Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1981/82:214

Regeringens proposition 1981/82:214

om rätten till avdrag för mervärdeskatt i vissa fall, m. m.

beslutad den 22 april 1982.

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar THORBJÖRN FÅLLDIN

ROLF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås begränsningar i rätten till avdrag för s. k. fiktiv mervärdeskatt. Avdrag för sådan skatt skall inte få göras vid förvärv av vissa varor av guld, silver eller platina. Vidare föreslås att avdrag för fiktiv mervärdeskatt skall återföras när begagnade varor av vissa slag exporte­ras.

De nya bestämmelsema föreslås träda i kraft den 1 juU 1982.

1    Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr 214

Prop. 1981/82:214

2

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt

Härigenom föreskrivs att 15 och 18§§, punkt 1 av anvisningama till 2§ samt anvisningama till 16 och 17 §§ lagen (1968:430) om mervärdeskatt' skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

15 § Redovisning av skatt för viss redovisningsperiod skall omfatta affärs­händelser genom vilka redovisningsskyldighet har inträtt enligt 5 a §.

Uppkommer förlust på fordran, för vilken utgående skatt har redovisats, får ett mot denna skatt svarande belopp avdragas i redovisningen för den period då förlusten uppkommer. Inflyter därefter betalning för sådan ford­ran skall beloppet åter upptagas i redovisningen.

Lämnas återbäring, bonus eller annan rabatt, som icke utgör s. k. vill­korlig rabatt, i efterhand och avser förmånen skattepliktig omsättning, för vilken utgående skatt redovisats, får belopp motsvarande den del av den tidigare redovisade skatten som belöpt på den utgivna förmånen avdragas i den ordning som gäller för den skattskyldiges redovisning av utgående skatt. Utges förmånen till skattskyldig skall avdraget grundas på kredit­nota eller motsvarande handling. Av handlingen skall framgå minskningen av både vederiag och skatt.

Handling som avses i tredje stycket skall ligga till grund även för avdrag för annan kundkreditering som avser skattepliktig omsättning.

Uthyr eller upplåter den som är skattskyldig enligt 2 § Qärde stycket, inom. tre år från utgången av det kalenderår under vilket beslut om skatt­skyldighet har meddelats, fastigheten eller del därav fill någon som ej bedriver verksamhet som medför skattskyldighet enligt denna lag, skall beloppet av åtnjutna avdrag för ingående skatt för ifrågavarande fastighet eller del därav återföras. Sker sådan uthyrning eller upplåtelse sedan tre men ej sex år har förflutit från utgången av det kalenderår under vilket beslut om skattskyldighet har meddelats skall återföring göras med hälften av det belopp som nu sagts.

Vad som sägs i femte stycket tillämpas även när fastighetsägaren tar uthyrd eller upplåten fastighet eller del därav i anspråk för användning i verksamhet som ej medför skattskyldighet samt när uthyrd eller upplåten fastighet säljs.

Återföring skall ske i deklarationen för den redovisningsperiod under vilken den skattepUktiga uthyrningen eller upplåtelsen har upphört eller fastigheten har sålts.

Exporteras en vara, skall den in­gående mervärdeskatt som hänför sig lill förvärvet av varan återföras, om den skaltskyldige inte visar att varan har innehafts endast av skattskyldiga och varan är att hån-föra lill något av följande slag, nämligen ' Lagen omtryckt 1979: 304. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:885.

Prop. 1981/82:214

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1)    andra varor än sådana som

avses i 18 § och som helt eller IiU

väsentUg del består av guld, silver

eller platina,

2)   naturpärlor, naturliga och syn­

tetiska ädelstenar,

3)

varor, som helt eller till vä­sentlig del består av koppar, mäs­sing, tenn, brons eller nysilver,

4)

vapen med undantag av så­dana skjutvapen som omfattas av vapenlagen (1973:1176),

5)

alster av bildkonst,

6)

konstalster av glas, porslin el­ler annan keramik,

7)

möbler,

8)      fartyg eller luftfartyg.

Återföring enligt åttonde stycket

skall ske i deklarationen för den re­dovisningsperiod under vilken varan har exporterats.

(Se vidare anvisningama.)

18 § Avdragsrätt föreligger icke för ingående skatt som belöper på

1)

stadigvarande bostad,

2)

anskaffning av personbil eller motorcykel för annan verksamhet än sådan som avser yrkesmässig återförsäljning eller uthyrning.

Avdragsrätt föreligger ej för ingående skatt som belöper på hyra av personbil eller motorcykel för annat ändamål än yrkesmässig återuthyr-ning i det fall fordonet endast i ringa omfattning används i verksamhet som medför skattskyldighet.

Medför verksamhet endast delvis skattskyldighet, får ingående skatt vilken hänför sig till förvärv eller införsel som till mer än 95 procent avser den del av verksamheten sorn medför skattskyldighet avdragas utan upp­delning efter skälig grund. Föreligger skattskyldighet för mer än 95 procent av omsättningen, får ingående skatt som ej överstiger 1000 kronor för visst förvärv eller viss införsel avdragas utan uppdelning efter skälig grund.

Avdragsrätl föreligger inte för in­gående skall enligt 17 § femte stycket vid förvärv av en vara som helt eller till väsentlig del består av guld, silver eller platina, om varans inköpspris understiger 175 procent av metallvärdet på inköpsdagen av det guld, silver eller platina som ingår i varan. Detsamma gäller i fråga om skrot, avfall eller annan liknande vara, som innehåller guld, silver eller platina.

Prop. 1981/82:214

4

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Regeringen kan förordna om undantag från avdragsrätt för ingående skatt som belöper på utförsel för vilken skatt skall erläggas enligt förord­nande som avses i 1 §.

Anvisningar

till 2 §

1. Verksamhet anses som yrkes-

I. 

Verksamhet anses som yrkes­

mässig när inkomsten därav utgör

mässig när inkomsten därav utgör

skattepliktig intäkt av jordbruksfas-

skattepliktig intäkt av jordbruksfas­

tighet, av annan fastighet eller av

tighet, av annan fastighet eller av

rörelse enligt kommunalskattelagen

rörelse enligt kommunalskattelagen

(1928:370). Som yrkesmässig verk-

(1928:370). Som yrkesmässig räk-

samhet räknas även realisation av

nas även omsättning av vara från

levande och döda inventarier i jord-

fastighet som avses i 24 § 2 eller 3

bruksfastighel, även om intäkten

mom. kommunalskattelagen, ut-

därav icke är skattepliktig enligl

hyrning enligt 2 § fjärde stycket av

kommunalskattelagen. Som yrkes-

sådan fastighet och avyttring av

mässig räknas även omsättning av

skogsprodukter i fall som avses i

vara från fastighet som avses i 24 §

punkt 4 tredje stycket av anvisning-

2 eller 3 mom. kommunalskattela-

arna IiU 35 § nämnda lag samt an-

gen och uthyrning enligt 2 § Qärde

nan verksamhet i vilken varor eller

stycket av sådan fastighet samt an-

tjänster omsätts under rörelselik-

nan verksamhet i vilken varor eller

nande former,

tjänster omsätts under rörelselik-

nande former.

Den som yrkesmässigt omsätter tjänst som avses i 10 § första stycket 2 eller 4 anses bedriva yrkesmässig byggnadsverksamhet. Sådan verksamhet omfattar även tjänst som den skattskyldige utför eller låter utföra på fastighet som för honom utgör lagertillgång i förvärvskällan rörelse enligt kommunalskattelagen. Som lagertillgång i byggnadsverksamhet skall dock enligt denna lag ej räknas fastighet som avses i 24 § 2 mom. kommunalskat­telagen och som av den skattskyldige stadigvarande brukas som bostad eller för fritidsändamål.

Försäljning av inventarier, material, avfallsprodukter eller liknande varor i verksamhet som icke medför skattskyldighet anses ej som yrkes­mässig. Som yrkesmässig anses dock försäkringsföretags omsättning av vara som övertagits i samband med skadereglering och finansieringsföre­tags omsättning av vara som enligt köpeavtal återtagits av företaget. Som yrkesmässig anses alltid omsättning av vara som vid förvärvet eller inför­seln har varit undantagen från skatteplikt enligt 8 § 1. Tillhandahållande av kost åt personal anses som yrkesmässig verksamhet endast när det sker i serveringsrörelse. Skattskyldigs försäljning av personbil eller motorcykel anses som yrkesmässig, endast om rätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till den skattskyldiges förvärv av av fordonet har förelegat.

Utgivning av program eller katalog för verksamhet som ej medför skatt­skyldighet anses icke som yrkesmässig.

Utländsk företagare anses bedriva yrkesmässig verksamhet här i landet även när han omsätter varor som han lagt i lager eller förvärvat inom eller infört till landet för leverans efter montering, installation eller annan tjänst eller inom landet tillhandahåller byggnadsentreprenad eller annan tjänst.

Prop. 1981/82:214

5

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Föreligger skattskyldighet för utländsk företagare, som icke är bosatt eller icke stadigvarande vistas här i landet eller, om fråga är om juridisk person, icke har fast driftställe här i landet, skall företagaren företrädas av en av länsstyrelsen godkänd representant. Sådan representant skall enligt fullmakt av den utländske företagaren som ombud för företagaren svara för redovisningen av skatt för den verksamhet som skattskyldigheten omfattar och i övrigt företräda den utländske företagaren i frågor som gäller skatt enligt denna lag. Länsstyrelsen kan kräva, att säkerhet skall ställas för skattens betalning. Underlag för kontroll av skatteredovisningen skall finnas tillgängligt hos representanten.

Verksamhet som staten eller kommun bedriver för att uteslutande tillgo­dose eget behov räknas som yrkesmässig endast när den drives i bolags­form eller liknande. Detta gäller även vid ekonomiskt samgående mellan staten och kommun eller mellan kommuner för verksamhet som avser visst, gemensamt ändamål. Med kommun förstås även landsfingskommun.

Bedriver staten, kommun eller kommuner var för sig eller gemensamt verksamhet som icke uteslutande tillgodoser egna behov, räknas verksam­heten, när den ej drives i bolagsform eller liknande, som yrkesmässig till den del den avser annat än egna behov. Som yrkesmässig verksamhet anses alltid statens järnvägars befordran av varor, postverkets befordran av varor i diligensrörelsen samt postverkets befordran av postpaket och gruppkorsband. Som yrkesmässig verksamhet anses vidare alltid kom­muns omsättning av vara som avses i 8§ 4, transport i samband med renhållning eller omhändertagande och förstöring av vara.

Om särskilda skäl föreligger kan regeringen förordna att statlig verksam­het, som avser eget behov och som ej enligt sjunde eller åttonde stycket är att anse som yrkesmässig, tills vidare skall anses utgöra yrkesmässig verksamhet.

Verksamhet som medlem i sameby utför enligt rennäringslagen (1971:437) för samebyns räkning anses ej som yrkesmässig.

till 16 §

Faktura eller motsvarande hand-

Faktura,   avräkningsnota   eller

ling skall utöver beskattningsvärde motsvarande handling skall utöver

och skattebelopp innehålla uppgift beskattningsvärde och skattebe-

om utställarens och mottagarens lopp innehålla uppgift om utställa­

namn och adress eller annan för rens och mottagarens namn och ad-

identifieringen godtagbar angivelse, ress eller annan för identifieringen

transaktionens art samt platsen för godtagbar angivelse, transaktio-

varans mottagande. Den 50/« är re- nens art samt platsen för varans

dovisningsskyldig skall dessutom mottagande. / en sådan handling

ange sitt registreringsnummer.

skall   också   anges   registrerings-

numret för den som är redovis­ningsskyldig för omsättningen. Länsstyrelsen får, när det fiinns sär­skilda skäl, medge att uppgift om regislreringsnumret utelämnas i en avräkningsnota som upprättas av köparen. Vid förvärv som avses i 17 § femte stycket skall handlingen  Senaste lydelse 1981:1276.

Prop. 1981/82:214

6

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

innehålla uppgift om säljarens per­sonnummer eller organisations­nummer eller, om sådant nummer saknas, en likvärdig uppgift.

till 17 §3

Avdrag för ingående skatt skall

Avdrag för ingående skatt skall

styrkas av skattedebitering på in- styrkas av skattedebitering på in­köpsfaktura, avräkningsnota eller köpsfaktura, avräkningsnota eller motsvarande handhng. Detta gäller motsvarande handling. Detta gäller dock inte om säljaren enligt 16 § dock inte om säljaren enligt 16 § tredje stycket är undantagen frän tredje stycket är undantagen från skyldighet att på sådan handling skyldighet att på sådan handling ange skattens belopp och inte heller ange skattens belopp och inte heller vid inköp från detaljhandeln, om vid inköp från detaljhandeln, om vederlaget understiger 200 kronor.       vederlaget understiger 200 kronor.

Rätt till avdrag för ingående skatt som anges i 17 § femte stycket före­ligger endast om köpehandlingen innehåUer sådan uppgift som avses i anvisningarna till 16 § sista me­ningen.

Avdragsrätten för ingående skatt på driftkostnader för personbil eller motorcykel som utgör inventarium i skattskyldigs verksamhet eller som förhyrs för brak i sådan verksamhet omfattar alla sådana kostnader oavsett om fordonet helt eller endast delvis används i verksamheten. Används personbil eller motorcykel, som har förhyrts för annat ändamål än yrkes­mässig återathyrning, i mer än ringa omfattning i verksamhet som medför skattskyldighet föreligger avdragsrätt för 50 procent av den ingående skatt som belöper på hyran. Avser ingående skatt i annat fall endast delvis sådant förvärv som omfattas av avdragsrätten eller endast delvis verksam­het som medför skattskyldighet eller verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet, skall beloppet av den avdragsgilla ingående skatten be­stämmas genom uppdelning efter skälig grand när annat ej följer av 18 § tredje stycket.

Kan det styrkas att vid leverans av vara tiil skattskyldig här i landet skatt erlagts för utländsk ej skattskyldig leverantörs räkning vid varans införsel, föreligger avdragsrätt för köparen med belopp motsvarande den av tull­myndigheten uttagna skatten, om avdragsrätt förelegat om köparen själv erlagt skatten.

Avdragsrätten för ingående skatt på jordbraksarrende omfattar hela skatten, även om i arrendet ingår värdet av bostad.

Finansieringsföretag äger rätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till värdet av vara som enligt köpeavtal återtagits av företaget.

Skattskyldigs avdragsrätt omfattar även ingående skatt som hänför sig till avhjälpande av skada som han vållat i sin verksamhet.

Förvärv eller införsel för verksamhet föreligger även när skattskyldigs kostnad härför bestrides av skadevållande eller försäkringsgivare.

 Senaste lydelse 1981: 1276.

Prop. 1981/82:214

7

Har fastighetsägare inom tre år från utgången av det kalenderår under vilket utförts ny-, till- eller ombyggnad av fastighet medgivits skattskyldig­het för uthyming eller upplåtelse av fastigheten eller del därav enligt 2 § fjärde stycket får han vid redovisningen av skatt avdraga ingående skatt som hänför sig till byggnadsarbetena till den del de avser lokaler, som upplåts för verksamhet som medför skattskyldighet enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1982.

Prop. 1981/82:214

9

Utdrag

BUDGETDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1982-04-22

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson, Boo, EHasson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tilländer,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om rätten till avdrag för mervärdeskatt i vissa fall, m. m.

1    Inledning

Genom beslut den 27 maj 1981 uppdrog regeringen åt mervärdeskatte­utredningen' (Fi 1971:05) att pröva frågan om avdrag för fiktiv mervärde­skatt (Dir 1981:34).

Mervärdeskatteutredningen har i februari 1982 avlämnat delbetänkandet (Ds B 1982:2) Översyn av mervärdeskatten Del 

VI 

Rätten till avdrag för fiktiv mervärdeskatt.

Betänkandet, som också innehåller en redogörelse för frågans tidigare behandling och gällande ordning, bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1.

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan­serna och en sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokol­let som bilaga 2.

2   Föredragandens överväganden

Rätten till avdrag för s. k. fiktiv mervärdeskatt infördes den 1 juh 1979. Bestämmelserna innebär i korthet att den som är skattskyldig till mervär­deskatt får göra avdrag för en beräknad ingående mervärdeskatt när han köper en skattepliktig vara från någon som inte är skattskyldig för försälj­ningen av varan.

Bakgranden till införandet av dessa nya regler var följande. I den yrkes­mässiga handeln med skattepliktiga varor skall mervärdeskatt redovisas på

Utredningsman har varit f. d. departementsrådet Hans R.[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1981/82:214

10

hela vederlaget för de försålda varorna. Detta gäller oavsett om varorna är nya eller begagnade och oavsett om de har förvärvats från t. ex. en privat­person, som inte är skattskyldig för försäljningen, eller från en skattskyldig säljare.

Vid försäljning av skattepHktiga varor direkt mellan två ej skattskyldiga personer, t. ex. två privatpersoner, utgår ingen mervärdeskatt. Detsamma gäller i allt väsentligt vid auktionsförsäljning. I andra fall av förmedling, t. ex. genom agent, utgär mervärdeskatt på förmedlingsprovisionen. Resul­tatet av dessa regler blev, före den I juli 1979, att den reguljära handeln konkurrerade på sämre villkor med dels privata försäljningar och aukfions-försäljningar, dels den irreguljära, mindre seriösa handeln. I många fall konstruerade man på ett mer eller mindre hållbart sätt vanliga inbytes- och försäljningstransaktioner som förmedlingsaffärer.

De nu angivna förhållandena ledde till stora tillämpningsproblem och försvårade avsevärt kontrollarbetet. Situationen var lika allvarlig när det gällde de begagnade personbilarna och de begagnade motorcyklama. Des­sa var visserligen undantagna från skatteplikt men dessa undantag var förenade med besvärliga särbestämmelser om reparationer, uttag av varor ur verkstadsrörelse m. m. Vidare kan man säga att de äldre bestämmelser­na inte alls tog hänsyn till att en vara som ägdes av någon som inte var skattskyldig till mervärdeskatt, t.ex. en privatperson, vanligen hade be­skattats vid dennes förvärv av varan. När en sådan vara på nytt kom ut i handeln innebar beskattningen av hela vederlaget att även det tidigare beskattade restvärdet kom att beskattas på nytt.

Önskemål om ändringar av dessa bestämmelser framfördes både av näringshvel och skattemyndigheterna. Riksdagen hade vid ett flertal tillfäl­len uppe frågan om en ändring av regelsystemet och frågan togs också upp av mervärdeskatteutredningen. I sitt tredje delbetänkande föreslog utred­ningen mot bakgrand av rådande missförhållanden att en generell rätt skulle införas till avdrag för en beräknad mervärdeskatt vid förvärv av varor från någon som inte var skattskyldig för försäljningen. I kombination med en generell beskattning av hela vederlaget för den efterföljande för­säljningen skulle denna avdragsrätt leda till att endast det mervärde som skapades hos den yrkesmässige säljaren skulle beskattas. Ett alternativt system, som diskuterades av utredningen, innebar att endast den faktiska skillnaden mellan inköpspriset och försäljningspriset skulle beskattas. De problem som då kunde uppstå, främst svårigheterna för handeln att ha alla inköpspriser aktuella ända fram till en försäljning, bedömdes dock som alltför stora.

I prop. 1978/79:141 föreslog regeringen nya regler i huvudsakUg över­ensstämmelse med utredningens förslag. Riksdagen godtog förslaget. De nya bestämmelserna, som trädde i kraft den I juli 1979, innebär att den som yrkesmässigt handlar med varor får göra ett avdrag för ingående skatt även vid inköp av varor från någon som inte är skattskyldig till mervärde-

Prop. 1981/82:214

II

skatt. Avdraget skall beräknas så att det beloppsmässigt blir identiskt lika med det belopp som skulle ha varit ingående mervärdeskatt om inköpet hade skett från en annan mervärdeskattskyldig. Eftersom avdraget inte motsvaras av en debiterad mervärdeskatt utan beräknas som en del av inköpspriset har avdraget benämnts som avdrag för fiktiv mervärdeskatt. Den numera generella rätten till avdrag för ingående skatt innebär att varan då den finns i yrkeshandlarens lager inte är belastad med mervärdeskatt. Detta gäller numera oberoende av om varan är ny eller begagnad.

Mervärdeskatteutredningen har fått regeringens uppdrag att utvärdera de nya reglerna. Utredningen har med hjälp av en enkät till länsstyrelserna försökt att bedöma erfarenheterna av dessa regler. Flertalet länsstyrelser har, enligt svaren till utredningen, efter nästan två års tillämpning inte stött på några allvarligare tillämpningsproblem. Vissa feltolkningar och med­vetna falsarier har emellertid upptäckts men flera tidigare förekommande tillämpningsproblem har försvunnh.

Utredningen konstaterar att fördelarna med specialregler för handeln med begagnade varor klart överväger nackdelarna. Utredningen finner också det helt otänkbart att återgå till den tidigare ordningen, dvs. med ett personbilsundantag och en renodlad omsättningsskatt vid omsättning av begagnade varor. Den genomgång och utvärdering av regelsystemet som mervärdeskatteutredningen har gjort visar emellertid att den genereUa avdragsrätten vid vissa transaktioner leder till ett materiellt felaktigt resul­tat.

Syftet med bestämmelserna var att begagnade varor som på nytt omsätts i den yrkesmässiga handeln enbart skall belastas med mervärdeskatt på det i denna handel skapade mervärdet. De nu gällande reglerna har också lett till detta resultat vid omsättningar inom landet. Avdraget har beräknats på varans inköpspris och mervärdeskatt har vid försäljningen lagts på hela vederlaget. I realiteten har mervärdeskatt utgått endast på skillnaden mel­lan inköps- och försäljningspriset, dvs. handlarens mervärde. Vid transak­tioner inom landet har det inte spelat nägon roll om den omsatta varan varit av brakskaraktär eller av investeringskaraktär. För sistnämnda varor, dvs. varor som ofta stiger i värde under innehavstiden, har avdraget bestämts av det aktuella inköpspriset. Detta pris har för vissa varor, t. ex. guld, varit högre än det pris som betalades vid det första köpet av varan. Det med­givna avdraget för en beräknad ingående skatt har därför blivit högre än den mervärdeskatt som tidigare erlagts för varan. Detta har dock korrige­rats vid transaktioner inom landet eftersom också den utgående skatten vid en efterföljande försäljning varit i motsvarande mån högre. Även i dessa fall är det alltså det hos handlaren tillskapade mervärdet som har beskat­tats.

När det gäller investeringsvaror som förvärvas av en skattskyldig och som därefter exporteras uppstår dock ett materiellt felaktigt resultat. Det avdrag som medgetts vid förvärvet av varan inkluderar som framgått av

Prop. 1981/82:214

12

det tidigare skatt på den värdeökning som har uppkommit under den tid som varan har innehafts av någon som inte är skattskyldig. Någon korri­gering av detta för höga avdrag och någon skatt på mervärdet i handeln redovisas inte eftersom det är en exportförsäljning. Denna felaktighet är emellertid koncentrerad till en mycket liten grupp varor som efter inköp säljs på export.

Mot bakgrund härav har utredningen föreslagit att reglerna ändras så att nämnda felaktighet för exporttransaktioner undanröjs. Utredningen har föreslagit att avdraget för fiktiv mervärdeskatt skall återföras Ull beskatt­ning om varan säljs på export. Denna åtgärd bör enligt utredningen begrän­sas till vissa i ML särskilt angivna varor. Utredningen har valt att ur 2 § förordningen (1981:403) om handel med begagnade varor välja de varor för vilka återföring skall ske, nämligen naturpärlor, ädelstenar, föremål av koppar, mässing, tenn, brons eller nysilver, vissa vapen, alster av bild­konst samt konstalster av glas, porslin och annan keramik. Denna uppräk­ning har kompletterats med möbler. Beträffande guld och andra ädelme-tallvaror har utredningen funnit att återföringsmetoden inte helt kan tilläm­pas eftersom den vara som exporteras ibland inte ens är idenfifierbar. Det inköpta guldet kan före exporten ha smälts ner. Vidare har en del oegent­ligheter förekommit inom denna handel. Utredningen föreslår att rätten till avdrag för fiktiv skatt delvis slopas när det gäller ädelmetallvaror. Av­dragsrätten föreslås finnas kvar för bearbetade varor som uppenbarligen är avsedda att återsäljas. Detta uppnås genom att endast de guld-, silver- eller platinaföremål där värdet understiger 175% av varans metallvärde ställs utanför rätten till avdrag. För övriga föremål av guld, silver eller plafina föreslås att avdragsrätten behälls och kompletteras med den tidigare be­skrivna återföringsregeln vid exportförsäljningar.

För egen del får jag anföra följande. Flertalet remissinstanser instämmer i utredningens bedömning att det nuvarande regelsystemet har lett till stora förbättringar för den yrkesmässiga handeln med begagnade varor. Åtskilli­ga tidigare problem med byten, förmedlingsaffärer m. m. har helt försvun­nit genom införandet av den generella avdragsrätten. Utredningen liksom samtliga remissinstanser har också betonat nödvändigheten av att avdrags­rätten för fiktiv skatt finns kvar i någon omfattning. Ett fåtal remissinstan­ser har förordat en längre gående inskränkning av avdragsrätten. RSV har förordat att - förutom guld m. m. - även vissa andra varor helt undantas från den generella avdragsrätten. Några länsstyrelser har föreslagit att avdrag skall medges endast för ett fåtal varor som särskilt anges i ML och länsstyrelsen i Malmöhus län förordar att utredningens förslag komplet­teras med bestämmelser som innebär att avdrag medges först vid försälj­ningen.

I likhet med flertalet remissinstanser har jag funnit att utredningens förslag är väl avvägt. Genom att slopa avdragsrätten för fiktiv skatt för bl.a. de guldvaror som köps enbart på grund av metallvärdet försvinner

Prop. 1981/82:214

13

inte bara den materiellt sett obefogade vinsten vid export utan också grunden för de falsarier med skatten som uppmärksammats på senare tid. En utökning av den varagrapp som skall stå utanför rätten till avdrag för fiktiv mervärdeskatt skulle dock, befarar jag, kunna leda till en mängd tillämpningsproblem och en återgång i fråga om dessa varor till de stora problem som fanns före den 1 juli 1979, Avvikelserna från den generella avdragsrätten bör därför vara ytterst få. När det gäller återföringsskyldig-heten har utredningen också valt att begränsa tillämpningen av en sådan regel till ett fåtal varor. Antalet skattskyldiga som handlar med begagnade varor är relativt litet. Eftersom särbestämmelserna dessutom endast gäller vid försäljning på e"xport kommer de att tillämpas i ganska få fall. Det är dessutom av stort värde att de varor som skall särbehandlas i allt väsentligt också omfattas av anteckningsskyldighet m. m. med stöd av annan lagstift­ning. För de särbehandlade varorna innebär förslaget, sett från den skatt­skyldiges utgångspunkt, att inköpspriset kan bestämmas Ull ett i praktiken lika stort belopp oavsett om varorna sedan säljs inom eller utom landet. För exporten gäller visserligen att storleken av det belopp som skall återföras inte exakt motsvarar den skatt som skulle tas ut på försäljnings­värdet, om varan såldes inom landet. Endast i det senare fallet utgår skatt på det inom handeln skapade mervärdet. Denna skillnad bör dock enligt min mening inte tillmätas någon avgörande betydelse.

