Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition nr 90 år 1975

Prop. 1975: 90

Nr 90

Regeringens proposition om ökning av den statliga garantin för Sveriges investeringsbank AB:s förpliktelser;

beslutad den 13 mars 1975.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga det förslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

RUNE B.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås atl den statliga garantin för Sveriges investe­ringsbank AB:s förpliktelser ökas från 900 milj. kr. till 2 000 milj. kr.

1    Riksdagen 1975. 1 saml Nr 90

Prop. 1975: 90

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1975-03-13

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Bengts­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén.

Furedragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ökning av den statliga garantin för Sveriges investerings­bank AB:s förpliktelser

Föredraganden anför.

Sveriges investeringsbank AB bildades år 1967 (prop. 1967: 56 och 102, SU 1967: 111 och BaU 1967: 33, rskr 1967: 289). I propositionen framhölls att den snabba strukturomvandlingen inom näringslivet mot slörre, kapital- och teknologiintensiva enheter reste krav på omfattande investeringar. Genom att Investeringsbanken bildades med uppgift att i första hand medverka vid finansieringen av stora och utvecklingsbe-tonade projekt skapades institutionella förutsättningar för att bättre lösa näringslivets finansieringsproblem i samband med strukturomvand­lingen.

Ar 1971 vidgades bankens verksamhetsområde till att omfatta också exportkreditgivning (prop. 1971: 1 bil. 1, FiU 1971: 1, rskr 1971:25). Chefen för finansdepartementet framhöll i propositionen bl. a. att ban­ken hade visat sig vara ett effektivt näringspolitiskt medel och svarade mot väsentliga behov hos näringslivet. Han betonade vidare att närings­livets expansion och investeringsvilja är starkt avhängiga av exportmöj­ligheterna och att dessa i sin tur ofta är beroende av att lämplig export­kreditfinansiering kan ordnas. Genom att ge banken möjlighet att också medverka vid finansieringen av svensk export fick batiken ytterligare en viktig uppgift när det gällde att effektivt lösa näringslivets kapitalför­sörjningsproblem. Det framhölls att en möjlig väg härvidlag kunde vara upplåning utomlands.

Vid starten tillfördes banken 500 milj. kr. i eget kapital. Vidare ställ-

Prop. 1975: 90

3

de slalen en garanti på 450 milj. kr. för bankens förpliktelser. PrakUskt innebär en sådan garanti att staten garanterar alt banken fullgör sina skyldigheter gentemot långivarna i det fall banken skulle råka i betal­ningssvårigheter. Genom beslut av 1969 års riksdag (prop. 1969: 1 bil. 15, SU 1969: 49, rskr 1969: 140) tillfördes banken ytteriigare eget kapital samtidigt som garantiåtagandet ökades. Bankens aktiekapital uppgår f. n. till 900 milj. kr. och statens garantiåtaganden lill ett lika stort be­lopp. Aktiekapitalet ägs helt av staten.

Investeringsbankens huvuduppgift är att tillhandahålla näringslivet långfristiga krediter. Banken kan emellertid också ge kortare lån. Lån kan lämnas såväl av konventionell typ, dvs. mot säkerhet, som i form av s. k. blancokrediter, dvs. utan formella säkerheter. Banken kan vidare medverka vid utgivande av obligations- och förlagsemissioner samt läm­na lånegarantier. För det fall att finansieringen av ett investeringsprojekt kräver även tillskott av eget kapital får banken också förvärva aktier. Beträffande exportfinansiering gäller att banken kan medverka både vid upparbetningen av en exportorder och till den långfristiga finansie­ringen efter exportleveransen.

Som redan har nämnts uppgår Invesleringsbankens aktiekapital f. n. till 900 milj. kr. Det egna kapitalet uppgick vid utgången av år 1974 till 1 066 milj. kr. Enligt den för banken gällande bolagsordningen får ban­ken upplåna medel eller ingå garantiförbindelser till ett belopp som högsl får motsvara fem gånger bankens eget kapital. Bankens upplå­ningspotential per den 31 december 1974 utgjorde således 5 330 milj. kr. Bankens upplåning uppgick vid samma tillfälle till totalt 1 348 milj. kr., varav 749 milj. kr. på den inhemska kapitalmarknaden (företrädes­vis lån i AP-fonden) oqh 536 milj. kr. utomlands. Till följd av bankens goda slällning har banken utomlands betraktats som förstklassig låntaga­re och har därför erhållit gynnsamma villkor vid sin upplåning. Till del­ta torde även ha bidragit, förutom att banken är statsägd, att staten har ställt garanti för bankens förpliktelser.

