Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1981/82:61

Regeringens proposition

1981/82:61

om kapitaltillskott till Svenska Petroleum AB

beslutad den 29 oktober 1981.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoli.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

INGEMAR[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås tillskott av 670 milj. kr. till Svenska Petroleum AB för att täcka bolagets nu beräknade, samlade förluster vid utgången av år 1981. Enligt förslaget skall Ullskottet lämnas genom anslag till statens vattenfallsverk och Statsföretag AB på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret 1981/82.

1    Riksdagen 1981182. 1 saml. Nr 61

Prop. 1981/82:61

2

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1981-10-29

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson, Boo, Petri,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tilländer,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om kapitaltillskott till Svenska Petroleum AB

1    Inledning

Svenska Petroleum AB bildades år 1975 som kommersiellt instrument för statens oljepolitik. Aktierna i bolaget ägs av staten genom statens vattenfallsverk och Statsföretag AB med hälften var. 1 enlighet med gällan­de konsortialavtal skall ägarna bidra till finansieringen av Svenska Petro­leums verksamhet i proportion till sina andelar.

Som följd av 1976 års beslut om den statliga verksamheten på oljeområ­det (prop. 1975/76: 124, NU 1975/76:44, rskr 1975/76:262) höjdes det egna kapitalel i Svenska Petroleum till 50 milj. kr. År 1979 beslöts en ny höjning med 300 milj. kr. (prop. 1979/80:33, NU 1979/80:25, rskr 1979/80: 134). Höjningen betingades bl. a. av bolagets förvärv av andelar i två raffinade­rier och även av verksamhetens snabba expansion under försöriningskri-sen år 1979. Våren 1981 fattades beslut om en ytterligare höjning med 225 milj. kr. (prop. 1980/81:90 bil. 1, NU 1980/81:60, rskr 1980/81:381)1 syfte att förbättra bolagets soliditet.

I och med 1981 års kapitalhöjning har således ägarna tillskjutit samman­

lagt 575 milj. kr. till Svenska Petroleum. Härav utgör 275 milj. kr. aktieka­

pital, 55 milj. kr. reservfond, 120 milj. kr. beskattad fri reserv och 125 milj.

kr. efterställt föriagslån.

,

Medel för Statsföretags kapitaltillskott fill Svenska Petroleum har ställts till förfogande genom särskilda anslag på statsbudgeten i form av t. v. ränte- och amorteringsfria lån eller ägartillskott. För innevarande budgetår har anvisats ett reservationsanslag av 112,5 milj. kr. till lån för aktieteck­ning m. m. i Svenska Petroleum AB.

Medel för vattenfallsverkets tillskott har belastat reservationsanslaget Statens vattenfallsverk: Kraftstationer m.m. Dessa tillskott har t.v. inte tillförts verkets förräntningspliktiga kapital.

Svenska Petroleums ekonomiska resultat har under åren 1980 och 1981 varit negativt. Så stor del av det egna kapitalet har förbrukats att styrelsen

Prop. 1981/82:61

3

till bolagsstämma har hänskjutit fråga om bolaget skall träda i likvidation. Vid extra bolagsstämma den 19 oktober 1981 beslöts att så inte skulle ske med hänsyn till möjligheterna att erhålla ägartillskott och därmed undanrö­ja likvidationsanledningen.

Statens vattenfallsverk har i framställning den 28 oktober 1981 lämnat en redovisning för frågan och hemställt om medel för täckning av den på verket belöpande delen av Svenska Petroleums ansamlade förlust. Stats­företag har i skrivelse den 27 oktober 1981 hemställt om ett motsvarande medelstillskott. Framställningarna bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1-2.

2   Föredragandens överväganden

2.1 Gällande riktlinjer för verksamheten

Riktlinjer för Svenska Petroleums verksamhet fastställdes i sina huvud­drag redan genom 1976 års beslut om den statliga oljepolitiken. Till grund för beslutet om ett ökat statligt engagemang inom oljeindustrin låg främst farhågor för att ett försörjningssystem baserat på de internationella oljebo­lagen skulle komma att visa sig sårbart vid marknadsstörningar av olika slag. Det bedömdes som särskilt önskvärt att åstadkomma en bredare bas för försöriningen med råolja genom direkta avtal med olika råoljeprodu­center och på längre sikt även egen oljeutvinning.

Mot bakgrund av dessa överväganden angavs som en huvudlinje i den statliga oljepolitiken att bygga upp en effektiv organisation, som snabbt skulle kunna utvidgas så snart detta motiverades av försöriningsläget. Svenska Petroleum gavs därvid en central roll. Bolaget tilldelades resurser för att bygga upp teknisk och marknadsmässig kompetens. Det förutsattes att bolaget skulle kunna bedriva verksamhet som innefattade de från försörjningssynpunkt betydelsefulla leden av oljehanteringen.

Samtidigt framhölls vikten av en omsorgsfull prioritering mellan olika engagemang och stor försiktighet i fråga om investeringar. Samarbete borde sökas med andra intressenter på den svenska marknaden, l.ex. inom konsumentkooperationen eller den kommunala sektorn. Det förut­sattes vidare att Svenska Petroleums försäljning skulle komma att i hög grad inriktas på tyngre produkter, framför allt eldningsoljor för industrin och den offentliga sektorn, trots den relafivt låga lönsamhet som en sådan inriktning skulle medföra. Ett statligt engagemang inom detaljdistribution av bensin m. m. bedömdes däremot mindre angeläget från försörjningssyn­punkt.

Under de två åren efter 1976 ärs beslut om oljepolitiken byggdes Svens­ka Petroleums resurser upp i långsam takt. Verksamheten under denna period baserades på köp av färdiga oljeprodukter på den s. k. spotmarkna­den med centrum i Rotterdam. Först mot slutet av år 1978 tecknade

Prop. 1981/82:61

4

bolaget sitt första råoljekontrakt, vilket blev inledningen till ett skede av snabb expansion. Bakgrunden härtill var de marknadsstörningar som följ­de på krisen i Iran.

I samband med 1979 års beslut om riktlinjer för energipolitiken (prop. 1978/79:115 bil. 1, NU 1978/79:60, rskr 1978/79:429) uppmärksammades bl. a. frågan om Svenska Petroleums möjligheter att bidra till en lösning av strukturproblemen inom den svenska oljeindustrin, nämligen osäker råol-jeförsörining, svag lönsamhet vid raffinering och ökande beroende av spotmarknaden för färdiga produkter. I propositionen (s. 141) uttalade föredragande statsrådet bl.a. att Svenska Petroleums verksamhet borde inriktas framför allt mot områden där bolaget kunde bidra till att förbättra försörjningstryggheten. Samverkan med andra oljeföretag inom råolje- och raffineringsleden betecknades som önskvärd. Bolaget borde söka samver­kan med andra branschföretag även i marknadsledet eftersom bolagets råolje- och raffineringsverksamhet sannolikt skulle resultera i större volym än vad bolaget självt kunde avsätta på marknaden. Bolagets egen försälj­ning borde även'fortsättningsvis inriktas på storförbrukare i syfte att erbjuda dessa ett förmånligt försöriningsalternativ till inköp på spotmark-nadens villkor.

1 enlighet med dessa riktlinjer fullbordade Svenska Petroleum under år 1979 övergången till en på råolja och raffinering baserad verksamhet. Bolagets försäljningsvolym ökade fill nära 4 milj. m'jämfört med 1 milj. m år 1978. Under år 1979 förvärvades andelar i BP-raffinaderiet i Göteborg och i Scanraff i Lysekil. Som nämnts möjliggjordes dessa förvärv genom kapitaltillskott från ägarna. Tillskottet motiverades också med att bolaget av försörjningsskäl hade expanderat mycket snabbare än vad som från företagssynpunkt hade varit naturiigt.

I samband med 1981 års beslut om riktlinjer för energipolitiken (prop. 1980/81:90 bil. 1, NU 1980/81:60, rskr 1980/81:381) behandlades åter frågan om Svenska Petroleums verksamhet. Bakgrunden härtill var bl.a. behovet av att anpassa bolagets kapital till den omsättningsökning som skedde till följd av oljeprisernas höjning under åren 1979-1980 och rörel­sens fortsatta expansion. Därtill kom att bolaget väntades komma att redovisaett betydande underskott för år 1980.    .

