Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:139

Regeringens proposition

1984/85:139

om luftfartsverkets investeringar m. m.;

beslutad den 28 februari 1985.

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har lagils upp i bifogade utdrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

CURT[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föresläs att luftfartsverkets invesleringar fr.o.m. bud­getåret 1985/86 fastställs enligt en rullande ireårsplan. Verket får härige­nom bättre möjligheter än med nuvarande ettåriga investeringsbeslut att tidsmässigt anpassa sina investeringar.

Luftfartsverkets invesleringar föresläs delas in i huvudområdena infra-strukturella investeringar och övriga investeringar s. k. kommersiella inve­steringar. Merparten av de infrasirukturella investeringarna föresläs som hittills finansieras av anslagsmedel. De kommersiella investeringarna skul­le däremot enligt förslaget finansieras i huvudsak med upplåning genom riksgäldskontoret. För vissa mindre investeringar föreslås alt luftfartsver­ket fär rätt alt självt beslula om investeringen.

Ell reservaiionsanslag på 114,4 milj. kr. föreslås anvisas för den del av luftfartsverkets investeringar som bör finansieras över statsbudgeten.

1    Riksdagen 1984/85. I saml. Nr 139

Prop. 1984/85:139

Uidrag KOMMUNIKATIONSDEPARTEMENTET  PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1985-02-28

Närvarande: slatsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Peierson,[REDACTED_EFTERNAMN], Bodsiröm, Gö­ransson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om luftfartsverkets investeringar m. m.

1    Bakgrund

Luftfartsverket föreslog i sin anslagsframslällning för budgetåret 1984/85 vissa förändringar i finansierings- och beslutsreglerna för investeringar.

1 1984 års budgetproposition konstaterades att verket genom del luft­fartspolitiska beslutet våren 1982 fått utökade möjligheter atl träffa inve-sleringsavtal med kommuner och andra intressenter. Jag var vid det tillfäl­let därför inle beredd alt föreslå ytterligare förändringar innan de redan genomförda blivii utvärderade.

I anslagsframslällningen för 1985/86 ålerkommer luftfartsverket med förslag om vidgade finansieringsmöjligheter och ökad beslutsrätt beträffan­de verkels investeringar.

1 årets budgetproposition konstaleras att utvecklingen för affärsverken under senare år inneburit alt verken har närmat sig marknaden och därmed anpassat sin verksamhet till marknadens krav och de förutsällningar och villkor som gäller i näringslivet. Flera affärsverk har redan fått ökad rörelsefrihet för vissa lyper av investeringar. Det finns därför enligt min mening starka skäl som talar för att även luftfartsverket bör ges vidgade befogenheler när det gäller beslut om finansiering av verkets investeringar.

1 en skrivelse till regeringen den 25 februari 1985 föreslär luftfartsverket dels vissa förändringar fr.o.m. budgetåret 1985/86 i finansieringen av verkels investeringar och befogenheterna att fatta beslut, dels vissa ålgär­der som syftar till att utveckla statsmakternas målstyrning av luftfartsver­ket.

Förslagen läggs fram med utgångspunkt i en treårsplan för verkets invesleringar.

Prop. 1984/85:139

3

2   Föredragandens överväganden

2.1 Allmänt

F.n. finansieras invesleringar inom luftfartsverket på följande sätt

-

Anslag över statsbudgeten

-

Finansieringsbidrag (lån) frän kommuner

-

Finansieringsbidrag (lån) frän kunder

-

Arbetsmarknadspolitiska medel i vissa fall då sysselsättningsläget så kräver.

Dessulom har under de senaste åren förekommit atl mindre investering­ar finansierats med egna rörelsemedel. Anmälan härom har i sådana fall gjorts i årsredovisningen.

Anslag över statsbudgeten har varit och är alltjämt den dominerande finansieringskällan. Under de tre senaste budgetåren har dock medel som används i sysselsättningsfrämjande syfte fåll en ökad betydelse. Även finansiering genom lån och bidrag från kommuner och kunder har tilläm­pats. Finansieringsbidragen från kommuner har dock minskat i betydelse genom 1982 års luftfartspolitiska beslut då kommunernas dittills ovillkor­liga finansieringsskyldighet ersattes med regler om överenskommelser från fall till fall. Numera ställs sålunda anspråk på kommunal investeringsmed­verkan endast för sådana kapacitets- och slandardinvesleringar som pri­märt inte föranleds av luftfartens behov. Luftfartsverket har träffat ett antal avtal om kommunal finansieringsmedverkan enligt de nya reglerna.

Dessa investeringsavtal underställs f n. enligt 1982 års luftfartspolitiska beslut regeringen för godkännande. Luftfartsverket anser nu att sådana avtal fortsättningsvis bör kunna Iräffas av verket för invesleringar som regeringen godkänner.

De olika finansieringssätlens betydelse under de tre senaste budgetåren belyses i följande sammanslällning (medelsförbmkning).

Finansieringssätt

Andel i

procent

1982/83

1983/84

1984/85

Anslag över statsbudgeten

67

43

54

varav egna avskrivningsmedel

(25)

(23)

(43)

Finansieringsbidrag från

kommuner

22

6

12

Finansieringsbidrag från

kunder

-

27

1

Arbetsmarknadspolitiska medel

II

24

33

Summa

100

100

100

1 sammanhanget kan nämnas all verkel gör avskrivning på tillgångarna enligt plan. De avskrivningsmedel som avser investeringar finansierade över statsbudgeten inlevereras lill staten. Avskrivningsmedlen täcker, som framgår av sammanställningen, till stor del anslaget över statsbudgeten.

Prop. 1984/85:139

2.2 Treårsplan för verksamhet och investeringar

Mitt förslag: Treårsplaner ersätter anslagsframslällningen.

Luftfartsverkets förslag: Luftfartsverket har sedan länge arbetat med inve­steringsplaner över en sexårsperiod. Med den dynamik som kännetecknar flygtransportbranschen har det dock enligt verket inte varil meningsfullt att göra upp fullständiga planer för mer än ca halva perioden. För den senare hälften har i huvudsak enbart konsekvenser av redan påbörjade investeringar angivits. Nya investeringsobjekt har redovisals endast om de med säkerhet kunnat motiveras för genomförande under den aktuella planeringsperioden. Genom den starka fokusering till det första budgetåret som uppslår vid statsmakternas prövning av investeringsförslag har inves­teringsplanerna för de övriga åren kommil i skymundan. De skarpa grän­serna mellan budgetåren har också ibland upplevts besvärande vid flerårs-planering.

Mot den angivna bakgmnden ser luftfartsverket flera fördelar med att gentemot statsmakterna få arbeta med den typ av mllande treärsplaner som införls på televerkets område och som planeras för poslens verksam­het. Luftfartsverket föreslår därför att en sådan ordning införs även för verkets del. Det fömtsätts då att denna plan kommer att ersälla den nuvarande anslagsframställningen.

