Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1976/77: 82

Regeringens proposition

1976/77: 82

om stöd till kulturtidskrifter;

beslutad den 3 mars 1977.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upp­tagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

JAN-ERIK[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en kraftig förstärkning av det statliga stödet till kulturtidskrifter. Anslaget för detta ändamål föreslås öka med 4,5 milj. kr. till 7 milj. kr. budgetåret 1977/78. Detta ger möjlighet att ge stöd till flera kulturtidskrifter, samtidigt som stödet kan ökas till de kulturtidskrifter som nu får sådant stöd. De särskilda stödformerna projektbidrag och stödköp föreslås upphöra.

1   Riksdagen 1976/77. 1 saml. Nr 82

Prop. 1976/77: 82

Utdrag

UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-03-03

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Äsling,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] Proposition om stöd till kulturtidskrifter

1    Inledning

Med stöd av regeringens bemyndigande den 13 maj 1976 tillkallades redaktören Carl-Adam Nycop såsom sakkunnig med uppdrag att göra en översyn av formerna för stöd till tidskrifter inom kultursektorn. Ut­redningen antog namnet kulturtidskriftsutredningen (U 1976: 03).

Utredningen avlämnade i november 1976 betänkandet (Ds U 1976: 16) Stöd till kulturtidskrifter.

Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av kriminalvårds­styrelsen, överbefälhavaren, socialstyrelsen, statskontoret, riksrevisions­verket (RRV), riksskatteverket, presstödsnämnden, statens kulturråd, näringsfrihetsombudsmannen, massmedieutredningen (Ju 1970:59), massmediekoncentrationsutredningen (Ju 1974: 13), mervärdeskatteut­redningen (Fi 1971: 05), Arbetsgruppen för kulturtidskrifternas samar­betsfrågor. Centralorganisationen SACO/SR (SACO/SR), FACTU Föreningen Svensk fackpress (FACTU), Konstnärliga och litterära yr­kesutövares samarbetsnämnd (Klys), Landsorganisationen i Sverige (LO), Landstingsförbundet, Svenska akademien. Svenska arbetsgivareförening­en. Svenska bokförläggareföreningen. Svenska journalistförbundet. Svenska kommunförbundet, Pressbyråföretagen AB, Svenska tidnings-utgivareföreningen, Sveriges allmänna biblioteksförening, Sveriges för­fattarförbund. Stiftelsen Svenska institutet. Tidningarnas arbetsgivare­förening och Tjänstemännens centralorganisation (TCO).

Härutöver har skrivelser kommit in från Arbetarnas bildningsförbund (ABF), Centerns ungdomsförbund, Frihetlig Socialistisk Tidskrift, Sve­riges kristna ungdomsråd. Unga örnars riksförbund och Studieförbun­det Vuxenskolan.

Prop. 1976/77: 82

3

I prop. 1976/77: 100 (bil. 12 s. 75) har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvaktan på särskild proposition i ämnet, för budgetåret 1977/78 till Tidskriftsstöd beräkna ett reservationsanslag av 2 500 000 kr.

Jag anhåller att nu få ta upp denna fråga.

2    Nuvarande ordning

Nuvarande stöd till tidskrifter infördes med verkan fr. o. m. budgetåret 1971/72 (jfr prop. 1971: 47, KrU 1971: 14, rskr 1971: 206). Enligt kun­görelsen (1971: 681) om tidskriftsstöd (omtryckt 1974: 645) kan stathgt stöd utgå till kulturtidskrifter och ideella tidskrifter. Med kulturtidskrift avses en tidskrift som med sitt huvudsakliga innehåll vänder sig till en allmän publik med samhällsinformation eller med ekonomisk, social el­ler kulturell debatt eller som huvudsakligen ger utrymme för analys och presentation inom de skilda konstarternas områden. Med ideell tidskrift menas tidskrift som väsentligen framstår som organ för organisation, stiftelse eller sammanslutning med ideellt, icke-kommersiellt syfte. Stö­det skall handhas så att det främjar hög kvalitet och mångsidigt utbud av åsikter och behandlade ämnen. Stöd kan endast utgå till sådan tid­skrift som enligt utgivningsplan är avsedd att ges ut med mer än ett nummer årligen och med högst ett nummer varje vecka.

Tidskriftsstöd utgår i form av grundbidrag, projektbidrag eller stöd­köp. Grundbidrag kan utgå till ägare av sådan kulturtidskrift för vilken intäkterna inte täcker utgifterna och för vars utgivande ägaren inte har tillräckligt stöd från annat håll. Projektbidrag kan utgå för utarbetande av essä eller artikelserie för kulturtidskrift eller ideell tidskrift. Sådant bidrag kan endast avse projekt som, framför allt genom krav på kvali­ficerade medarbetare, är så kostnadskrävande att de inte får rum inom tidskriftens normala budget. Stödköp innebär att statliga eller kommu­nala myndigheter eller institutioner tilldelas medel för prenumeration på kulturella och ideella tidskrifter.

Frågor om tidskriftsstöd prövas sedan den 1 oktober 1974 av statens kulturråd. Dessförinnan hade en särskild nämnd, tidskriftsnämnden, denna uppgift. För beslut i stödärenden finns särskilda röstningsregler för att trygga minoritetsintressen.

Normalt fattas beslut i stödärenden enligt majoritetsprincipen. Varje ledamot av kulturrådets styrelse eller, om beslutanderätten har delege­rats till nämnd inom rådet, varje nämndledamot, kan dock, om hans förslag får stöd av två andra ledamöter, för varje redovisningsår besluta om ett grundbidrag och ett projektbidrag samt om att högst tre tidskrif­ter skall föras upp på stödköpslista. Grundbidrag och projektbidrag som har beslutats på detta sätt får för varje ledamot uppgå till högst 2 % av hela det belopp som för redovisningsåret står till förfogande för resp. bidragsform.

Prop. 1976/77: 82

4

Anslaget för tidskriftsstöd uppgår budgetåret 1976/77 till samman­lagt 2,5 milj. kr. Härav har kulturrådet fördelat 1 749 200 kr. som grundbidrag. Sammanlagt har 80 fidskrifter fått sådana bidrag med be­lopp mellan 1 200 och 85 000 kr. Antalet ansökningar var 186 och det sökta beloppet ca 8,5 milj. kr. För projektbidrag har rådet budgeterat 300 800 kr. Budgetåret 1975/76 var antalet ansökningar om projektbidrag 56 stycken. Det sökta beloppet var 831 000 kr. 22 ansökningar bevilja­des med sammanlagt 149 800 kr. De enskilda bidragens storlek varie­rade mellan 1 500 och 15 000 kr. För stödköp har rådet beräknat 450 000 kr. Under kalenderåret 1976 omfattade stödköpen 168 tidskrif­ter i sammanlagt 7 665 exemplar. Tidskrifterna fördelades på ett tu­sental mottagare såsom sjukhus, ålderdomshem, ungdomsgårdar, institu­tioner inom kriminal-, ungdoms- och alkoholistvård och militära för­band.