I proposifionen (s. 151) anförde föredraganden bl.a. att Svenska Petro­leum med framgång hade fullgjort sin huvuduppgift att öppna nya kanaler för fillförsel av råolja till Sverige. Emellertid hade de särskilda omständig­heterna vid bolagets expansion inneburit att verksamheten hade fått en från kommersiella synpunkter mindre lämplig inriktning. Produktutfallet från den stora råoljeimporten kunde endast delvis avsättas genom bolagets egen försäljningsorganisafion på den svenska marknaden. Återstoden mås­te säljas inom eller utom landet till spotmarknadens villkor, vilket innebär risk för stora förluster under perioder då priserna på denna marknad är låga i förhållande till kontraktspriserna på råolja. Med hänsyn härtill borde

Prop. 1981/82:61

5

bolaget sträva efter att begränsa de ekonomiska risker som är förenade med den nuvarande verksamhetsinriktningen. Bl. a. borde bolagets fortsat­ta räoljeanskaffning anpassas till vad som kan avsättas med godtagbart ekonomiskt resultat. Enligt föredragandens mening borde detta kunna ske utan att bolagets möjligheter att fungera som instrument för den statliga oljepolitiken begränsas. Det framhölls som särskilt angeläget att bolaget kan fortsätta arbetet med att skapa en långsiktigt säker grund för råoljeför­sörjningen.

Av den redogörelse som jag nu har lämnat framgår att frågan om Svens­ka Petroleums roll har ingående övervägts av statsmakterna vid flera fillfällen sedan bolaget bildades. Dessa överväganden har skett mot bak­grund av skiftande marknadslägen. Åren 1975-1978 präglades den interna­tionella oljemarknaden av överskott, vilket för Sveriges del ledde till ekonomiska svårigheter för oljebranschen och ökat beroende av spotmark­naden. Bildandet av ett statligt oljebolag sågs närmast som en beredskaps­åtgärd inför en möjlig förändring av marknadsläget och som en anpassning lill vissa producentländers önskemål om direkta leveranser till konsument­länder.

Till följd av det ändrade marknadsläget är 1979 fick Svenska Petroleum stora uppgifter, vilket ledde till en utomordentligt snabb expansion av verksamheten. Bolaget kom att i betydande omfattning från andra oljebo­lag överta leveranser av eldningsoljor till storförbrukare och återförsäljare.

Under år 1980 skedde en successiv återgång till ett marknadsläge av liknande slag som rådde före 1979 års kris. Under den gångna delen av år 1981 har marknaden präglats av fortsatt överskott i alla led av oljein­dustrin. Detla har tagit sig uttryck i bl. a. låga priser på spotmarknaden för färdiga produkter i förhållande till kontraktspriser på råolja.

Denna utveckling har haft en negativ effekt på Svenska Petroleums ekonomiska resultat. Som framgått har 1981 års kapitaltillskott till bolaget delvis motiverats härav. Det har också förutsatts att bolaget skall söka begränsa de förlustrisker som följer av verksamhetens inriktning. Det grundläggande målet för verksamheten, nämligen att verka för en långsik­tigt tryggad försörining på en osäker internationell marknad, har dock genom 1981 års beslut åter slagils fast.

2.2 Verksamhet och ekonomiskt resultat 19781980

Under de första verksamhetsåren byggde Svenska Petroleum upp en försäljning av främst eldningsoljor till storförbrukare inom industrin och den offentliga sektorn. En stor del av försäljningen under dessa är avsåg leveranser till statens vattenfallsverk. T.o.m. år 1978 hade verksamheten jämförelsevis ringa omfång. Som framgår av tabell I skedde 1979 en kraftig volymmässig expansion, som fortsatte även följande år.

ti    Riksdagen 1981/82. 1 saml. Nr61

Prop, 1981/82:61

Tabell 1. Svenska Petroleum AB:s försäljning 1978-1980 (1 000 m)

1978

1979

1980

Lagerhandel

387

1295

2675

Cargohandel

606

2486

5448

Totalt

993

3781

8123

Den övervägande delen av försäljningen utgörs av tunn och tjock eld­ningsolja. Lagerhandeln avser i huvudsak leveranser från depå direkt till konsumenter eller till återförsäljare. Prissättningen på denna marknad sker på grundval av s. k. listpriser. Cargohandeln utgörs av leveranser av båt­laster till storförbrukare inom och utom landet på grundval av noteringar på Rotterdammarknaden. I tabellen redovisas inte försäljningen av råolja.

Fr.o.m. år 1979 har Svenska Petroleums verksamhet baserats nästan helt på råoljekontrakt med olika producenter. Bolaget har haft kontrakt med förelag i bl.a. Irak, Iran, Mexico, Nigeria, Norge och Saudiarabien. Dessa kontrakt har i några fall tecknats inom ramen för överenskommelser på regeringsnivå. F.n. uppgår den totalt kontrakterade råoljevolymen till ca 7 milj. m' på årsbasis.

Den råolja som Svenska Petroleum förfogar över raffineras främst i BP-raffinaderiet och Scanraff, i vilka bolaget har ägarandelar av 22 resp. 14 % motsvarande en sammanlagd kapacitet av ca 2,5 milj. ton om året. Åter­stående kapacitetsbehov har tillgodosetts genom legoraffinering inom och utom landel. Leveranser lill kunder i Sverige sker i stor utsträckning genom det med Svenska BP samägda distributionsföretaget ODAB.

Svenska Petroleum bedriver förutom oljehandelsrörelse även annan verksamhet på bränsleområdet genom olika dotterbolag. Av dessa kan nämnas de helägda bolagen Svenska Petroleum Exploration AB och Swe­degas AB. Dessa bolags verksamhet har hittills i allt väsentligt finansierats genom statliga län och bidrag.

Svenska Petroleums resultatutveckling har präglats starkt av den ak­tuella marknadssituationen. Sedan bolaget övergått till råoljebaserad verk­samhet har förhällandet mellan å ena sidan priset på den kontrakterade råoljan och å andra sidan de priser som har gällt för bolagets stora cargo-försäljning, dvs. i huvudsak Rolterdampriser, haft en avgörande betydelse för resultatet. Priserna på spotmarknaden år 1979 översteg kontraktspri­serna på råolja, vilket skapade förutsättningar för ett gynnsamt resultat detta år. Den försämring av marknadsförhållandena som skedde år 1980 och som har fortsatt under år 1981 har lett lill stora förluster för bolaget. I tabell 2 redovisas resultatutvecklingen under perioden.

Prop. 1981/82:61

Tabell 2. Svenska Petroleum AB:s resultaträkning 1978-1980 (milj. kr.)

1978

1979

1980

Rörelseintäkter

457

3 228

9983

Rörelsekostnader

-450

-2977

-lOlll

Rörelseresultat före avskrivningar

7

251

-     128

Avskrivningar

-    1

1

13

Finansnetto

_    2

-     10

-    234

Extra ordinära intäkter och kostnader

Ö

0

_               T

Resultat före boksluts-

dispositioner och skatt

4

240

-    377

Förändring av lagerreserv

-    1

240

242

Skatt

-    1

0

0

Årets resultat

1

0

-     134

Av tabellen framgår att ökningen av omsättningen åren 1979-1980 var större än den volymmässiga ökningen, vilket förklaras av att priset på råolja mer än fördubblades. Vidare framgår att det negativa finansnettot ökade mycket kraftigt år 1980, vilket avspeglar såväl ett ökat behov av extern upplåning för att finansiera rörelsen som den höjda räntenivån.

Bolagets ökade upplåning i förening med den negativa resultatutveck­lingen ledde till att bolagets finansiella ställning försvagades, vilket fram­går av tabell 3.

Tabell 3. Svenska Petroleum AB:s balansräkning 19781980 vid årets slut (milj. kr.)

1978

1979

1980

Omsättningstillgångar Anläggningstillgångar

180

4

1 537 130

3 434 614

Summa tillgångar

184

1 667

4 048

Kortfristiga skulder Långfristiga skulder Lagerreserv Aktieägartillskott Eget kapital Ansamlad förlust

131 0

3

50.

1 126

128

242

120

50

3 434 399

120

230

-134

Summa skulder och eget kapital

184

1 667

4 048

Bolagets soliditet försämrades under år 1980 och uppgick vid årets slut till endast ca 5%. Som redan har framgått syftade det kapitaitillskott på sammanlagt 225 milj. kr. i form av nyemission och lån som beslutades våren 1981 till att förbättra soliditeten. Den faktiska förlusten för år 1980 på 377 milj. kr. blev dock ca 100 milj. kr. högre än vad som antogs när förslag om kapitaltillskott lades fram för riksdagen i februari 1981.