1 sammanställningen nedan redovisas luftfarlsverkels förslag lill investe­ringsplan för treårsperioden 1985/86-1987/88.

Innehållel i planen är hämtat från del arbete som f.n. pågår med atl förbereda anslagsframslällningen för budgetåret 1986/87. Planen måste med hänsyn lill dessa omständigheter enligt verkel betraklas som prelimi­när. Den baseras på den längtidsplan som redovisades i anslagsframställ­ningen för budgetårel 1985/86 men flera justeringar och kompletteringar har fått göras, bl. a. till följd av inrikesflygets fortsaita snabba expansion.

Luftfartsverkels förslag till treårsplan för investeringar* milj. kr.

Beräknal     Förslag        Förslag        Förslag

1984/85

1985/86

1986/87

1987/88

Infrasirukturella Kommersiella m.m.

225 25

165

35

I.SO

60

150 50

Förslag till nivå för treårsplan

250

200

210

200

* Genomförandepris

Skälen för mitt förslag: Utvecklingen i flygtransportsektorn har varit myc­ket expansiv under senare år. En fortsalt snabb tillväxt är ocksä att förvänla. En sådan utveckling ställer krav på en mer flexibel och mindre

Prop. 1984/85:139

5

utdragen planerings- och investeringsprocess än den som f n. gäller för luftfartsverkets investeringar. En övergång lill en treårsplan för verkets investeringar i slället för de åriiga anslagsframställningarna skulle enligt min mening ge den önskvärda flexibiliteten bl. a. i den meningen att verket kan flytta investeringsåtgärder mellan budgetåren i planen för att snabbt möla uppkommande investeringsbehov. Verket får också möjlighel all mera långsiktigt planera investeringsverksamheten. Jag vill i likhet med luftfartsverket underslryka alt förslagen till investeringsnivå för budget­åren 1986/87 och 1987/88 måste betraktas som preliminära och vara av­sedda att läggas till gmnd för en fullständig investeringsbedömning i den ireårsplan som skall lämnas senast 1 september 1985. Jag återkommer till luftfartsverkets förslag Ull investeringar för budgetåret 1985/86 liksom till finansieringen av verkets investeringar.

Luflfartsverkel har nyligen omorganiserats i syfte att uppnå en ökad affärs- och marknadsorientering. Det är även mot den bakgmnden angelä­gel att treårsplanen utformas med syfte att ge statsmakterna ett bättre underiag än tidigare för en övergripande styming av luftfartsverket. Etl treårsperspektiv ser jag som lämpligl för att ge ett sådant underlag. Arbetet med ireårsplanens utformning bör fortsätta. Härigenom kommer succes­sivt det underlag statsmakterna behöver för att kunna ta ställning till utvecklingen av luftfartsverkets verksamhet att förbättras.

I ireårsplanen bör beskrivas mål och strategier för att klara den ökade efterfrågan på verkets produkter och tjänster, däribland mål för service, priser och produktivitet. Det är angeläget att måluppfyllelse i olika avseen­den redovisas i den årliga treårsplanen. Jag återkommer senare till denna fråga.

2.3 Uppdelning av luftfartsverkets investeringar

Mitt förslag: Luftfartsverkets investeringar indelas i huvudområdena infrasirukturella investeringar och kommersiella investeringar.

Luftfartsverkets förslag: F. n. indelas luftfartsverkets investeringar i flyg-platsinvesteringar, flygtrafiktjänslinvesteringar och investeringar i fordon, maskiner och utmstning.

För all förbättra planeringen och skapa underlag för en ökad marknads­orientering är det enligt luftfartsverket mer ändamålsenligt att dela in investeringarna i dels systemberoende eller infrasirukturella, dels kom­mersiella. En motsvarande indelning har gjorts av luftfartsverkets tjänste­utbud som underlag för bl.a. diskussion av verkets prispolitik. Det har i del sammanhanget visat sig att olika strategier för prissättning bör tilläm­pas för båda grupperna. Etl viktigt skäl härför är de olika fömtsättningar beträffande lönsamhet som föreligger, dvs. samma skäl som kan anföras ti    Riksdagen 1984185. 1 saml. Nr 139

Prop. 1984/85:139

6

för olika behandling av investeringar beträffande beslutanderätt och val av finansiering.

Till gruppen infrasirukturella investeringar hänförs sädana investeringar som är en nödvändig förutsätining för alt flygverksamhet av avsett slag skall kunna bedrivas. Typiska sådana investeringar är investeringar i ba­nor, byggnader, plattformar, belysningsanläggningar och komplexa lek­niska system (exempelvis trafikledningssystemet). Även investeringar i fälifordon, brandbilar och enskilda radiofyrar hör till den gruppen. Exemp­len visar all såväl den funktionella betydelsen som slorleken på en enskild investering varierar starkt. Sålunda kan anskaffningar av fordon, maskiner och annan ulruslning betraktas som nödvändiga kompletteringar av en given grundstruktur bestående av fasta anläggningar. Vidare förekommer varje är nyanskaffningar, kompletteringar och ersättningsanskaffningar inom olika verksamhetsområden där investeringsulgiften för varje enskill objekt ofta är förhållandevis lilen. Större delen av den typen av invesle­ringar syftar lill alt förnya eller bibehålla den funktionella och tekniska kvaliteten på en anläggning och är således i regel ersättningsanskaffningar.

Gruppen kommersiella invesleringar har hittills huvudsakligen bestått av investeringar i lokaler i samband med ny-, om- eller lillbyggnad av terminaler, anskaffning av fordon och diverse utrustning, samt iordnings­siällande av parkeringsplatser. Enskilda kommersiella investeringar av någon storlek har egentligen förekommit endast i de båda parkeringshusen pä Arlanda flygplats. 1 framliden kan del bli aktuellt med kommersiella satsningar som kräver minst lika omfatlande investeringar. En sådan sats­ning är den anläggning för konferenser och annan service som går under namnet Arianda Centrum.

Skälen för mitt förslag: Luftfartsverket har tillsammans med flygbolagen etl ansvar för att luftfarten bedrivs med hög säkerhet, effektivitet, regulari­tet och servicenivå. Enligt min mening är den av luftfartsverket föreslagna indelningen av verkets investeringar i två huvudgrupper lämplig och ägnad atl bältre beskriva marknadens behov av kapacitet i verkets markanlägg­ningar samt god funktion och hög standard på servicetjänsterna.