Enligt 8 § 6 lagen (1968: 430) om mervärdeskatt (8 § 6 ändrad se­nast 1974: 885) är vissa tidskrifter befriade från mervärdeskatt för sina tryckerikostnader. Sådan befrielse gäller under vissa förutsättningar för medlemsblad och personaltidningar, vissa utländska publikafioner samt publikationer som väsentligen framstår som organ för sammanslutningar med huvudsakligt syfte att verka för religiöst, nykterhetsfrämjande, po­litiskt, miljövårdande, idrottsligt eller försvarsfrämjande ändamål eller att företräda handikappade eller arbetshindrade medlemmar.

Tidskriftsutredningen (Fi 1976: 01) har i betänkandet (Ds Fi 1976: 7) Stöd till organisationstidskrifter föreslagit att stöd skall införas till or­ganisationstidskrifter. Stödet föreslås utgå enligt regler som i väsentliga delar överensstämmer med reglerna för befrielse från mervärdeskatt. Regeringen har tidigare denna dag beslutat att en proposition till riks­dagen skall avlämnas på grundval av bl. a. tidskriftsutredningens.förslag.

3    Förslag om förändring av det statliga kulturtidskriftsstödet 3.1 Kulturtidskriftsutredningen

Dagstidningar och veckotidningar, radio och TV är enligt utredningen breda kanaler för information och opinionsbildning genom att de i första hand vänder sig till en stor publik. Kultur- och organisationstidskrifterna däremot är mer selektiva i sitt val av målgrupp och tar ofta på sig upp­giften att vara mer djuplodande i sina analyser. De blir därmed smala kanaler för begränsade och speciella uppgifter. Genorn att de inte främst syftar till att vara kommersiellt lönsamma kan de avstå från en hel del av det material som präglar dags- och veckopressen. I kultur- och organi­sationstidskrifter inleds ofta en debatt som sedan förs vidare i andra massmedier, framhåller utredningen.

Prop. 1976/77: 82

5

Utredningen påpekar vidare att kulturtidskrifterna spelar en inte ovä­sentlig roll för arbetstillfällena för författare, illustratörer och andra kulturarbetare, särskilt sådana som arbetar på frilansbasis. Dagspres­sens kultursidor kan bara ta in en liten del av det material som dessa kulturarbetare producerar. Andra medier ger endast sporadiska möjlig­heter för denna grupp att medverka.

Utredningens studium av kulturtidskrifternas ekonomiska situation resulterar i följande konstaterande: tidskrifterna är små, de är dyra och de går med förlust.

Av de 80 kulturtidskrifter, som får statligt grundbidrag för budget­året 1976/77, har 46 en upplaga per nummer som understiger 5 000 exemplar och 21 har en upplaga mellan 5 000 och 10 000 exemplar. Endast 13 tidskrifter har större upplaga än 10 000 exei-nplar per num­mer. Genomsnittspriset för en årsprenumeration på en av dessa tid­skrifter är 33: 60 kr. Priset per tidningsexemplar blir 4: 54 kr.

Utredningen konstaterar att grundbidrag endast kan utgå till tidskrif­ter som går med förlust. Samtliga tidskrifter som har fått grundbidrag redovisar dock enligt utredningen underskott även sedan hänsyn har tagits till grundbidraget. Därtill kommer allt det obetalda arbete som görs för att få tidskrifterna att överleva.

Utredningen har haft samtal med företrädare för kulturtidskrifter

samt infordrat skriftligt material för att kunna göra bedömningar av

tidskrifternas ekonomiska situation. Därvid har bekräftats att kostna­

derna har ökat kraftigt under senare år. Eftersom kulturtidskrifterna

inte har så stora annonsinkomster har de framför allt kunnat kom­

pensera sig för ökade framställningskostnader genom att höja prenume­

rationspriserna. Den eventuella lösnummerupplagan har ofta endast

ringa ekonomisk betydelse.

,     

 ;

Utredningen konstaterar att tendenser till att kompensera kostnads-' ökningen genom nedskärningar.av den tekniska fkvaliteten har märkts. För vissa tidskrifter med speciella krav på teknisk kvalitet i tryck och papper har emellertid sådana nedskärningar varit svåra att göra. I vissa fall har antalet nummer per åt; begränsats..:

Utredningen anser att det statliga tidskriftsstödet inte har förmått

ändra den ekonomiska, helhetsbilden för tidskrifterna. Även efter tid­

skriftsstödets tillkomst har tidskrifter lagts ned av ekonomiska skäl; A

andra sidan har företrädare för en rad tidskrifter.vittnat om att stödet

har gett dem möjlighet att fortsätta utgivningen. Framför allt har grund­

bidraget gett en viss trygghet,

i

Utredningen föreslår, som resultat av sin utvärdering av de nuvarande

stödformernas effekter och ändamålsenlighet, att grundbidraget byggs ut

kraftigt, att projektbidraget avskaffas och att stödköpsordningen ges en

helt annan utformning än nu.   ..

,i;

Grundbidraget   utgör, enligt.utredningen grundvalen för det

It    Riksdagen 1976/77. 1 saml. nr 82

rop. 1976/77: 82

6

tatliga kulturtidskriftsstödet. Det är enkeh och okomplicerat genom att et endast är fråga om ett direkt anslag som tidskriften får disponera fter behov. Samtliga tillfrågade tidskrifter har understrukit grundbidra-ets lämplighet som stödform. Samtidigt har man betonat att det är allt-ör litet. Enligt utredningen bör den största delen av kulturtidskriftsstödet även fortsättningen utgå i form av grandbidrag. Liksorh nu bör grundbidrag ndast kunna ges till kulturtidskrift.

Utredningen är tveksam till det nuvarande kravet att en kulturtidskrift kall gå med förlust för att få grundbidrag samt att denna förlust inte kall kunna täckas från annat håll. De ekönöihiska förhållanden under ilka kulturtidskrifterna arbetar är sådana att det aldrig torde bli fråga m att göra ekonomisk vinst på det statliga grundbidragets bekostnad. Jtredningen anser därför att en tidskrift bör kunna erhålla grundbidrag ven om den ett visst år inte skulle redovisa förlust. Om en tidskrift un-er flera år i följd redovisar vinst bör givetvis hänsyn tas till detta i idragsgivningen.

Vid bedömningen av hur stort varje tidskrifts bidrag bör vara har älvfallet många olika faktorer kommit att spela en roll. Det ligger i en selektiva stödformeris natur att så blir fallet. Enligt utredningen nns det anledning att från tid till annan se över hela bidragsgivningen ch pröva utfallet av denna mot vissa schabloner, t. ex. upplaga, kost­ader eller förlust.

I anslutning till sin behandling av grundbidraget tar utredningen oek-i upp frågan om befrielse från mervärdeskatt på tryckerikostnader, rtredningen uppger att 43 av de 80 kulturtidskrifter som får grundbi-rag budgetåret 1976/77 var skattskyldiga till mervärdeskatt för år 1975. nligt utredningen betalade de sammanlagt ca 712 000 kr. i mervärde-catt på sina tryekerikostnader. Eftersom dessa tidskrifter inte är be­lade från mervärdeskatt kommer de inte heller i åtnjutande av det istributionsstöd till organisationstidskrifter som tidskriftsutredningen ar föreslagit. Om de hade varit berättigade till sådant stöd skulle det immanlagda distributionsbidraget för dessa tidskrifter enligt kulturtid-criftsutredningen uppgå till ca 750 000 kr.

