Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition nr 81

Prop. 1975:81

Nr 81

Regeringens proposition om ny organisation för luftfartsverket, m. m.;

beslutad den 20 mars 1975.

Regeringen föreslår riksdagen alt antaga del förslag som har upptagils i bifogade uldrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar

GUNNAR[REDACTED_EFTERNAMN]

BENGT[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen dras riktlinjerna upp för en ny organisalion för luftfarts­verket. Verksamheten indelas på central nivå i sex huvudenheter för resp. flygplaisijänsi, flygtrafiktjänst, nygsäkerhetsuppgifter ( luflfarlsinspeklion), transport- och planeringsfrågor, ekonomifrågor och administrativa frågor. Under cheferna för huvudenheterna för flygplats- resp. nygtrafikljänst fö­reslås de lokala flygplats- resp. flygtrafikledningsorganen direki sortera. I fråga om vissa problem sammanhängande med etl gemensamt resursut­nyttjande i förhållandet mellan de lokala flygplatserna förutsätts visst ytter­ligare utredningsarbete inom luftfartsverket. De regionala besiktningskon­toren föreslås direkt underställda chefen för luflfarlsinspekiionen.

I propositionen behandlas vidare frågor som aktualiseras av den före­stående integrationen av de civila och militära flygtrafikledningsorganisa­tionerna samt överföringen lill verkel av nya arbetsuppgifter från televerket och försvarels materielverk.

Den nya organisationen avses genomförd i etapper med början den 1 juli 1975. Överföringen av den militära Hyglrafikledningsorganisalionen inkl. tillhörande teleteknisk tjänst avses påbörjad den 1 juli 1976.

1  Riksdagen 1975. 1 saml. Nr 81

Prop. 1975:81

2

Uldrag

KOMMUNIKATIONS-

PROTOKOLL

DEPARTEMENTET

vid regeringssammanträde

1975-03-20

Närvarande: slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Holm­qvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ny organisation för luftfartsverket, m. m.

1 Inledning

1973 års riksdag beslöt (prop. 1973:27, TU 1973:12, rskr 1973:160) alt de nuvarande civila och militära flygtrafikledningsorganisationerna skall sammanföras i en gemensam organisation, som inordnas i luftfartsverket. Till luftfartsverket skall också föras huvuddelen av den radiotekniska tjänsl för pivil luftfarl som f. n. handhas av leleverkel och delar av molsvarande Ijänsl för militär luftfarl som handhas av försvarels materielverk.

Vidare beslöt riksdagen atl den fortsalla utvecklingen av flygtrafikled-ningssyslemet skall inriklas på övergång till s. k. yliäckande flygkoniroll enligl den principmodell som presenterats av nygtrafikledningskommittén (betänkandet (Ds K 1971:2) Flygtrafikledning 1980, Syslem och organisa­tion).

Enligl denna modell skall luftrummet, fullt utbyggt, organiseras som ell över en viss flyghöjd yliäckande flygkonirollområde, dvs. allt luftrum över en viss flyghöjd kommer att vara konlrolleral luftrum. Landel indelas på sikt i två flyginformationsregioner, en för landets södra och en för landets norra delar med områdeskontroller i Slurup (ACC-Syd) och i Luelå (ACC-Nord).

Riksdagen förutsatte all de närmare organisatoriska konsekvenserna av den nya integrerade flygtrafikiedningsorganisalionen skulle bli föremål för särskild utredning.

Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallade chefen för kom-munikalionsdeparlemeniet den 5 juli 1973 särskilda sakkunniga med uppgift all ularbela förslag lill ny organisalion för luflfarlsverkei (luftfarlsverksut-redningen)'.

'Ledamöter överdirektören Gösta Bruno, tillika ordförande, ombudsmannen Hans-Eric[REDACTED_EFTERNAMN], depanemenlsrådel Bengt Furbäck, drifldirektören Folke Görs, kans­lirådet Alice[REDACTED_EFTERNAMN], ombudsmannen Gösta Södergren samt överslen av 1 gr. Wil­helm Wagner. Direktiv: se 1974 års riksdagsberätlelse s. 223.

Prop. 1975:81

3

Utredningen avgav i december 1974 betänkandet (Ds K 1974:14) Luft­fartsverkets organisalion.

Yttranden över betänkandet har avgelts av överbefälhavaren, forlifika­tionsförvaltningen, försvarets materielverk, försvarels rationaliseringsinsti­tut. Förenade fabriksverken, televerket, Sveriges meteorologiska och hydro­logiska institut (SMHI), luflfarlsverkei, chefen för luftfarlsinspektionen.stats-konlorei, byggnadssiyrelsen, riksrevisionsverkel, siatens personalnämnd, Svenska kommunförbundet, Scandinavian Airlines Syslem (SAS) och Lin­jeflyg AB (LIN) gemensamt, Svensk pilotförening, Svenska allmänflygföre-ningen (SPAF), Kungl. svenska aeroklubben (KSAK), Statsanställdas för­bund (SF), Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Centralorganisation SACO/SR, Handelstjänslemannaförbundel saml Svenska flygtrafikjedare-föreningen.

2 Nuvarande organisatoriska förhållanden 2.1 Luftfartsverket

2.1.1  Arbetsuppgifter

Luftfartsverket svarar enligl sin instruktion för den civila luftfartens mark­organisation, i den mån denna ankommer på slalen och inte anförtrotls annan statlig myndighet, samt handlägger ärenden om den civila luftfarten.

Till verkets huvuduppgifter hör att driva och förvalta vissa flygplatser för civil luftfart. Detla innefattar, förutom alt driva och förvalta de egna 13 trafikflygplatserna och småflygfält - f. n. tre lill anlal - alt ansvara för driften av stationsområdena för den civila luftfarten på de f. n. sex militära flygplatser som enligl avtal mellan verkel och flygvapnet upplåtits för civil trafik.

En annan huvuduppgift är att svara för trafikledning för civil flygtrafik, dock inle på ovannämnda militära flygplatser, där ansvaret åvilar flygvapnet. Till huvuduppgifterna hör vidare atl utöva överinseendet över flygsäker­heten för den civila luftfarten. Slutligen har verkel att handlägga vissa myn­dighetsuppgifter på trafikområdet.

Luftfartsverket är etl affärsdrivande verk. Som affärsverk har luftfarts­verket att uppfylla det av statsmakterna fastställda ekonomiska målet för sin verksamhet, innebärande att verket med sina intäkter skall läcka sina kostnader, inkl. avskrivningar, saml därutöver lämna viss fastställd avkast­ning på det disponerade statskapitalet.

2.1.2  Översiktlig verksamheisbeskrivning

1 uppgiften att driva och förvalta verkets flygplatser ingår alt anlägga och hålla banor och övriga fältanläggningar samt passa-gerarterminaler och övriga byggnader för flygtrafikens behov. Vidare ingår

Prop. 1975:81

4

operativa' funktioner såsom brand- och räddningstjänst, rampljänsl och ex-pedilionsljänsl. Till de operativa funktionerna hör vidare Irafikanlijänsten, som omfattar bl. a. allmän ordningstillsyn, effektförvaring, bilparkering, han­dikapp- och sjuktransporter samt bagageservice för avgående och ankom­mande passagerare.

Luftfartsverket svarar inle ensamt för alla de operativa akliviielerna inom flygplalstjänsien. 1 enlighet med av verket utfärdade bestämmelser har så­lunda SAS och LIN f. n. tillstånd all utöva rampljänsl på vissa flygplatser. Luftfartsverket sköter självt rampljänsten för all chartertrafik med undantag för trafiken vid Luleå flygplats. Verkel sköter dessuiom rampljänsten för linjefarten vid Slurups, Jönköpings, Norrköping/Kungsängen öch Kiruna flygplatser.

Vad beträffar expedilionstjänsten har luflfarlsverkei medgell atl sådan ijänsl utövas av SAS och LIN på samtliga berörda flygplatser. Luftfartsverket handhar expeditionsljänst för chartertrafik på Arianda, Slurup, Torslanda, Jönköping och Norrköping/Kungsängen flygplatser. På Arianda har dess­utom ell utländskt charterföretag expeditionsljänst för egen räkning.

I anslutning till i det föregående nämnd trafikanlljänst bör också nämnas matservering, kioskverksamhet och tax-free-slores och som f. n. handhas enbart av externa intressenter.

Trafikledningsljänsten för civil flygtrafik omfattar ett antal operativa funktioner samt drift och förvaltning av flyglrafikled-ningstekniska anläggningar och utrustningar. Den operativa verksamheten omfattar ell anlal delfunktioner benämnda flygtrafikledningstjänsl, infor­mationstjänst för luftfarl, flygräddningstjänsl, flygväderljänsl samt teletjänst för luftfart.

Luftfarlsverkel har ell sanilat ansvar för dessa funktioner men utövar självt inle alla delfunktionerna. Sålunda svarar flygvapnet enligl etl särskilt avla! med luftfartsverket bl. a. för den centrala operativa ledningen av flyg­räddningstjänsten. Flygväderljänslen handhas av Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut (SMHI). Teletjänsten för luftfart handhas av te­leverket som också som huvudenlreprenör för luftfartsverket svarar för pro­jektering, anskaffning, teknisk drift och underhåll av den teletekniska ut­rustningen för flygtrafikledningstjänslen.

I fråga om delfunktioner som direkt handhas av luftfarlsverkel kan föl­jande nämnas.

Flyglrafikledningsljänslen för civil luftfarl indelas i flygkonlrollljänsl, flyginformalionsljänsi och alarmeringsljänsl. Flygkonlrollljänsl utövas av organ (ATS-organ) för områdeskonlrollljänsl, inflygningskonlrollljänst och flygplatskontrolltjänsl. - Inflygningskonlrolltjänslen utövas i allmänhet av organ för områdeskontroll eller flygplatskonlroll.

' Termen operativ ges här och i del följande vid beskrivningar av luftfartsverkets verksamhet en innebörd som avviker från vad som gäller inom försvarsmakten. Jämför not sid. 8.

Prop. 1975:81

5

Flyginformalionsljänsi avser viss bestämd information om väder- och trafikförhållanden som under pågående flygning skall lämnas trafikanterna av flygtrafikledningsorgan. Flyginformationstjänsten ombesörjs f. n. av flyg-kontrollorgan och s. k. AFIS-organ.

Alarmeringsljänsl avser uppgiften atl underrätta vederbörande räddnings­organ då flygplan behöver räddningstjänst och alt i erforderiig grad bistå sådant organ. Alarmeringsljänsl utövas av varje flygtrafikledningsorgan.

Informationstjänst för civil luftfart, AIS, har till uppgift att säkerställa del flöde av information och dokumentation, som är nödvändigt för luft­fartens säkerhet, regularilet och effektivitet. Hit hör bl. a. AIP-'Sverige som ges ut av luftfartsverket och som innehåller grunddata om inflygningspro­cedurer, router, kartor m. m. samt NOTAM\ som innehåller uppgifter av Ulirällig natur.

Luftfartsverkels instruklionsenliga ansvar för överinseendet över flygsäkerheten för den civila luftfarten utövas genom luftfartsinspektionen. Dennas flygsäkerhetsuppgifter omfattar utfärdande av normer och anvisningar samt därtill hörande kontroll avseende den civila flygmaterielens luftvärdighet, flygföretagens tekniska och driftmässiga or­ganisation, flygverksiädernas behörighel, flygplatsers drift och underhåll, flygirafikledningstjänslens organisalion och drifl, flygskoleverksamhel samt utbildning av flygande personal. Härtill kommer uppgiften att svara för luftfartygsregislret och all undersöka luflfarlshaverier.

Till myndighelsuppgiflerna på Irafikområdei hör till­ståndsgivning med tillhörande fastställande av villkor för olika former av luftfartsverksamhet, prövning och godkänqande av de reguljära flygföre­tagens trafikprogram, tidtabeller och taxor, frågor om utarbetande och till-lämpning av inlernaiionella luftfarlsavial saml uppföljning av och med­verkan i övriga internationella luftlransporlpoliliska frågor inom ramen för lCAO:s' och ECACis' arbele. Till de trafikala myndighetsuppgifterna hör också vissa begränsade tillståndsgivande uppgifter såvitt gäller inrättande av nya flygplatser.

2.1.3 Organisalion

Bestämmelser om verkets organisatoriska uppbyggnad återfinns i instruk­tionen (1967:339) samt i arbetsordning fastställd av verket den 7 oktober 1971 med senare ändringar.

I del följande redovisas kortfailat luftfartsverkets nuvarande organisalion. En tablå över organisationen torde få fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga 1.

'Aeronautical Informaiion Publication

Notices to Airmen 'International Civil Aviation Organization

European Civil Aviation Conference

Prop. 1975:81

6

Luftfartsverket leds av en styrelse, som omfattar generaldirektören som styrelsens ordförande och fem andra av regeringen särskilt utsedda leda­möter, av vilka en skall utses bland företrädare för kommunala intressen.