Under år 1981 har Svenska Petroleums resultat utvecklats ännu ogynn­sammare. Enligt delårsbokslut för perioden januariaugusti uppgick för­lustentill 362 milj. kr. För hela år 1981 beräknas förlusten öka till drygt 530 milj. kr. Därtill kommer 1980 års balanserade förlust av 134 milj. kr. Den ansamlade förlusten vid utgången av år 1981 kan därmed beräknas till nära 670 milj. kr. Det bör framhållas att beräkningen av 1981 ärs föriust grundas

Prop. 1981/82:61

8

på att de prisförhållanden som råder på den internationella oljemarknaden i oktober 1981 består under årets sista månader. En annan förutsättning för beräkningen är att Svenska Petroleum före årets utgång säljer vissa vo­lymer råolja till överstyrelsen för ekonomiskt försvar för beredskapslag­ring enligt gällande samarbetsavtal mellan parterna.

På grund av bokslutet för första halvåret 1981 upprättades en likvida­tionsbalansräkning för bolaget. Av denna framgick att bolagets egna kapi­tal utgjorde endast ca 15% av det registrerade akfiekapitalet även sedan det fidigare nämnda tillskottet av 225 milj. kr. per den 1 juli 1981 hade genomförts. Därmed inträdde skyldighet för styrelsen att till bolagsstäm­man snarast hänskjuta fråga om bolaget skall träda i likvidation.

Sedan en extra bolagsstämma den 19 oktober 1981 beslutat att verksam­heten skall drivas vidare har vattenfallsverket och Statsföretag i framställ­ningar till regeringen hemställt om tillskott av sammanlagt 670 milj. kr. för att täcka bolagets ansamlade förlust. Jag återkommer till denna fråga i det följande.

1 vallenfallsverkets framställning redovisas en analys av Svenska Petro­leums situation mot bakgrund av det aktuella och väntade marknadsläget. Verket framhåller bl. a. att bolaget bär kostnader för råolja och raffinering som är högre än för branschen i genomsnitt. Bolagels kapitalkostnader för rörelsen är relativt sett högre än för jämförbara oljeföretag pä den svenska marknaden. Vattenfallsverket drar slutsatsen att bolagets rörelse med nuvarande versamhetsinriktning kan väntas leda till svaga resultat även vid normala förhållanden på oljemarknaden. Under perioder av överskott måste man räkna med betydande förluster.

Vallenfallsverket pekar på en speciell orsak lill Svenska Petroleums förluster under åren 1980 och 1981. Den totalt omsatta volymen har vä­sentligt överstigit den marknad som bolaget förfogar över genom egen distribution eller genom avtal med storkunder och återförsäljare. Mer än hälften av produktförsäljningen har skett antingen på export eller på cargo-marknaden i Sverige. Bakgrunden härtill är den stora råoljeimporten. Försäljningen av överskottsvolymerna har skett till Rotterdampriser, som i rådande marknadsläge inte har gett täckning för bolagets på kontrakts-priser för råolja baserade kostnader.

Vattenfallsverkel anser alt de försörjningspolitiska motiven för att beva­ra Svenska Petroleum som ett integrerat statligt oljeföretag står kvar. En omorientering av bolagets verksamhet är dock enligt verket nödvändig i syfte att minska de ekonomiska riskerna.

Jag kan ansluta mig till vattenfallsverkets analys. Det kan tilläggas att nuvarande marknadsläge innebär stora påfrestningar för alla de företag i oljebranschen som baserar sin verksamhet på råolja och raffinering. I Sverige visar flera av bolagen inom denna kategori ett ogynnsamt ekono­miskt resultat. Svenska Petroleums verksamhet har i enlighet med beslut av statsmakterna getts en inriktning som innebär större förlustrisker än

Prop. 1981/82:61

9

vad som är normall för branschen. Jag vill särskilt peka på den stora kontraktsbundna råoljevolymen och inriktningen av försäljningen på eld­ningsoljor, på vilka pristrycket från Rotterdammarknaden är starkast.

De råoljekonlrakt som i dag utgör den största förlustkällan för bolaget löper på ett ä tre år. Detta innebär vissa begränsningar av bolagels möjlig­heter att flexibelt anpassa verksamheten till marknadsläget. Bolaget har vidtagit vissa åtgärder i syfte att begränsa sina inköpsåtaganden för råolja. Även en rad andra resultatförbättrande åtgärder har genomförts eller för­bereds.

Jag vill understryka vikten av att arbetet med att eliminera förlustkäl­lorna i bolagets verksamhet bedrivs med all kraft. Det är dock enligt min mening inte realistiskt att räkna med att den pågående saneringen av verksamheten skall kunna förbättra resultatet för år 1981 i högre grad än vad som har antagits i vattenfallsverkets och Statsföretags framställningar. Jag räknar alltså med att den ansamlade förlusten vid utgången av år 1981 kommer att uppgå till ca 670 milj. kr.

Medel bör nu anvisas för att täcka den beräknade förlusten. Därmed kan bolagets kapital återställas och soliditeten höjas till en rimlig nivå.

Vallenfallsverket och Statsföretag har utgått från att medel till förlust­täckningen skall ställas till Svenska Petroleums förfogande som särskilda ägartillskott. I konsekvens härmed har Statsföretag föreslagit att medel för dess andel av förlusltäckningen anvisas i form av ett ovillkorat tillskoll till Statsföretag från staten. Jag ansluter mig till förslaget. Samma förfarande tillämpades beträffande en del av det kapitaltillskott till Svenska Petroleum som beslöts i slutet av år 1979. Jag förordar således att ett reservationsan­slag av 335 milj. kr. anvisas för ändamålet på tilläggsbudget I fill statsbud­geten för budgetåret 1981/82. Anslaget bör benämnas Tillskott till Stats­förelag AB för förlusttäckning i Svenska Petroleum AB.

Medel för vattenfallsverkets andel bör liksom hittills ställas till förfogan­de under reservationsanslaget Statens vattenfallsverk: Kraftstationer m.m. 1 statsbudgeten för budgetåret 1981/82 har från anslaget anvisats 2498 milj. kr. Regeringen har tidigare denna dag föreslagit riksdagen att på tilläggsbudget 1 till statsbudgeten för budgetåret 1981/82 anvisa 20 milj. kr. till vattenfallsverket. I enlighet med vad jag har förordat om ägartillskott till Svenska Petroleum bör nu ytterligare 335 milj. kr. anvisas för detta ändamål på tilläggsbudget I. De medel som anvisas för ägartillskottet bör inte tillföras verkets förräntningspliktiga kapital. Medelsanvisningarna för­anleder en höjning av vattenfallsverkets investeringsram, som f. n. uppgår till 2609,5 milj. kr., med 355 milj. kr.

Såväl statens vattenfallsverk som Statsföretag har i sina framställningar väckt frågan om Svenska Petroleums ägarförhållanden. Vattenfallsverket påpekar att verkets intresse av att säkra oljeförsöriningen för den egna kraftproduktionen har minskat avsevärt. Statsföretag har anmält att det inte har möjlighet att ikläda sig några finansiella åtaganden gentemot

Prop. 1981/82:61

10

Svenska Petroleum. Jag är inte nu beredd att ta ställning till frågan. Den bör tas upp i samband med kommande överväganden om Svenska Petro­leums verksamhet och kapitalbehov på längre sikt.

2.3 Den fortsatta verksamheten

Det tillskott för täckning av Svenska Petroleums förluster som jag nyss har förordat syftar till att möjliggöra en fortsatt verksamhet. Jag har i likhet med vallenfallsverket och Statsföretag utgått från att verksamheten tills vidare bör bedrivas på grundval av de allmänna riktlinjer som har angetts senast i samband med 1981 års energipolitiska beslut.

Enligt min mening bör emellertid frågan om bolagets roll inom ramen för den svenska energipolitiken tas upp till ingående prövning inom del när­maste året. Det ankommer på bolagets styrelse joch företagsledning att i nära samarbete med ägarna ta fram ett underlag för en sädan prövning. Jag räknar med att underlaget skall föreligga i sädan tid att förslag kan under­ställas riksdagen hösten 1982. Jag vill i avvaktan härpå redogöra för min syn på vissa frågor om inriktningen av bolagets verksamhel.