Kulturtidskriftsutredningen har övervägt att föreslå befrielse från tervärdeskatt för kulturtidskrifter men föreslår i stället att den bidrags-irdelande myndigheten i framtiden ger tidskrifter, som betalar mer-irdeskatt, ett så stort tidskriftsstöd att kompensation ges för såväl mer-irdeskatt som för uteblivet distributionsbidrag. Utredningen anser det 3ck inte nödvändigt att utforma bindande regler på denna punkt. Utredningens förslag skulle innebära att anslaget för grandbidrag cade från 1 749 200 kr. under innevarande budgetår till 5 600 000 r. Utredningen bygger sina beräkningar på att de 80 tidskrifter »m nu erhåller grundbidrag skall erhålla minst sämnia belopp i fort-

Prop. 1976/77: 82

7

sättningen samt att ytterligare 50 tidskrifter skall få bidrag med i ge­nomsnitt samma belopp som de tidskrifter söm iiu erhåller stöd. Ut­redningen förutsätter vidare att bidrag skall utgå med belopp som mot­svarar vad tidskrifterna kan beräknas erlägga i mervärdeskatt på tryc­kerikostnader samt medel motsvarande uteblivna distributionsbidrag. Som framgår av det följande föreslår utredningen att projektbidraget slopas och att de medel som nu utgår via denna bidragsform i stället fördelas som grundbidrag.

Projektbidraget har enligt utredningens uppfattning varit alltför begränsat för att kunna spela någon väsentlig roll för tidskrifter­nas kvalitet. Även om de utdelade bidragen vart och ett för sig har med­verkat till ett bättre tidskriftsnummer så torde knappast tidskrifterna som helhet ha blivit väsentligt bättre. Utredningen ställer sig därför tveksam till att staten i projektbidragets form skall specialdestinera så små penningbelopp som det här är fråga om. Enligt utredningen borde det vara mer angeläget att i stället ge ett högre grundbidrag. Det kan dessutom inte uteslutas att vissa tidskrifter kan känna sig styrda av pro­jektbidraget i sina redaktionella bedömningar. Utredningen föreslår att projektbidraget avskaffas och att medlen i stället fördelas som grund-bidrag.

Av utredningens beräkningar framgår det att stödköpsord­ningen har gynnat en förhållandevis liten grapp tidskrifter av de 139 som för budgetåret 1974/75 har kunnat komma i fråga för stödköp. Enligt utredningen torde detta ha sin förklaring i att de lokala motta­garna av tidskrifterna i första hand har valt de tidskrifter på prenume­rationslistan som kunde tänkas intressera en bredare publik.

Enligt utredningen ger det nuvarande stödköpssystemet inte kultur­tidskrifterna något betydelsefullt ekonomiskt stöd. Det är vidare tvek­samt om stödköpet på bästa sätt tillfredsställer mottagarnas verkliga önskemål om tidskrifter. Utredningen föreslår att den gamla formen för stödköp ersätts med en ny som i första hand syftar till att stödja enbart kulturtidskrifterna.

Det nya stödköpet bör, anser utredningen, ha till ändamål att ge be­rörda kulturtidskrifter ett ekonomiskt stöd genom ett betydande antal prenumerationer. Stödet bör också bidraga, till att dessa kulturtidskrif­ter sprids till intresserade läsare. Därmed blir också stödköpet en mark-nadsföringshjälp för små tidskrifter.

Utredningen förordar att stödköpet enbart skall kunna erbjudas sådan kulturtidskrift som samtidigt får grundbidrag. På det sättet anser sig ut­redningen ha säkrat att de mest behövande tidskrifterna får stödet. Den bidragsfördelande myndigheten föreslås få uppdraget att välja ut den grupp tidskrifter som skall erbjudas stödköp. Enhgt utredningen bör i första hand de små tidskrifterna komma i fråga för stödköp.

Tidskrifter, som tas upp på stödköplistan, bör få ett rejält tillskott

Prop. 1976/77: 82

8

av prenumerationer. Utredningen har i sina beräkningar utgått från 500 prenumerationer vardera. I stället för att som f. n. statliga och kommu­nala myndigheter får välja bland de tidskrifter som kommer i fråga för ätödköp vill utredningen överlåta åt tidskriften själv att anvisa motta­gare för prenumerationerna. Kulturrådet bör dock kunna ge de berörda tidskrifterna råd och förslag om lämpliga prenumeranter. Utredningen tänker sig här bibliotek, sjukhus, militära förband o. d.

Utredningen befarar att vissa myndigheter och institutioner genom let nya stödköpet kommer att mista prenumerationer. Enligt utredningen ir det lämpligt att se över tidskriftsbehovet hos tidigare mottagare av ;tödköpsprenumerationer när vissa erfarenheter har vunnits av det nya systemet.

Kostnaderna för stödköp har av utredningen beräknats till 1 750 000 k.T. Detta föratsätter att 100 tidskrifter i genomsnitt erbjuds 500 prenu-nerationer och att genomsnittliga prenumerationspriset är 35 kr. per år.

Utredningen föreslår ingen förändring av definitionen på be­greppet kulturtidskrift. Som kulturtidskrift skall sålunda fortfarande 'äknas tidskrift som med sitt huvudsakliga innehåll vänder sig till en illmän publik med samhällsinformadon eller med ekonomisk, social :ller kulturell debatt eller som huvudsakligen ger utrymme för analys jller presentation inom de skilda konstarternas områden. Som villkor för itöd bör vidare liksom hittills gälla att tidskriften enligt utgivningsplan ikall vara avsedd att ges ut med mer än ett nummer årligen och med lögst ett nummer varje vecka.

I och med att projektbidraget föreslås upphöra samt stödköpet för-indras till att endast gälla vissa grundbidragsberättigade tidskrifter, finns let enligt utredningen inget behov att definiera begreppet ideell tidskrift.

De ideella tidskrifterna kan i fortsättningen få stöd genom det distri-Jutionsstöd till organisationstidskriftér som tidskriftsutredningen före­slagit. De ideella tidskrifter, som kan betraktas som kulturtidskrifter, tömmer självfallet också i framtiden att kunna erhålla grundbidrag och itödköp.

Utredningen finner det rimligt att de uppgifter, som tidskrifterna läm--lar till kulturrådet i anslutning till bidragsansökan, görs under ansvar. För den händelse uppgifterna har varit avsiktligt vilseledande eller jtbetalat bidrag inte har använts för avsett ändamål, bör tidskriften i frå-»a, om så befinnes lämpligt, kunna uteslutas från vidare statligt stöd ;ller förklaras skyldig att återbetala felaktigt använt belopp.

Prop. 1976/77: 82

9

3.2 Remissyttranden

3.2.1    Allmänna synpunkter

Det råder en betydande samstämmighet om behovet av ett statligt kulturtidskriftsstöd. Ingen remissinstans motsät­ter sig att statligt bidrag utgår och så gott som samtliga instanser väl­komnar en kraftig ökning av det statliga stödet. Statens kulturråd som administrerat det hittillsvarande statliga kulturtidskriftsstödet, framhåller att rådets egna erfarenheter och iakttagelser överensstämmer med kul­turtidskriftsutredningens resonemang och motiveringar.