Jag förordar att utredningens förslag i allt väsentligt genomförs.

Vid remissbehandlingen har emellertid påpekats att återföringsreglerna också borde gälla vid export av dyrare fritidsbåtar. Jag delar denna upp­fattning. För att undvika tillämpningsproblem bör bestämmelsen ges en generell omfattning. Reglerna bör gälla också för flygplan.

Utredningens avgränsning av avdragsförbudet till guld, silver och pla­tina med ett visst högsta pris jämfört med metallvärdet har tillstyrkts av i stort sett samtliga remissinstanser. Varje avsteg från generella regler leder till vissa tillämpningsproblem. De svårigheter som avdragsförbudet kan innebära torde dock inte bli alltför stora eftersom varaområdet är mycket litet. Till detta bidrar också värdegränsen, som enligt förslaget dras vid 175 % av metallvärdet. Gränsfallen torde inte bli särskilt många. Metallvär­det på guld bör kunna anknytas till det dagspris som tillämpas av Guldcen­tralen. Värdet på silver eller platina bör kunna anknytas Ull dagsnotering­arna på någon representaUv börs, t.ex. i London. Det bör ankomma på RSV att vid behov lämna anvisningar om dessa värderingsprinciper. I förtydligande syfte förordar jag att 18 § justeras något i förhållande till utredningens förslag. Vidare bör såsom någon remissinstans framhållit det i 18 § föreslagna kravet att skrotet m. m. skall vara förvärvat för utvinning av ädelmetaller utgå. En regel med ett sådant krav skulle kunna användas för att kringgå lagstiftningen.

Några remissinstanser har framfört önskemål om närmare preciseringar av de varaområden som skall omfattas av återföringsskyldigheten vid

Prop. 1981/82:214

14

export. För egen del anser jag att RSV genom anvisningar bör kunna göra de preciseringar av varaområdet som kan visa sig bli nödvändiga.

Återföringen av skatt skall enligt utredningens förslag ske när begagnade varor av visst slag exporteras. I anvisningarna till 15 § har utredningen definierat begreppet begagnade varor som sådana varor som kan antas ha innehafts av någon som inte är skattskyldig. Vid remissbehandlingen har kritik riktats mot denna definition. Man har pekat på svårighetema att göra ett sådant antagande. För att undgå skyldigheten att återföra skatt vid export skulle exportören få styrka att varan inte har innehafts av någon som inte är eller varit skattskyldig. Jag anser det vara berättigat att i dessa fall ställa upp stränga krav, som skall vara uppfyllda för att den som exporterar en begagnad vara skall undgå att återföra den fiktiva mervär­deskatten. Bestämmelsen bör dock utformas så att exportören för att undgå återföring vid export skall visa att varan endast har innehafts av skattskyldiga. Den bör tas in i 15 §. Med denna utformning saknas behov av att definiera begreppet begagnade varor.

I det fall en vara har köpts tillsammans med andra varor utan uppdelning av priset på de olika varorna får den ingående skatt som skall återföras beräknas efter skälig grand.

För att ytterligare förbättra kontrollmöjligheterna bör som framhållits av några remissinstanser en skyldighet införas att förse de dokument som grandar rätten till avdrag för fiktiv skatt med uppgift om säljarens person­nummer eller organisationsnummer. När det gäller en säljare som saknar sådant nummer bör en motsvarande uppgift lämnas, t. ex. passnummer för en utländsk medborgare. I anvisningarna till 17 § bör vidare föreskrivas att avdragsrätten för fiktiv skatt helt bortfaller om denna uppgift inte finns på dokumentet.

Utredningen har i betänkandet också föreslagit att ersättning för avytt­rad skog som beskattas inom inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet i likhet med vad som gäller inom inkomstslaget jordbruksfasfighet blir skat­tepliktig enligt ML. Förslaget har inte mött några invändningar vid remiss­behandlingen och jag förordar att det genomförs genom ett tillägg till punkt 1 av anvisningarna till 2§.

En numera inaktuell bestämmelse i punkt 1 av anvisningarna Ull 2 § om realisation av levande och döda inventarier i jordbraksfastighet bör slopas.

Fr. o. m. den I juli 1982 åhgger det den som ställer ut en faktura eller motsvarande att där ange sitt registreringsnummer för mervärdeskatt. Under hand har påpekats att det i vissa fall kan vara besvärligt att ange denna uppgift. Det gäller då köparen tillverkar samtliga de dokument som behövs för beställning, orderbekräftelse, följesedel, leveransbekräftelse och faktura. Den som är skattskyldig för försäljningen upprättar i dessa fall, inget dokument. I dessa och Uknande situationer torde det inte vara me­ningsfullt att kräva att registreringsnumret för mervärdeskatt också anges. Länsstyrelsen bör därför medges rätt att när särskilda skäl föreligger befria

Prop. 1981/82:214

15

från skyldigheten att ange registreringsnummer. Bestämmelsen bör tas in i anvisningarna till 16 §.

Jag räknar med att de föreslagna åtgärderna kommer att leda till obetyd-Ugt ökade statsinkomster.

Det är angeläget att den nuvarande möjligheten till avdrag för fiktiv skatt i vissa faU vid export av varor slopas så fort som möjligt. Jag förordar därför att bestämmelserna sätts i kraft den I juU 1982.

Någon möjlighet att höra lagrådet finns inte om bestämmelserna skall träda i kraft den I juli 1982. Det skulle enligt min mening vara mycket olämpligt att låta de nuvarande bestämmelsema gälla under ytteriigare en längre tid. Jag anser därför att en lagrådsgranskning bör kunna underlåtas.

3   Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att anta inom budgetdepartementet upprättat förslag till

lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt.

Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte. Med hänsyn härtill bör regeringen vidare föreslå riksdagen att fastställa motionstiden till tio dagar.

4    Beslut

Regeringen ansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1981/82:214

17

Eila.s;a   1

BUDGET­DEPARTEMENTET

ÖVERSYN

AV MERVÄRDESKATTEN

DEL 

VI

Rätten till avdrag för fiktiv mervärdeskatt

Betänkande avgivet av mervärdskatteutredningen

Ds B 1982: 2

2    Riksdagen 1981/82.1 saml. Nr214

Prop. 1981/82:214

18

Till

Statsr

å

det och chefen f

ö

r budgetdepartementet

Merv

ä

rdeskatteutredningen (Fi 1971:05)

fick genom

beslut av regeringen den 27 maj 1981 i

uppdrag att

pr

ö

va fr

å

gan om r

ä

tten till avdrag f

ö

r

s.k. fiktiv

merv

ä

rdeskatt (Dir 1981:34).

I enlighet med uttalanden i direktiven har utred­ningen tagit upp avdragsfr

å

gan med f

ö

rtur och utred­ningens 

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag i fr

å

gan redovisas i h

ä

rmed 

ö

verl

ä

mnade delbet

ä

nkande, utredningens sj

ä

tte.

Stockholm i februari 1982

Hans R.[REDACTED_EFTERNAMN]

/G

ö

ran[REDACTED_EFTERNAMN]

I utredningen ing

å

r som utredningsman f.d. depar­tementsr

å

det Hans[REDACTED_EFTERNAMN], som experter direkt

ö

ren Sven Crabo, professorn Dag Helmers, departements­r

å

det Leif Lindstam, byr

å

chefen Lennart Mellbin, taxeringsdirekt

ö

ren Bo[REDACTED_EFTERNAMN] (sedan den 1 mars 1978) och bitr

ä

dande skattedirekt

ö

ren Rune Yreg

ä

rd (sedan den 2 januari 1980) samt som sekreterare avdelningsdirekt

ö

ren G

ö

ran[REDACTED_EFTERNAMN] och som bitr

ä­

dande sekreterare departementssekreteraren Gunnar Skarell.

Prop. 1981/82:214

19

INNEHALL

1

INLEDNING   .................................................. 

2

FR

Å

GANS TIDIGARE BEHANDLING ................. 

3

TILL

Ä

MPNINGEN AV G

Ä

LLANDE BEST

Ä

MMELSER, M.M      

4

UTREDNINGENS 

Ö

VERV

Ä

GANDEN OCH F

Ö

RSLAG..

4.1            Allm

ä

nt ......................................................... 

4.2            Handeln med begagnade varor m.m............. 

4.3            T

ä

nkbara l

ö

sningar ...................................... 

4.3.1

R

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt slopas 

4.3.2

Beskattningsv

ä

rdet best

ä

ms till skill­naden mellan f

ö

rs

ä

ljnings- och anskaff­ningspris (nettometoden) ........................................... 

4.3.3

R

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt av­sk

ä

rs f

ö

r vara som f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r f

ö

r­s

ä

ljning p

å

 export ..................................................................... 

5

R

Ä

TT TILL AVDRAG F

Ö

R FIKTIV SKATT VID INK

Ö

P AV B

Ä

R OCH SVAMP, M.M         

6

SAMMANFATTNING OCH F

Ö

RFATTNINGSF

Ö

R­SLAG            

Bilaga 1

Prop. 1981/82:214

20

R

Ä

TTEN TILL AVDRAG F

Ö

R FIKTIV MERV

Ä

RDESKATT

1    INLEDNING

Genom beslut den 27 maj 1981 uppdrog regeringen 

å

t merv

ä

rdeskatteutredningen att s

ä

rskilt pr

ö

va fr

å

gan om avdrag f

ö

r fiktiv merv

ä

rdeskatt (Dir 1981:34). Av beslutet framg

å

r att dessa till

ä

ggsdirektiv n

ä

r­mast var betingade av att skatteutskottet i sitt be­t

ä

nkande 1980/81:50 

ö

ver propositionen 1980/81:139 med f

ö

rslag  om viss skattefrihet f

ö

r inkomster fr

å

n b

ä

r- och svampplockning 

ä

ven hade kommit in p

å

 av­dragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv merv

ä

rdeskatt och f

ö

rordat att utredningen fick i uppdrag att med f

ö

rtur pr

ö

va fr

å

gan.  Utskottet uttalade h

ä

rom bl.a. f

ö

ljande:

En fr

å

ga som tagits upp vid utskottsbehandlingen av propositionen g

ä

ller r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv merv

ä

rdeskatt.  Av den riksdagsdebatt som 

ä

gde rum under v

å

ren 1980 med anledning av d

å

 framf

ö

rda motionsyrkanden om skattefrihet f

ö

r inkomster av b

ä

rplockning framg

å

r att fr

å

gan om beskattning av s

ä

dana inkomster aktualiserats genom RSV:s anvis­ningar om r

ä

tten till avdrag f

ö

r s.k. fiktiv merv

ä

r­de skatt, en avdragsr

ä

tt som g

ä

ller fr.o.m. den 1 juli 1979.  Tidigare torde inkomster av b

ä

rplock­ning o.d. endast undantagsvis ha redovisats som in­komst.  F

ö

r att en uppk

ö

pare av b

ä

r och svamp skall kunna utnyttja n

ä

mnda avdragsr

ä

tt kr

ä

vs enligt an­visningarna bl.a. att s

ä

ljaren kan identifieras. Genom avdragsr

ä

tten har skapats en kontrollm

ö

jlighet som enligt uppgift v

ä

sentligt minskat intresset f

ö

r bl.a. b

ä

rplockning.  Fr

å

gan om r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv merv

ä

rdeskatt behandlas inte i proposi­tionen.  Utskottet kan dock inte underl

å

ta att p

å­

peka att denna avdragsr

ä

tt medf

ö

r att b

ä

rplockare m.fl. f

ä

r m

ö

jlighet att tillgodog

ö

ra sig inte bara den nu f

ö

reslagna skattefriheten f

ö

r inkomsterna utan i princip ocks

å

 den merv

ä

rdeskatt som kan be­r

ä

knas ligga i plockarens ers

ä

ttning.  Hur merv

ä

rde­skatten f

ö

rdelas mellan plockare och uppk

ö

pare blir beroende av priss

ä

ttningen.  Med h

ä

nsyn till att vissa l

ä

nsstyrelser - enligt vad utskottet erfarit -i samband med kontrollen av b

ä

ruppk

ö

parnas deklara­tioner funnit att r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv mer­v

ä

rdeskatt erbjuder kontrollm

ö

jligheter som tidigare inte st

å

tt till buds vill utskottet i detta samman-

Prop. 1981/82:214

21

h

ä

ng inte tillm

ä

ta den ber

ö

rda avdragsr

ä

tten n

å

gon avg

ö

rande betydelse.  Utskottet har emellertid upp­m

ä

rksammat att reglerna om denna avdragsr

ä

tt med­f

ö

rt betydande problem p

å

 andra omr

å

den och mot den­na bakgrund f

ö

rordar utskottet .att regeringen upp­drar 

å

t merv

ä

rdeskatteutredningen att med f

ö

rtur pr

ö

va fr

å

gan om avdrag f

ö

r fiktiv merv

ä

rdeskatt. I s

å

dant sammanhang b

ö

r sj

ä

lvfallet ocks

å

 den h

ä

r behandlade avdragsfr

å

gan betr

ä

ffande inkomster av b

ä

r- och svampplockning tas upp till pr

ö

vning.

Avdragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv merv

ä

rdeskatt har under den senaste tiden tilldragit sig stor uppm

ä

rksamhet i massmedia i samband med uppdagande av oegentligheter vid exporttransaktioner med guld.  Detta har ytter­ligare bidragit till att vi har tagit upp fr

å

gan f

ö

r skyndsam s

ä

rbehandling.  Resultatet h

ä

rav redovisas i det f

ö

ljande.  Vid behandlingen av fr

å

gan har vi haft tillg

å

ng till material som brottsf

ö

rebyggande r

å

det inf

ö

rskaffat och st

ä

llt till v

å

rt f

ö

rfogande. Vidare har vi inh

ä

mtat uppgifter fr

å

n l

ä

nsstyrelser­nas merv

ä

rdeskatteenheter om erfarenheterna fr

å

n till

ä

mpningen av denna s

ä

rskilda avdragsr

ä

tt som g

ä

llt sedan den 1 juli 1979.  Kontakter har dessutom f

ö

rekommit med f

ö

retr

ä

dare f

ö

r guldsmedsbranschen och antikhandeln samt med Guldcentralen och producen­ter av 

ä

delmetaller.

Prop. 1981/82:214

22

2    FR&margin-right:0cm;margin-bottom: 0cm;margin-left:1.0pt;margin-bottom:.0001pt'> Fr

å

gan om  avdrag f

ö

r vad som h

ä

r ben

ä

mns fiktiv skatt g

ä

ller i princip       hur skattepliktiga va­ror som blir f

ö

rem

å

l f

ö

r ny yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning i begagnat skick skall behandlas i ett merv

ä

rdeskatte­system.  R

ä

tt till avdrag f

ö

r s

å

dan merv

ä

rdeskatt inf

ö

rdes med verkan fr.o.m. den 1 juli 1979 genom ett till

ä

gg i 17 

§

 lagen (1968:430) om merv

ä

rdeskatt (ML) av f

ö

ljande lydelse (17 

§

 femte stycket).

F

ö

rv

ä

rvar skattskyldig mot vederlag skattepliktig vara fr

å

n den som ej 

ä

r skattskyldig f

ö

r oms

ä

ttning av varan skall som ing

å

ende merv

ä

rdeskatt f

ö

r den skattskyldige anses det belopp som skall ha utgjort utg

å

ende merv

ä

rdeskatt f

ö

r s

ä

ljaren om denne hade varit skattskyldig f

ö

r oms

ä

ttningen.  Vad nu har sagts g

ä

ller

ä

ven den som 

ä

r skattskyldig f

ö

r f

ö

r­medling som avses i punkt 3 f

ö

rsta stycket av anvis­ningarna till 2 

§

.

Dessa best

ä

mmelser har i huvudsak utformats efter f

ö

rslag som vi lade fram i v

å

rt tredje delbet

ä

nkan­de 

Ö

versyn av merv

ä

rdeskatten. Del III, Redovisnings­skyldighet m.m. (Ds B 1977:3).  Fr

å

gan behandlades d

ä

r i ett s

ä

rskilt kapitel med rubriken Begagnade varor.  Ett utdrag ur detta kapitel bifogas som bilaga 1.

Av v

å

r d

ä

r l

ä

mnade redog

ö

relse framg

å

r att fr

å

gan om beskattningen av begagnade varor uppm

ä

rksammades redan under den allm

ä

nna varuskattens tid och att den 

ä

ven behandlades i f

ö

rarbetena till merv

ä

rdeskat­ten, b

å

de av allm

ä

nna skatteberedningen i dess be­t

ä

nkande Nytt skattesystem (SOU 1964:25) och av den s.k.

ö

versynsutredningen i dess bet

ä

nkande Ds Fi 1967:10.  Vi kom in p

å

 fr

å

gan redan i v

å

rt f

ö

rsta delbet

ä

nkande av 

å

r 1973.

Prop. 1981/82:214

23

Den tidigare f

ö

rh

ä

rskande inst

ä

llningen till fr

å

gan kan i korthet s

ä

gas ha varit,  att det f

ö

rh

å

llandet att en vara kunde komma att beskattas mer 

ä

n en g

å

ng inte kunde motivera att begagnade varor undantogs fr

å

n beskattning.  Som sk

ä

l h

ä

rf

ö

r anf

ö

rdes bl.a. att det vid varje beskattningstillf

ä

lle var fr

å

ga om ny yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning, som dessutom ofta f

ö

re­gicks av reparation eller annan f

ö

rb

ä

ttring av varan.

Redan under den allm

ä

nna varuskattens tid hade emel­lertid av s

ä

rskilda marknadsm

ä

ssiga sk

ä

l ett undan­tag gjorts f

ö

r handeln med begagnade personbilar. Allm

ä

nna skatteberedningen ans

å

g att denna inskr

ä

nk­ning i beskattningen borde undanr

ö

jas vid 

ö

verg

ä

ng till merv

ä

rdeskatt.  

ö

versynsutredningen var av sam­ma uppfattning men f

ö

reslog av olika sk

ä

l en till merv

ä

rdet vid varje ny oms

ä

ttning begr

ä

nsad beskatt­ning av de begagnade personbilarna.  Detta f

ö

rslag bitr

ä

ddes dock inte utan merv

ä

rdeskatten inf

ö

rdes med undantag f

ö

r handeln med begagnade personbilar men med en i 

ö

vrigt full beskattning av begagnade skattepliktiga varor.  Undantaget utvidgades senare till att 

ä

ven omfatta begagnade motorcyklar.

I v

å

rt 

å

r 1973 l

ä

mnade f

ö

rsta delbet

ä

nkande kn

ö

t vi an till 

ö

versynsutredningens synpunkter och lade fram ett f

ö

rslag som innebar ett slopande av skattefri­heten f

ö

r begagnade personbilar utan att d

ä

rigenom det materiella resultatet skulle f

ö

r

ä

ndras i mera v

ä

sentlig grad.  Detta skulle uppn

å

s genom att bil­handeln medgavs r

ä

tt till avdrag som svarade mot en ber

ä

knad skatt enligt g

ä

llande skattesats p

å

 anskaff­ningsv

ä

rdet (inbytesv

ä

rdet) av begagnad personbil som f

ö

r 

å

terf

ö

rs

ä

ljning f

ö

rv

ä

rvades fr

å

n inte skattskyl­dig s

ä

ljare.  F

ö

rslaget innebar med andra ord en r

ä

tt

Prop. 1981/82:214

24

till avdrag f

ö

r fiktiv skatt i fr

å

ga om handeln med begagnade personbilar.  Motivet f

ö

r detta f

ö

rslag var att man p

å

 detta s

ä

tt skulle kunna komma till r

ä

tta med skatte- och kontrolltekniska problem som undan­tagsbest

ä

mmelserna visat sig medf

ö

ra.  F

ö

rslaget bitr

ä

ddes dock inte i den proposition sora p

å

 grund­val av v

å

rt bet

ä

nkande f

ö

relades riksdagen (prop. 1973:167).  I sitt d

ä

r

ö

ver l

ä

mnade bet

ä

nkande fram­h

ö

ll emellertid skatteutskottet (SkU 1973:62) att det inte kunde anses tillfredsst

ä

llande att de pro­blem som p

å

talats vad g

ä

llde bilhandeln kvarstod ol

ö

sta.

Skatteutskottet 

å

terkom till beskattningen av de begagnade varorna i bet

ä

nkandet SkU 1974:62.  Ut­skottet konstaterade att det uppenbarligen inte kunde vara tillfredsst

ä

llande att reglerna medf

ö

rde att en stor del av f

ö

rs

ä

ljningen av begagnade varor till allm

ä

nheten skedde vid sidan om redovisning och bokf

ö

ring.  utskottet framh

ö

ll att EG-l

ä

nderna genomg

å

ende till

ä

mpade det system med avdragsr

ä

tt f

ö

r inbytesv

ä

rdet som vi f

ö

reslog i fr

å

ga om person­bilarna och fann det 

ö

nskv

ä

rt att vi i utredningen studerade erfarenheterna fr

å

n EG och 

å

terkom i fr

å

gan.

Med anledning av motionsyrkande om skattefrihet 

ä

ven f

ö

r begagnade b

å

tar behandlade skatteutskottet i sitt bet

ä

nkande SkU 1975/76:4 

å

nyo merv

ä

rdeskatten p

å

 begagnade varor.  Utskottet anf

ö

rde att problem f

ö

rel

å

g fr

ä

mst i fr

å

ga om s

å

dana begagnade konsum­tionskapitalvaror som bilar, husvagnar, b

å

tar, cyklar, barnvagnar samt tv- och radioapparater men ocks

å

 be­tr

ä

ffande konst, antikviteter och b

ö

cker.

Prop. 1981/82:214

25

N

ä

r vi p

å

 nytt i v

å

rt tredje delbet

ä

nkande tog upp fr

å

gan ora beskattningen av begagnade varor kunde vi peka p

å

 att h

ä

r f

ö

rel

å

g betydande problem i till

ä

mp­ningsh

ä

nseende men ocks

å

 att allvarliga inv

ä

ndningar riktades mot beskattningen i materiellt h

ä

nseende. Problemen var v

ä

sentligen h

ä

nf

ö

rliga till handeln med begagnade varor som 

ä

ven i begagnat skick repre­senterade betydande v

ä

rden, dvs. i f

ö

rsta hand vissa kapitalvaror.  Fr

å

n branschh

å

ll h

ä

vdades att beskatt­ningen av begagnade husvagnar och fritidsb

å

tar med­f

ö

rde samma ogynnsamma verkningar f

ö

r handeln som p

å 

sin tid hade f

ö

ranlett undantaget f

ö

r begagnade motorfordon.  Man framh

ö

ll, att skattskyldiga 

å

ter­f

ö

rs

ä

ljare av inbytesvaror inte kunde betala samma pris f

ö

r varan som en inte skattskyldig k

ö

pare. 

Ä

garen av varan kunde d

ä

rf

ö

r ofta f

ä

 ut ett h

ö

gre pris om han sj

ä

lv kunde finna en slutlig k

ö

pare av varan.  Dessa f

ö

rh

å

llanden hade lett till att yrkes­m

ä

ssiga 

å

terf

ö

rs

ä

ljare i st

ä

llet f

ö

r att ta en be­gagnad vara som dellikvid vid f

ö

rs

ä

ljning av en ny 

å

tog sig att f

ö

rmedla en f

ö

rs

ä

ljning av den begagna­de varan i 

ä

garens namn.  D

ä

rmed begr

ä

nsades skatt­skyldigheten till den uppburna f

ö

rmedlingsprovisio­nen.  Det hade ocks

å

 visat sig att f

ö

rmedlaren ofta medverkade i finansieringen genom att diskontera uppr

ä

ttade kontrakt.

Skattekontrollen gav vidare bel

ä

gg f

ö

r att man hade tagit alltf

ö

r l

ä

tt p

å

 formerna f

ö

r f

ö

rmedlingsupp­drag.  Vad som betecknades som kundvaror inl

ä

mnade f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning var i realiteten lagervaror i en yr­kesm

ä

ssig handel med begagnade varor.  Erfarenheter­na fr

å

n granskningar inom bilbranschen visade att undantaget f

ö

r begagnade motorfordon hade skapat kon­troll- och redovisningsproblem och dessutom inte 

ö

nsk­v

ä

rda konkurrenseffekter.  Undantaget utnyttjades i

prop. 1981/82:214

26

priss

ä

ttningen vid inbytestransaktioner p

å

 ett inte godtagbart s

ä

tt.  S

å

dant agerande f

ö

rsv

å

rade och be­tungade skattekontrollen i h

ö

g grad.

Vi kunde ocks

å

peka p

ä

 att rena inbytestransaktioner avseende anl

ä

ggningstillg

å

ngar i och f

ö

r r

ö

relser som inte omfattades av skattskyldighet enligt ML f

ö

r­sv

å

rades.  H

ä

rut

ö

ver framh

ö

ll vi att skattefriheten f

ö

r auktionsf

ö

rs

ä

ljningar m

å

ste anses vara till nack­del f

ö

r den yrkesm

ä

ssiga konst- och antikvitetshan­deln och 

ä

ven f

ö

r handeln med mynt och sedlar.

Mot bakgrund av nu antydda f

ö

rh

å

llanden fann vi 

ö

ver­v

ä

gande sk

ä

l tala f

ö

r att det redan tidigare disku­terade systemet med r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt inf

ö

rdes och vi f

ö

reslog att det skulle g

ä

lla gene­rellt vid f

ö

rv

ä

rv av varor f

ö

r yrkesm

ä

ssig

å

terf

ö

r­s

ä

ljning fr

å

n n

å

gon inte skattskyldig s

ä

ljare, dvs. utan n

å

gon begr

ä

nsning till vissa varuslag eller en­ligt n

å

gon v

ä

rdegr

ä

ns.  Detta system borde g

ä

lla

ä

ven f

ö

r handeln med begagnade motorfordon och vi f

ö

reslog d

ä

rf

ö

r ocks

å

att undantaget f

ö

r s

å

dana motorfordon skulle slopas.

I prop. 1978/79:141 lade regeringen fram f

ö

rslag om att r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt skulle inf

ö

ras. F

ö

r att undanr

ö

ja p

å

talade risker f

ö

r misstag och r

ä

ttsf

ö

rluster f

ö

reslogs i propositionen att avdrags­r

ä

tten skulle omfatta inte endast varor f

ö

r 

å

terf

ö

r­s

ä

ljning enligt v

å

rt f

ö

rslag utan 

ä

ven varor f

ö

r an­v

ä

ndning i den skattskyldiges r

ö

relse.  F

ö

rslaget innebar s

å

ledes en generell avdragsr

ä

tt f

ö

r alla f

ö

r­v

ä

rv av skattepliktiga varor under den givna f

ö

rut­s

ä

ttningen att avdragsr

ä

tt hade f

ö

relegat om varan hade f

ö

rv

ä

rvats i beskattat skick.  F

ö

rslaget antogs av riksdagen och best

ä

mmelser av inledningsvis 

å

ter­given lydelse inf

ö

rdes med verkan fr.o.m. den 1 juli 1979 (SFS 1979:304).