Med infrasirukturella investeringar avserjag trafikberoende investering­ar dvs. investeringar som är en nödvändig förutsättning för atl flygverk­samhet av avsett slag skall kunna bedrivas. Utgångspunkten för de infra­sirukturella investeringarna bör vara att tillhandahålla en rimlig basslan-dard men med möjlighet till anpassningar beroende på olika intressenters behov och betalningsvilja. De kommersiella investeringarna är inte direkt trafikinriktade utan är avsedda atl ulgöra ett komplement till de infrasiruk­turella investeringarna. Dessa investeringar skall vara till gagn för flygrese­närerna eller på annal sätt leda lill att flygsektorns konkurrenskraft stärks.

Det ankommer på regeringen att fastställa vad som skall hänföras till resp. invesleringsgmpp.

Prop. 1984/85:139

7

Det är i sammanhanget angelägel atl verkel fortsäller all förbällra dialo­gen med sina kunder om investeringarna. Härvid bör betonas sambandet mellan kundernas önskemål om förbättrade anläggningar och deras kost­nadsansvar.

Enligt del s.k. SILA-protokollel (prop. 1983/84:147, TU28, rskr3I7)är också parterna eniga om betydelsen av samråd om aktuella investeringar. Man är också överens om att detta samråd ytterligare bör intensifieras.

2.4 Finansieringen av luftfartsverkets investeringar

Mitt förslag: Som huvudregel bör gälla atl infrasirukturella investering­ar finansieras med anslagsmedel och kommersiella finansieras utanför statsbudgeten.

Luftfartsverkets förslag: Luftfartsverket anser att den utvidgning av finan­sieringsmöjligheter - främst genom långfristig upplåning i riksgäldskon­toret - som enligt verkel bör komma till stånd i huvudsak bör nyttjas för sådana investeringar som kan beslutas med ledning av företagsekonomiska krilerier begränsade till luftfartsverkets ekonomi. Del finns två skäl härför. Del ena är att del genom renodlingen av beslulsförutsättningarna pä detta område borde vara möjligt att övertala viss beslutsrätt till luftfartsverket och därmed kunna förena utökade finansieringsmöjligheter med utökade beslutsbefogenheter. Statsmakternas nuvarande styrning genom all ta slällning lill enskilda objekt skulle dä kunna ersättas av t. ex. krav på viss internränla för sådana invesleringar. Det andra skälet är atl slatlig finansi­ering över statsbudgeten naiurligen i försia hand bör avse luftfartsverkets primäruppgift atl tillhandahålla den infrastruktur som är en nödvändig förulsällning för fiygtransporter. Kalkylsitualionen på detta område är också i många fall mer komplex bl.a. eflersom ekonomiska konsekvenser av alt inveslera mäste beräknas både för luftfartsverket och för flygbola­gen. Hänsyn kan också behöva tas till olika externa faktorer och i anslut­ning härtill kan behov uppstå av en bedömning av investeringens samhälls­ekonomiska lönsamhet.

Mot denna bakgrund anser verket att man från besluts- och finansie­ringssynpunkt kan dela in investeringarna enligt följande, beroende på olika karakiär på luftfartsverkets investeringar och olika förutsällningar och krilerier för beslutsfattande.

Prop. 1984/85:139

Typ av

Genomförande

Huvudsak-

Övriga finan-

mveslenng

av enskill

lig finan-

sieringssäll

objekl

siering

beslutas av

Infra­sirukturella

Kommersiella

Regeringen eller riks­dagen

Luftfarts­verket

Anslags­medel

Upplåning via riksgälds­kontoret

Finansierings­bidrag eller lån från kommuner

Finansieringsbi­drag eller lån från kunder och andra nylljare (användar-bidrag)*

Rörelsemedel

Finansieringsbidrag eller lån från kommuner

Finansieringsbidrag eller lån från kunder och övriga intressenter eller kapital frän del­ägare

För vissa anläggningar kan även kapital frän delägare bli aktuellt.

1 beskrivningen har även sekundära finansieringsmöjligheter medtagits. Verket betonar all det är fråga om en grov och mycket generell beskriv­ning. Dess syfte är närmast att tjäna som utgångspunkt för en vidare och djupare diskussion om förändringar i beslut om och finansiering av luft­fartsverkets invesleringar, där även synpunkter på en praktisk och effekiiv hantering fär göra sig gällande.

Luftfartsverkets uppfatlning är att verket bör kunna få rätt atl besluta om sädana kommersiella investeringar som ligger i linje med av statsmak­terna godkända strategier. Inom luftfartsverket har etl omfattande arbete pågått med att med utgångspunkt i verkets övergripande mål formulera strategier eller handlingsregler för olika områden. Enligt luftfartsverkets mening bör statsmakternas siyrning av verksamhet och investeringar på det kommersiella området i huvudsak ske genom slällningslagande till mål och strategier och i mindre utsträckning genom beslut i enskilda ärenden. Statsmakterna har vidare möjlighet att slyra genom alt siälla upp avkast­ningskrav.

Under den tid det lar all utveckla nya styrmedel föreslär luftfartsverket all verket i sina investeringsplaner redovisar förslag till slora kommersiella invesleringar på ett sätl och med elt sådani underlag som gör det möjligt för statsmakterna att fatta beslut om det enskilda objektet. Övriga kom­mersiella investeringar redovisas endasl översiktligt och mbd angivande av beräknad total volym per budgetår. Gränsen mellan "stora" och "små" kommersiella investeringar bör förslagsvis sältas vid lOmilj. kr. i investe­ring per objekt. Finansieringen av samtliga kommersiella investeringar bör

Prop. 1984/85:139

9

i enlighet med vad som tidigare sagls i princip ske på annal säll än genom anslag över statsbudgeten.

Luftfartsverket bedömer all beslutanderätten om anskaffning av enskil­da objekt i gruppen Fordon, maskiner och ulruslning liksom över huvud tagel anskaffningar där investeringsulgiften uppgår lill högsl visst belopp - förslagsvis I milj. kr. - bör kunna delegeras till luftfartsverket. Samma är förhållandel med poslen "Diverse och oförutsett". Detta skulle innebä­ra atl luftfartsverket i sin redovisning lill regeringen av investeringsplaner endast beskriver sådana invesleringar översiktligt utan att gä in på nägra enskilda objekl såvida det inte finns speciell anledning att underställa det regeringens prövning. För atl del önskvärda sambandel mellan beslutande-rätlen och finansieringsformen skall upprätthållas bör sådana investeringar finansieras utanför statsbudgeten.

Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare redogjort för har det under senare år skett en successiv förskjutning av beslutanderätten belräffande invesle­ringar från statsmakterna till olika affärsverk. Denna förändring ligger i linje med statsmakternas strävan att i högre grad styra affärsverken genom ekonomiska mål och servicemål än genom de medel som används för att uppfylla målen.