Chef för luftfartsverket är en generaldirektör. Under verksledningen sor­terar fyra avdelningar, nämligen driftavdelningen, luflfarlsinspekiionen, ekonomiavdelningen och administrativa avdelningen.

Driflavdelningen svarar för planering, anläggning, drift och un­derhåll av verkels flygplatser med tillhörande anläggningar och utrustningar saml för planering och övergripande ledning av flygtrafikledningstjänslen.

Luftfartsinspektionen svarar för frågor rörande flygsäkerheten för den civila luftfarten.

Ekonomiavdelningen är centrall organ för den ekonomiska för­valtningen, budget- och finansärenden, laxe- och avgiftsärenden, inköps-administrativa ärenden, vissa kommersiella frågor och statistik samt svarar för irafikekonomiska utredningar och prognoser rörande den civila luftfarten.

Adminislraliva avdelningen är cenirali organ för lönefrågor, personaladminislraliva frågor och utbildningsfrågor, rationaliserings- och or­ganisationsfrågor, allmänna förvaltningsuppgifter, juridiska ärenden saml extern och intern informaiion. Avdelningen svarar för vissa trafikala myn­dighetsuppgifter samt har hand om beredskapsplanläggning för luftfarts­verket och den civila luftfarten. 1 adminislralivi hänseende sorterar vidare underavdelningen utrikesseklionen, informationschefen och revisionen, vil­ka dock i funktionellt avseende har ställning direki under generaldirektören.

Under driftavdelningen finns för luftfartsverkets markorganisation av­seende flygplats- och flyglrafikledningsljänsterna m. m. lem flygplats-förvaltningar, nämligen södra, västra, östra och norra flygplatsför­valtningarna samt Arlanda flygplatsförvaltning. Under de fyra förstnämnda förvaltningarna sorlerar verkets 13 trafikflygplatser, sex civila flygstalioner vid militära flottiljflygplalser samt tre småflygplalser.

Flygplansförvallningen leds av en flygplalsdirektör. Förvaltningen ärdrifl-organisation för den flygplats där den är lokaliserad och samordnande led­ningsorgan för i förvaltningen ingående flygplatser i avseende på förvaltning, drift och ekonomi.

Driften vid varje flygplats leds av en fiygplatschef, som i vissa fall samtidigt är chef för trafikledningen på flygplatsen. Flygplalsdirektören är tillika chef för den flygplats där flygplatsförvallningen är förlagd.

På flygstationerna, som flnns vid de militära flygplatserna och som ingår i flygplatsförvallningen, har luftfartsverket enbart lillsyningsman anställd. För flygplalstjänsien svarar den lokala förbandschefen enligl etl mellan che­fen för flygvapnet och luftfarlsverkel träffat ramavtal.

För flyglrafikledningsljänslen gäller en regional indelning av luftrummet i fyra regioner, nämligen Sundsvall. Slockholm, Göteborg och Malmö flyg­informationsregioner (FIR). För resp. region flnns en ansvarig chef (C FIR). som är underställd flygplalsdirektören. C FIR har elt samordnings- och upp-följningsansvar för flyglrafikledningsljänslen inom regionen. Vid envar av

Prop. 1975:81

7

luftfarlsverkets flygplatser med linjefan finns upprättat ell flyglrafikléd-ningsorgan under en lokal trafikledningschefs ledning. C FIR är tillika chef för sådanl lokalt flygtrafikledningsorgan. Vid flygplatser med linjefart, där annan än luftfartsverket är huvudman, är trafikledningsorganet upprättat med personal som inte tillhör luftfartsverket. C FIR har etl operativt sam­ordnings- och uppföljningsansvar också för sådana trafikledningsorgan, dock ej vad avser flyglrafikledningsorgan vid militära förband.

För den regionala besikiningsverksamheten finns under luftfartsinspek-lionen enbesiklningsorganisation uppdelad på fyra besiklnings-områden med lokalkonior vid öslra, södra, väslra och norra flygplatsför­valtningarna. Därjämte finns ett besiklningskontor för SAS' svenska region inrättat vid östra flygplatsförvaltningen. 1 administrativt hänseende är be­siktningschef knuten till resp. flygplatsförvaltning.

Utöver dessa organ finns ell siirskill gemensaml skandinaviskt tillsyns-kontor (STK) som handhar tillsynen av SAS underhållstjänsl och som sorlerar underdel si k. OPS-ulvalgel.' Besiklningsorganisalionen ulför visst besiktningsarbele för STK.

Härtill kan nämnas den nya f 1 y g t ra f i k I e d a rs k o I a n i Slurup, som togs i bruk hösten 1974 och som svarar för ulbildning av flygirafikledare för såväl flygvapnels som luftfartsverkels behov. Driftansvaret för skolan åvilar f. n. en särskild nämnd, nämnden för flygtrafikledarskolan i Slurup, sammansatt av företrädare för chefen för flygvapnet och luftfartsverket med en från parterna fristående ordförande. Nämnden har förutsatts beslå intill dess atl permanent ledningsorgan inrättats.

Del totala antalet anställda i luftfartsverket uppgick vid utgången av år 1974 lill ca 1 710, varav ca 370 i cenlralförvallningen, 1 200 i flygplals-organisalionen, 20 i besiklningsorganisalionen och 120 i flyglrafikledarskolan i Slurup.

Slutligen bör nämnas delegationen för samordning av det framtida flyg-konlrollsystemet.dens. k.ATS-delegationen. Denna har lill uppgift all som rådgivande och samordnande organ bilriida luftfartsverket och che­fen för flygvapnet vid val av systemlösningar och utrustning av betydelse för del framtida flygkontrolisystemel.

2.2 Televerkets teletekniska tjänst

Televerket ombesörjer som luftfartsverkels huvudenlreprenör den civila luftfartens teletekniska ijänsl. Entreprenaden omfattar projektering, anskaff­ning och anläggning saml teknisk drift och underhåll av radio- och te­leanläggningar för kommunikation, navigation och irafikledning. Denna verksamhet skall nu enligt statsmakternas beslut överföras till luftfartsver­ket.

'Ett rådgivande organ till de skandinaviska luftfartsmyndigheterna, beslående av che­ferna för resp. lands luftfartsinspektioner. Utvalget behandlar bl. a. frågor ang. den säkerhetsmässiga tillsynen av SAS och principiella frågor rörande de skandinaviska chanerföretagens tekniska och operationella verksai-nhei.

Prop. 1975:81

8

Televerkets luflfarlskonlor (Pri) inom projekteringsavdelningens radio-projekteringssektion är kontaktorgan gentemot luftfartsverket i frågor rö­rande luftfarlsradiofrågor och samordnande instans för televerkets aktiviteter inom detta område.

Inom televerkets centralförvalining utförs uppgifler avseende den tele­tekniska tjänsten även av andra inslanser än Pri. Tillsammans beräknas arbetsvolymen i central förvaltning (inkl. administrativa avdelningen och ekonomiavdelningen) omfatta 85 personår/år, varav 66 avser Pri.

Anläggningsverksamhelen utförs av byggnadsavdelningen under drift­avdelningen. Omfattningen av verksamheten beräknas till ca 7 personår/år i stabs- och arbetsledande funktioner och 12-15 personår/år i regionalt mon­tagearbete. 1 televerkets nya organisation avses montage av radioanlägg­ningar överföras lill de sex radioområdena.

Den tekniska driften och underhållet ombesörjs av radioområdena (f. n. radioljärrnälsområden). Inom dessa arbetar f. n. totalt elt 80-tal personer med uppgifter enbart för luftfartsverket. 115 personer utför ca 22 personår för luftfartsverket blandat med andra uppgifler inom radioområdena (f. n. radiofjärrnätsområden).

2.3 Den militära flygtraflkledningstjänstens organisation m. m.

2.3.1 Ansvarsförhållanden i stort

Ansvarel för flygtrafikledningstjänslen inom försvarsmakten åvilar under överbefälhavaren chefen för flygvapnel [CFV]. Den operativa ledningen' utövas av överbefälhavaren och under denne av militärberälhavarna och chefen för första flygeskadern. CVF biträder dessa chefer när del gäller den fackmässiga ledningen av flygtrafiktjänsten inom försvarsmakten. På CVF:s uppdrag ansvarar härvid

-försvarets materielverk, huvudavdelningen för flygmateriel (FMV-F), för projektering, anskaffning, anläggning, drifl och underhåll av den radio-och teletekniska utrustning på marken som erfordras för flygtrafiklednings-tjänsten och samhörande tjänster samt

-forlifikationsförvaltningen (ForlF) för byggnads- och fältarbeten på flyg­vapnets flygplatser.

Härtill kan läggas all luftfartsverket på civil sida svarar för samordning i sådana operativa frågor som är av gemensam natur för civil och militär flygtrafikledning.

' Med operativ ledning förstås inom försvarsmakten bl. a. att ställa uppgifter, fördela resurser och att samordna stridande förbands verksamhet.

Prop. 1975:81

9

2.3.2   Chefen för flygvapnet

Ärenden rörande flyglrafikledningsljänslen m. m. handläggs dels på cen-iral nivå i försvarsstaben och flygstaben, dels på lokal nivå under resp. för­bandschef.

På central nivå ingår i försvarsstaben bl. a. en kommunikationsavdelning och i flygslaben sju enheter, nämligen chefsexpedilionen, centralplaneringen, sektion 1 (taktik, organisalion, utrustning), sektion 2 (personal, ulbildning m. m.), flygsäkerhelsinspektionen, systeminspektionen saml militära väder-tjänstens centralorgan.

Då den militära flygtrafikledningstjänsten är starkl integrerad med den operativa flygijänsten är de flesta avdelningar inom flygslaben i olika av­seende berörda av frågor som hör samman med flygtrafikledningstjänslen.

Inom sektion 1 är främst central-, organisations-, signalljänst- och tra­fikavdelningarna berörda. Av dessa har de tre förstnämnda ansvar för i huvudsak taktiska, operativa och tekniska frågor och irafikavdelningen di­rekt fackansvar för flygtraflkledning och flygräddning inom krigsmaklen. Inom trafikavdelningen tjänstgör inalles 23 personer, varav f. n. 13 trafik­ledare. Inom sektion 2 har främst utbildnings- och personalavdelningarna kontakt med flyglrafikledningsljänslen. Av övriga enheter i flygstaben bör särskilt flygsäkerhelsinspektionen - med dess ansvar för flygsäkerheten i vid beinärkelse inom försvarsmakten - franihållas.

Såvitt gäller organisationen på lokal nivå finns vid flygvapnels förband enligl gällande organisalion en särskild iraflkavdelning under förbandschefen omfattande flygplatskontroll och terminalkontroll. Regionalkontrollerna (REC) lyder under resp. sektorfloltiljchef. Särskilda lydningsförhållanden råder för trafikledningsfunklionerna vid Arméns helikopterskola, l:a he-likoplerdivisionen (marinen) och Försöksplalsen i Vidsel.

Vid flygvapnets förband sker f. n. i organisatoriskt hänseende en successiv övergång lill ny huvudslrukiur som faslställis av 1974 års vårriksdag (prop. 1974:50, FöU 1974:25, rskr 1974:270). Beslulel innebär alt förbandet under förbandschefen organiseras i tre grupper av huvudenheter, nämligen led­nings- och stabsenheter, förbandsenheter samt förvaltning- och driftenheter.

2.3.3   Försvarels materielverk

Försvarets materielverk, huvudavdelningen för flygrnateriel (FMV-F), svarar på uppdrag av chefen för flygvapnet för bl. a. projektering, anskaffning och anläggning av de teletekniska och elektriska utrustningar på marken och i flygplan som erfordras för flyglraflktjänsten och samhörande tjänster inom flygvapnet saml utövar den centrala ledningen av underhållet av dessa utrustningar.

För utrustningar för flygtrafiktjänsten svarar främst stridsledningsavdel-ningen, flygelektrobyrån inom flygplanavdelningen samt underhållsavdel­ningen liksom de allmänna enheterna pJaneringsavdelningen, provnings­avdelningen, inköpsavdelningen och kontrollavdelningen.

Prop. 1975:81

10

Slridsledningsavdelningen och flygelektrobyrån omfattar efter materiel­verkets omorganisation den 1 april 1974 tillsammans ca 250 tjänster fördelade på 33 underenheler. 20 av dessa underenheler berörs av ärenden rörande utrustningar på marken för flygtrafiktjänsten förutom alt de i likhel med resterande underenheter handlägger frågor avseende utrustningar ingående i flygvapnets slril-, bas- och sambandssystem på marken och teleutrustningar i flygplan. Dessa system omfattar bl. a. samma teknikområden som för flyg-trafikljänsten.

Samordningsansvaret för utbyggnaden av kompletta terminal- och flyg-plalskonlroller vid försvarels flygplatser ligger på baselseklionen inoi-n strids-ledningsavdelningen. Baselsektionen, som omfattar 12 tjänster, utför denna samordning med slöd av fem konsullljänster och handlägger dessulon-i an­skaffning och anläggning av viss annan utrustning såsom väderljänslulrust-ningar, fasta och mobila elkraftulruslningar vid flygvapnels siridslednings-och luftbevaklningscenlraler och flygplatser m. m.