Prop. 1981/82:214

27

3    TILL

Ä

MPNINGEN AV G.

Ä

LLANDE BEST

Ä

MMELSER, M.M.

I anledning av till

ä

ggsdirektiven med uppdraget att se 

ö

ver best

ä

mmelserna om avdragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv skatt tillskrev vi som tidigare n

ä

mnts samtliga l

ä

ns­styrelser raed en beg

ä

ran om redog

ö

relse f

ö

r erfaren­heterna fr

å

n den praktiska till

ä

mpningen av de nya avdragsreglerna.  Samtidigt efterh

ö

rde vi l

ä

nssty­relsernas uppfattning huruvida de nya f

ö

rordningarna om handel med skrot (SFS 1981:402) och handel med begagnade varor (SFS 1981:403) kunde f

ö

rv

ä

ntas bidra till en f

ö

rb

ä

ttrad skattekontroll vad g

ä

llde prim

ä

rt beskattningen av begagnade varor. , 21 av landets 24 l

ä

nsstyrelser har inkommit med svar.  L

ä

nsstyrelsen i Stockholms l

ä

n hade till sitt svar fogat en PM som tidigare 

ö

verl

ä

mntas till Brottsf

ö

rebyggande r

å

det och sora ingick i det material som r

å

det 

ö

ver­l

ä

mnat till oss.

Av de inkomna svaren framg

å

r f

ö

ljande.

Flera l

ä

nsstyrelser betonar att erfarenheterna fr

å

n till

ä

mpningen av de nya avdragsreglerna 

ä

r begr

ä

nsa­de och d

ä

rmed otillr

ä

ckliga f

ö

r en utv

ä

rdering. Till­g

ä

ngliga resurser har inte medgett n

å

gra s

ä

rskilda granskningsaktioner vad g

ä

ller handeln med begagnade varor under den tid som g

å

tt sedan best

ä

mmelserna inf

ö

rdes.

En allm

ä

n uppfattning synes dock vara att det i sak eller fr

å

n kontrollsynpunkt inte finns anledning att inv

ä

nda mot systemet vad g

ä

ller oms

ä

ttning av s

å

dana kapitalvaror som allm

ä

nt tas i inbyte i den yrkes­m

ä

ssiga handeln, dvs. s

å

dana objekt som bilar, hus­vagnar och b

å

tar.  Vad g

ä

ller andra begagnade varor

Prop. 1981/82:214

28

framh

å

ller flera l

ä

nsstyrelser att de ink

ö

pskvitton och andra allegat vara den skattskyldige grundat sitt avdrag        varit s

å

 ofullst

ä

ndiga att det varit f

ö

renat med stora sv

å

righeter att kunna'iden­tifiera den private s

ä

ljaren.

N

å

gra l

ä

nsstyrelser uppger att best

ä

mmelserna i vissa fall har feltolkats.  S

å

lunda har f

ö

rekommit att skattskyldig som 

ö

vertagit en r

ö

relse tillgodof

ö

rt sig avdrag f

ö

r fiktiv skatt, trots att de vid 

ö

ver­tagandet f

ö

rv

ä

rvade varorna varit undantagna fr

ä

n skatteplikt enligt 8 

§

 10 ML.  N

å

gra fall har f

ö

re­kommit d

ä

r skattskyldig som startat yrkesm

ä

ssig verk­samhet i enskild firma yrkat avdrag f

ö

r fiktiv skatt f

ö

r privat egendom som 

ö

verf

ö

rts p

å

 r

ö

relsen.  Pro­blem har 

ä

ven uppkommit n

ä

r f

å

mansbolag yrkat avdrag f

ö

r f

ö

rv

ä

rv av varor fr

ä

n bolagets 

ä

gare eller dem n

ä

rst

å

ende personer.

Det har emellertid ocks

å

redovisats fall d

ä

r det p

å 

grund av yrkade avdrag kunnat konstateras att en f

ö

r­ment privat s

ä

ljare bedrivit f

ö

rs

ä

ljning i s

å

dan om­fattning att yrkesm

ä

ssig verksamhet befunnits f

ö

re­ligga. Genom att d

ä

rmed skattskyldighet enligt ML f

ö

relegat har skatt att betala kunnat fastst

ä

llas till inte ov

ä

sentligt belopp.

N

ä

gra l

ä

nsstyrelser har s

ä

rskilt framh

å

llit att r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt gett upphov till nega­tiva deklarationer och utbetalning av 

ö

verskjutande skatt. Detta har fr

ä

mst g

ä

llt f

ö

rv

ä

rv fr

å

n privat­personer av varor av 

ä

delmetall som d

ä

refter exporte­rats skattefritt. Sv

å

righeter har h

ä

r f

ö

relegat att f

å

 fram b

ä

de den private s

ä

ljarens identitet och en godtagbar dokumentation om att export verkligen har skett.

Prop. 1981/82:214

29

L

ä

nsstyrelsen i Stocldiolms l

ä

n har Jcunnat konstatera fall av medvetet och kvalificerat missbruk av avdragsr

ä

tten p

å

 vissa omr

å

den. Sv

å

rbem

ä

strade kontrollproblem har uppkommit f

ö

retr

ä

desvis inom delar av handeln med samlarobjekt och 

ä

delmetallvaror p

å

 export. Enligt l

ä

nsstyrelsens uppfattning kan den kraftiga expansionen av denna handel mer eller mindre ha sin f

ö

rklaring i till­komsten av r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt och m

ö

jligheterna att h

ä

rigenom erh

å

lla 

å

terbetalningar fr

å

n statsverket. Inom dessa branscher f

ö

rekommer ocks

å

 f

ö

retag vars oms

ä

ttning s

å

 gott som helt redo­visats som export av varor som k

ö

pts eller uppgetts vara ink

ö

pta fr

ä

n privatpersoner.

I den vid svaret fogade proraeraorian, som tidigare tillst

ä

llts Brottsf

ö

rebyggande r

å

det l

ä

mnas  f

ö

ljande exempel p

å

 vad som i fr

å

ga ora till

ä

rapningen av reg­lerna om avdragsr

ä

tt f

ö

r fiktiv skatt framkommit i merv

ä

rdeskatteenhetens kontrollverksamhet.

Guld

Enheten har unders

ö

kt hur kontroll av att det 

ä

r fr

å

ga om seri

ö

s verksamhet skall ske d

å

å

terbetalning av 

ö

verskjutande ing

å

ende skatt skall g

ö

ras till "guld-handlare" . Med nuvarande f

ö

rh

å

llande 

ä

r en s

å

dan kontroll om

ö

jlig. Om enheten kr

ä

ver in underlaget f

ö

r det fiktiva avdraget, f

å

r man in ett stort antal in­k

ö

psnotor d

ä

r s

ä

ljarens namn och personnr finns angivna. N

å

gon m

ö

jlighet f

ö

r enheten att kontrollera om dessa personer s

å

lt legalt f

ö

rv

ä

rvat guld, eller om det va­rit fr

å

ga om f

ö

rs

ä

ljning av st

ö

ldgods, finns inte. F

ö

r att kontrollera angiven exporttransaktion kan enhe­ten beg

ä

ra in exporttillst

å

nd.

Detta utf

ä

rdas av kommerskollegium, som endast har att ta st

ä

llning till om - av handelspolitiska och f

ö

rs

ä

lj-ningsm

ä

ssiga sk

ä

l - utf

ö

rsel f

å

r ske. Kommerskolle­gium har ingen skyldighet att hos polisen kontrollera ora den som s

ö

ker exporttillst

ä

nd har tillst

å

nd att hand­la med guld. Exportlicensen, d

ä

r kvantitet och v

ä

rde 

ä

r angivet, skall st

ä

mplas av tullen, men n

å

gon fysisk kontroll av godset g

ö

rs inte. Ytterligare kontroll av att det 

ä

r guld som f

ö

rts ut kan ske genom att enheten

Prop. 1981/82:214

30

beg

ä

r in affineringsnota (intyg p

å

 guldhalt) och be­vis f

ö

r att likviden hemtagits. Inte heller detta 

ä

r tillr

ä

ckligt som bevis f

ö

r att exporten f

ö

relegat, en

ä

r avdragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv skatt intr

ä

der d

å

 ink

ö

pet gjorts. Enheten kan inte kr

ä

va att ink

ö

p och export g

ö

rs under samma period. Eftersom guldpriserna varie­rar f

ö

rekommer dessutom att guldet f

ö

rs in p

å

ett guldkonto hos affineriet i avvaktan p

ä

l

ä

mplig tidpunkt f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning.  Fr

ä

n ink

ö

psallegaten finns ingen m

ö

j­lighet att r

ä

kna fram vikten f

ö

r guldet f

ö

r kontroll av exporterad .kvantitet. D

å

 m

ö

jlighet s

å

lunda saknas att kontrollera om allt ink

ö

pt guld, som uppgivits har exporterats, verkligen exporterats kan det inte uteslutas att f

ö

rs

ä

ljning sker inom landet utan att moms redovisas  h

ä

rf

ö

r.

I ett fall har ett bolag vars huvudsakliga verksamhet enligt bolagsordningen 

ä

r handel med fastigheter och fastighetsf

ö

rvaltning l

å

tit registrera sig till mer­v

ä

rdeskatt f

ö

r ink

ö

p och export av guldskrot. Bolaaet har bedrivit s

å

dan verksamhet fr

å

n februari 1980 och erh

ö

ll exportlicens, varefter f

ö

rsta exporten gjordes 1 oktober samma 

å

r. Inkomna deklarationer utvisade skatt att 

å

terf

å

 f

ö

r tiden februari till november med ca 146 000 kronor, som 

å

terbetalades efter kontroll av ink

ö

psallegat. D

å

deklaration f

ö

r december kom in fick l

ä

nsstyrelsen via kontakt raed polisen veta att del­

ä

garen och hans medhj

ä

lpare var anh

å

llna f

ö

r h

ä

leri och att man beslagtagit 11 kg guldskrot p

å

Arlanda.

Vid bes

ö

k uppgav den ansvarige personen i bolaget att guldhanteringen ligger helt utanf

ö

r den ordinarie verk­samheten och att det 

ä

r med den fiktiva momsen som man finansierar guldhanteringen. N

å

gon annan vinst skulle inte f

ö

religga. Bolaget har inte tillst

å

nd av polisen att f

å

 handla med guld, men erh

ö

ll exportlicens av kommerskollegium f

ö

r att f

å

 utf

ö

ra guldskrot vid i vart fall 2 tillf

ä

llen f

ö

r 1,2 resp. 16,7 milj. kronor. Vid underhandskontakt med polisen har framkorarait att det 

ä

r mycket sv

å

rt att identifiera det beslagtagna godset. Trots att man genom erk

ä

nnande av inbrotts­tjuvar vet att bolaget k

ö

pt st

ö

ldgods f

ö

r 

ä

tskilliga tusentals kronor 

ä

r. det os

ä

kert om den ansvarige kan d

ö

mas f

ö

r h

ä

leri. D

ä

remot har bolags

ä

garen meddelat att han p.g.a. prisras p

å

 guld under tiden partiet var beslagtaget/ kommer att resa skadest

å

ndskrav mot staten p

å

 100 000 kr.

Antikviteter

Vid en stickprovskontroll av redovisningen fr

ä

n n

å

gra antikhandlare har framkommit att dessa 

Ö

kat sin ex­port avsev

ä

rt efter 1 juli 1979. I ett fall d

ä

r enhe­ten f

ö

r en 2-m

ä

nadersperiod 

å

terbetalat  70 000 kronor i 

ö

verskjutande ing

å

ende skatt har i efterhand konsta-

Prop. 1981/82:214

31

terats att ink

ö

p f

ö

r 60 000 kronor, varav fiktiv skatt avdragits med 11 400 kronor, varit st

ö

ldgods. Den skattskyldige, sora tidigare var k

ä

nd som halare, har 

å

beropat godtrof

ö

rv

ä

rv och l

ä

nsstyrelsen har ingen m

ö

j­lighet att 

å

terkr

ä

va den utbetalda morasen, trots att polisen tagit godset i beslag.

I ett annat fall har ett aktiebolag k

ö

pt b

ö

cker f

ö

r ca 400 000 kronor fr

å

n en "stiftelse", som enligt upp­gift hade erh

å

llit b

ö

ckerna som g

å

va och som s

å

lde dem till bolaget. Detta yrkade avdrag f

ö

r fiktiv skatt med ca 76 000 kronor. Vid kontroll framkom att n

å

gon stiftelse inte existerade, utan att bolags

ä

garen p

å 

detta s

ä

tt arrangerat en f

ö

rs

ä

ljning av sin boksam­ling till sitt bolag. N

å

gon f

ö

rs

ä

ljning av b

ö

ckerna i bolaget hade inte kommit till st

å

nd.

Konst

Etablerade konsthandlare i Sverige har tidigare f

ö

r­medlat konst till utl

ä

ndska k

ö

pare mot provision. Sedan den fiktiva momsens inf

ö

rande har dessa konsthand­lare i 

ö

kad utstr

ä

ckning 

ö

verg

å

tt till att k

ö

pa konst­verken av de svenska 

ä

garna f

ö

r att sedan s

ä

lja p

å 

export till sina utl

ä

ndska uppdragsm

ä

n, oftast etable­rade auktionsfirmor s

å

som Sothebys och Cristi

é

s. En konsthandlare har f

ö

r perioderna juli-aug. 1979 t.o.m. sept.-okt 1980 erh

å

llit 1 960 000 kronor i 

å

terbetal­ning. Tidigare har denne n

ä

stan alltid betalat in skatt. Vid ett tillf

ä

lle har en tavla v

ä

rd 1 miljon k

ö

pts, varav fiktiv skatt utgjorde 171 000 kronor. Vid ett annat tillf

ä

lle har 2 st. oljem

å

lningar v

ä

rda 7,1 miljon k

ö

pts, varav fiktiv skatt utgjorde 1 349 000 kronor.

Dessa tavlor har sedan s

å

lts till etablissement "D.C." c/o David Carrit LTD, London.

Enheten har f.n. inga bevis f

ö

r att missbruk f

ö

relig­ger betr

ä

ffande konsthandeln. Men samma risker som 

å

beropats i fr

å

ga ora guld och antikviteter f

ö

religger givetvis 

ä

ven vad g

ä

ller konst.

Mynt

En  i  Stockholm mantalsskriven  person -   löntagare  -sålde  hösten   1979   sin  myntsamling   för   1   railjon  kronor till  en  raynthandlare   i   Malmö.   Denne   sålde   omedelbart saralingen  pä   export   för   samraa   pris   sora   inköpspriset. Vinsten  utgjordes  av  den  fiktiva raorasen.   Löntagaren

Prop. 1981/82:214

32

som hade en inkomst av tj

ä

nst understigande 30 tkr., uppgav i sin inkomstdeklaration att han s

å

lt en mynt­samling sora han f

ö

rv

ä

rvat successivt under 60-talet. Enligt 35 

§

 4 mom. kommunalskattelagen f

ö

religger inte n

å

gon skattepliktig realisationsvinst efter 5 

å

rs in­nehav av l

ö

s egendom av typ mynt o. likn.

D

å

 n

å

gra inkomstdeklarationer ej finns bevarade f

ö

r 

ä

ldre 

å

r 

ä

n 6 taxerings

å

r kan n

å

gon kontroll av om ekonomiska f

ö

ruts

ä

ttningar funnits f

ö

r den n

ä

mnde l

ö

n­tagarens ink

ö

p av mynt, konst, guld etc. ej g

ö

ras. I praktiken saknas ocks

å

 kontrollm

ö

jligheter n

ä

r varor­na v

ä

l exporterats fr

å

n landet. V

ä

rdet p

ä

 varorna kan ej kontrolleras inte heller kan kontrolleras om n

å

gon reell export skett. N

ä

mnda omst

ä

ndigheter g

ö

r att riskerna f

ö

r angrepp p

å

merv

ä

rdeskattesystemet, i av­sikt att obeh

ö

rigt utf

å

ö

verskjutande ing

å

ende skatt, 

ö

kat sedan r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt inf

ö

rdes.

Efter det l

ä

nsstyrelsernas svar l

ä

mnades har det fram­kommit ytterligare fall d

ä

r avdragsr

ä

tten utnyttjats p

å

ett otillb

ö

rligt s

ä

tt. Bl.a. p

å

g

å

r f.n. r

ä

ttslig pr

ö

vning av ett fall som g

ä

ller export av guld i stor omfattning.

Vi fr

å

gade l

ä

nsstyrelserna 

ä

ven om den betydelse som den nya lagstiftningen f

ö

r handeln med begagnade varor kunde f

ö

rv

ä

ntas f

ä

 f

ö

r skattekontrollen. Av de l

ä

mnade svaren p

å

 denna fr

å

ga frarag

å

r att de nya best

ä

mmelser­na har varit i kraft under en alltf

ö

r kort tid f

ö

r att n

å

gra erfarenhetsm

ä

ssiga uttalanden skulle kunna g

ö

ras. Uppfattningen synes dock vara att den nya lag­stiftningen kan bli av positiv betydelse 

ä

ven f

ö

r skattekontrollen.

Prop. 1981/82:214

33

4      UTREDNINGENS 

Ö

VERV

Ä

GANDEN OCH F

Ö

RSLAG 4.1    Allm

ä

nt

Merv

ä

rdeskatten 

ä

r i princip utformad med sikte p

å 

att leda till en beskattning av den inhemska konsum­tionen som Sr neutral i b

å

de konsumtions- och konkur­rensh

ä

nseende.  I detta neutralitetskrav ligger t.ex. att skatten som s

å

dan inte skall p

å

verka allm

ä

nhetens konsumtionsval eller ha   inverkan p

å

n

ä

ringslivets struktur eller organisationsformer.

F

ö

r att merv

ä

r4eskatten skall fungera p

å

 detta s

ä

tt kr

ä

vs, att beskattningsomr

å

det 

ä

r generellt, att skattskyldigheten omfattar samtliga led i produktions-och distributionskedjan och att beskattningen i varje led begr

ä

nsas till den d

ä

r skapade v

ä

rdetillv

ä

xten (merv

ä

rdet).  Dessutom kr

ä

vs att "privatimporten" blir f

ö

rem

å

l f

ö

r eri ekvivalent beskattning och att exporten kan ske utan n

å

gon kvarst

å

ende skattebelast­ning samt att skatten i 

ö

vrigt inte utformas med s

ä

r­best

ä

mmelser sora inneb

ä

r avsteg fr

å

n neutralitetskra­vet.

I systemet uppn

å

s den till merv

ä

rdet i varje led be­gr

ä

nsade beskattningen genom ett avr

ä

kningsf

ö

rfarande vid skattens redovisning till staten.  Det g

å

r ut p

å 

att den skattskyldige d

ä

rvid f

ä

r dra av den skatt som bel

ö

per p

ä

 f

ö

rv

ä

rv f

ö

r den skattepliktiga verksamhe­ten (ing

å

ende skatt) fr

å

n skatten som bel

ö

per p

å

 den egna oms

ä

ttningen (utg

å

ende skatt).  

ö

verstiger den ing

å

ende skatten den utg

å

ende 

å

terbetalas skillnads­beloppet till den skattskyldige.

3    Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr 214

Prop. 1981/82:214

34

Avdragsr

ä

tten 

ä

r generell i den meningen att den om­fattar f

ö

rv

ä

rv av s

å

v

ä

l oms

ä

ttnings- som anl

ä

ggnings­tillg

å

ngar samt varor och tj

ä

nster av omkostnadska­rakt

ä

r.  Genom att avdragsr

ä

tten 

ä

ven g

ä

ller f

ö

rv

ä

rv som senare leder till export undviks i princip helt kumulativa skatteeffekter.  Systemet erbjuder de skattskyldiga i varje led en priss

ä

ttning utan n

ä

gon kvarst

å

ende skattebelastning.  Sluteffekten blir att den utg

å

ende skatten p

å

 den sista oms

ä

ttningen till den slutliga konsumenten 

ö

verensst

ä

mmer med det be­lopp som tillsammans redovisas till staten av de skattskyldiga i de olika leden i produktions- och distributionskedjan.  Avdragsr

ä

tten ger d

ä

rmed mer­v

ä

rdeskatten karakt

ä

r av en till den inhemska konsum­tionen begr

ä

nsad beskattning som inte belastar expor­ten.  H

ä

rf

ö

r kr

ä

vs dock att 

ä

ven i vart fall privat­importen beskattas och detta 

ä

r en av anledningarna till att raerv

ä

rdeskattesystemet 

ä

r utformat med en skatteuppb

ö

rd i fr

å

ga om all inf

ö

rsel av skatteplik­tiga varor i samma ordning sora g

ä

ller f

ö

r tull.

Vid sidan ora vad som g

ä

ller f

ö

r importbeskattningen 

ä

r skattskyldigheten f

ö

r merv

ä

rdeskatt begr

ä

nsad till verksamheter som yrkesm

ä

ssigt oms

ä

tter skatteplikti­ga objekt (varor och tj

ä

nster) inora landet eller ge­nora export.  Skattskyldighet f

ö

religger dessutora f

ö

r s

å

dan verksamhet i vilken oras

ä

tts objekt som omfat­tas av s.k. kvalificerat undantag fr

å

n skatteplikt. Privat och annan icke yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning medf

ö

r ej skattskyldighet.  Vissa i och f

ö

r sig yrkesm

ä

ssi­ga verksamheter eller oms

ä

ttningar av skattepliktiga objekt har dessutora av s

ä

rskilda sk

ä

l och genora s

ä

r­skilda best

ä

mmelser undantagits fr

ä

n skattskyldig­het.

Prop. 1981/82:214

35

Vid oms

ä

ttningar mellan skattskyldiga ger avdrags­r

ä

tten f

ö

r ing

å

ende skatt automatiskt den 

å

syftade skatteeffekten enligt den f

ö

r merv

ä

rdeskatten grund­l

ä

ggande principen ora en till merv

ä

rdet i varje be­skattningsled begr

ä

nsad beskattning.  Detta g

ä

ller 

ä

ven i fr

ä

ga om varor som importeras f

ö

r vidaref

ö

r­s

ä

ljning h

ä

r i landet eller f

ö

r anv

ä

ndning i verk­samhet som medf

ö

r skattskyldighet enligt ML.  Av­dragsr

ä

tten i f

ö

rening raed skattefriheten ger ocks

å 

den avsedda totala skattefriheten f

ö

r v

å

r export.

Denna autoraatik bryts n

ä

r t.ex. en vara som f

ö

r­v

ä

rvats raed skatt f

ö

r privat bruk s

ä

ljs av den pri­vate 

ä

garen och d

ä

refter p

å

 nytt blir f

ö

rera

å

l f

ö

r yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning i begagnat skick.  Den priva­te s

ä

ljaren st

å

r utanf

ö

r merv

ä

rdeskattesystemet och hans f

ö

rs

ä

ljning medf

ö

r vare sig skyldighet att ta ut skatt eller n

å

gon r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt.  K

ö

paren, som bedriver yrkesm

ä

ssig verksamhet, f

å

r genom vidaref

ö

rs

ä

ljningen en skattepliktig om­s

ä

ttning f

ö

r vilken skatt skall redovisas enligt erh

å

llet vederlag.  Genora avdragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv skatt begr

ä

nsas beskattningen    

ä

ven i detta fall till merv

ä

rdet vid den nya oms

ä

ttningen av varan i begagnat skick.  D

ä

rmed undanr

ö

js den kumulativa skatteeffekt som p

å

talades i kritiken raot den tidi­gare g

ä

llande ordningen f

ö

r beskattningen av begag­nade varor.

Som tidigare n

ä

mnts 

ä

r avdragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv skatt i princip generell.  Den g

ä

ller inte endast f

ö

r 

å

ter­f

ö

rs

ä

ljning f

ö

rv

ä

rvade varor (oms

ä

ttningsvaror) som v

å

rt f

ö

rslag avs

å

g utan 

ä

ven varor f

ö

r anv

ä

ndning i den skattskyldiges verksamhet, t.ex. investeringsva­ror.  Den generella avdragsr

ä

tten inneb

ä

r dessutora att avdragsr

ä

tt f

ö

religger 

ä

ven f

ö

r andra varor 

ä

n

Prop. 1981/82:214

36

s

å

dana sora 

ä

r eller kan anses som begagnade.  Exem­pel h

ä

rp

å

ä

r den av skatteutskottet uppm

ä

rksammade r

ä

tten till avdrag f

ö

r uppk

ö

p av b

ä

r och svamp.

Till en helt dominerande del g

ä

ller r

ä

tten till av­drag f

ö

r fiktiv skatt vad man med 

ö

vergripande be­grepp brukar beteckna som begagnade varor.  Vi tar . d

ä

rf

ö

r f

ö

rst upp fr

å

gan om avdragsr

ä

tten i vad avser dessa varor och d

ä

refter i ett s

ä

rskilt avsnitt av­dragsr

ä

tten f

ö

r andra varor.

4.2  Handeln raed begagnade varor m.m.

Begreppet begagnade varor 

ä

r i nu f

ö

revarande sam­manhang knappast entydigt.  Vi vill f

ö

r v

å

r del g

ö

ra 

å

tskillnad mellan en varugrupp som vi h

ä

r betecknar som bruksvaror och en annan som kan betecknas som investerings- eller kapitalplaceringsobjekt.

Bruksvarorna 

ä

r s

å

dana som f

ö

rv

ä

rvas av bl.a. privatper­soner f

ö

r f

ö

rbrukning eller egen anv

ä

ndning.  Vissa av dessa bruksvaror kan betecknas som kapitalvaror med l

å

ng anv

ä

ndningstid.  Typiskt f

ö

r dessa varor 

ä

r att de minskar i v

ä

rde genom f

ö

rslitning eller av d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rliga sk

ä

l, exempelvis personbilar, fritidsb

å

tar, husvagnar o.d.  Det 

ä

r vanligt att s

å

dan begagnad kapitalvara l

ä

mnas som dellikvid vid k

ö

p av en ny.  Den kan ocks

ä

 utan n

å

gon ers

ä

ttningsanskaffning avyttras till betydande restv

ä

rden. Man kan numera regelm

ä

ssigt f

ö

ruts

ä

tta att detta rest­v

ä

rde redan 

ä

r beskattat genom den fullbeskattning av va­ran som skedde n

ä

r den omsattes f

ö

rsta g

å

ngen f

ö

r privat anv

ä

ndning.

Prop. 1981/82:214

37

En 

å

terf

ö

rs

ä

ljning inora den yrkesm

ä

ssiga handeln av en tidigare beskattad vara innebar enligt de 

ä

ldre best

ä

raraelserna en ny beskattning av det tidigare beskattade restv

ä

rdet. Det var den effekten som kunde undvikas genom en skattefri privathandel som ofta skedde genom medverkan av yrkesm

ä

ssiga f

ö

rmed­lare. I s

å

dant fall inskr

ä

nktes beskattningen till att g

ä

lla den provision f

ö

rmedlaren uppbar.

