regionala spänningarna nämnvärt kan reduceras.

Trots bylesbalanslägel kan speciella förhållanden under de närmasie åren innebära möjligheter all tillgodose de regionalpolitiska målsätt­ningarna. Resurserna i fråga om bosläder och annat samhällskapital

Prop. 1971:115

40

är hårdare utnyttjade i storstäderna än i satsningsorterna. Möjligheterna i satsningsorterna kan därför vara stora atl få lill slånd en utbyggnad av industrins produktionskapacitet.

Remissinstansema

Enligt Lantbrukarnas riksförbund är den skärpning av den regionala obalansen som utredningen fömtser helt oacceptabel och måste där­för förhindras genom en upptrappning av de regionalpolitiska insatser­na. Den regionala obalansen är elt problemområde som måste hand­läggas med all den krafl och med alla de medel samhälle och näringsliv gemensamt kan mobilisera. När det gäUer den fortsalla utbyggnaden av regionalpolitiken, vUken enligl riksförbundels mening är oundgängligen nödvändig, borde man pröva även generellt verkande ålgärder, dvs. så­dana som allmänt stärker näringslivets fömlsältningar i regioner som hotas av befolkningsultunnmg och ekonomisk tillbakagång. Förbundet understryker att en dämpning av den industriella utbyggnaden i stor­stadsområdena och en ökning av utbyggnaden i övriga områden icke strider mot det krav atl uppnå balans i utrikesbetalningarna, som ut­redningen satt som huvudmål för de närmasie årens politik. FörhåUan­det är del motsatta.

LO anser det bestyrkt att inhemska arbetskraftsresurser kan tillvara­tas betydligt bättre om sysselsättningsexpansionen dämpas i storstads­regionerna och förläggs lill andra tätortsregioner. Man bör samtidigt hålla i minnet alt de totala investeringsbehoven minskar i den mån om­flyttning kan ersättas med högre yrkesverksamhetsgrad hos den lokala befolkningen. Den antydda alternativa utvecklingen skulle således med­ge elt lägre kapitalbehov vid given produktionsutveckling. Den kunde åstadkommas genom en regionalt selekliv beskattning av sysselsättning (och/eller sysselsättningsökningar) eller etl delansvar för företagen i finansieringen av kollektivinvesteringar i storstadsregionerna i överhet-lade konjunkturlägen. En mera förutsättningslös prövning av långtids­utredningen av olika altemativ beträffande den ekonomiska politiken i regionalt avseende hade varit önskvärd, men ryms knappast inom nu­varande direktiv. Låginkomstutredningen har påvisat all en myckel stor outnyttjad potential av arbetskraft finns främst i regioner utanför stor­stadsområdena. Den striktare regionala styrning som LO anser önsk­värd anser LO vara i linje med allmänna välfärdsönskemål och kraven på balanserad ekonomisk utveckling av olika regioner.

Beträffande de regionala skillnader i produktivitet som utredningen berört anser Länsstyrelsen i Värmland att huvuddelen av skillnaden i produktivitetstalen torde kunna tillskrivas del förhållande alt bransch­sammansättningen varierar starkt mellan olika områden. Storstadsom­rådena har relativt hög andel teknisk kvalificerad industri medan den

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

41

tyngre industrin med lägre produktivitet är lokaliserad lill andra om­råden. Utredningens produktivitetsberäkningar ger i och för sig inle slöd för hypotesen all storstäderna skuUe utgöra lämpligare miljöer för industriell produktion än andra områden. Det finns alltså ingenting i utredningens material som lyder på alt en industri i t. ex. Stockholm skulle ha högre produktivitet än ett tekniskt sett identiskt företag på annan lämplig ort.

LO anser att effektivitetsskäl knappast kan åberopas för den nuva­rande koncentrationen på sysselsättningsökning i storstadsområdena. Utredningen har visserligen belyst alt förädlingsvärdet per anställd är högre i storstadsregionerna och dessutom genomsnittiigt har växt forta­re i dessa regioner under 60-talel. Men därav följer inle alt utbyggd och nyetablerad verksamhet skulle bli mindre effektiv om den ägde mm i regioner med medelstora tätorter, dvs. utanför storstadsregionerna. Det blir tvärtom lätt elt cirkelresonemang om man åberopar den regionala produktivitetsutvecklingen för atl bedöma olika regioners framlida ka­raktär som mUjö för industri och övrigl näringsliv. Var etableringen och sysselsätlningsutbyggnaden lokaliserats under 60-lalet bestämmer nämligen i hög grad både nivån och utvecklingstakten för regionernas genomsnittliga produktivitet. Bilden behöver givelvis kompletteras med hur nedläggningarna lokaliserats.

Länsstyrelsen i Norrbotten påpekar all utredningens avsnitt om olika regioners produktivitet framstår som utredningens oklarasle och tvek­sammaste både vad gäUer teoretisk analys och direkt dataredovisning. Atl det skulle råda ett produkliviletsöverlag för de tätbefolkade regio­nerna är, sägs det, naturligtvis en självklarhet om man anser att det över­huvud finns slordriflsfördelar inom ekonomisk verksamhet och positiva "exlernal economies". I stället för all skapa underlag för en analys av hur stor "merkostnaden" blir vid drift av ekonomisk verksamhet utanför "optimala" punklen borde utredningen ha mer tagit fasta på all total oplimalilet inle kan nås (koncentration av all verksamhet och boende till en punkt i riket) och kraftigare betonat att man bör sträva till en så rimlig anpassning av den nuvarande strukturen som möjligt.

Det existerar inle enligl länsstyrelsens uppfattning "lågprodukliva och högproduktiva regionlyper" annat än ur en föråldrad syn på ekono­miska frågor, nota bene om regioner diskuteras utifrån svensk länsnivå. Förbehåll av den typ som utredningen anger som lämplig takt i nä­ringslivets omvandling leder inle liU klara slutsatser och rekommenda­tioner ulan förleder läsaren all tro all sociala hänsyn etc. i en omvand­lingsprocess i samhället är belastning och nödvändig "kostnad". För en icke-ekonom kan sådana resonemang uppfattas som vilseledande.

Stockholms universitet framhåller atl del, med tanke på arbetskrafts-restriktionens betydelse för möjligheterna atl uppnå de produktionsök­ningar inom export- och importkonkurrerande näringar, är förvånande

Prop. 1971:115

42

hur litet man beaktat arbetsmarknadens strukturella aspekter. Det fak­tum att låg förvärvsinlensitet och hög latent arbetslöshet ofta existerar i regioner med välutbyggt samhällskapital och god tUlgång på bostäder, hindrar inle utredningen från all främst betona de större tätorternas produktivilelsförsprång och slordriflsfördelar. I vilken utsträckning des­sa beror på långsiktigt påverkbara faktorer, som kapitalets åldersstruk­tur och kommunikationsteknologi, är otiUräckligl utrett.

Enligt AMS föreligger risk för alt den regionala obalans som varit så framträdande under 60-talet kommer alt kvarstå under innevarande decennium. Ell av huvudmålen på sikt för regionalpolitiken är, som styrelsen ser det, alt i samverkan med arbetsmarknadspolitiken skapa rationellt fungerande arbetsmarknader, med uppfyllande av de krav som måste släUas på differentiering, service och levnadsmiljö i övrigl. Medlen för alt uppnå dessa mål har varit dels ålgärder för all under­lätta arbetskraftens geografiska och yrkesmässiga rörlighet, dels lokali­seringsfrämjande ålgärder inriktade på all skapa livskraftiga tätorter utanför storstäderna. För att möjliggöra elt högt arbetskraflsulnylljan-de måste de rörlighetsstimulerande åtgärderna även i fortsättningen kompletteras med kraftiga lokaliseringspoliliska och andra sysselsätt­ningsskapande insatser.

Länsstyrelsen i Värmlands län anför all för att målet om regional balans i utvecklingen skall kunna uppfyllas erfordras en betydande ny-lokalisering av kvalificerad industri till de nuvarande skogslänen för alt möta förändringarna i arbelskraftsutbudets sammansättning. En ökad utlokalisering av denna typ av industri från storstadsområdena tUl skogslänen bör också enligt länsstyrelsens mening i viss mån kimna öka industrins rekryteringsmöjligheler på längre sikt. Servicenäringamas allraklionsförmåga och expansionslakt kan nämligen antas vara lägre i mindre tätbefolkade områden. Industrins relativa konkurrenskraft med avseende på arbetskraft kan mot den bakgrunden bedömas vara större i t. ex. skogslänen än i storstadsområdena.

Kommunförbundet finner del nödvändigt, alt de regionalpolitiska problemen ägnas ökad uppmärksamhet. Som förbundet i tidigare re­missyttranden framhållit fordras, all aktiva och målmedvetna åtgärder vidtas i syfte att befrämja sysselsättning och utvecklingsmöjligheter i de delar av landet som behöver sådant slöd. Samhällets investeringar spelar i delta sammanhang en betydelsefull roU, då tillgång på en gynn­sam infrastruktur ofta utgör en avgörande faktor för lokalisering.

Med tanke på det nära sambandet mellan förändringama i närings­livs- och befolkningsstrukturen och förändringar i markanvändningen inom olika delar av landet anser statens planverk det nödvändigt atl söka omsätta de regionalpolitiska målen i bedömningar av markefter-frågans och markanvändningens omfattning och inriktning. Av denna anledning är en nära samordning mellan regionalpolitiken och den fy-

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

43

siska riksplaneringen påkallad. Avgörande beslut om regionalpolitikens inriktning på längre sikt bör inle fattas ulan ingående kännedom om be­slutens inverkan på markanvändningen i nationell skala.

Inkomstfördelning Långtidsutredningen

Bland de centrala mål som statsmakterna uppsatt för den ekonomiskn utvecklingen ingår en jämnare inkomstfördelning. HittUls har del inle varit möjligt, på grund av elt bräckligt statistiskt underlag, alt presen­tera någon inkomslfördelningsulveckling, som mer fullständigt skulle kunna säga återspegla välfärds- eller konsumtionsfördelningen i sam­hället. Den undersökning som gjorts i samband med denna utredning har inte heller främst hafl denna ambition, utan i stället syftat till att belysa några faktorer som är av betydelse för inkomstfördelningens ut­veckling.

Tidigare inkomslfördeliiingssludier har pekat på en ökad ojämnhet i inkomstfördelningen under 50- och 60-talen. Dessa studier har emeller­lid omfattat endasl de inkomsttagare som finns med i inkomslslalisti-ken. Inkomstfördelningen har i denna utredning studerats för en vid­gad grupp i vilken medtagits samtliga personer i vuxen ålder. För de personer som inle finns med i inkomslslalistiken har inkomsten beräk­nats på särskilt sätt. Inkomstfördelningen för denna vidgade grupp har under 50- och 60-talen utvecklats mol en ökad jämnhet. Denna för­delning av inkomstema visar emeUertid utvecklingen utan hänsyn till olikheter och förändringar i individernas arbetsinsatser. Vi har därför också studerat män i aktiva åldrar som framstått som de från inkomst­fördelningssynpunkt mest homogena gmpperna. Resultaten från denna studie, avseende perioden 19581968, tyder inle på all inkomstför­delningen för dessa gmpper skulle ha utvecklats mot ökad spridning, med undanlag för perioden 19661968. Det svaga konjunkturläget under större delen av denna senare period, med minskad sysselsättning som följd, påverkade emellertid sannolikt inkomstfördelningen i spri­dande riktning. Det är troligt att man med oförändrad sysselsättnings­grad hade fåll ungefär samma resultat som för den övriga delen av perioden.

Remissinstanserna

Ett flertal remissinstanser uttrycker tillfredsställelse med atl inkomsl­fördelningsfrågorna behandlats i utredningen. Stockholms universitet anmärker atl avsnittet om inkomstfördelning begränsats tiU all gälla endast fördelning av sammanräknad nettoinkomst. Eftersom det egent-

Prop. 1971:115

44

ligen är välfärdens fördelning som vore del intressanta all studera ifrå­gasätter universitetet om del inte varit lämpligt all dessutom studera exempelvis fördelning av disponibel inkomst, förmögenhelsfördelningen och fördelningen av den totala konsumtionen (privat och offentlig) mel­lan individer. Man anser all en vidareutveckling av analysen bör över­vägas i framliden.

Utredningens konstaterande all den inle "kunnat skapa någon klarare bild av hur hänsynen till inkomstfördelningsmålen kommer in i diskus­sionen av tillväxltendenserna i ekonomin" anser universitetet ganska na­turligt eftersom analysen i inkomstfördelningsavsniltel inte integrerats med övriga avsnitt i utredningen. I dessa antyds på många ställen im­plikationer för inkomstfördelningen av anlaganden och förutsättningar i gmndkalkylen. Man borde här hafl möjlighet atl sammankoppla grund­kalkylen med fördelningsanalysen och på della sätt erhålla en direkt prognos för inkomstfördelningens utveckling.

SACO anför i sitt remissvar alt progressiviteten är elt föga ändamåls­enligt instrument för ekonomisk utjämning. Den laxerade inkomsten, som den nu beräknas, är av flera skäl en myckel dålig mätare på skalle­förmågan. Vissa inkomster är skattefria (sociala förmåner) eUer beskat­tas på annat sätt (lollerivinsler) och behöver inle las upp i deklaratio­nen. Vidare är de korrigeringar som skattelagstiftningen tillåter otill­räckliga. Detta gäller bl. a. amorteringar av studieskulder, studiemedels-avgifter samt för yrkesutövningen nödvändiga forlbildningskostnader.

Trots alt marginalskatterna är höga redan i tämligen blygsamma in­komstlagen är progressiviletens betydelse som finansieringskälla för det offentliga relativt liten. Ekonomiskt sett går del därför alt genomföra en betydande övergång från direkt lill indirekt skall. Av psykologiska skäl och för att undvika en omfördelning av inkomsterna efter skatt bör dock en sådan omläggning samordnas med en löneuppgörelse, som ger lägre inkomsttagare större brutloinkomstökningar, anser SACO.

Miljövård Långtidsutredningen

För alt få en viss uppfattning om de mUjövårdsinvesteringar som kan väntas bli vidtagna under 70-talels första hälft har kommunerna och vissa industribranscher tUlfrågats om sina planer. Med utgångspunkt från dessa planer har vissa beräkningar gjorts över de totala miljövårds-investeringarna under perioden. Beräkningarna gör dock inte anspråk på atl vara några prognoser i ordels vanliga bemärkelse därtill är en­kätmaterialet alllför osäkert.

För industrins del pekar planerna på alt miljövårdsinvesteringarnas andel av de totala investeringarna kan förutses öka. Industrins investe-

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

45

ringar i mUjövård beräknas sålunda kunna uppgå lill 1,6 miljarder kr. för åren 19711975 vilket skulle innebära inemot 4 0/0 av de totala industriinvesteringarna. Att miljövårdsandelen stiger innebär att indu-slriinvesleringamas tUlväxttakt, med givet antagande om den nödvän­diga kapaciletsulbyggnaden, måste ligga en halv procentenhet högre än eljest skulle vara nödvändigt.

De kommunala miljövårdsinvesleringarna under perioden 19711975 förutses enligl planerna i genomsnitt ligga något under 1968 års nivå. Del finns emellerlid anledning tro all kommunerna härvidlag under­skattat sill investeringsbehov. Om man i stället antar att kommunernas miljövårdande investeringar ökar lika snabbi som deras investeringar i vallen och avlopp väntas sliga (2 0/0 per år), skulle de uppgå lill 4,5 miljarder kr. för hela perioden vilket skulle motsvara ca 16 0/0 av kom­munernas samlade investeringar. Det betonas att beräkningarna är osäk­ra. MUjövårdsansträngningarna skulle enligt dessa beräkningar ta en icke oväsentiig del av resurstUlskolten i ekonomin i anspråk under de när­maste åren. Utredningen påpekar atl det inle finns någon möjlighet all på grundval av den undersökning som gjorts säga något om hur miljöns kvalitet kommer att påverkas. Därigenom kan undersökningen inle hel­ler ligga lill grund för några slutsatser beträffande avvägningen mellan miljökvalitet och mUjövårdskoslnader, vilket är en allvarlig begränsning av undersökningens värde.

Remissinstanserna

Elt flertal remissinstanser uttrycker sin tillfredsställelse med all utred­ningen tagit upp della viktiga område lill betraktelse. Sålunda uttrycker exempelvis Försäkringsbolagens riksförbund sin uppskattning med detla och all utredningen behandlat möjligheterna all beräkna det ekono­miska utfallet av ålgärder på området. Alt göra sådana beräkningar inne­bär ju inte på något sätt all de mänskliga aspekterna åsidosätts, under­stryker förbundet. Tvärtom skapas härigenom ett underlag för bedöm­ningar av vilka ålgärder som behöver vidtas för all skapa resurser för det skydd av mUjön som människan har rätt all kräva.

Stockholms universitet skriver all det självfallet skulle ha varit av stort intresse om man kunnat dra slutsatser om avvägningen mellan miljökvalitet och miljövårdskostnader. För det ändamålet borde man, an­för universitetet, för varje emissionskälla beräkna den lägsta marginal­kostnaden för reduktion av emissionen och också känna till vad en sådan reduktion innebär för miljökvaliteten. Med hjälp av dessa uppgifter skulle man kunna fastställa vilken fördelning av emissionsreducerade åtgärder (t. ex. mUjövårdsinvesteringar, men ev. också nedskärning av sådan produktion som medför stora utsläpp) mellan olika emillenler.

Prop. 1971:115

46

som mirumerar den totala samhällsekonomiska kostnaden för en viss total reduktion av utsläppen.

Styrelsen för teknisk utveckling anser att den presentation av sam­hällsmålen som förekommer i långtidsutredningen använder allmänna formuleringar som är föga vägledande för utformningen av en FoU-policy. Emellertid har utredningen presenterat en utförligare diskussion på mUjövårdsområdet som ger goda utgångspunkter för en vidare be­arbetning och imderlag för FoU-planering. Det hade varit önskvärt all man på samma sätt tagit upp en diskussion kring andra väsentliga mål som utredningen berört, t. ex. inom områdena arbetsmUjö, sjukvård och UtbUdning.

Naturvårdsverket framhåller att investeringskostnaderna för miljövår­den har underskattats. Såväl urvalet av förelag som det faktum all be­räkningarna gmndals på gällande lagar och författningar innebär all de beräknade miljövårdsinvesteringarna inom industrin endast uttryc­ker ell absolut minimiprogram för den närmaste framliden. Även inom den kommunala sektorn menar naturvårdsverket att de erforderliga kostnaderna har underskattats.

Vad gäller frågan om miljövårdspolitikens medel anför naturvårds­verket all även om de marknadsmässiga fömtsättningarna för all till-lämpa ett sådani syslem fullt ul saknas, är del möjligt atl på vissa om­råden avgifter eller avgifter i kombination med regleringar kan vara lämpligare än enbart regleringar. För närvarande undersöks möjligheten all avgiftsbelägga svavelhalten i eldningsolja som ell komplement till reglering av den maximalt tUlåtna svavelhallen. Verket har även i övrigl tagit upp denna problemalik, bl. a. har verket inlett ett visst samarbete med Handelshögskolan i Stockholm i dessa frågor. Man menar emel­lertid att utredningen synes ha underskattat möjligheterna alt genom regleruigar skapa incitament till alt utveckla en "miljövänlig" teknik. Utvecklingen mol effektivare åtgärder betingas främst dels av nödvän­digheten all stoppa utsläpp av mUjögifler, dels av all industrier och samhällen måste kunna expandera ulan all försämra mUjön. Utveck­lingen underlättas härvid även av konkurrensen mellan olika företag inom miljötekniska industrin som har allt bättre och billigare process-och reningsanordningar som del viktigaste försäljningsargumenlel. Ge­nora tidsbegränsade regleringar bör man därför kunna uppnå tiUfreds­stäUande incitament till mUjövårdsförbällringen inom industrin. Vidare påpekas alt uttedningen i viss mån synes ha missförstått ändamålet med de subventionssystem som används för att bidraga till industrins vat­ten- och luflvårdande ålgärder. Huvudvikten läggs härvid på den pro-cessinriklade reningslekniken då bidragsfrågoma som regel avgörs först sedan prövningen enligt mUjöskyddslagen avslutats.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

47

Jordbruk Långtidsutredningen

Enligt de nya riktlinjer för jordbrukspolitiken som riksdagen beslu-ade om 1967 skall ske en fortsatt snabb rationalisering av jordbruket samtidigt med en viss samhäUsekonomiskt motiverad minskning av jord­bruksproduktionen. Långtidsuttedningens bedömningar har skett mot bakgrund av dessa riktlinjer. Jordbruksdepartementet har sammanställt material för utredningens räkning.

Åkerarealen, som 1969 uppgick till ca 3 miljoner ha, beräknas fort­sätta atl muiska för att 1975 uppgå tUl ungefär 2,7 mUjoner ha. Jord­brukels bruttoproduktionsvolym väntas bli i stort sett oförändrad under prognosperioden, medan förädlingsvärdet väntas minska med ca 1,5 0/0 per år. För vegelabUieproduklionen fömtses en uppgång, vUket helt faller på fodersäd. Animalieproduktionen fömtses minska, främst till följd av lägre mjölk- och köttproduktion. Den kraftiga produktivitets­ökning som präglade 60-lalet (6,5 0/0 per år) väntas beslå. Härigenom kan arbelskraftsvolymen beräknas minska med ca 7,5 0/0 per år. Räknai i personer beräknas avgången tUl 60 000. Antalet bmkningsenheter för­utses minska i det närmaste lika mycket, eller 50 å 60 000. Viss areal tUlhörande enheter som väntas bli nedlagda förmodas tUlföras kvarstå­ende brukningsenheter. Härigenom fömtses en ökning av medelarealen från ca 19 ha 1969 liU omkring 25 ha 1975.

För att uppnå den beräknade produktionen 1975, trots kraftigt mins­kad arbetsinsats, krävs forlsall mekanisering av jordbruket. Maskinin­vesleringarna beräknas sålunda öka med 67 0/0 totalt under perioden. Den pågående inomhusmekaniseringen samtidigt med en upprustning av ekonomibyggnaderna och investeringarna i dessa beräknas stiga med ca 3 0/0 per år. Totalt beräknas emellertid invesleringsökningen för jord­bruket stanna vid ungefär 1,5 0/0 per år fram tUl 1975, vUkel förklaras av en förväntad utslaktning (negaliv investering) av avelsdjur och mjölk­kor.

Remissinstanserna

Lantbruksstyrelsen ansluter sig till utredningens bedömning om den sannolika utvecklingen i fråga om åkerareal, antal brukningsenheter och sysselsättning i jordbrak även om man anser att uppgifterna bör förses med viss osäkerhelsmarginal.

Styrelsen påpekar vidare atl investeringarna i ekonomibyggnader, så­vitt kan utläsas av omfattningen av den statliga stÖdgivningen, under de båda senaste åren har minskat med 20 å 30 0/0. Minskningen är starkast i fråga om byggnader för mjölkkor, för vilket ändamål stÖdgivningen under den senaste 2-årsperioden minskal med 40 0/0. Nedgången i in-

Prop. 1971:115

48

vesleringsvolymen lorde ha flera orsaker, bl. a. den sviktande lönsam­heten i mjölkproduktionen och den hårda kredilpoUtiken. Om utred­ningens förutsägelser beträffande jordbrukels investeringar skall slå in, blir i hög grad beroende av bl. a. utvecklingen av nyssnämnda faktorer, anser styrelsen. Man tillägger alt beträffande jordbrukarnas åldersför­delning har nya siffror framkommil som bl. a. visar att jordbrukarna i genomsnitt är något äldre än som framgår av utredningen.

Lantbrukarnas riksförbund anmärker atl utredningen vid beskrivan-del av nuläget, och inte minst vid uppdragningen av utvecklingslinjer, varit alltför bunden av resonemangen i 1967 års jordbrukspolitiska be­slut, måhända beroende på atl utredningen vid utskrivningen av sin rap­port inte haft tillgång lill eller beaktat del nyare statistiska material, som främst införskaffats eller sammanställts till förhandlingarna om prissättningen på jordbrukels område.

Mol utredningens uppgift all självförsörjningsgraden, med nu tilläm­pade beräkningsnormer, undergått små förändringar under 60-talel an­märker Riksförbundet all hänsyn inle lagils lill den starkt ökade impor­ten av handelsgödsel och proleinfoder. Som framgått av en inom Statens jordbruksnämnd gjord undersökning skulle det behövas en mångdubb-ling av beredslagslagren av handelsgödsel och proleinfoder för all Sve­rige skulle kunna klara livsmedelsförsörjningen under en 3-årig av­spärrningslid med upprätthållande av det kosthåll, som förutsattes av 1960 års jordbruksulredning. Särskilt för mjölk och mejeriprodukter har försörjningslägel snabbi försämrats. De i långtidsutredningen nämn­da prognoserna, enligt vilka "nuvarande överskoll kommer all minska avsevärt fram till 1975", är därför starkt föråldrade. Redan nu förelig­ger inga överskott, inle ens på smör. Och nuvarande produklionstrend lyder på en inom en snar framlid ur beredskapssynpunkt betänklig för­sörjningssituation för mjölk och mejeriprodukter.

Beträffande den stmkturralionalisering som utredningen räknar med anför Riksförbundet all en huvudföralsällning är alt lönsamheten blir tillfredsställande. För närvarande är denna enligt vid prisförhandlingarna framlagda kalkyler, hur dessa än bedöms i sina detaljer, mycket dålig.

Sveriges jordbrukskasseförbund instämmer i det tidigare citerade re­missyttrandet och pekar på atl de statliga lånegaranliramarna utnyttjas i allt mindre utsträckning. Lånegarantier har sålunda budgetåret 1969/70 beviljats med 135 milj. kr. samtidigt som rambeloppet varit 300 milj. kr. Orsaken härtUl torde lUl stor del kunna tillskrivas det förhållandet atl lönsamheten inom jordbruksnäringen f. n. ej är tUlfredsstäUande och all investeringsviljan av denna anledning är låg. Därutöver anför för­bundet alt också nu gällande kreditreslriktioner försvårat finansieringen av den slmklurralionalisering som är önskvärd.

Jordbmkskasseförbundel anför också att försämringen av självför­sörjningsgraden har lett till elt ökat imporlbehov vars negativa effekter

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

49

på utrikesbetalningarna dock motverkas av en höjning av jordbrukels produktivitet och en överföring av produktionsfaktorer till annan export-inriktad verksamhet. Jordbrukets rationalisering är sålunda en faktor väl värd all beakta när det gäller atl uppnå huvudmålet, nämligen jäm­vikt i utrikesbelalningarna. Den prioritering av industriinvesteringarna, framför allt exportindustriernas, som utredningen anser nödvändiga och emot vilken förbundet inte har att invända, får därför icke ske på be­kostnad av kreditmöjligheterna till jordbruket inklusive jordbmkets för­ädlingsindustrier. Såsom den tillsammans med landshypoteksförening-arna helt dominerade kreditgivaren lill det enskUda svenska lantbruket viU förbundet därför föreslå sådana åtgärder atl i varje fall kreditres-iriktionshinder ej skall behöva inverka på kreditgivningen lill jordbruket mol slatUg lånegaranti. Även lantbruksstyrelsen framför en liknande uppfattning.

Skogsbruk Långtidsutredningen

Förbrukningen av rundvirke inom landet beräknas öka från 68 miljo­ner m sk 1970 lill 79 miljoner m sk 1975, dvs. en ökning med 3 0/0 per år. Det är framför aUt massa- och boardinduslrin som fömtses öka sin råvaruförbrukning, medan behovet av brännved och övrigl virke beräk­nas minska under prognosperioden. Under en följd av år har skogs­industrin minskat råvarulagren bl. a. på grund av övergången från flott­ning lill järnvägs- och lastbilstransporter, vilka medgett en jämnare tUl-försel av virke lUl industtin. Stormfällningarna som inträffade hösten 1969 medförde emellertid en ökning av lagren 1970. Under 1975 vän­tas däremot inte någon lagerförändring ske. De totala skogsawerkning­arna förutses öka från 73 miljoner m sk 1970 till 82 mUjoner m* sk 1975, dvs. en årlig ökning på ca 2,5 0/0. Förutsatt en normal lagerut­veckling 1970 skulle avverkningen öka med 3 å 3,5 "/o per år 1970 1975.

För atl få en uppfattning om expansionsutrymmel för svensk skogs­industri har det sålunda kalkylerade råvarubehovet jämförts med de kvantiteter som beräknas vara awerkningsbara vid ett uthålligt skogs­bruk, dvs. utan all den långsikliga virkesförsörjningen eftersatts.

Nya awerkningsberäkningar, som baserar sig på riksskogstaxerings-material från perioden 19641968, har ulförts av skogshögskolan för långtidsutredningens räkning. Av dessa beräkningar framgår att awerk-ningsvolymen 1970 på 73 miljoner m sk ungefär motsvarar ett medel-alternativ för vad som är avverkningsbar skog. Awerkningsvolymen för 1975 82 mUjoner m sk motsvarar däremot det högsta allemativet. En regional uppdelning av Industriens utredningsinstituts prognos ger

4    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 3.

Prop. 1971:115

50

vid handen att redan 1970 års avverkning i norra Sverige, dvs. Norr­land exklusive Gästrikland, motsvarar det högsta avverkningsalternati-vet. Ell virkesunderskoll torde således komma all föreligga i detla om­råde 1975. För södra Sveriges del ligger avverkningen 1970 i närheten av beräkningamas lägsta alternativ, medan 1975 års avverkningar mot­svarar del högsla allemalivel.

Rationaliseringen inom skogsbruket har gått snabbi och dess utveck­ling belyses av hur dagsverksåtgången per avverkad m sk förändrats. Enligl arbetsmarknadsstyrelsens uppgifter var 1950 den totala arbels­kraflsålgången 0,75 dagsverken per avverkad m sk, medan motsvarande siffra för 1960 uppgick till 0,49. Rationaliseringen gick sedan snabbare och för 1969 beräknas ålgångslalet lill ca 0,20. Del totala arbetskrafts­behovet per avverkad m sk skulle således ha minskal med drygt 4 o/o per år under 50-talet, medan 60-talel visar en minskningslakt som är dubbelt så stor, dvs. närmare 9 o/o per år.

Uttedningen räknar med atl rationaliseringen i skogsbruket genom­förs i ungefär samma takt som under 60-lalet. En minskning i ålgångs­lalet från 0,20 1970 tiU ca 0,13 1975 lorde vara möjlig att uppnå. Vissa uppgifter om ålgångslalen kan eventuellt tolkas så alt 1970 års tal lig­ger något under 0,20 och ålgångslalet 1975 skulle då kunna dras ned ytterligare. Utvecklingen väntas leda lill en fortsatt kraftig minskning i sysselsättningen. Arbetskraftsbehovet beräknas sålunda lill knappt 11 mil­joner dagsverken 1975 mol närmare 15 mUjoner 1970. TiU följd av ökande övergång lill hellidsansläUning väntas antalet sysselsatta minska ännu kraftigare, eller med ca 25 000.

Den fortsatta mekaniseringen tillsammans med ökade skogsvårdsåt­gärder väntas leda lill en volymmässig ökning i skogsbrukels totala in­vesteringar med 4 o/o per år 19701975. Framför allt beräknas maskin­invesleringarna komma alt stiga och uppgången väntas bli 67 o/o per år.

Remissinstanserna

Utredningens beräkningar angående avverkningsvolymen fram lill 1975 betecknas av domänverket som realistiska. Skogsvårdssiyrdsen i Gävleborgs län understryker emellertid all redan 1970 års avverknings­volym för Norrlands del motsvarar del högsta alternativet enligl skogs­högskolans senaste virkesbalansräkning och att man 1975 skulle ha nått det högsla alternativet för hela riket. Del betyder all en allvarUg över­avverkning av skog i norra Sverige då framtvingas om norrlandsindu­strin skall kunna förses med råvara från "eget område" under förulsäll­ning att föreliggande planer på induslriulbyggnad fullföljs. Styrelsen ställer sig tveksam tiU om så hög avverkningskvanlilel kan tillålas med hänsyn lill den långsikliga virkesförsörjningen.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

51

Beträffande skogsvårdande ålgärder är remissinstanserna eniga om atl dessa måste intensifieras på sikt. Skogsstyrelsen säger i sill yttrande alt man inle kan dela uttedningens uppfattning atl "awerkningsberäk-ningarna förulsätler en skogsskötsel av traditionell omfallning". Skogs­styrelsen anser all della kan vara riktigt endasl om man ser saken på kort sikt, alltså 1020 år. Avverkningsmöjligheterna styrs för sådana perioder nästan helt av do befintliga medelålders och äldre skogsbestån­den. Om man däremot ser saken på något längre sikt måste skogsvår­den las med i bilden. Därvid blir i första hand ungskogsröjningarna av­görande för möjligheten all i framliden ekonomiskt la ul beräknade till-växlkvanlileler. Utredningens uttalande om traditionell skogsskötsel har i della avseende gUtighet endast om man med traditionell menar accep­terade och av framsynta skogsägare tillämpade skötselmetoder. Efter­släpningen inom röjningsområdel är så stor atl en fortsatt avverkning på virkesbalansulredningarnas nivå är myckel tveksam om inte en radi­kal ökning av röjningsarealerna kommer lill slånd ganska snart. Härför kan måhända både reglerande och stimulerande ålgärder bli nödvän­diga. Även på skogsodlingssidan kan konstaleras en viss eftersläpning om än inte lika påfallande som för röjningarna. De ökande slulavverk-ningsarealerna kan dock komma att ställa så stora krav på skogskultur-arbelet atl både ekonomiska och arbetskraftsmässiga problera kan upp­slå. Omhändertagandel av övergiven jordbruksjord är redan nu ell pro­blem med markerad eftersläpning.