Massmedieutredningen finner inte att någon av de föreslagna änd­ringarna strider mot tryckfrihetsförordningen. Tvärtom får de anses främja den opinionsbildning och informationsfrihet som tryckfrihetsför­ordningen skall garantera. Näringsfrihetsombudsmannen anför från de utgångspunkter han har att beakta att det inte finns några invändningar mot utredningsförslaget. Massmediekoncentrationsutredningen finner att det ekonomiska stödet till kulturtidskrifter är värdefullt för att bevara och stärka mångfalden i tidskriftsfloran och ser därför positivt på den föreslagna höjningen av stödet.

3.2.2    Grundbidraget

Ett stort antal remissinstanser, bl.a. statens kuhurråd, ABF, Sveriges författarförbund och Svenska journalistförbundet, framhåller att statens insatser bör koncentreras till en uppräkning och utbyggnad av grund­bidraget.

Flertalet remissinstanser uttalar uppfattningen att grundbidraget måste utgå enligt selektiva principer. Frågan om vilka urvalskriterier som skall användas diskuteras av flera instanser och synpunkterna varierar.

Utredningens förslag att förlust inte skall vara en förutsättning för stöd och att förlustkriteriet därför bör utgå delas av flertalet av de remissinstanser som tar upp frågan, bl. a. LO, Svenska bokförlägga­reföreningen, Sveriges författarförbund, SACO/SR och Centerns ung­domsförbund. Däremot föreslår FACTU att nuvarande krav kvar­står och att regler utformas så att resultatredovisningarna för organisa­tionstidskrifterna skall bli jämförbara med dem som inges för enskilt utgivna tidskrifter. Även Svenska tidningsutgivareföreningen vill bibe­hålla förlustkriteriet så länge det inte finns automatiskt verkande regler inom det selektiva systemets ram. För att undvika att en tidskrift, som något år lyckats få ett överskott, förlorar sitt bidrag föreslår föreningen att det förutsatta underskottet beräknas som ett genomsnitt för de se­naste tre åren.

Utredningens förslag att man från tid till annan bör se över bidrags-

Prop. 1976/77: 82

10

givningen och pröva utfallet av denna mot vissa schabloner i första hand förlustens storlek, men även upplaga och kostnader tillstyrks av några remissinstanser. ABF anser dock att de tre schablonerna bör väga lika tungt. RRV menar att förlustkriteriet inte ensamt bör avgöra bidragets storlek. Sveriges författarförbund betonar att en sammanväg-ning av olika kriterier ständigt måste ske, så att varje tidskrift får ett till alla omständigheter anpassat bidrag. Några remissinstanser, näm­ligen RRV, presstödsnämnden och Pressbyråföretagen AB, menar att ut­redningen borde ha angett mera detaljerade kriterier för hur grundbi­draget skall fördelas.

Några remissinstanser, bl. a. näringsfrihetsombudsmannen och Svens-. ka bokförläggareföreningen, påpekar att anslaget för grandbidrag hit­tills inte har räckt till mer än drygt hälften av de kulturtidskrifter som har bedömts vara stödberättigade. Näringsfrihetsombudsmannen anser det vara viktigt att anslagsbeloppen är tillräckligt stora och fördelas på ett sätt som gör det möjligt att lämna stöd till alla tidskrifter som be­döms berättigade härtill.

Två remissinstanser, statskontoret och näringsfrihetsombudsmannen, behandlar ingående relationen mellan det föreslagna kulturtidskrifts­stödet och det distributionsstöd som tidskriftsutredningen har föreslagit. Båda instanserna kommer därvid fram till att de två s t ö d f o r m e r-na bör samordnas. Enligt näringsfrihetsombudsmannen bör det vara möjligt att knyta stödet till kulturtidskrifter till det föreslagna distributionsstödet. Utformningen av det sistnämnda skulle därvid be­höva modifieras för att ge kulturfidskrifterna tillräckligt stöd. Detta skulle exempelvis kunna ske genom att den stödberättigade upplagan beräknades på annan grund än postdistribuerade exemplar, att minsta stödberättigade upplaga generellt sänktes och det fasta grundbeloppet höjdes. I förhållande till de nu framlagda förslagen skulle en samord­ning bl. a. innefatta fördelen av att en enda instans anförtroddes hand­läggningen av allt direkt stöd till tidskrifter.. Om det inte visar sig möj­hgt att nu genomföra en samordning har näringsfrihetsombudsmannen inget emot att de nu framlagda förslagen prövas under någon tid. Möj­ligheterna till samordning bör dock övervägas senare.

Statskontoret betonar att reglerna för stöd till tidskrifter bör formu­leras så att en tidskrift endast kan få bidrag ur en av de båda föreslagna stödformerna. Den av tidskriftsutredningen föreslagna modellen med stöd i förhållande till den postdistribuerade upplagan borde kunna an­vändas även för kulturtidskrifter, eventuellt med ett annat upplagebe­grepp som bas. Fördelen med att samma modell används på kulturtid­skriftsområdet som för organisationstidskrifter är att den minskar be­dömningsmomentet vid tilldelningen. Bedömningen skulle då begränsas till att gälla vilka tidskrifter som kan räknas som kulturtidskrifter. En

Prop. 1976/77: 82

11

organisatorisk lösning på denna fråga i ett längre perspektiv kan enligt statskontorets mening vara att presstödsnämnden får ett samlat ansvar för allt stöd till tidningar och tidskrifter. Då det gäller de kulturpoli­tiska bedömningarna bör nämnden hålla nära kontakt med statens kul­turråd och i mervärdeskattefrågor med länsstyrelserna.

Utredningen har inte funnit möjligt att förorda direkt befrielse från mervärdeskatt för alla kulturtidskrifter. Däremot bör den bidragsförde­lande myndigheten ge kulturtidskrifter, som betalar skatt, ett så högt grundbidrag att kompensation ges för såväl mervär­deskatt som för uteblivet distributionsbidrag. Några bindande regler bör emellertid inte utformas.

Riksskatteverket och mervärdeskatteutredningen delar utredningens uppfattning att någon befrielse från mervärdeskatt för kulturtidskrifter inte bör föreslås. Statskontoret, RRV, Svenska bokförläggareföreningen. Svenska journalistförbundet. Svenska tidningsutgivareföreningen, Sveri­ges författarförbund och Frihetlig Socialistisk Tidskrift anser emellertid att en sådan befrielse är möjlig och bör eftersträvas. Bokföriäggareför­eningen och Tidningsutgivareföreningen vill att en sådan befrielse täc­ker tryckta skrifter i allmänhet. Frihetlig Socialistisk Tidskrift anser att åtminstone politiska och kulturella tidskrifter som ägs av organisation eller stiftelse och drivs' utan vinstsyften bör befrias från mervärde­skatteskyldighet. Flera remissinstanser anser att tidskrifter som kultur­rådet har tilldelat grundbidrag också bör befrias från mervärdeskatt. I så fall skulle samtliga grundbidragsberättigade kulturtidskrifter även er­hålla det föreslagna distributionsstödet. Författarförbundet betonar ätt om inte skattebefrielse införs måste kompensation utgå vid bestäm­mandet av det enskilda bidraget. Presstödsnämnden anför att om för­ordningen inte reglerar hur grundbidrag fastställs, är det rimligt att stats­makterna på annat sätt uttalar att statens kulturråd skall eftersträva lika­behandling av de två kategorierna kulturtidskrifter.