Som nyss n

ä

mnts kan man numera som normalt utg

ä

 fr

å

n att en begagnad bruksvara som p

å

nytt blir f

ö

rem

å

l f

ö

r yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning har beskattats tidigare som ny och enligt det v

ä

rde varan d

å

 hade. Den nu g

ä

llande ordningen med avdragsr

ä

tt f

ö

r fiktiv skatt inneb

ä

r att statens beskattningsanspr

å

k vid den nya skattepliktiga oms

ä

ttningen inskr

ä

nks till att g

ä

lla det merv

ä

rde som varan tillf

ö

rts hos den yrkesm

ä

ssige 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren. G

ä

ller det en begagnad bruksvara som skattskyldig f

ö

rv

ä

rvar inte f

ö

r

å

ter­f

ö

rs

ä

ljning utan f

ö

r bruk i den skattepliktiga verk­samheten inskr

ä

nks beskattningen genom avdrags­r

ä

tten till att g

ä

lla den v

ä

rdeminskning som varan har underg

å

tt hos den icke skattskyldige s

ä

ljaren. Statens beskattningsanspr

å

k inskr

ä

nks d

ä

rmed i detta fall till vad som svarar mot den sistn

ä

mndes brukande eller konsumtion av varan h

ä

r i landet. P

ä

 samma s

ä

tt begr

ä

nsas beskattningen n

ä

r bruks­varan f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r

å

terf

ö

rs

ä

ljning genom export och varan kan d

ä

rmed exporteras skattefritt.

Vad g

ä

ller den andra varugruppen, som vi betecknat som investerings- eller kapitalplaceringsobje.kt, 

ä

r f

ö

rh

å

llandena andra. De varor som vi vill h

ä

n­f

ö

ra till denna kategori 

ä

r i f

ö

rsta hand konst.

Prop. 1981/82:214

antikviteter, smycken samt saralarobjekt av skilda slag. I flertalet fall underg

å

r dessa varor i pri­vat 

ä

go ingen v

ä

rdeminskning genom f

ö

rslitning eller p

ä

 annat d

ä

rmed j

ä

mf

ö

rligt s

ä

tt. Det f

ö

r­h

å

ller sig tv

ä

rtom ofta s

å

att de i st

ä

llet 

ö

kar i v

ä

rde. S

å

dana privata investeringsvaror har ofta under l

å

ng tid varit i privat 

ä

go. I de flesta fall torde varorna aldrig tidigare omsatts i verksam­heter som medf

ö

rt skattskyldighet till merv

ä

rde­skatt.

Enligt de 

ä

ldre best

ä

mmelserna 

å

tnj

ö

t en yrkes­m

ä

ssig

å

terf

ö

rs

ä

ljare av s

å

dana investeringsva­ror ingen r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt men skyldighet f

ö

rel

å

g att redovisa utg

å

ende skatt f

ö

r det v

ä

rde varan representerade vid 

å

terf

ö

rs

ä

ljning­en. St

ö

rre delen av detta v

ä

rde hade i dessa fall skapats utanf

ö

r den yrkesm

ä

ssiga verksamheten. Den 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren tillf

ö

rs

ä

krade r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt betyder att beskattningen in­skr

ä

nks till att g

ä

lla det hos 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren skapade merv

ä

rdet.

Vad slutligen ang

å

r de av oss sora kapitalplace­ringsobjekt betecknade varorna g

ö

r det f

ö

rh

å

llan­det att de Sr oraedelbart realiserbara att de n

ä

rmast 

ä

r att j

ä

mst

ä

lla med aktier, obligationer eller andra v

ä

rdepapper. De kan f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r l

å

ngsiktiga v

ä

rdes

ä

krade innehav eller i kort­siktigt spekulationssyfte med f

ö

rhoppningar ora snabb v

ä

rde

ö

kning. I f

ö

rsta hand g

ä

ller detta guld och silver i form av tackor vilka varor dessutom 

ä

r f

ö

rem

å

l f

ö

r dagliga internationellt g

ä

llande b

ö

rsnoteringar. I sarama syfte kan ocks

å 

diaraanter och andra 

ä

dla stenar f

ö

rv

ä

rvas.

38

Prop. 1981/82:214

39

Personer som f

ö

rv

ä

rvar de h

ä

r avsedda placeringsob­jekten kan sora regel inte anses driva handel med skattepliktiga varor. Trots att ett betydande an­tal k

ö

p och f

ö

rs

ä

ljningar kan ske torde vinst- eller f

ö

rlust p

å

 verksaraheten beskattas enligt realisations­vinstreglerna. Verksamheten 

ä

r d

ä

rf

ö

r inte att anse sora yrkesm

ä

ssig i ML:s mening och f

ö

ranleder d

ä

rf

ö

r inte skattskyldighet till merv

ä

rdeskatt.

Ä

ven den yrkesm

ä

ssiga handeln med 

ä

delmetaller och 

ä

dla stenar 

ä

ger r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt vid f

ö

rv

ä

rv av sina varor fr

å

n ej skattskyldiga med skyldighet att redovisa skatt vid f

ö

rs

ä

ljning inom landet. Huruvida f

ö

rv

ä

rvet sker i beskattat eller obeskattat skick saknar betydelse. Effekten blir 

ä

ven i dessa fall att endast de v

ä

rden som h

ä

r avsedda placeringsobjekt tillf

ö

rs i den yrkes­m

ä

ssiga handeln beskattas. Hos dessa personer upp­kommande vinster och f

ö

rluster p

å

verkar inte den skatt som utg

å

r vid oms

ä

ttningen hos de yrkes­m

ä

ssiga 

å

terf

ö

rs

ä

ljarna.

Enligt v

ä

r uppfattning visar redog

ö

relsen hittills att avdrag f

ö

r fiktiv 

ä

catt f

å

r anses st

å

 i 

ö

verens­st

ä

mmelse med en beskattning enligt merv

ä

rdeskatte­principen. I vart fall f

å

r detta anses g

ä

lla s

å

 l

ä

nge det r

ö

r sig om transaktioner helt inom landet. L

ä

ns­styrelsernas svar p

å

 v

å

r f

ö

rfr

å

gan visar inte heller att avdragsr

ä

tten i fr

å

ga om dessa transaktioner v

å

llat n

å

gra st

ö

rre problem. V

å

r uppfattning 

ä

r att avdragsr

ä

tten s

å

 l

ä

ngt varit till f

ö

rdel.

Den utglidning som tidigare skedde till en ofta ob­skyr f

ö

rmedlingsverksarahet har i stort upph

ö

rt. Tidigare merv

ä

rdeskattespecifika kontrollproblem har undanr

ö

jts. I s

ä

rskild grad g

ä

ller detta handeln

Prop. 1981/82:214

40

med begagnade bilar och andra kapitalvaror. Samma f

ö

rdelar har dock uppn

å

tts f

ö

r samtliga f

ö

retag som f

ö

rv

ä

rvar varor fr

å

n ej skattskyldiga personer f

ö

r yrkesm

ä

ssig 

å

terf

ö

rs

ä

ljning inom landet.

Kontrollbilden f

ö

r alla dessa f

ö

retag 

ä

r i princip den att f

ö

retagen har en i sin helhet skattepliktig oms

ä

ttning med en generell r

ä

tt till avdrag f

ö

r samtliga f

ö

rv

ä

rv av skattepliktiga varor. De fr.o.m. den 1 januari 1981 g

ä

llande best

ä

mmelserna om redo­visningsskyldighet inneb

ä

r att f

ö

retagen f

ö

r helt beskattnings

å

r har att redovisa utg

å

ende merv

ä

rde­skatt p

å

 den enligt avslutade r

ä

kenskaper redovi­sade oms

ä

ttningen. Rent k

ö

ntrolltekniskt kan man p

å

st

å

 att den skatt ber

ö

rda f

ö

retag har att kort-periodiskt inbetala f

ö

r helt beskattnings

å

r mot­svarar en skatt p

å

 den i f

ö

retaget redovisade brutto­vinsten med justering f

ö

r lagerf

ö

r

ä

ndringar, k

ö

p och f

ö

rs

ä

ljningar av inventarier och med r

ä

tt till  av­drag f

ö

r ing

å

ende skatt som bel

ö

per p

å

 f

ö

rv

ä

rv av omkostnadsnatur.

F

ö

r i stort sett samtliga f

ö

religger det d

ä

rf

ö

r nu­mera en gemensam beskattningsram f

ö

r inkomst- och merv

ä

rdeskatt. Samma int

ä

kter med avdrag f

ö

j. kost­naderna f

ö

r f

ö

rv

ä

rv av oms

ä

ttningsvaror skall tas till beskattning f

ö

r b

å

da skatteslagen. Handeln med begagnade varor sker till st

ö

rre delen hos sm

å

f

ö

re­tag. Det 

ä

r d

ä

rf

ö

r enligt v

å

r uppfattning av.s

ä

r­skilt v

ä

rde om f

ö

r dessa f

ö

retag en med inkomst­skatten gemensam beskattningsrara kan uppr

ä

tth

å

llas f

ö

r merv

ä

rdeskatten. F

ö

rs

ö

ksverksamhet kommer att genomf

ö

ras inom RSV:s s.k. MOMS-org.projekt med maskinella sammanst

ä

llningar f

ö

r helt beskattnings­

å

r av de kortperiodiska merv

ä

rdeskatteredovisning­arna f

ö

r 

ö

verslagsm

ä

ssiga avst

ä

mningar mot inkomst­redovisningen i vederb

ö

randes inkomstdeklaration.

Prop. 1981/82:214

41

En p

å

 detta s

ä

tt uppbyggd skattekontroll med ett gemensamt ansvar f

ö

r s

å

v

ä

l merv

ä

rdeskatte- som inkomsttaxeringsorganen att redovisningarna 

ä

r s

å 

l

å

ngt m

ö

jligt korrekta m

ä

ste ha ett s

ä

rskilt v

ä

rde.

Lika positiv kan dock bed

ö

mningen inte bli n

ä

r objekt f

ö

r vilket avdrag f

ö

r fiktiv skatt 

å

tnjutits blir f

ö

rem

å

l f

ö

r skattefri exportf

ö

rs

ä

ljning. Vi har dock inte funnit att det i princip finns n

ä

got att inv

ä

nda mot avdragsr

ä

tt n

ä

r det 

ä

r fr

å

ga om export av s

å

dan vara som vi h

ä

r har betecknat som bruksf

ö

rem

å

l. Normalt blir det h

ä

r som.tidigare framh

å

llits fr

å

ga om en best

å

ende beskattning som svarar mot v

ä

rdet av varans brukande h

ä

r i landet.

Annorlunda st

ä

ller det sig emellertid n

ä

r det blir fr

å

ga om export av vad vi betecknat som in­vesterings- eller kapitalplaceringsobjekt efter det avdrag f

ö

r fiktiv skatt 

å

tnjutits. Den korri­gering av avdraget f

ö

r fiktiv skatt som faktiskt sker genom fullbeskattning av varan vid 

å

terf

ö

r­s

ä

ljning inom landet med en kvarst

å

ende beskatt­ning av det merv

ä

rde varan tillf

ö

rts hos den yrkesm

ä

ssige 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren uteblir vid en oms

ä

tt­ning av varan genom export. Enligt v

å

r uppfatt­ning ger de nu g

ä

llande best

ä

mmelserna h

ä

rvidlag ett felaktigt resultat. Orsaken h

ä

rtill 

ä

r att av­drag f

ö

r fiktiv skatt tillerk

ä

nns export

ö

ren med belopp som ber

ä

knas p

å

 anskaffningskostnaden f

ö

r exportvaran. Detta g

ä

ller oavsett om varans v

ä

rde skapats i ett tidigare skattskyldigt led eller ej. I princip kan avdragsr

ä

tt anses vara motiverad en­dast i den m

å

n anskaffningskostnaden svarar mot ett tidigare beskattat restv

ä

rde. Ar det d

ä

remot fr

å

ga om f

ö

rv

ä

rv av en vara som tidigare aldrig belagts med merv

ä

rdeskatt eller beskattats enligt l

ä

gre v

ä

rde 

ä

n export

ö

rens anskaffningspris med-

Prop. 1981'82:214

42

f

ö

r r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt i reali­teten en negativ beskattning. Enligt v

å

r uppfattning b

ö

r denna m

ö

jlighet till omotiverade avdrag f

ö

rhind­ras s

ä

rskilt som denna m

ö

jlighet uppenbarligen har utnyttjats under den tid som best

ä

mraelserna var i kraft.

Vi vill ocks

å

framh

å

lla att de skattel

ä

ckage som skett i viss exporthandel f

å

tt en omfattning som beror p

å

 extraordin

ä

ra f

ö

rh

å

llanden.

Som exempel h

ä

rp

å

 vill vi n

å

got ber

ö

ra vad som f

ö

re­kommit inom guldhandeln.  Guldpriset steg mycket kraftigt under 70-talet.  Fr

å

n ett relativt fast pris p

å

 ca 6 000 kr/kg steg det fram till 

å

r 1979 till ca 40 000 kr/kg.  Under h

ö

sten 1979 och v

å

ren 1980, dvs. efter det best

ä

mmelserna om r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt tr

ä

tt i kraft, steg priset snabbt ytter­ligare till rekordnoteringen 112 000 kr/kg den 21 januari 1980.  Priset sj

ö

nk sedan under v

å

ren 1980 f

ö

r att n

å

 en sedan dess t

ä

mligen stabil  niv

å

 kring 70 000 kr/kg.

Motsvarande extraordin

ä

ra f

ö

rh

å

llanden har r

ä

tt 

ä

ven inom silverhandeln. Silvret noterades h

ö

sten 1979 till drygt 1 000 kr/kg f

ö

r att d

ä

refter stiga till ca 6 000 kr/kg under v

å

ren 1980. D

ä

refter sj

ö

nk priset snabbt igen till ett alltj

ä

mt g

ä

llande pris p

å

 drygt 2 000 kr/kg.

I detta sammanhang b

ö

r ocks

å

 n

ä

mnas att tidigare g

ä

llande nedsm

ä

ltningsf

ö

rbud f

ö

r svenska kurserande silvermynt har slopats.

Nu anf

ö

rda f

ö

rh

å

llanden gjorde att uppk

ö

pen av privat silver och guld under h

ö

sten 1979 och v

å

ren

Prop. 1981/82:214

43

1980 fick en oberoende av best

ä

mmelserna om upp­k

ö

parnas r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt onormal omfattning. Uppenbart 

ä

r dock att exporthandeln vad g

ä

ller guld och silver premierats p

å

 ett ej avsett s

ä

tt av dessa best

ä

mmelser. Best

ä

mmelserna har ocks

å

 i ett par uppm

ä

rksammade fall frestat till rena falsarier med falska avdrag f

ö

r fiktiv skatt till betydande belopp. Det 

ä

r ocks

å

 fr

ä

mst dessa f

ö

rh

å

llanden som st

ä

ller krav p

å

å

tg

ä

rder i fr

å

ga om r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt. I f

ö

ljande avsnitt redovisas olika t

ä

nkbara l

ö

s­ningar och v

å

ra st

ä

llningstaganden.

4.3  T

ä

nkbara l

ö

sningar

Enligt v

å

r uppfattning kan de missf

ö

rh

å

llanden som best

ä

mmelserna om r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt gett upphov till i allt v

ä

sentligt betraktas som ett exportproblem.  Det 

ä

r omfattningen och betydel­sen av vad detta problem egentligen g

ä

ller sora en­ligt v

å

r raening b

ö

r best

ä

mma vilka korrigerings

å

t­g

ä

rder som beh

ö

ver vidtagas.  I det f

ö

ljande disku­teras olika t

ä

nkbara l

ö

sningar f

ö

r att koraraa till r

ä

tta med problemen f

ö

r merv

ä

rdeskattens del.

4.3.1  R

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt slopas

Enligt v

å

r uppfattning kan problemet angripas uti­fr

å

n tv

å

 vitt skild utg

å

ngspunkter.

Den ena 

ä

r att angripa problemen inom ramen f

ö

r de principer som nuvarande avdragsr

ä

tt f

ö

r fiktiv skatt bygger p

å

, n

ä

mligen en begr

ä

nsning av statens skatteanspr

å

k till det i yrkesm

ä

ssig verksamhet tillskapade skattepliktiga merv

ä

rdet.

Prop. 1981/82:214

44

Den   andra   skulle vara att ge beskattningen av f

ö

rv

ä

rv av skattepliktiga varor f

ö

r konsumtion st

ö

rsta m

ö

jliga bredd. Varje skattepliktig oms

ä

tt­ning inom landet av en skattepliktig vara skulle d

å 

tr

ä

ffas av en definitiv skatt. Den privat skatte­fria handeln mellan ej skattskyldiga personer m

å

ste i ett s

å

dant system ges s

å

 litet utrymme att s

å

dan privathandel framst

å

r som" en i det n

ä

rmaste betydel­sel

ö

s konkurrensfaktor f

ö

r den yrkesm

ä

ssiga och skattskyldiga handeln.

Vid detta syns

ä

tt p

å

 merv

ä

rdeskatten torde det vara n

ö

dv

ä

ndigt att p

å

nytt ta upp det av oss tidigare framlagda men avvisade f

ö

rslaget om en generell skattskyldighet f

ö

r auktionsf

ö

rr

ä

ttare. En annan och kanske 

ä

n viktigare 

å

tg

ä

rd m

ä

ste vara att sk

ä

r­pa beskattningsanspr

å

ket mot s

å

dana f

ö

retagare som yrkesm

ä

ssigt medverkar vid f

ö

rs

ä

ljningar av skatte­pliktiga varor mellan privatpersoner. Som vi fram­h

å

llit tidigare under h

ä

nvisning till vad vi anf

ö

rt i v

å

rt delbet

ä

nkande III kan en f

ö

rmedlare medverka mycket aktivt vid s

å

dana aff

ä

rer och under f

ö

rh

å

l­landen som f

ö

ga skiljer sig fr

å

n f

ö

rs

ä

ljning i eget namn. F

ö

rmedlarens skattskyldighet 

ä

r enligt g

ä

llande regler begr

ä

nsad till den uppburna provisionen trots att kundvaran kan utbjudas till f

ö

rs

ä

ljning i f

ö

rmedlarens f

ö

rs

ä

ljningslokaler i vilka han 

ä

ven sj

ä

lv oms

ä

tter egna varor av samma slag. F

ö

rmedla­ren kan uppr

ä

tta kontrakt och avtal f

ö

r uppdrags­givarens r

ä

kning och ocks

å

 f

ö

r hans r

ä

kning uppb

ä

ra f

ö

rsaljningslikvid och 

ä

ven diskontera uppr

ä

ttade avbetalningskontrakt. Uppenbart 

ä

r att en s

å

dan f

ö

r­medlingsverksamhet utgjorde ett reellt hot mot den seri

ö

sa handeln fr

ä

mst med kapitalvaror innan han­deln tillerk

ä

ndes r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt. Skulle denna avdragsr

ä

tt slopas m

å

ste man enligt v

å

r uppfattning samtidigt vidga beskattningsanspr

å

ket gentemot den yrkesm

ä

ssiga f

ö

rmedlingsverksamheten.

Prop. 1981/82:214

45

vill man skapa neutralitet mellan handeln och f

ö

rmed­lingsverksamheten borde den sistn

ä

mnda 

å

l

ä

ggas skyl­dighet att redovisa skatt p

å

 hela det vederlag den ej skattskyldige s

ä

ljaren uppb

ä

r vid sin f

ö

rs

ä

ljning av varan. En s

å

dan ordning kr

ä

ver ett omfattande regelsystem och skulle dessutom v

å

lla vad vi befarar sv

å

rbem

ä

strade kontrollproblem.

Man m

å

ste vidare v

ä

ga de f

ö

rdelar och nackdelar som nu g

ä

llande best

ä

mmelser inneb

ä

r i f

ö

rh

å

llande till de 

ä

ldre. Vi anser f

ö

r v

å

r del att de nya best

ä

mmel--serna i allt v

ä

sentligt undanr

ö

jt de komplikationer som f

ö

ljde enligt den 

ä

ldre ordningen med konkurrens­snedvridande utglidning av handeln till en ofta ob­skyr f

ö

rmedlingsverksamhet. Det kan antas att de 

ä

ldre best

ä

mmelserna i ML fick handeln att s

ö

ka sig v

ä

gar som inte n

å

ddes av beskattning vare sig till inkomst- eller merv

ä

rdeskatt. Undantaget fr

ä

n skat­teplikt f

ö

r begagnade personbilar skapade ett mer-v

ä

rdeskattespecifikt kontrollproblem speiellt i fr

å

ga om inbytestranskationerna.

Enligt v

å

r uppfattning kan d

ä

rf

ö

r ett 

å

terinf

ö

rande av undantaget fr

å

n skatteplikt f

ö

r begagnade person­bilar och motorcyklar inte komma i fr

ä

ga.  K

ö

n­trolltekniskt inneb

ä

r den nya ordningen s

å

dana f

ö

r­delar framf

ö

r den 

ä

ldre att nu g

ä

llande regler m

ä

ste bibeh

å

llas f

ö

r bilhandeln.

Ä

ven handeln med s

å

dana kapitalvaror som fritids­b

å

tar, husvagnar och liknande arbetar under principiellt sarama villkor som bilhandeln.  De nu g

ä

llande beskattningsreglerna har i allt v

ä

sentligt undanr

ö

jt de problem dessa branscher tidigare hade att brottas med.

Prop. 1981/82:214

46

En generellt slopad r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt 

ä

r d

ä

rf

ö

r enligt v

å

r uppfattning inte p

å

kal­lad.

Vid remissbehandlingen av v

å

rt delbet

ä

nkande III,

d

ä

r f

ö

rslaget ora inf

ö

rande av r

ä

tt till avdrag f

ö

r

fiktiv skatt f

ö

rdes fram, f

ö

rordade n

å

gon reraiss-

instans att endast inbyteshandeln skulle ges en

s

ä

rskild behandling.  I de fall den yrkesm

ä

ssige

å

terf

ö

rs

ä

ljaren vid f

ö

rs

ä

ljning av viss kapitalvara

som dellikvid godtog ett inbyte av en begagnad vara

av samma slag skulle beskattningen inskr

ä

nkas till

att g

ä

lla mellanavgiften, dvs. skillnaden mellan

priset p

å

 den f

ö

rs

å

lda kapitalvaran och inbytesvaran.

En s

å

dan ordning skulle endast kunna till

ä

mpas f

ö

r handeln med s

å

dana kapitalvaror i vilken inbyten

f

ö

rekommer.

RSV f

ö

rordade i sitt yttrande att r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt skulle begr

ä

nsas till att g

ä

lla handeln med personbilar, motorcyklar, husvagnar, fri­tidsb

å

tar och musikinstrument.

Vi anser att b

å

da dessa alternativ i och f

ö

r sig un­danr

ö

jer problemen f

ö

r de branscher inom vilka den f

ö

reslagna ordningen skulle f

å

 till

ä

rapas.  Redovis­nings- och kontrollproblemen skulle dock 

å

teruppst

å 

med full styrka betr

ä

ffande den stora grupp f

ö

retag som driver handel med andra begagnade varor.  Vi av­visar d

ä

rf

ö

r den nu diskuterade l

ö

sningen om ett slopande av avdragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv skatt.

Detta inneb

ä

r ocks

å

 att vi i det f

ö

ljande disku­terar 

å

tg

ä

rder som i princip bygger p

å

en till det skattepliktiga merv

ä

rdet begr

ä

nsad beskatt­ning .

Prop. 1981/82:214

47

4.3.2  Beskattningsv

ä

rdet best

ä

ms till skillnaden mellan f

ö

rs

ä

ljnings- och anskaffningspris (nettometoden)

I vissa utl

ä

ndska system till

ä

mpas en ordning enligt vilken beskattningen inskr

ä

nks till att g

ä

lla skill­naden mellan det vederlag en skattskyldig 

å

terf

ö

r­s

ä

ljare uppb

ä

r vid f

ö

rs

ä

ljningen av en begagnad vara och det pris han sj

ä

lv erlagt f

ö

r varan.  Denna be­skattningsteknik till

ä

mpas i Danmark f

ö

r handeln med begagnade personbilar.  Tekniken skulle kunna beteck­nas som en nettoraetod enligt vilken forraellt sett n

å

got avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt aldrig raedges men att varans ink

ö

pspris avr

ä

knas fr

å

n vederlaget vid best

ä

mmandet av beskattningsv

ä

rdet vid f

ö

rs

ä

ljnings­tillf

ä

llet.  Den  nu till

ä

mpade tekniken med r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt vid anskaffning av va­ran men raed skyldighet att redovisa utg

å

ende skatt f

ö

r hela vederlaget vid f

ö

rs

ä

ljningen skulle d

å

 kun­na betecknas som en bruttometod.

Nettometoden, konsekvent till

ä

mpad vid all yrkes­m

ä

ssig handel med begagnade varor, skulle i fr

å

ga om inhemska transaktioner ge samma effekt som den medgivna r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt. Skilj­aktigheter uppkommer dock vid 

å

terf

ö

rs

ä

ljning p

ä 

export.  Nettoraetoden ger en ren nolleffekt eftersora exportf

ö

rs

ä

ljningen kan ske skattefritt men utan n

å

gon r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt.  Brutto­metoden d

ä

remot till

å

ter 

ä

ven den en skattefri ex­portf

ö

rs

ä

ljning men med r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt.

Det skattebortfall som bruttometoden gett upphov till uppkommer inte i en beskattningsteknik enligt nettometoden.  Denna har dock ett begr

ä

nsat till-

Prop. 1981/82:214

48

l

ä

mpningsomr

å

de.  Den kan anv

ä

ndas endast f

ö

r ora-s

ä

ttningsvaror i den yrkesra

ä

ssiga handeln. D

ä

remot kan den inte appliceras p

å

 anskaffningar av inventa­rier eller andra varor f

ö

r bruk i skattskyldigs verk­samhet eftersom det inte finns n

å

got f

ö

rs

ä

ljningspris fr

å

n vilket anskaffningskostnaden kan avr

ä

knas.

Av redovisningsm

ä

ssiga och kontrolltekniska sk

ä

l skulle en nettometod knappast kunna till

ä

mpas inora stora delar av den yrkesm

ä

ssiga handeln med begagna­de varor.  Sora exempel kan n

ä

ranas antikvariaten, mynthandeln och handeln med "kuriosa".  F

ö

rs

ä

ljning­en i dessa f

ö

retag sker s

å

 gott sora undantagsl

ö

st 

ö

ver disk och utan n

ä

gon faktureringsskyldighet. Det skulle st

ö

ta p

å

 betydande sv

å

righeter f

ö

r den skattskyldige att under s

ä

dana f

ö

rh

å

llanden fullg

ö­

ra skatteredovisningen p

å

 ett korrekt s

ä

tt bl.a. med h

ä

nsyn till kravet att kunna visa ink

ö

pspriset f

ö

r varje s

å

ld vara. En skattekontroll skulle i det n

ä

rmaste om

ö

jligg

ö

ras.