Allmänna principer

Enligt min mening är det lämpligl atl även luftfartsverket i större ut­sträckning än hittills ges möjlighet atl besluta om sina invesleringar och all finansiera investeringarna utanför slalsbudgelen. Syftet med delta är atl skapa mer marknadsmässiga förutsättningar så atl verket skall kunna tillgodose bl.a. de kommersiella investeringsbehoven på ett rationellt och flexibelt sätt. Räntabla och på annal sätt betydelsefulla investeringar får inle eftersättas och därmed förhindra en sund utveckling av verksamheten och dess konkurrenskraft. Jag anser del vikligt att en hanteringsordning skapas som är så arbetsbesparande som möjligt samtidigt som regeringen ges möjlighet all vid behov ingripa i luftfartsverkets investeringsverksam­het. Del bör ankomma pä regeringen all besluta om de närmare formerna fördetta. Regeringen bör även i fortsättningen av t.ex. sysselsältningsskäl kunna föreskriva att vissa av luftfartsverkets invesleringar skall tidigare­läggas.

Frågan om finansiering av affärsverkens verksamhet behandlades även i prop. 1984/85:100, bilaga 1. Härvid har föreslagits att en möjlighet öppnas för vissa affärsverk att erhålla både löpande och långfristiga krediter i riksgäldskontoret. Räniorna pä krediterna skall kunna knytas till räntorna på riksgäldskoniorets marknadsmässiga upplåning kompletterat med elt påslag för att täcka riksgäldskontorets administrationskostnader. En ut­gångspunkt för finansiering via riksgäldskontoret bör vara atl den skall användas för investeringar där full förräntning kan påräknas.

Prop. 1984/85:139

10

Jag föreslår efter samråd med chefen för finansdepartementet atl luft­fartsverket ges möjlighet till sådan upplåning i riksgäldskontoret på mark­nadsmässiga villkor för vissa investeringar som redovisas i del följande. Det får ankomma på regeringen att ange ramar för omfattningen av de investeringar som får finansieras genom upplåning i riksgäldskontoret. Jag återkommer senare till del beräknade medelsbehovel för näsla budgetår.

1 del följande ges en mera detaljerad beskrivning över befogenheler och finansieringsformer som bör lillämpas i luftfartverkeis investeringsverk­samhet. Min uppfattning överensstämmer i huvudsak med luftfartsverkets förslag.

Finansiering av infrasirukturella investeringar

För större infrasirukturella invesleringar dvs. invesleringar med mer långsiktiga konsekvenser och effekler bör statsmakterna la ställning lill genomförande och finansiering av enskilda objekt. Dessa invesleringar ingår som en väsentlig del i verkets primäruppgift all bibehålla och vid behov höja flygsäkerheten och atl tillhandahålla erforderlig kapacitet och slandard i flygplats- och flygtrafikledningssyslemen. För hela objeklgrup-pen Fordon, maskiner och utrustning samt dessutom för övriga enskilda infrasirukturella investeringar med en invesleringsutgift om högst I milj. kr. bör beslutanderätt och val av finansiering delegeras lill luftfartsverket. En översiktlig redovisning bör lämnas i luftfartsverkets investeringsplan av sådana invesleringar med angivande av innehåll i slort och beräknade volymer i varje grupp.

Finansiering av infrasirukturella investeringar om vilka statsmakterna fattar beslut bör i första hand ske genom anslag över statsbudgeten. Därut­över kan finansieringsbidrag eller lån frän kommuner saml finansieringsbi­drag eller lån från kunder eller andra nylljare (användarbidrag) användas. Förekommande avtal bör i de sistnämnda fallen kunna tecknas av luftfarts­verket utan alt därefter behöva godkännas av regeringen. Under året tecknade avtal skall redovisas i treårsplanen. Dock bör sådana finansie-ringsavlal som avser invesleringar överstigande 25 milj. kr. underställas regeringen för godkännande.

Finansiering av övriga infrastmklurella investeringar som oftasl avser snabbi uppkommande behov bör primärt kunna ske genom upplåning på marknadsmässiga villkor i riksgäldskontoret. Dessulom skall egna rörelse­medel, finansieringsbidrag eller lån från kommuner samt finansieringsbi­drag eller lån från kunder och övriga intressenter samt kapilal från delägare kunna nyttjas.

Finansiering av kommersiella invesleringar

Kommersiella investeringar med en tolal utgift överstigande lOmilj. kr. bör underställas statsmakternas prövning. Övriga kommersiella investe­ringar bör beslulas av luflfartsverkel som också väljer finansieringsform.

Prop. 1984/85:139

11

Dessa redovisas endast översiktligt i luftfarlsverkels investeringsplan, var­vid typ av objekt och beräknad lotalvolym anges.

Finansieringen av samlliga kommersiella invesleringar bör i försia hand ske genom upplåning pä marknadsmässiga villkor i riksgäldskonlorel. Där­utöver skall egna rörelsemedel, finansieringsbidrag eller lån från kom­muner samt finansieringsbidrag eller län från intressenter samt kapital från delägare kunna användas.

2.5 Luftfartsverkets investeringar för perioden 1985/861987/88 och me­delsbehov för budgetåret 1985/86

Mitt förslag: Luftfartsverkets investeringar faslslälls fr.o.m. budget­året 1985/86 enligt en rullande treårsplan.

Inriktningen av verkets investeringsplan för perioden 1985/86-1987/88 godkänns.

Budgetåret 1985/86 beräknas luftfartsverkets invesleringar till 187 milj. kr. varav 120 milj. kr. finansieras över statsbudgeten.

Luftfartsverkets förslag: Verket beräknar att investeringsbehovet är rela­tivt stort de narmasle åren, eller ca 600 milj. kr. för den kommande treårsperioden.

En bedömning av invesleringarnas fördelning på olika objeklgrupper budgetåren 1985/86-1987/88 framgår av följande tabell.

Prop. 1984/85:139

12

Beräknat

(milj. kr)

1985/86

1986/87

1987/88

Infrasirukturella invesleringar (> 1 milj.

kr.)

Flygplatser

Arlanda

28,0

20,4

14,4

Landvetter

-

8,5

4,0

Sturup

1.2

14.2

7,9

Umeå

5,9

8,0

1,2

Kiruna

2,7

2.2

1.6

Skellefteå

1,0

7.4

3,7

Östersund

32,1

5,4

-

Sundsvall

14,6

0,5

0,9

Örnsköldsvik

6,4

4.9

-

Jönköping

-

-

3,5

Luleå

2,1

1,3

Karlstad

5,1

-

1.2

Norrköping

-

-

2,7

Visby

13,7

16,0

2,0

Kalmar

0,9

-

-

Ängelholm

-

6,0

-

Brand- och räddningsskolan

-

2,7

5,4

Summa flygplatser

113,8

97.5

48.5

Flygtrafiktjänst lokall

1.4

2,9

4,5

Flygtrafiktjänst en route

18,4

16,7

27,6

Övriga infrastmklurella investeringar

«1 milj. kr.)