Skogsvårdsstyrelsen i Södermanlands län anför atl den av utredningen kalkylerade ökningen av skogsvårdsinvesteringarna ca 2,5 o/o per år utgör en undervärdering av skogsvårdsbehovel, specielll behovet av åter­växtåtgärder. För atl belysa hur den teknisk-ekonomiska utvecklingen påverkar skogsodlingsbehovet har skogsvårdssiyrdsen gjort en samman­ställning av planteringsförslagen i samtliga av styrelsen 19661969 upp­rättade skogsbruksplaner (442 fastigheter, totalt drygt 41 000 hektar produktiv skogsraark). Sammanställningen visar, atl med den moderna skogsskötsel som förutsätts i planerna, och med hänsyn lagen till nuva­rande eftersläpning skulle skogsodlingen i Södermanlands län behöva mer än fördubblas i förhållande till vad som hittUls planterats per år.

Skogsvårdsstyrelsen i Västerbottens län framhåller alt om man för­utsätter en betydande satsning på ökad virkesproduktion genom inten­sifierade skogsvårdsålgärder bör arbetskraftsbehovet prövas mera ingå­ende än vad som skell i utredningen. Möjligheterna all genom mekani­sering minska den manuella arbelsålgången i skogsvårdsarbeten är näm­ligen ännu oklara. Vidare framhåller man atl arbelskraftssitualionen i Norrland och framför allt i inlandet kännetecknas av att antalet full­goda arbetare snabbt minskar och om därför en intensifiering av skogs­vården är önskvärd ur samhällsekonomisk synvinkel måste nödvändiga ålgärder igångsättas snarast möjligt innan arbetskraftsminskningen hun­nit gå för långt.

Prop. 1971:115

52

Tabell 8. Produktion 19651970 samt produktion och sysselsättning enligt företagens planer och långtidsut-

redningens kalkyl

Förändring, procent per år

Sysselsättning

Företagens

Produktion

planer          LU:s kalky

1

Faktisk

Förelagens LU:s

Antal           Antal

Anlal

utveckling

planer

kalkyl

sysselsatta    sysselsatta

timmar

1965

1970

1970

1970         1970

1970

1970

1975

1975

1975             1975

1975

Gruvindustrm                               2,7

5,3

6

-1,4            -2,5

-3,5 å-4

Jäm- och metaUverk j - > tv 4,3

7.0

5,5

1,4            -0,5

-1,5 å-2

Verksladsmdustri jjyt,   :/. ,,._> . 7,1

7.6

6

3,4                0

-1     å-1,5

Varvsindustri    rn-ifi 3,4

4.0

3,5

0,8             -2

-3    å-3,5

Jord- och stenindustri  

4,3

3,5 ä 4

1,7             -2

-3    ä-3,5

Träindustri                                   4,4

5,4

3,5

2,0             -2

-3    å-3,5

Massa, pappers- och wall-

boardindustri                            4,6

5,2

5,5

-0,1             -1

-2    ä-2.5

Pappersvaruinduslri                     6,8

9,2

7

4,2                1

0    ä-0,5

Grafisk mdustri                            2,4

4,1

3ä3,5

1,2                0

-1    å-1,5

Livsmedelsindustri                        4,1

4,4

3

0,8             -1

-2    å-2,5

Textilindustri                             -0.2

4,2

2å2,5

1,1             -3

-4    ä-4,5

Konfektions-, sko- o. läderind.  1,1

2,5

1

1.0             -4

-5    å-5,5

Egentlig kemisk industri      1      jj  Pettoleum- och kolindustri J         '

6,7

8

1,0               0.5

-0,5 å-1

2,4

10

0,0                3

2    ä   2,5

Gummivaruindustri                      5,8

8,7

6,5

3,9               1

0    ä-0,5

Hela industrin                              5,6

6,2

5

2,2            -1

-2    å-2,5

Industri Långtidsutredningen

Som underlag för utredningens bedömning av induslriutvecklmgen under 70-lalels första hälft gjordes en undersökning av ca 1 000 företag. Enligt dessa planer kommer den snabba tillväxt som kännetecknade in­dustriproduktionen under 60-lalel att fortsätta. Enkäten gav här en ök­ning på drygt 6 % per år. För sysselsättningen ger de sammanräknade planerna en öknmg med drygt 2 % per år, sammanlagt ungefär 90 000 personer under perioden. Exporten skulle enligt planerna öka med när­mare 8 % per år, medan produktivitelslillväxten beräknades stanna vid knappt 4 o/o per år och investermgarna minska med 10 o/o per år.

Utredningens kalkyler ger emeUertid delvis en annan bUd av indu­strins utveckling. Dess analys av efterfrågan på industrivaror pekar så­lunda mol ell avsättningsutrymme om 5 % per år vid en exportökning på 7 1/28 % per år. Vidare har utredningen kalkylerat med att pro­duktivitetstillväxten skall fortsätta trendmässigt, dvs. med en ökning på ca 7,5 % per år. Sysselsättningen i timmar räknai skuUe då sjunka med drygt 2 % per år. Räknai i personer skulle minskningen uppgå till 1 %

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

53

per år, eller till 55 000 över perioden. För investeringarna har utred­ningen kalkylerat med en ökning med 6 1/2 % per år. Denna uppräk­ning, jämfört med planerna, har gjorts dels på grund av atl sysselsätt­ningen reducerats, dels för alt utredningen anselt förelagens investe­ringsplaner orealistiska i förhållande lill produktionsutvecklingen.

Som framgår av tabell 8 innebär den reducering av totalproduktionen som utredningen gjort i förhållande lill företagens planer all flertalet branschers produktionsplaner skurils ner.

En uppjustering har gjorts av den egentliga kemiska industrins och pelroleuminduslrins produktion emot planerna. Del förklaras av en gynnsammare bedömning av efterfrågeläget samt av alt kännedom er­håUits om ytterligare ulbyggnadsplaner efter det all enkäten besvarades. För pelroleuminduslrin föreligger dessutom problem med urvalet som motiverar den gjorda justeringen. Sedan enkäten insamlats har vidare kännedom erhållits om alt planerna inom gruvindustrin uppreviderats. Den snabba produktionsökning, 7 % per år, som upprevideringen ger anses inte kunna förverkligas. Ökningen har därför nedreviderats till 6%.

Remissinstanserna

LO påpekar att det faktum all företagsenkäter utgör det dominerande underlaget för bedömningarna troligen medför en stor osäkerhet när det gäller atl förutsäga branschutvecklingen. LO har jämfört långtidsutred­ningens beräkningar från 1965 med utfallet och därvid funnit all medan man 1965 förutsåg en årlig ökning av 3 % för textil-, beklädnads-, sko-och läderindustrins produktion inträffade en minskning med ca 1 % per år. För verkstadsindustrin inkl. varv har i stället en underskattning gjorts med ca 1,5 % i årlig ökningstakt för produktionen. LO påpekar all un­derskattningen av strukturomvandlingens omfallning av delta slag får en inle obetydUg inverkan på prognosen beträffande handelsbalansens ut­fall.

Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet riklar en direkt kritik mol den rådande tendensen alt enbart relatera näringslivels och indu­strins finansieringsproblem lill traditionella investeringar i maskiner och anläggningar. Denna kritik gäller även långtidsutredningen och kan knappast förklaras av annat än stelhet i analysmetoderna. En betydande del av industrins finansiering gäller omsättningskapitalet och där inte minst varuhandelns finansiering. Svensk exportindustri är också en bety­dande kapilalexportör netto. På utlandsmarknaderna är förmågan atl er­bjuda långfristiga handelskrediter i dag ett väsentligt försäljningsargu­ment speciellt för exportörerna av tunga kapitalvaror. Problemet är ej unikt för varven och bör i etl sammanhang som della ägnas betydligt större uppmärksamhet än som hittills kommit del till del. Även de kort-

Prop. 1971:115

54

fristiga exportkrediterna uppgår till betydande belopp. Del kan härvid nämnas all varje exporterad krona 1969 enligt beräkningar som ul­förts inom Sveriges industriförbund innebar alt ca 40 öre bands upp i utländska handelsfordringar under i medeltal ett år. Endasl en mindre del av denna kreditgivning kunde företagen refinansiera själva genom en motsvarande utiändsk handelskrediltagning. Sålunda uppgick industrins utländska fordringar ultimo 1968 till drygt 7,6 miljarder kr. medan mot­svarande skulder inklusive direkta lån låg på strax över 4,2 mUjarder kr.

Sveriges hantverks- och induslriorganisation (SHIO) anför all utred­ningens definition av småindustri som arbetsställen med färre än fem an­ställda är missvisande. SHIO påpekar att det normala är atl förelag med 50 eller färre anställda per arbetsställe räknas som småindustri. Om den senare definitionen tillämpas blir produklivitetsutvecklingen för småin­dustrin under exempelvis perioden 19541964 väsentligt snabbare än för förelag med 51500 anställda. Utredningen ger på denna punkt den motsatta bilden. SHIO anmärker också på att utredningen bedömt hanl-verksförelagen närmast ha intresse för bedömning av industrins möjlig­heter till arbetskraftsrekrytering. Organisationen anser det angeläget att utformningen av vårt lands företagsstalislik blir föremål för ytterligare studium i syfte atl nå fram till begreppsdefinitioner och mätinstrument, som är stringenta och adekvata och som i fortsättningen kan komma till användning vid registrering av förhållanden och utvecklingstendenser inom hela näringslivet. Detta arbete bör givetvis försiggå i samverkan med bl. a. statistiska centralbyrån och de organisationer, som företräder olika delar av näringslivet. SHIO är för sin del beredd alt medverka i etl sådant utvecklingsarbete.

KF poängterar all utredningen ej närmare behandlat problemen med den internationella marknadspolitiken. Man understryker att invesle­ringsbenägenhelen under de närmast kommande åren kan påverkas av osäkerheten över den framtida inlernalionella marknadspolitiken.

Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) framhåller all utredningen i alllför liten utsträckning behandlat restfaktorns olika kvalitets- och ef­fektiviletshöjande komponenter. Akademien anser vidare alt det är av vital betydelse för den svenska industrin alt staten aktivt stöder den tek­niska forskningen och utvecklingen i landet. Akademien anser också all staten genom alt lägga ul beställningar på industrin inom den civila sek­torn och inle endasl inom den militära bör stimulera företagens utveck­ling av ny teknik. I samband med långtidsplaneringen bör man inom flera samhällssektorer satsa på forskning och utveckling för atl nå de mål som uppställts.

Domänverket anför alt med hänsyn lUl konkurrensen mellan rundvir-kessortimenten torde produktionsökningen inom trävaruindustrin stanna vid ca 2 % per år mot av utredningen beräknade 3,5 %.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

55

Energiförsörjning Långtidsutredningen

Energibehovet väntas under 70-taIet forlsälla atl sliga i snabb takt. EnUgt de prognoser Centrala driftledningen (CDL) och överstyrelsen för ekonomiskt försvar sammanställt för långtidsutredningens räkning antas öknmgen av totalt tiUförd energi uppgå till 6,3 % per år 19701975 för att därefter dämpas något och stanna vid ca 5 % 19751985. Motsva­rande siffra 19651970 var knappt 6 %. Förbrukningen av eldnings­bränslen och drivmedel väntas under 70-talels första hälft växa med nå­got över 4 % och elförbrukningen med drygt 8 % per år.

Under kommande 5-årsperiod är utbyggnadsplanerna relativt fixe­rade. Redan under denna period svarar kärnkraften för det största kraft-tillskottet men det verkligt starka genomslaget förutses komma först un­der andra hälften av 70-lalel. En forcering av utbyggnaden av kärnkraft är knappast möjlig bl. a. med tanke på riskerna för förseningar och and­ra bakslag som kan uppslå lill följd av oprövad teknik. Utbyggnaden av vattenkraften vår i dagsläget dominerande kraftkälla kan däremot snart ses som ell passerat kapitel. Endast 1/6 av energilillskollel 1970 1975 beräknas falla på vattenkraften.

Investeringskostnaderna för den här antagna utbyggnaden av kraft­verk och eldistribution förutses uppgå till drygt 2 300 milj. kr. i genom­snitt per år under perioden 19711975 mot 1 530 milj. kr. 19661970, allt räknat i 1969 års priser. Därav svarar investeringarna i distributions­nätet för ca 1 000 milj. kr. Det kan nämnas all denna senare typ av in­vesteringar 1970 beräknas utgöra ca 40 % av de totala investeringarna. Specielll snabba invesleringsökningar förutses för de första åren av 70-talet. Inkluderas även värmeverken innebär delta enligt grova uppskatt­ningar atl det genomsnittliga årliga investeringsbeloppet stiger till ca 2 500 milj. kr.

Elproduktionsapparaten 19701980. Effekt i megawatt (MW) och energi under medelår i terawattimmar (TWh)

1970

1975

1980

Effekt

Energi

Effekt

Energi

Effekt

Energi

Vattenkraft Kärnkraft Kondens och mot-

tryckskraft Toppkraft

Summa

11000 10

3 750 340

15100

53

13 66

12 600 3 100

6 600 1200

23 500

59 16

25 100

13 400 7 000

7 500 5 600

33 500

62

46

36

1

145

Prop. 1971:115

56

Byggnadsverksamhet Långtidsutredningen

Den snabba expansion som präglade byggnadsverksamheten under 60-talets första hälft dämpades betydligt under den följande 5-årsperioden. För perioden 19711975 väntas en ännu något svagare tiUväxt. Totalt för nybyggnad och reparationer förutses en volymmässig uppgång med ca 3 % per år, dvs. något i underkant av BNP:s ökning. Jämfört med 19651970 skulle därvid tillväxttakten för nybyggandel av hus sänkas något och för anläggningar ökas något. Reparations- och underhållsvoly­men väntas öka något snabbare än tidigare.

Med sina närmare 40 "/o av den totala byggvolymen spelar bostads­produktionen en central roll för sektorns utveckling. Väsentligt för bygg-efterfrågan är därför att nybyggandet inom bostadsområdet fömtsatts minska med 2 % per år. Bostädernas betydelse framgår av alt en alter­nativ förutsättning om en ökning av bostadsbyggandet med 2 % per år skulle höja totala byggnadsvolymens tillväxttakt (från ca 3 %) tUl ca 4 % per år.

Utredningen har fömtsatt en trendmässig tillväxt av produktiviteten, dvs. 3,5 % per år. Om man räknar med atl andelen i byggproduktionen av utifrån levererat material etc. ökar i nuvarande takt kommer den kal­kylerade uppgången av investeringar i byggnader och anläggningar på ca 3 o/o per år 19701975 atl medföra en tillväxt i sektorns förädlings­värde med ca 2,5 %. Med den förutsatta produktivilelen skulle della re­sultera i att arbelskraftsefterfrågan i timmar räknat minskar med ca 1 % per år. Antalsmässigt skulle den totala arbetsstyrkan (på grund av ar­betstidsförkortningen) förbli ungefär oförändrad. Antalet byggnadsarbe­tare torde därvid komma all reduceras något, medan antalet tekniker och övriga Ijänslemannabetonade kategorier fortsätter alt öka.

Byggnadssektorns egna investeringar har ökat endasl måttligt under den senaste 5-årsperioden bl. a. beroende på ålerhållsamhel under kon­junkturavmattningen. Även om utvecklingen mol ökad mekanisering går relativt långsamt synes det dock under den framförliggande perio­den finnas en tendens hos förelagen all snabbi förnya sin maskmpark. Maskinanskaffningar, vilka utgör den dominerande parlen av investe­ringarna, kan därför väntas ske i accelerad takt. Byggnadsinvestering­arna torde inte bli lika expansiva bl. a. mot bakgrund av att element­fabrikerna för närvarande har viss överkapacitet. Totala nyinvestering­arna inora byggnadssektorn förutses öka raed ca 4 o/o per år från 1970 liU 1975.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

57

Remissinstanserna

Svenska byggnadsentreprenörföreningen (SBEF) har i sitt yttrande ta­git upp bl. a. den offentliga egenregiverksamheten som omfattar över 20 % av byggsektorns produktion, eUer 5,8 miljarder kr. 1969. SBEF har funnit anledning all aktualisera denna produktionsform i anslutning lill långtidsutredningens diskussion kring resursutnyttjandet i samhället och den offentliga sektorns effektivitet. Man påpekar all det från effekti­vitetssynpunkt ligger en stor fara i att olika verk o. dyl. bygger upp egen-regiorganisalioner som måste sysselsättas. I egenregiverksamheten sak­nas effektivilelsmått som är jämförbara med övriga byggproducenters och konkurrens i gängse mening om resurser och marknad är här be­gränsad. Enligl SBEF:s uppfattning skuUe bättre resursutnyttjande upp­nås om byggandet inom den offentliga sektorn utsattes för den fria marknadens konkurrens.

SBEF konstaterar vidare atl av byggnadsindustrins produktionsvärde faller f. n. endasl 12 % på utlandsbyggande, men atl denna andel lorde kunna ökas. En rad problem av specifik natur för byggnadsverk­samheten måste dock undanröjas. Handelshinder i form av tullar, im-portkvoter etc. drabbar självfallet byggnadsindustrin på samma sätt som annan industri. Bestämmelser, som reglerar projektering, upphandling och byggande, inverkar också på möjligheterna att exportera svenska byggvaror. På en internationell marknad är det också väsentligt, att före­tag av olika nationellt ursprung kan konkurrera med olika lösningar, sora uppfyller beställarens behov och krav. En restriktion av annan art är bestämmelser och kontraktsvillkor för upphandling, projektering och utförande. Därtill kommer nationellt utformade regler för finansiering.

Enligt statens planverk är det två frågor rörande byggandet som sär­skilt bör uppmärksammas när statsmakterna lar ställning lUl den ekono­miska politiken under 70-talel. Den ena har sammanhang med byggan­dels industrialisering och förlUlverkningen av byggprodukler. Den andra anknyter lill byggindustrins hittillsvarande särpräglade begränsning lill hemmamarknaden. När del gäller byggandels industrialisering påpekar man bl. a. all produktion i långa serier av flera orsaker ännu inle kom­mit till stånd. Begränsningen lill hemmamarknaden och frånvaron av in­ternationell konkurrens verkar hämmande på byggindustrins ekono­miska och tekniska utveckling. Med hänsyn lill att investeringarna i byggnader utgör så stor del av de totala investeringarna är det angeläget att möjligheterna för byggindustrin att verka inom större marknadsom­råden underlättas i rationaliseringsfrämjande och koslnadsdämpande syfte.

Prop. 1971:115

58

Varuhandel Långtidsutredningen

Långtidsutredningens bedömning grundar sig på en undersökning som utförts av Handelns utredningsinstitut för utredningens räkning.

Enligt utredningen väntas slrukluromvandUngen av varuhandeln forl­sälla under 70-talet med oförminskad styrka men med delvis annan in­riktning. De stora, högproduktiva försäljningsenheternas ställning väntas förstärkas ytterligare. Varuhusens andel av den egentliga detaljhandelns omsättning, som 1969 uppgick lill 20 %, beräknas öka lill närmare 30 % 1975. En stor del av utbyggnaden inom denna sektor väntas ta formen av s. k. stormarknader, dvs. externt lokaliserade stora varuhus med låg-prisprofU och god tUlgång till parkeringsplatser.

Varuhandelns försäljning är direkt beroende av efterfrågeutvecklingen i ekonomin. Med utgångspunkt från utredningens grundkalkyl och däri ingående förändringslal för privat konsumtion, byggnadsvaror, bränslen m. ra. beräknas atl omsättningen i varuhandeln ökar med 3,0 % per år 19701975 i volym räknat. En något snabbare utveckling väntas för parti- än för detaljhandeln, vilket kännetecknade även den närmast före­gående 5-årsperioden. Äv enkätresultaten atl döma tycks detaljhandels-förelagens planer ulgå från en försäljningsökning som överstiger den framräknade. I den mån della resultat är ell utslag av alllför expansiva planer blir innebörden alt antingen får varuhus och andra starkt expan­derande förelag modifiera sina försäljningsprognoser eller också blir trycket på övrig handel större.

Buliksantalet väntas minska med omkring 12 000 enheter 19701975. Della innebär dock en något dämpad nedläggningslakt jämfört med 60-lalel. Antalet varuhus ökar från 385 till ca 500, medan dagligvambuli-kerna minskar med 1/4. Inora urvalsvarusektorn blir buliksminskningen långsammare, eftersom många nyetableringar förekommer inom de mera expansiva branscherna.

Antalsmässigt beräknas sysselsättningen 19701975 öka raed 0,3 % per år till närraare 505 000 vid slutet av perioden. Räknat i liraraar för­utses däremot en nedgång, 0,9 o/o per år, vilket främst förklaras av ar­belslidsförkorlningen. Andelen deltidsarbetande väntas öka endast obe­tydligt. Förädlingsvärdet per arbetstirame skulle därmed för hela sektorn öka med omkring 3,9 % per år, eller i ungefär samma takt som under den närmast föregående 5-årsperioden.

När det gäller investeringarna inträffade en markant omsvängning un­der 60-lalels senare hälft. Mellan 1965 och 1970 minskade investering­arna med närmare 2 % per år, efter att 19501965 ha ökat med mellan 10 och 11 o/o per år. Denna utveckling hade delvis sin grund i den inve­steringsavgifl som i två omgångar uttogs på handelns byggnadsinveste­ringar.   Den   priraära  anledningen  lill   investeringsdärapningen   lorde

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

59

emellerlid ha varit att man kommit upp på en relativt hög investerings­nivå redan i mitten av 60-lalel saratidigt som den stora "varuhusboo­men" var över. 19701975 har man räknai med en ökning på 3 % per år. Tillväxten förklaras av att det föreligger vissa uppdämda investe­ringsbehov lill följd av bl. a. investerlngsavgiflen.

Remissinstanserna

Grossistförbundet vill fästa uppmärksamheten på all enkäten bland handelsföretagen gjordes redan hösten 1969, dvs. innan invesleringsav-giften och kreditrestriklionerna ra. ra. satts in. Dessa ålgärder har givel­vis i många fall inneburit all förelagen fått modifiera eller senarelägga sina utbyggnadsplaner.

För partihandelns del har investeringsbehovet framräknals till när­mare 800 railj. kr. per år under de närraasle åren och för åren därefter till närraare 600 milj. kr. Dessa investeringar utgör självfaUet en väsent­lig förutsättning för att den av utredningen beräknade produktivitetsök­ningen skall kunna uppnås. Förbundet understryker all det är väsentligt att även handelns finansieringsfrågor ägnas uppmärksamhet. Kapital måste i tillräcklig grad finnas lillgängUgt för alt rationaliseringen inom industrin skall kunna föras vidare lill konsumenter och andra köparkale-gorier.

Flera andra remissinstanser, däribland KF, Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet samt Bankföreningen, har också påtalat behovet av atl hela näringslivet ges möjlighet lill produklivitetshöjande investe­ringar.

Pris- och kartellnämnden anser det angeläget alt påskynda produktivi­tetsförbättringen inom verksamhetsgrenar där stora rationaliseringsvins­ter kan göras. Enligt nämndens mening pekar flera av dess utredningar på att sådana möjligheter i allmänhet är betydande inom handeln och i synnerhet inom annan handel än livsmedelshandeln.

En väsentligt snabbare produktivitetsutveckling skulle kunna erhållas inom handeln än den av utredningen beräknade ora investeringstakten kunde ökas. En sådan ökning behöver inle innebära en motsättning lill den av utredningen rekommenderade politiken all öka exportindustrins och den med importen konkurrerande hemmamarknadsindustrins inve­steringar eftersom en snabbare produktivilelsulveckling inom handeln skulle kunna lösgöra ekonomiska resurser som borde medföra ökade produktionsmöjligheter inora andra områden exempelvis inom den ut­iandskonkurrerande industrin.

Prop. 1971:115

60

Samfärdsel Långtidsutredningen

Bedömningen av utvecklingen inom samfärdseln bygger på planer och material som insamlats och bearbetats av kommunikationsdepartemen­tet.

För del inrikes persontransportarbelel förutses en långsammare ök­ningslakt än under 60-lalel. Del gäller framför allt för personbilstrans­porterna som följd av en svagare ökning i personbilsbeståndet men också för järnvägstransporter över 5 mU och i någon mån även för flyglrans­porter. Den kollektiva lokaltrafiken däremot väntas växa något snabbare än tidigare och den nedgång i tillväxten sora förutses för den kollekliva trafiken i sin helhet är väsentligt mindre än för individuella transporter.

Den nuvarande uppdelningen av godstransporterna på olika Irafikme­del väntas beslå. De lokala transporterna ombesörjs till allra största delen av lastbilar medan fjärrlransporterna huvudsakligen går på järn­väg. Lokaltransporter har tidigare ökat snabbare än f järrtransporter och då denna utveckling väntas forlsälla bidrar den lill en för lastbilarna för­delaktigare konkurrenssituation gentemot järnvägen. Tillkomsten av nya raffinaderier vid västkusten väntas medföra en snabbare ökning av den imikes sjöfarten då direktiraport av oljeprodukter kommer alt ersättas med kustlransporler. Av detta skäl väntas sjöfartens andel av transport­arbetet något öka. Förskjutningen av del övriga godstransportarbetet till lastbilarnas förmån fömtses forlsälla men blir av mindre storlek än tidigare.

Av investeringarna inom samfärdselsektom beräknas drygt 40 %, dvs. en något ökande andel, gå till väg- och gatubyggande. Också utbyggna­den av den kollektiva trafiken i tätorterna ställer krav på ökade investe­ringar. Investeringsnivån inom järnvägstrafiken liksom för yrkesmässig biltrafik höjs något raen långsammare än för sektorn i sin helhet och av övriga trafiksektorer väntas ökade investeringsresurser avsättas tUl ut­byggnaden av hamnarna. Invesleringsanspråken från televerket är stora och här väntas en ökning med drygt 4 o/o per år från en genomsnittlig nivå på drygt 1 000 milj. kr. 19661970. Inveslermgsökningarna inora hela samfärdselsektom beräknas uppgå lill 4,9 o/o per år mellan 1970 och 1975 och tUl 3,5 o/o per år mellan perioderna 19661970 och 1971 1975.

Antalet sysselsatta beräknas enligt utredningen minska inom järnvä­gen och sjöfarten, öka något inom lastbUstrafiken och luftfarten och bli ungefär oförändrat inom spårvägs- och tunnelbanetrafiken. Uppgången i antalet sysselsatta inom samfärdselsektom om 0,6 % per år väntas hu­vudsakligen lUlfalla post- och televerket.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

61

Remissinstanserna

Statens vägverk konstaterar atl landels befolkning snabbt koncentreras till tätorter, vissa stadsregioner och landsdelar. Då trafik och bilbestånd samvarierar raed befolkningens omfallning och lokalisering komraer konsekvenserna för vägväsendet av nämnda trender främst all bli en koncentration av fordonsparken och trafiken till de större stadsregio­nerna och de leder, som sararaanbinder dessa. Utbyggnadsbehoven kom­mer sannolikt att bli mycket stora i stadsregionerna, men även upprusl-ningsbehoven på lederna mellan stadsregionema kommer atl bli bety­dande.

Urbaniseringsprocessens spiraleffekl på väg- och gatuinvesleringarnas omfattning är en följd av bl. a. bostadsbyggandets och näringslivels loka­lisering. Ora inle väg- och galuinvesleringar kommer lill stånd i tillräck­lig omfattning blir den samhällsekonomiska lönsamheten av de övriga, finansiellt väsentligt större investeringarna inom dessa sektorer, försäm­rad.

Vägverket framhåller vidare atl med utgångspunkt från vägplaneut­redningens överväganden i fråga om lypseklioner för vägbyggandel har ett byggnadsbehov framräknals beträffande kategorin motorvägar 19701984 ora ca 2 600 kra till en byggnadskoslnad av 11,5 railjarder kr. medan vägverkels behovsplan av finansiella skäl ligger 22 % lägre räknai i kronor och 38 % lägre räknat i väglängd. Motsvarande beräk­ningar för övriga vägkalegorier skulle förutsätta en väsentlig anslagsök­ning.

1 den mån resurstilldelningen icke ger raöjlighet till den utbyggnad och den förbättring som erfordras för att förse landet med ell tillfreds­ställande vägnät, medför della för samhället totalt sett ökade kostnader. Även Svenska vägföreningen anför liknande synpunkter.

Televerket påpekar att strukturomvandlingen av näringslivet med nödvändighet måste orafatla förbättrade inforraations- och kommunika-tionssyslera inora och raellan företag och institutioner. Vid lösningen av dessa problem utgör televerket en viktig länk i det erforderliga program­met. Telekommimikalionerna har mycket stor betydelse för rationalise­ringen inom hela vårt samhälle. Man bör därför betrakta de resurser som läggs ned på nyanläggningar, förbättrad service och utveckling av nya system och produkter inom televerket, mol bakgrund av de vinster samhället i sin helhet gör på förbättrade och förenklade kommunikatio­ner mellan människorna i samhällsmaskineriet.

Poststyrelsen anför att man inle bör bortse från den roll ell väl funge­rande postverk har för näringslivet och sarahället överhuvudtaget. När del gäller alt komraa tUl rätta raed de långsikliga arbelskraflsproblemen där industrins behov måste vägas mol servicenäringarnas synes en lös­ning inle kunna uppnås utan raålraedvelna, aktiva insatser från stats-

Prop. 1971:115

62

makternas sida i syfte att skapa förutsättningar för att stimulera det to­tala utbudet av arbetskraft och minska bindningar av olika slag som f. n. hämmar en önskvärd utveckling på arbetsmarknaden. Styrelsen på­pekar också att mflytlningen lill tätorter och dessas utbyggnad medför stora kostnadsökningar för postverket därigenom all nya postanstaller och brevbäringsdistrikt successivt måste inrättas ulan all näranvärda kostnadsreduceringar kan göras i glesbygdsorarådena. Denna för post­verket negativa urbaniseringseffekt synes inle nämnvärt komma alt för­ändras under de kommande åren.

Sjöfartsverket har i sitt remissvar genomfört vissa justeringar av ut­redningens prognoser. Verket räknar med all flottans bidrag till betal­ningsbalansen skaU öka med drygt 3 % per år 19701975. För atl denna uppgång skall gå all förverkliga krävs dock alt näringens kredit­behov blir tillgodosedda. Liksom andra exportgrenar bör rederinäringen prioriteras vid avvägningen av investeringsulrymmet, anser sjöfartsver­ket.

Bostäder 

Långtidsutredningen

Utredningen har utgått från två olika material när del gäller bostads­konsumtionen och bostadsbyggnadsbehovel fram lill 1975. Dels har man haft tillgång till en utredning av bostadsstyrelsen, dels lill Industriens ut­redningsinstituts prognos för den privata konsumtionen där bosladskon­sumlionen utgör en av de prognoslicerade delgrupperna. Enligl bostads­slyrelsens kalkyler skulle bostadsbyggnadsbehovel fram lill 1975 uppgå tUl 110 000 lägenheter per år. Bostadssiyrelsen har i sina kalkyler arbetat med två alternativ för bostädernas utrymme. Enligl etl lägre alternativ skulle den genomsnittliga lägenhelsytan i raedellal för perioden 1971 1975 sjunka med 1,5 % från 1969 års nivå, enligl det högre skulle ske en motsvarande ökning med 6 %. Bosladsinvesleringarnas tillväxt skulle enligt de två alternativen bli 2,2 % respektive 3,8 % per år 19701975.

Bostadskonsumtionens kan då, enligl utredningen, beräknas sliga med knappt 4 % (3,9 %) i det lägre alternativet och något över 4 % (4,1 %) i det högre. I dessa kalkyler över den potentiella konsumlionsulvecklingen bar emellertid ingen hänsyn tagils till relativprisutvecklingen för bostä­der.