Ett viktigt mål bör vara långsiktig lönsamhet och en begränsning av det ekonomiska risktagandet. Bolagets verksamhet skall i fortsättningen kun­na bedrivas utan andra tillskott av kapital från ägarna än vad som moti­veras av affärsmässiga överväganden.

Som närmare redovisas i vattenfallsverkets framställning har Svenska Petroleum redan vidtagit en rad åtgärder i resultatförbättrande syfte. Des­sa åtgärder, som kommer att nå full effekt först under verksamhetsåret 1982, innebär i korthet alt bolaget avser att minska sin anskaffning av råolja till mindre än hälften. Den råoljebaserade försäljningen av produkter skall inriktas främst på lagerhandeln i Sverige, medan cargoförsäljningen lill Rotterdampriser i möjligaste mån skall avvecklas. Därjämte avser bolaget att fortgående höja verksamhetens effektivitet.

Genom de nämnda åtgärderna väntas bolaget kunna nå en väsentlig förbättring av resultatet. Som vattenfallsverket framhåller innebär emeller­tid den allmänna inriktningen av verksamheten betydande förlustrisker. Dessa risker kan inte elimineras enbart genom att verksamhetens nivå sänks.

Enligt min uppfattning kan det vid en fortsatt ogynnsam resultatutveck­ling under är 1982 komma att krävas åtgärder utöver det program som vallenfallsverket har redovisat. Det ankommer på bolaget att om behov uppstår vidta sådana åtgärder utan dröjsmål. En åtgärd som kan komma att visa sig nödvändig är en ytterligare minskning av bolagets råoljekontrakt. Bolaget bör emellertid därvid söka bevara en viss flexibilitet i syfte att medge en ökning av råoljeimporten om detla åter skulle motiveras av försörjningsskäl.

Frågan om Svenska Petroleums verksamhet måste enligt min mening

Prop. 1981/82:61

11

bedömas också i ett långsiktigt perspektiv. En sådan bedömning måste utgå från antaganden om oljemarknadens utveckling såväl internationellt som i Sverige. Jag vill understryka att dagens av överskott präglade mark­nadsläge lätt kan föranleda felaktiga bedömningar av utvecklingen på något längre sikt.

Inom energimarknadsutredningen (I 1981:01) pågår en analys av Sveri­ges möjligheter att tillgodose sina behov av importerad energi under senare hälften av 1980-talet och därefter med hänsyn till bl. a. utbud och efterfrå­gan, ändrade institutionella förhållanden och risken för långvariga kriser som berör oljeproducerande länder. Utredningen väntas komma att redo­visa sitt arbete under första halvåret 1982. Jag räknar med att utredningens analyser och överväganden kommer att utgöra en viktig del av underlaget för kommande beslut om Svenska Petroleums framtida roll.

Den internationella marknadsutvecklingen kommer att även i fortsätt­ningen starkt påverka oljemarknaden i Sverige. Nuvarande överskott på råolja och raffineringskapacitet i världen har en prispressande effekt på den svenska marknaden. Därtill kommer att förbrukningen av oljepro­dukter, särskilt eldningsoljor, under de senaste åren har minskat. Minsk­ningen väntas fortsätta under 1980-talet, delvis som följd av de åtgärder för energibesparing och oljeersältning som ingår som huvudelement i den statliga energipolitiken. Kombinationen av svag lönsamhet och vikande marknad skapar betydande problem för oljebranschen i Sverige. Vissa åtgärder för att anpassa branschens struktur till den väntade marknadsut­vecklingen har redan vidtagits. Svenska Petroleum har som nämnts etable­rat ett samarbete i fråga om raffinering och distribution med andra företag. Vidare träffades i början av året ett avtal mellan Nynäs Petroleum och Svenska Shell som innebär att Shell övertar Nynäs distribution av drivme­del och eldningsoljor. Jag räknar med att andra förändringar i företags­strukturen kommer att ske under 1980-lalel.

Enligt min uppfattning behöver det noga prövas på vilket sätl Svenska Petroleum i fortsättningen bäst skall kunna bidra till den långsiktiga för-söriningslryggheten på en föränderlig marknad. Denna prövning bör om­fatta alla led av bolagets verksamhet.

Jag förutser dock att en huvuduppgift för bolaget även framgent kommer att vara råoljeanskaffning. Det är av största betydelse att bolaget genom lämplig fördelning av inköpskällor söker begränsa konsekvenserna för Sveriges del av störningar i något produktionsområde. Som jag redan har nämnt bör bolaget också sträva efter volymmässig flexibilitet i sin försörj­ning.

Även i förädlingsledet kan Svenska Petroleum komma att spela en viktig roll. Bolaget har hittills bidragit till ett högre kapacitetsutnyttjande och därmed bättre ekonomi i de svenska rafTmaderierna. I sammanhanget kan erinras om att ett antal förslag till nya projekt inom petroindustrin har förts fram på senare tid. Två projekt avser anläggningar för katalytisk krackning

Prop. 1981/82:61

12

i Lysekil resp. Göteborg, medan ett tredje avser en anläggning för raffine­ring av svavelrika råoljor och s.k. återstodsoljor i Nynäshamn. Dessa projekt siktar till en anpassning av förädlingskapaciteten i Sverige till ändrade förhållanden på oljemarknaden.

Frågan om Svenska Petroleums roll i marknadsledet har enligt min mening ännu inte fått en tillfredsställande lösning. Som framgått av min tidigare redogörelse har bolaget under de senaste två åren kunnat avsätta endast en del av den anskaffade råoljan på den svenska marknaden till priser som har gett täckning för kostnaderna. Bolagets strävan efter att öka sin försäljning kan komma i konflikt med branschens intresse av lönsam­hetsförbättring. Risken för en sådan konflikt föreligger särskilt på en stagnerande eller krympande marknad.

Enligt min mening måste en långsiktig lösning av frågan om Svenska Petroleums marknadsföring av den olja som bolaget tillför landet grundas på en närmare samverkan med andra marknadsparter. En sådan samver­kan kan ske efter olika linjer. En möjlighet är att förbättra bolagets avsätt­ningsmöjligheter genom ett engagemang i marknadsföring av drivmedel. Som anmäldes i prop. 1980/81:90 (bil. 1 s. 442) har överläggningar härom förts med bl.a. det norska statliga oljebolaget Statoil. En annan väg, som Svenska Petroleum redan i viss utsträckning har prövat, är att träffa långsiktiga försörjningsavtal med återförsäljare och kunder på grundval av kostnaden för råolja. En tredje möjlighet som bör övervägas med hänsyn till den minskande efterfrågan i Sverige är ett samgående med andra företag beträffande delar av bolagets distributionsrörelse på den svenska marknaden. En förutsättning för ett sådant samgående bör enligt min mening vara att den säkrar avsättningen på villkor som är rimliga för Svenska Petroleum av den råolja som bolaget i enlighet med sina försöri-ningsuppgifter skall tillföra landet. Samtidigt bör utnyttjandet av raffina­derikapaciteten i Sverige om möjligt upprätthållas.

Enligt min mening bör Svenska Petroleum vid valet mellan olika vägar särskilt beakta möjligheterna till en närmare samverkan med det andra svenskägda integrerade oljeföretaget, nämligen Oljekonsumenternas för­bund (OK), och med de stora oljeförbrukarna inom den kommunala sek­torn. En sådan samverkan förutsattes redan i 1976 års riktlinjer för verk­samheten. Bolaget bör liksom hittills kunna samarbeta även med andra marknadsparter, såsom de utlandsägda oljebolagen, när detta bedöms förenhgt med målen för verksamheten.

Jag räknar med att Svenska Petroleum, parallellt med kraftfulla insatser för att lösa bolagets kortsiktiga problem, söker klarlägga genomförbarhe­ten och konsekvenserna av olika alternativ beträffande bolagets framfida verksamhet på den svenska marknaden. Som redan har framgått bör bolagets utrednings- och förhandlingsarbete bedrivas i sådan takt att resul­taten kan läggas till grund för beslut av statsmakterna hösten 1982.

Prop. 1981/82:61

13

3   Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen att

1.      till Tillskott till Statsföretag AB för förlusttäckning i Svenska

Petroleum AB på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budget­

året 1981/82 anvisa ett reservationsanslag av 335000000 kr.