15,9

16,7

39,3

Fordon, maskiner, utrustning

23,0

26,0

28,5

Kommersiella invesleringar* (> 10 milj

.kr.)   9,3

23,9

16,0

Kommersiella investeringar «10 milj.

kr.)    -

-

-

Summa investeringsvolym i prisläge

januari 1984

181,8

183,7

164,4

Summa investeringsvolym i

genomförandepris

200,0

211,3

197,3

* Arianda Centrum ingår inte i investeringsplanen.

Som tidigare påpekats har tiden inte medgett för luftfartsverket alt genomföra en mer detaljerad investeringsplan för budgetåren 1986/87 och 1987/88. De investeringsutgifter som redovisas i sammanställningen får därför ses som ett ullryck för den allmänna inriktningen av investeringarna under dessa budgetår.

För budgetåret 1985/86 har luftfartsverket beräknat en total investerings­volym av 200 milj. kr. i genomförandepris varav 10,2 milj kr. ulgörs av kommersiella investeringar. Av de infrastmklurella investeringarna beräk­nas 127,3 milj. kr. finansieras genom anslag över statsbudgeten.

Mina överväganden: Jag föreslår att inriktningen av verkets investerings­plan godkänns. Vad gäller den föreslagna totalvolymen av investeringarna för budgelåret 1985/86 är jag beredd att godta 187 milj kr. Jag har inget atl erinra mot de av luftfartsverket beräknade investeringsvolymerna för bud­getåren 1986/87 och 1987/88 på ca 200 milj. kr. per budgetär. Av följande sammanställning framgår hur jag beräknar att investeringarna i stort kom-

Prop. 1984/85:139

13

mer aU fördela sig under budgetårel 1985/86. Uppgifterna i sammansläll­ningen avser genomförandepris. Jag anser att invesleringar av säkerhets-och raiionaliseringskarakiär och investeringar som syftar lill alt bibehålla kapaciieten pä flygplatserna bör prioriteras.

Objektgrupp

Beräknad utgift

1985/86 (milj. kr.)

Infrasirukturella investeringar (>1 milj. kr.)

Arianda

30,8

Övriga flygplatser

89,7

Flygtrafiktjänst lokalt

1,5

Flygtrafiktjänst en route

18,0

Summa

140.0

Infrasirukturella investeringar (

15,9

Fordon, maskiner, utrustning

22.0

Kommersiella investeringar

9,1

Summa

187,0

Genomförandepris.

Den beräknade investeringsramen för budgetåret 1985/86 ger utrymme bl.a. för vissa investeringar på Arianda flygplats t.ex. ombyggnad av den förutvarande inrikesterminalen (T 3) samt ell antal nya mindre inveslering­ar. På Sundsvalls, Örnsköldsviks och Umeå flygplatser pågår en upprust­ning av eldistributionssystemen. Motsvarande ulbyte planeras pä Skellef­teå flygplats. För Östersunds flygplats har medel beräknals för pågående utbyggnad av slalionsområdet samt för planerat nytt instrumentlandnings-system.

Investeringarna inom gruppen Flygtrafiktjänst en route beräknas bud­gelåret 1985/86 till 18,0 milj. kr. Den beräknade ramen medger planenlig ersättning och erforderlig nyanskaffning av utrustning. Bl.a. kommer te­leutrustningen i ett antal radarstationer all bylas ut.

Investeringsvolymen för övriga mindre infrasirukturella investeringar beräknas till 15,9 milj. kr. budgetåret 1985/86. För ersättning och nyan­skaffningar av Fordon, maskiner och utrustning beräknas 22,0 milj. kr.

När det gäller objektgmppen Kommersiella investeringar vill jag under­stryka att dessa måste betraklas som affärsmässiga komplement till ver­kets infrastmklurella investeringar som är verkets huvudsakliga uppgift. För budgetårel 1985/86 beräknas dessa invesleringar lill 9,1 milj. kr.

De infrastmklurella investeringarna budgetåret 1985/86 bör i huvudsak finansieras över statsbudgeten. De anslagsfinansierade investeringarna be­räknar jag till 120 milj. kr. Luflfartsverkel bör inom ramen för Ireårsplanen få disponera anvisade medel. Finansiering genom användande av rörelse­medel bör få uppgå lill högsl 6 milj. kr. för budgetårel 1985/86.

1 vissa fall kan leasingförfarande vara ekonomiskt fördelaktigare än ägande. Exempel på tänkbara leasingobjekt för luftfartsverket är fordon

Prop. 1984/85:139

14

och datorutrustning. Verket förulsäller all finansiering via leasing skall kunna ske i de fall della bedöms lönsammare än ägande och luflfartsverkel har befogenheter atl fatta beslut om inveslering i samma objekl. Jag föreslår all leasing under budgelåret 1985/86 bör kunna ske inom en lolal ram av 10 milj. kr./år.

Det bör som jag tidigare anfört ankomma på regeringen att ange ramen för omfattningen av de investeringar som får finansieras genom luftfarts­verkets upplåning i riksgäldskontoret. För budgetårel 1985/86 räknar jag med att ramen behöver uppgå till 55 milj. kr.

Investeringar i sysselsättningsfrämjande syfte bör finansieras över fi­nansfullmaklen, förutom de investeringar som beslutas av arbetsmark­nadsmyndigheterna.

Med hänsyn till vad jag sålunda har anfört förordar jag alt medel för näsla budgetår anvisas enligt följande anslagsberäkning.

milj. kr.

Beräknad medelsförbrukning budgetåret 1985/86

120.0

Avgår beräknad ingående behållning

5,6

Anslag budgetåret 1985/86

114,4

2.6 Statsmakternas styrning av luftfartsverket

Mitt förslag: Treårsplan fastställs för verksamheten och investeringar­na.

Regeringen sätter mäl för avkastning, service, produktivitei, prissätt­ning och soliditet.

Regeringen lägger fast strategier för luftfartsverkets agerande pä olika områden.

Skälen för mitt förslag: 1 takt med att verket erhåller vidgade befogenheter att besluta om vissa investeringar och välja finansieringsform bör vissa kompletteringar och förändringar göras i statsmakternas styrning av luft­fartsverket. De utökade befogenheterna när det gäller finansieringen av luftfartsverkets investeringar som jag tidigare föreslagit förulsäller en mer ändamålsenlig styrning frän statsmakternas sida. Del bör i högre grad ske genom fastställande av ekonomiska mål och servicemål än genom styrning av medlen. Bl.a. bör treåriga investeringsplaner med utblickar på längre sikt upprättas, avkastningskrav formuleras och målstyrningen av verket utvecklas. Det bör ankomma på regeringen alt inom ramen för den av riksdagen angivna huvudsakliga inriktningen av luftfartsverkets verksam­hel lägga fasl mål för avkastning, service, produktivitet, prissättning och soliditet samt strategier för verkets agerande på olika områden. Riksdagen beslutade i december 1984 om en ny organisation för luftfarts-

Prop. 1984/85:139

15

verkel. I samband med organisationsförändringsarbetet har arbele pågått med analys och ulveckling av mål för verksamheten, affärsidéer och stra­tegier. Verksamheten präglas nu också av en alltmer ökad affärs- och marknadsorientering där verkels kunder sätts i centrum. Arbelel med all utveckla mål och strategier fortsätter. Den redovisning jag kommer att göra av olika styrformer bör därför betraklas som etl led i utvecklingen av instrument för en övergripande styrning av verket.