Underhållsavdelningen leder och följer upp underhållet av de utrustningar som anskaffas och överlämnas för drift lill den lokala förvaltningsmyn­digheten, dvs. floltiljchefen i fråga om utrustningar för flyglrafiktjänsten. Underhållet sker genom floltiljchefs försorg enligl underhållsavdelningens fackanvisningar och beställs av flotiiljchef hos bl. a. de organ för det verk­ställande underhållel av telemaleriel, som ingår i leleservicebasorganisa-lionen.

3 Luftfartsverksutredningen

3.1   Faktorer av betydelse för luftfartsverkets organisatoriska utveckling

Luftfartsverksulredningen framhåller atl den viktigaste konsekvensen för luftfartsverkets vidkommande när verkel övertar de fredsmässiga flyglra-flkledningsuppgiflerna från flygvapnet är behovet av uppbyggnad av er­forderlig kompetens med avseende på de specifika militära förhållandena inom flyglrafiktjänstområdet. Kompelenskravel måsle också kopplas san-i-man med aktivt arbete för att skapa medvetenhet och förståelse för dessa förhållanden. Till delta kommer kraven på flygvapnels inflytande på olika nivåer i verkels organisalion, en fråga som betonas i prop. 1973:27 och i direktiven lill utredningen.

Med överförandet av vissa leleiekniska arbetsuppgifter lill luftfartsverket samt genom uppbyggandet av elt nytt trafikledningssystem sker en inle oväsentlig förskjutning mol en mer teknisk karaktär på verkets arbetsin-riktning och direkta ansvarsområde. Inte minst viktigt i detta sammanhang är därför att - i vad avser bl. a. verkels organisation och verksamhetsformer - man skapar en miljö som medger utveckling av verkels kompelens och produktion på del teletekniska området.

Allmänt gäller med övertagandet av nämnda arbetsuppgifter från flyg­vapnet, försvarels materielverk och televerket all luftfarlsverkel, särskilt under de närmaste åren, ställs inför uppgiften all lösa mera omfattande

Prop. 1975:81

11

samt delvis också nya personaladminisfrativa frågor. Detla understryker vik­ten av en utveckling av verkets personaladminislraliva funktioner.

1 prop. 1973:27 liksom i direktiven till utredningen har vissa organisa­toriska konsekvenser av den förestående integrationen av den civila och militära flygtrafiktjänsten förutsatts. Sålunda har förusalls all en särskild huvudenhet för flygtrafiktjänslfrågor skall tillskapas. Härav följer krav på samordning mellan flygtrafiktjänsten och de övriga produktionsfunktioner­na.

En ytteriigare konsekvens av statsmakternas beslut är atl i verkel skall inordnas den nyinrättade flyglrafikledarskolan i Slurup, vilken enligl tidigare beslut skulle ges självständig ställning.

Utredningen lämnar en översiktlig redovisning av de olika komponenler, vilka tillsammans bildar del civila flyglransporlsyslemet, och de olika roller luftfartsverket spelar däri. Del civila flyglransporlsyslemet kan sålunda be-' traktas som sammansatt av vissa produktionssystem, nämligen flygdriftsystemet, flygplatssyslemet och luftrumssystemet. Luftfartsverket svarar direki för huvuddelen av två av de tre produklionsrområdena, näm­ligen flygplats- och luftrumssysiemen. Däremot bedriver verkel ingen egen flygtransportverksat-i-ihet. 1 flygdriftsystemet verkar transporlföretag och andra enheter som bedriver flygverksamhet. Till dessa produktionssystem kan läggas två kvalitativa d i r-n e n s i o n e r, avseende dels flygsä-kerhel, dels Iransporlförsörjningsstandard i systemet. Produktionssystemen måste sålunda verka inom ramen för fastställda flygsäkerheismässiga mål och med utgångspunkt i krav på transporlförsörjningsstandarden (volymer, linjeslräckningar, turtäthet, prisfrågor). För formulering av de kvalitativa kraven och för uppföljning genom kontroll i dessa avseenden svarar luft­fartsverket hell - såsom fallet är i fråga om flygsäkerhet för den civila luft­farten - eller delvis.

I anslutning till denna beskrivning av flygtransportsystemet konstaterar utredningen att verkets rörelsefrihet inom de olika delsystemen begränsas av vissa yttre grundläggande ramar som sätts av det internationella och skandinaviska luftfartssamarbetel saml av de trafikpolitiska principer och riktlinjer som vid varje lidpunkt gäller. Inom dessa ramar har luftfartsverket alt söka utveckla sin verksamhet i överensstämmelse med de riktlinjer och mål som statsmakterna fastställt för verket. Del är emellertid naturligt alt verket dels genom sitt engagemang på produktionssidan i flygtransport­systemet, dels i egenskap av myndighet måsle känna ansvar tor all följa systemets utveckling och med utgångspunkt i utförda analyser och bedöm­ningar rörande flygtransportsystemet föreslå sådana ändringar av ramar och restriktioner som verket kan finna motiverade. Luftfartsverket kan således självt, beroende på typ och grad av ansvar för de olika delsystemen, i olika grad påverka flygtransportsyslemeis utveckling men är samtidigt beroende av de förändringar i systemet soin betingas av andra förhållanden. Det är därför av slor vikt att verkel inom sig bygger upp resurser för bedömningar om nyglransporlsyslemels långsikliga utveckling, dels som grund förverkels

Prop. 1975:81

12

långsiktiga planering av driftfunktionerna (flygplats- och flyglraflktjänsl), dels som grund för verkets myndighetsutövning (trafikala frågor och sä­kerhetsfrågor).

De olika roller luftfartsverket har alt spela inom flygtransportsystemet får också organisatoriska konsekvenser när de relateras lill den för verkel gällande verksamhetsformen, affärsverksformen: Luftfartsverkets verksam­het spelar över elt vidsträckt område, innefattande inle bara all driva flyg­plats- och luftrumssysiemen utan även vissa renodlade myndighetsuppgifter - flygsäkerhetsfrågor och trafikala myndighetsfrågor.

Det lill de ekonomiska målen relaterade affärsmässiga uppträdandet får naluriigen ell mera framträdande uttryck beträffande flygplats- och flyg­trafiktjänsterna. 1 denna del uppträder verket som leverantör i flygplatsernas relationer till flygföretagen samt i vissa hänseenden som kund i avtals­förhållanden t. ex. med SMHI.

För myndighetsfunktionerna gäller andra förutsättningar, eftersom dessa väsentligen styrs genom överordnade förfatlningar o. d. och har tillgång till legala sänktionsmedel.

1 verkets nuvarande organisalion hör driftavdelningens arbetsområde i huvudsak samman med affärsdriften och luftfarisinspeklionens arbetsom­råde med den flygsäkerheismässiga delen av myndighetsfunktionen. Ad­minislraliva avdelningens och ekonomiavdelningens arbetsuppgifter om­fattar förutom interna styr- och stödfunktioner också vissa myndighets­funktioner.

Del är enligl luftfarlsverksulredningen angelägel att fördelarna med af­färsverksformen väl tillvaratas oaktat verkel också har alt svara för uppgifter av myndighetskarakiär. Detta kan tillgodoses om verkets organisation ger ett så klart ulltryck som möjligt för de olika uppgifternas karaktär, syftande till att produktions- och myndighetsintressena skall kunna redovisas och ställas mot varandra på tillräckligt hög nivå i organisationen.

Utredningen redovisar också vissa bedömningar om den civila luftfartens utveckling. Flygtrafikens tillväxt innebär bl. a. krav på alt landets samlade flygtransportsyslem ges en häremot svarande rationell struktur. Den innebär vidare krav på ökning av luftrummets kapacitet och ändrade krav på flyg­platsernas service, utformning och dimensionering. Sett frän luftfartsverkels synpunkt medför utvecklingen krav på anpassning av organisalion, teknik och metodik i takt härmed. Att aktivt bevaka eventuella nya-eller ompröva hittills beslående - verksamhetsfält är uttryck för nödvändigheten av all dra nytta av den allmänna volymtillväxt och de eventuella strukturföränd­ringar inom luftfarten som kan förutses. Med den ekonomiska belastning som följer framför alll med hittills gjorda åtaganden i slora flygplatsprojekt, är det angelägel alt verket strävar efter atl tillvarata de kommersiella möj­ligheter som de ökade traflkvolymerna erbjuder.

Utvecklingen på luftfartens område kännetecknas också av en snabb tek­nisk föränderlighet som förändrar luftfartens karaktär och hela områdets komplexitet. Flygmaterielfrågor, flygoperaliva frågor och frågor om flyg-

Prop. 1975:81

13

trafikljänsl, flygplatser, markanläggningar saml urval och ulbildning av luft­fartspersonal får ses som ett allt mer integrerat syslem där de olika sy-stemkomponenierna i hög grad påverkar varandra. Delta förhållande har särskild betydelse för luftfarlsverkel i dess funktion som flygsäkerhets-kontrollerande myndighet men också såvitt gäller verkets ansvar för drift av flygplatser och av flygiraflktjänslsystem. I fråga om dessa verksamheter krävs allmänt sett atl de kvantitativt och kvalitativt utvecklas i harmoni med den samlade utvecklingen inom luftfarten. Som tidigare berörts är det därför av vikt all man inom luftfarlsverkel gör mer långsikliga be­dömningar av.seende flygiransporlseklorn i dess helhet.

För luftfarlsverkets organisatoriska utveckling är också av betydelse att beakta de nya personalpolitiska mål och strävanden som gör sig gällande i samhället. Den snabbt föränderiiga teknologiska miljö, som luftfartsverket verkar i, ställer särskilda krav på bl. a. utformning och utveckling av verkets personalpolitik och personaladministration. Överföringen av verksamheter från flygvapnet och leleverkel kommer också all ställa särskilda krav i per-sonaladminislrativt hänseende.

3.2 Överväganden om huvuddragen i luftfartsverkets organisation

Luftfartsverksutredningen karaktäriserar luftfarlsverkel som en tjänsle-producerande organisalion med följande huvudområden för sin verksamhet

-

drift och förvallning av flygplalser (flygplaisijänsi)

-

flygtrafikledningstjänst   vid   flygplalser  och   i  luftrummet  (flygtrafik­tjänst)

-

flygsäkerhetsuppgifter avseende den civila luftfarten (luflfarlsinspekiio­nen)

-

övriga myndighetsuppgifter.

Av dessa utgör de båda förstnämnda verkels produklionsuppgifter och de båda senare verkets myndighetsuppgifter. Härtill kommer administrativa funktioner av styrande och stödjande karaktär.

1 fråga om de två produktionsområdena - flygplaisijänsi och flygtrafiktjänst -anser utredningen atl skillnaden i resp. verksamheters ka­raktär är sådan att de mindre väl lämpar sig för att - såsom fallet är f. n.

- hållas samman i organisatoriskt hänseende. Flygtrafiktjänsten karakte­

riseras av starka krav på enhetlighet och är förhållandevis hårt reglerad

i operativt avseende, vilket i förening med starkl standardiserade tekniska

syslem ger dess cenlralslyrda karaktär. Den operativa verksamheten handhas

av en enhetlig personalkategori - trafikledare - för vilka verket svarar för

såväl grund- som vidareutbildning. Flygplalstjänsien utnyttjar ell väsentligt

bredare register av materiella resurser, beslående av i huvudsak fält- och

husbyggnadsanläggningar och elektro- och leleiekniska anläggningar saml

en omfattande uppsättning av utrustningar av skilda slag. De lokala för-

Prop. 1975:81

14

hållandena vad gäller trafikens onifallning och struktur m. m. har slor be­tydelse för tjänstens dii-nensionering och innehåll. 1 fråga 011-1 personalen gäller att i flygplalstjänsien arbetar många olika kategorier.

Utredningen fran-ihåller all sambanden mellan förekoi-iimande funktioner inom resp. områden är starka. De två verksamhelsområdena kan var för sig betraktas som sammanhängande syslen-i.

Flygtrafiktjänsten kännetecknas av atl de olika operativa funktionerna är starkl integrerade såväl sinsemellan som med flygverksamheten. Härtill kommer atl de för tjänsten nödvändiga utrustningarna dels är sinsernellan integrerade lill tekniska delsystem, dels i fråga om manöver- och presen-talionsorgan saml automation nära samverkar med människan/operatören i man-maskinsystem. Utvecklingen av tjänsten är därför beroende av ell intimt samspel mellan bl.a. tekniker och operatörer.

Flygplalstjänsien bör också ses som ell sammanhängande system, i vilket ingår operativa funktioner, underhålls- saml anläggnings- och utrustnings-tekniska funktioner. För att en effektiv flygplaisijänsi skall kunna uppnås är del angelägel all de olika operativa och tekniska delsystemen utvecklas i balans och all lösningar växer fram i ell väl fungerande samarbele mellan de berörda funktionerna.