Nettometoden skulle d

ä

rf

ö

r, s

å

 vitt vi kan finna, f

å

 begr

ä

nsas till att g

ä

lla endast vissa varor med d

ä

rtill ett visst l

ä

gsta pris. Om kontroll­problemen skall kunna begr

ä

nsas m

å

ste det bli fr

å

ga om l

ä

tt identifierbara varor med relativt h

ö

ga v

ä

rden. Redan att best

ä

mma en v

ä

rdegr

ä

ns ska­par som vi visat i v

å

rt delbet

ä

nkande III sv

å

rbe­m

ä

strade tr

ö

skelproblem. Stora delar av 

yrkes­m

ä

ssiga handeln skulle dessutom inte kunna till-l

ä

mpa eller till

å

tas till

ä

mpa tekniken.

F

ö

r den handel som avser kapitalvaror inneb

ä

r en nettometod att den skattskyldige m

å

ste binda ett st

ö

rre eget kapital i varulagret. Den nu g

ä

llande omedelbara avdragsr

ä

tten f

ö

r fiktiv skatt inneb

ä

r

Prop. 1981/82:214

49

en vid nuvarande skattesats 17,7 % l

ä

gre anskaff­ningskostnad f

ö

r oms

ä

ttningsvaror

ä

n vad netto­metoden kr

ä

ver. En 

ö

verg

å

ng till nettometoden skulle d

ä

rf

ö

r f

ö

r f

ö

retag med stora varulager som kanske i vart fall s

ä

songm

ä

ssigt kan ha l

å

g om­s

ä

ttningshastighet inneb

ä

ra en betydande likvidi­tetsp

å

frestning.

Med h

ä

nsyn till de inv

ä

ndningar i s

å

v

ä

l materiella som skattetekniska h

ä

nseenden som enligt det an­f

ö

rda kan riktas mot denna l

ö

sning anser vi att den b

ö

r avvisas.

4.3.3   R

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt avsk

ä

rs f

ö

r vara som f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning p

ä 

export

Som vi tidigare framh

å

llit

ä

r nu r

å

dande missf

ö

rh

å

l­landen vid till

ä

mpningen av best

ä

mmelserna om r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt i allt v

ä

sentligt knut­na till yrkesm

ä

ssiga f

ö

rs

ä

ljningar p

å

export.

Till att b

ö

rja med finns det anledning framh

å

lla, att endast en mycket liten del av handeln med begag­nade varor avser eller utmynnar i f

ö

rs

ä

ljning p

å

 export.  Flertalet f

ö

retag som handlar med begagna­de varor sora f

ö

rv

ä

rvas med r

ä

tt till avdrag f

ö

r fik­tiv skatt har ingen exportf

ö

rs

ä

ljning.  I den m

å

n s

å

dan f

ö

rekommer torde det oftas g

ä

lla enstaka transaktioner medan oms

ä

ttningen i 

ö

vrigt avser in­l

ä

ndsk  oms

ä

ttning. Det l

ä

ckage som finns i nu g

ä

l­lande system kan antas ha uppkommit hos ett be­gr

ä

nsat antal skattskyldiga inom speciella branscher.

4   Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr 214

Prop. 1981/82:214

50

Vi kan heller inte finna att problemet skulle g

ä

lla rent generellt f

ö

r all omf

ö

rs

ä

ljning av varor p

å

 ex­port. S

å

dana kapitalvaror som kan f

ö

ruts

ä

ttas ha beskattats vid f

ö

rstag

å

ngsf

ö

rs

ä

ljningen har ett i princip beskattat restv

ä

rde n

ä

r de i begagnat skick f

ö

r yrkesm

ä

ssig 

å

terf

ö

rs

ä

ljning f

ö

rv

ä

rvas fr

å

n n

å

gon som inte

ä

r skattskyldig. Av sarama sk

ä

l som exportf

ö

rs

ä

ljning av nytillverkade varor kan ske skattefritt med oinskr

ä

nkt r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt hos skattskyldiga tillverknings­f

ö

retag eller 

å

terf

ö

rs

ä

ljare 

ä

r det befogat att ocks

å

 h

ä

r avsedda varor kan exporteras helt skatte­fritt, dvs. med r

ä

tt f

ö

r export

ö

ren att tillgodo­g

ö

ra sig avdrag f

ö

r fiktiv skatt.

Det ober

ä

ttigade skattebortfallet g

ä

ller vid export­f

ö

rs

ä

ljning av s

å

dana varor vilka aldrig tidigare har beskattats. Det g

ä

ller ocks

å

 n

ä

r en vara som beskattats vid en tidigare f

ö

rstag

å

ngsf

ö

rs

ä

lj-ning underg

å

tt v

ä

rdestegring under den tid varan innehafts av n

å

gon inte skattskyldig, t.ex. varit i privat 

ä

go.

I allt v

ä

sentligt borde ett avsk

ä

rande av r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt vid f

ö

rv

ä

rv f

ö

r om­s

ä

ttning genom export enbart av detta slag av varor vara tillr

ä

ckligt f

ö

r att f

ö

rhindra ett o-motiverat skattebortfall.

I praktiken synes dock en s

å

dan regel inte vara till

ä

mplig. 

Å

terf

ö

rs

ä

ljarna torde regelm

ä

ssigt inte redan vid anskaffningstillf

ä

llet kunna avg

ö

ra om en oms

ä

ttningsvara f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r att d

ä

refter exporteras.  En enligt v

å

r raening praktiskt till­l

ä

mplig l

ö

sning skulle i st

ä

llet vara att bibeh

å

l­la den generella avdragsr

ä

tten men komplettera den

Prop. 1981/82:214

51

med en skyldighet att 

å

terf

ö

ra utnyttjad avdrags­r

ä

tt n

ä

r faktisk expott skett.  Eftersom endast en br

å

kdel av de varor som den yrkesm

ä

ssiga handeln f

ö

rv

ä

rvar med r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt s

ä

ljs p

å

 export b

ö

r man med en p

å

 detta tekniska s

ä

tt av­skuren avdragsr

ä

tt n

å

 ett riktigt resultat med ett bibeh

å

llande av skattefriheten f

ö

r oms

ä

ttning p

å

 ex­port.

Det f

ö

rekommer dock att yrkesm

ä

ssiga uppk

ö

pare som f

ö

rv

ä

rvar varor med r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt s

ä

ljer varan vidare till skattskyldiga exportf

ö

re­tag.  Detta har f

ö

rekommit i betydande omfattning inora handeln raed 

ä

delmetallvaror inkl. guld- och silverskrot, men ocks

å

 i handeln med konst och antik­viteter.  Skattesvinnet uppkommer i dessa fall inte hos exportf

ö

retaget utan hos den yrkesm

ä

s­sige uppk

ö

paren.  Det avdrag sora export

ö

ren g

ö

r av­ser en faktisk skatt f

ö

r vilken uppk

ö

paren 

ä

r redo­visningsskyldig .

Det skulle d

ä

rf

ö

r kunna vara motiverat att 

å

l

ä

gga 

å

terf

ö

rs

ä

ljare som f

ö

rv

ä

rvat .vara med r

ä

tt till av­drag f

ö

r fiktiv skatt skyldighet att 

å

terf

ö

ra av­draget om varan s

ä

ljs till annan yrkesm

ä

ssig 

å

ter­f

ö

rs

ä

ljare.  En s

å

dan ordning skulle dock inneb

ä

ra avsev

ä

rda komplikationer.  Sora exempel kan anf

ö

ras n

ä

r antikhandlare f

ö

rv

ä

rvar l

ö

s

ö

ret i ett d

ö

dsbo. I l

ö

s

ö

ret ing

å

r ofta f

ö

rem

å

l med vilka f

ö

retaget normalt inte driver handel.  S

ä

dana s

ä

ljs d

ä

rf

ö

r ofta till annan 

å

terf

ö

rs

ä

ljare.  Uppk

ö

paren skulle d

å

 enligt den t

ä

nkta ordningen 

å

terf

ö

ra avdrag f

ö

r ing

å

ende fiktiv skatt som h

ä

nf

ö

r sig till de avytt­rade f

ö

rem

å

len.  Detta f

ö

ruts

ä

tter d

å

 en individu­ell priss

ä

ttning av de f

ö

rera

å

l sora ing

å

r i det f

ö

r­v

ä

rvade l

ö

s

ö

ret.  Detta skulle skapa ett s

ä

rskilt

Prop. 1981/82:214

52

kontrollproblem av betydande omfattning. Skatte­kontrollen m

ä

ste dessutom inriktas p

å

ä

tt avdragen skatt skall 

å

terf

ö

ras inte endast vid en f

ö

rs

ä

lj­ning p

å

export utan 

ä

ven i alla de fall varan s

ä

ljs till skattskyldig k

ö

pare.

Komplikationer skulle dessutom uppkomma exempelvis i det fall en guldsmed f

ö

rv

ä

rvar f

ö

rem

å

l av 

ä

delme­tall som sedan sm

ä

lts ned f

ö

r

å

teranv

ä

ndning sora r

å­

vara i den egna tillverkningen.  S

ä

ljs den tillver­kade varan till ej skattskyldig k

ö

pare skulle rent principiellt ingen 

å

terf

ö

ringsskyldighet f

ö

religga. Om varan d

ä

remot s

ä

ljs p

å

 export eller till annan 

å

terf

ö

rs

ä

ljare skulle i princip f

ö

religga en skyldig­het f

ö

r guldsmeden att 

å

terf

ö

ra den ing

å

ende fiktiva skatt som bel

ö

per p

å

 i varan ing

å

ende metallskrot. Uppenbart 

ä

r att en s

ä

dan ordning inte kan till

ä

rapas i praktiken.

Enligt v

å

r uppfattning b

ö

r man i st

ä

llet f

ö

rs

ö

ka finna en l

ö

sning enligt vilka korrigeringar f

ö

r omotiverade avdrag f

ö

r fiktiv skatt skall g

ö

ras enbart vid f

ö

rs

ä

ljning p

å

export. Om dessutom korri­gerings

å

tg

ä

rderna kan begr

ä

nsas till vissa s

ä

r­skilda i lagen angivna varor skulle de merv

ä

rdeskatte­specifika justeringarna beh

ö

va g

ö

ras endast hos ett f

å

tal skattskyldiga. Med de stora vinster.man kan n

å

 genom att koncentrera korrigerings

å

tg

ä

rderna till ett begr

ä

nsat antal skatteredovisningar anser vi det f

ö

rsvarbart med relativt l

å

ngtg

å

ende detalj­regleringar vad g

ä

ller denna exporthandel, om man f

ö

r handeln i stort kan beh

å

lla alla de redovisnings­tekniska och kontrollm

ä

ssiga f

ö

rdelar den nu till-l

ä

mpade tekniken inneb

ä

r.

Prop. 1981/82:214

53

Handeln med begagnade varor av det slag vi h

ä

r avser har sedan l

ä

nge 

ä

gnats s

ä

rskild uppm

ä

rksamhet av andra sk

ä

l 

ä

n de som dikterats av skattekontrollen. Ett uttryck h

ä

rf

ö

r 

ä

r lagen (1981:2) om handel med skrot och begagnade varor samt f

ö

rordningarna (1981: 402) om handel med skrot och (1981:403) om handel med begagnade varor. Dessa f

ö

rfattningar tr

ä

dde i kraft den 1 juli 1981 .

Gemensamt f

ö

r dessa f

ö

rfattningar 

ä

r att de syftar till att f

ö

rebygga avs

ä

ttning av stulet eller eljest olovligen 

å

tkommet gods och att underl

ä

tta polisens efterspaning av s

å

dant gods.

Enligt 2 

§

 f

ö

rordningen (1981:403) om handel med be­gagnade varor

ä

r best

ä

mmelserna till

ä

rapliga p

å

1.    mopeder, cyklar, utombordsmotorer och motors

å

gar,

2.

symaskiner,

3.

kameror samt objektiv till kameror, projektorer, ur och kikare,

4.

skrivmaskiner och r

ä

knemaskiner,

5.  radio- och televisionsapparater, bandspelare,

skivspelare, musikanl

ä

ggningar och musikinstru-

raent,

6.

p

ä

lsverk,

7.

naturp

ä

rlor, naturliga och syntetiska 

ä

delstenar samt f

ö

rem

å

l som helt eller till v

ä

sentlig del best

å

r av guld, silver eller platina,

8.

f

ö

rem

å

l som helt eller till v

ä

sentlig del best

å

r av koppar, m

ä

ssing, tenn, brons eller nysilver,

9.

vapen med undantag av s

å

dana skjutvapen som om­fattas av vapenslagen (1973:1176),

10.

alster av bildkonst,

11.

konstalster av glas, porslin och annan keramik.

Prop. 1981/82:214

54

Med handel avses enligt f

ö

rordningen 

ä

ven auktions­f

ö

rs

ä

ljning och annan liknande f

ö

rs

ä

ljning. Vidare g

ä

ller att en obrukad vara anses som begagnad om den utbjuds icke yrkesm

ä

ssigt till den som bedriver handel enligt f

ö

rordningen.

F

ö

rordningen om handeln med begagnade varor inne­h

å

ller bl.a. f

ö

ljande best

ä

mmelser om vad den som bedriver handel med s

å

dana varor har att iakttaga.

Den som driver handel med varor sora h

ä

r angetts skall vara registrerad enligt f

ö

rordningen. An­m

ä

lan om registrering skall g

ö

ras hos polismyndig­heten i varje ort d

ä

r fast f

ö

rs

ä

ljningsst

ä

lle finns. Om fast f

ö

rs

ä

ljningsst

ä

lle saknas skall anm

ä

lan g

ö

ras hos polismyndigheten i den ort d

ä

r handeln huvudsakligen skall bedrivas.

Anm

ä

lan f

ö

r registrering skall f

ö

rutom bl.a. full­st

ä

ndiga personuppgifter om handlaren ocks

å

 inneh

å

l­la uppgift om vilka slag av begagnade varor som handeln omfattar. Polismyndigheten skall utf

ä

rda be­vis om registreringen samt f

ö

ra register 

ö

ver hand­lare. Tillsynen 

ö

ver efterlevnaden av f

ö

rordningen och de f

ö

reskrifter som har meddelats raed st

ö

d av f

ö

rordningen ut

ö

vas av polismyndigheten.

Handlare f

å

r ta emot varor endast av den som 

ä

r k

ä

nd f

ö

r handlaren eller som p

å

 ett tillf

ö

rlitligt s

ä

tt styrker sin identitet.

N

ä

r begagnade varor tas emot skall anteckningar g

ö

ras p

å

 s

ä

rskilda i kronologisk ordning numrerade ink

ö

ps­notor. Anteckningarna skall avse

Prop. 1981/82:214

55

1.    datura n

ä

r varorna togs emot

2.

varornas art och beskaffenhet samt antal, stor­lek, m

ä

ngd eller vikt

3.

varornas fabrikat och tillverkningsnummer eller andra s

ä

rskilda k

ä

nnem

ä

rken

4.

det 

ö

verenskomna priset, f

ö

r varorna

5.

namn och postadress avseende den som har 

ö

ver­l

ä

mnat varorna samt, om denna inte 

ä

r k

ä

nd f

ö

r handlaren 

ä

ven personnummer och identitetshand­lingens art.

Begagnade varor sora har tagits emot f

å

r inte l

ä

mnas ut eller bearbetas f

ö

rr

ä

n tidigast efter en m

å

nad fr

å

n den dag d

å

varorna togs emot.

Mottagna varor skall f

ö

rses med beteckningar som h

ä

nvisar till raotsvarande ink

ö

psnotor. Beteck­ningarna f

å

r inte avl

ä

gsnas f

ö

rr

ä

n varorna f

å

r l

ä

ranas ut eller bearbetas.

De s

ä

rskilda noteringarna om mottagna varor f

å

r efterges i fr

å

ga om varor som anges i p. 8 och 9 om varornas sammanlagda v

ä

rde uppenbarligen under­stiger 100 kr. .Motsvarande g

ä

ller i fr

å

ga om varor i punkt 10 och 11 om varornas sammanlagda v

ä

rde uppen­barligen understiger 500 kr.

De i 2 

§

 f

ö

rordningen under punkterna 7-11 upptagna varorna synes i allt v

ä

sentligt omfatta de varuslag f

ö

r vilka r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt med­f

ö

rt problem och dessutom lett till omotiverade av­drag. Vi anser att det i f

ö

rsta hand 

ä

r detta varu­omr

å

de som beh

ö

ver undantas fr

å

n r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt n

ä

r en yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning p

å

Prop. 1981/82:214

56

export f

ö

ljer p

ä

 f

ö

rv

ä

rvet.  I princip borde ett un­dantag h

ä

rut

ö

ver kompletteras s

å

 att det ges en gene­rell till

ä

mpning p

ä

antikviteter.  Detta skulle dock medf

ö

ra betydande och enligt v

å

r mening on

ö

diga prak­tiska problem.  Vi anser det d

ä

rf

ö

r vara tillr

ä

ckligt om s

ä

rbehandlingen utstr

ä

cks till att omfatta 

ä

ven m

ö

bler ut

ö

ver de i n

ä

mnda punkter angivna varuslagen. D

ä

rmed torde best

ä

mmelserna i praktiken bli till

ä

mp­liga endast p

å

f

ö

rem

å

l med relativt h

ö

gt v

ä

rde och samtidigt begr

ä

nsade till identifierbara objekt som 

ä

r intressanta f

ö

r en internationell marknad.

Av de 

å

tergivna best

ä

mmelserna f

ö

r handeln med be­gagnade varor framg

ä

r att en omfattande uppgiftsskyl­dighet inf

ö

rts f

ö

r denna handel.  

Ä

ven om erfaren­heterna fr

å

n denna lagstiftning 

ä

nnu 

ä

r begr

ä

nsade synes det klart att inte minst uppgiftsskyldigheten b

ö

r bli till gagn f

ö

r b

å

de redovisningen och kontrol­len av merv

ä

rdeskatt.  Vi anser ocks

å

 att det h

ä

ri­genom skapats f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

r att till

ä

mpa ett system sora 

å

l

ä

gger skattskyldig, sora exporterar vara av ovan angivet slag, att i f

ö

rekommande fall 

å

terf

ö

ra det avdrag f

ö

r fiktiv skatt som han till­godogjort sig i samband med f

ö

rv

ä

rvet av den expor­terade varan.  Man kan utg

å

 fr

å

n att underlaget f

ö

r en s

å

dan 

å

terf

ö

ringsskyldighet finns att tillg

å

 f

ö

r b

å

de en korrekt merv

ä

rdeskatteredovisning ocb f

ö

r skattekontrollen.

Sora vi frarah

å

llit tidigare kan emellertid ett ex­portf

ö

retag ha f

ö

rv

ä

rvat varan fr

å

n skattskyldig uppk

ö

pare som sj

ä

lv vid sin redovisning av skatt tillgodof

ö

rt sig avdrag f

ö

r fiktiv skatt.

Prop. 1981/82:214

57

Det synes inte m

ö

jligt att i dessa fall f

ö

reskriva att export

ö

ren skall 

å

terf

ö

ra avdrag f

ö

r fiktiv skatt som gjorts i tidigare led.  Det finns d

ä

rf

ö

r enligt v

å

r mening ingen annan praktisk l

ö

sning 

ä

n att inf

ö

ra skyldighet f

ö

r den som yrkesm

ä

ssigt ex­porterar s

å

dan begagnad vara som h

ä

r avses att 

å

ter­f

ö

ra ett av honom 

å

tnjutet avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt vid f

ö

rv

ä

rvet, av den exporterade varan.  Den skyldig­heten m

å

ste vara generell och g

ä

lla oavsett om den ing

å

ende skatten 

ä

r faktisk eller fiktiv.

Denna l

ö

sning 

ä

r inte inv

ä

ndningsfri.  Det merv

ä

rde som en vara tillf

ö

rts i ett tidigare uppk

ö

parled kommer att tr

ä

ffas av en definitiv skatt trots att varan senare f

ö

rs

ä

ljs p

å

 export.  Det kan dock f

ö

r­uts

ä

ttas att uppk

ö

parens handelsvinst uttryckt i procent av vederlager som regel 

ä

r f

ö

rh

å

llandevis l

å

g och att den extra skattebelastningen d

ä

rf

ö

r inte kan vara s

ä

rskilt betydande.  Vi anser d

ä

rf

ö

r, att det f

ö

rh

å

llandevis sn

ä

va avsteg som m

å

ste g

ö

ras fr

å

n en strikt raerv

ä

rdeskattera

ä

ssig princip b

ö

r i f

ö

re­varande fall kunna accepteras.

Nackdelarna f

å

r ses i f

ö

rh

ä

llande till de betydande f

ö

rdelar f

ö

r fr

ä

mst handeln sora en i 

ö

vrigt bibe­h

å

llen avdragsr

ä

tt f

ö

r fiktiv skatt erbjuder.

Ett s

ä

rskilt problera g

ä

ller eraellertid f

ö

r handeln raed guld och andra 

ä

delmetallvaror.  De varor som f

ö

rv

ä

rvas fr

å

n ej skattskyldiga personer 

ä

r ofta av­sedda f

ö

r nedsm

ä

ltning och framst

ä

llning av finrae-tall.  Det pris uppk

ö

parna erl

ä

gger vid f

ö

rv

ä

rv av s

å

dana varor best

ä

ras av. varans raetallv

ä

rde enligt ak-

Prop. 1981/82:214

58

tuell prisnotering p

ä

den .internationella marknaden, t.ex. Londonb

ö

rsen.  Det 

ä

r i dessa fall fr

å

ga om f

ö

rv

ä

rv av metallskrot f

ö

r en senare anv

ä

ndning som material i affinerings- eller tillverkningsverksam­het.  Metallskrotet i dessa verksamheter kan h

ä

rr

ö

ra dels fr

å

n tidigare privata f

ö

rem

å

l av 

ä

delmetall, dels fr

å

n industriella sopor och avfall.  Affinerings-f

ö

retagen f

ö

rv

ä

rvar ofta sitt skrot fr

å

n yrkesm

ä

ssiga uppk

ö

pare.  Vissa uppk

ö

pare exporterar 

ä

ven metall­skrot f

ö

r affinering utomlands.

Alla dessa f

ö

rh

å

llanden sammantagna g

ö

r att den av oss i det f

ö

reg

å

ende diskuterade tekniken med en ge­nerell r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt vid f

ö

r­v

ä

rv av skattepliktig vara men med en 

å

terf

ö

rings-skyldighet av den ing

å

ende skatten i de fall varan oras

ä

tts p

ä

 export knappast kan till

ä

rapas p

å

 handeln raed skrot av 

ä

delraetall.  Det 

ä

r i m

å

nga fall inte m

ö

jligt att utr

ö

na i vilken omfattning skrot f

ö

r vilket fiktiv skatt avdragits ing

ä

r i framst

ä

lld finraetall eller i en tillverkad vara av 

ä

delmetall. En grundf

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r en beskattningsteknik som bygger p

ä

 en r

ä

tt till avdrag f

ö

r skatt som bel

ö

per p

ä

 f

ö

rv

ä

rv av en vara men med skyldighet att 

å

ter­f

ö

ra avdraget i de fall varan oms

ä

tts p

å

 export 

ä

r att det r

ö

r sig om identifierbara varor.  Den grund­f

ö

ruts

ä

ttningen f

ö

religger inte f

ö

r stora delar av handeln med 

ä

delmetaller eller varor av s

ä

dana me­taller.

Inte minst raed h

ä

nsyn till vad som f

ö

rekommit inom handeln med 

ä

delmetall under den tid best

ä

mraelserna om r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt varit i kraft synes det vara n

ö

dv

ä

ndigt att undanta denna handel fr

ä

n den generella r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt.

Prop. 1981/82:214

59

D

ä

remot saknas det enligt v

å

r uppfattning anledning till att g

ö

ra n

å

gra avsteg fr

å

n r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt i de fall d

å

 fr

å

ga 

ä

r om f

ö

rv

ä

rv av varor sora uppenbarligen 

ä

r avsedda f

ö

r 

å

terf

ö

rs

ä

lj­ning i befintligt skick eller efter enbart repara­tion e.d. S

å

dana varor betingar regelm

ä

ssigt priser som vida 

ö

verstiger varans metallv

ä

rde.  Sora exera-pel kan n

ä

mnas en antik silverkanna eller ett v

ä

rde­fullt mynt av silver.

Enligt v

å

r uppfattning b

ö

r raan korama till r

ä

tta med problemen i fr

å

ga ora handeln med 

ä

delraetallskrot ge­nom att inf

ö

ra best

ä

mmelser om f

ö

rbud f

ö

r avdrag f

ö

r fiktiv skatt vid f

ö

rv

ä

rv av f

ö

rem

å

l av guld, silver eller platina ora varans v

ä

rde understiger 175 % av varans 

ä

delraetallv

ä

rde enligt l

ä

gsta note­ring ink

ö

psdagen p

å

internationell varUb

ö

rs. En s

å

dan best

ä

ramelser b

ö

r effektivt kunna sp

ä

rra r

ä

tten till avdrag f

ö

r ink

ö

p av 

ä

delmetallvaror f

ö

r nedsm

ä

ltning eller f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning sora skrot p

ä

 export.  Vi vill i detta sammanhang fram­h

å

lla att 

ä

delmetaller

å

s

ä

tts dagliga internatio­nellt g

ä

llande noteringar.  Dessa 

ä

r givetvis helt oberoende av huruvida svenska branschf

ö

retag har r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt vid ink

ö

p fr

å

n ej skattskyldiga personer.  Det 

ä

r normalt i st

ä

llet s

ä

 att n

å

gon motsvarande avdragsr

ä

tt inte f

ö

relig­ger f

ö

r f

ö

retag i l

ä

nder raed merv

ä

rdeskatt.  Det 

ä

r i konkurrens med den handeln som de svenska f

ö

re­tagen arbetar.  En avskuren r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt b

ö

r d

ä

rf

ö

r enligt v

å

r uppfattning knappast inge n

å

gra bet

ä

nkligheter.  Det faktiska f

ö

rh

å

llandet 

ä

r att nu g

ä

llande best

ä

ramelser gett svenska branschf

ö

retag omotiverade f

ö

rdelar med ett likaledes omotiverat skattebortfall som f

ö

ljd.

Prop. 1981/82:214

60

Vi anser att en 

ä

ndring av best

ä

mmelserna om avdrag f

ö

r fiktiv skatt enligt nu behandlade riktlinjer b

ö

r i allt v

ä

sentligt undanr

ö

ja de problem som nu f

ö

religger. Denna l

ö

sning b

ö

r ocks

å

 effektivt f

ö

r­hindra omotiverade skattebortfall vid f

ö

rs

ä

ljning av begagnade varor p

å

 export. Vi har d

ä

rf

ö

r stannat f

ö

r att f

ö

rorda denna l

ö

sning och v

å

rt f

ö

rfattnings­f

ö

rslag i avsnitt 6 har utformats i enligthet h

ä

r­med .