IUI:s prognos för den privata konsumtionens fördelning på varugrup­per är principiellt en efterfrågestudie som analyserar hur konsumtionen varierar med förändringar i relativa priser och individernas inkomster. I denna prognos har förutsatts en relativprisökning för bosläder. Bostads-konsumtionen skulle enligl denna kunna öka med 3,6 % per år vid en Ökningslakt för den totala privata konsuralionen ora 3,3 % per år (utred­ningens grundkalkyl). En sådan konsuralionsökning skulle kunna realise-

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

63

ras trots en minskning av bostadsinvesteringarna med ca 2 % per år. Genom atl investeringarna, vilka utgör brultotillskollel lill bosladssloc-ken, uppnått en så hög nivå kan bostadskapilalel ändå beräknas öka raed ca 2,9 % ora året.

Utredningen anser en höjning av relativpriset på bosläder sora sanno­lik. Vidare anser man den avgång av bostäder sora bostadssiyrelsen kal­kylerat med för första hälften av 70-talet (1 miljon lägenheter) vara osannolikt hög. Mot den bakgmnden har utredningen ansett en kon­sumtions- och investeringsulveckling, som den ur lUI-prognosen här­ledda, som raesl realistisk.

Utredningen konstaterar att det bostadspolitiska målet om 1 mUjon nyproducerade lägenheter 19651974 kan uppfyllas med den antagna investeringsutvecklingen. Investeringarna i bosläder skulle därmed uppta 18 % av det totala invesleringsutrymmet under perioden 19711975, vilket kan jämföras med ca 22 % under 60-talet.

Remissinstanserna

Enligt bostadsslyrelsens bedömning skulle en rainskning av bostadsin­vesteringama innebära att förverkligandet av de raål sora uppställts för bostadspolitiken skjuls längre frara i liden. En ytterligare fördröjning av saneringen av del sämsta ostadsbeståndet skulle sannolikt vara ofrån-komUg, vilket bl. a. medföi en risk för skärpning av de sociala problera sora förekoraslen av elt utslitet bostadsbestånd raedför. Den skulle också försärara raöjlighelema till den produktionsökning i exportindustrin, sora långtidsutredningen anser angelägen med hänsyn lill betalningsba­lansen. Man måste också räkna med atl förutsättningarna för en forlsall förbättring av bostadsraarknadslägel i storsladsoraråden, där bostads-brislen fortfarande är betydande, skulle försäraras.

Bostadsstyrelsen anser att det inle finns skäl att frångå den bedömning av bostadsbyggandets omfattning, som gjordes i den prognos som styrel­sen överlämnat lill långtidsutredningen. Denna bedömning stöds även av de kommunala uppskattningar och planer för bostadsbyggandet som re­dovisas i de kommunala bostadsbyggnadsprogramraen. Tillsammans re­dovisar dessa ett nybyggnadsbehov för den närmaste femårsperioden, som är något större än enligl styrelsens bedömning. Erfarenheterna hit­tills visar också atl koraraunernas anspråk i fråga om bostadsbyggande inle har kunnat tillgodoses och all avsältningsproblem för nyproduktio­nen har förelegat endasl punktvis trots atl färdigställandet under en följd av år uppnått en nivå av 105 000110 000 lägenheter. De ekonomiska förutsältningarna för hushållens efterfrågan på de nybyggda lägenhe­terna synes enligt långtidsutredningens bedömningar för första hälften av 70-lalel inle heller bU sämre än de har varit under 60-lalels senare del.

Prop. 1971:115

64

Kommunförbundet framför liknande synpunkter och påpekar bl. a. alt saneringsbehoven tvingar sig fram med allt större styrka i synnerhet i äldre tätorter. Långtidsutredningens anlagande i delta sammanhang alt det inte sker någon väsentlig ökning av bosladssaneringen synes tillkom­met ulan närmare kännedom om de faktiska bostadsförhållanden som råder på många håll. 1950 upptog bostadssektorn nära 24 % i den totala investeringsramen. 1965 hade andelen sjunkit till drygt 22 % och skulle enligl långtidsutredningen sjunka lill 16,3 o/o 1975. Denna andel av in­vesteringsvolymen för bosladsinvesteringar måste mol den faktiska bak­grunden uppräknas, avslutar kommunförbundet.

Också statens planverk ställer sig kritiskt lUl bedömningen av sane­ringsbehoven. Utredningen synes inle ha behandlat frågan om kostna­derna för den förbättring av boendeservice och boendemiljö som efter­strävas av stal och kommun. Skall en väsentlig förbättring av boendemil­jön kunna åstadkommas kommer detta atl medföra kostnader som bör beaktas i en prognos för bostadsbyggandets utveckling.

Utredningen har räknai med atl kostnaderna för ombyggnad av bostä­der kommer att vara i genomsnitt 50 % högre under perioden 1971 1975 än 1969. Även på denna punkt måste bedömningen anses osäker. Enligl planverkels bedömning torde saneringsverksamhelen under 70-la­let komma atl få sådan orafaltning atl den av utredningen antagna ök­ningen framstår som tämligen måttlig eller till och med otillräcklig.

Länsstyrelsen i Värmland anser utredningens anlagande alt avgången av lägenheter skulle kunna pressas ner till den nivå sora gällde för perio­den 19601965 osäkert. En ökad avgång och ett därav betingat nybygg­nadsbehov får i stället ses sora en möjlig konsekvens av strukturomvand­lingen inom näringslivet. Del är därför enligl länsstyrelsens raening tvek­samt om den av utredningen förutsatta nedgången av bostadsbyggandet i riket utgör en realistisk bedömning av det faktiska bostadsbyggnadsbe­hovel.

TCO framhåller viklen av all etl högt bostadsbyggande fortsätter i ex­pansiva områden. Bostadsbristen på sådana orter utgör ofta elt hinder för förelag all rekrytera arbetskraft. Vidare lorde även dessa områden kräva relativt stora investeringar i infrastruktur. En av målsättningarna för regionalpolitiken är alt genom offentliga investeringar skapa expan­siva orter i regioner där sådana saknas. Det kan därför visa sig svårt att därapa bosladsinvesteringar och offentliga investeringar så kraftigt som långtidsutredningen räknar med, anser TCO.

Enligl Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet däremot sam­manfaller utredningens kalkyler över bostadsbyggandet väl med dessa organisationers uppfattning.

Försäkringsbolagens riksförbund anser att vår kunskap ora bostadsef­terfrågans bestämningsfaktorer är bristfällig men påpekar alt då det i dag med den subventionering sora sker av boendekostnaderna kan kon-

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

65

stateras all bostäder i stor utsträckning slår all uppbringa, kan säkerligen den slutsatsen dras all bostadsbeståndet bättre skulle utnyttjas raed en raarknadsmässig hyressättning. Den av utredningen förutsatta relativa minskningen av det privata konsumlionsutrymmet kommer också atl bi­dra härtill. Etl borttagande av hyresregleringen och återställande av marknadsmekanismen på kreditraarknaden skulle därför innebära möj­ligheter för en mera reaUstisk syn på bostadsbehovet och bättre utrymrae för de nödvändiga investeringarna inom näringsUvet. Riksförbundet un­derstryker all borttagande av hyresregleringen måste förenas raed bl. a. selektivt stöd ål mindre bemedlade såsom flerbarnsfamiljer m. fl.

Vatten och avlopp Långtidsutredningen

Efterfrågan på vatten har ökat snabbi såväl från hushåll som industri. Den senaste prognosen över vatlenkonsumtionen, publicerad 1965, för­utsåg en fördubbling av vattenförbrukningen under den fraraförlig-gande 20-årsperioden. Miljöproblemen i samband raed avloppsvattnets rening har på senare lid fokuserats och en kraftig utbyggnad pågår här. För närvarande finns ca 40 reningsverk med kemisk rening, 60 är under uppförande och 240 under projektering.

För all kartlägga kommunernas investeringsplaner för perioden 19711975 utförde statistiska centralbyrån 1969 en undersökning. En summering av enkätresultaten visar atl kommunerna bedömt behovet av investeringarna i vattenverk, avloppsverk och renhållning Ugga på en ge­nomsnittligt något lägre nivå under perioden 19711975 än under 1968 och väsentligt lägre än 1969 och 1970. Investeringsnivån 1975 skulle en­ligl planerna ligga 20 % under 1968 års nivå. Enkätresultaten betraktas emellerlid av utredningen som en underskattning av behoven och man har i stället valt att göra en kalkyl med utgångspunkt i bostadsbyggandet.

Investeringarna i vatten- och avloppsanläggningar har tidigare ökat snabbare än bostadsbyggandet. Orsaken härtill torde bl. a. vara atl tätor­ternas utbredning i yla växer snabbare än invånarantalet och all delta drar med sig allt längre ledningar i vatten- och avloppssystemet. Ut­tryckt i procent av bostadsbyggandet har investeringarna ökat från 13,6 1960 till 19,3 1970. Stiger relationen i samma takt 19701975 som 19601970, skulle vallen- och avloppsinvesleringarna 1975 utgöra 22,1 % av kostnaderna för bostadsbyggandet. Eftersom bostadsinveste­ringama förutses minska med 2 % per år 19701975, blir resultatet att vatten- och avloppsinvesteringarna skulle öka med endast 0,5 % per år 19701975. Bostadsbyggandet är emellertid inle den enda faktorn som bestämmer behovsutvecklingen för vallen och avlopp. Man kan bl. .a. peka på fritidsbebyggelsen, där kraven på vatten och avlopp successivt

5    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 3.

Prop. 1971:115

66

höjs. Även industriproduktionens förutsedda lillväxl leder lill ökad vat­tenförbrukning. Vidare bedöms miljövården även i fortsättningen ställa stora krav på sektorns investeringar.

I utredningens investeringskalkyl förutsätts atl nedgången i bostads­byggandet komraer att få en inle obetydligt dämpande effekt på investe­ringarna i vatten och avlopp. Andra faktorer lorde dock medföra att av­saktningen inle blir så markerad som sambandet med bostadsinvestering­ama talar för. Dessa överväganden har lett lill att vatten- och avlopps­sektorns investeringar förutsatts öka 19701975 med 2 % per år.

Offentliga tjänster Långtidsutredningen

Den statliga och komraunala sektorns ulbyggnadsplaner har kartiagls och analyserats under medverkan av olika fackdeparlement. Dessa har svarai dels för insamling och bearbetning av planraaterial från statUga myndigheter, dels för en bedöraning av de kommunala planer som in­samlats genom särskilda enkäter.

Den i långtidsutredningen förutsedda utvecklingen innebär en dämp­ning av ökningstakten fÖr de tre lunga områdena utbildning och forsk­ning, hälso- och sjukvård saml socialvård. Inom dessa områden har ut­byggnaden varit myckel stark under 60-lalet och även om man inle kan tala ora någon mättnad ler sig en något lugnare utveckling naturlig. Inom utbildningen kommer grundskolan atl vara fullt utbyggd läsåret 1972/73 och gymnasieskolans expansion begränsas av all elevunderlaget minskar något. Den högre utbildningens expansion förutses däremot fort­sätta. För försvaret har förutsatts oförändrade kostnadsramar efter 1971/ 72, då det nu gällande försvarsbeslutet upphör. För de övriga områdena har förutsatts all ökningslakten blir något högre 19701975 än under 60-talel.

Produktionsplanerna pekade emellerlid på en något snabbare ökning, närmare 5 % per år 19701975, av den offentliga konsumtionen än vad som är förenligt med det avvägningsalternativ en volymmässig ökning av offentlig konsumtion med i genomsnitt 4,5 % per år som använts i Utredningens kalkyler. Sett efler huvudraannaskap skulle 60-talets ten­dens beslå med en avgjort kraftigare stegring på den kommunala sidan (6 %) än på den statiiga (3 1/2 %). För koraraunernas del skulle del bli fråga ora en höjning av utdebiteringen till närraare 25 kr. 1975 trots ökad upplåning. I fråga om sysselsättning betyder planerna atl ett till­ skott på ca 200 000 personer skulle behövas fram lill 1975. Med den nå­got lägre ökningstakt för den offentliga konsumtionen som förutsätts i Utredningens kalkyl skulle sysselsättningsökningen bli ca 185 000 perso­ner. Denna ökning är dubbelt så stor som den förutsedda tillväxten av landets arbetskraftsresurser, varför vissa reduceringar i planerna varit

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

67

nödvändiga. Dessa har frärast gjorts på områden där några klart utta­lade bindningar tUl en hög expansionslakt inle förelegat eller där sär­skilda skäl funnits atl ifrågasätta realismen med hänsyn lill arbetskrafts­läget etc.

Skolväsendet. För skolväsendets del kommer under perioden 1971 1975 två redan beslutade reformer all genomföras, grundskolereformen och gymnasieskolereformen. Antalet elever i grundskolan kommer suc­cessivt alt sliga under perioden från ca 935 000 1969/70 lill drygt 1 025 000 1974/75, en ökning med ca 10 %. För gymnasieskolans del väntas antalet elevplalser i årskurs 1 i gyranasium, fackskola och yrkes­skola öka från ca 90 % 1970 till praktiskt laget 100 % 1975. Läsåret 1969/70 uppgick elevantalet i gymnasieskola tiU ca 215 000 och väntas öka till ca 250 000 1974/75. Enligl planerna beräknas driftkostnaderna öka med ca 4 o/o per år 19701975. Skolväsendels investeringar beräk­nas öka med i genomsnitt 2 % per år 19701975. Kalkylen har gjorts mot bakgrund av 60-talels omfattande byggnadsverksamhet saml med hänsyn lill att grundskolan kommer all vara fuUt utbyggd i hela landet redan läsåret 1972/73. Dessutom sammanförs gymnasium, fackskola och yrkesskola till en skolform, vilket bör leda till bättre utnyttjande av loka­ler och utrustning.

Högre UtbUdning och forskning. Antalet studerande väntas forlsälla alt öka under 70-lalels första hälft. Antalet närvarande studerande vid universitet och högskolor beräknas öka från ca 122 000 1969/70 liU ca 150 000 1974/75.

Driftulgiflerna för universitet och högskolor beräknas öka med in­emot 10 % per år. En utökad byggnadsverksamhet kan väntas under pe­rioden. Bl. a. beräknas den pågående utbyggnaden av universitelsfilia-lema bli genoraförd under den kommande 5-årsperioden. Investering­arna väntas härigenom öka med ca 7 % per år.

VuxenutbUdningen. Antalet elever inom den kommunala vuxenutbild­ningen beräknas enligl KELP 69 uppgå tiU knappt 150 000 1970 och till ca 190 000 1975 en ökning med 5 % per år. Inom de statliga skoloma för vuxna beräknas elevantalet öka från 7 500 1970 till 12 000 1975. Till följd av den kraftiga expansionen skulle driftulgiflerna för vuxenutbild­ning behöva öka med drygt 10 % per år fram tUl 1975.

Lärarutbildning och lärarbehov. Den kraftiga utbyggnaden av utbild­ningskapaciteten av lärare har medfört atl lärarsituationen successivt förbättrats. Under 70-talel kommer ell stort antal personer med högre utbildning ul på arbelsraarknaden saratidigt som i genomsnitt mindre årskullar än under 60-talet passerar genom skolan. För somUga lärarka­tegorier kan man troligen räkna med ell visst överskott.

Under perioden 19711975 beräknas det totala antalet sysselsatta inom utbUdningssektorn öka med ca 18 %, eller med dryfl 25 000 perso­ner.

5t    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 3.

Prop. 1971:115

68

Sammanfattning. En summering av planerna för ulbildningsseklorn visar att driftkostnaderna förutses sliga med ca 5 % per år 19701975 jämfört med 6,4 % per år 19651970. Långtidsutredningen utgår emel­lertid från atl den högre utbildningen och forskningen inle kan komma alt öka i fullt så snabb takt som förutsatts i myndigheternas planer. Ut­redningens kalkyl innebär all utbildningens driflutgifler beräknas stiga med 4,5 % per år 19701975. I kalkylen har investeringarna förutsatts öka med ca 3 % per år 19701975.

Hälso- och sjukvård. Ulbyggnadsplanerna inom hälso- och sjukvården bygger på en av socialstyrelsen utförd enkät, RUPRO 69.

Planuppgiflerna lyder på en fortsatt snabb utbyggnad av landets sjuk­vårdsresurser. Antalet vårdplatser inom sluten vård anges öka från drygt 136 000 1969 till ca 159 000 1975, en ökning med 16,5 %. Den starkaste ökningen i absoluta tal planeras äga rum inom somatisk långtidsvård och i vård av psykiskt utvecklingsstörda. Den öppna vårdens betydelse be­räknas stiga väsentligt. Antalet konsultationer vid sjukhus och läkarcen-Iraler förutses öka från drygt 13 miljoner 1969 lill ca 17 railjoner 1975.

Antalet tjänster förväntas öka från 137 300 1969 liU 173 600 1975, en ökning med 26 o/o. För driftkostnaderna förutser huvudmännen en ökning vid oförändrad löne- och prisnivå raed 6 o/o per år 19701975. Den genorasniltiiga ökningstakten anges vara lika stor i sluten sora i öppen vård.

En förutsättning för att huvudraannens planer skall kunna realiseras är alt personalbehovet kan tUlgodoses. Vad läkartjänster beträffar kan den planerade ökningen i stort sett sägas motsvara utvecklingen av till­gången. Beträffande övrig vårdpersonal kan noteras all yrkesutbild­ningen väntas öka väsentligt. Del beräknade tillskottet av utbildad ar­betskraft synes gott och väl läcka tillskottet av nya tjänster. Därtill kom­mer emellerlid behovet all läcka avgången bland befintlig personal. I hu­vudraannens personalkalkyl har inle hänsyn tagits lill den föreslående arbetstidsförkortningen.

Genomgången av huvudmännens planer och dessas konsekvenser be­träffande arbetskraft och finansiering har lett till slutsatsen all den pla­nerade utbyggnaden inle kan realiseras lill fullo. Hur stora reducering­arna kan bli sammanhänger bl. a. med bundenheten i planerna. För driftkostnaderna är bundenheten raåhända större, då man helt vill ut­nyttja den befintliga sjukvårdsapparaten. Utredningen har räknat med atl sjukvårdens driftkostnader under 70-lalets första hälft kommer all öka raed ca 5 1/2 o/q

per år. I förhållande lill planerna enligl RUPRO 69 innebär kalkylen en nedskärning av den årliga ökningstakten med drygt en halv procentenhet. Investeringarna har förutsatts öka raed 2 o/o per år 19701975.

Socialvård. Efterfrågan på åldringsvård besläras av antalet åldringar saml dessas behov av vård. Utbyggnaden av de öppna och halvöppna

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

69

vård- och servicefunktionerna innebär att behovet av vård på ålder­domshem reduceras. Antalet personer över 67 år väntas öka från 930 000 1970 till ca 1 040 000 1975. Antalet platser i ålderdomshem och särskilt anordnade bostäder för åldringar beräknas enligt kommunernas planer öka från ca 146 000 1968 till ca 209 300 1975.

Behovet av kommunalt ordnad barntillsyn bestäms i stor utsträckning av barnkullarnas storlek, gifta kvinnors förvärvsinlensitet och möjlighe­terna att på annat sätt ordna barntillsyn. Antalet barn i åldern O6 år väntas under perioden minska från ca 823 000 till ca 798 000. Däremot väntas antalet förvärvsarbetande mödrar med barn under 7 år öka kraf­tigt.

Platsantalet inom daghem, fritidshem och lekskolor förutses expan­dera mycket snabbi. Antalet daghemsplatser beräknas öka med drygt 55 000 19681975 och antalet barn som bereds plats vid lekskola förut­ses öka med ca 9 000 per år. Inom nykterhelsvården planeras utbyggna­den bli mest markerad för den öppna och halvöppna vården.

För att realisera denna utbyggnad anges antalet sysselsatta inom so­cialvården behöva öka med sararaanlagt ca 44 000 helårsarbetande per­soner 19681975.

Enligl planerna beräknas de kommunala driftulgiflerna öka med ca 6,5 % i volym per år och de statliga ulgiflerna i huvudsak nykterhets-vård med drygt 4 % per år 19701975.

Enligl långtidsutredningens bedömning står det dock klart all del blir svårt atl helt tillgodose det ökade personalbehovet, i all synnerhet som denna sektor relativt sett är starkt inriktad på den kvinnliga arbetskraf­ten. Till allra största delen måste arbelskraflslillskoltet därför skapas genom en betydande höjning av yrkesverksamheten hos i första hand kvinnorna. Detla i sin lur leder lill ytterligare höjda anspråk på service från samhällets sida för t. ex. barntillsyn och därmed åtföljande perso­nalbehov.

I utredningens kalkyler räknas socialvårdens driflutgifter öka med drygt 5 % per år 19701975. I förhållande till planerna innebär kalky­len en nedskärning av den årliga ökningstakten av de kommunala drift­ulgiflerna med ca 1 o/o. Den viktigaste expansionsbegränsande faktorn anses alltså vara möjUgheten all rekrytera personal. Trots den förskjut­ning mot öppna vårdformer sora sker inom större delen av socialvården har långtidsutredningen bedömt all investeringsbehovet kommer alt ligga på i det närmasie samma höga nivå som 1970.

Remissinstanserna

Riksrevisionsverket (RRV) anför alt för den offentliga sektorn skulle en mera integrerad analys ha varit påkallad. Risken med all behandla de olika offentliga sektorerna var för sig kan lätt leda lill s. k. suboptime-

Prop. 1971:115

70

ring av resurser. Sambandet meUan olika sektorer kan t. ex. illustreras med utredningens konstaterande all "tillgången på personal kommer alt bli ett avgörande hinder för sjukvården all expandera i den takt som hu­vudmännen tänkt sig". Ulan all man lar ställning till del överordnade målet vilken sjukvård som är önskvärd i fraratiden kan rimligen vare sig utbildningen av sjukvårdspersonal dUnensioneras eller huvudmännens planer revideras. Ell annat exempel på ett alltför snävt perspektiv är på­ståendet "... del mest realistiska sättet alt på sikt begränsa kostnadsök­ningarna inom sjukvården synes vara alt få till stånd en strukturföränd­ring meUan olika vårdformer". På längre sikt ligger kanske andra lös­ningar närmare lill hands.

RRV anser vidare all bakom nedskärningarna av ulgiflerna inom of­fentliga sektorn i jämförelse med de planer sora redovisats av de för pla­neringen ansvariga slatsmyndigheterna och kommunema ligger priorite­ringar som främst utredningsmännen själva svarat för och som borde ha redovisats mera explicil. RRV hävdar också alt långtidsutredningen skulle få ell större värde för den offentliga sektorns planering om olika målsättningar och alternativa strategier i form av storprogram kunde diskuteras. Planeringen på myndighetsnivå skulle då kunna bedö­mas i ett större sammanhang vilket skulle medföra mera konsistenta pro­gram. En sådan planering skulle även ge bättre underlag för uppföljning och förvaltningsrevision inom den offentliga sektorn.

Kommerskollegium anför alt del ekonomiska värdet av offentlig kon­sumtion registreras i dag genom uppskattning av framställningskostna­derna. Denna uppskattning är naturligtvis för resursfördelningsbeslut läraligen oanvändbar. Värdet av offentlig konsuralion raåste i stället fastställas efler den nytta konsumtionen skapar. De enda metoder som är praktiskt användbara för all mäta denna nytta av offentlig konsumtion är antingen atl genora politiska beslut uttrycka denna värdering eller alt raäla den av konsuraenterna manifesterade betalningsviljan. Självfallet måste den förstnämnda nyllovärderingsraeloden vara helt dorainerande inora området offentlig konsumtion med dess starka inslag av kvalitativa aspekter. Kollegiet vill betona all del är av största vikt all vid investe­ringsbeslut en uttrycklig värdering i kvantitativa termer av den förut­sedda konsumtionen verkligen också kommer lill slånd. De direkt mät­bara ekonomiska vinstema inom sektorn offentlig konsumtion lorde dock f. n. främst kunna erhållas genom en vidgad användring av den andra av de ovan näranda värderingsmetoderna. Denna skulle praktiskt innebära all koslnadsanpassad prissättning införs på de områden där så är möjligt. Inom flera delar av del offentliga konsumtionsområdet synes knappast några rationella skäl kunna anföras för nuvarande prissättning långt under framställningskostnaderna.

TCO anför alt del lorde vara svårt atl begränsa den offentliga kon­sumtionens ökning så kraftigt som utredningen förutser. TCO pekar här

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

71

på de behov sora bl. a. vuxenutbildningen, förskolorna samt hälso- och sjukvård företer. TCO anser emellerlid att man genom en bättre utform­ning av taxor torde få ett effektivare utnyttjande av tillgångarna. Elt lämpligt sätt alt undersöka detta är atl i ökad utsträckning begagna sig av s. k. cost-benefit-analyser. Således borde möjligheten all utnyttja sjuk­husen effektivare utredas med hjälp av en samhällskalkyl. Exempelvis kunde försök genomföras all låta hela sjukhuset fungera fullständigt även på något senare lider än konventionell daglid. Ora behandlingar m. ra. förläggs på andra lider än de vårdsökandes ordinarie arbetstider och om väntelider och kötider förkortas i sluten och/eller öppen vård kan produktionsbortfall som uppstår på grund av sjukfrånvaron mins­kas. Dessutom skulle även möjligheterna att vidta förebyggande åtgärder kunna ökas, vilket skulle sänka vårdkostnaderna.

Kommunförbundet anser alt långtidsutredningen lorde ha överskattat de praktiska raöjlighelema alt snabbt dämpa den fortsalla ulgiflsexpan­sionen och fäst alllför ringa avseende vid de följder som en sådan politik skulle ha. Utgifterna är till mycket stor del bundna genom tidigare dis­positioner, på vissa håll råder dessutom redan nu en betydande eftersläp­ning i utbyggnaden av den kommunala apparaten efter invånarnas be­hov.

Det finns elt stort tryck på kommunerna när del gäller förbättringar av inle minst den sociala standarden, exempelvis ökade bostadstillägg, förbättrad åldringsvård och utbyggd barntillsynsverksamhel. Härtill kommer förväntade lönehöjningar inom den koraraunala sektorn. Den sista etappen i komraunsammanläggningarna 1974 leder troligen också tUl en icke oväsentlig standardulj amning som raedför ökade kostnader i de berörda koraraunerna. Dessutora torde i själva verket del expansions­program för den enskilda sektorn, som långtidsutredningen prioriterar, förutsätta en betydande aktivitet inom koraraunerna.

En stor del av den koraraunala sektorns utgifler, specielll för utbild­ningen, hälso- och sjukvården och socialvården har vikliga lillväxleffek-ter som del är en dålig samhällelig politik all försumma, så mycket mer som sådana försuraraelser ofta får långsikliga verkningar. I sararaan­hangel förtjänar del alt näranas all utredningen i ett fall där verk­ningarna av en satsning inträder raycket snabbi nämligen den kom­munala daghemsverksamhelen, har räknat med en mera expansiv ut­veckling än kommunerna förutsatt i sUia planer. Till 1975 planerar kom­munerna enligt LU-SoS en utbyggnad från nuvarande 36 000 till 80 000 platser, medan långtidsutredningen i sina kalkyler för arbelsmarknadsul-vecklingen förutsätter en tillgång 1975 på 115 000 platser, dvs. en nästan dubbelt så stor ökning.

Med tanke på alla oförsörjda behov är del utrymme som i långtidsut­redningen lUlmätls koraraunerna både vad avser konsumtion och inve­steringar orealistiskt. Den finansiella kalkyl sora innefattar en korarau-

Prop. 1971:115

72

nalskallehöjning om 50 öre per år fr. o. ra. 1969 har lill mer än 2/3 re­dan intecknats. Det utrymme som enligl långtidsutredningen återstår för komraande skallehöjningar är mol bakgrund härav alllför begränsat. En­dasl under förutsättning alt staten lar på sig en betydligt större andel av kostnaderna inom den offentliga sektorn kan långtidsutredningens kalky­ler för den kommunala sektorn hålla. Eftersom långtidsutredningen inle förutsatt några sådana ökade insatser från statens sida måste utredning­ens kalkyler när del gäller den kommunala sektom kraftigt revideras.

Landstingsförbundet anför att utbyggnaden även inom sådana verk­samhetsgrenar som bedömts som särskilt angelägna kan komma atl för­skjutas, eftersom en åtstramning ofta i första hand drabbar utbyggnads­projekt vUkas påbörjande framflyttas. Även övergången tUl öppna vårdformer kan hämraas om ej de därför erforderliga ökade personalre­surserna och åtföljande högre driftkostnader ryms inom ramen för den utveckling som angivits för den kommunala konsumtionen. Härtill kom­mer successivt ökade utgifter för övertagna verksamhetsgrenar och stan­dardförbättring inom dessa i samma mån som statsbidrag till dessa visar sig alltmer otillräckliga. Även om sjukvårdssektorn i likhet med övriga sektorer måste vidta ålgärder i begränsande syfte med hänsyn till till­gängliga resurser och beräknat konsurations- och invesleringsulrymme, torde den av utredningen beräknade nedskärningen av den kommunala konsumtionen vara för stor, särskilt om raan jämför raed andra sektorer. Inora den statliga sektorn har i jämförelse med föregående period en stark expansion beräknats få äga rum under prognosperioden 1970 1975.

Socialstyrelsen anser atl en i förhållande lill planerna i RUPRO och LU-SoS begränsad nedjustering av ökningstakten i de kommunala drifts-utgifterna bör kunna få äga rum utan alt skadliga följder erhålls för en balanserad utbyggnad av de berörda verksamhetsorarådena. Del är dock enligt styrelsens uppfattning mycket osannolikt all nedskärningar av storleksordningen en procentenhet av ökningstakten för de båda verk­samhetsorarådena åstadkommer, all den återstående utgiftsexpansionen kan rymmas inom ramen för en höjning av den kommunala utdebite­ringen med 50 öre per år. Del är vidare enligt styrelsen uppenbart atl en så omfattande nedskärning av utgiftsexpansionen, sora krävs för alt kommunerna skall kunna hålla höjningarna av utdebiteringarna inom den av utredningen anvisade ramen, skulle få skadUga verkningar på planering, vårdstandard ra. m.

När del gäller utvecklingen inom utbildnings- och forskningsområdet anför universitetskanslersämbetet all mol bakgrund av den betydande utbyggnad som skell inom utbildningsområdet under 60-lalet från vissa utgångspunkter en mindre dämpning av utvecklingstakten kan synas rimlig. Inom utbildningsområdet gör sig emellerlid nya behov starkt gäl­lande, t. ex. när del gäller vuxenutbildning, yrkesutbildning och förskola.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

73

Inom forskningsområdet fraralräder vidare starkt en rad ackumulerade förslärkningsbehov. UKÄ är i betraktande av dessa förhållanden inte övertygat om atl man för 70-lalet bör räkna med en långsammare ut­vecklingstakt för utbildnings- och forskningssektorn. Tveksamheten för­stärks av utredningens allmänt sett något schematiska och förenklade be­traktelsesätt.

Skolöverstyrelsen påpekar all en ur utbildningssynpunkl önskvärd omfördelning av eleverna från mer allmänulbildande studievägar till raer yrkesinriktade koraraer att raedföra ökade krav på resurser under den lid eleverna går i gymnasieskolan men samtidigt mindre resursan­språk för efterföljande utbildning. Lika angeläget är dock all genom kraftfuUa insatser på utbildningsområdet och då inle minst vad gäller allraänulbildningen minska nuvarande utbildningsklyftor i samhället. Ulgiflshöjningar måste också godtas om utbildningen av handikappade ungdomar och invandrarbarn skall kunna förbättras. Expanderar försko­leverksamheten och påbyggnadskurserna i form av högre specialkurser eller motsvarande typer av utbildning snabbare än väntal kan även här­igenom icke oväsentliga kostnadsökningar bli följden. I detla samman­hang bör dessutom nämnas all SÖ förutser en betydligt snabbare expan­sion av den kommunala vuxenutbildningen än vad utredningen redovisar på grundval av KELP 69.

Beträffande investeringsbehovet vill SÖ framhåUa, atl riktiga progno­ser är svåra alt göra. Sålunda har den senaste inventeringen av bygg­nadsbehovet gjord hösten 1970 visat etl större investeringsbehov än del vid raotsvarande inventering hösten 1969 framräknade.

Det totala behovet av arbetskraft inom skolväsendet har SÖ bedömt komraa alt fortsätta alt öka ora än i betydligt långsararaare takt än när­mast föregående 5-årsperiod. Med hänsyn till såväl nuvarande utbild­ningskapacitet som mer långsiktigt behov av lärare torde dock vissa ned­skärningar av intagningskapaciteten vid lärarutbildningsanslalterna komma all aktualiseras under första hälften av 70-lalel.