Den sammanhållning som enligl det ovanstående är möjlig för flygplals-resp. flyglrafikljänsien förutsätter emellertid att vardera verksamhetsgrenen kan utvecklas med beaktande av samtliga aspekter som är av betydelse för verksamhetsgrenen i fråga, dvs. avnämarnas eller intressenternas krav samt verksamhetsgrenens resurser av personal, anläggningar och utrustning och ekonomi. En sådan sammanhållning måste baseras på långsikliga över­väganden med hänsyn till del lidsföriopp som åtgår för förändring av resurser och system av olika slag.

Utredningen anser att ekonomiskt ansvar bör läggas ul i organisationen för verksamhetsgrenarna flygplaisijänsi och flygtrafiktjänst. Med elt sådant ansvar följer också ell avgörande inflytande inte endast över de löpande operativa funktionerna inom resp. verk.samhetsgren utan även över övriga i densamma ingående funktioner avseende bl.a. planering, inlressenlkon-lakler, marknadsföring saml anskaffning, vidmakthållande och utveckling av de personella och materiella resurserna för verksamheten. Således bör i möjlig mån för de två verksamhetsgrenarna erforderliga resurser allokeras till motsvarande organisatoriska grupperingar. Detta bör gälla på såväl central soi-n lokal nivå. Det är emellertid inte motiverat all driva resursallokeringen så långt atl verksamhetsgrenarna disponerar egna resurser för samtliga funk­tioner. Del är nämligen angelägel all kompetens och resurser inte onödigtvis dubbleras inom luftfartsverkels organisalion.

Utredningen har ansett del möjligl alt på här nämnda två verksamhels-grenar fördela de tekniska fackområden som är aktuella för luftfartsverkets del. Till flygplatsljänsten för utredningen sålunda de tekniska funktionerna för byggnader, fäll, elektroteknik och utrustning, medan de teletekniska

Prop. 1975:81

15

funktionerna förs lill flygtrafiktjänsten. En sådan fördelning innebär alt de Ivå verksamhelsgrenarna i tekniskt hänseende i viss uisträckning kommer att repliera på varandra. Jämfört med ell alternativ atl samla samtliga tek­niska funktioner i en särskild organisatorisk gruppering innebär en lösning enligt utredningens förslag all bättre organisatoriska förutsättningar skapas för en samlad prövning och avvägning av de tekniska frågorna i relation lill resp. verksamhetsgrens operativa och ekonomiska förulsäitningar.

1 fråga om luftfartsverkets myndighetsuppgifter har utredningen såvitt gäller flygsäkerhelsuppgiflerna inle funnil anledning överväga någon i princip ändrad organisalorisk lösning. Luftfarlsinspeklionen kvarstår så­lunda oförändrad som särskild organisalorisk gruppering.

I fråga om de trafikala myndighetsfunktionerna konstaterar utredningen behov av alt organisatoriskt samordna ifrågavarande funktioner. Därigenom förbättras möjligheterna att inom verket åstadkomma en ntera samlad be­dömning av dessa frågor. 1 samband härmed bör också bedömas den organisatoriska placeringen av de planerings- och utredningsuppgifter rö­rande luftfartssektorns utveckling, för vilka uppgifter utredningen ansett luftfarlsverkel bör la etl ökat ansvar. Utredningen har därvid bl. a. velat betona vikten av alt luftfartsverket i sin utövning av de traflkala rnyn-dighetsfunklionerna har ingående kunskaper om flyglransporisektorns vill­kor och betingelser såväl i nuläget som i ett längre tidsperspektiv. Vid en samordning av de trafikala myndighetsuppgifterna med nyssnämnda pla­neringsuppgifter bör en särskild organisatorisk gruppering härför tillskapas. Vid en sådan organisalorisk lösning bör också de beredskapsplanläggnings-uppgifter avseende den civila luftfarten som luftfartsverket har samordnas med nyssnämnda funktioner.

Luftfartsverksutredningen har vid sin bedömning av organisationen för de centrala administrativa funktionerna inle funnil anledning atl fö­reslå någon principiell ändring. Med hänsyn till de ekonomiadministrativa och personaladministrativa funktionernas omfattning och artskildhel bör dessa, liksom nu är fallet, hållas åtskilda i organisatoriskt avseende.

1 sammanfattning innebär sålunda utredningens förslag i fråga om or­ganisationsstrukturen att luftfartsverkets huvudfunktioner grupperas i sex organisatoriska block, nämligen

O Flygplaisijänsi

O Flygtrafiktjänst

O Flygsäkerhetsuppgifter

O Trafikala myndighetsuppgifter, övergripande planering

O Ekonomiadministration m. m.

O Personaladministralion m. m.

Prop. 1975:81

16

3.3 Vissa administrativa system

Luftfarlsverksulredningen framhåller atl luftfartsverkets möjligheter att fungera bl. a. är beroende av de administrativa syslem som finns för verk­samheten. Utredningen tar därför i sammanhanget upp sådana administra- liva funktioner som är av särskild betydelse för organisationen i dess helhet, nämligen planering, ekonomiadministration och personaladministration.

1 fråga om planeringen framhåller utredningen all denna måsle ses som en i verksamheten integrerad del och därför måste genomsyra orga­nisationen i dess helhet. Detta är väsentligt mot bakgrund av den syn be­träffande delegering som utredningen vill betona, vilkel främst har betydelse för den lokala organisationens planeringsarbete men även för enheter inom den centrala organisationen. Luftfarlsverkets lolala planeringssystem måste således vara förgrenat i organisationen och lill sin struktur överensstämma med del organisatoriska mönstret.

1 sammanhanget konsialerar utredningen, atl utbyggnaden av flygplats-och trafikledningsanläggningar genoni investeringarnas livslängd skapar långsiktiga bindningar av betydelse för flygtransporlsysten-iets struktur och för verkets egen ekonomiska utveckling. Av vikt är all verkels interna pla­nering relateras lill den planering och de bedömningar som görs i fråga om luftfartssektorns framtida utveckling. Elt planeringssystem i verket mås­te därför bygga på elt långsiktigt perspektiv. Planeringen måste också sam­ordnas för verkel i dess helhet och omfatta planering för såväl aktiviteter och resurser som ekonomi. Inte minst viktigt i sammanhanget är att den personaladminislraliva planeringen inlegreras i planeringsverksamhelen lo-tall sett.

Vad gäller ekonomiadministrationen tar utredningen upp vis­sa faktorer som man menar alt luftfartsverket bör beakta i det fortsatta utvecklingsarbetet.

En väl utvecklad ekonomifunktion måste baseras på dels en bred spridning av ekonomiskt ansvar och ekonomiarbete i organisationen, dels en central ekonomifunktion med styrande, utvecklande och för organisationen i övrigt stödjande funktioner. Del bör eftersträvas atl på de olika verksamhetsgre­narna i ökad uisträckning lägga ul elt ansvar för såväl kostnader som intäkter. För atl etl sådant ansvar skall kunna läggas ul i organisationen måste -med ulgångspunkl i den av statsmakterna fastställda ekonomiska målsätt­ningen-ekonomiska mål formuleras för olika verksamhetsgrenar och funk­tioner inom verkel.

Utredningen anser det vara väsentligt, all de personal­adminislraliva frågorna i största möjliga uisträckning dele­geras till de olika nivåer inom verket som har atl besluta i avseende på verksamheten inom de olika verksamhetsgrenarna. För all en delegering på delta område skall få avsedda effekter är det väsentligt all man beaktar behovet av ulbildning av personal i arbetsledande ställning.

Prop. 1975:81

17

En fortsatt utveckling av personaladministrationen måsle också ta sikte på atl de personaladminislraliva funktionerna utvecklas integrerat med pro­duktionssystemen inom de olika verksamhetsgrenarna. Del är bl. a. därför angelägel all utvecklingen av verkets personaladminislraliva planering inordnas i utvecklingen av luftfartsverkels planeringsfunklion.

3.4 Organisationsförslag

3.4.1   AUmänt

I sina bedömningar av resp. verksamhetsgrens organisation har utred­ningen eftersträvat atl nå sådana lösningar som medger en så långtgående delegering/decentralisering av arbetsuppgifter som möjligl. Utredningen ser delta som ell verksamt medel all åsladkomma smidig anpassning lill ändrade förhållanden inom resp. verksamhetsgren. Förutsättningarna för decen­tralisering lill lokal nivå skiljer sig emellertid åt mellan de olika verksam­hetsgrenarna - främst med hänsyn till skillnaden i arbetsmetodik och behov av regelstyrning.

1 fråga om luftfartsinspektionens interna organisation har utredningen i huvudsak grundat sina bedömningar på en inom luftfartsverket utförd utredning. Luftfartsverket har också utfört vissa andra organisationsutred­ningar, vilka utredningen kunnat ta del av, bl. a. avseende de trafikala myn­dighetsfunktionerna och inköpsverksamheten.

1 det följande lämnas en kortfattad beskrivning av den föreslagna or­ganisationen. En tablå över organisationsförslagel lorde få fogas lill pro­tokollet i detta ärende som bilaga 2.

3.4.2   Verkets ledning

Utredningen har inte funnil anledning atl föreslå någon ändring i sty­relsens sammansättning och fördelningen av arbetsuppgifter mellan styrelsen och verkels generaldirektör. I styrelsen finns f n. en ledamot från flygvapnet. Med anledning av den beslutade integrationen mellan militär och civil flyg­trafikledning bör det dock i instruktionen anges atl en av ledamöterna skall företräda chefen för flygvapnel.

3.4.3   Vissa samverkans- och stabsorgan

Inom luftfarlsverkel ärförelagsnämndsverksamhelen orga­niserad med en för verket i dess helhet central företagsnämnd samt lokala nämnder för cenlralförvallningen och för varje flygplatsförvaltning. Utred­ningen har inte funnit anledning att föreslå ändring i den principiella upp­byggnaden av förelagsnämndsverksamhelen med en central nämnd och lo­kala nämnder. En anpassning av antalet lokala nämnder kan emellertid

2 Riksdagen 1975. I saml. Nr 81

Prop. 1975:81

18

behöva ske med hänsyn till flygtrafiktjänstens vidgade omfattning.

Luftfartsverksulredningen har - i avvaktan på bl. a. resultaten från på­gående försök inom statsförvaltningen avseende vidgad företagsdemokrati under medverkan av delegationen för förvallningsdeniokrali (DEFF)- inte funnit anledning alt gå in på dessa frågor.

Så som fallet f. n. är bör generaldirektören och cheferna för huvuden­heterna lillsammans bilda en direktion. Direktionen bör vara etl forum för överiäggningar och utbyte av information mellan de berörda för atl nå önskvärd samordning inom verkel.

Enheten för intern revision inom verket bör ha ställning som stabs­organ direki under generaldirektören. På revisionsenhelen bör huvudsak­ligen ankomma atl utföra förvaltnings- och redovisningsrevision inom verkel i dess helhet

Till generaldirektörens förfogande föreslås stå elt sekretariat som svarar för sedvanligt förekommande sekrelerargöromål och som biträder i fråga om arbetet i direktion och styrelse.

För samverkan och samordning mellan verkel och försvarsmakten i lo-lalförsvarsfrågor förulsälter utredningen all liksom hittills en m i I i 1 ä r a s -si sten t  skall tjänstgöra vid verket.

Luftfartsverket har behov av kontakter och samverkan med avnämare såsom flygbolag, organisationer m. fl. Utredningen understryker betydelsen av samverkan med dessa och andra intressenter, inle bara med avseende på i särskilt fall uppkommande frågor ulan också beträffande policyfrågor och övriga frågor av mera allmän natur. Utredningen framlägger inte särskilt förslag rörande formerna för här berört samarbele ulan förutsätter atl dessa närmare övervägs av verket självt.

3.4.4 Organisaiionssiruknir

Under generaldirektören organiseras luftfartsverket på sex centrala hu­vudenheter med tillhörande lokala/regionala organ, nämligen

O huvudenheten för flygplaisijänsi under vars chef direki sorlerar   lokala   flygplalser

Ohuvudenhelen för flygtrafiktjänst under vars chef di­rekt sorlerar   lokala   ATS-organ

O luflfarlsinspekiionen    under   vars    chef   direki    sorlerar regionkonlor

O huvudenheten     för     transport-    och     planerings­frågor

O huvudenheten   för  ekonomifrågor

O h u v u d e n het en  för a m i n i st r at i v a  frågor

Prop. 1975:81

19

3.4.5 Organisation för flygplatsljänsten

Fördelningen av arbetsuppgifter m. m. och organisationen för flygplats-tjänsten bör enligl utredningen naluriigen byggas upp med ulgångspunkl i att flygplatstjänstproduktionen med förvaltning av tillhörande materiella och personella resurser är föriagd till den lokala verksamheisnivån. Om­fattningen och inriktningen av flygplalstjänsien varierar starkt mellan olika flygplatser. Dessa variationer i dimensionering och inriktning är uttryck för lokalt skilda förutsättningar i fråga om trafikens omfattning och struktur etc. saml även tillgång till olika typer av serviceutbud i flygplatsens när­het. Enligl utredningen ger de olika förutsäliningarna för flygplatsljänsten betydande utrymme för lokalt agerande.