Centerns ungdomsförbund ifrågasätter starkt utredningens förslag att basera en stor del av kulturtidskriftsstödet på strävan att kompensera tidskrifter som erlägger mervärdeskatt för denna utgift. Förändringar på detta område bör i första hand göras genom att reglerna för mervärde­skatt ändras.

Riksskatteverket och mervärdeskatteutredningen ifrågasätter utred­ningens beräkningar av hur mycket de skattepliktiga tidskrifterna nu be­talar i mervärdeskatt. Enligt riksskatteverket måste hänsyn även tas till den avdragsgilla mervärdeskatt sorh utgivaren har om han säljer en skattepliktig tidskrift. Mervärdeskattens "nettofördyring" på skatteplik­tiga tidskrifter jämfört med skattefria bör endast vara skatten på det mervärde som har tillskapats.

Prop. 1976/77: 82

12

?.2.5 Projektbidraget

Samtliga remissinstanser som yttrar sig i frågan tillstyrker att projekt-jidraget avskaffas. Statens kulturråd anser att den avgörande motive-

ingen för ett avskaffande av detta stöd är att det visat sig medföra att lagra få tidskrifter har fått en alltför stor del av bidragssumman. Dess-itom föreligger viss risk för godtycke och subjektivitet vid fördelningen. rCO tillstyrker ett avskaffande av projektbidraget endast under förut­sättning att grundbidraget får en sådan uppräkning att de som medverkar i kulturtidskrifterna får sina villkor förbättrade.

3.2.4 Stödköpet

Ett mycket stort antal remissinstanser delar utredningens åsikt att den nuvarande stödköpsordningen är förfelad och anser det vara befogat att finna nya former för stödköp. Kriminalvårdsstyrelsen reagerar dock mot att utredningen betecknar det nuvarande stödköpet som administra­tivt betungande. Styrelsen har tvärtom övervägande positiva erfarenheter och finner att det nuvarande stödköpet har enbart den väsentliga bris­ten, att dess storlek inte svarar mot behoven.

Utredningens förslag angående stödköp får ett oreserverat stöd från några remissinstanser, nämligen statens kulturråd. Svenska akademien, Frihetlig Socialistisk Tidskrift och Studieförbundet Vuxenskolan.

RRV och presstödsnämnden anser inte att utredningens förslag till alternativ stödköpsform skall genomföras. De föreslår i stället att grund­bidragen räknas upp med de medel som utredningen vill använda för stödköp. Presstödsnämnden påpekar att om stödköpet skall få ekono­misk betydelse, måste abonnemangspriset väsentligt överstiga den rör­liga kostnaden per exemplar. Detta skulle kunna motivera att tidskrif­ten arbetade med två priser, ett marknadspris för allmänheten och ett högre stödköpspris. Tidskriften skulle då kunna påverka stödets stor­lek genom prissättningen på stödexemplaren. Detta kan inte accepteras. Omvänt betyder stödköp av exemplar till marknadspris inte mycket för tidskriftens ekonomi. RRV anför att kulturtidskrifterna givetvis är oför­hindrade att t. ex. genom gratisprenumerationer, rabatter eller andra åtgärder nå en önskvärd spridning till olika målgrupper.

Utredningens förslag att endast tidskrifter som tillde­lats grundbidrag skall få ingå i stödköpet får stöd av flertalet instanser som tar upp frågan. Sveriges författarförbund motsätter sig dock en sådan anknytning till grundbidraget. Författarförbundet anför att åtskilliga kulturtidskrifter som med stöd från annat håll kommer att ha så god ekonomi, att grundbidrag inte kommer i fråga, torde ha be­hov av det spridningsstöd som den nya stödköpsordningen innefattar.

Några remissinstanser, bl. a. presstödsnämnden. Svenska tidningsutgi­vareföreningen  och  Studieförbundet  Vuxenskolan,  anser  att  samtliga

Prop. 1976/77: 82

13

grundbidragsberättigade tidskrifter skall ingå i stödköpet och motsätter sig alltså utredningens förslag att endast 100 av de 130 tidskrifter som föreslås få grundbidrag skall ingå i stödköpsordningen.

Utredningens förslag att tidskrifterna själva skall utse mottagare av stödprenumerationer diskuteras av många remissinstanser. Presstödsnämnden anser att eventuella stödköp administreras enklare och billigare via Bibliotekstjänst och bör syfta till att exempelvis förse bibliotek på mindre orter och på sjukhus och andra vårdinstitutioner med kulturtidskrifter. Enligt Svenska kommun­förbundet bör det ankomma på kulturrådet att, som nu, årligen för­dela prenumerationer mellan de olika huvudgrupperna av mottagare. De prenumerationer som tilldelas primärkommuner bör i första hand gå till kommuner med svag skattekraft. Fördelningen mellan olika in­stitutioner inom varje kommun bör vara en uppgift för kulturnämnder­na. Enligt Svenska tidningsutgivareföreningens uppfattning bör i första hand prenumerationer av kulturtidskrifter genom stödköp eller på annat sätt ställas till förfogande för de folkbibliotek som önskar få tillgång till tidskrifterna. Antalet här avsedda bibliotek kan beräknas uppgå till mellan 300 och 400.

FACTU anser den föreslagna ordningen vara helt oacceptabel. En absolut förutsättning för en prenumeration måste vara, att mottagaren själv får välja sin tidskrift. Den föreslagna stödformen skulle även kun­na inbjuda till missbruk som skulle bli svårt att övervaka utan en myc­ket ingående revision. En tidskrift skulle enligt FACTU mycket väl kunna få 500 nuvarande friexemplar betalda med statliga medel eller, genom att inge en lista över 500 av dess betalande prenumeranter, få dessa abonnemang betalda två gånger. Enligt FACTU:s uppfattning bör frågan om stödköp ytterligare överarbetas eller systemet behållas i sin nuvarande form. Även Sveriges författarförbund och TCO anser att mottagarna av stödprenumerationer bör få ett inflytande över vilka tid­skrifter de mottar.

Överbefälhavaren påpekar att ansvaret för tidskriftsurvalet på ett för­bandsbibliotek ligger hos chefen för resp. verksamhetsställe, vilket inne­bär att ett bibliotek har rätt att avstå från en publikation, även ot-n den erbjuds som gåva.

Centerns ungdomsförbund tillstyrker utredningsförslaget under förut­sättning att detta kombineras med aktiva insatser från bl. a. kulturrådet för att öka kännedomen om tidskrifterna. Svenska bokförläggareför­eningen förutsätter att statens kulturråd, i det fall förslaget genomförs, hjälper de tidskrifter som så önskar att anvisa mottagare. Föreningen ifrågasätter dock det rikfiga i att ge bort prenumerationer till mottagare vilka själva inte visar något intresse för tidskriften.

LO,  Svenska journalistförbundet  och ABF  tillstyrker  utredningens

Prop. 1976/77: 82

14

förslag om att tidskrifterna själva skall få utse mottagare. Journalistför­bundet föreslår dock att rätten att utse mottagare av stödprenumera­tioner inte tillfaller tidskriften som sådan utan dess ansvarige utgivare. Samtliga remissinstanser som representerar de nuvarande mottagarna av stödköpsexemplaren, nämligen överbefälhavaren, kriminalvårdssty­relsen, socialstyrelsen. Landstingsförbundet, Svenska kommunförbundet och Svenska institutet beklagar att den föreslagna ordningen kan med­föra att de nuvarande mottagarna går miste om sina tidskrifter. Nämnda instanser påpekar, att tidskriftema allmänt har rönt stor uppskattning på mottagarställena, och flertalet välkomnar utredningens förslag att man direkt efter första året med den nya stödköpsordningen studerar utfallet. Svenska institutet betonar att institutet genom stödprenumera­tioner har möjlighet att tilldela universitet och översättare i utlandet exemplar av svenska tidskrifter. Enligt institutet bör antingen en särlös-ling eftersträvas för dessa mottagare eller institutet på annat sätt ges nöjlighet att fortsätta med den hittillsvarande prenumerationsservicen.