Omfattningen och inriktningen av Investeringsbankens låneverksam­het under senare år framgår översiktligt av följande sammanställning (i milj. kr.).

1970       1971       1972       1973       1974

Beviljade och under resp.

år utlämnade lån

368

537

515

466

781

därav till

investeringsändamål

368

529

503

421

622

exportflnansiering

7

12

      44

159

Uteslående lån per 31 de-

cember resp. år

533

961

1389

1653

2 127

därav exportkrediter

7

17

53

197

Till summa utestående lån per den 31 december år 1974 kommer be­viljade men ännu inte utnyttjade krediter på 1 412 milj. kr. Av dessa avser 386 milj. kr. exportkrediter.

Prop. 1975: 90

4

I skrivelse till regeringen framhåller Investeringsbanken att den har upptagit förhandlingar om ytterligare lån på den utländska kapitalmark­naden. Banken betonar att denna upplåning, tillsamihans med sådan ytterligare upplåning som inom överskådlig tid kan bli aktuell, kan nå en sådan omfattning att relationen mellan upplåningen å ena sidan och bankens eget kapital och slatsgarahti å den andra kan komma att fram­stå som mindre gynnsart än hittills från placerarsynpunkt. Detta gäller trots att bankens möjligheler till nyupplåning formellt sett fortfarande är goda. För alt banken även framdeles vid upplåning utomlands skall betraktas som förstklassig låntagare och åtnjuta de fördelar detla inne­bär, hemställer banken att den statliga garantin för bankens förpliktelser höjs från 900 milj. kr. till 2 000 milj. kr.

Efter remiss har yttranden över framställningen avgetts av fullmäkti­ge i riksbanken och bankinspektionen.

Fullmäktige i riksbanken understryker det angelägna i att möjlighe­terna till framför allt långfristig upplåning i utlandet vidgas för närings­livet. Därvid betonar fullmäktige Invésteringsbankens viktiga roll som förmedlare av sådana krediter. Fullmäktige framhåller att det är be­tydelsefullt att den statliga garantin inte hålls för snäv och förordar att banken får den begärda höjningen av den statliga garantin.

Bankinspektionen framhåller att den från de synpunkter inspektionen har att anföra, inte har något att erinra mot bifall till framställningen.

För egen del vill jag erinra om att den isvenska bytesbalansen har un­dergått betydelsefulla förändringar under senare tid främst på grund av de kraftigt hölja oljepriserna. Näringslivets investeringar liksom dess ex­portkrediter bör därför i högre grad än hittills finansieras utomlands.' Direkt utländsk upplåning torde emellertid vara förbehållen de största svenska företagen. Övrig utländsk upplåning avseende näringslivets be­hov måste därför huvudsakligen förméiälas via svenska kreditinstitut:

I likhet med fullmäktige i riksbanken anser jag att Investeringsbänken

här har en viktig funktion att fylla. Det är emellertid också nödvändigt

att bankens vidareutlåning till svenska företag kan ske på goda villkor.

Investeringsbanken har som tidigare nämnts hittills kunnat låna utom­

lands på gynnsamma villkor. En bidragande orsak härtill har varit att

staten ställt garanti för bankens förpliktelser. Jag delar bankens uppfatt­

ning att den även i fortsältningen bör ges möjlighet att nå gynnsammast

tänkbara villkor i sin utländska upplåning och att en lämpligt avvägd

statlig garanti för bankens förpliktelser utgör en väsentlig förutsättning

härför. Jag förordar således i enlighet med bankens förslag att den stat­

liga garantin för Investeringsbankens förpliktelser ökas från 900 milj.

kr. till 2 000 milj. kr.

>

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen

föreslår riksdagen

.-' 

Prop. 1975: 90

att uppdraga ål fullmäktige i riksgäldskontoret atl ikläda staten garanti för Sveriges investeringsbank AB:s förpliktelser med ytteriigare 1 100 000 000 kr. till sammanlag högst 2 000 000 000 kr.

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslu­tar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga det förslag som föredraganden lagt fram.

MAKCUS BOKTR. STOCKHOLM 1973     750186