Treårsplan för verksamhet och investeringar

Ett realiserande av de förslag lill förändringar i invesleringsadminislra-tionen som förts fram i det föregående kommer att öka flexibiliteten och möjligheterna till snabb anpassning av luftfartsverkets verksamhet lill änd­rade yttre förutsättningar. Dessa ändringar kommer att bli etl viktigt inslag i strävandena mol ökad marknadsorientering.

Treårsplanen bör i framtiden också innehålla redogörelser för de mäl som har salts upp för verksamhet, resursanvändning, marknader, pro­dukter och ekonomi. Vidare bör av planen framgå hur verkel tänker gå till väga för all nå uppsatt mäl, dvs. vilken strategi som avses lillämpas på viktiga områden. Planen bör således utformas så alt den dels till staten/äga­ren kommunicerar luftfartsverkels uppfallning om nuläge, mål och strate­gier samt väsentliga åtgärder i verksamheten för alt nå uppsatta mål, dels utgör underlag för statsmakternas slällningslaganden och styrning av ver­ket. Sådana treårsplaner bör upprättas fr.o.m. budgetåret 1986/87 och försia gången redovisas för regeringen före utgången av augusti 1985 i stället för anslagsframslällning i hittillsvarande form. Jag räknar med att luftfartsverket liksom hittills årligen behöver tillföras medel över statsbud­geten.

Treårsperioden bör betraktas som en period och inte splittras på budget­år utöver vad som är nödvändigt för genomförande- och finansieringspla­nering. Luftfartsverket bör presentera investeringsplanen enligt den klassi­ficering som lidigare beskrivits.

Statsmakternas siyrning inom ramen för den nu diskuterade ireårs­planen bör i princip ske i måltermer. Bland målen intar del övergripande målel för luftfartsverket enligt 1982 ärs luflfartspolitiska beslut en särställ­ning. Detla mäl anger del yttersta syftet med den verksamhel luftfartsver­ket bedriver och skall vara grunden för alla andra mera operativa och silualionsanpassade mål. 1 treårsplanen är del närmast den senare typen av mål som bör las upp och stämmas av. I del följande beskrivs ett antal sådana mål som synes vara relevanta för den målslyrning av luftfartsverket som bör ersätta den mer medelsinriktade styrning som utövats hittills. Del är angelägel atl luftfartsverket aktivt utvecklar instrument för att mäta måluppfyllelse i olika avseenden. En sådan redovisning bör ske i den årliga treårsplanen.

Prop. 1984/85:139

16

Mål för avkastning

Statsmakternas ekonomiska mål för luftfartsverket är uttryckt som elt vissl förräntningskrav på genomsnittligt disponerat statskapital. Detta för­räntningskrav är lika med den statliga avkastningsräntan, somf. n. är 13%. Avkastningsräntan sätts på en nivå som svarar mol statens koslnader för upplåning. Det är således inte avsikten att luftfartsverkets överskott skall vara större än alt det tillgodoser statens förräntningskrav.

Även i fortsättningen kommer en betydande del av kapitalbehovet alt tillgodoses med anslag över statsbudgeten. Statskapitalet kommer även med de nu föreslagna utvidgade finansieringsmöjligheterna all förbli den dominerande enskilda kapitaldelen. Så länge som statskapitalet har samma karaktär och konstruktion som f n. bör även ell avkastningskrav pä della formuleras. Delta innebär all luftfartsverket skall uppnå en vinst som är tillräcklig för atl svara mol förränlningskravet.

De förändringar i finansieringssätlet som jag har föreslagil medför atl luftfartsverkets kapitalslmktur kommer att ändra karakiär. Andelen "främmande" kapital kommer successivt alt öka. På denna kapitaldel bör ställas andra krav på avkastning, åtminstone till den del kapitalel kommer att investeras i kommersiella projekt. På detla kapilal bör avkastningskra­vet anpassas lill vad som är gängse i näringslivet i molsvarande branscher. Det kommer således att uppstå behov av att mäta avkastningen även på det lotala kapitalet, dvs. den genomsnittliga balansomslutningen. Luftfartsver­ket bör redovisa förslag till hur ell sådant avkastningskrav bör bestämmas.

Mål för service

Luftfartsverket har utformat ett antal strategier för beteendet gentemot marknaden, enskilda kunder och övriga intressenter. Bland dessa ingår att verket skall påverka flygtransportsektorns konkurrensförmåga genom att följsamt anpassa och utveckla sitt tjänsteutbud till ändrade behov eller möjligheter. Luftfartsverkets agerande skall medverka till atl flyget kan bibehålla och utveckla den konkurrensfördel som snabbhet, punktlighet, säkerhet och god service utgör. Detta innebär bl.a. atl verkel inom sitt område skall bidra till att ge flygbolagen möjlighet till hög regularitet, korta markuppehåll (s. k. turn-arounds) och en smidig Irafikavveckling. Vidare skall flygsäkerhetsstandarden vara i nivå med den som finns i övriga välutvecklade luftfartsnationer.

Alt sammanfatta vad luftfartsverket skall uppnå i nu nämnda avseenden i elt enda operativt mål är inle möjligl. Målen måsle i stället knylas till olika Ijänsler, verksamheter och aktiviteter.

I pågående arbete med att utveckla den interna styrningen mot ökad målstyrning ingår att formulera mål dels för vaije s. k. produktgrupp, dels för i produktgmpperna ingående tjänster och dels för de olika verksam­heter som dellar i tjänsteproduktionen. De mäl som utvecklas på de an-

Prop. 1984/85:139

17

givna områdena beskriver flera olika egenskaper. En av dessa är att ange vilken servicenivå som skall eftersträvas.

De målbeskrivningar som nu görs ingår som medel i den interna styr­ningen av olika budgetansvariga enheter inom luftfartsverket. Servicebe-greppet kan härvid ges en vidsträckt betydelse och innefatta dels kapaci-letsegenskaper såsom tillgänglighet och beredskap, dels kvalitativa egen­skaper som slandard och punktlighet.

Hur den nu beskrivna målslrukluren skall anpassas för statsmakternas styrning av luftfartsverket genom uppställande eller godkännande av servi­cemål behöver undersökas ytteriigare innan konkreta förslag lämnas. Ver­ket bör återkomma om detta i nästkommande treårsplan.