3.2.5 Övrigt

Utredningens förslag att begreppet ideella tidskrifter bör as bort ur författningen tillstyrks av de remissinstanser som yttrar sig

frågan. Några instanser påpekar att en förutsättning därvid är att det 

IV 

tidskriftsutredningen föreslagna stödet till organisationstidskrifter senomförs. Några remissinstanser, bl. a. Sveriges kristna ungdomsråd, >etonar vikten av att organisationstidskrifter också kan betraktas som kulturtidskrifter och att begreppet "huvudsakliga innehåll" bör tolkas ill organisationstidskrifternas fördel, då dessa ofta också är medlems-idskrifter.

Ett fåtal remissinstanser tar upp frågan om missbruk av tid-kriftsstödet. Svenska akademien anser att utredningen tillfyllest lar beaktat sådana riskmoment. Sveriges författarförbund instämmer i tt speciella påföljder inom stödsystemets ram bör etableras för att un-lerstryka betydelsen av att endast riktiga uppgifter lämnas. Samtidigt ör enligt förbundet självfallet också en viss "mjukhet" i handhavandet v dessa påföljder rekommenderas. En del uppgifter grundas på anta-anden eller önskemål och får inte hårdras när man senare jämför dem led utfallet t. ex. av tidskriftens budget eller prenumerantstock. FACTU inner utredningens formulering beträffande påföljd vara helt otillfreds-[ällande. Skyldigheten att återbetala felaktigt använt belopp bör enligt -ACTU vara ovillkoriig.

Några   remissinstanser   tar   upp    stödets    inriktning    på

lika typer av kulturtidskrifter. Presstödsnämnden efarar att utredningens förslag missgynnar de små kulturtidskrifterna Imfört med de stora. Arbetsgruppen för kulturtidskrifternas samarbets-

Prop. 1976/77: 82

15

frågor har uppmärksammat att utredningens förslag endast omfattar svenska kulturtidskrifter. En aktuell undersökning visar, enligt arbets-, gruppens representant för invandrartidskrifterna, att antalet invandrar­tidskrifter i Sverige uppgår till ca 130 st. Arbetsgruppen förutsätter att dessa tidskrifters speciella problem utreds i särskild ordning och att förslag till stöd snarast framläggs. Sveriges kristna ungdomsråd och Unga örnars riksförbund framhåller att särskilt stöd behövs för ung­domstidskrifter. Ungdomsrådet föreslår att frågan snarast utreds.

Statens kulturråd och Klys anser att det finns ett behov av start­bidrag åt nya tidskrifter. Kulturrådet beklagar att frågan om etable-ringsstöd för kulturtidskrifter inte behandlats av utredningen och före­slår därför att kulturrådet får i uppdrag att finna lämpliga former för ett startbidrag. Ett sådant skulle kunna knytas till ett distributionsstöd eller till utredningens förslag om stödköp.

4    Föredraganden m. m.

Kulturtidskrifterna har en mycket viktig roll i vårt kulturliv. De bidrar till att stimulera debatten och till att säkerställa att olika åsiktsriktningar kan göra sig hörda. De ger kulturarbetarna goda möjligheter att nå ut till publiken. Samtidigt svarar de också för en betydelsefull bevakning av olika kultur- och samhällsområden. I kulturtidskrifterna kan ofta frågor tas upp som sällan behandlas i mer allmänt inriktade medier. Deras opinionsbildande betydelse är ofta långt större än vad upplagans storlek ger vid handen. Inte sällan leder debatter som startas i kultur­tidskrifter till att den aktuella frågan också tas upp i andra medier.

Vissa kulturskrifter har existerat under lång tid, medan andra har haft relativt kort livslängd. Att en tidskrift läggs ned kan ha enbart ekono­miska orsaker, men kan också bero på att den grupp som står bakom tidskriften anser sig ha nått sitt mål eller att reaktionen inför tidskriften inte blivit den väntade.

Sedan budgetåret 1966/67 har statligt stöd i mer reguljära former utgått till utgivning av kulturtidskrifter. Nu gällande regler för det statliga stödet infördes med verkan från budgetåret 1971/72. Jag har i det föregående redogjort för de nuvarande stödformerna liksom för begreppen kulturtidskrift och ideell tidskrift. Sammanfattningsvis gäl­ler att kulturtidskrifter kan tilldelas grundbidrag medan såväl kultur­tidskrifter som ideella tidskrifter kan erhålla projektbidrag och kom­ma i fråga för stödköp. Kulturtidskriftsutredningen har gjort en över­syn av stödet till tidskrifter inom kultursektorn på grundval av en analys av kulturtidskrifternas ekonomiska situation och en utvärdering av de nuvarande stödformerna.

Enligt utredningen arbetar kulturtidskrifterna under besvärliga eko­nomiska förhållanden. Löner och honorar är i allmänhet låga och myc-

Prop. 1976/77: 82

16

ket arbete utförs utan ersättning. Utredningen redovisar att kostnaderna för framställning och distribution har ökat kraftigt under senare år. Kulturskrifterna har haft svårt att täcka kostnadsökningarna med ökade intäkter. Ofta saknas också resurser för att marknadsföra tidskrifterna på ett sätt som skulle kunna ge fler prenumeranter och därigenom en bättre ekonomi.

Utredningen föreslår en kraftig utbyggnad av det statliga stödet till kulturtidskrifter. Av de nuvarande stödformerna anser utredningen att rundbidraget har haft den största betydelsen för tidskriftema, medan projektbidraget inte har spelat någon väsentlig roll. Enligt utredningens iörslag bör därför grundbidraget behållas, medan stödformen projekt­bidrag bör upphöra. Nuvarande ordning för stödköp har enligt utred-lingen endast haft begränsad effekt för tidskrifterna. Av detta skäl 'öreslår utredningen att reglerna för stödköp förändras så, att endast :idskrifter som tilldelats grundbidrag skall kunna bli föremål för stöd-

På förslag av chefen för budgetdepartementet har regeringen tidigare lenna dag beslutat att till riksdagen avlämna proposition (1976: 77: 99) )m stöd till vissa tidningar och tidskrifter m. m. Där föreslås att orga-lisationstidskrifter skall kunna få stöd i förhållande till den postdistri-»uerade upplagan. Stödet föreslås utgå enligt generellt verkande regler.

Vissa av de kulturtidskrifter som f. n. erhåller tidskriftsstöd kommer itt kunna få det föreslagna stödet till organisationstidskrifter. Eftersom juiturtidskrifternas upplagor genomgående är små kommer sådant stöd de flesta fall endast att få begränsad ekonomisk betydelse för dessa idskrifter. Många kulturtidskrifter kan inte alls komma i fråga för det öreslagna stödet. Mot denna bakgrund förordar jag att ett särskilt stat-igt stöd till kulturtidskrifter skall utgå även i fortsättningen.