Ut

ö

ver de 

ä

ndringar i ML som ett genomf

ö

rande av den av oss f

ö

rordade l

ö

sningen kr

ä

ver vill vi fram­h

å

lla vikten av att kontrollaspekterna beaktas.

Enligt v

å

r uppfattning ligger det ett s

ä

rskilt v

ä

rde i att f

ö

rordningen om handel med begagnade varor st

ä

ller s

ä

rskilda krav p

å

å

terf

ö

rs

ä

ljarna i fr

å

ga om dokumentation och anteckningsskyldighet om gjorda f

ö

rv

ä

rv av s

å

dana begagnade varor f

ö

r vilka 

å

ter­f

ö

r ingsskyldighet av den ing

å

ende skatten skall f

ö

religga n

ä

r varan senare s

å

lts p

å

 export. Av synnerlig vikt 

ä

r att 

å

terf

ö

rs

ä

ljarna enligt n

ä

mnda f

ö

rordning har att f

ö

ra och bevara s

å

dana anteck­ningar att de personer fr

å

n vilka f

ö

rv

ä

rven gjorts vid en efterf

ö

ljande kontroll skall kunna identi­fieras. D

ä

rmed b

ö

r f

ö

ruts

ä

ttningar f

ö

religga inte en­bart f

ö

r en riktig skatteredovisning utan ocks

å 

f

ö

r en effektiv kontroll.

Vi anser dessutom att det av kontrollsk

ä

l 

ä

r moti­verat att den som driver handel med begagnade varor av h

ä

r avsett slag skall vid redovisningen av skatt i 

ö

ppna yrkanden ange hur mycket av den ing

å

ende skatten som 

ä

r fiktiv. Detta b

ö

r kunna ske genom att den skattskyldige 

å

l

ä

ggs att p

å

 s

ä

rskild rad i deklarationsblanketten eller p

å

 annat l

ä

mpligt s

ä

tt ange avdragen fiktiv skatt f

ö

r redovisnings­per ioden.

Prop. 1981/82:214

61

5      R

Ä

TT TILL AVDRAG F

Ö

R FIKTIV SKATT VID INK

Ö

P AV B

Ä

R OCH 

SVAliP,   

M.M.

R

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt 

ä

r inte begr

ä

n­sad till s

å

dana begagnade varor som tidigare varit f

ö

rem

å

l f

ö

r yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning eller import och d

å

 beskattats. Avdragsr

ä

tten 

ä

r i princip generell och omfattar 

ä

ven varor som f

ö

rv

ä

rvas utan att de tidigare omsatts yrkesm

ä

ssigt. Till denna katego­ri varor kan bl.a. h

ä

nf

ö

ras b

ä

r och svamp, som f

ö

r­v

ä

rvas fr

å

n n

å

gon som ej 

ä

r skattskyldig, t.ex. privat plockare.

Riksdagsbehandlingen av prop. 1980/81:139 innebar att med verkan fr.o.m. 1982 

å

rs taxering har fr

å

n skatteplikt enligt KL undantagits int

ä

kter av f

ö

r­s

ä

ljning av vilt v

ä

xande b

ä

r och svampar som den skattskyldige sj

ä

lv plockat till den del int

ä

kter­na under ett beskattnings

å

r inte 

ö

verstiger 5 000 kr., s

å

vida int

ä

kterna inte kan h

ä

nf

ö

ras till r

ö

rel­se som den skattskyldige driver (19 

§

KL). I sitt yttrande med bifall till detta f

ö

rslag uttalade skatteutskottet (SkU 1980/81:50), att plockarna f

å

r m

ö

jlighet att tillgodog

ö

ra sig inte bara fri­heten fr

å

n inkomstskatt utan i princip ocks

å

 den merv

ä

rdeskatt som kan ber

ä

knas ligga i den skatte-fira inkorasten. Utskottet f

ö

rutsatte att detta f

ö

r­h

å

llande skulle uppm

ä

rksammas vid den i bet

ä

nkandet beg

ä

rda ompr

ö

vningen av r

ä

tten till avdrag f

ö

r fik­tiv merv

ä

rdeskatt.

B

ä

r och svampar utg

ö

r skattepliktiga varor i mer­v

ä

rdeskatteh

ä

nseende. Skattskyldighet enligt ML f

ö

religger d

ä

rmed f

ö

r den som yrkesm

ä

ssigt oms

ä

tter dessa varor. Detta g

ä

ller i princip 

ä

ven f

ö

r den som plockar och s

ä

ljer vilt v

ä

xande b

ä

r och svam­par. Den inf

ö

rda friheten fr

å

n inkomstskatt f

ö

r

Prop. 1981/82:214

62

int

ä

kter av b

ä

r- 

och   

svampplockning upp till 5 000 kr. per 

å

r inneb

ä

r att verksamhet av vilken int

ä

k­ten inte 

ö

verstiget n

ä

mnda belopp inte 

ä

r att anse som yrkesm

ä

ssig i ML:s mening. 

Ä

r 

å

rsint

ä

kten st

ö

rre f

å

r en bed

ö

rtming ske om verksamheten 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till r

ö

relse enligt KL och, om s

å

 bed

ö

ms vara fallet, f

ö

religger 

ä

ven skattskyldighet enligt ML f

ö

r oms

ä

ttningen 

ö

ver 5 000 kr. I den m

å

n yrkes­m

ä

ssighet inte f

ö

religger, kan uppk

ö

parna tillgodo­g

ö

ra sig avdrag f

ö

r fiktiv ing

å

ende skatt. Detta be­tyder, som utskottet ocks

å

pekat p

å

, att staten in­till ett belopp av 5 000 kr. per 

å

r avst

å

r fr

å

n s

å­

v

ä

l inkomstskatt som merv

ä

rdeskatt och dessutom med­ger  uppk

ö

parna avdrag f

ö

r en ing

å

ende merv

ä

rde­skatt som inte beh

ö

ver redovisas till staten.

Denna situation 

ä

r dock inte unik vad g

ä

ller mer­v

ä

rdeskatten. Den 

ä

r utfomad med en generell skatt­skyldighet f

ö

r den som yrkesm

ä

ssigt oms

ä

tter skatte­pliktiga objekt. H

ä

rtill kommer emellertid att skyl­dighet att redovisa merv

ä

rdeskatt till staten 

ä

r i princip begr

ä

nsad till verksamheter med en skatte­pliktig 

å

rsoms

ä

ttning 

ö

ver 10 000 kr. Detta inne­b

ä

r att staten - av praktiska sk

ä

l - har avst

å

tt fr

å

n skatten p

å

 merv

ä

rdet p

å

 oms

ä

ttningen hos dessa sm

å

 f

ö

retag. I den m

å

n s

å

dant f

ö

retag levererar skattepliktiga varor till skattskyldig som omfattas av redovisningsskyldighet har k

ö

paren r

ä

tt till av­drag f

ö

r ing

å

ende skatt trots att s

ä

ljaren ej beh

ö

ver redovisa n

å

gon skatt p

å

sin oms

ä

ttning.

Vidare kan framh

å

llas, att oms

ä

ttning av vara fr

ä

n fastighet som avses i 24 

§

 3 eller 4 mora. KL 

ä

r att anse som yrkesm

ä

ssig enligt punkt 1 f

ö

rsta stycket av anvisningarna till 2 

§

 ML. F

ö

rs

ä

ljning av exem­pelvis odlade b

ä

r fr

å

n en s

å

dan fastighet medf

ö

r d

ä

rf

ö

r skattskvlHighet men med redovisningsskyl-

Prop. 1981/82:214

63

dighet f

ö

rst n

ä

r den skattepliktiga 

å

rsoms

ä

ttningen 

ö

verstiger 10 000 kr. Uppk

ö

pares ink

ö

p av odlade b

ä

r omfattas av avdragsr

ä

tten 

ä

ven i s

å

dana fall d

ä

r s

ä

ljarens oms

ä

ttning understiger det n

ä

mnda gr

ä

nsv

ä

rdet. Int

ä

kten av odlarens b

ä

r f

ö

rsaljning tas inte heller till beskattning vid inkomsttaxe­ringen. Beskattningssituationen

ä

r s

å

ledes den­samma i fr

å

ga om den som plockar och s

ä

ljer vilda b

ä

r och svarapar och s

å

dana 

ä

gare av schablontaxe­rade sm

å

husfastigheter som s

ä

ljer egna produkter fr

å

n fastigheten.

Av det anf

ö

rda framg

å

r att det av skatteutskottet uppm

ä

rksammade f

ö

rh

å

llandet har en vidare betydel­se. Vi anser d

ä

rf

ö

r inte att en ensidig inskr

ä

nk- ning av r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt vid uppk

ö

p av vilda b

ä

r och svampar framst

å

r som s

ä

r­skilt motiverad, raed beaktande av den inskr

ä

nk­ning sora g

ä

ller i fr

å

ga om redovisningsskyldig­heten. Denna har tillkommit av praktiska sk

ä

l och det finns anledning att erinra om att av oss, v

å

rt femte delbet

ä

nkande, framf

ö

rt f

ö

rslag om en h

ö

j­ning av gr

ä

nsv

ä

rdet till 15 000 kr. Allm

ä

nt avvisa­des vid remissbehandlingen och inte heller f

ö

ran­lett

å

tg

ä

rd. Det kan dock finnas anledning f

ö

r oss att 

å

terkomma till fr

å

gan i samband med det upp­drag vi har f

å

tt att n

ä

rmare

ö

verv

ä

ga en 

ö

verg

å

ng till en ordning f

ö

r merv

ä

rdeskatten med en samord­ning av begreppen skattskyldighet och redovisnings­skyldighet .

I detta sammanhang vill vi emellertid ta upp en annan fr

å

ga som har aktualiserats genom att nya regler fr.o.m. 1981 

å

rs taxering g

ä

ller i fr

å

ga om viss skogsbeskattning. Enligt i punkten 4 tredje stycket av anvisningarna till 35 

§

 KL g

ä

ller nu­mera bl.a. att 60 % av ers

ä

ttningen f

ö

r avyttrade

Prop. 1981/82:214

64

skogsprodukter f

å

r behandlas- som eng

å

ngsers

ä

tt­ning p

å

grund av "allframtida uppl

å

telse". Den skattskyldige s

ä

ljaren f

å

r sj

ä

lv avg

ö

ra till vilket inkomstslag int

ä

kten skall h

ä

nf

ö

ras och genom att v

ä

lja realisationsvinstbeskattning kan s

ä

ljaren undg

å

 att f

ö

rs

ä

ljningen merv

ä

rdebeskattas.

Denna effekt av de nya best

ä

mmelserna 

ä

r enligt v

å

r mening inte motiverad. Vi anser att avytt­ring av skogsprodukter alltid skall r

ä

knas som yrkesm

ä

ssig i merv

ä

rdeskatteh

ä

nseende. Vi f

ö

re­sl

å

r d

ä

rf

ö

r s

å

dan 

ä

ndring i punkten 1 av anvis­ningarna till 2 

§

 ML att avyttring av skogsproduk­ter alltid och till hela vederlaget anses som yrkesm

ä

ssig 

ä

ven i fall som avses i punkten 4 tredje stycket av anvisningarna till 35 

§

 KL.

Prop. 1981/82:214

65

6      SAMMANFATTNING OCH F

Ö

RFATTNINGSF

Ö

RSLAG

V

å

ra f

ö

rslag g

å

r ut p

å

 att r

ä

tten till avdrag f

ö

r fiktiv skatt slopas i fr

å

ga om vara som inneh

å

ller guld, silver eller platina, n

ä

r varan kan f

ö

rv

ä

n­tas vara avsedd att anv

ä

ndas som material f

ö

r ut­vinning av 

ä

lelmetall eller f

ö

r tillverkning av en ny vara. S

å

dant f

ö

rv

ä

rv skall anses f

ö

religga n

ä

r vederlaget f

ö

r f

ö

rv

ä

rvet understiger 175 % av varans metallv

ä

rde. Den avskurna avdragsr

ä

tten kommer i f

ö

rsta hand att g

ä

lla vid f

ö

rv

ä

rv av f

ö

rem

å

l som helt eller till v

ä

sentlig del best

å

r av guld, silver eller platina. Varuomr

å

det ora­fattar dock inte endast s

å

dana f

ö

rera

å

l utan 

ä

ven skrot, sopor och avfall som inneh

å

ller 

ä

delmetall, t.ex. avfall fr

å

n sjukhus och dentallaboratorier. De av oss f

ö

reslagna best

ä

mmelserna har utforraats s

å

, att avdragsr

ä

tt inte heller f

ö

religger vid f

ö

rv

ä

rv av dylika avfallsprodukter. Best

ä

mmelser h

ä

rom har i v

å

rt f

ö

rfattningsf

ö

rslag tagits in i 18 

§

 ML.

Vi f

ö

resl

å

r vidare att avdragsr

ä

tten f

ö

r ing

å

ende skatt i princip slopas vid f

ö

rv

ä

rv av begagnade m

ö

bler och andra varor som anges i punkterna 7 -11 i 2 

§

 f

ö

rordningen (1981:403) om handeln med begagnade varor i de fall varan oms

ä

tts genom ex­port. Av redovisningstekniska sk

ä

l f

ö

resl

å

s att avdragsf

ö

rbudet konstrueras som en skyldighet f

ö

r den skattskyldige att vid en f

ö

rs

ä

ljning p

å

 ex­port 

å

terf

ö

ra ett 

å

tnjutet avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt. Med en s

å

dan ordning blir hos export

ö

ren r

ä

tten till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt som bel

ö

per p

å

 f

ö

rv

ä

rv av oms

ä

ttningsvaror generell men med en 

å

terf

ö

ringsskyldighet vid en f

ö

ljande exportf

ö

rs

ä

lj­ning av h

ä

r avsedda slag av varor. Best

ä

mmelser om 

å

terf

ö

ringsskyldigheten har tagits in i ett nytt 

å

ttonde stycke till 15 

§

. 

Ä

terf

ö

ringen skall g

ö

ras

5   Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr 214

Prop. 1981/82:214

66

i deklaration f

ö

r den redovisningsperiod under vilken exportf

ö

rs

ä

ljningen skett.  Best

ä

mmel­ser h

ä

rom har tagits in i ett nytt nionde stycke av 15 

§

.

Vi har i lagf

ö

rslaget anv

ä

nt uttrycket "begagnad" om de h

ä

r avsedda exportvarorna. Vanligen 

ä

r det fr

å

ga om vara som tidigare varit i privat 

ä

go. Det kan dock m

å

nga g

å

nger g

ä

lla varor som innehafts f

ö

r bruk i verksamheter som medf

ö

r skattskyldighet. F

ö

rv

ä

rv av en s

å

dan vara skall sj

ä

lvfallet ge export

ö

ren r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt.

Vi f

ö

resl

å

r d

ä

rf

ö

r att i anvisningarna till 15 S tas in best

ä

ramelser enligt vilka endast s

å

dana varor sora har f

ö

rv

ä

rvats fr

å

n ej skattskyldig s

ä

ljare eller sora kan antas f

ö

re f

ö

rv

ä

rvet ha innehafts av en s

å

dan s

ä

ljare skall anses som begagnade.

Med s

å

dana best

ä

mmelser 

ä

r det i sak ov

ä

sentligt om fr

å

ga 

ä

r om i fysisk mening anv

ä

nda eller obrukade varor.

V

å

rt f

ö

rslag i avsnitt 5   betr

ä

ffande eng

å

ngser­s

ä

ttningar f

ö

r avyttrade skogsprodukter f

ö

ran­leder som tidigare anf

ö

rts 

ä

ndring i punkten 1 f

ö

rsta stycket anvisningarna till 2 

§

 ML. I samma stycke anges nu att realisation av levande och d

ö

da inventarier i jordbruksfastighet anses som yrkesm

ä

ssig 

ä

ven om int

ä

kten d

ä

rav inte 

ä

r skattepliktig enligt KL. Detta stadgande 

ä

r numera on

ö

digt och vi f

ö

resl

å

r att det tas bort.

Prop. 1981/82:214

67

F

ö

rslag till

Lag ora 

ä

ndring i lagen (1968:430). ora merv

ä

rdeskatt

H

ä

rigenom f

ö

reskrivs i fr

ä

ga om lagen (1968:430) om merv

ä

rde­skatt att 15 och 18 

§§

, punkt 1 av anvisningarna till 2 

§

 samt anvisningarna till 15 

§

 skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

15 

§

Redovisning av skatt f

ö

r viss redovisningsperiod skall omfatta aff

ä

rsh

ä

ndelser genom vilka redovisningsskyldighet har intr

ä

tt . enligt 5 a 

§

.

Uppkommer f

ö

rlust p

å

 fordran, f

ö

r vilken utg

å

ende skatt har redovisats, f

ä

r ett mot denna skatt svarande belopp avdragas i redovisningen f

ö

r den period d

ä

 f

ö

rlusten uppkommer.  Inflyter d

ä

refter betalning f

ö

r s

ä

dan fordran skall beloppet 

å

ter upp­tagas i redovisningen.

L

ä

mnas 

å

terb

ä

ring, bonus eller annan rabatt, som icke utg

ö

r s.k. villkorlig rabatt, i efterhand och avser f

ö

rm

å

nen skatte­pliktig oms

ä

ttning, f

ö

r vilken utg

å

ende skatt redovisats, f

å

r belopp motsvarande den del av den tidigare redovisade skatten som bel

ö

pt p

ä

 den utgivna f

ö

rm

å

nen avdragas i den ordning som g

ä

ller f

ö

r den skattskyldiges redovisning av utg

å

ende skatt. Utges f

ö

rm

å

nen till skattskyldig skall avdraget grundas p

å

 kre­ditnota eller motsvarande handling.  Av handlingen skall fram­g

å

minskningen av b

å

de vederlag och skatt.

Handling som avses i tredje stycket skall ligga till grund

ä

ven f

ö

r avdrag f

ö

r annan kundkreditering som avser skatteplik­tig oms

ä

ttning.

Uthyr eller uppl

å

ter den som 

ä

r skattskyldig enligt 2 

§

 fj

ä

r­de stycket, inom tre 

å

r fr

ä

n utg

å

ngen av det kalender

å

r under vilket beslut om skattskyldighet har meddelats, fastigheten eller     del d

ä

rav till n

å

gon sora ej bedriver ver.ksarahet som medf

ö

r skattskyldighet enligt denna lag, skall beloppet av 

å

t­njutna avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt f

ö

r ifr

å

gavarande fastighet

Lagen omtryckt 1979:304. Senaste lydelse 1979:304.

Prop. 1981/82:214

68

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

eller del d

ä

rav 

å

terf

ö

ras.  Sker s

ä

dan uthyrning eller uppl

å­

telse sedan tre men ej sex 

ä

r har f

ö

rflutit fr

ä

n utg

å

ngen av det kalender

å

r under vilket beslut om skattskyldighet har med­delats skall 

å

terf

ö

ring g

ö

ras med h

ä

lften av det belopp som nu sagts.

Vad som s

ä

gs i femte stycket till

ä

rapas 

ä

ven n

ä

r fastighets­

ä

garen tar uthyrd eller uppl

å

ten fastighet eller del d

ä

rav i anspr

å

k f

ö

r anv

ä

ndning i verksamhet som ej medf

ö

r skattskyldig­het samt n

ä

r uthyrd eller uppl

å

ten fastighet s

ä

ljs.

Å

terf

ö

ring skall ske i deklarationen f

ö

r den redovisningsperi­od under vilken den skattepliktiga uthyrningen eller uppl

å

tel­sen har upph

ö

rt eller fastigheten har s

å

lts.

Exporteras en begagnad vara, skall den ing

å

ende merv

ä

rde­skatten sora h

ä

nf

ö

r sig till f

ö

rv

ä

rvet av varan 

å

terf

ö

ras, om exporten avser begagnad va­ra sora 

ä

r att h

ä

nf

ö

ra till n

ä

got av f

ö

ljande slag, n

ä

m­ligen

1) annan vara 

ä

n s

ä

dan som

avses i 18 5 och som helt eller till v

ä

sentlig del best

å

r av guld, silver eller platina,

2)

naturp

ä

rlor, naturliga och syntetiska 

ä

delstenar,

3)

varor, scm helt eller till v

ä­

sentlig del best

å

r av koppar, m

ä

s­sing, tenn, brons eller nysilver,

4)

vapen med undantag av s

å

-dana skjutvapen som omfattas av vapenlagen (1973:1176),

5)

alster av bildkonst,

6)

konstalster av glas, pors­lin eller annan keramik, eller

7)

ra

ö

bler.

Prop. 1981/82:214

69

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

Å

terf

ö

ring enligt 

å

ttonde stycket skall ske i deklara­tion f

ö

r den redovisnings­period under vilken varan har exporterats.

(Se vidare anvisningarna.)

18 

§

Avdragsr

ä

tt f

ö

religger icke f

ö

r ing

å

ende skatt som bel

ö­

per p

å

1)

stadigvarande bostad,

2)

anskaffning av personbil eller motorcykel f

ö

r annan verk­sarahet

ä

n s

ä

dan som avser yrkesm

ä

ssig 

å

terf

ö

rs

ä

ljning eller ut­hyrning.

Avdragsr

ä

tt f

ö

religger ej f

ö

r ing

å

ende skatt som bel

ö

per p

å 

hyra av personbil eller motorcykel f

ö

r annat 

ä

ndam

å

l 

ä

n yrkes­m

ä

ssig

å

teruthyrning i det fall fordonet endast i ringa omfatt­ning anv

ä

nds i verksarahet som medf

ö

r skattskyldighet.

Medf

ö

r verksamhet endast delvis skattskyldighet, f

ä

r ing

å

en­de skatt vilken h

ä

nf

ö

r sig till f

ö

rv

ä

rv eller inf

ö

rsel som till raer 

ä

n 95 procent avser den del av verksaraheten som medf

ö

r skattskyldighet avdragas utan uppdelning efter sk

ä

lig grund. F

ö

religger skattskyldighet f

ö

r mer 

ä

n 9 5 procent av oms

ä

ttning­en, f

ä

r ing

å

ende skatt som ej 

ö

verstiger 1 000 kronor f

ö

r visst f

ö

rv

ä

rv eller viss inf

ö

rsel avdragas utan uppdelning efter sk

ä­

lig grund.

Avdragsr

ä

tt f

ö

religger inte f

ö

r ing

å

ende skatt enligt 17 

§ 

femte stycket f

ö

r f

ö

rv

ä

rv av vara sora helt eller till v

ä­

sentlig del best

å

r av guld, silver eller platina om varans

Senaste lydelse 1979:304,

6   Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr 214

Prop. 1981/82:214

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

70

ink

ö

pspris understiger 1 75 pro­cent av varans raetallv

ä

rde p

å 

ink

ö

psdagen.  Motsvarande g

ä

l­ler i fr

ä

ga om skrot, avfall eller annan liknande vara, som inneh

å

ller guld, silver eller platina och sora f

ö

rv

ä

r­vas f

ö

r utvinning av s

å

dan metall. Regeringen kan f

ö

rordna om undantag fr

ä

n avdragsr

ä

tt f

ö

r in­g

å

ende skatt sora bel

ö

per p

å

 utf

ö

rsel f

ö

r vilken skatt skall er­l

ä

ggas enligt f

ö

rordnande som avses i 1 

§

.

Anvisningar till 2 

§

1.  Verksamhet anses som yrkesm

ä

ssig.n

ä

r inkomsten d

ä

rav utg

ö

r skattepliktig int

ä

kt av jordbruksfastig­het, av annan fastighet eller av r

ö

relse enligt kommunalskattelagen (1928: 370).  Som yrkesra

ä

ssig verksamhet r

ä

knas 

ä

ven realisation av levande och d

ö

da inventarier i jordbruks-fastighet, 

ä

ven ora int

ä

k-ten d

ä

rav icke 

ä

r skatte­pliktig enligt kommunal­skattelagen.  Som yrkesm

ä

s­sig r

ä

knas

ä

ven oms

ä

ttning av vara fr

å

n fastighet sora avses i 24 

§

 2 eller 3 mom. koraraunalskattelagen och

1. Verksamhet anses som yrkesm

ä

ssig n

ä

r inkomsten d

ä

rav utg

ö

r skattepliktig int

ä

kt av jordbruksfastig­het, av annan fastighet eller av r

ö

relse enligt kommunalskattelagen (1928: 370).  Som yrkesm

ä

ssig r

ä

k­nas 

ä

ven oms

ä

ttning av vara fr

å

n fastighet som avses i 24 

§

 2 eller 3 raom. koraraunal­skattelagen, uthyrning enligt 2 

§

 fj

ä

rde stycket av s

ä

dan fastighet och avyttring av skogsprodukter i fall som av­ses i punkt 4 tredje stycket av anvisningarna till 35 

§ 

n

ä

mnda lag samt annan verk­sarahet i vilken varor eller

*Senaste lydelse 1979:304.

Prop. 1981/82:214

71

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

uthyrning enligt 2 

§

fj

ä

rde      tj

ä

nster oms

ä

tts under r

ö

-stycket av s

å

dan fastighet       relseliknande former, samt annan verksamhet i vil­ken varor eller tj

ä

nster om­s

ä

tts under r

ö

relseliknan-de former.

Den sora yrkesra

ä

ssigt oms

ä

tter tj

ä

nst sora avses i 10 

§

 f

ö

rsta stycket 2 eller 4 anses bedriva yrkesm

ä

ssig byggnadsverksamhet. S

å

dan verksamhet omfattar 

ä

ven tj

ä

nst som den skattskyldige ut­f

ö

r eller l

å

ter utf

ö

ra p

ä

 fastighet sora f

ö

r honom utg

ö

r lager­tillg

ä

ng i f

ö

rv

ä

rvsk

ä

llan r

ö

relse enligt kommunalskattelagen. Som lagertillg

ä

ng i byggnadsverksamhet skall dock enligt denna lag ej r

ä

knas fastighet som avses i 24 

§

 2 mom. koraraunalskatte­lagen och som av den skattskyldige stadigvarande brukas som bo­stad eller f

ö

r fritids

ä

ndam

å

l.

F

ö

rs

ä

ljning av inventarier, material, avfallsprodukter eller liknande varor i verksarahet som icke medf

ö

r skattskyldighet anses ej sora yrkesm

ä

ssig.  Sora yrkesm

ä

ssig anses dock f

ö

rs

ä

k­ringsf

ö

retags oms

ä

ttning av vara som 

ö

vertagits i samband raed skadereglering och finansieringsf

ö

retags oras

ä

ttning av vara som enligt k

ö

peavtal 

å

tertagits av f

ö

retaget.  Som yrkesm

ä

ssig an­ses alltid oms

ä

ttning av vara som vid f

ö

rv

ä

rvet eller inf

ö

rseln, har varit undantagen fr

å

n skatteplikt enligt 8 

§

 1.  Tillhanda­h

å

llande av kost 

å

t personal anses som yrkesm

ä

ssig verksamhet endast n

ä

r det sker i serveringsr

ö

relse.  Skattskyldigs f

ö

r­s

ä

ljning av personbil eller motorcykel anses som yrkesm

ä

ssig, endast ora r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt som h

ä

nf

ö

r sig till den skattskyldiges f

ö

rv

ä

rv av fordonet har f

ö

relegat.