SACO pekar på atl uppkomsten av etl visst akademikeröverskoll, främst humanister och samhäUsvetare, inle kan las till intäkt för atl ök­ningen av resurser för högre utbildning och forskning bör dämpas. Det kvarstår många områden, där brislen på akademiskt utbildad arbetskraft är påtaglig och där den marginella nyttan får bedöraas sora hög. Del gäl­ler här all finna en raer ändaraålsenlig fördelning av resurserna på den högre utbildningens oraråde.

Även ora nuvarande regler för tillträde lill högre studier består, kom­mer konsekvensen av långtidsutredningens nedskärning atl bli mindre undervisningsresurser per studerande. Del kan knappast ligga i samhäl­lets intresse all få försärarad utbildningskvalitet och samtidigt ännu fler akademiker, som inle kan placeras på arbetsmarknaden ulan omskolning och andra samhällsåtgärder. Från både sarahällsekonoraisk och stalsfi-

Prop. 1971:115

74

nansiell synpunkt måste del enligt SACO:s mening vara bättre alt be­gränsa ökningen av antalet studerande och söka rätta till snedfördel­ningen mellan olika utbildningsUnjer.

Försäkringsbolagens riksförbund anför alt del ur samhällsekonomisk synvinkel är ell av utbildningens mål all öka individens raöjligheler all göra en produktiv insats i samhället. Från individens synpunkt korabine­ras detla mål med andra och ej mindre vikliga värderingar. Icke minst har utbildningens raålinriktning väsentlig betydelse för såväl individen som samhället. Dessa synpunkter gör sig gällande på flera sätt. Ä ena si­dan har t. ex. skett en tillströmning av studerande lill ospärrad högre ut­bildning som lett lill etl utbud av högskoleulbUdad ungdom, som ej kun­nat utnyttja sin utbildning i de arbetstillfällen som erbjudils. Ä andra si­dan har den snabba strukturomvandlingen av näringslivet lett lill elt ökat behov av oraskolning och efterutbildning av den äldre arbetskraf­ten. En produktiviletsbedömning av utbUdningssektorn skulle vara av stor betydelse för att komma tillrätta med många av de problem som ut­redningen berör, exempelvis frågan om en mera flexibel förläggning av utbildningen i tiden.

Försäkringsbolagen har behov av kvalificerad och ofta högt kvalifice­rad arbetskraft och har därför storl intresse av all god utbildning garan­teras. Både som arbetsgivare och som försäkringsgivare upplever emel­lertid försäkringsbolagen det angelägna i att den ovannämnda kombina­tionen av mänskliga och kostnadsmässiga aspekter uppmärksammas.

Evad gäller arbelskraftssitualionen inom sjukvården konstaterar so­cialstyrelsen alt ökningen av elever liU sjukskölerskeulbildningen ra. fl. linjer liksom genomförandel av den nya gymnasieskolan fr. o. ra. 1971 kan väntas medföra en såväl kvantitativt som kvalitativt accentuerad satsning på vårdyrkesutbildningen av olika slag. Elt problem i sararaan­hangel är eraeUertid att detla ulbildningslillskoll lill skillnad från hittills­varande situation i myckel hög grad kommer att vara koncentrerad lill relativt unga åldersgrupper. Det är i dag osäkert hur man i en arbels­kraftsprognos skall bedöma dessa gruppers yrkesaklivilel. Det förvän­tade väsentiigt ökade läkarulbudet under 70-lalet komraer alt möjliggöra en omstrukturering av läkarkåren raot elt ökat anlal öppenvårdsläkare och en decentralisering av sjukvårdsorganisationen.

Beträffande vårdformernas utveckling anför styrelsen atl den på­gående upprustningen av bl. a. den öppna vården och långtidsvården förväntas leda lill att den slutna kroppssjukvården på sikt minskar i om­fattning. Styrelsen frarahåller all det, med hänsyn till kostnadsutveck­lingen inom sjukvården, framstår sora utomordentligt angelägel att den pågående omstmklureringen inom sjukvården påskyndas och styrs i rält riktning. Det är nödvändigt atl del på central nivå kommer till slånd en samling och vidareutveckling av befintliga planeringsinslmraenl inom sjukvården. Mot bakgrund av de initiativ lill engagemang på della om-

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

75

rade, som statsmakterna tagit på senare tid, har socialstyrelsen arbetat fram förslag lill ett syslem för långsiktig sjukvårdsplanering på rikspla­net. Förslagel innebär att sjukvårdshuvudmännen upprättar långsiktspla­ner med enhetligt tidsperspektiv och en likartad uppgiflsstruklur så att kvanlifierbara uppgifter kan samraanslällas lill riksplaner.

Långtidsutredningens syfte Långtidsutredningen

Den svenska ekonomin kännetecknas av en omfattande decentralise­ring vad gäller planering och beslutsfattande. Förelagen kan sålunda själva besluta om exempelvis produktion och investeringar. Förhållan­dena på arbetsmarknaden regleras huvudsakligen genom frivilligt fattade beslut mellan arbetsmarknadens parter. Hushållen beslutar själva om fördelningen av de disponibla inkomsterna på sparande och konsuralion och om konsumtionens sammansättning. Korarauner och landsting har också en betydande självständighet i sitt handlande.

Syftet raed LU har varit atl sarala in de oUka beslutsenhelernas planer och förväntningar för perioden 19701975. Materialet har sedan sara­manslällts och inpassats inom ramen för de ekonomiska resurserna. För att kunna fullgöra della har vissa ekonomisk-politiska målsättningar la­gils som givna. Utredningen har sett sora sill främsta syfte alt ange de krav på den ekonomiska politiken som uppfyllandet av dessa olika mål­sättningar kommer atl ställa samt konfrontera dessa krav med de restrik­tioner som komraer all göra sig gällande under perioden. Del under­stryks i utredningen alt de redovisade resultaten inte får uppfattas som planer för den följande 5-årsperioden. Avsikten har i stället varit att klarlägga sambanden mellan ekonomins olika delar och i den betingade prognosens form beskriva konsekvenserna av olika alternativa målsätt­ningar. Utredningen bör sålunda ses sora ett underlag för beslutsfattan­det inora den ekonoraiska politiken.

Remissinstanserna

LO anför i sitt yttrande all raan redan i samband med förra långtids­utredningen angav önskemål om en integration raellan planeringssekre­tariatets arbete och statsmakternas faktiska samordnings- och plane­ringsbeslut. Syftet skulle vara att ge utredningsarbetet en ökad karaktär av planeringsunderlag, vilket även innefattar analys av alternativa mål och ekonoraisk-politiska ålgärder. LO anser att dessa synpunkter fortfa­rande är relevanta. Man anser del vidare naturligt atl långtidsutredning­arna genomfördes på ett sådani sätt alt riksdagen årligen vid sidan av fi-

Prop. 1971:115

76

nansplanen lar ställning till en rullande 5-årig perspeklivplan för den ekonomiska poUliken.

Del är enUgl statskontorets bedömning angelägel alt närmare klar­lägga den ekonomiska planeringens roll i den totala samhälleUga plane-ringsverksarahelen. På senare lid har i olika samraanhang rests krav på myckel långsikliga och övergripande framtidsstudier. Framtidsforskare har betonat betydelsen av normativa prognoser, i vilka utgångspunkten för planeringen är beskrivningar av ell önskvärt framtida samhälle. Del­vis har kraven på framlidsstudier framförls i polemik mot traditionell ekonomisk prognos- och planeringsverksamhet av den typ långtidsutred­ningen representerar.

Enligl statskontoret slår flera vägar öppna när det gäller den fortsatta UtveckUngen av den övergripande långtidsplaneringen. En modell är all utvidga de ekonomiska långtidsutredningarna till alt omfatta grundliga studier av de kvaUtaliva sidorna av den ekonomiska utvecklingen (miljö, jämlikhet m. m.). En annan lösning är alt höja ambitionsnivån inom öv­riga planeringsverksamheter så att dessa får en ställning som motsvarar den nuvarande ekonomisk-politiska planeringen. En samordnad frara-lidssludieverksamhel kan då få till uppgift alt sammanställa och sam-raanväga olika planer och prognoser (ekonoraiska, sociala, tekniska, fy­siska och regionala) lill en övergripande framlidsbedöraning. Den eko­noraiska planeringen framstår i denna modell som en delaklivilel i den totala samhällsplaneringen. Man kan också välja alt gå en annan väg i utvecklingen av den övergripande samhälleliga planeringen. Den nuva­rande långsiktiga planeringen inom olika fackdeparlement skulle kunna uitensifieras och integreras så alt andra planer får samma tyngd vid de politiska avgörandena som den ekonomiska prognos- och planerings­verksamheten.

Elt flertal remissinstanser framför synpunkter vad gäller njllande planering. TCO skriver sålunda att årliga revisioner, samtidigt som man hela tiden skrev fram prognosema fem år, innebär atl planeringsverk­samheten inora såväl myndigheter som företag finge impulser lill för­bättringar. En beskrivning av den troliga ekonomiska utvecklingen un­der de närraasle fera åren kunde med fördel anknytas lill nationalbud­geten. SACO, KF och IVA har likartade åsikter. RRV pekar på risken av all långtidsutredningen mycket snart kan komma att bli inaktuell. Om det nämligen visar sig all utvecklingen under våren 1971 påverkar regeringen lill en annan bedömning av de långsikliga avvägningsproble­men i kompletteringsproposilionen än vad utredningen förutsatt, så blir utredningens uppgifter tämligen ointressanta. Behovet av en rullande långtidsplanering känns därför storl, anser RRV.

Handelshögskolan i Stockholm understryker en aspekt på långtidsut­redningarnas verksamhet, som man anser borde givils större utrymme. Behovet av långtidsplanering uppkommer framför allt därigenom all

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

77

vissa beslut som fallas i dag binder ekonomiska resurser för lång lid framöver. Della gäller kanske frärast kapitalintensiva investeringar i in­frastruktur, såsom hamnar, vägar, sjukhus och andra viktiga delar inom den offentliga sektorn. Det är framför allt för planering på sådana om­råden som långtidsutredningar och -prognoser behövs. Etl sätt all lägga upp långtidsutredningar hade varit att mer konsekvent koncentrera upp­märksamheten på sådana områden, där tillförlitliga prognoser framför allt behövs och där besluten i dag binder resurser långt framåt i liden. Långtidsprognoser är däremot av mindre vikt inom stora delar av varu­produktionen, där företagen kontinuerligt anpassar sig efter förändringar på världsmarknaden och inhemsk raarknad och där inhemska balans-brister relativt lätt kan utjämnas genom förändringar i import och ex­port.

Stockholms universitet pekar på atl långtidsutredningarnas karaktär av expertulredning ingalunda utesluter önskvärdheten av alt den ekono­miska politiken diskuteras. Särskilt gäller delta i de faU där olika utveck­lingsalternativ studeras. Dylika jämförelser är nämligen intressanta en­dast i den utsträckning som de kan reaUseras genom all politiken utfor­mas på ett adekvat sätt. Diskussionen om belalningsbalansproblemaliken i LU 70 tre sig mol denna bakgrund närmast som ett delvis svårgenom­trängligt räknestycke där den ekonomiska politiken lyser raed sin från­varo. Även Bankföreningen och Handelshögskolan ger ullryck för lik­nande åsikter.

SIDA anför alt perspektivet för de svenska långtidsutredningarna ännu framstår som alltför begränsat lill västeuropeiska och lämUgen kortsiktiga frågeställnmgar. Om de svenska statsmakterna allvarligt strä­var efler alt anpassa sitt handlande lill de internationella kraven på soli­daritet och hänsyn, bör detla komma till uttryck i direktiven för kom­mande långtidsutredningar. Dessa kan inle som hillills förutsätta, atl ut­vecklingen i industriländerna medför accelererad miljöförstöring och förbrukning av naturtillgångarna, samt att u-länderna fortsätter att spela en obetydlig roll som exportörer av industrieUa färdigvaror. Även om det på fem års sikt är orealistiskt atl föratsatta några genomgripande för­ändringar i dessa avseenden, lorde del vara angeläget all de politiska beslutsfattarna har tillgång till alternativa kalkyler, som visar hur per­spektivet på längre sikt påverkas av gradvisa förändringar i resursutnytt­jande, utrikeshandel och utvecklingsbistånd.

I ell särskilt yttrande som Sveriges socialdemokratiska ungdomsför­bund (SSU) avlämnat (utan alt vara formellt tillfrågat) har förbundet framfört vissa principiella synpunkter på långtidsutredningens arbete, där man kritiserar såväl utgångspunkterna för utredningen som dess re­sultat. Förbundet föreslår att långtidsutredningarna utformas som rul­lande 5-åriga perspektivplaner omfattande den sociala, ekonomiska, kul­turella och politiska utvecklingen.

6    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 3.

Prop. 1971:115

78

Metodologiska frågor Långtidsutredningen

Den metod som använts i 1970 års långtidsutredning innebär i korthet atl man för varje konstellation givna målsättningar skall erhålla en totalt konsistent utvecklingsbUd för samhällsekonomin. Samma raetodiska uppläggning har i stort sett gällt för de två närraast föregående långtids­utredningarna. I praktiken innebär denna metod alt exempelvis arbets­kraflseflerfrågan hållils inom ramen för den prognoslicerade tillgången, att den samlade efterfrågan är förenlig med landels produktionskapacitet eller atl en ökning av den offentliga sektorns efterfrågan vid full syssel­sättning motsvaras av en lika stor rainskning i efterfrågan från andra sektorer.

En melodisk nyhet i förhållande lill tidigare utredningar är all man denna gång begagnat sig av en ekonomelrisk modell för studiet av den svenska ekonomin. Man har härigenora lättare kunnat beakta inlerde-pendensen mellan de olika delarna i ekonomin. Man har härigenom även kunnat studera förloppet under perioden.

Remissinstansema

LO konstaterar atl metoderna för denna utredning i stort sett följt samma mönster sora gällt för de två senaste utredningarna. Man har dock i denna utredning hafl möjlighet alt studera en del problem med hjälp av en ekonomelrisk modell för den svenska ekonomin. Denna me­todiska nyhet bedömer LO som värdefull, även ora det inle är möjligt alt la definitiv ställning lill modellen som sådan, förrän dess uppbyggnad och dess sätt all fungera presenteras i slutgiltig form. Ingenjörsvelen­skapsakademien anför angående den ekonometriska modellen atl det, för atl kunna bedöma modellens användbarhet, hade varit värdefullt om ut­redningen redovisat några tester av modellen, t. ex. genom att beskriva förloppet under gångna lidsperioder och jämföra med den verkliga ut­vecklingen.

Stockholms universitet anser det värdefullt alt man kompletterat av-stämningen av resursanvändningen med en inpul-outpul-studie. Denna ger nämligen en möjlighet all i strikt matematisk form beskriva jäm­viktslösningens egenskaper. Man anser emellerlid all användning av in-put-outpul-sludien i LU 70 :s huvudbetänkande är något svårförståelig. Studien utnyttjas nämligen där endast för all ytterligare belysa avstäm-ningen mellan resurseflerfrågan och -tillgången vid olika sammansätt­ning för den slutliga efterfrågan. Inpul-oulpul-lekniken kan knappast sä­gas vara skräddarsydd för delta ändamål. Med sill fasta koefficienlsy-stem ger den nämligen enkla linjära samband mellan de olika komponen­terna i den slutliga efterfrågan och behoven av produktionsresurser.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

79

Universitetet anser vidare att det finns skäl som lalar för atl långtids­utredningen inte ulan vidare skulle registrera myndigheternas planer ungefär som man registrerar de enskilda förelagens. Det kunde i själva verket vara både nyttigt och stimulerande om olika ambitionsnivåer i fråga om trafikplanering, miljövård, utbildningspolitik och annat kunde avspeglas i kalkylema. Det kan visserUgen hävdas att utvecklingen under en föreslående 5-årsperiod inle påverkas nämnvärt av om man väljer den ena nivån eller den andra. Men långtidsutredningen är ändå del mest långsikliga allmänna perspektiv för den ekonomiska utvecklingen som presenteras här i landet; därför får långtidsutredningen sägas ha elt ansvar för alt bilden av våra utveckUngsraöjligheler blir så fyllig som möjlig. Att utarbela en melod att presentera en sådan fyllig bild, ulan all överskådlighelen går förlorad genom överflöd på detaljer, borde vara en viktig uppgift för det framtida långtidsulredningsarbelel, avslutar uni­versitetet.

TCO pekar på all utredningen för första gången redovisar flera alter­nativa utvecklingsmöjligheter för den svenska ekonomin under den kom­raande 5-årsperioden. Detta är enligt TCO:s mening en klar förbättring i jämförelse med tidigare utredningar. Det är dock en brist anser man atl målsättningen för den ekonomiska politiken genomgående varit den­samma i alla alternativen.

Styrelsen för teknisk utveckling anser atl del vore en klar fördel för de beslutsfattare som använder sig av långtidsutredningen alt utöka huvud­analysen till en längre lidsperiod, t. ex. 10 år. Man skulle då inle vara så låst av ingångsvärdena i modellen. Man skuUe saratidigt som man ut­förde de explorativa Irendframskrivningarna utöka analysen och kombi­nera dessa med framlidsanalyser av normativ arl. Långsiktiga program­beskrivningar från samhällets beslutsfattare skulle då bli en nödvändig förutsättning för dessa analyser, i mycket större utsträckning än vad nu är fallet. Detla skulle exempelvis möjliggöra en planering där resurser kan skapas under viss del av perioden för all möjliggöra ell realiserande av målen under perioden. Med hänsyn lill de långa lider som erfordras för omställning av FoU, undervisning, produktionsinriktning ra. ra. kan en sådan planering inte genomföras inom den lidsram som långtidsutred­ningen nu arbetar med.

Även TCO understryker atl en 5-årsperiod är otillräcklig för en fram­gångsrik långtidsplanering av den svenska ekonomin. TCO har tidigare fraraförl alt forskning om framtiden, inle minst på del ekonomiska om­rådet, bör få en mera framträdande plats. Ell försök i denna riktning görs av 1970 års långtidsutredning. Denna framtidsstudie bär dock lill stor del prägeln av all vara en exlrapolering av rådande trender. Ut­sträcks prognosperioden tUl 2025 år måste utredningsmetodiken bli helt annorlunda än den som användes av 1970 års långtidsutredning. Med en så lång tidsutdräkt kan utredningarna göras mera ambitiöst och

Prop. 1971:115

80

således inte enbart inrikta sig på alt studera dagens ekonomiska proble­malik och samtidigt förutsätta att utvecklingen kommer atl vara i stort sett densamma även under kommande period.

LO anser alt nationalräkenskaperna (NR) som utredningen använt sig av i sin nuvarande form frärast utvecklats för en korlsiklsanalys mellan konjunklurförloppels olika faser. Vid analys på längre sikt är det fram­för allt vissa brister som framträder:

1)

Delvis godtycklig användning av marknadspriser och avgifter, som är politiskt bestämda i större eller mindre grad.

2)

Uteslutning ur systemet av viss produktion, vissa tjänster och rail-jöförhållanden, som värderas positivt eller negativt av allmänheten.

3)    Försuramande av förslitning eller tillskapande av värden som har

betydelse som produktionsfaktorer för produktionen och produktionsef-

fektivilel först på längre sikt. Vissa sådana eleraent ingår i NR men långt

ifrån alla, framför allt på grund av mätsvårigheler.

Det är inte givet att brister av detta slag bör leda liU revision av det reguljära NR-systemet. Men om detla inle sker måste motsvarande för­hållanden ändå kommenteras och analyseras. Del är en pålagUg risk all allmänheten misstolkar NR-begreppen i samband med långtidsutred­ningarna, eftersom man inle är i stånd att bedöma alla de antaganden sora systemet grundar sig på. Ännu mindre har man möjlighet att utan anvisningar föreställa sig vad alternativa antaganden skulle leda lill.

Länsstyrelsen i Norrbotten anser atl långtidsutredningen använder en terminologi och att språkbruk som kan vara svårt all tränga in i och som också gör resonemangen fulla av formella förbehåll. Del kan emellertid konstateras hur svårt det är all innefatta hela den seklorielll och regio­nalt mycket heterogena ekonomiska och sociala utvecklingen i landet i generella bedömningar vilka ibland inte har någon täckning i t. ex. en perifer region av Norrbottens typ.

Del siffermaterial som utredningen har sammanställt och även många av de analyser som genomförts kan vara av stort värde för statsmakterna vid överväganden om de stora dragen i den framlida utvecklingen och bedömning av vilken handlingsfrihet som finns vid beslut i olika frågor. Men eftersom några av utredningens redovisade och även vissa av de troliga implicita utgångspunkterna enligt länsstyrelsens mening är disku­tabla kan resultatet av utredningens arbete delvis äventyras. Det gäller särskilt förhåUanden som berör perifera regioner i landet.

Länsstyrelsen anför atl det i högsta grad är angeläget atl den använda ekonometriska modellen utvecklas ytterligare liksom hela den relativt outvecklade svenska samhällsplaneringstekniken på makronivå. Den se­nare framstår som otiUfredsstäUande när Sverige har arabilioner atl lösa planeringsproblera med raer direkt ekonomisk styrning av olika sektorer och regioner och av raarkanvändningen. För alt få elt bättre grepp om den regionala ekonoraiska utvecklingen raåste därtill komraa en helt ny

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

81

och raer Öppen syn hos uppgiftsläranare och statistikproducenter på sek­retessfrågor sora berör historiska dala eller framtidsbedömningar. Lö­ses dessa frågor synes det finnas utsikter alt utforma näslkoraraande långtidsutredning baserad på aggregerade regionala dala hämtade från länsplaneringarna på etl mer ändamålsenligt sätt än de hittills genom­förda sett ur regionalpolitisk synpunkt.

Statistiska centralbyrån konstaterar alt del inle minst av statistiska skäl föreligger en starkt ökande osäkerhet i prognoser och beräkningar när dessa förs ned på regional nivå. I den mån så är faUel är det givetvis angeläget med en fortsatt utökning av den ekonomiska statistiken så att regionala uppdelningar mer genomgående kan erhållas. För all förbättra del statistiska underlaget, sora är nödvändigt för all lill fullo utnyttja fördelarna med alt belysa problemen i ekonomin med hjälp av en ekono­melrisk modell, har centralbyrån begärt medel för årliga inpul-output-beräkningar. Man anser del också önskvärt atl se över metoder och in­dexmaterial för beräkningen i fasta priser.

Den ekonomiska politikens mål Långtidsutredningen

Slatsmaklerna har uppsatt vissa mål för den ekonomiska utvecklingen och dessa mål bildar vikliga utgångspunkter för den ekonomiska plane­ringen eftersom de innebär restriktioner vid valel av raöjliga ulvecklings­allernativ. En koraplikation för en långtidsutredning är all dessa mål och prioriteringen dera emellan inle är lill fuUo fastlagda och preciserade.

Utredningen har utgått från atl de centrala och överordnade målen är full sysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt, jämnare inkomst­fördelning, rimlig prisstabilitet och balans i utrikesbetalningarna. När det sedan gäller den närmare innebörden av och delaspekter på.dessa mål har utredningen låtit egna anlaganden bilda utgångspunkt för analy­sen. Det kan sägas vara fråga om hypotetiska målsättningar. I fråga om de överordnade raål, vilka betraktas som absolut givna, kan utredningens antaganden karakteriseras som enbart tolkningar i preciserande riktning. Raden av övriga raål är enligt utredningens betraktelsesätt sidoordnade eller sekundära. Som närmare framgår av det följande hindrar inte detta atl de i flera fall har hög angelägenhetsgrad.

Ibland exerapelvis för bytesbalansen och den offentliga konsuralio­nen har olika alternativ presenterats. I andra fall har allernalivmöjlig-heler antytts diskussionsvis. Naturligtvis har valet av dessa hypotetiska mål påverkals av utredningens bedömning av vilken politik som bör ha realistiska raöjligheler alt bli genoraförd. Däreraot utgör dessa anlagan­den i enlighet raed principerna för långtidsutredningen inga prograrama-tiska rekommendationer till regeringen.

Prop. 1971:115

82

Av de centrala målen komraer i en långtidsutredning tillväxttakten na­turiigen i förgrunden med hänsyn lill all resurstillväxten bildar raraen för vad sora kan tillgodoses av anspråken från enskilda medborgare, fö­retag, stal och kommun osv. Utredningen fastslår att denna rent beräk­ningstekniska placering inte betyder alt detta mål tillmäts större vikt än övriga allmänna och överordnade mål. En snabb ökning av tillgången på materiella produkter i form av varor och tjänster anses dock ha hög an­gelägenhetsgrad även under den framförliggande perioden, raot bak­grund av de många eftersatta behov som kan konstateras och om vilka det är en mycket utbredd uppfattning alt de skall avhjälpas. Inom ramen för lillväxlmålel påpekar utredningen atl man kan urskilja en förskjut­ning. De kvalitativa sidorna av den ekonomiska utvecklingen (miljö, till­fredsställelse i arbetet osv.) har fått en ökad betoning jämfört raed tidi­gare. I vad mån delta innebär en konflikt gentemot utbudet av materiella produkter i form av varor och tjänster, vilka ingår i BNP-begreppel, an­ses svårt all avgöra.

Jämvikt i utrikesbetalningarna och därtill anknutna riktlinjer för valu­tareserven utgör en restriktion för den inhemska ekonomiska politiken, konstaterar LU. Detla hindrar inle alt jämvikt i utrikesbetalningarna är en grundläggande betingelse för all övriga mål skall kunna uppfyllas. Denna restriktion har utredningen gett myckel hög prioritet mol bak­grund av del nuvarande underskottet i bytesbalansen och de programför­klaringar som gjorts från statsmakternas sida. Utredningen har utfört sina kalkyler under två alternativa förutsättningar ora järavikl i bytesba­lansen, i ena alternativet skall denna nås 1973, i del andra 1975.

Målet ora full sysselsättning konstaleras ha fortsatt första rangens prioritet. Del konstateras ha fått nya diraensioner och blivit raer diffe­rentierat, särskUl raed hänsyn lill den regionala utvecklingen, de handi­kappade och de äldre saml immigranterna. Vidare har i högre grad än tidigare de hemarbetande gifta kvinnornas raöjlighet till förvärvsarbete uppraärksararaats och gjorts till en likslälUghelsfråga. Ambitionsnivån för sysselsältningsraålel har därmed otvivelaktigt höjts fastslår LU och resultatet har härigenom blivit att det gamla arbetslöshelsbegreppet inte längre ger en uttömmande definition av vad som skall menas med full sysselsättning.

Under 60-talel har målet om jämnare inkomstfördelning fått ökad vikt i den politiska diskussionen. Konkret har uppmärksamhet riktats mol all söka förbättra situationen för låginkomsttagare och eftersatta, i olika av­seenden handikappade minoriteter. Det ligger i sakens natur all inkomst­fördelningsmålen inle låter sig återges i klara definitioner eller i enkla siffermässiga preciseringar. Det har hittills saknats material som belyst i vad mån större förändringar skell i inkomstfördelningen och vilka fakto­ rer som styrt denna. I utredningen har diskuterats de förändringar i in-korastfördelningen sora skett under efterkrigstiden. Utredningen anser

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

83

sig dock inle ha kunnat skapa någon klarare bild av hur hänsynen till in­komstfördelningsmålen kommer in i diskussionen av tUlväxltendenserna i ekonomin.

Någon procentsiffra för en rimhg prisutveckling under kommande 5-årsperiod har naturligtvis utredningen inte kunnat ange. Av stor bety­delse för Sveriges vidkommande är prisutvecklingen på de varor som går i inlernalionell handel. Hur dessa förändringar sedan återverkar på den inheraska prisnivån samraanhänger med de skillnader i produkliviletstill-växt som föreligger mellan olika inhemska näringar. Den prisstegring som med hänsyn lill andra överordnade mål anses acceptabel under den framförliggande perioden sägs innebära en sådan förändring i prisrela­tionerna lill utlandet som går all förena med Icravet på förbättring i by­tesbalansen.

Utredningen anser, vilket denna genomgång avsett all visa, alt de centrala målen fått nya dimensioner och blivit mer differentierade än ti­digare. Man konstaterar alt andra mål successivt fått en starkare beto­ning. Del gäller i första hand den regionala utvecklingen och miljöfrå­gorna. Den regionalpolitiska utvecklingen kan knappast ses fristående utan bör snarast ses som en skärpning av kraven i fråga om full syssel­sättning och jämnare inkorastfördelning. Betydande olikheter i syssel­sättning och inkomstförhållanden har under 60-talet bestått mellan olika regioner och har lidvis tenderat all skärpas. Målet för den utbyggda re­gionala politiken är all motverka sådana skevheter och uppnå en raer balanserad regional utveckling.

Övriga mål har av utredningen behandlats som sidoordnade eller med sekundär ställning i förhållande lill de centrala. Det gäller exempelvis jordbrukspolitiken, bostadspolitiken, undervisningen och sjuk\'ården.

Remissinstanserna

RRV framhåller i sitt yttrande att de långsiktiga raålen givelvis måste spela en avgörande roll för uppläggning av utredningsarbetet. Enligl RRV diskuterar utredningen dock dessa målfrågor aUlför knapp­händigt för atl ulredningsraalerialel skall kunna utgöra "underlag för valet av strategi för den ekonomiska politiken under den kommande 5-årsperioden". Målen är inle preciserade i utredningens direktiv. Del hade därför varit önskvärt om utredningen själv hade tagit upp och behandlat alternativa mål. Egentligen är del endasl två altemativ som behandlas jämvikt i bytesbalansen 1973 eUer 1975.

TCO anser att tidigare långtidsutredningar redovisat vissa gmnd­läggande målsättningar men all dessa utredningar sedan i praktiken handlat om förulsätlningar för en snabb lillväxl. Man anser alt även 1970 års långtidsutredning präglas av sararaa snedbelastning men denna gång är det framför allt målet om balans i utrikeshandeln som fått styra

Prop. 1971:115

84

utredningsarbetet. Utvecklingen av övriga ekonomiska variabler har sedan anpassats till denna målsättning oavsett inverkan på de övriga mål som är uppräknade ovan. Detta är enligt organisationens uppfatt­ning en brist i utredningen. Utgångspunkten kunde exempelvis i stället ha varit atl den privata konsumtionen under de kommande fem åren skall öka med 3,5 o/o per år, eller atl öka den totala konsumtionen årligen med 5 o/o. Sedan kunde utredningsmännen på samma sätt som nu skell analysera vilka konsekvenser del inneburit för utvecklingen på övriga områden.

TCO påpekar också att målet om en jämnare inkomstfördelning ej behandlas av utredningen. Enligt organisationens uppfattning borde detta ha diskuterats bl. a. i samband med investeringsutvecklingen och i samband raed arbetskraflstillgången.

LO påpekar alt de ekonomiska resurserna är medel alt realisera oUka sociala raål och höja "levnadsnivån" i olika avseenden. Genom låginkomstutredningen har en närmare analys och en uppräkning av olika levnadsnivåkomponenter presenterats. Då LO efterlyser ell ökat hänsynstagande lill dessa förhållanden avses därmed atl understryka behovet av viss melodisk förnyelse, främst utveckling av nya kvantita­tiva välfärdsindikatorer. Önskemålet om välfärdsindikalorer ålerkora­raer i flera reraissvar.

Sparbanksföreningen poängterar all de mål som uppställts är enligl föreningens uppfattning högst betydelsefulla, men målformuleringarna är .mycket opreciserade och allmänna. Med en bättre precisering borde en mera ingående och givande analys ha varit raöjlig. Under senare år har i växande grad krav ställts på atl i sarahällsplaneringen beakta också kvalitativa raål. I 1970 års långtidsutredning har visserligen t. ex. miljövården ägnats uppmärksamhet, men enligl föreningens uppfattning alltför ofullständigt och inle satts in i elt större sammanhang. Vissa andra vikliga kvalitativa mål har överhuvudtagel inte beaktats.

Universitetskanslersämbetet (UKÄ) anser atl utredningens starka ton­vikt vid ekonomiskt mätbara företeelser som t. ex. inkomster har med­fört atl andra för levnadsförhållandena väsentiiga faktorer allför mycket skjutits i bakgrunden. Utredningens resonemang och slutsatser framstår för UKÄ av nämnda anledning som inle alltid helt övertygande. Del vore önskvärt om kommande utredningar kunde ges en ökad ambitions-grad genom att arbeta med målbegrepp som innefattar även sociala strävanden avseende t. ex. arbetsmUjö, bostadsmUjö, fritidsmiljö och andra för levnadsförhåUandena väsentiiga faktorer.