I fråga om vilka stödformer som skall ingå i stödet till kulturskrifter inser jag i likhet med utredningen att ett bidrag, som motsvarar det nu-'arande grundbidraget, bör finnas med även i fortsättningen. Något ärskilt projektbidrag bör enligt min mening inte ingå i kulturtidskrifts­tödet.

När det gäller stödköpet delar jag utredningens bedömning att den [uvarande formen endast har haft begränsat värde för kulturtidskrif-erna. Jag har förståelse för att utredningen har sökt utforma sina för­lag om stödköp så att de skall underlätta för tidskrifterna att bedriva

Prop. 1976/77: 82

17

en aktiv marknadsföring som är inriktad på de grupper som det är viktigt för tidskrifterna att nå. Jag anser dock, i likhet med vissa re­missinstanser, att den effekt som utredningen vill uppnå med sitt för­slag lika väl kan uppnås genom att dessa resurser används till en för­stärkning av grundbidraget.

Jag förordar därför att det statliga stödet till kulturtidskrifter fr. o. m. budgetåret 1977/78 endast skall bestå av ett slags bidrag, som mot­svarar det nuvarande grundbidraget. I likhet med utredningen anser jag att detta bidrag bör kunna utgå till samma kategori av tidskrifter som nu kan komma i fråga för grundbidrag. Liksom f. n. bör gälla att en tidskrift skall ha kommit ut med minst fyra nummer närmast före­gående budgetår innan den första gången kan tilldelas bidrag.

I proposition 1976/77: 99 föreslås särskilda stödformer för tidningar och tidskrifter på andra språk än svenska, som riktar sig till invandrare i Sverige. Sådana tidskrifter bör därför ej kunna komma i fråga för stöd till kulturtidskrifter. Däremot bör det, liksom f. n. vara möjligt att inom ramen för kulturtidskriftsstödet ge bidrag till enstaka andra tidskrifter på annat språk än svenska. En förutsättning är självfallet att sådan tidskrift ges ut här i Sverige av svensk ägare och att den i övrigt uppfyller kraven för stöd.

Kulturtidskriftsstödet bör liksom; f. n. ha till syfte att främja hög kvalitet och ett mångsidigt utbud av åsikter och behandlade ämnen. I detta ligger bl. a. att varje tidskrift, oavsett vilken åsiktsriktning den företräder, måste kunna få stöd. Tidskrifter av likartad karaktär bör vid bidragsgivningen behandlas likvärdigt Mot denna bakgrund skulle urval av bidragsberättigade tidskrifter enligt generellt verkande regler i princip vara att föredra också för stödet till kulturfidskrifterna. Enligt min mening är det emellertid inte möjligt att inom ekonomiskt realis­tiska ramar konstruera sådana regler som skulle kunna täcka de olika slag av tidskrifter som f. n.'kan komma i fråga för stöd. Nuvarande metod för urval, som utgår från en allmän bedöming av tidskrifternas 

 innehåll, bör därför behållas.

Det är enligt min mening nödvändigt att frågor om stöd prövas av ett organ med god kärmedom om kulturområdet. Statens kulturråd bör därför även i fortsättningen ha hand om denna uppgift.

Utredningen diskuterar enhgt vilka principer storleken av bidragen till de enskilda tidskrifterna bör bestämmas. Det ligger enligt utred­ningen i den selektiva stödformens natur att många olika faktorer spe­lar in härvidlag. Utredningen. anser att en fördelning efter förlustkri­terier till viss del skulle kunna vägleda bidragsgivningen, även om denna också måste korrigeras med hänsyn till andra förhållanden.

Utredningen framhåller att ungefär hälften av de: kulturtidskrifter som innevarande budgetår har tilldelats grundbidrag också är befriade från mervärdeskatt på sina: tryckerikostnader. Dessa tidskrifter skulle

Prop. 1976/77: 82

18

jckså komma i fråga för det föreslagna stödet till organisationstid-ikrifter. Utredningen vill inte föreslå att kulturtidskrifter generellt be-'rias från mervärdeskatt, men förordar att de tidskrifter som är skatt-ikyldiga kompenseras för skatten vid beräkningen av grundbidraget. \ven de tidskrifter som inte kan erhålla det föreslagna stödet till orga-lisationstidskrifter bör enligt utredningen få kompensation för detta /id bidragsberäkningen.

Bland remissinstanserna finns förespråkare för generella regler vid be-äkning av grundbidraget. I några fall förordas en anpassning till de 

egler som föreslås gälla för stöd till organisationstidskrifter, eventuellt ned särskilda arrangemang med hänsyn till kulturtidskrifternas spe-:iella förhållanden. En sådan ordning skulle ha vissa förtjänster från )rincipell synpunkt. Bl. a. skulle utrymmet för skönsmässig behandling nd bidragsgivningen minska.

Jag bedömer det emellertid inte vara möjligt att skapa ett generellt ;ystem för beräkning av det nya bidraget. Kulturtidskriftema skiljer ;ig alltför mycket i olika avseenden som har betydelse för bidrags-jehovet. Upplagorna varierar exempelvis kraftigt i storlek. Vidare ikiftar kostnaderna för redaktionellt arbete, liksom t. ex. behovet av originalmaterial och illustrationer. Vissa tidskrifter har en blygsam eko-lomisk omslutning, medan andra omsätter betydande belopp. Även nervärdeskattens effekt varierar för olika tidskrifter. De faktorer som ag nu har nämnt leder till att de underskott som uppkommer blir olika ;tora. Anspråken på ekonomiska bidrag beror självfallet också på /ilken målsättning den enskilda tidskriften har när det gäller det tek-liska utförandet, de redaktionella ambitionerna, prenuriierationspriser-la, m. m.

Bidraget bör därför bestämmas efter en bedömning av varje enskild idskrifts karaktär och föratsättningar. Utgångspunkten bör därvid vara Itt det är tidskriftens ägare som har det huvudsakliga ekonomiska an-;varet för utgivningen. Vissa tidskrifter får regelmässigt betydande im-lerskott täckta av t. ex. kulturinstitutioner som disponerar stora re-;urser. Avsikten är inte att statsbidraget skall leda till att insatserna ninskar från sådana bidragsgivares sida. Bidraget får inte heller bli så ;tort att en tidskrift kan fortsätta utgivningen oberoende av om t. ex. jrenumerafionsintäktema stadigt minskar under en längre tid.

Enligt nu gällande regler kan en kulturtidskrift få grundbidrag endast )m intäkterna av tidskriften inte täcker utgiftema för den och om dess igare inte får tillräckligt stöd från annat håll. Kulturrådet har enligt itredningen tolkat denna regel så, att en tidskrift måste redovisa för-ust för att kunna erhålla grundbidrag. Utredningen föreslår att mot-varande inte skall gälla i fortsättningen. Bland remissinstanserna är neningama delade om detta förslag.

För egen del anser jag att bidraget självfallet alltid skall användas

Prop. 1976/77: 82

19

för att täcka utgifter för tidskriften. Bidraget kan således inte få an­vändas för något annat ändamål. Om det skulle visa sig att intäkter och bidrag för ett år överstiger kostnaderna för tidskriften under samma år bör överskottet inte få användas till annat än tidskriftens fortsatta utgivning.