2.      till Statens vattenfallsverk: Kraftstationer m.m. på tilläggsbud­

get 1 till statsbudgeten för budgetåret 1981/82 anvisa ett reserva­

tionsanslag av 335000000 kr.

4   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1981/82:61

14

Bilaga I

Stockholm 1981-10-28

Till Regeringen Industridepartementet

Statens Vattenfallsverk angående kapitaltillskott till Svenska Petroleum AB

Statens Vattenfallsverks ägarengagemang inom oljebranschen går fillba­ka till slutet av 1960-talet. År 1969 förvärvade verket 25% av aktierna i då nybildade Oljeprospektering Aktiebolag (OPAB) med ändamål att eftersö­ka och utvinna olja och naturgas i Sverige. Ägarengagemangen under 1970-lalet utvidgades till nya hel- eller delstalliga företag inom olje- och nalur-gasområdena. Åren 1978-1980 skedde en allmän omstrukturering varige­nom det direkta ägarintresset koncentrerades lill Svenska Petroleum AB (SP), som i sin tur blev moderbolag för bl.a. de lidigare av Vattenfall delägda företagen. Vattenfallsverket och Statsföretag AB är vardera hälf­tendelägare i Svenska Petroleum AB.

Behovet av olja som bränsle för kraftproduktion har varit grunden för företagsengagemangen på oljeområdet. Verket har sedan 1950-talet i egen regi inhandlat och lagrat olja som bränsle för egna kraftstationer. Den direkta upphandlingen har sedan 1976 anförtrotts Svenska Petroleum på uppdrag.

I två etapper i början respektive slutet på 1960-talet färdigställdes Vat­tenfalls oljeeldade kondenskraftverk i Stenungsund. Under 1960-talet och början av 1970-talet drevs detla verk och det äldre från kol ombyggda kraftverket i Västerås under ett antal år med förhållandevis långa drift­tider. Särskilt gällde delta under vattenfattiga år för att genom en tidigt återhållen avtappning ur vattenmagasinen förebygga risk för kraftbrist senare under eflervintern och våren när tillrinningen är som lägst. Inköp och lagring av olja för alt säkerställa oljekraftstationernas tillgänglighet för uthållig drift krävde betydande resursinsatser.

Den starka belastningsökningen i förening med begynnande restriktioner för ny vattenkraft samt före oljekrisen 1973/74 gällande kostnadsstruktur för olika kraftslag ledde till planering för och utbyggnad av ytteriigare oljekraft. Nyutbyggnaden före 1973/74 gällde toppkraft i gasturbiner för kortvarig körning men där även mer långvarig produktion förutsattes kun­na ske under vattenfattiga år. Nya kondenskraftverk för basproduktion logs upp i utbyggnadsprogrammen för den framtida produktionsapparaten.

Den bild av Vattenfalls produktionsapparat och hur denna skulle komma att utnyttjas under de kommande decennierna som man mot slutet av 60-talet såg framför sig ledde lill ett mycket betydande oljebehov. Anspråk på hög tillgänglighet, kvalitetskrav samt det förhållandel att oljekraftens kör-ningstider normalt inte låter sig närmare bestämmas längre tid i förväg skulle komma att ställa mycket höga krav på försöoningssystemet för olja.

Prop. 1981/82:61

15

Ett huvudmotiv för verkets engagemang i oljebranschen var att integrera den egna oljeverksamheten med annan. Därigenom skulle kontakterna till den externa marknaden vidgas och möjligheter ges till utjämning med annan oljekonsumtion.

Ett andra motiv hängde samman med bedömningarna om utvecklingen på den internationella oljemarknaden. Korea- och Suezkriserna på 50-lalet och Sinaikriget på 60-talet blottade riskerna med det starkt ökade oljebero­endet. År 1960 bildades OPEC med program som även om några påtagliga resultat inte kunde registreras under 60-talet antydde växande påverkan på den internationella oljemarknaden och då i första hand på prisbildningen på råolja. Redan på 50- och 60-talen gjordes motsvarande analyser och framfördes samma varningar för konsekvenserna av de globala oljetill­gångarnas begränsning som de som sedan 1973/74 varit det centrala temat i energidebatten. Säkrandet av egna oljetillgångar, helst inhemska, blev det mål som i första hand borde eftersträvas. Dessa bedömningar och detla mål delade Vattenfallsverket med andra oljeintresserade företag i Sverige. Bildandet av OPAB år 1969 och av Petroswede (numera Svenska Petro­leum Exploration) år 1973 kan ses som en konsekvens härav understött av den då inledda och delvis redan lyckosamma nordsjöprospekleringen.

Även staten har i sin energipolitik för landet i sin helhet anlagt ett motsvarande synsätt på oljeförsörjningens risker och angelägenheten att med olika åtgärder bl.a. förbättra tillförselsäkerhelen. För åtgärder som staten vill genomföra på det företagsmässiga planet har Vattenfallsverkel som följd av sina egenintressen varit ett lämpligt organ. Behovet av Vat­tenfall som statlig företrädare har ökat vartefter som de privata och koope-rafiva intressenterna dragit sig ur och staten numera till övervägande del ensam bekostar prospekteringsverksamheten. Rollen som förvaltare av det statliga ägarintresset kan sägas utgöra ett tredje motiv för Vattenfalls-verkels ägarengagemang.

Den allmänna oljeförsöriningsbilden har i väsentliga avseenden föränd­rats under 1970-talel. Den internationella oljemarknadsutvecklingen med övergripande strukturella förändringar i bestämmandet över de stora olje­källorna och politiseringen ökar riskerna. 1973/74 och 1978/79 års kriser kan ses som en följd av detta. Man har att räkna med stor sannolikhet för nya motsvarande kriser. Dagens relativt stabila situation kan snabbt brytas av oroligheter hos någon eller några av de stora oljeproducenterna. Även på den svenska marknaden skedde strukturella förändringar. Det ökade spotmarknadsberoendet innebär i krislägen ökad risk för kraftiga prishöj­ningar och ytterst oljebrist.

1970-talets två kriser har höjt oljepriserna till en nivå som gör att oljans konkurrenskraft minskar eller faller bort på allt fler områden. Världseko­nomin har påverkats negativt, vilket i sig sänker efterfrågan på olja. I de flesta industriländerna arbetar man aktivt pä att minska sitt oljeberoende även till priset av kostnader som pä kort sikt inte kan betecknas som marknadsekonomiska. På grund av trögheter i energisystem och oljans tills vidare oersättlighet på vissa områden kommer världshushållningen för årtionden framöver att vara vitall oljeberoende och utsatt för risker för nya oljekriser.

Detsamma gäller för Sverige där vi sedan flera år kan registrera en stagnation och nedgång i oljekonsumtionen. Det finns anledning varna för den felaktiga slutsatsen att vi nu skulle vara på så snabb väg ul ur vårt oljeberoende att anledning saknas till försörjningssäkrande åtgärder. Ef-

Prop. 1981/82:61

16

fekuviseringen i oljeanvändning kan lill och med göra oss mer känsliga för relativt små nedskärningar i oljetillförseln.

På ett område - elförsöriningens är vi som Vattenfall anförde i sin senaste anslagsskrivelse definitivt på väg ut ur oljeberoendet. I den mån fossilbaserad elkraft pä nytt behöver införas i Vattenfalls kraftsystem knyts intresset i första hand till kol. För Vattenfalls del innebär detta att det tidigare betydande intresset för säkrande av egen oljeförsörjning avse­värt minskal. Vattenfall har därför motiv att aktualisera frågan om sitt ägarengagemang i Svenska Petroleum AB.

Med bortseende från Vattenfalls minskade oljebehov har under de se­naste åren inte inträffat några förändringar på internationell och inhemsk oljemarknad, som försvagar eller undanröjer de ursprungliga motiven för Svenska Petroleum som ett helslatligt integrerat oljeföretag. Förhållan­dena under 1979 då produktbrist på den svenska marknaden hotade, be­kräftar och förstärker motiven. Om staten vill utnyttja Vattenfall som organ för delägande i statlig företagsverksamhet på oljeområdet, dvs. som aktieägare i Svenska Petroleum AB, är Vattenfall berett härtill under förutsättning att engagemanget ej medför någon ekonomisk belastning för Vattenfalls kunder.