Jag anser det härvid angeläget atl luflfartsverkel strävar efter att utveck­la servicemål som är mätbara över liden och som kan specificeras i form av serviceålaganden. I sin vidareutveckling av servicemålen bör luftfartsver­ket även beakla invesleringarnas relation till servicemålen, avvägningen mellan olika servicemål samt mellan servicemål och ekonomiska mål. Vidare bör verket närmare utvärdera hur graden av måluppfyllelse skall kunna följas upp.

Mål för produktivitet

Luftfartsverket har årligen i anslagsframslällningen redovisal och kom­menterat produktivitetsutvecklingen. Den produktivitet som mätts är per­sonalproduktiviteten. Genom de samband som finns mellan förändring i kapitalresurser och förändring i personalresurser kan det valda mättet även i stort anses spegla den lolala produktiviteten. Eftersom resurserna i Slor omfattning bestäms av den valda kapaciteten på fasta anläggningar och system blir produktiviteten också ett uttryck för kapacilelsutnytljan­del. Detta kan man tydligl iaktta om man studerar luftfartsverkets produk­tivitetsutveckling under 1970-lalet. Den stora kapacitetsuppbyggnad som då ägde rum med initialt lågt ulnylljande förklarar en stor del av den negaliva ulveckling av produktiviieten som då skedde.

Sedan 1979/80 har produktivitetsutvecklingen varit positiv. Ökningen under det senaste budgetåret var 7%. Den positiva trenden beräknas kunna fortsätta med en genomsnittlig ökning om ca 4 % per år under resten av 1980-ialei.

Mål för prisförändringar

Del ekonomiska målet för luftfartsverket är att verksamhelen skall be­drivas så alt kostnadstäckning nås totalt sett och atl därulöver ett över­skott uppstår som motsvarar räntekravel på tillskjutet statligt investerings-kapital. Kostnadstäckningskravel skall uppfyllas för varje enskilt budget­år. Avvikelser kan medges om resuliatuijämning kan åstadkommas över tiden i likhel med den plan för resuliatuijämning som f.n. tillämpas. Luftfartsverkets ursprungliga plan gällde perioden 1977/78-1986/87. De

Prop. 1984/85:139

18

förutsättningar som planen byggde på har successivi förändrats. Det gäller bl.a. en lägre trafikutveckling och etl högre ränteläge än beräknat. För alt molverka de ogynnsamma förändringarna har verket successivt begränsat resursåtgången genom verksamhetsförändringar och rationaliseringar. Taxehöjningarna har inte heller kunnat genomföras i den takt som förut­sattes. Luftfarlsverkels priser har därför sedan mitten av 1970-talel ökat något mindre än konsumentprisindex. Ökningen har även understigit ök­ningen i de inrikes flygpriserna.

Åtagandet enligt del s.k. SlLA-prolokollet innebär atl när verket nått balans mellan kostnader och intäkter bör verkets laxehöjningar ske i långsammare takt än lidigare och i genomsnitt undersliga den allmänna prisutvecklingen. Som redovisals i skrivelse lill regeringen 1984-10-07 med prognos över resultatutvecklingen under resten av 1980-talet beräknas balans uppnås fr.o.m. budgetårel 1987/88. Luftfartsverket har i enlighet därmed utgått från alt laxehöjningarna fr. o. m. denna lidpunkt genomsnitt­ligt skall ligga 0,5 procentenheter under konsumentprisindex. 1 fasta priser innebär detta således en prissänkning.

Prissättningen på andra än trafikinriktade tjänster - t. ex. hyror, arren­den, parkeringsavgifter bör motsvara vad som är gängse på marknaden. De överskoll som kan uppnås på dessa områden är direkl till fördel för hela lufitransportseklorn genom atl de yllerligare håller tillbaka behov av taxe­höjningar.

Jag har inte anledning atl nu ta slällning lill hur luftfartsverkets taxeul-veckling bör vara efter att verket nått balans mellan intäkter och kostna­der. Jag ser det dock som angeläget all luftfartsverket så snart som möjligt kan uppnå en sädan balans vilkel är del primära ekonomiska målet. Efler den lidpunkien utgår jag från all verket i möjligaste mån begränsar behovel av laxehöjningar sä att laxeuivecklingen kan ske i den takt som framgår av SILA-protokollel. Det är också angeläget atl ell framtida överskott kan genereras som så snart som möjligl kan kompensera statsmakterna för den brislande förråntningen på statskapitalet.

Mål för soliditet

1 luftfartsverket har soliditeten mätt som verkskapitalel i förhållande lill balansomslutningen under senasle femårsperioden legal mellan 60% och 65%. Della skall jämföras med 20-30% för förelag i allmänhet. Luftfarts­verkets soliditet som ligger väl över de tumregler som finns för etl företags riskkapital i relation till allt kapital, har dock hittills inle haft något egent­ligt informationsvärde.

Säväl anskaffningen av främmande kapital som villkoren för upplåning­en har i stort varil givna. Varken ägare eller längivare har haft anledning atl betrakta ett relativt slort verkskapital som elt skydd för externa långivare vid evenluella förlusler. De förändringar i luftfartsverkets kapitalanskaff­ning som nu föreslagils förändrar inte särskilt mycket i detta avseende.

Prop. 1984/85:139

19

eftersom staten får anses stå som garant för att extema lån kommer att ålerbelalas. Däremol kommer solidiielsbegreppet atl få en annan betydel­se för ställningstaganden inom luftfartsverket lill det toiala kapitalels sam­mansättning. I fortsättningen kommer nämligen lånat kapital att medföra ovillkoriigt krav på ränia. Nytt främmande kapital kan inte anskaffas i snabbare lakt än att verksamhelen kan bära uppkommande kapitalkost­nader och därutöver ge ett överskott som svarar mot kravel på avkastning på statskapitalet. 1 delta läge kommer avkastningen på tolall kapilal och soliditeten att kunna användas som styrmedel för investeringar och kapi­talanskaffning.

Hur stor soliditet luftfartsverket bör eftersträva är en bedömningsfråga. Ett lägre värde än de 60 till 65% som varit fallel under de senasle åren måste accepleras. Enligt min uppfattning bör dock verkels soliditet, dvs. verkets egel kapital i förhållande till de lolala lillgångarna, kvarstå pä en forlsall hög nivå. En hög soliditet gör verkel mer oberoende av händelser uianför dess kontroll och är därtör av värde.

Statens krav på överskott bör liksom lidigare vara slatens avkastnings­ränta på statskapitalet.

Invesleringar som inte finansieras av anslagsmedel bör täcka sina finan­sieringskostnader och därulöver ge elt överskott. Dock bör för sädana kommersiella invesleringar som innebär ell större risklagande avkast­ningskravet sättas någol högre än för övriga externt finansierade investe­ringar.