Mot bakgrund av vad jag här har sagt förordar jag att bidrag fr. o; m. budgetåret 1977/78 skall kunna utgå till ägare av sådan kulturtidskrift för vilken det kan beräknas att intäkterna för det budgetår som ansökan avser inte kommer att täcka kostnaderna och för vars utgivande ägaren inte har eller kan påräkna tillräckligt stöd från aimat håll.

Med anledning av utredningens förslag, att man vid bidragsgivningen skall ta hänsyn till om tidskrifterna är befriade från mervärdeskatt eller ej resp. om de erhåller det föreslagna stödet till organisationstidskrifter, vill jag anföra följande.

Jag är i likhet med utredningen inte beredd att nu förorda någon generell befrielse från mervärdeskatt för kulturtidskrifter. De regler som f. n. gäller för undantag från skatteplikt för tidskrifter innebär att utrymmet för subjektiva avgöranden är starkt begränsat. Så är inte fallet när det gäller fördelningen av bidrag till kulturtidskrifter efter­som urvalet måste grundas på en bedömning av tidskriftemas innehåll och deras ekonomiska situation. Att lägga en sådan bedömning till grund för beslut om befrielse från mervärdeskatt skulle betyda att man införde principer som är främmande i skattesammanhang. Jag har i denna fråga samrått med chefen för budgetdepartementet.

Vid beräkningen av bidragets storlek kommer hänsyn att kunna tas till mervärdeskatten i den mån denna medverkar till att underskott uppkommer för en viss tidskrift.

Vissa kulturtidskrifter kommer att kunna erhålla det föreslagna stödet till organisationstidskrifter. Kulturrådet bör vid sin bedömning av bidragsbehovet ta hänsyn till om tidskriften erhåller sådant stöd. Fr. o. m. ansökningstillfället för budgetåret 1978/79 bör tidskriftema i sina ansökningar om bidrag lämna uppgift om med vilket belopp sådant stöd har utgått för föregående år. Kulturrådet bör kunna lägga detta belopp till grund för sin bedömning av bidragsbehovet. Vid an-sökningsfillfället för budgetåret 1977/78 kommer inga uppgifter att föreligga om organisationstidskriftsstödets storlek. I de fall där det är uppenbart att detta stöd för år 1977 endast kan komma att uppgå till mindre belopp bör kulturrådet kunna bortse från det vid beräkningen av bidrag för nämnda budgetår. Vid sin behandling av dessa frågor bör kulturrådet givetvis ha ett nära samarbete med den myndighet som beslutar om stödet till organisationstidskrifter.

Som underlag för kulturrådets prövning av ärende om stöd till kul­turtidskrift bör ligga en skriftlig ansökan av tidskriftens ägare. An­sökan bör innehålla uppgifter om utgivningen och ekonomin under de

Prop. 1976/77: 82

20

närmast föregående budgetåren. Dessutom bör sökanden presentera en utgivningsplan och en ekonomisk kalkyl för det budgetår som an­sökan avser. För den händelse sökanden lämnar felaktig uppgift för att vilseleda kulturrådet har rådet, om uppgiften har haft betydelse för prövningen av ansökan, möjlighet att kräva tillbaka beviljat bidrag helt eller delvis. Detsamma gäller om utbetalat belopp inte har använts för avsett ändamål. Återkrävt belopp bör dllföras anslaget för stöd till kulturtidskrifter.

Jag har i det föregående (s. 3) redogjort för de särskilda röstnings­regler som f. n. gäller vid beslut om tidskriftsstöd och som syftar till att tillgodose minoritetsintressen. Motsvarande regler bör gälla även i fortsättningen vid beslut om bidrag. Liksom f. n. bör talan inte få föras mot beslut av kulturrådet om bidrag till kulturtidskrift. Det ankommer på regeringen att meddela bestämmelser om handläggningen av stödet till kulturtidskrifter.

När det gäller medelsbehovet för stödet till kulturtidskrifter föreslår utredningen att 5,6 milj. kr. bör anvisas för grundbidrag och 1,75 milj. kr. för stödköp. Utredningen räknar med att ca 50 nya tidskrifter där­igenom kan komma i fråga för grundbidrag.

Jag anser att den beräkning av medelsbehovets totala omfattning som utredningen har gjort i det stora hela är reaUstisk. För budgetåret 1977/78 bör därför anvisas 7 milj. kr. till stöd till kulturtidskrifter, vilket är 4,5 milj. kr. mer än vad som har anvisats under anslaget till tidskriftsstöd för innevarande budgetår. Jag återkommer till denna fråga i det följande. Vad jag har anfört i fråga om medelsanvisningen innebär inget ställningstagande till frågan om hur många nya tidskrifter som bör komma i fråga för bidrag. Inom den medelsram som ställs fill kul­turrådets förfogande måste finnas utrymme för stöd till nyetablerade tidskrifter och till andra tidskrifter som inte har fått stöd-tidigare.

Mina förslag i det föregående innebär ätt antalet stödformer minskar. Samtidigt kan de ökade ekonomiska resurserna leda till att prövningen av frågor om bidrag bhr mer krävande. Dessa faktorer sammanvägda leder enligt min mening inte till något ytterligare behov av administra­tiva resurser hos kulturrådet för stödet till kulturtidskrifter. Skulle det i samband med införandet av de nya reglerna eller för utvärderings­ändamål behövas ytterligare resurser utöver vad kulturrådet disponerar, bör dessa bekostas från anslaget för stöd fill kulturtidskrifter.

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag' att rege­ringen föreslår riksdagen

att godkänna de riktlinjer för stöd till kulturfidskrifter som jag förordat.

Prop. 1976/77: 82

21

5    Anslagsberäkningar för budgetåret 1977/78 Stöd till kulturtidskrifter

1975/76 Utgifti

1896 531

Reservation

23 043

1976/77 Anslagi        2 500 000

1977/78 Förslag

7 000 000

1 Tidigare anslagsbetekning Tidskriftsstöd.

Som jag har anfört i det föregående bör det statliga tidskriftsstödet inom kulturområdet förändras fr. o. m. budgetåret 1977/78. De sär­skilda bidragsformerna projektbidrag och stödköp bör inte längre finnas kvar. Med hänsyn till att s. k. ideella tidskrifter inte längre kommer att kunna komma i fråga för stöd ur förevarande anslag bör anslaget fr. o. m. nästa budgetår benämnas Stöd till kulturtidskrifter.

Kostnader för projektbidrag och stödprenumerationer som har be­slutats enligt nu gällande bestämmelser bör, i den mån de förfaller till betalning under budgetåret 1977/78 eller senare, få betalas från före­varande anslag.

Anslaget bör ökas med 4,5 milj. kr. till 7 milj. kr. budgetåret 1977/78. Vid beräkningen av beloppet har jag tagit hänsyn till förslaget att bi­drag till tidskriften Samefolket som innevarande budgetår utgår ur an­slaget Tidskriftsstöd i fortsättningen skall beräknas under det nya an­slaget Bidrag till samisk kultur (prop. 1976/77: 80).

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Stöd till kulturtidskrifter för budgetåret 1977/78 under nionde huvudfiteln anvisa ett reservationsanslag av 7 000 000 kr.

6    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som före­draganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM  1977 770136