Ett annat viktigt förhållande att la fasta på är atl den lokala organisationen har en naturiig närhet till olika intressenter, kunder, leverantörer m. fl.

F. n. sorterar de lokala 19 flygplatserna under fem flygplaisförvaltningar. Resp. förvaltning leds av en flygplalsdirektör som i sin lur är underställd chefen för driftavde/ningen. Enligt utredningens uppfattning bör emellertid envar flygplats sortera direkt under den centrala förvaltningen. Vid en sådan lösning skapas enklare order\'ägar i organisationen. 1 vissa avseenden skapas därmed också bättre förutsättningar all lägga ul elt ökat ansvar på flyg-plalscheferna. De fördelar som nuvarande organisalion kan anses innebära framför här angiven lösning torde i huvudsak gälla möjligheterna att i vissa avseenden kunna utnyttja gemensamma resurser. Dessa fördelar lorde dock i praktiken vara förhållandevis begränsade, bl. a. med hänsyn till de olika flygplatsernas geografiska belägenhet inom resp. flygplatsförvaltning. Ett sådanl gemensamt resursutnyttjande torde kunna uppnås även med den lösning utredningen förordar i den mån så visar sig ändamålsenligt. Ut­redningens förslag innebär således att nuvarande flygplaisförvaltningar under ledning av flygplalsdirektör upphör som särskild orgamsalorisk nivå.

Utredningens förslag beträffande den vertikala arbetsfördelningen inom flygplalstjänsien innebär all den lokala organisationen ges vidgade befo­genheter inom områdena marknadsföring, informaiion, underhålls- och an­läggningsarbete samt inom personaladministration. För alt åsladkomma en bättre framförhållning i verksamheten föreslås en utvidgad planering och uppföljning på lokal nivå.

För den centrala nivån innebär förslaget en starkare inriktning mot lång­siktig planering och utveckling, framför alll av syslem samt materiella och personella resurser. Till flygplatsljänsten har också förts därtill hörande mark-nadsföringsfrågor.

Med utgångspunkt i den angivna inriktningen av arbetsuppgifterna bör flygplalstjänsien organiseras på en central huvudenhet och lokala flygplatser direkt underställda chefen för huvudenheten.

På huvudenheten för flygplatsljänsten ankommer att svara för verksam­hetsgrenens långsiktiga planering och systemutvecklingsfunklioner, vissa

Prop. 1975:81

20

frågor avseende anläggande, drift och underhåll av byggnader, fältanlägg­ningar och eleklroleknisk utrustning, vissa frågor avseende anskaffning, drifl och underhåll av fordon, maskiner och redskap, vissa operativa frågor, personalfrågor och kommersiella frågor rörande binäringsverksamhelen.

Huvudenheten föreslås organiserad på fem enheter, nämligen planerings-och systemutvecklingsenhelen, anläggningsenhelen, elektrotekniska enhe­ten, utrustningsenheten samt allmänna enheten.

3.4.6 Organisalion för flyglrafikljänsien

Den operativa verksamheten inom flygtrafiktjänsten med förvallning av tillhörande materiella och personella resurser är föriagd på lokal/regional verksamhetsnivå. För den operativa flygtrafiktjänsten gäller starka krav på enhetlighet, vilkel leder lill en hårt regelsiyrd arbetsmetodik. Utformning av luftrumsorganisalionen och procedurer för flygtrafikledningen skapar över vidsträckta geografiska områden en stark koppling mellan olika ATS-organ. Dessa omständigheter begränsar i viss mån möjligheterna atl föra ut ar­betsuppgifter lill den lokala nivån.

1 övervägandena om fördelningen av arbetsuppgifter mellan central och lokal nivå har utredningen inle behandlat de teletekniska drift- och un­derhållsfrågorna. 1 prop. 1973:27 har således förutsatts all luftfartsverket självt, med utgångspunkt i företagsekonomiska bedömningar, skall avgöra i vilka former drift och underhåll bör ske.

I dagens organisalion förekommer på den civila sidan en regional funktion genom landets indelning i fyra flyginformationsregioner, var och en med en s.k. C FIR.

Frågan om antalet nivåer i flygtrafikljänslorganisalionen samt den lämp­ligaste arbetsfördelningen mellan olika nivåer måsle bedömas med särskilt beaktande av den förestående utvecklingen av flyglrafikledningssystemet. Denna utveckling lar sikte på en successiv övergång lill yliäckande flyg­kontroll. Antalet flyginformationsregioner komnier därvid all enligt luft­farlsverkets föreliggande planer successivt minska från nuvarande fyra re­gioner lill tre vid slutet av 70-talel och vidare till två under senare hälften av 80-lalel.

C FIR uppgifter är av begränsad omfattning och avser vissa samordnings-och uppföljningsfunktioner av administrativ natur. Med hänsyn lill kraven på flygtrafiktjänstens enhetlighet, vilka växer sig alll starkare i takt med utvecklingen mot elt komplexare och större sammanhängande lekniskl-operativi syslem, bör dessa samordningsfunktioner lämpligen skötas på central nivå. Utredningen anser således atl C FIR kan avskaffas. Detla in­nebär all de lokala ATS-organen vid civila flygplatser i alla avseenden direki underställs den centrala organisationen.

Utredningens förslag i fråga om arbetsfördelningen inom flygtrafiktjänsten innebär i fråga om verksamheten på central nivå en starkare inriktning mot

Prop. 1975:81

21

långsiktig planering och systemutveckling. I operativa frågor överensstäm­mer förslagel i siorl med vad nu gäller. Verksamheten föreslås väsentligt utvidgad vad avser teletekniska frågor och utbildningsfrågor, vilket närmast är en konsekvens av de tidigare fattade besluten om alt tillföra verket upp­gifter inom bl. a. dessa områden. Utredningen förutsätter alt, när integre­ringen av den civila och militära irafikledningen har genomförts, luftfarts­verket i takt med utvecklingen av del nya flygkontrolisystemel beaktar möjligheterna lill ytteriigare decentralisering av funktioner till lokala organ.

Utredningen föreslår atl flygtrafiktjänsten organiseras på en central hu­vudenhet samt lokala ATS-organ direki underställda chefen för huvuden­heten.

På huvudenheten för flyglrafiktjänsten ankommer atl svara för verksam­hetsgrenens långsiktiga planerings- och systemutvecklingsfunklioner, vissa drift- och ledningsuppgifter avseende den operativa flyglrafikljänsien, vissa personalfrågor, verkels leleiekniska frågor saml frågor rörande ulbildning av flygirafikledningspersonal.

Huvudenheten föreslås organiserad på följande fyra enheter, nämligen planerings- och systemutvecklingsenhelen, operativa enheten, teletekniska enheten och flyglrafikledarskolan.

3.4.7 Luftfartsinspektionen

Luftfartsverksutredningens förslag i denna del bygger på resultatet av en utredning inom luftfartsverket avseende inspektionens målsättning, ar-belsmelodik och organisation.

I fråga om arbetsuppgifternas fördelning inom inspektionen har luftfarts­verket funnil del nödvändigt alt utveckla luftfarisinspeklionens regionala organisation till ett organ med bredare kompelens omfattande inte bara maierielfrågor ulan även flygoperaliva frågor, frågor om ulbildning, viss kontroll av flygplatser samt medverkan i haveriutredningar. I konsekvens härmed måste den regionala organisationen ges vidgade beslutsbefogenheter i löpande tillsyns- och kontrollfrågor.

Luftfartsinspektionens centrala organ bör inrikta sin verksamhet på ut­veckling och på stödjande funktioner men med bibehållande av den nöd­vändiga fältkontakten.

Vissa aktiviteter som rör sport- och hobbyverksamhet - dvs. icke flyg-transporlsysieminriktade ärenden - kräver betydande resursinsatser utan att ge motsvarande kostnadstäckning. Dessa arbetsuppgifter anser verkel därför böra i möjligaste mån delegeras till marknadens intresseniorgani-salioner.

Luftfartsinspektionens sätt att arbeta bör karaktäriseras av systemkontroll och en strävan till ökad egen-kontroll hos marknaden. En väl fungerande egen-konlroll medför att inspektionen primärt kan inrikta sitt arbete på kon­troll av systemet som sådant. Kontroll av detaljer kan ske slickprovsvis.

Prop. 1975:81

22

Etl sådant arbetssätt förutsätter viss analysverksamhel. Syftet med ana­lyserna är att dels identifiera risker och brislområden lill grund för förslag till konkreta flygsäkerhelsålgärder, dels värdera dessa ålgärdsförslag och prio­ritera dem med hänsyn lill deras kostnader och effeklivitei från flygsä-kerhetssynpunkt.

Även om luftfarlsinspeklionen har ell samlat ansvar för flygsäkerhets-arbetet för den civila luftfarten och har att svara för utgivande av normer är det inle självklart att inspektionen inom den egna organisationen skall ha en fullständig uppsättning av resurser för alt utföra erforderiigt arbete. Exempelvis bör, i fråga om bestämmelser för flygtraflkljänslen och flyg-väderljänsten, kapacitet från bl.a. andra delar av verket kunna utnyttjas.

Luftfarlsverksulredningen har i huvudsak ansett sig kunna biträda de bedömningar som luftfartsverket gjort och särskilt betonat betydelsen av samverkan med intressenterna och strävandena atl hos de förelag, luft­fartsverkets driftfunktioner m. fl., vilka är föremål för luftfarisinspeklionens kontroll, utveckla egna interna kontrollsystem. Detta bör kunna leda till etl totalt setl bättre resursutnyttjande. En sådan utveckling skapar också förutsättningar för de berörda intressenterna alt bygga in säkerhetskraven i egna normer och anvisningar för sin verksamhet. Öppenheten i relationerna till intressenterna och ålgärder för att stärka kontakterna med dessa anser utredningen vara ell effektivt sätt all främja säkerhetsarbetet.

Vad gäller arbelsfördelningen mellan central och regional nivå har ut­redningen konstaterat att denna ligger i linje med strävandena beträffande organisationslösningen i stort för verket.

Luftfarlsverksulredningens organisalionsförslag innebär följande. Under chefen för luftfarlsinspeklionen organiseras verksamheten på en central hu­vudenhet saml regionkonlor.

På den centrala huvudenheten ankommer all svara för frågor rörande säkerhelsmålsätlning, analys- och systemvärdering samt bestämmelse- och informationsarbete avseende flygoperaliv verksamhet, ulbildning och cer-lifiering av luftfarlspersonal, flygtekniska och underhållslekniska frågor samt flygplatser. Vidare ingår undersökning av vissa luftfartsolyckor saml förande av certifikat- och luftfarlygsregistren.

Huvudenheten föreslås organiserad på sex enheter, nämligen analys- och sysleminspekiionsenheten, haveriutredningsenheten, flygoperativa enhe­ten, malerielenheien, utbildningsenheten och kanslienheten.

Utredningen har i sitt förslag avvikit från del av verket förordade genom att i en och sanima enhet sammanföra såväl analysverksaniheten som be-slämmelsearbetet. Verket föreslog för sin del arbetsuppgifterna fördelade på två enheter.

Luftfarlsverksulredningen har också behandlai vi.ssa frågor avseende de befogenheter som bör förknippas med det självständiga ansvar i flygsäker­hetsfrågor som ligger på chefen för luftfarlsinspeklionen.

En sådan befogenhetsfråga gäller de möjligheter denne har alt besluta

Prop. 1975:81

23

om att föra fråga om brott mot flygsäkerhetsföreskrifter till åtalsprövning. F. n. gäller atl sådanl beslul fattas av generaldirektören. Enligl utredningens mening lorde det bättre överensstämma med det flygsäkerhetsansvar chefen för luftfarlsinspeklionen har all dylika åtalsfrågor handläggs av denne. Möj­ligheten all driva en flygsäkerhelsfråga lill åtalsprövning bör sålunda ses som ett av de medel som står lill förfogande för vidtagande av relevanta sanktioner vid brott mol säkerhelsföreskrifter. Policyn i ålalsärenden måste vara integrerad med policyn i fråga om administrativa sanktioner - t. ex. indragande av certifikat och tillstånd - och ingå i den flygsäkerhetssystemets helhetssyn, för vilken chefen för luftfarlsinspeklionen ansvarar.

3.4.8   Organisation för huvudenheten för transport- och planeringsfrågor

Huvudenheten för transport- och planeringsfrågor skall svara för över­gripande planering avseende flygtransportseklorn och luftfartsverkets egen verksamhet, statistikfrågor avseende flygtransportsektorn, trafikala myndig-helsfrågor och beredskapsplanläggningsfrågor.