Utgivning av program eller katalog f

ö

r verksamhet sora ej raed-f

ö

r skattskyldighet anses icke sora yrkesra

ä

ssig.

Utl

ä

ndsk f

ö

retagare anses bedriva yrkesm

ä

ssig verksarahet h

ä

r i landet 

ä

ven n

ä

r han oms

ä

tter varor sora han lagt i lager el­ler f

ö

rv

ä

rvat inom eller inf

ö

rt till landet f

ö

r leverans efter raontering, installation eller annan tj

ä

nst eller inora landet tillhandah

å

ller byggnadsentreprenad eller annan tj

ä

nst.

Prop. 1981/82:214

72

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

F

ö

religger skattskyldighet f

ö

r utl

ä

ndsk f

ö

retagare, sora icke 

ä

r bosatt eller icke stadigvarande vistas h

ä

r i landet eller, ora fr

å

ga 

ä

r ora juridisk person, icke har fast driftst

ä

lle h

ä

r i landet.skall f

ö

retagaren f

ö

retr

ä

das av en av l

ä

nsstyrelsen godk

ä

nd representant.  S

å

dan representant skall enligt fullmakt av den utl

ä

ndske f

ö

retagaren som ombud f

ö

r f

ö

retagaren svara f

ö

r redovisningen av skatt f

ö

r den verksamhet sora skattskyldig­heten omfattar och i 

ö

vrigt f

ö

retr

ä

da den utl

ä

ndske f

ö

retagaren i fr

å

gor som g

ä

ller skatt enligt denna lag.  L

ä

nsstyrelsen kan kr

ä

va, att s

ä

kerhet skall st

ä

llas f

ö

r skattens betalning.  Under­lag f

ö

r kontroll av skatteredovisningen skall finnas tillg

ä

ng­ligt hos representanten.

Verksamhet som staten eller kommun bedriver f

ö

r att uteslu­tande tillgodose eget behov r

ä

knas sora yrkesra

ä

ssig endast n

ä

r den drives i bolagsform eller liknande.  Detta g

ä

ller 

ä

ven vid ekonomiskt samg

å

ende mellan staten och koramun eller mellan kom­rauner f

ö

r verksarahet sora avser visst gemensarat

ä

ndam

å

l.  Med kommun f

ö

rst

å

s 

ä

ven landstingskommun.

Bedriver staten, kommun eller kommuner var f

ö

r sig eller ge­mensarat verksamhet som icke uteslutande tillgodoser egna behov, r

ä

knas verksamheten, n

ä

r den ej drives i bolagsform eller lik­nande, som yrkesm

ä

ssig till den del den avser annat 

ä

n egna be­hov.  Som yrkesra

ä

ssig verksamhet anses alltid statens j

ä

rnv

ä­

gars befordran av varor, postverkets befordran av varor i dili­gensr

ö

relsen samt postverkets befordran av postpaket och grupp­korsband.  Som yrkesm

ä

ssig verksamhet anses vidare alltid kom­muns oras

ä

ttning av vara sora avses i 8 

§

 4, transport i samband raed renh

å

llning eller orah

ä

ndertagande och f

ö

rst

ö

ring av vara.

Om s

ä

rskilda sk

ä

l f

ö

religger kan regeringen f

ö

rordna att statlig verksamhet, som avser eget behov och som ej enligt sjunde eller 

å

ttonde stycket 

ä

r att anse som yrkesra

ä

ssig, tills vidare skall anses utg

ö

ra yrkesm

ä

ssig verksamhet.

Verksamhet som medlem i sameby utf

ö

r enligt renn

ä

ringslagen (1971:437) f

ö

r samebyns r

ä

kning anses ej som yrkesm

ä

ssig.

Prop. 1981/82:214

73

Nuvarande lydelse

F

ö

reslagen lydelse

till 15 

§

Kreditnota som avses i tredje och fj

ä

rde styckena och som med­f

ö

r r

ä

tt till minskning av utg

å

ende skatt f

ö

r s

ä

ljaren, medf

ö

r motsvarande minskning av ing

å

ende skatt f

ö

r k

ö

paren eller, om denne har 

ö

verl

å

tit verksamheten, f

ö

r den som tar emot f

ö

rm

å

nen.

Sora begagnade varor enligt 

å

ttonde, stycket anses varor som har f

ö

rv

ä

rvats fr

å

n en ej skattskyldig s

ä

ljare eller som kan antas f

ö

re f

ö

rv

ä

rvet ha innehafts av en s

å

dan s

ä

l-

jare.

Denna lag tr

ä

der i kraft den

Senaste lydelse 1979:304.

Prop. 1981/82:214

74

Bilaga   1

Utdrag ur kapitel 6 Begagnade varor i utredningens bet

ä

nkande Del III Redovisningsskyldighet ra.ra. (Ds B 1977:6).

6.3       Till

ä

mpningen av .ej

ä

llande best

ä

mmelser

Till

ä

mpningen av ML i fr

å

ga -om det nu aktuella beskattnings­omr

å

det har behandlats i ett flertal anvisningar och f

ö

rhands­besked. En kortfattad redog

ö

relse h

ä

rom l

ä

mnas i det f

ö

ljande.

I anvisningar .RSN 

II 

1970:1,1  uttalas bl.a. att ny person­bil, som s

ä

ljare anv

ä

nder i verksamheten, t.ex. som demonstra­tions-, direktions-, service- eller uthyrningsbil, skall an­ses som uttagen ur f

ö

rs

ä

ljningsverksamheten, n

ä

r bilen inf

ö

rs i bilregistret. Skatt skall d

ä

rvid utg

å

 p

å

fordonets saluv

ä

rde. S

å

dan bil utom uthyrningsbil 

ä

r d

ä

refter att anse som begag­nad. RSN har 

ä

ven behandlat det fallet att s

ä

ljare f

ö

re leve­rans av ny personbil f

ö

rser den med extra utrustning eller tillbeh

ö

r mot s

ä

rskilt vederlag. 

Ä

r det fr

å

ga om utbyte av delar med 

samira  

funktion men i annat utf

ö

rande b

ö

r enligt RSN endast en oms

ä

ttning anses f

ö

religga. I andra fall f

å

r tv

å 

transaktioner anses f

ö

religga, en avseende fordonet och en annan avseende de tillf

ö

rda delarna. Den skatt som faller p

å 

de senare varorna blir d

ä

rvid avdragsgill enligt reglerna om r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt. Enligt uttalandet g

ä

ller motsvarande i fr

å

ga om begagnade personbilar och motor­cyklar.

RSV (n

ä

mnden f

ö

r r

ä

tts

ä

rsnden) har vidare i lagakraftvunnet f

ö

rhandsbesked uttalat att ett f

ö

retags f

ö

rs

ä

ljning av fordon till anst

ä

llda f

ö

r bruk i tj

ä

nsten var att anse som yrkes­m

ä

ssig. F

ö

rs

ä

ljningen, som 

å

rligen skulle omfatta 20 a 30 bilar, ans

å

gs dock vara en form av tillhandah

å

llande-av tj

ä

nstebil. Fordonen var d

ä

rf

ö

r att anse som anskaffade av f

ö

retaget f

ö

r annat 

ä

ndam

å

l 

ä

n yrkesm

ä

ssig 

å

terf

ö

rs

ä

ljning eller uthyrnin.g och d

ä

rmed f

ö

rel

å

g inte r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt p

å

 f

ö

retagets f

ö

rv

ä

rv av fordonen. I ett 

annat  

f

ö

rhandsbesked har RSV:s r

ä

ttsn

ä

mnd uttalat att IS 

§

Prop. 1981/82:214

75

tredje stycket g

ä

ller i fr

å

ga om avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt p

å

 driftskostnader f

ö

r personbil, n

ä

r fordonet anv

ä

nds i verksamhet som endast delvis medf

ö

r skattskyldighet. N

ä

mnda f

ö

rfattningsrum inneb

ä

r att skattskyldig vars* skattskyldig­het omfattar endast en mindre del av verksamheten har avdrags­r

ä

tt endast f

ö

r skatt p

å

 f

ö

rv

ä

rv som helt avser den skatte­pliktiga delen av verksamheten.

Det f

ö

rh

å

llandet att begagnade varor beskattas endast vid yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning och inte vid privata f

ö

rs

ä

ljningar har gett upphov till transaktioner i syfte att utnyttja en yrkesm

ä

ssigt verksam mellarJiand p

å

 s

ä

tt som inte medf

ö

r skattskyldighet. F

ö

rh

å

llandet har uppm

ä

rksammats vid s.k. inbytestransaktioner av bilar, husvagnar, fritidsb

å

tar och b

å

tmotorer. Ett s

å

dant tillv

ä

gag

å

ngss

ä

tt har behandlats av RSV:s r

ä

ttsn

ä

mnd i ett f

ö

rhandsbesked ang

å

ende f

ö

rmedling mot provision av begagnade fritidsb

å

tar mellan i huvudsak privatpersoner. F

ö

ljande f

ö

rhandsbesked meddelades.

N

ä

mnden finner, att s

ö

kanden i den av honom tillt

ä

nkta f

ö

r-.medlingsverksamheten kommer att 

å

ta sig uppdrag att f

ö

r olika privatpersoners r

ä

kning verka f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning av b

å

tar tillh

ö

riga dessa personer, s

å

v

ä

l genom att uppta k

ö

peanbud (order) till respektive uppdragsgivare (huvudman) som genom att 1 huvudmannens namn sluta f

ö

rs

ä

ljningsavtal. Vanligtvis kommer en och samma huvudman att ge endast ett uppdrag och d

å

 betr

ä

ffande endast en b

å

t. N

ä

mnden finner vidare, att f

ö

rmedlingsverksamheten kommer att bedrivas fr

å

n s

ä

rskild "f

ö

rs

ä

ljningsanl

ä

ggning", att s

ö

kanden kommer att erh

å

lla provision endast fr

ä

n huvudmannen samt att verksamheten kommer att vara yrkesm

ä

ssig. Vid nu angivna f

ö

rh

å

llanden finner n

ä

mnden, att vid ut

ö

vandet av den tillt

ä

nkta f

ö

rmed­lingsverksamheten -oberoende av enligt vilket av de i an­s

ö

kningen angivna alternat'.ven provision utg

å

r - s

ö

kanden blir att a.nse som handelsagent enligt 55 

§

 lagen (1914:45) om kommission, handelsagentur och handelsresande. P

å 

grund av det anf

ö

rda f

ö

rklarar n

ä

mnden att, om s

ö

kanden be­driver f

ö

rmedlingsverksamhet under de av n

ä

mnden ovan an­givna f

ö

ruts

ä

ttningarna, d.e av s

ö

kanden utf

ö

rda tg

ä

nsterna som avser f

ö

rmedling 

ä

r skattepliktiga enligt 10 s> f

ö

rsta stycket 1) och femte stycket av anvisningarna till 10 

§

 f

ö

r­ordningen (1968:430) om merv

ä

rdeskatt. N

ä

mnden f

ö

rklarar vidare att det skattepliktiga, vederlaget utg

ö

rs av de av s

ö

kanden uppburna provisionerna.

Regeringsr

ä

tten gjorde ingen 

ä

ndring i f

ö

rhandsbeskedet, som 

ö

verklagats av b

å

de s

ö

kanden och allm

ä

nna ombudet (RegR 17.6.1975).

Prop. 1981/82:214

76

I ett annat f

ö

rhandsbesked har RSV:s r

ä

ttsn

ä

mnd behandlat

f

ö

rmedling av b

å

tar f

ö

r privatpersoners r

ä

kning i samband

med att dessa k

ö

pte annan b

å

t av f

ö

rmedlaren. Denne upptr

ä

dde

inte i eget namn men uppbar likvid f

ö

r b

å

t

ä

garens r

ä

kning.

Det f

ö

rmedlande f

ö

retaget fr

å

gade om dess skattskyldighet

utvidgades till att omfatta mer 

ä

n f

ö

rmedlingsprovisionen,

om f

ö

retaget

»

a)

enligt fullmakt fr

å

n b

å

t

ä

garen uppr

ä

ttar och tecknar k

ö

pe­kontrakt med k

ö

paren och

b)

enligt avtal med b

å

t

ä

garen beh

å

ller den i hans namn kvitte­rade likviden eller del d

ä

rav och gottskriver honom motsvaran­de belopp f

ö

r hans nya -k

ö

p eller

c)

efter av b

å

t

ä

garen tecknad 

ö

verl

å

telse 

ö

vertar av honom och k

ö

paren uppr

ä

ttat avbetalningskontrakt som dellikvid f

ö

r det nya k

ö

pet.

I f

ö

rhandsbeskedet uttalades att skattskyldighet f

ö

rel

å

g f

ö

r s

ö

kanden f

ö

r oms

ä

ttning av skattepliktig tj

ä

nst avseende f

ö

r­medling, varvid det skattepliktiga vederlaget utgjordes av eventuell till s

ö

kanden utg

å

ende provision. Detta g

ä

llde 

ä

ven om s

ö

kanden 

ö

vertog k

ö

peskilling p

å

 s

ä

tt som angetts under b) och c) i ans

ö

kningen.

De redovisade avg

ö

randena 

ä

r exempel p

å

å

tg

ä

rder som vidtas f

ö

r att undg

å

 att merv

ä

rdeskatt utg

å

r p

å

 hela priset p

å

 en begagnad vara som p

å

 nytt blir f

ö

rem

å

l f

ö

r yrkesm

ä

ssig om­s

ä

ttning. Man undg

å

r dessutom allt ansvar f

ö

r atx varan 

ä

r i utlovat skick. K

ö

paren'm

å

ste v

ä

nda sig till den ege.ntlige s

ä

ljaren med ev. krav om r

ä

ttelse av fel eller brist i varan.

Avslutningsvis skall h

ä

r ocks

å

 ber

ö

ras .ML:3 till

ä

mpning p

å 

bytestransaktioner. Som redovisats i annat sammanhang g

ä

ller, att byte likst

ä

lls med f

ö

rs

ä

ljning och att som vederlag an­ses s

å

v

ä

l kontant likvid som betalning i form av varor eller p

å

 annat s

ä

tt. Det r

å

der d

ä

rf

ö

r ingen tvekan om att, n

ä

r skattskyldig s

ä

ljer en vara och som ers

ä

ttning h

ä

rf

ö

r tar emot en annan vara, det f

ö

religger en oms

ä

ttning hos b

å

da

Prop. 1981/82:214

77

parterna. Om vara s

ä

ljs mot betalning delvis in natura, t.ex. d

å

 en begagnad personbil l

ä

mnas i byte vid k

ö

p av ny bil, utg

ö

rs beskattningsv

ä

rdet av den s

å

lda varans fulla v

ä

rde.

Ä

r en vara beh

ä

ftad med fel eller brist och f

å

r k

ö

paren felet r

ä

ttat genom reparation eller l

ä

mnas ny vara i st

ä

llet f

ö

r den felaktiga kan det i intetdera fallet bli fr

å

ga om n

å

gon ny oms

ä

ttning. H

ä

vs k

ö

pet p

å

 grund av fel eller brist i god­set f

å

r s

ä

ljaren minska den skatt som han redovisat f

ö

r f

ö

r­s

ä

ljningen med vad som bel

ö

per p

å

 belopp som k

ö

paren kredite-

rats enligt utf

ä

rdad kreditnota. Fr

å

gan om ML:s till

ä

mpning p

ä

å

terg

å

ng av s.k.

ö

ppet k

ö

p har pr

ö

vats i ett f

ö

rhands­besked. I ans

ö

kningen h

ä

rom uppgavs i huvudsak f

ö

ljande.

S

ö

kandebolaget driver detaljhandel med guldsmedsvaror och 

ö

verv

ä

ger att p

å

b

ö

rja f

ö

rs

ä

ljning av diamantringar i en s

ä

rskild, p

å

 andra h

å

ll pr

ö

vad ordning. Denna inneb

ä

r att man s

ö

ker intressera kunderna f

ö

r "kedjek

ö

p", varmed 

å

syf­tas f

ö

rst ett f

ö

rv

ä

rv av en ring med sten, sedan i dess st

ä

lle en ring med st

ö

rre sten osv. En eller flera g

å

nger 

å

terl

ä

mnar kunden allts

å

 till s

ä

ljaren en tidigare k

ö

pt ring vid k

ö

p av en ny.

H

ä

rvid vill man undvika, att den ring som k

ö

paren slut­ligen beh

å

ller och s

å

 att s

ä

ga har sparat ihop till blir belastad med st

ö

rre merv

ä

rdeskatt 

ä

n om de f

ö

reg

å

ende leden i transaktionsf

ö

ljden inte hade f

ö

rekommit. Detta skulle bli fallet, om de 

å

terl

ä

mnade ringarna betraktades som bytesvaluta i merv

ä

rdeskatteh

ä

nseende. Bolaget

ö

nskar ge­nom f

ö

rhandstjesked upplysning om vilken eller vilka av f

ö

ljande 

ö

verenskommelser med k

ö

paren som medf

ö

r att bo­laget 

ä

ger r

ä

tt att vid 

å

tertagande av f

ö

rut s

å

ld ring minska sin utg

å

ende skatt med skatten p

å

 dess f

ö

reg

å

ende f

ö

rs

ä

ljning:

A) Under /angiven tidsrymd/ g

ä

ller k

ö

pet som 

ö

ppet k

ö

p. 3) K

ö

paren 

ä

ger r

ä

tt att p

å

kalla 

å

terg

å

ng av detta k

ö

p, om

han inom /angiven tidsrymd/ hos s

ä

ljaren k

ö

per en annan

ring till h

ö

gre pris. C) K

ö

paren 

ä

ger r

ä

tt att inom /angiven tidsrymd/ byta den

k

ö

pta ringen mot annan ring till h

ö

gre pris och d

ä

rvid

mot

å

terl

ä

mnande av ringen i oskadat skick gottskrivas

hela k

ö

peskillingen.

RSV:s r

ä

ttsn

ä

mnd meddelade den 24 februari 1976 f

ö

rhandsbe­sked av f

ö

ljande lydelse.

S

å

 vitt g

ä

ller den i punkt A) i ans

ö

kan angivna situationen och under f

ö

ruts

ä

ttning av den ijnder handl

ä

ggningen l

ä

mna­de upplysningen att den tidsrymd under vilken avtalet skall g

ä

lla skall vara ett 

å

r, fir-ner n

ä

mnden att transaktionen

7   Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr 214

Prop. 1981/82:214

78

med ringens 

å

terl

ä

mnande till s

ö

kandebolaget och med ut­nyttjande av den i avtalet fastst

ä

llda tiden av ett 

å

r -oavsett fr

å

gans civilr

ä

ttsliga sida - j

ä

mlikt grunderna f

ö

r merv

ä

rdeskattelagen m

å

ste anses inneb

ä

ra en fr

å

n den f

ö

rsta f

ö

rs

ä

ljningen skild oms

ä

ttning, avseende 

å

terf

ö

r­s

ä

ljning av ringen fr

å

n den tidigare k

ö

paren till s

ö

kande­bolaget.

Detsamma g

ä

ller om ringen 

å

terl

ä

mnas tidigare 

ä

n ett 

å

r efter leveransen, dock att om 

å

terl

ä

mnandet sker antingen redan inom en tid av omkring en m

å

nad efter leveransen eller senare men d

å

 beroende p

ä

 anm

ä

rkp-ing om fel i den levererade ringen eller annan liknande orsak 

å

terl

ä

mnandet kan vara att bed

ö

ma som en

å

terg

å

ng av den tidigare f

ö

rs

ä

lj­ningen.

N

ä

mnden finner samtidigt att om den tid inom vilken k

ö

paren enligt avtalet 

ä

ger r

ä

tt 

å

terl

ä

mna ringen begr

ä

nsas till betydligt kortare tid, h

ö

gst omkring en m

å

nad, ett 

å

terl

ä

m­nande av ringen utan saraband med ink

ö

p av ny ring, kan komma att bed

ö

mas inneb

ä

ra en 

å

terg

å

ng av den tidigare f

ö

rs

ä

lj­ningen med r

ä

tt f

ö

r s

ö

kandebolaget till neds

ä

ttning vid kom­mande skatteredovisning av den utg

å

ende merv

ä

rdeskatten.

Betr

ä

ffande de i punkterna B) och C) i ans

ö

kan angi-vna situa­tionerna och under ovan angivna f

ö

ruts

ä

ttningar om avtals­tidens l

ä

ngd m m finner n

ä

mnden att d

ä

ri angivna transak­tioner - j

ä

mv

ä

l h

ä

r oavsett fr

å

gans civilr

ä

ttsliga sida -j

ä

mlikt grunderna f

ö

r .merv

ä

rdeskattelagen

ä

r att betrakta i enlighet med sitt ur skattesynpunkt verkliga inneh

å

ll som byten avseende 

å

terf

ö

rs

ä

ljning till s

ö

kandebolaget av tidi­gare s

å

ld ring och s

ö

kandebolagets f

ö

rs

ä

ljning av ny ring, d

ä

rvid s

ö

kandebolaget tillkommande vederlag f

ö

r den nya ringen utg

ö

res av dels vad som kommer s

ö

kandebolaget till­godo i kontant likvid eller motsvarande dels den inbytta ringens v

ä

rde enligt det vid .

å

terkopet avtalade priset.

.

Ä

ven i fallen B) och C) kan en kortare avtalad tid f

ö

r 

å

ter­l

ä

mnande av s

å

dan ring eller kort tid f

ö

r faktiskt 

å

ter­l

ä

mnande medf

ö

ra annan bed

ö

mining i likhet med vad som ovan angivits under punkt A).

P

å

 grund av det anf

ö

rda f

ö

rklarar n

ä

mnden till besvarande av i ans

ö

kan framst

ä

lld fr

å

ga att s

ö

kandebolaget icke 

ä

ger r

ä

tt att vid 

å

tertagande av f

ö

rs

å

lda ringar p

å

 s

ä

tt i an­s

ö

kan och av bolaget ovan angivits, vid sina skatteredovis­ningar minska den utg

å

ende merv

ä

rdeskatten med skatten p

å 

de f

ö

reg

å

ende f

ö

rs

ä

ljningarna av ringarna, s

å

vida inte fr

å

n­sett avtalens inneh

å

ll 

å

terl

ä

mnandet av ringarna i enlighet med vad ovan sagts kan bed

ö

mas som 

å

terg

å

ng av tidigare f

ö

r­s

ä

ljningar.

Efter besv

ä

r av s

ö

kandebolaget l

ä

mnade regeringsr

ä

tten i dom den 5 maj 1977 besv

ä

ren utan bifall.

Prop. 1981/82:214

79

6.4            Best

ä

mmelser 1 utl

ä

ndska merv

ä

rdeskattesystem

De kontinentala merv

ä

rdeskatterna 

ä

r utformade med en gene­rell skatteplikt f

ö

r nya och begagnade varor, men med regler som i viss utstr

ä

ckning begr

ä

nsar skatten vid ny om.s

ä

ttning av begagnade varor. I Nederl

ä

nderna g

ä

ller vid bytestransak­tioner som avser samma slags vara att skatt utg

å

r p

å

 skill­naden mellan den nya och den inbytta varans v

ä

rde, dvs. p

å

den ytterligare likvid som k

ö

paren har att betala. F

ö

r att detta skall g

ä

lla kr

ä

vs dock, att inbytesvaran avr

ä

knas till dess verkliga v

ä

rde. I Belgien g

ä

ller, att skattskyldig som f

ö

r 

å

terf

ö

rs

ä

ljning regelbundet k

ö

per begagnade varor fr

å

n icke skattskyldiga kan medges tillst

å

nd att redovisa skatt endast p

å

skillnaden mellan ink

ö

ps- och f

ö

rs

ä

ljningspriset. Denna f

ö

rm

ä

n g

ä

ller dock inte i fr

å

ga 

om  

.motorfordon, far­tyg, luftfartyg, konstverk, antikviteter eller samlarobjekt s

å

som frim

ä

rken och mynt. 

Ä

ven den franska merv

ä

rdeskatten inneh

å

ller best

ä

mmelser av denna inneb

ö

rd. Detsamma g

ä

ller merv

ä

rdeskatten i Storbrittanien, men h

ä

r g

ä

ller en till skillnaden mellan ink

ö

ps- och f

ö

rs

ä

ljningspriset begr

ä

nsad beskattning f

ö

r bilar, konstverk, antikviteter, vetenskap­liga samlingar, husvagnar, motorcyklar och b

å

tar.

I EG:s sj

ä

tte direktiv om harmonisering av medlemsstaternas merv

ä

rdeskattesystem har man inte tagit slutlig st

ä

llning till en enhetlig reglering av handeln med begagnade varor, konst, antikviteter och samlarobjekt. Medlemsstaterna har d

ä

rf

ö

r alltj

ä

mt r

ä

tt att till

ä

mpa g

ä

llande best

ä

mmelser s

å­

dana de utformats i respektive land.

5.5             Utredningens

ö

verv

ä

ganden och f

ö

rslag

Merv

ä

rdeskatten

ä

r en f

ö

rs

ä

ljningsskatt som tas ut vid all yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning inom landet av skattepliktiga varor och tj

ä

nster. N

å

gon 

å

tskillnad g

ö

rs d

ä

rvid inte mellan om­s

ä

ttning av nya och begagnade varor. Skattskyldig k

ö

pare har r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt 

på  förvärv  

sller

Prop. 1981/82:214

80

inf

ö

rsel f

ö

r verksamhet som medf

ö

r skattskyldighet. Den avsedda faktiska beskattningseffekten uppkommer d

ä

rf

ö

r f

ö

rst n

ä

r vara eller tj

ä

nst f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r arjiat 

ä

ndam

å

l, dvs. f

ö

r slutlig konsumtion.

De problem som uppkommit g

ä

ller n

ä

r varor, som f

ö

rv

ä

rvats f

ö

r slutlig konsumtion och d

å

 beskattats,

å

ter blir f

ö

rem

å

l f

ö

r yrkesm

ä

ssig oms

ä

ttning t.ex. d

ä

rf

ö

r att varan l

ä

mnats som dellikvid vid ink

ö

p av ny vara. H

ä

r avses i f

ö

rsta hand vissa kapitalvaror, som 

ä

ven i begagnat skick representerar betydande v

ä

rden, exe.mpelvis personbilar, husvagnar och fri­tidsb

å

tar. Det h

ä

vdas att beskattningen av begagnade hus­vagnar och b

å

tar har samma ogynnsamma verkningar for han­deln som p

å

 sin tid f

ö

ranledde undantaget fr

å

n beskattning av de begagnade motorfordonen. Det har framh

å

llits att skatt­skyldig 

å

terf

ö

rs

ä

ljare, som tar skattepliktig vara i inbyte, inte kan betala samma pris f

ö

r varan  som en inte skattskyl­dig k

ö

pare, eftersom skatt skall utg

å

 n

ä

r den begagnade varan p

å

 nytt oms

ä

tts av den skattskyldige 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren. 