Svenska Petroleum AB bildades år 1975 av Statens Vattenfalls verk och Statsföretag AB (genom LKAB) med ändamål att anskaffa och handla med kolväten samt driva därmed förenlig verksamhet. I propositioner och riksdagsbeslut har statsmakterna godkänt närmare riktlinjer för bolagets verksamhet. Bolaget har därvid tilldelats en central roll som kommersiellt instrument för statens oljepolitik med verksamhet inom olika från försörj­ningssynpunkt betydelsefulla led av oljehanteringen.

I takt med verksamhetens utveckling har bolagels kapital höjts i tlera etapper, vilka saintliga som följd av bl. a. Vattenfallsverkets ställning varit föremål för statsmakternas behandling och prövning.

Det av aktieägarna, Statens Vattenfallsverk och Statsföretag AB till lika delar tillhandahållna kapitalet utgöres för närvarande av

Aktiekapital

275 milj. kr.

Reservfond

55 "-

Särskilt aktieägartillskott

i beskattad reserv

120 "-

Efterställt förlagslån

125"-

eller tillhopa

575 milj. kr.

Den successiva kapitalförstärkningen har hittills uteslutande betingats av angelägenheten att vidmakthålla en rimlig soliditet mot bakgrund av bolagets expansion i rörelse och investeringar. Det har således hittills icke varit fråga om föriusttäckning även om man för den senaste kapitalför­stärkningen vid halvårsskiftet 1981 haft att beakta 1980 års resultat så som detta preliminärt kunde bedömas omkring årsskiftet 1980/81.

I årsredovisningen i maj 1981 för verksamheten under 1980 redovisas en rörelseföriust i Svenska Petroleum AB (moderbolaget) på 375 milj. kr. Efter upplösning av reserver, som i huvudsak uppbyggts av 1979 års vinstresultat, gick SP in i 1981 med den ansamlade balanserade förlusten 134 milj. kr.

Den negativa resultatutvecklingen har fortsatt under 1981. Den 2 juli 1981 föranstaltade bolagets styrelse om upprättande av likvidationsbalans-

Prop. 1981/82:61

17

räkning per 1/7. Denna blev klar och förelades styrelsen den 8 september. Förlusten under det första halvåret upptogs till 287 milj. kr., vilket tillsam­mans med den ingående balansen ger en ansamlad förlust om 421 milj. kr. Det enligt likvidationsbalansräkningen beräknade egna kapitalet uppgick till 15% av det registrerade aktiekapitalet. Med anledning härav kallade styrelsen till extra bolagsstämma för att behandla fråga om bolagets likvi­dation.

Förluslutvecklingen har fortsatt. Den av revisorerna granskade delårsre­dovisningen för januari t. o. m. augusti anger en förlust om 362 milj. kr. För hela 1981 bedötner bolaget nu sin föriust lill drygt 530 milj. kr. Den till årets slut ansamlade förlusten (inklusive balans från 1980) kan således anges till omkring 670 milj. kr.

Den efterföljande framställningen med analys och förslag grundas på som framtagits av en för delta ändamål tillsatt särskild arbetsgrupp beslå­ende av representanter för ägarna, styrelsen och företagets ledning.

Analysen har tagit sikte på att översiktligt klarlägga grundläggande för­hållanden på oljemarknaden och deras effekter på SP:s verksamhel under 1979, 1980 och 1981. Dessa år kan sägas representera väsentligt olika konjunktursituationer på oljemarknaden, som för SP återspeglas i årsresul­taten -1-240, -376 och -530 (preliminärt) milj. kr. Omsättningen har under dessa år expanderat i ungefärliga relationerna 1. 3 och 4.

Verksamhetsinriktningen kan betecknas som råoljebaserad (integrerad) vilket innebär att merparten av alla produkter som försäljs, raffinerats fram ur "egen"' för närvarande huvudsakligen kontraktsupphandlad råolja. Verksamhetens tunga kostnader härrör från anskaffning, transport och raffinering av råolja samt lagring och hantering i olika led. Den tyngsta kostnadsposten motsvaras av den långiidskontraklerade råoljan. Verk­samhetens intäkter bestäms av de prismarknader på vilka försäljningen sker. Den s. k. Rotterdammarknaden är här av avgörande betydelse, dels såtillvida att en del av produktavsättningen sker direkt på denna, dels genom sin influens på den svenska prismarknaden där övrig avsättning sker.

När oljemarknaden som helhet är i balans dvs. all utbud och efterfrågan på produkter av råolja balanserar och inga kapacilelsöver- eller underskott föreligger kan man förutsätta att intäkterna för branschen som helhet täcker kostnaderna och ger utrymme för vinst. Däremot är det inte givet att delsamma gäller för SP.

SP bär kostnader exempelvis för råolja och raffinering som är högre än för branschen som genomsnitt. SP saknar för närvarande mer betydande egna råoljetillgångar och köper huvudparten av sin råolja på långtidskon­trakt till priser som normalt är högre än Rotterdammarknadens spolpriser på motsvarande råoljor. För en del av sin kontrakterade råolja betalar SP mer än vad vissa av de internationella bolagen betalar för samma olja.

Produktutbytet ur egen råolja/egen raffinering är icke ekonomiskt opti­malt och sämre än för branschen i allmänhet bl.a. beroende på begränsad valfrihet vid uppbyggnad av råoljeportfölj och raffinaderikapacilet. För den västeuropeiska raffinaderiparken föreligger en beslående överkapaci­tet, vilket leder till att en stor del av raffineringen sker till marginella kostnader. Detla återspeglas i låga Rotterdampriser på produkter.

Konkurrenterna på den svenska marknaden är ifråga om omfattning och villkor för av ägarna tillhandahållet kapital bättre ställda än SP. Delta leder lill att SP:s kapitalkostnader för rörelsen blir relativt högre än för andra på den svenska marknaden verksamma integrerade oljeföretag.

Prop. 1981/82:61

18

1 situationer med överutbud och överkapacitet förstärks ovan nämnda nackdelar. Slutsatsen härav är att SP:s rörelse med nuvarande allmänna verksamhetsinriktning redan under mer balanserade normala förhållanden på oljemarknaden kan förväntas leda till svaga resultat. När överskott präglar oljemarknaden måste man räkna med betydande förluster. 1980 och 1981 representerar en överutbudssiluation för råolja och produkter vars priseffekter för produkterna pålagrats av raffinaderiöverkapaciteten.

SP har i förhållande lill flertalet andra integrerade oljeföretag vissa begränsningar i sin marknad. Bl.a. saknas bensinförsäljning i delaljistle-del. En ytterligare marknadsintegrering skulle förbättra SP:s lönsamhets-förutsättningar men del är inte sannolikt alt de allmänna slutsatserna därmed skulle väsentligt ändras.

En till förlustutvecklingen under 1980 och 1981 starkt bidragande orsak sammanhänger med ett specifikt huvuddrag i den allmänna verksamhetsin­riktningen. Den av SP totalt omsatta volymen råolja och produkter över­stiger väsentligt den marknad i Sverige som SP genom egna marknadsen­gagemang eller genom avtal med storkunder och återförsäljare kan sägas ha påtagit sig ett försörjningsansvar för. Mer än hälften av produktförsälj­ningen gick på export eller försåldes engros tillfälligt till återförsäljare i Sverige. Bakgrunden lill detta har varit en strävan från bolagets sida att i allmänt försörjningsintresse upprätthålla en betydande på flerärsavtal bun­den råoljeimport.

Export och engrosförsäljningen har skett till Rotterdampriser, som inte gett täckning för SP:s främst på kontraklsråolja baserade kostnader. Pris­sättningen pä råolja har även för likvärdig kvalitet varit oenhetlig mellan olika producenter. Skillnaden mellan s. k. hög- och lågprisråoljor har tidvis uppgått till omkring 125:- kronor per kubikmeter. Genomsnittspriset för SP:s råoljeportfölj som till betydande del bestått av högprisoljor och som dessutom för viss lågprisolja överbetalats jämfört med en del konkurrenter har varit 50-100;- kronor högre per kubikmeter än för lågprisoljan. Den­na har i sin tur tillsammans med ännu billigare spotupphandlad råolja varit en av utgångspunkterna för Rolterdamprissättningen på produkter.