Utredningen föreslår all verksamheten organiseras på tre enheter nämligen planeringsenheten, iransporlenheten och försvarsenhelen.

Huvudenheten för transport- och planeringsfrågor bör enligl utredningen i resurshänseende kunna byggas upp med den personal som i nuvarande organisation handhar de funktioner som skall ankomma på enheten. Här­utöver krävs en förstärkning med hänsyn till föreslagen vidgad omfattning av planeringsfunkiionerna.

3.4.9   Organisation för huvudenheten för ekonomifrågor

Utredningen anser det viktigt all det centrala ekonomiarbetel inriklas på för verkel i sin helhet övergripande frågor avseende ekonomisk styrning, budgetering saml allmänt slöd åt organisationen i ekonomifrågor, t. ex. an­visningar och handledningar i ekonomiska kalkylfrågor.

En sådan renodling av arbetsuppgifterna motiverar atl vissa arbetsupp­gifter som i dag handläggs inom ekonomiavdelningen överförs lill annan enhet. Således bör prövning av inrikes befordringstaxor, utarbetande av prog­noser för luftfarten, Irafikekonomiska utredningar, normer och anvisningar för flygplalsverksamhel berörande kommuner saml frågor avseende verkets medverkan i den regionala trafikplaneringen överföras till huvudenheten för transport- och planeringsfrågor. Frågor om samordning av ADB-verk-samheten samt utveckling och drift av ADB-rutiner inom andra områden än ekonomiområdet hänförs till den administrativa huvudenheten. Sta­tistiska metodfrågor inom andra områden än driftekonomisk stalislik bör föras lill huvudenheten för transport- och planeringsfrågor.

Huvudenheten för ekonomifrågor bör sålunda svara för övergripande ekonomisk styrning, budgetering, ekonomisk statistik, ekonomisk redovis-

Prop. 1975:81

24

ning, likvidiletsfrågor saml vissa inköpsadminislraliva uppgifler.

Huvudenheten bör enligl utredningen organiseras på tre enheter, nämligen enheten för ekonomisk planering och kontroll, redovisningsenheten och inköpsenhelen.

3.4.10 Organisation för huvudenheten för administrativa frågor

Huvudenheten för administrativa frågor föreslås svara för verkets över­gripande personaladminislraliva frågor, löne- och avialsfrågor, verkels in­terna och externa informaiion, juridiska frågor, frågor om verkets admi­nistrativa rationalisering och utveckling saml konlorsservice.

Huvudenheten föreslås organiserad på fem enheter, nämligen personal-enheten, tnformalionsenhelen, juridiska enheten, organisationsenheten och koniorsserviceenheten.

I förhållande lill dagens organisalion innebär förslagel framför alll all frågor om beredskapsplanläggning samt de trafikala myndighetsfrågorna överförts till huvudenheten för transport- och planeringsfrågor. Vidare har revisionsenhelen inordnats direki under generaldirektören. Till huvuden­heten har förts ökade uppgifter avseende samordning av verkels ADB-verk-samhel.

3.5 Vissa särskilda frågor

I prop. 1973:27 och i direktiven lill utredningen har slor vikt lagts vid atl chefens för flygvapnet (CFV) inflytande blir säkerställt i den nya or­ganisationen. Detta sammanhänger med det ansvar som enligt instruktionen åvilar CFV i fråga om flygvapnets beredskap, krigsduglighei och ijänslbarhet i övrigi. Inom ramen för detla totalansvar är flygtrafiktjänsten en delfunktion som i olika avseenden är starkt kopplad lill den övriga verksamheten.

Luftfartsverksutredningen anser alt erforderligt inflytande för CFV i den nya organisationen bör tryggas genom en överenskommelse mellan luft­fartsverket och chefen för flygvapnet, vari de grundläggande ansvars-och befogenhelsförhållandena vad avser flygtrafikljänslfrågorna redovisas. Ut­redningen presenterar förslag till lösningar av vissa principfrågor som bör regleras i en sådan överenskommelse.

3.5.1   Vissa allm

ä

nna fr

å

gor

I prop. 1973:27 har uttryckligen förutsatts all den närmare ulformningen av flygkontrolisystemel, dess meloder och tekniska system bör utarbetas av luftfartsverket i samråd med chefen för flygvapnet. Överenskommelsen bör ge uttryck för denna grundläggande samverkansfråga. Även i övrigt bör frågor av principiell natur rörande flygtrafiktjänsten behandlas under

Prop. 1975:81

25

erforderiig samverkan mellan de båda myndigheterna. Detta gäller t. ex. flygtrafiktjänstens planering på kort och lång sikt med därvid uppkommande frågor rörande bl. a. krigsmaktens behov av flygtrafikledningspersonal, möj­ligheterna atl tillgodose dessa behov samt principerna för den prioritering som därvid kan behöva komma i fråga.

Såvitt gäller bestämmelser för flygtrafiktjänst avseende militär luftfart - bl. a. reglerade i BEFYL - förulsätls all dessa utfärdas i samråd med CFV.

Till de frågor av mera allmän natur som också bör regleras i överens­kommelsen hör de speciella krav som måste ställas på den flygirafikled­ningspersonal som avses tjänstgöra vid militärt förband. Den nuvarande militära flygtrafikledningspersonalen med civilmilitär ställning utför i dag vid sidan av de mera löpande direkta irafikledningsuppgifterna vid förbandel också uppgifter på krigsbaser och ledningscenlraler vid s. k. tillämpnings­övningar samt uppgifter avseende mobiliseringsplanering. Härtill kommer tjänstgöring i fredslid i krigsbefaltning enligt krigsorganisationen. Utred­ningen anser att flygvapnet även fortsättningsvis skall kunna använda tra-fikledningspersonal för dylika uppgifter även om personalen komnier alt vara anställd i luftfartsverket och vara civil. Del bör vara möjligl alt belrakla såväl ijänstgöring på krigsbas vid tillämpningsövningar som uppgifter rö­rande niobiliseringsplanering som led i den dagliga Ijänslen i ATS-organet vid förbandel. För atl trafikledare vid sådanl organ i fredstid skall kunna tjänstgöra i krigsbefaltning torde krävas atl vederbörande innehar särskild militär tjänsteställning. Detla krav kan tillgodoses genom anställning i flyg­vapnets reserv. Sådan tjänstgöring skulle i fredstid kunna fullgöras av tra-flkledaren inom ramen för tjänstgöringsskyldigheten som reservofficer.

Antalet trafikledare med sådan reservanslällning måste bedömas med ut­gångspunkt i krigsorganisationens behov.

Ett grundläggande krav är alt flygtraflkledningspersonal som kan komma i beröring med sekrelessbelagd intbrniation skall ha erforderiig skyddsklass. Vidare måsle för irafikledningspersonal som tjänstgör vid militär enhet all-mäni gälla kravel på skyldighet all iaktta gällande säkerhets- och ordnings­föreskrifter vid förbandel.

Slutligen bör i en överenskommelse även regleras vissa administrativa frågor avseende bl. a. personal och ekonomiska mellanhavanden.

3.5.2 Samverkan på central organisationsnivå

I verkets instruktion bör skrivas in atl en av ledamöterna i styrelsen skall företräda CFV intressen.

CFV inflytande i övrigt på central nivå - avseende bl. a. planeringen och utbyggnaden av flyglrafikledningssystemet - bör tillgodoses primärt på sätt som förutsatts i prop. 1973:27 genoin alt luftfartsverket till sig knyter den speciella militära erfarenhetskompetensen, dvs. flygtraflkledare med erfa-

Prop. 1975:81

26

renhet av militär trafikledning samt militär personal ur flygvapnet.

Behovet av flygirafikledare med speciell kunskap och erfarenhet av militär flygtrafikledning och dess resurser bör enligt utredningens mening i ini­tialskedet säkerställas genom överföring lill luftfartsverket av personal från bl. a. fiygslabens Irafikavdelning. Av vikt är emellertid alt den här avsedda kompetensen och erfarenheten i rimlig onifallning successivi fönyas. Elt åtagande från luftfartsverkels sida all trygga sådan kompelensförnyelse bör kunna ingå i överenskommelsen mellan verket och flygvapnet.

Som framhållits i propositionen bör också i luftfartsverkets centrala hu­vudenhet för flygtrafiktjänslfrågor ingå erforderlig personal med flygoperaliv erfarenhet. Detla kan lösas genom att sådan per­sonal av CFV ställs till luftfartsverkels förfogande alt ingå i verkels or­ganisation för medverkan i sådana ärenden inom flyglafikljänsten som er­fordrar militär kompelens. Tjänstgöringen vid verket förulsätls ske på viss tid, som i normalfallet bör avse ca tre år. Utredningen bedömer behovet av sådan personal lill Ire befattningshavare.

1 direktiven till luftfarlsverksulredningen har slagils fast att CFV måsle bibehålla erforderlig fackkunskap i flyglrafikledningsfrågor. Ulredningen an­ser alt detla krav kan tillgodoses genom att flygtrafikledare ur luftfarlsverkel ställs lill CFV förfogande atl ingå i fiygslabens organisation för medverkan i sådana ärenden som erfordrar flygtrafikledarkompelens. På molsvarande säll som föreslås gälla för den militära personalen i luftfartsverket bör dessa trafikledare tjänstgöra på viss lid, förslagsvis normalt tre år, i flygstaben. Den föreslagna tjänstgöringen av militär personal i luftfartsverket resp. flyg-trafikledare i flygslaben bör närmare regleras i överenskommelse mellan parterna. Därvid bör ocksä slås last att angiven ijänstgöring från merit-synpunkt är likvärdig med tjänstgöringen inom den egna organisationen.

3.5.3 Samverkan på lokal nivå

Med hänsyn till flygtraflkledningstjänstens starka teknisk-operativa in­tegration med den militära flygijänsten, stridsledningen, bastjänsten och tekniska tjänsten är det nödvändigt att en sammanhållande ledning av verk­samheten på lokal förbandsnivå kan tryggas och atl förbandsorganisationen är så uppbyggd att den skapar enkla och snabba ordervägar. För ledningen av samordningen av verksamheten vid förbandel, syftande ytterst lill att skapa krigsdugliga förband, är förbandschefen ansvarig. Förbandschefen är vidare ansvarig för flygsäkerheten vad avser flygning med militära flygplan. I verksamheten måste förbandschefen kunna disponera trafikledningsper-sonalen i den utsträckning och på det säll som behövs med hänsyn lill förbandets beredskaps-, utbildnings- och övningsverksamhet. Detta innebär all trafikledningspersonalen behöver disponeras, förutom för löpande tra­fikledningsuppgifter enligt de krav som följer av förbandels normala öv-

Prop. 1975:81

27

ningsverksamhet, för uppgifter vilka kräver trafikledarkompeiens, bl. a. Ijänstgöring på krigsbas vid tillämpningsövningar, niobiliseringsplanlägg-ningsuppgifter och tjänstgöring i krigsbefaltning.

Utredningen har sell del möjligl att tillgodose dessa krav med en lösning som innebär atl luftfartsverket ställer trafikledare lill förband.schefens för­fogande all ingå i förbandels organisalion. Förbandschefen lorulsälls i sin lur direki sortera under chefen för luftfarlsverkets centrala huvudenhet för flygtrafiktjänslfrågor på motsvarande sätt som gäller för chef för flygtra­fikledningsorgan vid civil anläggning.

Ulredningen anser det nödvändigt att i en sådan organisatorisk lösning även inom förbandel tillgodose de krav som för flygtrafikledningstjänslen måste ställas på enkla kontakt- och ordervägar. Härav följer all ATS-organel vid mililära anläggningar skall lyda direkt under förbandschefen. Med hän­syn till flyglraflkledningsljänstens karaktär har utredningen funnit det na­turiigt all förutsätta att i den praktiska verksamheten frågor rörande tjänsten i hög grad delegeras till chefen för ATS-organet vid förbandet.

1 den överenskommelse som upprättas mellan verkel och CFV bör också närmare anges arten av den verksamhet för vilken trafikledningspersonalen vid sidan av de löpande trafikledningsuppgifterna primärt bör kunna an­vändas i samband med ijänstgöring vid militärl förband.

Överenskommelsen i denna del bör i princip kunna begränsas lill att avse följande två punkler.

1.

Förbandschef disponerar viss irafikledningspersonal för tjänsteutöv­ning från krigsuppehållsplats samt för ulbildning och förberedelser för sådana uppgifter liksoni - vad gäller trafikledare med anställning i flygvapnels reserv - för ijänslgöring i krigsbefallning.

2.

Förbandschef disponerar Irafikledningspersonal för sådanl slabsarbele där flyglrafikledningskompetens erfordras eller som i övrigi har nära sam­band med utövandet av flygtrafikledningsfunktionen. Hit räknas även ut­bildning av militär personal inom ämnesområden som berör Irafikledningens kompetensområde.