Skolöverstyrelsen (SÖ) konstaterar alt långtidsutredningen inle har analyserat utbildningspolitikens betydelse för välfärden i samhället. Det ekonomiska kalkyllänkande som tillämpas i långtidsutredningens ana­lyser kan enligt SÖ:s raening inle utgöra tillräckUgt underlag för någon bedöraning härav. Mol bakgrund av alt långtidsutredningen i

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

85

olika avsnUl av rapporten kommenterar utbildningspolitikens roll för samhällsutvecklingen vUl dock SÖ erinra ora det starka samband som råder mellan en bristfällig utbildning och en otiUfredsställande levnads­nivå och som framkommil i bl. a. låginkomslutredningens undersök­ningar.

Två huvudkrav släUs enligl statskontoret på långtidsutredningarna om de skall kunna raöta högre ställda arabUioner. För del första bpr lill-växlbegreppet vidgas så all flera sidor av den ekonomiska och sociala utvecklingen kommer att inrymmas i beräkningarna. BNP-kalkylen bör således kompletteras med en resultatredovisning även för kvalita­tiva välfärdskategorier som hälsa, trygghet och andra sidor av mänsk­ligt välbefinnande. För del andra bör raålet ora järanare inkomstför­delning få en helt annan vikt i utredningsarbetet. Metoder och empi­riska resultat bör utvecklas så all en klarare bild erhålls av hur hänsy­nen lill inkomslfördelningsmålen komraer in i diskussionen av ekono­raisk tillväxt. De regionalpolitiska frågorna kan delvis betraktas sora en aspekt av fördelningsproblemet, och införlivas i den ekonomiska plane­ringen.

Utredningens formulering "rimlig prisslabUilel" anser Sparbanksföre­ningen tala för all utredningen med pessimism betraktar möjligheterna lUl prisstabilitet. Ell uttalande innebärande en misströstan om pris­stabiliteten, atl en viss inflation skulle vara oundviklig och acceptabel, är allvarlig eftersom den lätt leder till all förväntningarna om inflatio­nen får en dominerande verkan på del ekonomiska handlandet. Spar­banksföreningen vUl därför anmäla allvarliga farhågor för en ständig, fortgående inflation. Uppenbara målkonflikter föreligger bl. a. gente­mot uljämningsmålet och möjligheterna atl uppnå extern balans och därigenom full sysselsättning.

Länsstyrelsen i Värmland anför alt målsättningen om regional syssel-sältningsbalans måste ses som en raycket väsentlig del av full-sysselsätt-ningsmålet. Så länge sora arbetskraftens rörlighet är begränsad av olika faktorer raåste en aktiv regionalpolitik vara en av förulsätlningarna för alt full-sysselsättningsraålel skall kunna realiseras. Länsstyrelsen i Norr-bollen anför liknande synpunkter och konstaterar all utredningen har sökt tillgodose vissa krav på en fördjupning av analysen och t. ex. behandlat miljöfrågor och regionalpolitiska tendenser. Dessa analyser förefaller emellerlid inte ha fått några pålagbara konsekvenser för utredningens centrala slutsatser. Ora t. ex. utredningens konstaterande atl del finns stora outnyttjade resurser i t. ex. norrlandslänen verkligen beaktats borde man inle ange alt man först "på sikt" kan lösa de regionala balansprobleraen eller all Norrlands industri bara ökar raed 12 000 sysselsatta under prognosperioden. Man anser vidare all ut­redningens icke redovisade underliggande anlaganden, de allmänt for­mulerade  fömtsättningarna  och  de  generellt  gjorda  Irendframskriv-

Prop. 1971:115

86

ningarna leder sammantagna lill en låsning i redovisningen av hand­lingsalternativen för en framtida offentiig ekonomisk-social politik. Della ger allvarliga konsekvenser sett ur en perifer regions synvinkel. EnskUda individers krav atl få stanna i sin invanda miljö kan kanske (underförstått) inte tillgodoses därför att "effeklivilelskravel inom den svenska ekonomin (måste) sällas högt".

Folkpartiets ungdomsförbund (FPU) har (ulan atl formellt vara till­frågat) fraraförl vissa synpunkter rörande långtidsutredningen och där­vid kritiserat såväl metoder som resultat. Förbundet har också hafl åsik­ter rörande den politiska prioriteringen av de raål som bör gälla för 70-lalet.

Bruttonationalprodukten som mått på ekonomisk utveckling Långtidsutredningen

Utredningen har använt bruttonationalprodukten (BNP) som mått på produktionens utveckling. Man framhåller all BNP-begreppel endast mäter vissa sidor av den ekonomiska utvecklingen. Utredningen redogör i punktform för BNP-begreppels begränsningar.

1.

BNP omfattar endasl värdet av varor och tjänster som köps och säljs. Sålunda faller exempelvis olika former av hemarbete utanför begreppet.

2.

Den slandardstegring som uppstår genom ökad frilid registreras ej.

3.

Den offentliga konsumtionen infogas i BNP-beräkningarna från kostnadssidan med ell belopp motsvarande summan av löner, omkost­nader för förbrukade varor och tjänster saml schablonmässig avskriv­ning på realkapital. Härigenom inkalkyleras följaktligen inle någon höjning av produktiviteten inom den offentliga sektorn.

4.

De statistiska beräkningarna bakom BNP är koraplicerade och riskerna för mätfel är stora. Speciella svårigheter möter när del gäller att eliminera prisförändringar för all komma fram till volymutveckling­en.

5.

De "kvalitativa" sidorna av utvecklingen, miljön kring människan i arbete, på frilid och i samband med boendel raen också hälsa, trygghet och andra sidor av välbetinnande, faller utanför BNP-begrep­pel. Vill raan få en allsidig belysning av vad som uppnåtts i ekonomiskt och socialt hänseende bör den nuvarande BNP-kalkylen kompletteras med en resultatredovisning även för kvalitativa välfärdskategorier av närant slag. BNP mäter flöden (vanligtvis under etl år) av marknads­förda varor och tjänster. Den kompletterande kalkylen skulle mäta de kvaUtaliva sidorna av ekonomisk utveckling såsom miljö, hälsa och välbefinnande. Också i dessa fall kan man kanske tala om flöden. Det

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

87

måste under alla omständigheter vara en kalkyl som innefattar såväl vinster som förluster, eftersom effekterna av ekonomisk aktivitet inte sällan är negativ som i fallen miljöförstöring, riskerad hälsa osv.

Sammanfattningsvis konstaterar utredningen att BNP-begreppet är fullt adekvat för analys av produktionskapaciteten och därmed resurs-ulryramel för framlida konsumtion, kapitalbildning, utrymme för u-landsbistånd, bytesbalansmål etc. Däremot kan det endast tjäna som utgångspunkt och referensram när del gäller välfärdsaspekten och de kvalitativa sidorna i övrigl av den ekonomiska och sociala utvecklingen.

Remissinstanserna

KF framhåller att den ekonomiska politiken skall inriktas på alt höja välfärden för befolkningen. KF anser att BNP-begreppet här ut­gör en väsentlig men ej tillräcklig mätare på välfärdens utveckling. Långtidsutredningens kalkyler har dock baserats på BNP-begreppet och på överväganden hur man inom ramen för BNP-ulvecklingen kan för­dela de sarahälleliga resurserna. För det politiska handlandet utgör rapportens kalkyl elt väsentligt bidrag, men del är viktigt atl hänsyn också las till andra aspekter än de som ryms inom BNP-begreppel. Bland sådana andra aspekter märks inkomstfördelningen som utgör en av de övergripande målsättningarna, men icke ingår i utredningens kvantitativa beräkningar. Den regionala utvecklingen, miljövården, arbetsplalsmiljön samt social trygghet utgör andra exempel på aspekter som ej ryms i det av utredningen använda BNP-begreppel. I likhet med utredningen anser KF att analyserna på de nämnda områdena ej har lett lill kvanlifierbara resultat när del gäller välfärdens utveckling och fördelning. En ökad forsknings- och utredningsverksamhet inom dessa och andra områden anser KF därför vara ytterst angelägen som ett underlag för den ekonomiska politiken.

LO pekar på att man i högre grad än tidigare måste vara uppmärk­sam på "innehållet" i tillväxten. Externa effekter måste kartläggas och de negativa biverkningarna av produktionen neutraliseras så långt del är möjligt. Man måste likaledes vara medveten om atl mätningen av tillväxten så som den sker i dag långt ifrån säkert representerar elt adekvat mått på den tiUväxt som är viktigast för samhället. Sålunda är exempelvis "produktionen" av bättre luft, renare vatten, ökad frilid, bättre utbUdning och sjukvård m. ra. raycket svår all mäta, vilket även medför all dessa variabler inte i någon större utsträckning betraktas i olika sarahällsekonoraiska kalkyler. Enligt LO:s mening hade del varit naturligt och angeläget alt långtidsutredningen hafl ambitionen att analysera välfärdsbegreppet i dessa nya utgångspunkter.

TCO framför liknande synpunkter och anser all vad som framför allt saknas är en ordentlig genomgång av konsekvenserna för välfärden

Prop. 1971:115

88

om den kalkyl sora utredningen laborerar med blir verklighet. En sådan framställning, menar TCO, borde ha behandlats område för område.

Arbetsgivareföreningen och Industriförbundet anför alt de, på samma sätt som långtidsutredningen själv, är medvetna om BNP-begreppels otillräcklighet som etl sammanfattande mått på landels välstånd. Del skulle naturligtvis vara intressant att i något annat sammanhang se en kvalificerad och mer omfattande analys av detta ämne. Långtidsut­redningens mer tekniskt-ekonomiskt orienterade, raen därför natur­ligtvis inle värderingsfria, analys borde i själva verket kunna tjäna som direkt utgångspunkt för en sådan utredning.

SACO anser all man knappast kan förneka alt del är den ekonomiska tillväxten som ligger bakom den standardökning som vi uppnått och som fortfarande pågår. Myckel talar dessutom för all man lättast når en jämnare inkomstfördelning genom att satsa på ekonomisk tillväxt. En tillväxlbefrämjande politik som innebär all man aktivt raedverkar lill atl föra över lågavlönad arbetskraft lill verksamheter och syssel­sättningar som ger större avkastning medför också all man får större resurser alt hjälpa dem som saknar förutsättningar alt göra en full­ständig insats i produktionslivet.

Styrelsen för teknisk utveckhng anför alt utredningens prognosmeto­dik överensstäraraer i stort med den som tillämpas i nationalräken­skaperna. Alla dess brister uppförstoras vid en flerårsanalys av del här slaget. BNP:s volymmässiga utveckling fås genom deflatering av pris-indexserier sora inle är uppbyggda för della ändamål vilket innebär aUvarliga felkällor. Detta problem återkommer vid produktivitetsbe­räkningarna. Då del finns ell samband mellan den indexmässiga be­räkningen av prisnivåns och produktivitetens utveckling måste man ulföra beräkningarna så all elt och samma kvalitetsproblem får samma lösning i båda fallen. Den offentliga sektorns utveckling, som inle går all raäta på en raarknad, blir föremål för ganska godtyckliga anlagan­den. Den antas t. ex. få en oförändrad produktivilelsulveckling. En på della sätt framräknad BNP blir allt mindre tillfyllest som välfärdsmått ju mer omfattande den offentiiga sektorn blir och ju högre icke-mark-nadsprissalla nyltigheler värderas.

Kommunförbundet anser atl långtidsutredningen mer ingående borde ha diskuterat värderingen av ijänslenäringarnas produktion. Eftersom beräkningarna av den ekonomiska tillväxten för närvarande är avhängig av bristerna i värderingen i BNP av de privata och offentliga service­sektorernas produktion finns viss risk atl dessa missgynnas vid kon­kurrensen ora de ekonoraiska resurserna, vilket kan leda till en resurs­fördelning som ej är motiverad från välfärdspoUtiska utgångspunkter.

Lantbrukarnas riksförbund delar inte utredningens uppfattning att BNP-begreppel är fullt adekvat för analys av produktionskapaciteten och därmed resursutrymmel för framtida konsumtion, kapitalbildning.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

89

utrymme för u-landsbistånd, bytesbalansmål etc. BNP-beräkningarna kan vara adekvata om raan anlägger ell kortsiktigt betraktelsesätt. Ora däremot perspektivet sträcks ul över en längre tid anser riksförbundet del nödvändigt att i beräkningarna la hänsyn lill den resursförbrukning som äger rum vid all produktion.

SCB påpekar alt indikatorer över olika aspekter på välfärd och miljö tillhör de slalislikutvecklingsbehov som fortfarande föreligger eller som nu fåll en raera markerad betydelse. I allt väsentiigt är delta emellerlid statistikområden som knappast bör omfattas av nationalräkenskaperna, men som förmodligen lill stora delar borde analyseras samtidigt med denna, och kanske då också motivera vissa speciellt utformade national-räkenskapslabeller.

I elt avsnitt om bruttonationalprodukten som mått på ekonomisk utveckling hävdar långtidsutredningen atl de kvalitativa aspekterna i allmänhet ej kan kvantifieras men att man i vissa fall skulle kunna göra skönsmässiga kalkyler och all myckel talar för all sådana kalkyler skulle ge bättre beslutsunderlag än vad nuvarande intuitiva metoder gör. Del är oklart ora långtidsutredningen avser kalkyler på makronivå. SCB anser del tveksamt ora det är raöjligl alt ulföra kalkyler på den nivån på ell sådani sätt atl de kan utgöra etl raeningsfullt beslutsunder­lag. Utsikterna synes något bättre då del gäller kalkyler på mikronivå eller avgränsade deloraråden. Valel av värderingar av de kvalitativa aspekterna i sådana kalkyler lorde få göras av beslutsfattaren, eflersora en annan objektiv värdering står tillbuds. SCB anser all del här rör sig om stora och väsentliga problem och atl betydande krav kom­mer atl ställas på slatislikproducenlema. Man har därför påbörjat elt projekt som syftar lill utveckling av statistik rörande levnadsförhållan­dena i samhället, där många av de problem sora här närants skulle bli belysta. Mycket befinner sig eraeUertid än så länge på ell närmast förberedande forskningsstadium men eftersom utvecklingen går snabbt anser man del viktigt atl SCB aktivt följer dessa områden för all i god tid kunna företa de erforderliga åtgärderna när del gäller slatislik­produklionen.

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

90

Appendi.K

Förteckning över avgivna remissyttranden över 1970 års långtidsut­redning "Svensk ekonomi 19711975 med utblick mot 1990" SOU 1970: 71

Efter remiss har följande instanser avgetl yttranden över långtids­utredningen:

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), bostadsstyrelsen, domänverket, kom­merskollegium som bifogat yttranden från handelskarararna i Stock­holm, Göteborg, Malmö, Norrköping, Örebro, Karlstad, Gävle, Visby och Luleå lanlbruksstyrelsen, nationalekonomiska institutionen vid Stockholms universitet, postverket, riksrevisionsverket (RRV), sjöfarts­verket, skogsstyrelsen sora bifogat yttranden från skogsvårdsstyrel­serna i Nyköping, Gävle och Uraeå skolöverstyrelsen (SÖ), social­styrelsen, statens naturvårdsverk, statens planverk, statens pris- och kar­lellnärand, statistiska centralbyrån (SCB), statskontoret. Styrelsen för in­ternationell utveckling (SIDA), Styrelsen för teknisk utveckling (STU), televerket, universiletskanslersärabelet (UKÄ), vägverket, länsstyrelserna i Värmlands län som bifogat yttranden frän Värmlands läns lands­ting, Arvika kommun, Torsby komraun, handelskararaaren i Karlstad och Norrbottens län, fuUraäktige i riksbanken, fullmäktige i riksgälds­kontoret. Handelshögskolan i Stockholm genom profesorerna S-E Jo­hansson, A. Lindbeck och E.[REDACTED_EFTERNAMN], Ingenjörsvelenskapsakaderaien (IVA), Kooperativa förbundet (KF), Landsorganisationen i Sverige (LO), Lantbrukarnas riksförbund. Svenska arbetsgivareföreningen som bifo­gat yttrande från Svenska byggnadsenlreprenörföreningen (SBEF) Svenska bankföreningen. Svenska försäkringsbolags riksförbud, Svenska koramunförbundet raed reservation av ledaraötema S.[REDACTED_EFTERNAMN], G. Hjer­ne, W.[REDACTED_EFTERNAMN] (saratliga folkpartiet) saml B.[REDACTED_EFTERNAMN] och J.[REDACTED_EFTERNAMN] (båda moderata samlingspartiet). Svenska landstingsförbundet. Svenska sparbanksföreningen. Svenska vägföreningen, Sveriges akademikers centralorganisation (SACO), Sveriges allmänna exportförening, Sveriges grossislförbund, Sveriges hantverks- och induslriorganisation (SHIO), Sveriges industriförbund, Sveriges jordbrukskasseförbund och Tjänste­männens centralorganisation (TCO). Dessutom har Folkpartiets ung­domsförbund (FPU) och Sveriges socialderaokratiska ungdorasförbund (SSU) inkoramit med yttranden ulan all vara formellt tillfrågade.

Prop. 1971:115

91

Bil. 3    1970 års långtidsutredning

Innehåll

sid.

Befolkning och arbetskraft

I

Produktivitet och produktionskapacitet

10

Resursanspråk och avvägningsfrågor

14

Restriktioner och krav på den ekonomiska politiken

21

Utrikeshandel och betalningsbalans

29

Finansiell utveckling

33

Regional utveckling

39

Inkomstfördelning

43

Miljövård

44

Jordbruk

47

Skogsbruk

49

Industri

52

Energiförsörjning

55

Byggnadsverksamhet

56

Varuhandel

58

Samfärdsel

60

Bosläder

62

Vallen och avlopp

65

Offentliga tjänster

66

Långtidsutredningens syfte

75

Metodologiska frågor

78

Den ekonoraiska poUtikens raål

81

Bruttonationalprodukten som mått på ekonoraisk utveckling

86

Appendix: Förteckning över avgivna remissyttranden

90

MARCUS BOKTR. STHLM 1971   710233

Riksrevisionsverkets approximativa beräkning

av budgetutfallet för budgetaret 1970/71

Bilaga 4

Prop. 1971:115

Bil. 4   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1970/71

Bilaga 4

RIKSREVISIONSVERKET

2.4.1971

Till KONUNGEN

Approximativ beräkning av budgetutfallet för 1970/71

Enligt instraktionen får riksrevisionsverket härmed lämna approxi­mativ beräkning över utfallet av statsregleringen för budgetåret 1970/ 71. Beräkningama omfattar även det totala budgetutfallet.

Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 4

Prop. 1971:115

2

I beräkningarna ingår de av riksdagen beviljade anslagen på tUläggs­stat I lUl riksslaten för 1970/71 enligt rskr 1970: 442 samt begärda an­slag på lilläggsslat 

II 

och III enligt proposilion 1971: 2 respektive 1971: 64 och 75. Saramanlagt uppgår de medräknade anslagen på lill-läggsstaterna till i mnt tal 502 mkr för driftbudgeten och 1 300 mkr för kapilalbudgeten.

Beräkningarna grandar sig i huvudsak på raånatiiga prognos- och ut­fallsuppgifter från större redovisningsrayndigheter och på uppgifter över del beräknade utfallet av kapitalbudgetens investeringsstater från de fondförvaltande myndigheterna. Inkorasttitiarna har beräknats i sara­band raed riksrevisionsverkets förnyade inkorastberäkning för budget­året 1971/72 varvid vissa titlar beräknats av riksrevisionsverket raedan andra i första hand beräknats av de rayndigheter som redovisar inkoms­terna.

I verkets kalkyl har inte raedräknats den ytterligare anslagsbelastning som kan bli följden av en uppgörelse om statstjänstemännens löner för år 1971.

TOTALBUDGETEN

Tolalbudgelens utgifter beräknas tUl 48 560 mkr och inkomsterna tUl 46 287 mkr. Totalbudgetens underskott skulle således bli 2 273 mkr sora även fraragår av nedanstående sammanställning.

Totalbudgetens inkomster

Beräknat UtfaU

Mkr

Driftbudgetens inkomster

44 749

övrig finansiering:

Avskrivniogsmedel inom fondema

1 339

Övriga kapitalmedel

178

Övrig kapitalåterbetalning

21        1538

46 287

Underskott

2 273

Summa

48 560

Totalbudgetens utgifter

Driftbudgetens utgifter

42 400

Avgår:

Avskrivning av nya kapitalinvesteringar      1 152

Avskrivning av oreglerade kapital­

medelsförluster

+ 1        1 145

41 255

Utgifler på investeringsanslagen

7 700

Minskad disposition av rörUga krediter

(se s. 3)

- 395

Summa

48 560

Bil. 4    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1970/71

3

Tolalbudgelens beräknade underskott på 2 273 mkr enligt ovan kan även framräknas på följande sätt:

Mkr

Överskott pä driftbudgeten

+ 2 349

Investeringsplanen

 5 017

Minskad disposition av rörUga krediter     +    395

Summa     2 273

Beräknade förändringar i behåUningarna på reservations- och investe­ringsanslag under innevarande budgetår redovisas särskilt i följande sammanställning.

Beräknade förändringar i anslagsbehållningarna 1970/71

Anslags-

Beräknade

behållningar förändringar

30.6.1970

1970/71

Mkr

Mkr

Driftbudgeten

'   (exklusive avskrivningar)

3158

- 241 (BU 3)

Investeringsanslag

993

1-     1(BU4)

Summa

4151

-242

Beräkning av dispositionen av rörliga krediter

Dispositionen av rörliga krediter beräknas minska med 395 mkr på sätt som fraragår av följande sararaanställning.

Ute­stående 30.6.1970

295

85 12 16,5

605

190

40

44,5 97

Myndighet

Televerket Statens jämvägar Statens vattenfallsverk Domänverket Förenade fabriksverken Överstyrelsen för ekono­miskt försvar

Svensk spannmålshandel

Statens jordbruksnämnd Svensk kötlhandel,

förening upa Norrbottens järnverk AB Statliga myndigheter med

uppdragsverksamhet

Av berörda

myndigheter

och bolag

beräknad

förändring

1970/71

Mkr

-f 185 -t- 30 -1-100 + 38 +   53

f-

"-605

-155

35

+

29 18

         -f     5

Beräknat ute­stående 30.6.1971

480 30

185 50 70

40

15 115

Summa    1385

'- "X -395 

-I- 365/ '

990

1 Inklusive indragna anslagsbehåUningar 17 mkr. ' Anslagsteknisk omläggning i samband med inrättande av fonden för beredskapslagring.

Frop. 1971:115

DRIFTBUDGETEN

Driftbudgetens inkomster beräknas tUl 44 749 mkr och utgifterna till 42 400 mkr. Driftbudgetens överskott skuUe således bli 2 349 mkr. Överskottet på driftbudgeten kan även specificeras på följande sätt:

Mkr Beräknat överskott på statsregleringen enligt

riksstaten

-|- 3 154

Avgår tUläggsstatsanslag

    502

Beräknat utfaU för inkomsllitiar (BU 1)

+   800

Beräknade memtgifter utöver besparingar på

förslagsanslag och obetecknade anslag (BU 2)

    877

Beräknad minskning av reservationer (Bil 3)

   226

Saldo       -1- 2 349

KAPITALBUDGETEN

På anslagen tUl kapitalinvestering i statens kapitalfonder beräknas nettoutgifterna lUl sammanlagt 7 700 mkr. Investeringsstaterna beräknas utfalla på följande sätt:

Netto-

Netto-

inkomster

utgifter

Mkr

Mkr

7 700

1152

1339

178

5 031

Investeringsanslag Avskrivningsmedel från riksslaten Avskrivningsmedel inom fondema Övriga kapitalmedel Investerings l)emyndigande

Summa

7 700

7 700

Det kapilallUlskolt som krävs för att genomföra de beräknade inves­teringarna erhålls ora beloppet för invesleringsberayndigande, 5 031 mkr, minskas med beräknade kapitalåterbetalningar från kapitalfonder ulan invesleringsslat. Sådana återbetalningar beräknas uppgå tiU sam­manlagt 14 mkr. Det nettotiUskott av kapitalmedel som beräknas bli erforderligt för täckning av utgiftema på kapitalbudgeten skulle alltså bli (5 031 14 =) 5 017 mkr,

Della ärende har handlagts av avdelningschefen Ehnbom i närvaro av revisionsdirektören Säfström och avdelningsdirektören Cederblad varjämte byrådirektören[REDACTED_EFTERNAMN] varit föredragande.

Underdånigst

På riksrevisionsverkets vägnar

BERTIL EHNBOM

Slig[REDACTED_EFTERNAMN]

Bil. 4    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1970/71

Bilaga 1

Beräkning rörande utfallet av driftbudgetens inkomstsida under budgetåret 1970/71

Beräknat   Beräknat

Merin-

i riks-        utfall

komst (+)

staten

Brist ()

Milj. Kr.

A   Skatter, avgifter, m m

I   Skatter:

1         Skatt på inkomst, förmögenhet

och rörelse:

a   Skatt på inkomst och för­mögenhet m. m., öeviV/mn'      18 400        18 900        -f500

b   Kupongskatt, bevillning

.23

21           2

c    Utskiftningsskatt och ersätt­

ningsskatt, bevillning

1

1

d   Skogsvärdsavgifter, bevillning        10

10

e   Bevillningsavgifter för särskilda

förmåner och rättigheter,

bevillning

3

3

f    Arvsskatt och gåvoskatt,

bevillning

270

270

g   Lotterivinstskatt, iev/Y/mn-

100

100

h   Stämpelskatt och stämpel­

avgift, bevillning

260

244        16

2  Automobilskattemedel:

a    Fordonsskatt, bevillning

1 210

1 227

-f  17

b   Bensin- och brännoljeskatt,

bevillning

2 005

1 983        22

3  Allmän arbetsgivaravgift,

bevillning

880

1 245

-1-365

4  Tullar och acciser:

a    Tullmedel, bevillning

1 070

1 070

b    Mervärdeskatt, bevillning

8 900

8 900

c    Särskilda varuskatter, bevill­

ning

415

384        31

d   Omsättningsskatt på motor­

fordon, bevillning

525

436

 89

e    Tobaksskatt, bevillning

1 760

1 663        97

f    Rusdrycksförsäljningsmedel

av partihandelsbolag, bevill­

ning

30

40

4-10

g   Rusdrycksförsäljningsmedel av detaljhandelsbolag, bevill-

ning

50

53

+    3

h

Skatt pä sprit, bevillning

1935

1980

-1- 45

i

Skatt på vin, bevillning

235

250

+  15

j

Skatt på malt- och läske-

drycker, bevillning

625

600

 25

k

Energiskalt, bevillning

1010

1001

   9

1

Särskild skatt på motorbräns-

len, bevillning

250

421

+ 171

in

Investeringsavgift, bevillning

5

5

Säger för skatter

39 972

40 807

+835

Prop. 1971:115

Beräknat

Beräknat

Merin-

i riks-

utfall

komst (-I-)

staten

Brist ()

ppbörd i statens verksamhet:

Milj. Kr.

II   

U]

1

Expeditionsavgifter

83

75

   8

2

Bidrag till kostnader för polis-, domstols- och uppbördsväsendet

m. m.

83

89

+    6

10

Inkomster vid karolinska sjuk-

huset

132

142

-t-  10

17

Fyr- och båkmedel

45

55

+ 10

18

Lotspenningar

31

27

   4

23

Pensionsmedel m. m.

216

244

+ 28

24

Inkomst av myntning och justering      34

34

45

Inkoraster vid patent- och registre-

ringsväsendet

39

38

   1

48

Restavgifter

50

45

    5

Övriga

165

174

+    9

Säger för uppbörd i statens

verksamhet

878

923

+ 45

III   Diverse inkomster:

1

Bötesmedel

95

90

    5

2

Totalisatormedel

108

102

    6

3

Tipsmedel

152

182

-1- 30

4

Lotteri medel

152

171

-t-  19

5

Övriga diverse inkomster

93

93

Säger för diverse inkomster

600

638

+ 38

Säger för skatter, avgifter.

m. m.

41449

42 368

-1-918

B   Inkomster av statens kapitalfonder I   Statens affärsverksfonder:

1    Postverket

12

12

2   Televerket

145

108

 37

3    Statens Järnvägar

103

17

 86

4    Luftfartsverket

17

14

    3

5    Förenade fabriksverken

17

8

    9

6   Statens vattenfallsverk

368

345

 23

7    Domänverket

23

34

-f  11

Säger för statens affärsverks-

fonder

685

538

147

II

Riksbanksfonden

200

200

III

Statens allmänna fastighetsfond

137

137

IV

Försvarets fastighetsfond

90

90

v

Statens utläningsfonder

1132

1148

+ 16

VI

Fonden för låneunderstöd

37

37

VII

Fonden för statens aktier

20

18

   2

vm

Fonden för beredskapslagring

61

70

+    9

IX

Statens pensionsfonder

90

90

X

Diverse kapitalfonder:

1    Fonden för kreditgivning till ul-

landel

4

4

2    Övriga diverse kapitalfonder

45

49

+    4

Säger för diverse kapitalfonder

49

53

+    4

Säger för inkomster av statens

kapitalfonder

2 500

2 381

120

Summa   43 949

44 749

+ 800

Bil. 4    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1970/71

Bilaga 2

Beräknade merutgifteroch besparingar på förslags- och obetecknade anslag under budgetåret 1970/71

Merutgift

(+) 

Besparing

(-)

IV

B2

IV

Ol

IV

02

v

B4

v

B6

B7

v

Cl

v

03

v

Dl

v

Gl

v

G8

v

H4

v

K4

VIII

D8

Armén: Avlöningar tUl aktiv personal m fl

+23

Reglering av prisstegringar

 87

Lönekostnadspålägg för militära ramen

+ 69

Folkpensioner

+281

Bidrag till sjukförsäkringen

1     ,j.

Täckning av merkostnader för bidrag till sjukförsäkringen]

AUmänna barnbidrag

 22

Bostadstillägg för barnfamiljer, m.m.

+134

Bidrag till social hemhjälp

+ 20

Karolinska sjukhuset: Driftkostnader

+ 28

Bidrag till kommunala undervisningssjukhus

+ 80

Bidrag till driften av kliniker för psykiskt sjuka m. m.

+ 23

Bidrag till vissa hjälpmedel för handikappade

+ 20

Bidrag till driften av grundskolor m. m.

+103

Underskott på riksgäldsfonden

+135

Övriga (netto)

+100

+877

Prop. 1971:115

BU. 4   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1970/71

Bilaga 3 Beräknade reservationsförändringar under budgetåret 1970/71

Ökning

(+)

Minskning

c   3

(-)

III

Finansiellt utvecklingsbistånd                                               + 75

IV

B 27

Anskaffning av tygmateriel m. m.                                        62

IV

C 23

Anskaffning av fartygsmateriel m. m.                                   27

IV

D23

Anskaffning av flygmateriel m. m.                                       132

IV

N  7

Anskaffning av civilförsvarsmateriel                                    16

v

H  3

Bidrag tUl anordnande av kliniker för psykiskt sjuka m.m.   51

VI

B   2

Drift av statliga vägar                                                         + 38

VI

B   3

Byggande av statliga vägar                                                  16

VI

B   5

Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator           + 28

IX

I  11

Bidrag till vatten- och luflvårdande åtgärder inom industrin + 39

1969/70

XIII

B   5

Kapitaltillskott till Norrbottens Järnverk AB                    100 Övriga (netto)                                                                       17

241

Avskrivning av nya kapitalinvesteringar                            + 15

226

Bilaga 4

Beräknade förändringar av outnytQ'at belopp på investeringsanslag under budgetåret 1970/71

Statens affärsverksfonder Statens allmänna fastighetsfond Statens utlåningsfonder Fonden för låneunderstöd Fonden för förlag till statsverket Fonden för beredskapslagring Diverse kapitalfonder Övriga (netto)

ökning

(+)

Minskning

(-)

+

15

92

28

+

35

15

+

95

20

+

9

MARCUS BOKTR. STHLM H7I   710233

Riksrevisionsverkets

förnyade inkomstberäkning

för budgetåret 1971/72

Bilaga 5

Kungl. Mai:ts proposition nr 115 år 1971 Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

Bilaga 5

RIKSREVISIONSVERKET 2.4.1971

TiU KONUNGEN

Fömyad inkomstberäkning för budgetåret 1971/72

Enligt gällande instmktion åligger det riksrevisionsverket att före den 5 april tUl Kungl. Maj:t avlärana förslag till fömyad beräkning av statsverkets inkomster under de större inkorasttitiarna vid nästföljande

1   Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 5

Prop. 1971:115

2

slatsreglering. För fullgörande av della uppdrag har riksrevisionsverket från vederbörande myndigheter infordrat nya beräkningar av inkomster­na under budgetåret 1971/72 på de större inkomsttitlarna samt vissa speciellt konjunkturkänsliga inkomsttitlar.