SP kan alltså sägas ha haft dubbla prishandikapp genom dels sina relativt högre räoljepriser, dels de starkt pressade Rotterdampriserna på pro­dukter. SP:s kostnads/pris-nackdel för råolja/Rotterdamprodukter sorn 1980-81 räknades i "dollars per barrel" kunde normall före Irankrisen räknas i "cents per barrel". En återgång mot mer normala skillnader sker nu genom all priserna på s.k. högprisråoljor sänkts. Trots detta får man räkna med att SP:s Rotlerdamförsäljning av produkter kan bli starkt för­lustbringande under överskotlskonjunklurer.

Även den försäljning som under 1980 och 1981 skedde till svenska marknadspriser har lett lill svaga eller förlustbidragande resultat. De svenska s. k. listpriserna är i grunden Rotterdaminfluerade men icke ovä­sentliga eftersläpningar och dämpningar uppträder. Fram till hösten 1980 gällde också priskontroll på den svenska marknaden.

År 1979 karaktäriserades av att Rotterdampriserna beskrev en extrem kortvarig pristopp relativt kostnaderna för produktanskaffningen. Orsaken var Irankrisen som i likhet med Korea-, Suez- och 1973/74 års mellanös­ternkris fick den "fria" produktmarknaden att reagera myckel häftigt med stark efterfrägeökning och kraftigt höjda Rotterdampriser pä produkter. SP:s betydande vinst detta år genererades i huvudsak under några höst­månader.

På samma sätl som den stora tillgången på kontraktsråolja i slutet av

Prop. 1981/82:61

19

1979 ledde lill en betydande vinstgivande Rotterdamförsäljning av pro­dukter ledde den under 1980 och 1981 då Rotterdampriserna var pressade till stora förluster. 1 maj 1981 beslutade bolaget mot bakgrund av den då konstaterade allt sämre resultatutvecklingen att skära ner en del av sina råoljekontrakt.

Det är numera en allmän och av bolaget och dess ägare delad uppfattning all 1980-talet och i vae fall dess första hälft kan komma att präglas av en allmän överutbudssiluation för råolja och produkter. De prisdämpande effekterna härav förstärks för produkterna av sannolikt bestående överka­pacitet i den västeuropeiska raffinaderiparken. Mot detla skall emellertid ställas risken för nya kriser av politisk innebörd särskilt i del alltmer krisbenägna mellanöstern-området och därav föranledda risker för olje­brist och prishöjningar.

För de närmaste åren kan man anta att överskottet fortfarande kommer att vara så stort att konsekvenserna av nya kriser i likhet med vad som blev fallet under det ännu pågående Iran-Irak-kriget blir måttliga. Chansen för SP är därför liten att inom de närmaste åren kunna uppvisa ett gott resullalär av typen 1979. Endast en allvarlig kris som berör någon eller några av de största mellanösternproducenterna av råolja leder lill annan bedömning. I ett sådant läge blir dock inte SP:s lönsamhet utan förmågan att anskaffa olja den viktigaste frågan.

Denna bedömning på kort sikt får emellertid inte överskugga sannolikhe­ten för att utvecklingen på något längre sikt innebär återgång lill mer balanserade och uppstramade förhållanden. OPEC-överskotten får antas komma att minska som följd av produktionsbegränsningar. Återgång till bättre konjunkturer för industrivärlden ökar efterfrågan. Oljemarknaden stramas då upp med återkommande betydande känslighet för störningar.

Det har redan inledningsvis framhållits alt motiven för ett bibehållande av Svenska Petroleum som integrerat statligt oljeföretag kvarstår. Den med verksamhet i nuvarande omfattning och inriktning förenade risken för återkommande förluster, som icke kan antas bli kompenserade av enstaka om än betydande årsvinster, synes inte ge utrymme för en kommersiell verksamhet på företagsekonomisk grund. En omorientering av verksamhe­ten blir därtor nödvändig.

Vid utformningen av nya riktlinjer för verksamheten är en grundläggan­de förutsättning att bolaget skall kunna fullfölja den av statsmakterna tilldelade rollen att vara ett verksamt instrument för den statliga oljepoliti­ken. Detta innebär bl. a. krav på bolaget att upprätthålla en råoljebaserad verksamhet av sådan omfattning alt SP kan utgöra en verksamt återhål­lande faktor mot att landets oljeförsörining på nytt blir allt för starkt spotmarknadsberoende. Självklart kan inte SP ensamt fylla denna uppgift och därför blir ett förstärkt samarbete med andra råoljebaserade förelag i Sverige liksom med lokala oljeförelag, kommuner och andra storförbru­kare viktigt.

En för oljepolitiken och samarbetet viktig faktor är att den inhemska raffinaderikapacileten kan utnyttjas effektivast möjligt samt att nödvän­diga investeringar i raffinaderiparken kommer lill stånd för att anpassa denna Ull de krav som en förändrad marknad ställer. Svenska Petroleum bör medverka till detta. Genom en säkerställd ekonomi tryggas den in­hemska raffinaderikapacitetens bestånd och minskas riskerna för allt för högl spotmarknadsberoende.

Ett annat viktigt krav är att bolaget i händelse av nya oljekriser kan hålla en beredskap för ökad tillförsel av för landets försötjning väsentliga olje-

Prop. 1981/82:61

20

produkter. Det är i krissituationer som den spotbaserade oljehandeln leder till kraftiga prisökningar eller i värsta fall såsom 1979 faller ur och inte kan fullgöra sin försörjningsuppgift. För att hålla en hög beredskap mäste SP fördela sin råoljeförsörjning på säkra leverantörer och eftersträva flexibili­tet i sina långlidsavtal. Mot bakgrund av den internationella råoljehandelns omstrukturering mot ökad handel stat till stat är det viktigt att Svenska Petroleums ställning som nationellt företag kan hävdas. Samarbetet med andra inhemska raffinaderiägande företag för råoljeanskaffning bör fördju­pas och förstärkas.

Med utgångspunkt från dessa huvudkrav samt det förhållandet att en omorientering är angelägen för att åstadkomma ett avsevärt minskat eko­nomiskt risktagande har följande allmänna rikfiinjer formulerats för verk­samheten under 1982.

-

Bolaget skall upprätthålla gjorda åtaganden för produktförsörining av egna kunder, storföretag och återdistributörer på den svenska markna­den. Ytterligare markhadsåtaganden skall ej ske annat än när så beting­as av särskilda skäl t. ex. samarbete med norska Statoil eller för åstad­kommande av stadigvarande försörjning av hittills spotköpande konsu­menter. Försörjningsåtagandet skall vara i huvudsak råoljebaserat.

-

Bolaget skall eftersträva att optimalt utnyttja nuvarande egna fasta tillgångar i raffinaderier och distributionsanläggningar.

-

Bolaget skall upprätthålla begränsad tradingverksamhet för produkter i den utsträckning som krävs med hänsyn till obalans mellan produktut­fallet från egen raffinering och egenmarknadens behov av olika pro­dukter.

-

Råoljeförsöriningen skall anpassas till ovanstående.

Företaget har med utgångspunkt från dessa allmänna riktlinjer utformat en konkret verksamhetsplan. Därvid har förutsatts att man genomför den erforderliga omställningen från nuvarande verksamhetsnivå till årsskiftet 1981/82. Sammanfattningsvis leder planen fill en volymminskning och en ändrad verksamhetsinriktning vars viktigaste inslag blir en ytterligare kraf­tig nedskärning av råoljekontrakten till en ungefärligen halverad räoljetill-försel. Som konsekvens härav erhålls en avsevärt förbättrad balans mellan avsättningen till Rotterdampris respektive svenskt marknadspris. Verk­samheten blir till övervägande del råoljebaserad.

Företaget har med olika antaganden om priser och kostnader sökt beräk­na resultatulfallet under 1982. Med den över 1982 sannolikt beslående allmänna överskottssituationen på oljemarknaden föreligger fortfarande betydande förlustrisk. Den faktor som starkast skulle kunna reducera denna risk vore en ytterligare sänkning av råoljetillförseln till förmån för ökad tradingupphandling av produkter. Detta skulle emellertid innebära att de ovan uppställda allmänna kraven på Svenska Petroleum allvarligt kom att eftersättas.