Ulredningen an.ser all angivna förslag bör gälla ATS-organ vid militära enheter med undanlag för Östgöta kontrollcentral, ÖKC, som i alla av­seenden bör vara underordnad luftfartsverket. ÖKC är föriagd till flygflot­tiljen i Norrköping, F 13, och svarar för inflygningskontroll för F 13, Malm-slätt, F 11 Nyköping saml de civila flygplatserna Norrköping/Kungsängen och Linköping/Saab. Denna terminalkontroll spelar en central roll också för avvecklingen av den växande civila Iraflken i området och har redan i dag en nära samverkan med Arianda ACC. Av samma skäl bör Luleå TCC i alla avseenden vara underordnad lufttarlsverket senast då kontroll-centralen (ACC-Nord) inrättas i Luleå.

Den särskilda militära organisatoriska enhet, som vid Arlanda flygplats svarar för terminal- och inflygningskonlrollljänst för F 16 i Uppsala, F 18

Prop. 1975:81

28

i Tullinge och Barkarby flygplats (Svea kontroll), bör upphöra och inordnas i den civila terminalkonlrollen vid Arlanda. Motsvarande lösning bör genom­föras i fråga om terminalkonlrollen vid F5 Ljungbyhed (Skåne kontroll), vilken inordnas i terminalkonlrollen vid Slurups flygplats (enligt nuvarande planer år 1978).

Den organisalion för flygtrafikledningstjänslen vid mililära förband ul­redningen här förordat innebär inle en så långtgående integration som prop. 1973:27 ger förutsättningar för. Förslaget får därför ses som etl första steg i en utveckling mol en totalt sammanhållen organisation. I det framlida flyglrafikledningssystemet, som bygger på en integration av de civila och militära operativa och tekniska funktionerna, kan endast etl organ ha an­svarel för verksamheten i fråga. De tekniska och operativa kraven på och förutsättningarna för detta totalt sammanhållna ansvar utvecklas dock först successivt. En sådan successiv utveckling kräver därför all de organisatoriska formerna prövas i takl med förändringarna i verksamhetens krav. En översyn av flygtrafikledningstjänrtens organisalion vid militära förband bör därför göras inom loppet av en femårsperiod, varvid syftel bör vara alt klariägga möjligheterna atl uppnå en för flygtrafiktjänsten i dess helhet enhetlig or­ganisalion. Del bör därvid naluriigen vara luftfartsverkets och CFV uppgift atl i samråd genomföra översynen.

3.5.4 Personalkonsekvenser

Inom flygslaben tjänstgör f. n. inom irafikavdelningen totalt ca 23 per­soner, varav 13 med trafikledarkompeiens. Den personal som i initialskedet bör överföras till verket uppgår lill tio trafikledare, varav fyra tjänstgörande vid flygräddningsenheten, RCC. Återstående tre trafikledare innehar tjänster som enligt flygstabens bedömningar på sikl kan ersättas med militär personal. Flygstaben önskar behålla nuvarande befattningshavare och avser att vidta lämpliga övergängsvisa ålgärder härför.

Vissa uppgifter av nygtrafiktjänslkaraklär måste även fortsättningsvis lig­ga kvar inom flygstabens ansvarsområde. Det gäller bl. a. frågor om flyg­vapnets krigsmässiga krav på trafikledningsanläggningar och materiel saml frågor om luflrumsorganisalion. För att handlägga dessa arbetsuppgifter be­hövs tre trafikledare. Som framgått av del föregående föreslås behovet till­godoses genom atl luftfartsverket ställer dessa trafikledare lill flygsiabens förfogande.

Enligl statsmakternas beslut med anledning av prop. 1973:27 skall den operativa driften av den s. k. flygräddningsceniralen överföras till luftfarts­verket och föriäggas lill de nya områdeskonlrollcentralerna. RCC är f. n. förlagd lill centrala flygledningen, CEFYL, inom flygsiabens lokaler. Denna lokalisering bör av praktiska och ekonomiska skäl bibehållas tills vidare och i samråd mellan luftfarlsverkel och CFV prövas bl.a. mot bakgrund

Prop. 1975:81

29

av tidsplanen för uppbyggnaden av de nya områdeskonlrollcentralerna. Förändringarna av flygtrafiktjänstens organisation innebär enligl utred­ningens beräkningar alt till luftfartsverket överförs totalt ca 185 tjänster. Härav är ca 20 tjänster f n. inle besalta.

3.5.5 Överföring av teleteknisk materiel från försvarets materielverk

Ulredningen har också särskilt behandlat vissa frågor i anslutning till överföringen lill luftfarlsverkel av viss teleteknisk ijänsl från försvarels materielverk (FMV). Utredningen har därvid dragit upp riktlinjer för ar­betsfördelning mellan FMV och luftfartsverket lill grund för en överens­kommelse mellan de båda verken.

Ulredningen erinrar om att det i enlighet med prop. 1973:27 har beslutals all lill luftfartsverket skall föras den tekniska tjänsl hos FMV som gäller planering, projektering, anskaffning och ledning av anläggningsverksam­heten för sådana anläggningar som i fredslid ingår i del integrerade flyg-iraflkledningssystemet och som inte är specifika för militär flygverksamhet eller krävs för krigsfunktion i flygbas eller luflförsvarscenlral. Överföringen förutsätts av praktiska skäl ske i takt med all pågående projekl avslutas. För nya projekl av gemensam art förutsätts luftfartsverket ta ansvar, såvida inte de militära kraven är dimensionerande, då ansvarel i stället bör åvila CFV och FMV.

I fråga om drift och underhåll har i propositionen ullalals all luftfartsverket bör ges frihet all från företagsekonomiska synpunkter självt avgöra i vilka former detta bör ske. 1 sammanhanget framhålls del som naturligt all samråd sker med FMV angående materiel som utnyttjas gemensamt med krigs­maklen.

Utredningen föreslår alt berörd utrustning fördelas mellan FMV och luft­fartsverket enligt följande.

1.   

För befintlig utrustning nu tillhörande krigsmakten samt i PUFYL'

ingående utrustning, som på CFV uppdrag projekterats och anskaffats av

FMV och som enbart eller priniärt används för flygtrafikledningstjänsl, bör

FMV även i fortsättningen ha förvaltningsansvar. FMV bör därvid svara

för kompletteringar, modifieringar, underhåll och drifl.

Luftfartsverket bör därvid sluta någon form av hyresavtal med FMV, vari regleras såväl luftfartsverkets operativa krav på tillgänglighet och stan­dard som ekonomiska frågor.

2.   För militär utrustning, som främsl är lill för annan verksamhet än

flygtrafikledningstjänsl eller har väsentlig funktion i krigsorganisationen,

bör FMV även i fortsättningen ha förvaltningsansvar.

Luftfartsverket har atl på denna utrustning ställa flyglrafikledningssys-temels operativa krav på tillgänglighet och standard.

'Plan för utbyggnad av flygtrafikledningsijänsten inom krigsmakten.

Prop. 1975:81

30

3.

För befintlig utrustning, som tillkommit förden civila luftfartens behov och endasl i ringa uisträckning används av militära flygplan, bör även i fortsättningen luftfarlsverkel svara för kompletteringar, modifieringar, un­derhåll och drift. Detsamma bör gälla för nyanskaffning av framlida ut­rustning av denna art.

4.

För i framliden tillkommande utrustning, som i fredstid enbart eller primärt skall användas för flygtraflkledningsljänst, bör luftfartsverket ha förvaltningsansvar och således svara för såväl anskaffning som underhåll.

För flygplalskonlroller och terminalkonlroller på militära flygplalser för­utsätts all fortifikationsförvaltningen uppför och förvaltar byggnader och kraftförsörjning, medan luftfarlsverkel fastställer lokalprogram och operativa krav på dessa lokaler. 1 ekonomiskt häiiseende är luftfartsverket alt betrakta som hyresgäst i lokalerna.

Den föreslagna fördelningen av arbetsuppgifter mellan FMV och luft­fartsverket innebär en viss minskning i omfattningen av FMV arbetsupp­gifter inom del teletekniska området molsvarande ett fåtal personår. Ifrå­gavarande arbetsuppgifter är f. n. fördelade på ell stort anlal befattnings­havare inom organisationen. En reduktion av FMV personal i anledning av den något minskade arbetsvolymen lorde därför kunna realiseras först genom en omfördelning av arbetsuppgifter i organisationen.

Såvitt gäller luftfartsverkets behov av resurser för ifrågavarande arbets­uppgifter bör verkel självt göra bedömningar i samband med uppbyggandet av verkets organisation för den teletekniska ijänslen.

3.5.6   Vissa konsek\'enser av överflyllnlngcn av den teletekniska ijänslen från te­leverket

Överföringen till luftfartsverket från televerket av den teletekniska tjäns­ten omfatiar i första hand den verksamhet avseende planering, projektering och anskaffning som f. n. är samlad i luftfarisradiokontoret. Anlalel ijänster vid kontoret uppgår f. n. lill 66. Ulredningen har inte funnit anledning, mot bakgrundavalt verksamhetsinriktningen inle förändrats, alt nu närmare pröva personaldimensioneringen och förulsälter därför att tjänsterna överförs lill luftfartsverket.

Anläggningsverksamheten - eller montageverksamheten - avseende den teletekniska tjänsten ombesörjs av annan organisatorisk enhet inom lele­verkel, nämligen byggnadsavdelningen. Montagearbeiet är en viktig länk i den verksamhet som leder fram till idrifttagande av de teletekniska ut­rustningarna. Frågan om i vilken omfattning luftfartsverket bör hålla sig med egna resurser för montagearbelel bör bedömas utifrån företagsekono­miska utgångspunkter, varvid också bör beaktas den lösning som luftfarts­verket kan komma atl välja i fråga om lämpligaste organisatoriska form för drift- och underhållstjänsten.

Prop. 1975:81

31

3.5.7 Frågan om lokalisering till Stump av viss personal I cenlralföiyaltnlngen

1 prop. 1973:27 uttalades atl för att i del fortsatta syslemuppbyggnads-arbelel ta lill vara möjligheterna atl mera direkt utnyttja den kunskap och erfarenhet som finns företrädd hos personalen i ACC, TCC och flygtra­fikledarskolan det eventuellt kunde vara motiverat atl i Slurup stationera ell begränsat anlal befattningshavare från huvudenheten. Frågan logs också upp i direktiven lill ulredningen.

Den successiva utvecklingen av flygkonlrollsysteniet gör det enligt ut­redningens mening inte praktiskt möjligl eller lämpligl att nu föranstalta om någon staiionering av viss personal från cenlralförvallningen lill Slurup. All luftfartsverket lar lill vara den operativa personalens erfarenheter och kunnande i det fortsatta sysiemuppbyggnadsarbelet är angeläget. Del bör dock även kunna ske på annat sätt än genom staiionering av personal till Slurup, t. ex. genom att den operativa personalen deltar i projektgrupper och genom andra former för ålermalning av erfarenheter från utvecklings­arbetet. Under överskådlig tid lorde nämligen tillgång på kunnig operativ personal, väl förtrogen med den praktiska verksamheten, för cenlralförvall-ningens utvecklingsarbete även finnas på annal håll än i Slurup, exempelvis i ÖKC och Arianda ATS-organ.

3.5.8 Överförande av flyglrafikledningsljänslen till krigsmaklen vid beredskaps-och krigsilllsiänd

Ansvarel för flyglrafikledningsljänslen kommer enligt vad som förutsatts i prop. 1973:27 att överföras till krigsmakten vid allmän mobilisering eller annan tidpunkt som Kungl. Maj:i anger. Denna förutsätining gäller också under nuvarande organisatoriska förhållanden, varvid frågorna regleras i en preliminär överenskommelse mellan överbefälhavaren och luftfartsver­ket.

På uppdrag av överbefälhavaren utreder f n. chefen för flygvapnel de frågor som sammanhänger med övergång till krigsorganisation m. m. Ul­redningen har informerats om del pågående arbetet och de huvudproblem som aktualiserats i samband därmed. Härvid har utredningen funnil atl frågorna inle är av sådan natur att de i avgörande grad påverkar den or­ganisatoriska lösning för flygtrafiktjänsten som utredningen förordat. Med hänsyn härtill och lill atl frågorna ännu inle slutbehandlats på militär sida har utredningen inte funnit anledning att lämna egna förslag härvidlag.

3.6 Genomförande

Genomförandet av den nya organisationen bör anpassas till den lidsgräns som sätts av beslutad utflyttning av verkets centralförvalining till Norr­köping i november 1976. Utredningen har därför bedömt atl den nya or-

Prop. 1975:81

32

ganisationen bör successivt genomföras med början under andra halvåret 1975, dock senast den 1 januari 1976. 1 ell första skede bör den nya or­ganisationen byggas upp för den centrala förvaltningen och för de verk­samheter som f. n. ankommer på nuvarande civila lokala/regionala organ. Häri inräknas även de funktioner som överförs från televerket. Ett andra skede bör avse överföringen av flygtrafikledningstjänslen från försvaret -såväl på central som lokal nivå - och den teletekniska tjänsten från FMV. Denna överföring bör ske per den 1 juli 1976.