Driftbudgetens inkomster

Utvecklingen av skatteunderlaget 1970, 1971 och 1972

För beräkning av skatteunderlagets utveckling under åren 1970, 1971 och de första månaderna 1972 gjorde riksrevisionsverket i deceraber 1970 särskilda kalkyler för å ena sidan fysiska personer och å andra sidan aktiebolag.

Fysiska  personer

Riksrevisionsverket antog i deceraber alt inkorast av tjänst för fysiska personer skulle vara 11,5 »/o högre 1970 än 1969 och 10 »/o högre 1971 än 1970. För 1972 räknade riksrevisionsverket raed en schablonmässig ökning av 7 o/o jämfört med 1971. Riksrevisionsverket har i sin för­nyade beräkning utgått från en antagen ökning av inkomst av tjänst med 10,9 »/o för 1970 och med 9 o/o för 1971. För 1972 har riksrevi­sionsverket liksom i deceraberberäkningen antagit en schablonraässig öknmg raed 7 o/o.

För fysiska personers inkomster av andra förvärvskällor än tjänst räknar riksrevisionsverket med sararaa antaganden sora i deceraber.

Svenska   aktiebolag

Riksrevisionsverket har liksom föregående år i form av en enkät tUI elt anlal större bolag, vUka tillsamraans svarar för ca 2/3 av bolagens sammanlagda taxerade inkomst, under mars månad inhämtat uppgifter ora dessa bolags uppskattning av sina lUl statlig inkomstskatt taxerade inkomster vid årets laxering. Enkäten utvisar en minskning med 10 o/o raellan verksarahelsåren 1969 och 1970, vUket innebär en stark ned­gång i jämförelse med riksrevisionsverkefs enkät i noveraber 1970. Riks­revisionsverket antog i december att bolagens samraanlagda taxerade inkorast under 1970 skuUe överstiga 1969 års raed 7 o/o och att den år­liga stegringen för verksamhetsåren 1971 och 1972 schablonmässigt skulle komma att uppgå tiU 5 o/o.

I sin fömyade beräkning bedömer riksrevisionsverket att bolagens samraanlagda laxerade inkorast under 1970 understiger 1969 års med 10 o/o. För vart och elt av åren 1971 och 1972 har schablonmässigt räk­nats raed en ökning av 5 o/q liksom i decemberberäkningen.

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

3

I det följande framlägger riksrevisionsverket resultatet av de förnya­de beräkningama under de olika inkomstlirtarna.

Skatt på inkomst och förmögenhet m. m. Över denna titel redovisas utöver uppbörden av de statsskatter, sora slutgiltigt skall redovisas på titeln, även koraraunalutskylder saral vissa skatter och avgifter sora upp­bärs i saraband med den allmänna skalleuppbörden.

I statsverkspropositionen uppfördes de behåUna inkorasterna på ti­teln för budgetåret 1971/72 med 18 800 milj. kr., vUket var 800 raUj. kr. raindre än i riksrevisionsverkets förslag. Denna avvikelse förklaras av alt finansrainislem räknat med lägre inkomstantaganden för inkorast-åren 1971 och 1972 än riksrevisionsverket.

Riksrevisionsverket har i sin förnyade beräkning till skUlnad från i decemberberäkningen utnyttjat resultatet av verkets egen datain­samling på urvalsbasis av taxeringsstatistiskt material. Denna datain­samling har genomförts sedan 1968 och avser fysiska personers inkoms­ter och avdrag.

För urvalet, som beslår av ca 16 000 fysiska personer, finns fyra slags uppgifter upplagda, näraligen överförda, excerperade, genererade och prognoserade.

Överförda uppgifter komraer från statistiska centralbyråns laxerings-band och är de uppgifter sora förekoraraer i den officiella taxeringssta-listiken. Excerperade uppgifter är korapletlerande uppgifter från perso­nernas deklarationer som riksrevisionsverket infordrar via de lokala skatlemyndighelema. På basis av överförda och excerperade uppgifter är det möjligt all beräkna genererade uppgifter. Dessa omfattar samt­liga slutligt påförda skatter och avgifter, prelirainärt inbetalda skaller, fyllnadsinbetalningar och överskjutande respektive kvarstående skatter. Genereringen kräver omfattande datatekniska syslera. Prognoserade uppgifter, slutligen, erhålls genora atl överförda och excerperade upp­gifter fraraskrivs erforderligt antal år. För varje fraraskrivet år gene­reras variabler enligt ovan. Framskrivningen av överförda och excer­perade uppgifter sker som regel genom procentuella påslag på föregå­ende års värde.

Raraen för 1970 års undersökning är de ca 5 raUjoner individer som avläranat deklaration vid 1970 års taxering. Av dessa utvaldes ca 16 000. Individerna är slurapraässigt valda och urvalet är ett s. k. stratifieral urval. Stralifieringen har gjorts efter beskattningsbar inkomst och skal-tekategori. (För en närmare presentation hänvisas till riksrevisionsver­kets verksamhetsberättelse 1969/70).

Resultatet av 1970 års taxering framgår av bUaga 1. Tabellen anger variabler som estimerats vid 1970 års urvalsundersökning samt för jära­förelse de utfallsuppgifter sora erhållits ur laxeringsutfallel respektive debUeringsstatisliken.

Prop. 1971:115

4

På basis av uppgifterna från datainsamlingen har skatter och avgifter för inkomståren 19701973 beräknats enligt bilaga 2.

Saratidigt raed beräkningen av titeln skatt på inkorast och förraögen­het ra. ra. för nästkommande budgetår har riksrevisionsverket bedömt utfallet för innevarande budgetår.

Dessa beräkningar sammanfattas i följande sammanställning, varvid riksrevisionsverkets beräkningar i december 1970 medtagits som jäm­förelse (mUj. kr.):

1970/71

1971/72

deceraber-

ny beräk-

december-

ny beräk-

beräknmg

ning

beräkning

ning

Inkomster

Prel A-skatt under terminerna

32 850

32 530

35 700

35 770

Prel B-skatt under terminerna

5 810

5 810

6 330

6 210

Fylhiadsbetalningar av preliminär

skatt

2 300

-2 200

2100

2 000

Kvarstående skatt

2 230

2 230

2 480

2 450

Socialförsäkringsavgtfter från direkt-

debiterade arbetsgivare m. m.

2 840

2 800

3 260

3 310

Tillkommande skatt, sjömansskatt.

restantier m. m.

850

850

950

950

Summa inkomster

46 880

46 420

50 820

50 690

Utgifter

Kommunalskattemedel

19 510

19 530

22 930

22 880

Överskjutande skatt

2 800

2 800

2 900

2 900

Övriga restitutioner

250

250

250

250

Utbetahiingar tiU allmänna för-

säkringskassorna m. m.

4 480

4 510

4 630

4 630

Utbetalningar till allmänna pen-

sionsfonden

400

390

420

410

Omföringar

90

90

90

90

Summa utgifter

27 530

27 570

31220

31160

Inkomster utöver utgifter

19 350

18 850

19 600

19 530

Avrundade belopp

19 400

18 900

19 600

19 500

Beträffande innebörden av de olika posterna i ovanslående sararaan­ställning hänvisas till riksrevisionsverkets decemberberäkning.

Avvikelsen för innevarande budgetår i förhållande lill deceraberbe­räkningen förklaras främst av all prelirainär A-skatt nedräknats på grund av försening i avtalsuppgörelsen och av rainskade fyllnadsbetal­ningar. För budgetåret 1971/72 har trots del lägre inkorastantagandel

1971   (9 o/o i stället för 10 o/o) prelirainärskatteinflödel inte förändrats.

Detta beror huvudsakligen på atl 400 mUj. kr. anlagils inflyta i form

av preliminär skatt på retroaktivt utbetalda löner.

I beräkningen av inkomsterna för budgetåret 1971/72 har riksrevi­sionsverket förutsatt riksdagens bifall till Kungl. Maj:ls proposhion av den 2 april 1971 (nr 84) angående ändrade regler fr. o. ra. 1 januari

1972   för utbetalning av koraraunalskatl. I propositionen föreslås ökade

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

S

förskottsutbetalningar lill korarauner raed befolkningsökning. Den öka­de utbetalningen av koramunalskalleraedel har i propositionen beräk­nats till 160 raUj. kr. för år 1972 varav 80 mUj. kr. påverkar inkorast-skatletileln för budgetåret 1971/72.

De avsättningar till respektive återföringar från budgetutjämnings-fonden av kommunalskatlemedel, som enligl den nu fraralagda beräk-nmgen bör verkställas under budgetåren 1970/71 och 1971/72, framgår av följande sammanställning i vUken som jämförelse medtagits motsva­rande belopp vid riksrevisionsverkets decemberberäkning (milj. kr.):

1970/71

1971/72

december-     ny beräk-       december-        ny beräk-

beräkning     ning

beräkning        ning

Avsättning

3 150

2 800

3 000

2 600

Aterföring

1700

1700

2 400

2 325

Nettoavsättning

1450

1 100

600

275

Med starkt understrykande av de osäkerhetsmoment som föreligger ifråga om inkomstantaganden m. m. och ifråga om de nya beskattnings­reglernas inverkan på kalkylen uppskattar riksrevisionsverket de behåU­na inkomsterna på titeln skalt på inkomst och förmögenhet ra. m. för budgetåret 1970/71 tiU 18 400 mUj. kr. och föreslår, att titeln i rUcs-slalen för budgetåret 1971/72 uppförs med 19 500 milj. kr., vilket är 700 mUj. kr. mer än i statsverkspropositionen.

Kupongskatt. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med 21 raUj. kr. Riksrevisionsverket förordar med ledning av från riksskatte­verket inhämtade uppgifter att titeln kupongskatt för budgetåret 1971/72 uppförs med 22 mUj. kr., vUket är 1 milj. kr. mer än i statsverkspropo­sitionen.

Arvsskatt och gåvoskatt. I statsverkspropositionen uppfördes denna titel med 300 mUj. kr. Riksrevisionsverket förordar att titeln arvsskatt och gåvoskatt för budgetåret 1971/72 uppförs med 300 raUj. kr., vUket är sarama belopp som i statsverkspropositionen.

Lotterivinstskatt. Titeln uppfördes i statsverkspropositionen med 105 mUj. kr. Med ledning av från riksskatteverket erhållna uppgifter i mars 1971 förordar riksrevisionsverket att titeln lotterivinstskatt i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs med 105 milj. kr., vUket är samraa be­lopp som i statsverkspropositionen.

Stämpelskatt och stämpelavgift. Inkomsterna under denna titel upp­fördes i statsverkspropositionen med 254 mUj. kr. Riksskatteverket och sjöfartsverket har i sina fömyade beräkningar uppskattat inkomstema

tRiksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 5

Prop. 1971:115

6

på titeln till sararaanlagt 254 raUj. kr. Riksrevisionsverket förordar all titeln stämpelskatt och stämpelavgift i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs med 254 railj. kr., vilket är samma belopp som i statsverkspro­positionen.

Fordonsskatt. I deceraber 1970 beräknades tUeln fordonsskatt av riksrevisionsverket tUl 1 305 raUj. kr., vilket belopp även uppfördes i statsverkspropositionen. Till gmnd för riksrevisionsverkets beräkning låg bl. a. elt anlagande om nyregistrering av personbilar med 205 000 st. för år 1970, 210 000 st. för år 1971 och 230 000 st. för år 1972. Enligl uppgift från AB Bilstatistik nyregistrerades under 1970 203 300 st. per­sonbilar. I övrigt föreligger ej några nya dala som påverkar beräk­ningen, varför riksrevisionsverket förordar alt titeln för budgetåret 1971/72 uppförs med samma belopp sora i statsverkspropositionen eller 1 305 railj. kr.

Bensin- och brännoljeskatt. Denna titel uppfördes i statsverkspropo­sitionen med 2 038 milj. kr. Med ledning av från riksskatteverket er­hållna uppgifter förordar riksrevisionsverket att titeln i riksstaten för budgetåret 1971/72 uppförs raed sararaa belopp som i statsverkspropo­sitionen eller 2 038 milj. kr.

AUmän arbetsgivaravgift. Denna titel uppfördes i statsverksproposi­tionen med 1 915 raUj. kr. Med ledning av från riksförsäkringsverket erhållna uppgifter förordar riksrevisionsverket att titeln i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs raed 1 905 railj. kr., vUket är 10 railj. kr. mindre an i statsverkspropositionen.

Tullmedel. I statsverkspropositionen uppfördes denna titel med 1 110 milj. kr. I skrivelse lUl riksrevisionsverket i mars 1971 har generaltuU­styrelsen uppskattat netlouppbörden av tullraedel under budgetåret 1971/72 lUl 1 060 raUj. kr. Till grand för styrelsens uppskattning ligger iraporlprognosen i den prelirainära nationalbudgeten för 1971. Vidare har vissa förändringar i iraporlens sammansättning med en förskjutning mot tullfria produkter föranlett jämkningar.

Riksrevisionsverket förordar i anslulning till generaltuUstyrelsens ovannäranda beräkning att titeln i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs raed 1 060 milj. kr., vUkel är 50 milj. kr. mindre än i statsverks­propositionen.

Mervärdeskatt. Denna titel uppfördes i slatsverksproposUionen med 8 820 mUj. kr. för budgetåret 1970/71 och med 12100 raUj. kr. för budgetåret 1971/72. Detta är respektive 40 raUj. kr. och 200 railj. kr. mindre än vad riksrevisionsverket beräknade i december 1970. Avvikel-

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

7

serna beror på alt raan i statsverkspropositionen antagit att den totala lönesumraan för kalenderåret 1971 koramer alt öka raed 9 o/o jämfört med föregående år medan riksrevisionsverket räknat med en ökning på 10 o/o.

En förnyad beräkning som förulsätler alt lönesuraraan ökar 9 o/q 1971 och 7 o/o 1972 ger nu ett belopp av 8 900 milj. kr. för budgetåret 1970/71 och 12 200 milj. kr. för 1971/72.

Vid beräkningen som presenteras i nedanstående tablå har följande justeringar gjorts.

1.

Återbetalningarna minskade i stor utsträckning under februari månad p. g. a. arbetsraarknadskonflikten. I beräkningen har det icke utbetalda beloppet uppskattats tUl 200 milj. kr. Dessa utbetalningar har förutsatts komma all ske under mars 1971, vUket minskar skalteinflö-det denna period.

2.

Inför höjningen av mervärdeskatten den 1 januari 1971 från 10 till 15 o/o skedde dels en kraftig omsättningsökning och dels en tidigare­läggning av försäljning och fakturering, som återspeglas i det starkt steg­rade skatteinflödet under perioden januarifebraari. Detta medför eraeUertid elt skattebortfall jämfört med om en tidigareläggning av för­säljning och fakturering inle hade skett. Den rainskning av skatteinflö­det som härav kan förväntas under påföljande perioder har av riksre­visionsverket uppskattats tUl 300 milj. kr. för perioden marsaprU och tUl 150 milj. kr. för perioden majjuni 1971.

Månad för

Beräknat

Beräknat

Beräknat

skatteinflöde

1970/71

1971/72

1972/73

Juliaug

ni9i

1947

2 064

Septokt

'1092

1745

1850

Novdec

11327

2 096

2???.

Janfebr

'2 257

2 537

2 689

Marsapril

1294

1901

2 015

Majjuni

1616

1871

1983

Restantier

85

117

124

Summa

8 862

12 214

12 947

' Utfall

Under hänvisning tUl ovanslående beräknar riksrevisionsverket in­komsterna på titeln mervärdeskatt för budgetåret 1970/71 till 8 900 raUj. kr., vilket är 80 milj. kr. mer än i statsverkspropositionen, och för­ordar alt titeln för budgetåret 1971/72 uppförs med 12 200 mUj. kr., vUket är 100 milj. kr. mer än i statsverkspropositionen.

Särskilda varuskatter. Titeln uppfördes i statsverkspropositionen med 390 raUj. kr. Riksskatteverket och generaltuUstyrelsen har i sma förnya­de beräkningar uppskattat inkoraslerna till 385 mUj. kr. Riksrevisions-

Prop. 1971:115

8

verket förordar att titeln särskilda varuskatter i riksstalen för budget­året 1971/72 uppförs med 385 raUj. kr., vUket är 5 railj. kr. raindre än i statsverkspropositionen.

Omsättningsskatt på motorfordon. I deceraber 1970 beräknades den­na titel av riksrevisionsverket tUl 461 milj. kr., vUket belopp även upp­fördes i statsverkspropositionen. Till grand för beräkningen låg ell an­tagande om nyregistrering av 210 000 personbilar för 1971 och 230 000 för 1972. Riksrevisionsverket, som ej funnit anledning frångå detla an­tagande, förordar alt titeln orasätlningsskatl pä motorfordon i rikssta­ten för budgetåret 1971/72 uppförs med samma belopp som i statsverks­propositionen eller 461 railj. kr.

Tobaksskatt. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med

1 673 milj. kr. I förnyade beräkningar har riksskatteverket och gene­

raltuUstyrelsen uppskattat inkomsterna på titeln till 1 673 raUj. kr. Riks­

revisionsverket förordar att titeln tobaksskatt i riksstaten för budget­

året 1971/72 uppförs med 1 673 raUj. kr., vilket är sarama belopp sora

i statsverkspropositionen.

Skatt på sprit. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen raed

2 000 raUj. kr. I sin förnyade beräkning har riksskatteverket uppskattat

inkorasterna på titeln till 2 000 raUj. kr. Riksrevisionsverket förordar att

titeln skalt på sprit i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs raed

2 000 milj. kr., vilket är sararaa belopp som i statsverkspropositionen.

Skatt på vin. Titeln uppfördes i statsverkspropositionen raed 265 milj. kr. I sin förnyade beräkning har riksskatteverket uppskattat in­komstema på titeln till 265 milj. kr. Riksrevisionsverket förordar att titeln skatt på vin i riksstaten för budgetåret 1971/72 uppförs raed 265 milj. kr., vilket är samma belopp som i statsverkspropositionen.

Skatt på malt- och läskedrycker. Denna titel uppfördes i statsverks­propositionen med 675 milj. kr. Riksrevisionsverket beräknar nu med ledning av från riksskatteverket erhållna uppgifter inkomsterna tUl 640 milj. kr. och förordar att titeln skatt på malt- och läskedrycker i riks­slaten för budgetåret 1971/72 uppförs med 640 mUj. kr., vUket är 35 railj. kr. raindre än i statsverkspropositionen.

Energiskatt. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen raed 1116 mUj. kr. Riksrevisionsverket förordar i anslutning tiU riksskatte­verkets förnyade beräkning all titeln energiskatt i riksstalen för bud­getåret 1971/72 uppförs med 1116 mUj. kr., vUkel är samraa belopp sora i statsverkspropositionen.

b

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

Särskild skatt på motorbränslen. Denna titel uppfördes i statsverks­propositionen raed 741 railj. kr. Riksrevisionsverket förordar i anslut­ning till riksskatteverkets förnyade beräkning atl titeln särskUd skalt på motorbränslen i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs med 741 milj. kr., vilket är samma belopp som i statsverkspropositionen.

Annonsskatt. I proposilion den 19 februari 1971 (nr 28) fraraläggs förslag ora införande av annonsskatt. Förslaget innebär att skatt fr. o. ra. den 1 juli skall ulgå på annonser i dagstidningar och andra periodiska publikationer. Skatten skall utgå på priset för införandet av annons exklusive skatt och utgöra 6 o/o för annons i dagstidning och 10 o/o för annons i annan periodisk publikation. Skatten skall uppbäras och redo­visas av ägaren av publikation i vUken annonser införs. Vidare föreslås att vid redovisningen av skallen avdrag får göras från de skattepliktiga annonsintäktema med 3 milj. kr. för år. Skatten beräknas tillföra sta­ten ca 48 mUj. kr. under budgetåret 1971/72. I statsverkspropositionen fraralades förslag tUl särskUd skatt på annonser som beräknades tUlföra staten 120 milj. kr. under budgetåret 1971/72. Det nu framlagda för­slaget till annonsskatt ersätter detla förslag.

Riksrevisionsverket förordar under föratsättning av bifall tUI ovan­nämnda proposition alt titeln annonsskatt i riksslaten för budgetåret 1971/72 uppförs med 48 raUj. kr.

Inkomster vid statens institut för folkhälsan. I statsverkspropositio­nen uppfördes denna titel raed 1,5 milj. kr. I proposition den 26 febraa­ri 1971 (nr 62) föreslås alt statens inslilul för folkhälsan skaU upphöra vid utgången av 1971. Institutets födoämneshygieniska avdelning och vilarainavdelning överförs den 1 januari 1972 tUl det då inrättade sta­tens livsraedelsverk. Den oragivningshygieniska avdelningen överförs provisoriskt lUl statens naturvårdsverk. Inkomsterna på ifrågavarande titel beräknas till 0,7 raUj. kr. till och raed utgången av år 1971.

Riksrevisionsverket förordar, under fömlsällning av bifall tUl ovan­näranda proposition, atl titeln inkoraster vid statens institut för folkhäl­san uppförs med 0,7 railj. kr. för budgetåret 1971/72, vUket är 0,8 mUj. kr. raindre än i statsverkspropositionen. Titeln bör från och raed bud­getåret 1972/73 ulgå ur riksslaten.

Inkomster vid karolinska sjukhuset. Denna titel uppfördes i statsverks­propositionen raed 142 railj. kr. I sin förnyade beräkning har karolinska sjukhuset uppskattat atl höjda avgifter inora den slutna vården raedför en inkomstökning med 6 milj. kr. I proposition den 26 febraari 1971 (nr 49) föreslås vidare överföring av viss verksamhet vid Eugeniahem-rael och Norrbackainstitutet till karolinska sjukhuset.

Prop. 1971:115

10

Härigenom beräknas inkomsterna på denna titel öka raed 17,7 milj. kr.

Riksrevisionsverket förordar, under förutsättning av bifall till ovan­nämnda proposilion, att titeln inkomster vid karolinska sjukhuset upp­förs med 166 milj. kr. för budgetåret 1971/72, vilket är 24 milj. kr. mer än i statsverkspropositionen.

Pensionsmedel m.m. I statsverkspropositionen uppfördes överskottet på denna titel med 241 milj. kr. Vid beräkning av titelns olika poster har uppgifter inhämtats från riksförsäkringsverket och statens personal-pensionsverk. För att erhålla likformighet vid beräkningarna av titelns inkomst- och utgiftssida har emellertid lönekostnadspålägg, vissa pen­sionsavgifter och personalpensionsförmåner m. m. beräknats öka i en­lighet med riksrevisionsvcrkets inkomslanlagande. Återstående poster har beräknats av riksförsäkringsverket.

Beräkningen av titeln fraragår av följande tablå:

Pensionsmedel (milj. kr.)

1969/70

1970/71

1971/72

Riksslat

UtfaU

Riksstat

Decem-

Ny be-

Decem-

Ny be-

berberäk-

räkning

berberäk-

räkning

ning

ning

Inkomster' LÖnekostnadspälägg

1734

1820

1908

2 054

2 039

2 303

2 277

Personalsjukpenningar m. m.

95

96

105

105

105

110

110

Vissa pensionsavgifter

16

18

15

17

15

19

16

Vissa socialförsäkringsavgifter

m. m.

10

a

10

a ___ 

9 _____ 

Summa

1855

1934

2 038

2176

2159

2 432

2 403

Utgifter''

Personalpensionsförmäner m. m.

1026

1115

   1 123

1196

1190

1316

1308

Arbetsgivaravgifter till den aU-

männa tiUäggspsnsioneringen

398

446

475

500

500

555

555

Arbetsgivaravgifter till den all-

männa sjukförsäkringen

127

133

155

160

160

185

185

Allmän arbetsgivaravgift

60

55

62

58

58

128

128

Vissa yrkesskadeersättningar

m. m.

7

6

7

7

7

7

7

Summa

1618

1755

1822

1921

1915

2191

2183

Överskott

237

179

216

255

244

241

220

' Utöver angivna belopp redovisas över denna titel vissa personalpensionsförmåner med samma belopp på både inkomst- och utgiftssidan. " Redovisas under lönekostnadspålägg.

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

11

Riksrevisionsverket förordar att titeln pensionsraedel ra. ra. i rikssta­len för budgetåret 1971/72 uppförs raed 220 railj. kr., vUket är 21 milj. kr. raindre än i statsverkspropositionen.

Inkomst av myntning och justering. Denna titel uppfördes raed 33,6 railj. kr. i statsverkspropositionen. I sin förnyade beräkning har mynt-och justeringsverket uppskattat inkomsterna på grandval av ny lag om rikels raynl den 17 deceraber 1970 (nr 1028), vilken träder i kraft den 1 januari 1972. Mynt skall finnas i valörerna fem kronor, en krona, femtio öre, ijugofera öre, tio öre och fem öre. Dessutom får tiokronors-raynl finnas. Mynt- och justeringsverket har i skrivelse lUl Kungl. Maj:t den 1 februari 1971 överläranal förslag tiU kungörelse ora raynls rae-tallinnehäll och storlek saml förslag till kungörelse om mynts prägel. Verkels produktionsplaner för budgetåret 1971/72 upptar bl. a. tUlverk­ning av 25 milj. st. nya femkronorsmynt, för vUka inkoraslen beräknas till ca 110 milj. kr. Mynt- och justeringsverket beräknar inkomsterna på ifrågavarande titel liU 145 milj. kr. för budgetåret 1971/72.

Riksrevisionsverket förordar all titeln inkomst av myntning och jus­tering för budgetåret 1971/72 uppförs med 145 milj. kr., vilket är 111,4 milj. kr. mer än i statsverkspropositionen.

Inkomster vid statens livsmedelsverk. I proposilion den 26 februari 1971 (nr 62) föreslås all en ny central förvaltningsmyndighet, statens livsmedelsverk, inrättas den 1 januari 1972. Statens institut för folkhäl­san upphör vid samma lidpunkt och dess födoäraneshygieniska avdel­ning och vilarainavdelning överförs lill livsraedelsverkel. Dessa avdel­ningars inkomster skall från och med den 1 januari 1972 upptas på ny inkomsttitel under rubriken inkomster vid statens livsmedelsverk. In­komsterna under budgetåret 1971/72 beräknas till 0,7 milj. kr.

Riksrevisionsverket förordar, under föratsättning av bifall lill ovan­näranda proposilion, atl titeln inkoraster vid statens livsraedelsverk för budgetåret 1971/72 uppförs med 0,7 milj. kr.

Bötesmedel. I statsverkspropositionen uppfördes denna titel med 90 milj. kr. Riksrevisionsverket förordar all titeln bötesmedel i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs med 90 milj. kr., vilket är sararaa be­lopp som i riksstaten.

Totalisatormedel. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med 103 milj. kr. Riksrevisionsverket förordar i anslulning lill lanlbraks­slyrelsens förnyade beräkning alt titeln totalisatormedel i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs raed 103 milj. kr., vUket är samraa belopp sora i statsverkspropositionen.

Prop. 1971:115

12

Tipsmedel. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med 176 milj. kr. Riksrevisionsverket förordar i anslutning tiU AB Tipsljänsts förnyade beräkning alt titeln tipsmedel i riksslaten för budgetåret 1971/72 uppförs med 182 raUj. kr., vUket är 6 milj. kr. mer än i stats­verkspropositionen.

Lotterimedel. I statsverkspropositionen uppfördes denna titel med 165 mUj. kr. I sin förnyade beräkning har Penninglotteriet uppskattat inkomstema lill 171 raUj. kr. I beräkningen har föratsatts att tillstånd läranas för minst sex nummerlotterier under år 1971 och åtta under 1972.

Riksrevisionsverket förordar, under förutsättning att tiUstånd läranas för ovannäranda nuraraerlollerier, alt titeln lotteriraedel för budgetåret 1971/72 uppförs med 171 milj. kr., vilket är 6 nulj. kr. mer än i stats­verkspropositionen.

Statens aifärsverksfonder

Postverket. Deima titel uppfördes i statsverkspropositionen med 12 milj. kr. I skrivelse den 18 mars 1971 har poststyrelsen beräknat iiUeveran-sen av överskottsmedel under budgetåret 1971/72 tUl 13,1 milj. kr. Post­styrelsen anför i sin skrivelse följande:

"Avkastningen för de tre aktuella budgetåren har liksom tidigare an­passats lill del förslag som lämnats av affärsverksutredningen. För bud­getåret 1970/71 beräknas överskottet inklusive ränta på postbankens stalsverkslån nu bli 11,5 raUj. kr. För budgetåren 1971/72 och 1972/73 beräknas överskotten inklusive ränta tUl 13,1 respektive 14,7 mUj. kr. Räntan på postbankens stalsverkslån uppgår lUl 2,1, 3,1 respektive 3,5 mUj. kr. Ökningen av räntan på statsverkslånet sararaanhänger raed del investeringsanslag på 13,9 railj. kr., sora Riksdagen anvisat under post­verkets fond på tUläggsstat I tUl riksstalen för budgetåret 1970/71.

I beräkningama är liksom tidigare nivån för intäkter och kostnader beräknad raed utgångspunkt från väntade volym- och prishöjningar. Alltjämt gäller att en allraän portohöjning inle är aktuell under inne­varande budgetår. Såsom tidigare har anmälts krävs dock med hänsyn till den beräknade kostnadsutvecklingen porlohöjningar under följande budgetår om underskott skall kunna undvikas.

Arbetstidsförkortningen fr. o. ra. den 1 januari 1972 beräknades i hös­tas öka kostnadema för budgetåret 1971/72 med 37 milj. kr. Delta be­lopp har nu ökats något med hänsyn lill alt genomförandet av admi­nistrativa skäl väntas kräva ytterligare kostnader under kalenderåret 1971. Lönehöjningarna från den 1 januari 1971 har beräknats med ut­gångspunkt från de bud sora under de pågående avtalsförhandlingarna fraralagls av avtalsverket eller raedlingskommissionen.

Vi anser oss nu ha anledning att räkna raed alt den ökade belast­ning sora blir en följd av försäkringsraässigl beräknade pensioner inle koraraer att påverka kostnaderna under budgetåret 1972/73.

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

13

Trafikökningen per vardag, sora den avspeglas i portointäktema se­dan konsekvenserna av portohöjningama frånräknats, blev för kalen­deråret 1970 3,40/0. För innevarande budgetår har tidigare föratsatts en volymökning raed 3,5 o/q.

Den aklueUa konflikten på arbelsraarkna­den har dock medfört en viss minskning av postverkets intäkter, hur mycket kan dock för närvarande inte helt överblickas. För budgetåren 1971/72 och 1972/73 räknar vi raed oförändrad volyra i järaförelse raed närraast föregående budgetår".

Riksrevisionsverket förordar, att titeln postverket i riksstalen för bud­getåret 1971/72 uppförs raed 13,1 milj. kr. vUket är 1,1 milj. kr. mer än i statsverkspropositionen.

Televerket. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med 154 milj. kr. I fömyad beräkning den 17 mars 1971 har televerket uppskat­tat inleveransen av överskott under nästkommande budgetår tUl ca 150 milj. kr. Televerket anför i sin skrivelse bl. a. följande:

"Hänsyn har tagits tUI de höjda arbetsgivaravgifterna fr. o. m. år 1971 saral mervärdeskattens höjning under hösten 1970 och vid års­skiftet 1970/71. Prisutvecklingen har, bortsett från raorashöjningen, för­utsatts icke koraraa att avvika från den långsiktiga trenden raedan där­eraot lönenivån uppräknats tUl den nivå sora för närvarande bedöms realistisk.

I avsättningen lUl värdeminskningskonto vilken är liktydig med 'Av­skrivningsmedel inom fonden', har i likhet raed vad sora skett för bud­getåren 1954/551969/70, raedräknats en extra avsättning raotsvaran­de den del av den inkoraslökning för televerket, sora uppstått genora de höjda inlrädesavgiflema för lelefonabonneraang. För budgetåren 1970/711972/73 har denna extra avsättning upplagils till 15,0 milj. kr., vilket är samraa belopp sora raedgivils tidigare.

Till följd av all några laxehöjningar ej har kunnat genomföras under 1970/71 blir överskottet för detta budgetår endast ca 85 milj. kr.

I beräkningarna för budgetåren 1971/721972/73 har inkalkylerals vissa laxeändringar, nödvändiga för atl uppnå nuvarande avkastnings­krav vid beräknad kostnadsutveckling, d. v. s. täckning av statens beräk­nade räntekostnader beträffande såväl redovisade som inlevererade över­skott saml för alt klara rörelsemedelsbehovel. När det gäller rörelse-raedelsbehovet har sålunda hänsyn tagils till en tänkbar lösning för alt reducera belastningen på televerkets rörliga kredit, vUken reduktion fö­reslagils i statsverkspropositionen.