Med hänsyn härtill och mot bakgrund av den osäkerhet som regelmäs­sigt vidlåder prognosberäkningar synes det icke lämpligt att i detta sam­manhang gå längre i fråga om verksamhetsomläggning. Styrelsen har be­slutat att genomföra en omläggning i enlighet med angivna riktlinjer. En fortsatt bedömning bör beakta den fakfiska resultatutvecklingen där man har anledning vänta sig resultatförbättringar beroende på redan vidtagna och nya åtgärder syftande till alt höja effektiviteten i bolagets verksamhet. Om resultatet utvecklas negativt får bolaget vidta ytterligare åtgärder för att begränsa förlusterna.

Prop. 1981/82:61

21

Av Svenska Petroleums förlustsituation utlösta frågor om kapitalför­

stärkning och ändrad verksamhet bör lösas i två steg. Det första steget som

måste tas redan i höst får inriktas på täckning av ansamlade förluster dvs.

omkring 670 milj. kr. till årsskiftet 1981/82. I samma steg inledes omlägg­

ningen av verksamheten.

Nästa steg bör förberedas för ett ställningstagande hösten 1982. Då bör med erfarenhet från den omlagda verksamheten under en del av 1982 upptas frågor om avvägning av bolagets målsättning i fråga om säkrandet av landets oljeförsörjning respektive ramarna för verksamheten. Vidare bör målmedvetna åtgärder vidtas i syfte att ytteriigare höja effektiviteten i bolagets verksamhet på grundval av den etablerade lägre verksamhetsvo­lymen. Frågor om ytterligare kapitalbehov och eventuellt nya åtgärder av principiell natur avseende SP:s verksamhet bör bedömas mot denna bak­grund.

En särskild fråga i anslutning lill den beslutade verksamhetsomläggning­en är huruvida del från andra synpunkter än vad som primärt ankommer på aktieägarna att beakta är lämpligt att åstadkomma en så radikal nedskär­ning av råoljekontrakten som de allmänna riktlinjerna förutsätter. I den mån staten av allmänna skäl icke anser en sådan nedskärning lämplig bör åt SP uppdragas att särredovisad frän övrig verksamhet för statens räkning upprätthålla sådan högre råoljetillförsel och därmed förknippad avsättning. Vallenfallsverket utgår från att bolaget informerar regeringen om utveck­lingen av denna fråga.

Den extra bolagsstämman den 19 oktober 1981 beslöt att bolaget ej skulle träda i likvidation med hänsyn till möjligheterna att erhålla ägartill­skott. Det förutsattes att bolagets ägare skulle föreslå regeringen att med särskilda kapitaltillskott täcka den t.o.m. 1981 ansamlade föriusten. Vi­dare förutsattes genomförandet av styrelsens beslut att verksamheten i bolaget skall läggas om i syfte att minska det ekonomiska risktagande, som manifesterats av de senaste två årens underskott.

Stämmans ställningstagande innebär att Vattenfall för sin hälftenandel i Svenska Petroleum AB snarast skall lämna Svenska Petroleum AB eft aklieägartillskotl om 335 milj. kr. för täckande av bolagets ansamlade föriust. Medel härför bör enligt vad ovan anförts ställas lill Vattenfalls förfogande på sådana villkor att Vattenfalls kunder icke riskerar att drab­bas av höjda eltaxor, dvs. på sådant sätt att Vattenfalls resultat icke påverkas.

Statens Vattenfallsverk får med hänvisning till vad som anförts i det föregående hemställa att regeringen måtte

dels föreslå riksdagen att på tilläggsbudget I för budgetåret 1981/82 anvisa 335 milj. kr. inom anslaget Kraftstationer m.m. för aktieägartill­skott till Svenska Petroleum AB,

dels medge verket att under budgetåret 1981/82 få belasta investerings­anslaget Kraftstationer m. m. med ytteriigare 335 milj. kr. för nämnda ändamål,

dels medge nedskrivning av Vattenfallsverkets förräntningspliktiga kapi­tal med angivna 335 milj. kr.

Förevarande framställning har enligt bemyndigande av Vattenfallsver­kets styrelse avfattats av generaldirektören efter samråd med styrelseleda­möterna Philipson och[REDACTED_EFTERNAMN].

J. V.[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1981/82:61

22

Bilaga 2 1981-10-27

Till statsrådet och Chefen för Industridepartementet 103 33 STOCKHOLM

Statsföretag AB angående kapitaltillskott till Svenska Petroleum AB

Statsföretag AB och Statens Vattenfallsverk har genom av regeringen godkänt konsortieavtal alt i proportion till sina andelar om vardera 50% av aktiekapitalet bidra till finansieringen av Svenska Petroleum ABs verk­samhet. Den successiva kapitalförstärkningen och finansieringen i bolaget har hittills uteslutande skett med anledning av bolagets kraftiga expansion.

Företaget har under 1980 och under 1981 haft eri kraftig negativ resultat­utveckling och har per den första juli upprättat likvidationsbalansräkning. Prognosen för 1981 indikerar en ansamlad förlust å ca 670 Mkr per årsskif­tet 1981/82. För att undgå likvidation måste de ansamlade förlusterna täckas av ägarna, dä det egna kapitalel i princip är förbrukat.

Statsföretag AB ansluter sig till den beskrivning och den bedömning av utvecklingen inom Svenska Petroleum AB som framgår av skrivelse i detta ärende från Statens Vattenfallsverk.

Frågan om förlusttäckning till Svenska Petroleum AB har diskuterats med Statens Vattenfallsverk och Statsföretag AB fär med hänvisning till vad som anförts i det föregående hemställa om 335 Mkr i form av aktie-ägartillskott för täckande av Statsföretag ABs andel av bolagets ansamlade förlust med motsvarande belopp. Formen för täckande av bolagets ansam­lade förlust förutsattes ske med sådana villkor att tillskottet icke påverkar vare sig Statsföretag ABs resultaträkning eller balansräkning.

Svenska Petroleum ABs problem härrör från det stora prisgap som råder mellan olja köpt på långsiktskontrakt och olja köpt på s. k. spot-kontrakt. Bolaget påverkas dessutom av slor överkapacitet på raffinaderisidan.

Svenska Petroleum AB har expanderat för snabbt vilket bl.a. medfört att den interna organisationen ej hunnit med. Svenska Petroleum AB är i förhållande till sin expansion underfmansieral, vilket medfört stora kapi­talkostnader. Det föreligger oklarheter om målsättningen för Svenska Pe­troleum ABs verksamhel, vilket också visat sig bl.a. i form av bristande koordinering med Överstyrelsen för Ekonomiskt Försvar.

Svenska Petroleum ABs verksamhet kan i dag närmast sammanfattas syfta fill alt upprätthålla en betydande råoljeimport bunden på flerärsavtal. Med nuvarande verksamhetsinriktning i Svenska Petroleum AB finns där­för inte förutsättningar för en verksamhet på normala kommersiella vill­kor.

Ägarna (Statens Vattenfallsverk och Statsföretag AB) har nyligen beslu­tat att verksamheten skall läggas om i syfte alt minska det ekonomiska risklagandel, vilket närmare beskrivits i Statens Vattenfallsverks skrivel­se. Aktieägarna har för avsikt att överväga frågan om höjning av bolagets egna kapital, vilken fråga dock är beroende av resultaten av vidtaget åtgärdsprogram.

Prop. 1981/82:61

23

Statsförelag AB har icke heller möjlighet att ikläda sig några finansiella åtaganden gentemot Svenska Petroleum AB fortsättningsvis.

Statsföretag AB önskar med anledning av ovanstående aktualisera sitt fortsatta ägarengagement i Svenska Petroleum AB.

Statsföretag AB hemställer alt regeringen föreslår Riksdagen att tillföra Statsförelag AB

ett aktieägartillskolt på 335 Mkr att användas för täckning av upp­komna förluster i Svenska Petroleum AB.

STATSFÖRETAG AB P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1981/82:61

24

Innehåll

1

Inledning ........................................................ 

... 

2

2

Föredragandens överväganden  ........................... 

... 

3

2.1

Gällande riktlinjer för verksamheten   ............... 

3

2.2

Verksamhet och ekonomiskt resultat 1978-1980        

5

2.3

Den fortsatta verksamheten ........................... 

.. 

10

3

Hemställan   .................................................... 

.. 

13

4

Beslut   .............................................    ......... 

13

Bilagal   Framställning 1981-10-28 från statens vattenfallsverk    ....

14

Bilaga 2   Skrivelse 1981-10-27 från Statsföretag AB         

22

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1981