Å

ter­f

ö

rs

ä

ljaren kan f

ö

r att f

ä

 kostnadst

ä

ckning f

ö

r denna skatt betala endast varans allm

ä

nna saluv

ä

rde minskat med skattens belopp. Kunden kan d

ä

rf

ö

r ofta f

å

 ut ett h

ö

gre pris om han sj

ä

lv kan firjia en k

ö

pare till sin begagnade vara.

Som tidigare redovisats bed

ö

mdes situationen f

ö

r den yrkes­m

ä

ssiga handeln med begagnade bilar s

å

 besv

ä

rande att de be­gagnade personbilarna redan den 1 maj 1960 undantogs fr

å

n den allm

ä

nna varuskatten med d

å

 g

ä

llande skattesats om 4 

%. 

Sa.mtidigt h

ö

jdes den s.k. bilaccisen p

å

 nya personbilar i s

å

dan omfattning att n

ä

got inkomstbortfall inte skulle upp­komma f

ö

r staten. Bilaccisen har sedan h

ö

jts men inte p

å

 ett s

ä

tt som kan s

ä

gas inneb

ä

ra h

ö

jningar i relation till genom­f

ö

rda h

ö

jningar av den allm

ä

rjna varuskatten och d

ä

refter av merv

ä

rdeskatten. H

ö

jningarna av den generella indirekta be­skattningen 'nar emellertid p

å

verkat formerna fcr handeln med vissa begagnade varor, fr

ä

mst husvagnar och b

å

tar. Det har f

ö

r k

ö

parna framst

å

tt som alltmer of

ö

rm

å

nligt att l

ä

mna sn b

å

t eller 'nusvagn  som dellikvid vid k

ö

p av 

en av.   

Den

Prop. 1981/82:214

81

yrkesm

ä

ssige 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren upptr

ä

der ofta inte l

ä

ngre som k

ö

pare av inbytesvaror. Han erbjuder sig i st

ä

llet att f

ö

rmedla en f

ö

rs

ä

ljning i kundens namn. Hans skattskyldighet inskr

ä

nks d

å

 till att omfatta endast den upp"Durr.af

ö

rmedlings-provisionen. Mycket ofta medverkar f

ö

rmedlaren i finansie­ringen p

å

 s

å

 s

ä

tt att han diskonterar uppr

ä

ttade kontrakt.

Det har gjorts g

ä

llande att 

å

terf

ö

rs

ä

ljarna i 

å

tskilliga fall tagit alltf

ö

r l

ä

tt p

å

 formerna f

ö

r ett rent f

ö

rmedlings­uppdrag. Vad som betecknas som kundvaror inl

ä

mnade f

ö

r f

ö

r­s

ä

ljning kan i realiteten vara lagervaror i en yrkesm

ä

ssig handel med begagnade varor. Vissa revisioner har gett bel

ä

gg f

ö

r att s

å

 har varit fallet. Dessa f

ö

rh

å

llanden har av den seri

ö

sa handeln uppfattats som mycket besv

ä

rande. Man m

å

ste ocks

å

 konstatera att uppenbara kontrollsv

å

righeter f

ö

religger p

å

 detta omr

å

de. Ytterligare undantag fr

ä

n skatteplikt f

ö

r vissa s

ä

rskilt konkurrens k

ä

nsliga begagnade kapitalvaror skulle d

ä

rf

ö

r inte enligt v

å

r uppfattning l

ö

sa problemen. Er­farenheterna fr

å

n vissa granskni.ngsaktioner som vidtagits inom bilhandeln visar att undantaget fr

å

n skatteplikt p

å 

begagnade personbilar kan skapa kontroll- och redovisnings­problem och andra ej 

ö

nskv

ä

rda konkurrenseffekter. En kund som 

ö

nskar l

ä

mna en begagnad bil i byte'vid f

ö

rv

ä

rv av ny bil 

ä

r n

ä

rmast intresserad av det belopp han skall erl

ä

gga som skillnadsbelopp mellan priset p

å

 den nya 'ollen och in­bytesbilen. S

ä

ljaren 

å

 sin sida har intresse av att priset p

å

 b

å

da bilarna s

ä

tts s

å

 l

å

gt som m

ö

jligt. Det 

ä

r endast p

å

 det avtalade priset f

ö

r den nya bilen som skatt skall redovisas. 

Ä

ven om det finns katalogpris f

ö

r den nya bilen 

ä

r det vanligt att rabatter och andra prisneds

ä

ttningar l

ä

mnas. S

ä

songm

ä

ssiga variationer f

ö

rekommer. F

ö

r vissa m

ä

rken unpr

ä

tth

å

lls ' en fast priss

ä

ttning, f

ö

r andra inte. Det har i m

å

nga fall visat sig att priss

ä

ttning f

ö

rekommit som inte kunnat godtas av beskattningsmndigheten. Omfattan­de utredningar har m

å

st vidtas f

ö

r att komma fram till vad som skall anses vara sk

ä

ligt. Vi anser det under s

å

dana f

ö

rh

å

llanden uteslutet att utvidga skattefriheten f

ö

r vis­sa kapitalvaror. I st

ä

llet b

ö

r unders

ö

kas om inte g

ä

llande

Prop. 1981/82:214

82

undantag f

ö

r begagnade motorfordon b

ö

r slopas och ers

ä

ttas med en beskattning som dock tillgodoser den seri

ö

sa bil­handelns ber

ä

ttigade intressen.

Vi har i det f

ö

reg

å

ende ber

ö

rt handeln med begagnade kapi­talvaror som f

ö

rv

ä

rvas f

ö

r privat bruk. Motsvarande situa­tioner kan uppkomma 

ä

ven .vid avyttring av tillg

å

ngar i en verksamhet som visserligen 

ä

r yrkesm

ä

ssig men som inte medf

ö

r skattskyldighet. Ett exempel 

ä

r den yrkesffi

ä

ssiga busstrafiken. Det f

ö

rekommer ofta att bussar i s

å

dan trafik har ett avsev

ä

rt restv

ä

rde n

ä

r de byts ut mot nya. Skatte­konsekvenserna f

ö

rsv

å

rar en ren inbytestransakticn och man f

å

r s

ö

ka andra former f

ö

r avyttring och f

ö

rv

ä

rv.

En annan fr

å

ga som tilldragit sig stort intresse 

ä

r auk­tionsf

ö

rs

ä

ljningarna d

ä

r privat egendom kan s

ä

ljas skatte­fritt. Den som ombes

ö

rjer auktionen 

ä

r n

ä

mligen inte skatt­skyldig. I v

å

rt andra delbet

ä

nkande f

ö

reslog vi att skatt­skyldighet skulle f

ö

religga f

ö

r s

å

dan verksamhet. F

ö

rslaget r

ö

nte dock m.otst

å

nd fr

ä

mst av det sk

ä

let att auktionsf

ö

r­s

ä

ljning 

ä

r sn vanlig form f

ö

r skiften av d

ö

dsbon och ofta anv

ä

nds f

ö

r avyttring av annan l

ö

segendom. Dessa inv

ä

nd­ningar kvarst

å

r och vi saknar d

ä

r'f 

ö

r anledning att p

å

 nytt v

ä

cka fr

å

gan om skatt p

å

 auktionsf

ö

rs

ä

ljningar ut

ö

ver vad som redan g

ä

ller. Kvar st

ä

r d

ä

rf

ö

r fr

å

gan hur man p

å

 annat s

ä

tt skall kunna tillgodose ber

ä

ttigade intressen f

ö

r den yrkesm

ä

ssiga handeln med s

ä

dana varor som ofta s

ä

ljs p

å 

auktion. Ett s

ä

rskilt problem utg

ö

r de s.k. kvalitetsauk­tionerna, d

ä

r privatpersoner l.

å

ter s

ä

lja konst, antikvite­ter m.m. dvs. varor som inte kan betecknas som begagnade i vanlig mening. Det 

ä

r h

ä

r fr

å

ga om varor som inte minskar utan tv

ä

rtom stiger i v

ä

rde. F

ö

rv

ä

rven sker m

å

nga g

å

nger i rent kapitalplaceringssyfte. Vi delar uppfattningen att nu­varande best

ä

mmelser, som medger skattefrihet for auktions­f

ö

rs

ä

ljningar men kr

ä

ver skatt vid yrkesm

ä

ssig f

ö

rs

ä

ljning, 

ä

r till nackdel f

ö

r konst- och antikvitetshandeln och 

ä

ven f

ö

r den yrkesm

ä

ssiga handeln med sedlar oc'n mynt.

Prop. 1981/82:214

83

Åven 

om man med visst fog kan anta att direkta f

ö

rs

ä

ljningar av varor mellan privatpersoner 

ä

r vanligast betr

ä

ffande vis­sa s

ä

rskilda kapitalvaror 

ä

r det enligt v

å

r uppfattning sv

å

rt att g

ö

ra en r

ä

ttvis avgr

ä

nsning av detta omr

å

de.

Vi anser d

ä

rf

ö

r att man m

å

ste finna en l

ö

sning som 

ä

r gene­rell i den meningen att den skall avse yrkesm

ä

ssig handel med alla slags begagnade varor. Vad man d

ä

refter kan ifr

å

ga­s

ä

tta 

ä

r om man ocks

å

 m

å

ste beakta handeln med varor med m

å

ttliga priser d

ä

r merv

ä

rdeskatten knappast kan ha n

å

gon avg

ö

rande betydelse f

ö

r kundens val av ink

ö

psst

ä

lle.

Vid v

å

ra 

ö

verv

ä

ganden har vi inte funnit n

å

gon b

ä

ttre tek­nisk l

ö

sning 

ä

n den som vi presenterade i v

å

rt f

ö

rsta del­bet

ä

nkande i fr

å

ga om handeln med begagnade motorfordon och som numera allm

ä

nt till

ä

mpas i utl

ä

ndska merv

ä

rdeskattesys-tem. L

ö

sningen inneb

ä

r att den yrkesm

ä

ssige 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren medges en i princip generell avdragsr

ä

tt i sin skatteredo­visning f

ö

r en ber

ä

knad ing

å

ende skatt p

å

 ink

ö

p fr

å

n ej skattskyldiga personer av skattepliktiga varor f

ö

r yrkes­m

ä

ssig oms

ä

ttning. Denna s.k. fiktiva avdragsr

ä

tt f

å

r be­r

ä

knas till belopp som svarar mot g

ä

llande s.kattesats till-l

ä

mpad p

å

~Th"Dy'tesvarans pris eller v

ä

rde. Vid vidaref

ö

rs

ä

lj­ning av varan skall skatt utg

å

 i vanlig ordning. Vad som slutligt beskattas blir det merv

ä

rde som skapats hos 

å

ter­f

ö

rs

ä

ljaren och 

som  

tar sig uttryck i skillnaden mellan f

ö

rs

ä

ljningspriset och inbytesv

ä

rdet. I och f

ö

r sig skulle man kunna t

ä

nka sig att begr

ä

nsa en avdragsr

ä

tt av h

ä

r f

ö

reslaget inneh

å

ll till varor med ett visst l

ä

gsta v

ä

rde. Detta skulle dock skapa tr

ö

skeleffe.kter och kontrollpro­blem. Vid en v

ä

rdegr

ä

ns om exempelvis 1 000 kr. skulle det vara f

ö

rm

å

nligare f

ö

r 

å

terf

ö

rs

ä

ljaren att betala ett upp till 20,53 

%  

h

ö

gre pris f

ö

r varan. Kompensation skulle utg

å 

i form av den d

å

 intr

ä

dda avdragsr

ä

tten med 17,1 

% 

p

å

 det erlagda priset.

Vi har kommit till den slutsatsen att avdragsr

ä

tte.n b

ö

r vara generell n

ä

r skattskyldig f

ö

rv

ä

rvar skattepliktig vara f

ö

r

Prop. 1981/82:214

84

yrkesm

ä

ssig 

å

terf

ö

rs

ä

ljning. Sker ink

ö

pet fr

å

n ej skatt­skyldig s

ä

ljare f

å

r avdrag g

ö

ras f

ö

r fiktiv skatt. Avdraget skall styrkas av avr

ä

kningsnota som utst

ä

lls av den skatt­skyldige och skall inneh

å

lla samtliga de uppgifter som anges i anvisningarna till 15 

§

.

En oml

ä

ggning av beskattningen av begagnade varor enligt nu angivna riktlinjer kan leda till visst skattebortfall. Detta kan dock inte bli annat 

ä

n av begr

ä

nsad omfattning. Det kan dessutom antas att m

å

nga varor, som nu f

ö

rmedlas eller ges sken av att f

ö

rmedlas av agent, i st

ä

llet g

å

r tillbaka till den yrkesm

ä

ssiga handeln. F

ö

r en ej skatt­skyldig k

ö

pare torde det inte l

ä

ngre te sig s

ä

rskilt attrak­tivt att f

ö

rv

ä

rva kapitalvaror vid sidan av den yrkesm

ä

s­siga handeln utan det skydd som bl.a. konsumentk

ö

plagen, reklamationsn

ä

mnden och garanti

å

taganden ger en k

ö

pare som v

ä

nder sig till den regulj

ä

ra handeln. Ett eventuellt be­gr

ä

nsat inkomstbortfall m

å

ste ocks

å

 v

ä

gas mot de praktiska f

ö

rdelar som vi anser att v

ä

rt f

ö

rslag erbjuder.

VI  

anser att 

ä

ven den yrkesm

ä

ssiga bilhandeln, skall kunna arbeta p

å

 lika villkor med all annan handel med .kapital­varor. Vi har sv

å

rt att se att n

å

gon st

ö

rre skillnad skulle kunna f

ö

religga mellan exempelvis handeln med begagnade bi­lar och handeln med begagnade b

å

tar och husvagnar. De be­st

ä

mmelser scm reglerar r

ä

tten till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt ger nu branschen fav

ö

rer som knappast 

ä

r motiverade. Best

ä

mraelserna inneb

ä

r att den som driver handel med bilar eller motorcyklar har en generell r

ä

tt till avdrag f

ö

r all skatt som bel

ö

per p

å

 f

ö

rv

ä

rv f

ö

r verksamheten med ijndantag av vara till eller tj

ä

nst p

ä

 s

å

dan begagnad personbil eller begagnad motorcykel som utg

ö

r oms

ä

ttningsvara i verksamhe­ten. Detta inneb

ä

r att den som bedriver en stor och omfattande handel med begagnade bilar endast beh

ö

ver oms

ä

tta skatte­pliktiga fordon f

ö

r belopp som 

ö

verstiger 10 000 kr. f

ö

r helt kalender

å

r f

ö

r att full och oinskr

ä

nkt avdragsr

ä

tt skall f

ö

religga f

ö

r all ing

å

ende skatt som bel

ö

per p

å

 s

å

dana f

ö

rv

ä

rv som anskaffni.ng av r

ö

relsefastighet, verktyg och in-

Prop. 1981/82:214

85

ventarier, reklam och arnonsering. Konsekvenserna av be­st

ä

mmelserna har blivit helt andra 

ä

n de avsedda. Vi f

ö

re­sl

å

r d

ä

rf

ö

r att alla s

ä

rbest

ä

mmelser som nu finns intagna i ML och som speciellt g

ä

ller handeln med begagnade bilar och motorcyklar b

ö

r utg

å

. Det i 18 

§

 3 intagna f

ö

rbudet mot avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt som bel

ö

per p

å

 anskaffning av personbil eller motorcykel f

ö

r 

ä

ndam

å

l som ej avser yr­kesm

ä

ssig 

å

terf

ö

rs

ä

ljning eller uthyrning f

å

r till f

ö

ljd att en senare oms

ä

ttning av s

å

dana fordon inte blir att anse som yrkesm

ä

ssig. Den som f

ö

rv

ä

rvat personbil eller motorcykel och som inte haft r

ä

tt till avdrag f

ö

r ing

å

ende skatt vid f

ö

rv

ä

rvet kan d

ä

rf

ö

r s

ä

lja fordonet skattefritt. Sker f

ö

rs

ä

ljningen till den som driver yrkesm

ä

ssig 

å

ter­f

ö

rs

ä

ljning av bilar f

å

r denne dock r

ä

tt till avdrag f

ö

r fiktiv skatt enligt v

å

rt f

ö

rslag. Den som driver handel med begagnade bilar blir oinskr

ä

nkt skattskyldig f

ö

r sin verksamhet med obeskuren avdragsr

ä

tt f

ö

r alla f

ö

rv

ä

rv f

ö

r verksamheten. Drivs verksamheten i f

ö

rening med verkstads­r

ö

relse skall n

å

gon uttagsbeskattning f

ö

ljaktligen inte ske f

ö

r varor som tas ut f

ö

r att tillf

ö

ras begagnad bil som utg

ö

r oms

ä

ttnings- eller anl

ä

ggningstillg

å

ng i verksamheten.

Prop. 1981/82:214

86

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttrandena över mervärde­skatteutredningens betänkande (Ds B 1982:2) Översyn av mervärdeskatten Del 

VI 

Rätten tili avdrag för fiktiv skatt

Remissinstanser

Remissyttranden har inkommit från kammarrätten i Göteborg, general­tuUstyrelsen, riksskatteverket (RSV), kommerskollegium, länsstyrelserna i Stockholms, Kronobergs, Blekinge, Malmöhus, Göteborgs och Bohus, Gävleborgs och Norrbottens län. Kooperativa förbundet (KF), Lantbru­karnas riksförbund (LRF), Svensk industriförening, Företagareförbundel SFR, Sveriges industriförbund, Sveriges Juvelerare- och Guldsmedsför­bund, Sveriges konst och anlikhandlareförening, Sveriges Mynlhandlares förening samt Guldfynd AB. SHIO-Familjeföretagen och Sveriges köp­mannaförbund har inkommit med ett gemensamt yttrande. LRF har som eget remissyttrande åberopat ett utlåtande av Lantbrukarnas skattedelega­tion. KommerskoUegium har bifogat yttranden av handelskamrarna i Stockholm och Malmö.

Remissyttrandena

1    Fiktiv mervärdeskatt

1.1 Allmänna synpunkter

Remissinstanserna är överlag överens med utredningen om det nödvän­diga i att bibehålla en avdragsrätt för fiktiv skatt i någon omfattning. Flera remissinstanser pekar på att systemet i stort fungerat bra och på de positiva effekter som avdragsrätten haft på vissa branscher där tidigare problem med s. k. förmedlingsaffärer helt försvunnit. Förbättringarna gäl­ler också byteshandeln och inte minst bilhandeln. En början till konkur­rensneutralitet har också skapats mellan den reguljära handeln och auk­tionsverksamheten .

Enighet har också rått bland remissinstanserna om det nödvändiga och berättigade i att de nuvarande bestämmelserna om rätt till avdrag för fiktiv mervärdeskatt ändras. Flertalet remissinstanser är överens med utredning­en om att de nuvarande bestämmelserna ger ett materiellt oriktigt resultat i vissa fall och att bestämmelsema i viss mån medverkat till rent bedrägliga beteenden.

Prop. 1981/82:214

87

1.2 Remissinstanser som i huvudsak godtar förslagen

Utredningens förslag om avdragsförbud för vissa ädelmetaller och att åtnjutet avdrag vid förvärv av vissa varor skall återföras när varan expor­teras har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av kammarrätten i Göteborg, kommerskollegium, länsstyrelserna i Blekinge, Göteborgs och Bohus samt Norrbottens lån, KF, LRF, Svensk induslriförening, Sveriges industriför­bund. Företagareförbundet SFR, SHIO-Familjeföretagen, Sveriges köp­mannaförbund, Sveriges konst och anlikhandlareförening samt Sveriges Mynlhandlares förening.

Sveriges Juvelerare- och Guldsmedsförbund liksom Guldfynd AB tror att en mer restriktiv tilldelning av exportlicenser skulle leda till att oegent-ligheterna skulle undvikas. Avdragsrätten bör bibehållas även för ädelme­tall men kombineras med återföringsskyldighet vid export.

Generaltullstyrelsen har framhållit att oegentligheter i samband med avdraget för fiktiv skatt kommer att minska genom de föreslagna författningsändringarna till den del de har samband med exporttransak­tioner. Vidare har styrelsen framhållit att utredningens förslag kan indirekt påverka tullverkets kontrollverksamhet eftersom incitamentet till vissa former av smuggling bortfaller om förslaget genomförs.

Lånsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län har framhållit att vissa dyrare båtar också blir föremål för export. Bestämmelsen om återföring bör eventuellt göras generell eftersom också andra varor än de av utredningen upptagna och båtar kan vara aktuella.

Länsstyrelsen i Malmöhus län förordar för att motverka falsarier att förslaget modifieras på så sätt att avdraget inte medges förrän vid försälj­ningen (nettometoden). De av utredningen påtalade problemen med en nettometod torde, enligt länsstyrelsen, mildras genom användandet av en schablon.

Sveriges Mynthandlares förening som i princip tillstyrkt förslagen har dock framhållit önskvärdheten av att mynt i likhet med vad som redan gäller för frimärken undantas från skatteplikten.

1.3 Remissinstanser som förordar ytterligare inskränkningar

Flera av de i föregående avsnitt nämnda remissinstanserna har pekat på fördelarna med utredningens förslag där säråtgärder enbart riktas mot ett litet antal transaktioner och där avdragsrätten, bortsett från vissa ädelme­taller, är generell.

RSV och några länsstyrelser har dock, som framgår av det följande, avstyrkt utredningens förslag och föreslagit inskränkningar i den generella avdragsrätten.

RSV menar att de erfarenheter som hittills vunnits gäller en tämligen kort tid och att det förefaller sannolikt att andra typer av transaktioner kan

Prop. 1981/82:214

88

uppdagas för vilka det inte heller är önskvärt med avdragsrätt för fiktiv skatt. RSV anser att avdrag inte heller skall medges för det av utredningen vid export särbehandlade varuområdet. Som skäl härför åberopar RSV också svårigheter att definiera samma varuområde. RSV uppger sig vara införstått med att handeln med dessa varor kommer att gå över från sedvanlig butikshandel till förmedlingsverksamhet. Detta förhållande an­ser sig RSV kunna acceptera.

Under hänvisning till kontroll- och tillämpningsproblem samt risker för missbruk förordar länsstyrelserna i Stockholms, Kronobergs och Gävle­borgs län att avdragsrätt endast skall föreligga för ett fåtal varor. Länssty­relsen i Stockholms län förordar att avdragsrätten begränsas till vissa varor som är av annan karaktär än investerings- och kapitalplaceringsobjekt. De varor som avses är hänförliga till punkt 1 6 i 2 § förordningen om handel med begagnade varor samt fordon, vissa fartyg, hushållskapitalvaror och vissa möbler. Enligt länsstyrelsen uppnås härigenom ett materiellt riktigt resultat för den allt övervägande handeln med begagnade varor av annat slag än av investerings- eller kapitalplaceringskaraktär. Länsstyrelsen i Kronobergs län förordar i syfte att undvika nya och omfattande tillämp­ningssvårigheter och för att inte binda stora kontrollresurser att avdrags­rätten skall föreligga endast för varugrupper där inbyten är vanliga, såsom motorfordon, husvagnar, fritidsbåtar och musikinstrument och vissa in­ventarier. En avdragsrätt för motorfordon, husvagnar, båtar, båtmotorer, mopeder, snöscooters samt bär och svamp är enligt länsstyrelsen i Gävle­borgs län helt tillräcklig. De nackdelar som en skärpt beskattning får, får vägas mot de olägenheter som gällande regler medför i form av oäkta prissättning, falska kvitton, manipulationer vid överföring av privat egen­dom till fåmansbolag m. m.

1.4 Detaijsynpunkter

Det av utredningen förordade gränsvärdet 175 % har ifrågasatts av Sveri­ges mynthandlares förening. Föreningen menar att gränsen i stället bör sättas vid 110% för att skilja smältobjekten från samlarobjekten.

Kammarrätten i Göteborg föreslår att ML kompletteras med bestäm­melser om hur metallvärdet skall beräknas. Eventuellt borde dagspriset på guld knytas till Guldcentralens priser vid försäljning till guldsmeder. Läns­styrelsen i Kronobergs län har framhållit att anknytningen av avdragsrät­ten till 175% av metallvärdet medför tolkningsproblem och svårigheter för de skattskyldiga att omedelbart avgöra om avdragsrätt föreligger eller ej. Detta gäller också vid inköp av blandat skrot eller t.ex. en myntsamling. Liknande synpunkter har anförts av RSV och länsstyrelsen i Stockholms län. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län har föreslagit att länsstyrel­sen ges rätt att schablonmässigt eller efter skälig grund bestämma äterfö-ringens storlek. Även Svenne* mynthandlares förening pekar på svårighe­terna vid blandade köp och förordar en schablon.

Prop. 1981/82:214

89

GeneraltuUstyrelsen liksom RSV har framhållit att vissa av de i förord­ningen om handeln med begagnade varor intagna varugrupperna behöver närmare preciseras då de användas i ML. Vidare bör enligt RSV även hårdmetaller ingå bland de icke avdragsberättigade varorna. Sveriges indu­striförbund har framhålht att uttrycket "helt eller till väsentlig del" är alltför oklart. Begränsningen i 18 § ML om guldskrot m. m. som förvärvas för utvinning av metallen är enligt LRF inte nödvändig och bör därför utgå.

Utredningens definition av begagnade varor har kritiserats. Några läns­styrelser liksom RSV och Sveriges industriförbund pekar på svårigheterna för de skattskyldiga att avgöra om varan kan antas ha innehafts av en inte skattskyldig. Generaltullstyrelsen och Sveriges mynthandlares förening pekar på att definitionen av begagnade varor leder till att verklig skatt som hänför sig till införsel också i vissa situationer skall återföras vid återutför­sel av varan.

För att minska risken för falsarier med skatten föreslår länsstyrelserna i Kronobergs och Blekinge län att avdrag för fiktiv skatt inte skall få göras förrän varan har betalats till säljaren, dvs. att kontantmetoden skall tilläm­pas.

Länsstyrelserna i Kronobergs, Blekinge, Gävleborgs och Norrbottens län betonar vikten av att uppgift om all fiktiv skatt anges på särskild rad i deklarationen. RSV förordar att uppgiften i stället lämnas på särskild blankett.

Anvisningarna till 16 § bör, enligt länsstyrelserna i Kronobergs, Blekinge och Norrbottens län, kompletteras så att skyldighet skall föreligga för köparen att ange säljarens personnummer på den handling som verifierar inköp av varor och som ger rätt till avdrag för fiktiv skatt.

2   Avyttring av skogsprodukter

Utredningens förslag om att avyttring av skogsprodukter i fall som avses i punkt 4 tredje stycket av anvisningarna till 35 § kommunalskattelagen också skall behandlas som yrkesmässig omsättning har inte mött några invändningar.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1982