Inleveranserna av överskotlsraedel i nu föreliggande likvidiletsprog-nos beräknas sålunda tiU ca 108 railj. kr. för budgetåret 1970/71, ca 150 railj. kr. för budgetåret 1971/72 saml ca 157 raUj. kr. för budget­året 1972/73".

Riksrevisionsverket förordar, att titeln televerket i riksstalen för bud­getåret 1971/72 uppförs med 150 milj. kr., vUket är 4 mUj. kr. mindre än i statsverkspropositionen.

Prop. 1971:115

14

Statens järnvägar. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med 105 milj. kr. Statens järnvägar har i skrivelse lill riksrevisionsver­ket den 12 mars 1971 beräknat inleveransen av överskotlsraedel lill 80 milj. kr. Statens jämvägar anför i sin skrivelse följande:

"Arbetskonflikten har gjort del omöjligt för SJ atl på sedvanligt sätt fraraställa och bearbeta underlag för en prognos i egentlig raening. Vi kan därför lärana endasl grova uppskattningar av de begärda uppgif­tema.

Sora allraänna förutsättningar för dessa uppskattningar gäller ifråga ora kostnadsutvecklingen sararaa antaganden som angivils i vår skri­velse 17.11.1970.

Ifråga om inläktsulvecklingen föratsattes all den av SJ i skrivelse lill Kungl. Maj:l 18.12.1970 föreslagna taxehöjningen koraraer atl trä­da i krafl senast 1.7.1971 och atl för åren 1972 och 1973 vissa anpass­ningar av laxenivån lill kostnadsutvecklingen genomföres.

Den drygt fem veckor långa strejken vid SJ medför för innevarande budgetår en resullatförsäraring sora uppskattas lill storleksordningen 150 railj. kr.

Tyvärr raåste SJ också räkna raed atl konflikten koraraer att få vissa negativa efterverkningar på efterfrägan av SJ transporttjänster, särskilt den närmaste liden. Omfattningen av dessa efterverkningar kan för när­varande inle kvantifieras, men en viss schablonmässig hänsyn till dem tages ändå vid denna uppskattning av rörelseresultatet.

Slutligen förutsattes liksom i noveraberprognosen all SJ får la i an­språk 30 railj. kr. av tidigare avsatta pensionsraedel".

Riksrevisionsverket förordar, att titeln statens jämvägar i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs med 80 milj. kr., vilket är 25 raUj. kr. mindre än i statsverkspropositionen.

Luftfartsverket. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med 20,1 mUj. kr. I skrivelse den 31 mars 1971 har luftfartsverket beräknat inleveransen av överskottsmedel under budgetåret 1971/72 lUl 23,9 railj. kr. I skrivelsen anför luftfartsverket följande:

"Luftfartsverket har vid sina prelirainära beräkningar av intäkter och kostnader antagit en lönekostnadsökning av 7 o/o och en orakoslnadsök-ning av 5 o/o för vart och ell av budgetåren 1971/72 och 1972/73. För att balans raellan intäkter och kostnader skaU erhållas för 1971/72 er­fordras en genorasniltiig intäktsökning av 1215 o/q fr. o. m. 1.1.1972 genom bl. a. höjning av flygplalsavgiflerna. Vidare avser luftfartsverket införa koncessionsavgifter för slalionsljänsl enligt slatsmakleraas beslut år 1967".

Riksrevisionsverket förordar, att titeln luftfartsverket i riksstaten för budgetåret 1971/72 uppförs raed 23,9 railj. kr., vUkel är 3,8 railj. kr. raer än i statsverkspropositionen.

Förenade fabriksverken. Denna titel uppfördes i statsverksproposi­tionen raed 21,6 railj. kr. I fömyad beräkning i raars 1971 har förena­de fabriksverken beräknat inkoraslerna på titeln till 10,6 milj. kr. För-

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

15

enade fabriksverken har därmed frångått den tidigare principen om in-levererans av ett belopp beräknat i enlighet med de grander som Kungl. Maj:t 1944 fastställt för beräkning av överskottet på försvarels fabriks­fond. Riksrevisionsverket har i enlighet raed förenade fabriksverkens uppgifter upptagit titeln förenade fabriksverken i riksstalen för budget­året 1971/72 liU 10,6 railj. kr., vUkel är 11 raUj. kr. mindre än i stats­verkspropositionen.

Statens vattenfallsverk. Denna titel som av riksrevisionsverket i de­ceraber 1970 beräknades till 411 railj. kr., uppfördes i statsverkspropo­sitionen raed 380 railj. kr. Nedräkningen föranleddes av en höjning av avskrivningsbeloppet med 31 milj. kr. för budgetåret 1971/72. I skri­velse tUl riksrevisionsverket den 18 mars 1971 har statens valtenfaUs-verk meddelat, att inkomsterna under näslkoraraande budgetår bör upp­tas lill 370 railj. kr. I skrivelsen anför statens vattenfallsverk följande:

"Beräkningarna bygger i princip på Vattenfalls ekonoraiprognos av den 18.12.1970. För budgetåret 1970/71 har prognosen dock justerats raed hänsyn dels till en ny kraftbalansberäkning under februari 1971, dels lill kännedora ora utfallet för första budgelhalvårel. För åren 1971/72 och 1972/73 har nya kraftbalansberäkningar icke kunnat ut­föras på grund av arbetsmarknadskonflikten.

För budgetåren 1971/72 respektive 1972/73 har i den tidigare nämn­da ekonoraiprognosen beräkningarna baserats på förutsättningen av en 40/0 årlig inflation, varvid prisnivån för de båda budgetåren satts tUl K = 261 respektive 271.

Inkorastberäkningarna har vidare skett under anlagandel av oföränd­rade taxor under innevarande budgetår. Däreraot har den av verket be­slutade, men på grund av prisstoppet nu ej genomförda höjningen av taxor för detaljförsäljningen av elkraft beaktats för de två senare bud­getåren. Vidare har i inkomstberäkningarna raedtagils de inkomsllill-skott, sora utiösningen av den i kontrakten raed högspänningsabonnen-lerna gällande indexklausulen raedför.

Beräkningen av avskrivningarna har för saratliga budgetår anpassats till del ställningstagande, sora gjorts i 1971 års finansplan, innebärande atl en förräntning ora 6,5 0/0 av det beräknade, i medeltal disponerade statskapitalet prioriterats före avskrivningar. Sett över de tre budget­åren överensstämmer det totala avskrivningsbeloppet dock i stort med vad som skulle behövt avsällas enligt hittills tillämpade regler raed re­guljär avskrivning och extra avskrivning på grund av penningvärdels förändring. På grund av konflikten på arbelsraarknaden föreligger klara indikationer på atl betydande rubbningar i de lill gmnd för här redo­visade beräkningar liggande arbelsplanema kommer all uppslå. Vatten­fall vill därför reservera sig för atl angivna beräkningar, sedan verk­ningarna av konflikten senare kan överblickas, kan komraa alt bli vä­sentiigt förändrade".

Riksrevisionsverket förordar, atl titeln statens vattenfallsverk i riks­stalen för budgetåret 1971/72 uppförs raed 370 railj. kr., vilket är 10 milj. kr. mindre än i statsverkspropositionen.

Prop. 1971:115

16

Domänverket. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen raed 23 railj. kr. I anslutning till doraänslyrelsens skrivelse tUl riksrevisionsver­ket i mars 1971 förordar riksrevisionsverket atl titeln domänverket i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs med 23 mUj. kr., vUket är samraa belopp sora i statsverkspropositionen.

Riksbanksfonden. Denna titel uppfördes i statsverkspropositionen med 200 milj. kr. I skrivelse till riksrevisionsverket i mars 1971 har fullmäk­tige i riksbanken meddelat, atl de icke funnit anledning föreslå ändring av detla belopp. Riksrevisionsverket föreslår i anslutning tUl fullmäk­tiges förslag all titeln riksbanksfonden i riksstalen för budgetåret 1971/72 uppförs med oförändrat 200 milj. kr.

Lånefonden för bostadsbyggande. Denna titel uppfördes i statsverks­propositionen raed 1 280 raUj. kr. Riksrevisionsverket förordar i anslul­ning till bostadsstyrelsens förnyade beräkning alt titeln lånefonden för bostadsbyggande i riksslaten för budgetåret 1971/72 uppförs raed 1 285 milj. kr., vilket är 5 milj. kr. mer än i statsverkspropositionen.

Kapitalbudgetens inkomster

Avskrivningsmedel inom fonden

Avskrivningsmedel inom fonden (årsavskrivningar) används för fi­nansiering tUl viss del av investeringarna på kapilalbudgeten. I stats­verkspropositionen uppfördes dessa inkomster för budgetåret 1971/72 med sararaanlagt 1 491,4 mUj. kr., varav 1 326,2 milj. kr. avsåg affärs­verksfonderna.

Riksrevisionsverket har inhämtat upplysningar från vissa myndighe­ter rörande avskrivningsmedlens utveckling för olika fonder av större betydelse. I nedanstående sararaanstäUning ges uppgifter om dessa av­skrivningsmedels storlek för budgetåret 1971/72 dels enligt statsverks­propositionen 1971, dels enligt myndigheternas bedöraningar i raars 1971 (i milj. kr.).

Fond

EnUgt 1971

Enligt myndig-

års stats-

heternas skri-

verkspropo-

velser i mars

sition

1971

Postverket

14,5

14,5

Televerket

650,7

704,7

Statins jämvägar

237,8

238,0

Luftfartsverket

16,0

15,8

Förenade fabriksverken

192

16,5

Statens vattenfallsverk

388,0

407,0

Statens vägverks förrädsfond

56,9

55,3

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

17

Avskrivningsmedlen under statens järnvägars fond har beräknats un­der förutsättning atl statens järnvägar erhåller- begärt berayndigande att utnyttja högst 30 mUj. kr. av tidigare avsatta pensionsmedel.

Riksrevisionsverket förordar att kapilalbudgelens mkomster för bud­getåret 1971/72 upptas till 1 744,3 milj. kr., vUket är 68,7 milj. kr. mer än i statsverkspropositionen.

I anslutning till vad sålunda anförts får riksrevisionsverket förorda, atl följande inkorastlitlar i riksstaten för budgetåret 1971/72 upptas raed nedan angivna i förhåUande tUl statsverkspropositionen ändrade belopp.

Enligt statsverks-

Enligt liksrevi-

Öknmg (+)

propositionen

sionsverkets

Minskning

ändringsförslag

(-)

Kronor

Kronor

Kronor

Driftbudgeten

Skatt på mkomst och för-

mögenhet m. m.

18 800 000 000

19 500 000 000

+700 000 000

Kupongskatt

21000 000

22 000 000

+    1000 000

AUmän arbetsgivaravgift

1915 000 000

1905 000 000

- 10 000 000

TuUmedel

1 110 000 000

1060 000 000

- 50 000 000

Mervärdeskatt

12100 000 000

12 200 000 000

+ 100 000 000

SärskUda varuskatter

390 000 000

385 000 000

-    5 000 000

Skatt på malt- och läske-

drycker

675 000 000

640 000 000

- 35 000 000

Annonsskatt

120 000 000

48 000 000

- 72 000 000

Inkomster vid statens in-

stitut för folkhälsan

1500 000

700 000

-      800 000

Inkomster vid Karolinska

sjukhuset

142 000 000

166 000 000

+ 24 000 000

Pensionsmedel m. m.

241 000 000

220 000 000

- 21000 000

Inkomst av myntning och

justering

33 600 000

145 000 000

+ 111400 000

Inkomster vid statens livs-

medelsverk

700 000

+      700 000

Tipsmedel

176 000 000

182 000 000

+    6 000 000

Lotterimedel

165 000 000

171000 000

+    6 000 000

Postverket

12 000 000

13 100 000

+    1 100 000

Televerket

154 000 000

150 000 000

-    4 000 000

Statens järnvägar

105 000 000

80 000 000

- 25 000 000

Luftfartsverket

20 100 000

23 900 000

+    3 800 000

Förenade fabrUcsverken

21 600 000

10 600 000

- 11000 000

Statens vatlenfaUsverk

380 000 000

370 000 000

-  10 000 000

Lånefonden för bostads-

byggande

1280 000 000

1285 000 000

+    5 000 000

Kapitalbudgeten Avskrivningsrnedel inom fonden:

Televerkets fond Statens järnvägars fond Luftfartsverket Förenade fabriksverken Statens valtinfallsverk Statens vägverks förrådsfond

Summa   +715 200 000

650 700 000

704700000

+

54 000 000

237 800000

238 000000

+

200000

16000 000

15 800000

200 000

19 200 000

16 500000

2 700 000

388 000 000

407 000 000

+

19 000 000

56 900 000

55 300 000

-

1600 000

Summa

+

68 700 000

Prop. 1971:115

18

Den samraanlagda nelloökningen i förhållande till riksstatsförslaget enligl statsverkspropositionen blir 783,9 railj. kr.

I saraband med de förnyade beräkningarna av statsinkomsterna un­der näslkoraraande budgetår har riksrevisionsverket även omprövat de kalkyler över statsinkomsternas utveckling på längre sikt, som presente­rades i bilaga D lUl ärabetsverkets inkorastberäkning i deceraber 1970.

I efterföljande sararaanställning, i vilken även de nu beräknade be­loppen för budgetåren 1970/71 och 1971/72 medtagits som järaförelse, har de beräknade intäkterna på driftbudgeten och kapilalbudgeten un­der budgetåren 1972/731975/76 sararaanslällls (railj. kr.). Härvid har beträffande titeln inkomst på skatt och förmögenhet m. ra. räknats med en årlig ökningstakt om nära 7 o/o i skalleunderlaget för fysiska perso­ner vid 19731976 års taxeringar.

1970/71

1971/72

1972/73

1973/74

1974/75

1975/76

Driftbudgetens inkomster

Skatt på inkomst och förmögenhet

m. m.

18 900

19 500

20 000

23 100

26 800

30 000

Övrig skatt på iokomst, förmögenhet

och rörelse

649

697

728

761

795

832

Automobilskattemedel

3 210

3 343

3 490

3 628

3 779

3 931

Allmän arbetsgivaravgift

1245

1905

2175

2 327

2 420

2 517

Mervärdeskatt

8 900

12 200

13 000

13 700

14 500

15 400

TuUar och acciser i övrigt

7 903

8 473

8 699

9 029

9 379

9 748

Därav: tullmedel

1070

1060

1070

1 177

1295

1424

omsättningsskatt på motorfor-

don

436

461

483

483

483

483

tobaksskatt

1663

1673

1683

1703

1724

1744

skatt på sprit och vin

2 230

2 265

2 330

2 399

2 470

2 543

energiskatt

1001

1 116

1 171

1230

1291

1356

Uppbörd i statens verksamhet

923

1046

950

933

918

897

Därav: pensionsmedel

244

220

188

155

123

88

Diverse inkomster

638

646

651

653

656

659

Statens affärsverksfonder

538

671

748

749

749

749

Övriga kapitalfonder

1844

2 079

2 344

2 634

2 880

3 153

Summa för driftbudgetens inkomster   44 749       50 559       52 785       57 514       62 876       67 885

Kapitalbudgetens inkomster

1273

244

21

Avskrivningsmedel och övriga kapital' medel inom kapitalfonderna: Statens affärsverksfonder Övriga kapitalfonder Övrig kapitalåterbelalning

Summa för kapilalbudgelens inkomster     1538 Summa för totalbudgetens inkomster     46 287

1415

286

43

1744

52 303

1577

305

43

1925

54 710

1619

307 43

1969

59 483

1669

307

43

2 019

64 895

1719

307

43

2 069

69955

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

19

Della ärende har handlagts av avdelningschefen Ehnbom i närvaro av byrådirektören Hawor samt förste revisorerna Almströra, Rindlöw och Vereide, varjämte avdelningsdirektören Cederblad varit föredra­gande.

Underdånigst

På riksrevisionsverkets vägnar

BERTIL EHNBOM

Cad Olof Cederblad

Prop. 1971:115

20

Bilaga 1

Taxeringen till statlig och kommunal inkomstskatt för fysiska personer vid 1970 års taxering, verksamhetsåret 1969 enligt RRV:s urvalsimdersökning, taxeringsutfallet och debiteringsstatistiken (milj. kr.)

Taxering tiU statlig inkomstskatt

Inkomst av jordbruksfastighet

Inkomst av annan fastighet

Inkomst av rörelse

Inkomst såsom delägare i

handelsbolag etc

Inkomst av tjänst intäkt under E 1' intäkt under E 2' intäkt under E 3' intäkt under E 4' intäkt under E 5' sumraa intäkter under E' summa avdrag under B'

Inkomst av tillfällig förvärvsverk­samhet

Inkomst av kapital

Sammanräknad inkomst, statligt'

Underskott i förvärvskäUa, statiigt

Sammanräknad nettoinkomst, statiigt

Allmänna avdrag, statligt (överförd)

Allmänna avdrag, statligt (excerperad)' Kommunal skalt, alt 1 Kommunal skatt, alt 2 Tilläggspensionsavgift Obligatorisk sjukförsäkrings­avgift

Premier och andra avgifter Avgifter för vissa pensionsför­säkringar

Periodiskt understöd Förvärvsavdrag, pkt 9 Förvärvsavdrag, pkt 10 Förvärvsavdrag, pkt 11 Andre makens ej utnyttjade av­drag, statligt

Föriustavdrag, statligt

TUI statlig skatt taxerad inkomst

Ortsavdrag, statligt

Extra avdrag, statligt

Till statiig skatt beskattningsbar inkomst

RRV:s estimat

Konfidens-

Taxerings-

Diff

Signi-

(inkl. O-tax)

intervall

utfall

Estimat-

fikant

(95 %)

Taxerings-ulfall

skillnad

2 086

±245

2 035

+ 51

Nej

508

± 88

560

 52

Nej

4 626

±415

4 613

+  13

Nej

588

±160

496

+ 92

Nej

84 728

±603

85 178

450

Nej

78 344

±710

2 793

±194

9 008

±463

228

± 50

143

± 55

90 516

±643

4 275

±168

431

±240

433

   2

Nej

2 371

±147

2 481

110

Nej

96 777

±469

95 796

+981

Ja

2 217

±140

2 349

132

Nej

93 120

±441

93 448

328

Nej

21589

±312

21529

+ 60

Nej

23 000

±319

21529

+ 1471

Ja

7 395

±176

10 251

±169

408

± 39

1658

± 18

587

±  12

720

±243

298

± 41

1363

± 60

149

±    9

82

± 10

83

± 28

20

± 14

71493

±220

71862

369

Ja

12 2771 ,,-. 969/ * 

±128 ±108

13 571

325

Ja

± 75

Nej

58 291

 56

58 235

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

21

RRV:s estimat

Konfidens-

Taxerings-

Diff

Signi-

(inkl. O-tax)

intervall

utfall

Estimat-

fikant

(95 %)

Taxerings-utfall

skillnad

Taxering UU kommunal inkomst-

skatt

Sammanräknad inkomst, kom-

munalt

95 743

±465

..

Allmänna avdrag, kommunalt

7 342

±299

,.

..

Underskott i förvärvskälla.

kommunalt

2 040

±140

Andre makens ej utnyttjade av-

drag, kommunalt

52

± 20

,,

..

Förlustavdrag, kommunalt

70

± 42

Garanlibelopp för fastighet i

hemortskommunen

1322

± 92

Till kommunal skatt taxerad

inkomst*

89 436

±351

90 615

1 179

Ja

Ortsavdrag, kommunalt* Extra avdrag, kommunalt'

13  0061    ,  .   g,,

18564 862

±130 ±188

15 264

402

Ja

Till kommunal skatt beskatt-

ningsbar inkomst'

74 528

±208

75 351

823

Ja

Taxering till statlig förmögenhets-

skatt

Behållen förmögenhet (överförd)

59 171.

±4 263

, ,

, ,

, ,

Behållen förmögenhet (excerperad) 58 918

±4 288

. .

Beskattningsbar förmögenhet

(överförd)

59 668

±5 474

60 238

570

Nej

Beskattningsbar förmögenhet

(excerperad)

60 285

±5 661

60 238

+ 47

Nej

Påförda skatter och avgifter

Statiig inkomstskatt

11 633

± 65

11691

 58

Nej

Folkpensionsavgift*

2 459

± 17

2 386

+ 73

Ja

Kommunal skatt i hemortskom-

mun

15 044

± 49

Kommunal skatt i utbokommun

89

± 24

Total kommunal inkomstskatt

15 133

± 51

15 249

116

Ja

Sjukförsäkringsavgift*

1 603

±  15

1681

 78

Ja

Tilläggspensionsavgift

408

± 39

397

+  11

Nej

Förmögenhetsskatt

441

± 44

. 440

+    1

Nej

Slutligt påförd skatt

31 677

±112

31945

268

Ja

Preliminär skatt, överskjutande

respektive kvarstående skatt

Preliminär skatt inklusive fyll-

nadsbetalningar

31613

±233

_ Fyllnadsbetalningar

1 127

±163

Överskjutande skatt

2 515

±169

2 539

 24

Nej

Kvarstående skatt

2 574

±121

2 520

+ 54

Nej

' I taxeringsstatisliken har registrering av inkomst- och avdragsbelopp ej skett, när den till statlig skatt taxerade inkomsten understigit 2 350 kr. I RRV:s estimat finns dock dessa uppgifter med, såvida personen inlämnat deklaration.

' I RRV:s estimat ingår endast uppgifter som avser taxeringen till kommunal skatt i hemortskom­munen. I taxeringsstatistiken ingår även inkomster och avdrag, som taxeras till kommunal inkomst­skatt i annan kommun än hemortskommunen.

' Debiteringsstatistiken omfattar A-längden dvs. fysiska personer, oskifta dödsbon och familjestiftelser. RRV:s material omfattar endast fysiska personer.

* Vid genereringen av folkpensionsavgiften har förtidspensionärerna felaktigt påförts avgift.

» Vid generering av sjukförsäkringsavgift har hänsyn ej tagits till den avgift som debiteras andre make ulan egna inkomster.

Prop. 1971:115

BU. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

22

I

5

iOf

lO t~ Tj-                               I~ o

o cs t~                   * o

Cl JJ  o 

rt  es  w

a>    CA    V3

Ovrioocnt

c

cn  f*l vo oo Tj-                          TJ-00

oo C

rt     CS

 -*-

tncsor-tc*fSO   |vo 

Crl-QTfoow-icO    lo

Ti* -1 rt( vo oo TJ. ,-4          00

ov C.1 U

r-l

rt

CS

O

»

T

»

rtTtol-OOOOTj-OO

Tj- t vo                                     oo -H

rt cv) 00                                   Tj. cs

rti                                            rt C

v   CO    (A

csriovnioinOTj-m

oo'ovo'n.-.vo'

rt n o WI oo Tj. rt Tto

vo cn cs                  r-l m

rt      rs                       

*

t; 

«

5

o 

cs

1

ta 

es

B

00 Ji  u

CU

tel S

a 60 H

mmincscnotoo            l'-

csoocsvOrtVo-m       |tj-

cn o\ ov m oo Tt rH    cs

t~ cs cs      rt             vo

rt       cs                                       Tt

OOirtfSt-OOOOOOO

cs cn Tt

OO m

m cs ov

Tt t

c 

ä

 .2

o    V3    (/3

VOOCSrtOVOOOOOOOO

ooovw-irHr-cnTtcnocm TtOOv

«

ntTtH      Ttov

Tt cn ov             rH                    rH oo

.-H        rH                                     m

S o 

.:

c

SU ' fl 

cd o c ooji o

g-s

&padding:0cm 2.0pt 0cm 2.0pt; height:29.5pt'p class=MsoNormal>

B)

"e 

as

o

1

Tt>OTtOOOVOOOO                         I   00

rH

»

novrHtfnTtcn                                Ivo

O0000»OtTt»-i

vo

vo cs O      rt

cs

rt           cs

Tt

ovcsrooot-ioo I 00

oovOfni/i"OrtCcn jrn

rt vo 00 * f- Tt                         Tt

Tt cv) r-~     rt

t-m

ta      p 

>     -a

.p g ca

ca    C

.:  

«

«

j      -o

g >

03 

. 

c/i

JS ca c

=   C  ,~   cS

V3    C

Ö

  3

BO

BO 5. fl

3 o o

ö : a> lu , a. BO J2 sr

2 :o ES

c - S 

:o.3 ra

MARCUS BOKTR. STHLM 1971    7I0M3

Specifikation av

inkomsterna på driftbudgeten

för budgetåret 1971/72

Bilaga 6

Prop. 1971:115

1

Bii. 6.    Specifikation av inkomsterna pä driftbudgeten

Bilaga 6 Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budgetåret 1971/72

Skatter, avgifter, m. ra.

/   Skatter:

1 Skall på inkomst, för-

mögenhet och rörelse:

a   Skalt på inkomst och för-

mögenhet m. m., bevillning

19 500 000 000

b  Kupongskall, bevillning

22 000 000

c   Utskiftningsskatt och er-

sättningsskatt, bevillning

1 000 000

d  Skogsvårdsavgifter, bevillning

11 700 000

e   Bevillningsavgifter för särskilda

förmåner och rättigheter.

bevillning

3 000 000

f   Arvsskall och gåvoskall.

bevillning

300 000 000

g  Lolterivinslskalt, bevillning

105 000 000

h  Stämpelskall och stämpelavgift.

bevillning

254 000 000  20 196 700 000

2 Automobilskattemedel:

a  Fordonsskatt, bevillning

1 305 000 000

b  Bensin- och brännoljeskatt.

bevillning

2 038 000 000    3 343 000 000

3 Allmän arbetsgivaravgift, bevillning                          1 905 000 000

4 Tullar och acciser:

a  Tullmedel, bevillning

1 060 000 000

b  Mervärdeskatt, bevillning

12 200 000 000

c   Särskilda varuskatter.

bevillning

375 000 000

d  Omsättningsskatt på motor-

fordon, bevillning

461 000 000

e   Tobaksskatt, bevillning

1 673 000 000

f   Rusdrycksförsäljningsmedel

av partihandelsbolag, bevUl-

ning

30 000 000

g   Rusdrycksförsäljningsmedel

av detaljhandelsbolag, bevill-

ning

53 000 000

h  Skatt på sprit, bevillning

2 000 000 000

i   Skatt på vin, bevillning

265 000 000

j   Skalt på mall- och läske-

drycker, bevillning

640 000 000

k  Energiskatt, bevillning

1 116 000 000

1   Särskild skalt på motorbräns-

len, bevillning

741 000 000

m Särskild skalt på annonser,

bevillning

48 000 000

n  Investeringsavgifl, bevillning

1 000 000  20 663 000 000  46 107 700 000

1    Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. Bilaga 6

Prop. 1971:115

//   Uppbörd i statens verksamhet:

1

Expeditionsavgifter

78 450 000

2

Bidrag till kostnader för polis-, domstols- och uppbördsväsendel m. m.

77 500 000

3

Vallendomstolsavgifler

600 000

4

Inkomster vid kriminalvården

3 510 000

5

Inkomster vid flygtekniska försöksanstalten

14 600 000

6

Bidrag lill riksförsäkringsverket och försäkrings­rådel

9 650 000

7

Inkomster vid den statliga läkemedelskontroUen

7 600 000

8

Inkomster vid statens rätlskemiska laboratorium

1 928 000

9

Inkomster vid karolinska sjukhuset

166 000 000

10

Inkomster vid statens vårdanstalter för alkohol­missbrukare

400 000

11

Inkomster under anslaget kostnader för viss ut­bildning av handikappade

1 300 000

12

Inkomster vid arbetsmedicinska institutet

660 000

13

Inkomster lill arbetarskyddsverkels och arbets­medicinska institutets verksamhet

7 500 000

14

Inkomster vid statens vägverk, att tillföras aiito-inobilskattemedlen

2 000 000

15

Inkomster vid statens Irafiksäkerhetsverk, att

tillföras   automobilskattemedlen

19 000 000

16

Avgifter för registrering av motorfordon

19 300 000

17

Försäljning av sjökort

2 150 000

18

Fyravgifter

65 000 000

19

Lotsavgifter

23 000 000

20

Skeppsmätningsavgifler

1 500 000

21

Fartygsinspektionsavgifter m. m.

2 650 000

22

Inkomster vid Sveriges meteorologiska och hydro­logiska institut

16 100 000

23

Inkomster vid statens geotekniska institut

3 200 000

24

Ersättning för visst värderingsförfarande

40 000

25

Pensionsmedel m. m.

220 000 000

26

Inkomst av myntning och justering

145 000 000

27

Kontrollstämpelmedel

1 300 000

28

Bidrag lill bankinspektionen

4 300 000

29

Bidrag för revision av sparbankerna

900 000

30

Bidrag till försäkringsinspeklionen

2 945 000

31

Avgifter för granskning av biograffilm

250 000

32

Inkomster vid riksantikvarieämbetet

3 592 000

33

Inkomster vid statens maskinprovningar

500 000

34

Inkomster vid lantbruksnämnderna

3 000 000

35

Inkomster vid statens hingsldepå och stuteri

980 000

36

Inkomster vid statens jordbruksnämnd

670 000

37

Inkomster vid statens centrala frökonlroUanslalt

5 200 000

38

Avgifter för växtskyddsinspektion m. m.

1 974 000

39

Inkomster vid statens lanlbrukskemiska labora­torium

1150 000

40

Avgifter vid köttbesiktning

7 400 000

41

Inkomster vid statens livsmedelsverk

700 000

42

Inkomster vid statens institut för folkhälsan

700 000

Bil. 6.    Specifikation av inkomstema på driftbudgeten

43

Inkomster vid statens veterinärmedicinska anstalt

44

Inkomster vid veterinärhögskolan

45

Avgifter för statskontroll av krigsmaleriellill-verkningen

46

Inkomster av statens gruvegendom

47

Inkomster vid statens institut för konsument­frågor

48

Inkomster vid patent- och regislreringsväsendel

49

Avgifter för registrering i förenings- m. fl. register

50

Exekutionsavgifter

51

Restavgifter

52

Inkomster vid statens planverk

53

Inkomster vid Sveriges geologiska undersökning

54

Tillsyn av alomenergianläggningar m. m.

55

Ersältning för vissa komplemenlkoslnader vid vissa myndigheter m. m.

///   Diverse inkomster:

1

Bötesmedel

2

Totalisatormedel

3

Tipsmedel

4

Lotlerimedel

5

Övriga diverse inkomster

B   Inkomster av statens kapitalfonder

/   Statens affärsverksfonder:

1

Postverket

2

Televerket

3

Statens järnvägar

4

Luftfartsverket

5

Förenade fabriksverken

6

Statens vattenfallsverk

7

Domänverket

// ///

Riksbaiiksfonden

Statens allmänna fastighetsfond:

1

Slottsbyggnadernas

delfond

2

Kriminalvårdsstyrelsens

3

Beskickningsfastighetemas

4

Karolinska sjukhusets

5

Akademiska sjukhusets

6

Byggnadsstyrelsens

7

GeneraltuUstyrelsens

IV 

V

Försvarets fastighetsfond

Statens utiåningsfonder:

1

Utrikesförvaltningens lånefond

2

Biständsförvaltningens lånefond

3

Statens bosällningslånefond

4

Vatlenkraftslånefonden

5

Luftfartslänefonden

6

Statens l

ä

nefond f

ö

r den mindre skeppsfarten

4 200 000 1 300 000

165 000 6 900 000

1 330 000 39 500 000

1  167 000

14 000 000

50 000 000

2  440 000

770 000

1 736 000

8 100 000  1 055 807 000

90 000 000

103 000 000

182 000 000

171 000 000

100 000 000

646 000 000

47 809 507 000

13 100 000

150 000 000

80 000 000

23 900 000

10 600 000

370 000 000

23 000 000

670 600 000

200 000 000

1000

. 7 125 000

3 945 000

3 650 000

5 069 000

121720 000

127 000

141 637 000

94 542 000

85 000

30 000

9 500 000

280 000

3 400 000

2 000 000

Prop. 1971:115

Bil. 6.    Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten

7

Statens lånefond för universitetsstudier

8

Allmänna studielänefonden

9

Lånefonden för studentkåriokaler

10

Jordbrukels lagerhusfond

11

Jordbrukels maskinlånefond

12

Statens sekundärlånefond för jordbrukare

13

Fonden för supplementär jordbrukskredit

14

Kraflledningslänefonden

15

Egnahemslänefonden

16

Statens avdikningslånefond

17

Fiskerilånefonden

18

Lånefonden lill främjande av beredning och avsättning av fisk m. m.