Styrning med strategier

Förutom målstyrning av luftfartsverkels verksamhel såsom redovisats tidigare är också de strategier som utarbetats för kapacitetsutnyttjande och kapacitetsuppbyggnad och för verkets kommersiella verksamhel av vä­sentlig betydelse. Dessa båda områden berörs alldeles särskilt av de före­slagna förändringarna beträffande beslutsfattande och finansiering av inve­steringar.

Utöver rent trafikinriktade tjänster riktade till flygföretagen producerar luftfartsverket en rad kommersiella tjänster för flygföretag, resenärer, allmänhelen, förelag m.fl. Efterfrågan på sådana ijänster uppstår huvud­sakligen på och i anslutning till verkets flygplatser. Det som möjliggör produktionen av ijänsterna i fråga är tillgången på resurser i form av mark, byggnader och personal saml kunnande. Luftfartsverkets avsikl är att aktivt expandera sin verksamhet inom detta område. Denna strävan står i överensslämmelse med del övergripande målet atl förbättra flygiransport-sektorns konkurrensförmåga. Förbättrad lönsamhet inom det kommer­siella området innebär att trafikavgifterna - taxorna - kan hållas på en lägre nivå än eljest.

För att inte luftfartssektorn i övrigt skall belaslas med en ev. förlusl i den kommersiella verksamhelen bör luflfartsverkel överväga möjlighelerna till

Prop. 1984/85:139

20

fonderingar de år dä resultatet i den kommersiella verksamheten medger detta. Konsolideringen bör ske i luftfartsverkets räkenskaper. De kommer­siella delarna av verkels verksamhet bör hållas åtskilda från övrig verk­samhet genom atl de särredovisas i räkenskaperna.

Kvalificeral och unikt kunnande som kan frigöras i den egna verksamhe­len skall marknadsföras till ulomslående. För produktion av ijänsler som kräver unikt kunnande som verket inte har eller lämpligen bör anskaffa skall egen kompetens inte byggas upp utan i stället skall samverkan ske med andra förelag som redan har sådani kunnande.

Vilka projekl som blir aktuella för genomförande måste självfallel avgö­ras med beaklande av de allmänna målsättningar som fastställts för luft­fartsverkets verksamhet. 1 övrigt bör ankomma på verkel och dess slyrel­se, som förvaltare av de statliga flygplatserna, att ta slällning lill elable­ringsfrågor, vilka verksamheler som bör bedrivas pä flygplatserna, i vems regi elc.

Verkels kunnande skall också marknadsföras internationellt. Detla skall ske genom Swedavia AB. Exportverksamheten skall bedrivas efter luft­fartsverkets specifika förutsättningar och på affärsmässiga grunder samt med luftfartsverket som resursbas. Risktagandet bör begränsas enligt vad som angivits för verkels kommersiella verksamhet i övrigl.

Under de produklionsförutsätlningar som luftfartsverket arbetar, dvs. med stor andel fast kapacitet och liten andel resurser som samvarierar med produktionsvolymen, är kapacitelsutnyttjandet av avgörande betydelse för ekonomin. I första hand skall kapaciteten användas för verksamhel som direkt riklar sig mot flygtrafiken. Inom ramen för den luftfartspolitik som gäller skall luftfartsverket därför vid kapaciteisöverskott vidla åtgärder som slimulerar till ökade flygtransporter. Detta skall ske i samverkan med i första hand flygföretag, researrangörer, turistorganisationer, kommuner, näringslivsorganisaiioner, speditörer och varuägare.

Uppbyggnad av ny kapacitet skall endast ske för en efterfrågan som kan förutses med slor sannolikhet och om möjligl sä att fortsatt uppbyggnad kan ske senare i takt med en bedömd ökad efterfrågan. Som villkor för kapacitelsutbyggnad - eller förbättrad standard - gäller atl lönsamhei inom flygsektorn skall kunna uppnås. Innan utbyggnad påbörjas skall det vara klarlagt hur evenluella merkostnader för luftfartsverket skall läckas.

2.7 Vissa övriga frågor

För att de mål som tidigare angivits för luftfartsverkets verksamhet skall kunna uppfyllas är del angeläget aU luftfartsverket kan uppnå en rimlig lönsamhei. Enligt den nya planen för resultatutjämning som redovisas i årets budgetproposition kommer under vissa anlaganden om priser, kosl­nader, ränte- och trafikutveckling staten att få full förräntning fr.o.m. budgetåret 1987/88.

Prop. 1984/85:139

21

Staten kommer vid givna antaganden atl vara hell kompenserad för ackumulerad underförräntning senast budgetåret 1991/92.

Centrala element i 1979 års trafikpolitiska beslut är del samhällsekono­miska synsättet och konkurrensneutraliteten mellan olika Iransporlmedel.

Luftfartsverket skall främja en på sunda ekonomiska villkor grundad ulveckling och verka för all en tillfredsställande flyglransporiförsörjning uppnås och vidmakthålls till lägsta möjliga kostnader. Jag har i del föregå­ende försökt beskriva hur denna övergripande målsättning bör brytas ner i mer operationella mål.

En fömtsättning för atl verket genom en ökad marknadsorientering pä affärsmässiga villkor skall kunna tillgodose olika kunders kapacitets- och servicebehov är atl verket kan uppvisa en god ekonomi. En förbältrad lönsamhei slår i överensstämmelse med den ökade handlingsfriheten vad gäller investeringar och deras finansiering och den målstyrning som jag tidigare föreslagil.

Bakgrunden till atl luftfartsverket i dag inte helt uppnår kravel på av­kastning pä det statliga kapitalet är de omfattande flygplatsutbyggnader som genomfördes under 1970-talet.

Vidare belastas verkel med vissa lån som i dag framsiår som ogynn­samma. Jag avser i annal sammanhang föreslå regeringen att ge luftfarts­verket i uppdrag atl göra en genomgång av resultatbelastande investering­ar, lån, o. d. Detla kan ulgöra underiag för statsmakternas ställningstagan­de lill verkets framtida kostnadsbild och avkastningskrav.

3    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag att regeringen föreslår riksdagen atl

1.      godkänna vad jag har förordat om inriktningen och omfattningen

av luftfartsverkets verksamhet och om verkels invesleringar un­

der perioden 1985/86-1987/88, samt bemyndiga regeringen all

besluta om avvikelser därifrån,

2.

godkänna de av mig förordade rikllinjerna för finansiering av luftfartsverkets invesleringar,

3.

godkänna att luftfartsverket under budgetåret 1985/86 får träffa hyresköpsavtal och långtidförhyra (leasa) anläggningar och ut­rustningar motsvarande ett anskaffningsvärde på lOOOOOOO kr.,

4.

till Flygplatser m. m. för budgelåret 1985/86 anvisa ett reserva­tionsanslag på 114400000 kr.

Prop. 1984/85:139

22

4   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen atl antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1985