19

Skogsväglånefonden

20

Statens hantverks- och industrilånefond

21

Statens sekundärlånefond för rederinäringen

22

Lånefonden för bostadsförsörjning för mindre bemedlade, barnrika familjer

23

Lånefonden för främjande av bostadsbyggande på landsbygden

24

Lånefonden för bostadsbyggande

25

Lånefonden för inventarier i vissa specialbostäder

26

Lånefonden för maskinanskaffning inom bygg­nadsindustrin

27

Lånefonden för kommunala markförvärv

28

Lånefonden för allmänna samlingslokaler

29

Övriga utlåningsfonder

VI   

Fonden för låneunderstöd:

1

Statskontorets

delfond

2

Lantbruksstyrelsens

"

3

Arbetsmarknadsstyrelsens

"

4

Bostadsslyrelsens

"

5

Riksbankens

"

6

Riksgäldskonlorets

"

VII   Fonden för statens aktier VIII   Fonden för beredskapslagring 

IX   

Statens pensionsfonder:

1

Folkpensioneringsfonden

2

Civila fjänstepensionsfonden

3

Militära tjänstepensionsfonden

4

Allmänna familjepensionsfonden

5

Statens pensionsanstalls pensionsfond

6

Pensionsfonden för vissa riksdagens verk

X   

Diverse kapitalfonder:

1

Fonden för kreditgivning till utlandet

2

Övriga diverse kapitalfonder

900 000

16 500 000

200 000

150 000

600 000

18 000

1000

120 000

1 400 000

1 600 000

800 000

80 000

50 000

20 000 000

6 000

1 470 000

1000

1 285 000 000

2 100 000

2 300 000

7 000 000

2 200 000

77 000

1 357 868 000

17 000 000

1000

27 000 000

375 000

60 000

1 110 000

45 546 000

18 642 000

72 950 000

69 700 000

2 050 000

220 000

6 200 000

13 600 000

43 000

91 813 000

3 720 000

52 207 000

55 927 000

2 749 525 000

Summa kr.

50 559 032 000

MARCUS BOKTR. STHLM im 710233

Specifikation

av anslagsförändringar

i förhåUande

till statsverkspropositionen

för budgetåret 1971/72

Bilaga 7

Prop. 1971: 115

Bil. 7    Anslagsförändringar i förhållande till statsverkspropositionen

Bilaga 7

Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till statsverkspropositionen för budgetåret 1971/72

1 OOO-tal kronor

Anslagsrubrik

Beräknat    Slutligt förslag eller      Förändring

belopp i

stats-

verks-

proposi-

tionen

beslut

Ö

kning (-1-)

Proposi- Anslags-

tionens  belopp

eller

skrivelsens

nummer

ning(

)

DRIFTBUDGETEN

A. Egentliga statsutgifter //. Justitiedepartementet Regeringsrätten, förslagsanslag Kammarrätterna, förslagsanslag

Summa 

IV. 

Försvarsdepartementet

Anskaffning av tygmateriel m. m., reservationsanslag Anskaffning av fartygsmateriel m.m., reservationsanslag Anskaffning av flygmateriel ra. m., reservationsanslag Försvarets forskningsanstalt:

Förvaltningskostnader, förslagsanslag Forskningsverksamhet, reservationsanslag

V. Socialdepartementet Folkpensioner, förslagsanslag

Täckning av driftkostnader för viss ortopedisk och pediatrisk verksamhet vid karolinska sjukhuset, förslagsanslag Bidrag till kommunala undervisningssjukhus, förslags­anslag Bidrag till vanföreanstalter m. m., förslagsanslag Bidrag till Eugeniahemmet, förslagsanslag Täckning av vissa kostnader för elevhemsverksamhet,

förslagsanslag Arbetsmedicinska institutet, förslagsanslag

5 900 13 200

30 30

5 900 13 200

19 100

19 100

575 000

270 000

1 124 753

110 110 110

574 000 270 000

1 124 753

1 000

31700 51 500

110 110

32 200 52 000

+ 

+

500 500

2 052 953

2 052 953

8 290 000

rskr. 48

8 415 000

+

125 000

49

26 150

+

26 150

190 000 9 000 3 400

44 49 49

190 000 7 700

1 300 3 400

10 000

49 23

1 300 10 255

-t- 

+

1 300

255

Summa 8 502 400

8 650 405       -hl48 005

VI

Kommunikationsdepartementet

Transportforskningsdelegationen, reservationsanslag

"4 300

Statens väg- och trafikinstitut, förslagsanslag

=3 461

Statens väg- och iraflkinstitut:

Utrustning, reservationsanslag

HIQ

Summa

7 931

79 79

79

5 250       -t-       950 4 490       -1-1 029

200 1940

30 2 009

' Avser anslaget Trafiksäkerhelsforskning.

 Avser anslaget Statens väginstitut.

ä Avser anslaget Statens väginstitut: Utrustning.

1    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 7

Prop. 1971:115

109 500       -I-    9 500

500       

-I-

500

47

32 32 rskr 53 31 31 31 36

36 36

35

38

38

38 38

37 37 37

17 500 7 000 3 595

1  332

 10 769

314 21944

752 830

63 000

20 590

7  877

161483 22 630

130 000 130 000

8  900

609 016

78 500

300 200

2  464

 7 873

 7 813

1

97 151

+

300

      226

500 226

-f 

+

+    1 300

-I-    3 200

74

   3 886

-f- 7 873

   3 987

+    1

3 201

Beräknat

Slutligt förslag eller

Förändring

belopp i

beslut

Ökr

ing(-f)

verks-

Proposi-

Anslags-

ning()

proposi-

tionens

belopp

tionen

eller

skrivelsens

nummer

130000

27

33 000

+

3 000

10 000

27

10 000

__ 

29

5 000

+

5 000

50 000

46

46 500

-- 

3 500

MO 000

56

15 000

+

5 000

Anslagsrubrik

VII. Finansdepartementet

Produktionsbidrag för dagstidningar, förslagsanslag Samdistributionsrabatt för dagstidningar, förslagsanslag Förberedelser för omlokalisering av statlig verksamhet,

förslagsanslag Premiering av visst friviUigt sparande, förslagsanslag Viss informationsverksamhet, reservationsanslag

Summa    100 000 VIII Utbildningsdepartementet

Tidskriftsstöd, reservationsanslag

Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet,

reservationsanslag

17 500

Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet

7 000

Bidrag till de handikappades kulturella verksamhet

3 295

Musikaliska akademien, förslagsanslag

'12415

22 170

252 604

63 000

Musikhögskolorna: Ulbildningskostnader,/ör.f/a/ii/a Undervisningsmateriel m. m., reservationsanslag

Socialhögskolorna, förslagsanslag

Fortbildning av socionomer, journalister m. m., reserva­tionsanslag

Institutet för arbetsmarknadsfrågor m. m., förslagsanslag

Inredning och utrustning av lokaler vid universiteten m. m., reservationsanslag

Pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendet,/e.se/'-vationsanslag

.'212 580

Pedagogiskt utvecklingsarbete m. m. vid universitet och högskolor, reservationsanslag

Lärarhögskolorna: Avlöningar lill lärarpersonal m. m., förslagsanslag

Lärarhögskolorna: Driftkostnader, förslagsanslag

130 000

130 000

8 900

Bidrag lill driften av komraunala skolor för vuxna, för­slagsanslag

Bidrag till studiecirkelverksamhet, förslagsanslag

Bidrag till studieförbund

607 716

Summa 

IX. 

Jordbruksdepartementet

»75 300

Stöd till jordbruket i norra Sverige, m. m., förslagsanslag Rådgivningsverksamhet för rennäringens främjande,

300

51

200

51

6 350

62

62

iislag

11 800

62 41

Summa

93 950

reservationsanslag Kompensation för bensinskatt till rennäringen Veterinärstyrelsen, förslagsanslag Statens livsmedelsverk, förslagsanslag Statens institut för folkhälsan m. m., förslagsanslag Statens växtsortnämnd, förslagsanslag

1       Avser anslaget Stöd till dagspressen.

2       Avser anslaget Kostnader för viss statlig annonsering.

» Avser anslaget Musikhögskolorna.

*       Avser anslaget Lärarhögskolorna.

» Avser anslaget Särskilt slöd ål det mindre jordbruket.

       Avser anslaget V E 10 Statens institut för folkhälsan.

Bil. 7    Anslagsförändringar i förhållande till statsverkspropositionen

Anslagsrubrik

stats-verks-proposi tionen

Beräknat Slutligt förslag eller jFörändring

belopp i beslut

------------- 

Ökning (-I-)

--------------------------------  Minsk-

Proposi­tionens eller

skrivelsens nummer

Anslags-    ning() belopp

XI. 

Inrikesdepartementet

Anpassningsåtgärder för invandrare, reservationsanslag       3 725

Summa       3 725

XII. Civildepartementet

Lantmäteriet: Myndighetsuppgifter,/öwfoja«j/a

13 944

Förrättnings- och uppdragsverksamhet, förslagsanslag

1

Bidrag till förrättnings- och uppdragsverksamhet,

förslagsanslag

7 007

Utrustning, reservationsanslag

1 150

Summa     22 102

Summa förändringar av egentliga statsutgifter

rskr 70

57 57

57 57

4 050

+

325

4 050

+

325

16 000

+

2 056

1

993 850

8 000      + 2 000       

-I-

26 001       -I-    3 899

-1168 239

B. Utgifter för statens kapitalfonder

Underskott på riksgäldsfonden

2 020 000

Summa förändringar av utgifter för statens kapitalfonder

Summa förändringar pä driftbudgeten

2 000 000      

20 000 

 20 000

-H48 239

KAPITALBUDGETEN

Statens allmänna fastighetsfond

Finansdepartementet:

Markinköp i samband med oralokalisering av statiig

verksamhet

Utbildningsdepartementet:

Byggnadsarbeten vid universiteten ra. ra.

140 000

Summa utgiftsförändringar under statens allmänna fas­tighetsfond

29

25 000

-f 25 000

35

140 000

-1- 25 000

Försvarets fastighetsfond

Kasernbyggnaders delfond: Markförvärv för övningsfält

Summa utgiftsförändringar under försvarets fastighets­fond

15 500      110

15 500

Fonden för låneunderstöd

Finansdepartementet: Pressens lånefond

Summa utgiftsförändringar under fonden för låneunder­stöd

Summa förändringar på kapitalbudgeten

25 000

27

25 000

-f 25 000

MARCUS BOKTR. STHLM 1971    71023 3

Förslag

till investeringsplan

och

investeringsstater

för budgetåret 1971/72

Bilaga 8

Prop. 1971:115

Bil. 8.    Förslag till investeringsplan och investeringsstater

Bilaga 8

Förslag till investeringsplan för budgetåret 1971/72

I. Statens affärsverksfonder:

A. Postverkets fond

B. Televerkels fond

C. Statens järnvägars fond

D. Luftfartsverkets fond

E. Fabriksverkens fond

F. Statens vatlenfallsverks fond

G. Domänverkels fond

II.

Statens allmänna fastighetsfond

III. Försvarels fastighetsfond

IV.   

Statens utlåningsfonder

V.

Fonden för låneunderstöd

VII. Fonden för förlag till statsverket 

IX. 

Diverse kapitalfonder:

A. Statens vägverks förrådsfond

B. Sjöfartsverkets fond

C. Statens datamaskinfond

D. Jordfonden

E. Förrådsfonden för ekonomisk försvarsberedskap

Avgår kapitalåterbetalning: Avsättning till fonden för oreglerade kapitalmedels­förluster Övrig kapitalåterbelalning

12 798 000

7 900 000

98 240 000

49 298 000

25 499 000

562 999 000

5 000 000

745 934 000

188 144 000

19159 000

3 274 052 000

299 744 000

3 000 000

699 000

1 295 000

600 000

1000

3 938 000

2 743 000

Summa

4 526 776 000

1000 000

42 758 000

43 758 000

Summa

4 483 018 000

1    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 8

Prop. 1971:115

FÖRSLAG TILL

INVESTERINGSSTATER FÖR BUDGETÅRET 1971/72

I. Statens affärsverksfonder

A. Postverkets fond

Avskrivningsmedel

från riksstalen

1 000

inom fonden

14 500 000

Övriga kapilalmedel

1 000

Investeringsbemyndigande

12 798 000

Investeringsanslag

27 300 000

27 300 000

27 300 000

B. Televerkets fond

Avskrivningsmedel: Tele-

Investeringsanslag:

anläggningar m. m.

Teleanläggnmgar m. m.

631400 000

från riksslaten

8 500 000

Rundradioanläggningar

31800 000

inom fonden

629 800 000

Avskrivningsmedel: Rund-

radioanläggningar

inom fonden

31800 000

Övriga kapilalmedel:

Teleanläggningar m. m.

1000 000

Investeringsbemyndigande:

Teleanläggningar m. m.

7 900 000 663 200 000

663 200 000

C. Statens järnvägars fond

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

363 600 000

från riksstalen

15 360 000

inom fonden

238 000 000

Övriga kapitalmedel

12 000 000

Investeringsbemyndigande

98 240 000 363 600 000

363 600 000

D. Luftfartsverkets fond

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

65 100 000

från riksstalen

1000

inom fonden

15 800 000

Övriga kapilalmedel

1000

Investeringsbemyndigande

49 298 000

65 100 000

65 100 000

Bil. 8.    Fiirslag till investeringsplan och investeringsstater

E. Fabriksverkens fond

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

42 500 000

från riksstalen

1000

inom fonden

16 500 000

Övriga kapilalmedel

500 000

Investeringsbemyndigande

25 499 000 42 500 000

42 500 000

F. Statens vattenfallsverks fond

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

975 000 000

från riksslaten

1000

inom fonden

407 000 000

Övriga kapilalmedel

5 000 000

Investeringsbemyndigande

562 999 000 975 000 000

975 000 000

G. Domänverkets fond

Avskrivningsmedel

Summa investeringsanslag

5 002 000

från riksstalen

2 000

Investeringsbemyndigande

5 000 000 5 002 000

S 002 000

Summa invesleringsbemyndi-

ganden för statens affärs-

verksfonder

745 934 000

II. 

Statens allmänna fastighetsfond

Avskrivningsmedel

från riksstalen

inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

136 477 000

46 082 000

5 000 000

188 144 000

375 703 000

Summa investeringsanslag       375 703 000

375 703 000

III. Försvarets fastighetsfond

Avskrivningsmedel

från riksstalen

inom fonden Övriga kapilalmedel Investeringsbemyndigande

150 525 000

25

115 000

26

000 000 19 159 000

220 799 000

Summa investeringsanslag       220 799 000

220 799 000

Prop. 1971:115

IV. 

Statens utlåningsfonder

Utrikesförvaltningens lånefond

Investeringsbemyndigande

200 000

Investeringsanslag

200 000

Biståndsförvaltningens länefond

Investeringsbemyndigande

200 000

Investeringsanslag

200 000

Statens bosättningslånefond

Investeringsbemyndigande

20 000 000

Investeringsanslag

20 000 000

Statens lånefond för den mindre skeppsfarten

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

Allmänna studielånefonden

Investeringsbemyndigande

113 000 000

Investeringsanslag

113 000 000

Studiemedelsfonden

Avskrivningsmedel från riksslaten

790 000 000

Investeringsanslag

790 000 000

Lånefonden för studentkårlokaler

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

Fiskerilånefonden

Avskrivningsmedel

från riksstalen Investeringsbemyndigande

383 000 617 000

Investeringsanslag

1 000 000

1 000 000

1 000 000

Lånefonden till främjande av beredning och avsättning av fisk m. m.

Avskrivningsmedel

från riksstalen Investeringsbemyndigande

67 000 133 000

200 000

Investeringsanslag

200 000

200 000

Statens hantverks- och industrilånefond

Investeringsbemyndigande

20 000 000

Investeringsanslag

20 000 000

Lånefonden för bostadsbyggande

Investeringsbemyndigande

3 060 000 000

Investeringsanslag

3 060 000 000

Lånefonden för inventarier i

vissa specialbostäder

Investeringsbemyndigande

6 900 000

Investeringsanslag

6 900 000

Lånefonden för kommunala markförvärv

Investeringsbemyndigande

50 000 000

Investeringsanslag

50 000 000

Bil. 8.    Förslag till investeringsplan och investeringsstater

Lånefonden för allmänna samlingslokaler

Avskrivningsmedel

från riksstalen

7 000 000

Investeringsbemyndigande

3 000 000

10 000 000

Summa investeringsbemyndi-ganden för statens

3 274 052 000

utlåningsfonder

Investeringsanslag

10 000 000

10 000 000

v. Fonden för låneunderstöd

Avskrivningsmedel

från riksslaten Övriga kapilalmedel Investeringsbemyndigande

31 083 000

51 675 000

299 744 000

382 502 000

Summa investeringsanslag       382 502 000

382 502 000

VII. Fonden för förlag till statsverket

Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

40 000 000

3 000000

37 000 000

Summa investeringsanslag        37 000 000

37 000 000

IX. 

Diverse kapitalfonder

A. Statens vägverks förrådsfond

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

56 200 000

från riksstalen

1 000

inom fonden

55 300 000

Övriga kapitalmedel

200 000

Investeringsbemyndigande

699 000 56 200 000

56 200 000

B. Sjöfartsverkets fond

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

12 200 000

från riksstalen

1000

inom fonden

13 444 000

Övriga kapilalmedel

50 000

Investeringsbemyndigande

1 295 000 12 200 000

12 200 000

Prop. 1971:115

Bil. 8.    Förslag till Investeringsplan och investeringsstater

C. Statens datamaskinfond

Avskrivningsmedel

Summa investeringsanslag

22 000 000

inom fonden

22 600 000

Investeringsbemyndigande

600 000 22 000 000

22 000 000

D. Jordfonden

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

E. Förrådsfonden för ekonomisk försvarsberedskap

Avskrivningsmedel

Investeringsanslag

5 355 000

från riksstaten

355 000

inom fonden

1 062 000

Investeringsbemyndigande

3 938 000 5 355 000

5 355 000

Summa investeringsbe-

myndiganden för

diverse kapitalfonder

2 743 000

SUMMA INVESTERINGSSTATER

Avskrivningsmedel

från riksstaten

inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

1 139 758 000

1517 003 000

141 427 000

4 526 776 000

7 324964 000

Summa investeringsanslag    7 324 964 000

7 324964 000

MARCUS BOKTR. STHLM 1971    71023 3

Bilaga 9

Förändringar i riksstatsförslaget

för budgetåret 1971/72

sedan statsverkspropositionen

Prop. 1971:115

Bil. 9    Förändringar i riksstatsförslaget

Bilaga 9

FÖRÄNDRINGAR I RIKSSTATSFÖRSLAGET FÖR BUDGETÅRET 1971/72 SEDAN STATSVERKSPROPOSITIONEN

1    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 9

Prop. 1971:115

Totalbudgeten för

Inkomster

Slatsverks-

Senare

Summa

proposUionen

ändringar

Milj. kr.

MUj. kr.

Milj. kr.

A. Skatter, avgifter, m. m.:

I. Skaller

45 488,7

-f619,0

46 107,7

II. 

Uppbörd i statens verksamhet

931,4

-fl 24,4

1 055,8

III. Diverse inkomster

634,0

+  12,0

646,0

Summa

47 054,1

+ 755,4

47 809,5

B. Inkomster av statens kapitalfonder:

I. Statens affärsverksfonder

715,7

- 45,1

670,6

II. 

Riksbanksfonden

200,0

200,0

III. Statens allmänna fastighetsfond

141,6

141,6

IV. 

Försvarels fastighetsfond

94,5

94,5

V. Statens utlåningsfonder

1 352,9

+    5,0

1 357,9

VI. 

Fonden för låneunderstöd

45,5

45,5

VII. Fonden för statens aktier

18,6

18,6

VIII. Fonden för beredskapslagring

73,0

73,0

IX. 

Statens pensionsfonder

91,8

91,8

X. 

Diverse kapitalfonder

55,9

55,9

Summa

2 789,6

- 40,1

2 749,5

C. Beräknad övrig finansiering:

I. Avskrivningar och öviiga kapital­medel inom kapitalfonderna:

Statens affärsverksfonder

1 344,7

+ 27,2

1 371,9

övriga kapitalfonder

288,1

-    1,6

286,5

11. Övrig kapitalåterbetalning

42,8                   

42,8

Summa

1675,6

-t- 25,6

1701,2

Summa

51519,3

+740,9

52 260,2

Underskott (+) resp. överskon

+205,9

-317,6

111,7

Summa milj. kr.

51725,2

+423,2

52148,5

Bil. 9   Förändringar i riksstatsförslaget

budgetåret 1971/72 

Utgifter

Statsverks-

Senare

Summa

propositionen

ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Milj. kr.

8,5

_

8,5

1 914,5

1 914,5

1 188,9

1 188,9

6 544,7

6 544,7

'14 897,5

+ 148,0

15 045,5

3 888,2

+    2,0

3 890,2

2 730,5

+ 34,5

2 765,0

8 872,7

+    1,3

8 874,0

'971,9

+    3,2

975,1

203,6

203,6

6 013,5

+    0,3

6 013,8

779,4

+    3,9

783,3

1 305,6

1 305,6

1,0

1,0

84,9

84,0

2 020,0

- 20,0

2 000,9

A. Utgiftsanslag:

I.

Kungl. hov- och slottsstatema

II.

Justitiedepartementet

III. Utrikesdepartementet

IV.    

Försvarsdepartementet

V.

Socialdepartementet

VI.

Kommunikationsdepartementet

VII.

Finansdepartementet

VIII.

Utbildningsdepartementet

IX.

Jordbruksdepartementet

X.

Handelsdepartementet

XI.

Inrikesdepartementet

XII.

Civildepartementet

Xni.

Industridepartementet

XIV.

Oförutsedda utgifter

XV.

Riksdagen och dess verk m. m.

XVI.

Riksgäldsfonden

Summa   51425,2

+173,2

51598,5

B. Beräknad övrig medelsförbrukning:

I. Minskning av anslagsbehållningar        200,0

+150,0

350,0

II. 

Ökad disposition av röriiga kre­

diter

100,0

+100,0

200,0

Summa        300,0

+250,0

550,0

Summa milj. kr.    51725,2

+423,2

52148,5

' Anslaget Statens institut för folkhälsan överfört till 

IX 

ht.

Prop. 1971:115

Driftbudgeten för

Inkomster

Statsverks­propositionen Milj. kr.

Senare ändringar Milj. kr.

Summa Milj. kr.

Skatter, avgifter, m. in.:

1. Skatter

11. Uppbörd i statens verksamhet 111. Diverse inkomster

45 488,7 931,4 634,0

+ 619,0

+ 124,4 +  12,0

46 107,7

1 055,8

646,0

Summa   47 054,1

+ 755,4

47 809,5

B. Inkomster av statens kapitalfonder:

1. Statens affärsverksfonder

715,7

11. Riksbanksfonden

200,0

III.

Statens aUmänna fastighetsfond

141,6

IV.

Försvarets fastighetsfond

94,5 V. Statens utiåningsfonder

1 352,9

VI.

Fonden för låneunderstöd

45,5

VII. Fonden för statens aktier

18,6

VIII. Fonden för beredskapslagring

73,0

IX.

Statens pensionsfonder

91,8

X. 

Diverse kapitalfonder

55,9

Summa

2 789,6

- 45,1

5,0

40,1

670,6

200,0

141,6

94,5

1          357,9

45,5 18,6 73,0 91,8 55,9

2          749,5

Summa inkomster pä driftbudgeten    49 843,7

+ 715,3

50 559,0

Summa milj. kr.    49 843,7

+ 715,3

50 559,0

Bil. 9    Förändringar i riksstatsförslaget

budgetåret 1971/72

Utgifter

Statsverks-       Senare

propositionen   ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Summa Milj. kr.

+ +

A. Egentliga statsutgifter:

8,5 1 861,5

1  182,3

6     299,8

 '14 773,5

2  717,4

 2 585,6

7 778,7

 '952,4

179,7

2 616,6

777,4

286,1

1,0

84,9

1.

Kungl. hov- och slottsstaterna

11.

Justitiedepartementvjt

III. Utrikesdepartementet

IV.    

Försvarsdepartementet

V.

Socialdepartementet

VI.

Kommunikationsdepartementet

VII.

Finansdeparlementet

VIII.

Utbildningsdepartementet

IX.

Jordbruksdepartementet

X.

Handelsdepartementet

XI.

Inrikesdepartementet

XII.

Civildepartementet

XIII.

Industridepartementet

XIV.

Oförutsedda utgifter

XV.

Riksdagen och dess verk m. m.

Summa    42 105,3

B. Utgifler för statens kapitalfonder:

I. Riksgäldsfonden

2 020,0

II. 

Avskrivningar av nya kapitalin­

vesteringar

1 139,8

III. Avskrivning av oreglerade kapi­

talmedelsförluster

1,0

Summa      3 160,8

+ 148,0

+ + +

2,0 9,5 1,3

3,2

0,3 3,9

+ 168,2

20,0

20,0

8,5 1 861,5

1 182,3

6  299,8

14 921,5

2 719,4

2 595,1

7       780,0

955,6

179,7

2 616,9

781,3

286,1

1,0

84,9

42 273,5

2 000,0

1 139,8

1,0

3 140,8

Beräknat överskott pä statsregleringen: Överskott av inkomster Avsättning till budgetutjämningsfonden av kommunalskattemedel

Summa utgifter på driftbudgeten    45 266,0

3 977,7

600,0 Summa     4 577,7 Summa milj. kr.    49 843,7

+ 148,2

+ 892,1

-325,0 + 567,1 + 715,3

45 414,3

4 869,8

275,0

5  144,8

50 559,0

' Anslaget Statens institut för folkhälsan överfört till 

IX 

ht.

Prop. 1971:115

Kapitalbudgeten för

Inkomster

Länemedel

Statsverks-

Senare

Summa

propositionen

ändringar

Milj. kr.

Milj. kr

Milj. kr.

4 483,6

- 0,6

4 483,0

Summa mUj. kr.    4 483,6

- 0,6

4 483,0

Bil. 9    Förändringar i riksstatsförslaget

budgetåret 1971/72 Utgifter

Statsverks-

Senare

Summa

propositionen

ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Milj. kr.

I. Statens affärsverksfonder:

Postverkets fond

12,8

..

12,8

Televerkets fond

3,0

-10,9

-7,9

Statens järnvägars fond

98,4

- 0,2

98,2

Luftfartsverkets fond

49,1

+ 0,2

49,3

Fabriksverkens fond

22,8

+ 2,7

25,5

Statens vattenfallsverks fond

582,0

-19,0

563,0

Domänverkets fond

5,0

5,0

11. Statens allmänna fastighetsfond

163,1

+ 25,0

188,1

III. Försvarets fastighetsfond

19,2

19,2

IV. 

Statens utlåningsfonder

3 274,1

3 274,1

V. Fonden för låneunderstöd

299,7

299,7

VII. Fonden för förlag till statsverket

- 3,0

- 3,0

IX. 

Diverse kapitalfonder:

Statens vägverks förrådsfond

-0,9

+ 1,6

0,7

Sjöfartsverkets fond

-1,3

-1,3

Statens datamaskinfond

- 0,6

-0,6

Jordfonden

0,0

0,0

Förrådsfonden för ekonomisk

försvarsberedskap

3,9

3,9

Summa

4 527,4

- 0,6

4 526,8

Avgår kapitalåterbetataing:

Avsättning till fonden för oregl;rade

kapitalmedelsföriuster

1,0

1,0

Övrig kapitalåterbetalning

42,8

42,8

Summa

43,8

43,8

Summa milj. kr.

4 483,6

- 0,6

4 483,0

MARCUS BOKTR. STHLM IWI    710233

Bilaga 10

Förslag till förordning om

ändring i förordningen (1970:99)

om investeringsavgift för

vissa byggnadsarbeten

Prop. 1971:115

Bil. 10    Ändring i förordningen om investeringsavgift

Bilaga 10

Förslag till

Förordning om ändring i förordningen (1970:99) om investeringsav­gift för vissa byggnadsarbeten

Härigenom förordnas, alt 1 § förordningen (1970: 99) om investe­ringsavgift för vissa byggnadsarbeten skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

För byggnadsarbete, som igång­sattes under liden den 7 maj 1970 den 31 juli 1971, skall investe­ringsavgifl eriäggas till staten, om arbetet helt eller lill huvudsakUg del avser

bensinstation, reparationsverk­stad för motorfordon, parkerings­hus eller sådan parkeringsanlägg­ning som ej inrättas i anslulning lill ny bostadsbebyggelse,

butiks-, kontors- eller bankloka­ler,

kommunal förvaltningsbyggnad,

kyrkliga eller andra samlingslo­kaler eller nöjeslokaler,

sporthall eller annan idrottsan­läggning,

bostadshus som är avsett uteslu­tande för fritidsändamål, när ar­betet ingår i ell byggnadsförelag som omfattar mer än ell sådani hus eller när huset genom arbetet erhåller en bostadsyta överstigan­de 80 kvadratmeter.

För byggnadsarbete, som igång­sattes under liden den 7 maj 1970 den 31 maj 1971, skall investe­ringsavgifl erläggas till staten, om arbetet helt eller lill huvudsaklig del avser

bensinstation, reparationsverk­stad för motorfordon, parkerings­hus eller sådan parkeringsanlägg­ning som ej inrättas i anslulning lill ny bostadsbebyggelse,

butiks-, kontors- eller bankloka­ler,

kommunal förvallningsbyggnad,

kyrkliga eller andra samlingslo­kaler eller nöjeslokaler,

sporthall eller annan idrottsan­läggning,

bostadshus som är avsett uteslu­tande för fritidsändamål, när ar­betet ingår i ell byggnadsförelag som omfattar mer än ell sådani hus eller när huset genom arbetet erhåller en bostadsyta överstigan­de 80 kvadratmeter.

Investeringsavgifl erlägges icke för

1.

byggnadsarbete i Norrbottens, Västerbollens, Jämtlands och Väs­ternorrlands län samt i de delar av Gävleborgs, Kopparbergs, Värm­lands, Älvsborgs och Göteborgs och Bohus län som Konungen bestäm­mer,

2.

kommunalt eller enskilt beredskapsarbete för vilket statsbidrag utgår enligt arbelsmarknadskungörelsen (1966: 368),

3.

byggnadsarbete som är föranlett av skada för vilken ersättning utgår enligl försäkringsavtal,

1    Riksdagen 1971. 1 saml. Nr 115. Bilaga 10

Prop. 1971:115

Bilaga. 10    Ändring i förordningen om investeringsavgift

4.   arbete, som avser installation av elektriska ledningar eller andra

elektriska anordningar, måleriarbele eller arbete, som avser mindre

komplettering (s. k. lapparbete) av befintlig värme-, vatten-, avlopps-

eller ventilationsanläggning,

när arbetet icke har samband med annat byggnadsarbete,

5.   reparations- eller underhållsarbete i annat fall, om sammanlagt

högst tre personer sysselsattes för arbetet.

Denna förordning träder i kraft dagen efler den, då förordningen enligl därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk författ­ningssamling.

MARCUS BOKTR. STHLM 1971   71023 3

Innehållsförteckning

Innehållsförteckning

Reviderad finansplan 1971

2

Den internationella utvecklingen

2

Den ekonomiska utvecklingen under 1970

5

Konjimktiirer och ekonomisk politik 1971

9

Budgetpolitiken

14

Försörjningsbalans och bytesbalans

16

De ekonomiska perspektiven på längre sikt

19

Långtidsbudgeten

19

Långtidsutredningen

22

Särskilda frågor

42

Tolalbudgelens utgiftsanslag budgetåren 1970/71 och 1971 j72

42

Avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1971 j72, m. m.

42

Beräkning av anslagsbehåUiiingarnas utveckling

43

Beräkning av dispositionen av rörliga krediter

44

Totalbiidgeteiis inkomster budgetåren 1970/71 och 1971/72 samt in­

vesteringsplan för budgetåret 1971/72

44

Beräkning av lotalbiidgeten för budgetåren 1970/71 och 1971/72

48

Hemställan

49

Bilaga   I: Reviderad nationalbudget för år 1971

Bilaga   2: Långtidsbudget för perioden 1971/721975/76

Bilaga   3: 1970 års långtidsutredning och remissinstanserna

Bilaga   4: Riksrevislonsverkels approximativa beräkning av budgetutfallet

för 1970/71 Bilaga   5: Riksrevisionsverkets förnyade inkomstberäkning för budgetåret

1971/72 Bilaga   6: Specifikation  av  inkomsterna  på  driftbudgeten för budgetåret

1971/72 Bilaga   7: Specifikation av anslagsförändringar i förhällande till statsverks­propositionen för budgetåret 1971/72 Bilaga   8: Förslag till investeringsplan och investeringsstater för budgetåret

1971/72 Bilaga   9: Förändringar i riksstatsförslaget för budgetåret 1971/72 sedan

statsverkspropositionen Bilaga 10: Förslag  tUl  förordning  om ändring  i förordningen  (1970:99)

om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten

Riksdagen 1971.1 saml. Nr 115. InnehåU