4 Remissyttrandena

Den föreslagna organisationsstrukturen i stort och de prin­cipiella synsätten lill grund härför har tillstyrkts av televerket, luftfarlsverkel, chefen för luftfartsinspektionen, statskontoret, riksrevisionsverket och Svensk pl-lotförening. Delta lorde också gälla TCO-S, som förklarat sig ha varil re­presenterade i utredningsarbetet och därför begränsar sitt yttrande till vissa personalfrågor. Såvitt gäller fackmässiga frågor om flygtraflkledningens or­ganisalion förklarar sig TCO-S i alll väsentligt dela de uppfattningar som framförts av Svenska flyglrafikledareföreningen i särskilt yttrande.

Organisationens horisontella indelning på central nivå i de föreslagna sex avdelningarna har tillstyrkts av televerket, luftfartsverket, che­fen för luftfartsinspektionen, statskontoret och riksrevisionsverkel. Härvid har den nyinrättade transport- och planeringsavdelningen rönt särskilt intresse.

Luftfartsverket framhåller alt den civila luftfartens ökningstakt, jämfört med tidigare förhållanden, kommer all bli lägre på grund av att det reguljära linjenätet blivit alltmera fullständigt utbyggt, atl flygels penetration i yl-transportmedlens traditionella marknad på många sträckor nått maximal omfattning samt alt kostnadsrelationerna mellan flyg och andra transport­medel inle komnier att visa lika gynnsam utveckling i framliden som i del förflutna. Utan en insiktsfull och noggrann planering av flygtransport­systemets framtida utveckling ökar riskerna för felinvesteringar, vilka inle lika snabbt som tidigare kan korrigeras lack vare trafikökningen.

Riksrevisionsverkel anser att på denna huvudenhet bör åläggas ansvarel för planering av flyglransporisektorns utveckling med inriktning på atl aktivt påverka sektorn. Enligl riksrevisionsverkets mening bör planeringsenhetens arbetsuppgifter bl. a. inriktas på att utarbeta planer, syftande till atl förändra flygtransportseklorn på säll som luftfarlsverkel bedömer önskvärt för alt statsmakternas intentioner på detta område skall fullföljas. Vidare bör bl. a. riktlinjer och mål för luftfartsverkets verksamhet utarbetas så att den kon­sekvent utformas med tanke på alt flyglransporlsektorn utvecklas gynnsamt. Till den externa planeringen hör enligl riksrevisionsverket också den lång­siktiga (strategiska) marknadsplaneringen och marknadsföringen. Frågor inom delta arbetsområde är bl.a. atl utreda effekterna av informaiion lill

Prop. 1975:81

33

och påverkan på flygtransporlsysleniets intressenter samt att föreslå och planera aktiviteter sammanhängande med dessa problemområden.

Även kommunförbundet understryker viklen av atl den långsiktiga pla­neringen rörande luftfartssektorns utveckling ägnas särskild uppmärksam­het. Detta är till fördel för såväl luftfartsverket som övriga intressenter, bl.a. kommunerna. Kommunförbundet lar dock inte upp den organisa­toriska placeringen av funktionen.

Svenska flyglrafikledareföreningen ifrågasätter öm inte arbetsuppgifterna kan organiseras inom t. ex. administrativa avdelningen eller inordnas'under en särskild stabsfunktion.

Inrättandet av iransport- och planeringsavdelningen har avstyrkts av SAS/LIN. SAS/LIN är av den uppfattningen att transporlförsörjningsfrå-gorna är av så direkt politisk natur alt de - i den mån de inte avgörs av riksdagen - bör behandlas inom kommunikationsdepartementet i intim sam­verkan med de berörda flygföretagen.

Synpunkter på övriga avdelningar har i allmänhet tagit sikte på arbets­fördelningen enheterna emellan. Dessa frågor behandlas i del följande under SärskiU avsnitt.

Etl par remissinstanser har föreslagit inrättande av ytterligare en huvud­enhet. Sålunda anser siatens personalnämnd (S?'\

Siaisansiälldas förbund framhåller alt den organisation som nu skall fast­ställas för luftfarlsverkel sannolikl kommer atl beslå in på 1980-lalet, och under de närmaste åren kommer antalet sysselsatta inom verket alt öka väsentligt. Av dessa skäl vill förbundet föreslå alt en särskild huvudenhet bildas för de personaladministrativa frågorna.

Frågan om personalenhelens ställning i organisationen berörs också av luftfartsverket. Verket förklarar sig ha förståelse för de synpunkter som in­nebär all de personaladminislraliva frågorna bör renodlas lill en huvudenhet men anser all slor viki också måste fästas vid det samband som råder mellan PA-funktionen, AR-funktionen och den interna informationsfunktionen. Detta samband gör det önskvärt atl funktionerna om möjligt ingår i samma organisatoriska gruppering varigenom, enligl verkets mening, miljö och för­utsättningar blir gynnsamma för PA-funklionens möjligheler all verka och

3 Riksdagen 175. I saml. Nr 81

Prop. 1975:81

34

vidareutvecklas.

Frågan berörs också av SACO/SR, som betonar det värdefulla i alt AR-enheten och personalenhelen hålls ihop.

Den av luftfartsverksulredningen föreslagna arbelsfördelningen mellan huvudenheterna på central nivå har föranlett närmare kommentarer från några reinissinslanser.

Den teletekniska tjänsten, som av utredningen förts lill huvudenheten för flygtrafiktjänsten, anser SACO/SR i stället bör föras lill huvudenhelen för flygplaisijänsi. SACO/SR menar att utredningen inte beaktat den tek­niska utvecklingen på området, vilken i hög grad kommer au beröra flyg­platssidan, i synnerhet vad gäller passagerarbehandlingen.

Luftfartsverket anser atl de statistikfrågor avseende flygtransporlsystemel som utredningen fört lill transport- och planeringsavdelningen i stället bör ankomma på ekonomiavdelningen där f. n. finns ett slatistikkonlor. Ul-redningens förslag alt lill den adminislraliva avdelningen föra frågor om samordning av ADB-verksamhelen inom verkel m. m. anser verkel inle ulan närmare analyser av sambanden mellan AR-arbetet och övriga funk­tioner kunna läggas till grund för beslut. Den sistnämnda frågan tas upp också av statskoniorei, som emellertid ansluter sig till utredningens förslag och konstaterar all systemutveckling avseende ADB för t. ex. slalislikpro-duktion och adminislraliva tillämpningar lämpligen lorde kunna förläggas lill huvudenheten för administrativa frågor och vara ett serviceorgan mot övriga enheter i verket.

Siaiskontorei, som ställer sig positivt lill inrättande av iransport- och pla-neringshuvudenhelen med av utredningen föreslagna arbeisuppgifler, anför dock alt det möjligen kan övervägas all förlägga försvars- och beredskaps­frågorna, liksoni de trafikala myndighetsfunktionerna, lill ekonomihuvud­enheten eller den administrativa huvudenhelen.

I konsekvens med uppfattningen atl transport- och planeringshuvuden-helen inte bör inrättas och vissa arbetsuppgifter läggas på kommunikations-departetnentel och flygföretagen anser SAS/LIN atl resterande arbetsupp­gifter bör läggas på den administrativa huvudenheten.

I fråga om organisationen på lokal/regional nivå fö­reslår luftfartsverksutredningen vissa ändringar jämfört med nuvarande för­hållanden. Såvitt gäller flygplatsljänsten föreslås sålunda atl nuvarande re­gionala nivå - flygplalsförvaltningarna - slopas och alt de lokala flyg­platserna slällsdireki underchefen förhuvudenhelen.Förslageitillsiyrks i princip eller lämnas ulan erinran av chefen for luflfarlsinspekiionen, statskoniorei, riksrevisionsverkel, SACO/SR och SAS/LIN.

Chefen för lufifartsinspektionen finner motiv för en dylik organisations­lösning bl. a. i flygsäkerhetens krav. Inom alll flygsäkerhelsarbele ingår som en väsentlig princip att ansvarsförhållandena för alla de funktioner som i något avseende har relevans för flygsäkerheten skall vara otvetydigt fast­lagda och dokumenterade. I fråga om driften av flygplatser återspeglas delta

Prop. 1975:81

35

synsätt i beslämmelser för civil luftfart, BCL-F 3, genoni all elt preciserat ansvar i en rad frågor lagts på flygplatschefen. I luftfartsverkels nuvarande organisation kan emellertid de lokala flygplalscheferna - med hänsyn till förekomsten av den regionala beslutsnivån - inte anses ha alla de besluts­befogenheter som förutsätts för ett ansvarstagande jämlikt BCL-F 3. Delta är olillfredssiällande och luftfartsinspeklionen anser del därför angeläget alt beslul snarasl fallas i enlighet med luftfartsverksulredningens förslag.

Staiskoniorei ansluter sig till utredningens tankegångar men rekommen­derar att man vid omorganisationen ingående studerar de konsekvenser som avskaffandet av flygplalsförvaltningarna och decentraliseringen av ar­betsuppgifter för med sig ur personalhänseende.

Riksrevisionsverkel, som pekar på atl utnyttjandet av gemensamma re­surser kan inverka menligt på den självständighet för mindre flygplatser som utredningen eftersträvat, har dock inga principiella invändningar mot utredningens förslag och ställer sig därför positivt till förslagel. Riksrevi­sionsverket vill dock peka på att elt genomförande av förslaget förulsätier dels elt väl fungerande ekononiiadniinislralivi slyrsysiem, dels en fast ord­ning för gemensamt resursutnyttjande på lokal nivå, dels också att per­sonalresurserna på lokal nivå inte behöver förstärkas med anledning av de ökade arbetsuppgifterna.

Resursfrågorna berörs också av SACO/SR och SAS/LIN.

Luflfarlsverkei anser det nödvändigt atl närmare utreda konsekvenserna av elt slopande av den regionala nivån innan något beslul fattas och atl under tiden gå fram på etl mera pragmatiskt sätt. Luftfartsverket avser atl decentralisera arbetsuppgifter och delegera befogenheter och ansvar som i dag vilar på förvaltningscheferna lil! resp. flygpiaischefer i all den ut­sträckning som vid närmare utredning och samråd med berörd personal kan visa sig praktiskt och ekonomiskt lämpligt och i övrigt ägnat alt befrämja utvecklande av initiativ och ansvarskännande hos berörd personal. Resul­tatet av dessa överväganden behöver inte nödvändigtvis bli att den regionala nivån i beslutshänseende hell försvinner och alt alla flygplatser blir direkt underställda chefen för flygplaisavdelningen.

Invändningarna från resurssynpunkt mot utredningens förslag tas särskilt upp av chefen för luflfarlsinspekiionen, vilken enligl vad som. rranigålt av det föregående ställer sig positiv lill förslaget. Chefen för luftfartsinspek­tionen finner atl del bör vara fullt möjligl all genoniföra utredningens förslag ulan all detta loialt setl behöver medföra behov av resursförstärkningar i organisationen. De lokala flygplalscheferna kan och bör ges befogenheter och ansvar alt direkt under verksamhetsgrenschefen för flygplalstjänsien fatta alla operativa beslut rörande flygplatsen med frihet atl anskaffa och disponera resurser inom fastställd budget. Cheferna för de mindre flyg­platserna, som i dag sorlerar under norra och östra flygplalsförvaltningarna, bör emellertid med avseende på administrativa stödfunktioner och vissa tekniska specialistfunklioner repliera på de resurser som i dag flnns vid

Prop. 1975:81

36

Bromma och Umeå flygplatser och som bör bibehållas och lyda under che­ferna för de båda sistnämnda flygplatserna. Det kan därvid vara praktiskt att dessa chefer ges befogenheter atl fatta formella beslul i vissa ärendelyper av administraliv karaktär på grundval av ställningslagande i sakfrågorna av lokal flygplalschef.

KSAK avslyrker förändringen som enligl föreningens uppfattning leder till en stark koncentration lill den centrala förvaltningen av de ärenden som berör verksamheten på flygplatserna.

Svensk pilotförening, som allmänt tillstyrkt utredningens förslag, pekar på atl en delegering av ansvaret till lokal nivå, när det gäller flygplatsljänsten, inom vissa områden fordrar starka cenlralslyrda direktiv. Elt sådanl område är skyddet mot kapning och sabotage.

Såvitt gäller den lokala flygplatsorganisalionen har ulredningen framfört, att det bör övervägas om inle luftfartsverkets förvallning av dess tillhöriga faslig heter vid militär flygplats i vissa fall kunde övertas av militär fastighelsförvaltningsorganisation. Förslagel till­styrks av förilfikalionsföivallnlngen och försvarels raiionallseringslnslllul. Över­befälhavaren kan inte nu ta slällning i frågan eftersom den lokala orga­nisationen för fortifikations- och byggnadsförvaltningen ännu inte är fast­ställd av statsmakterna.

1 fråga 0111 flygtrafiktjänstens organisation föreslår luftfartsverksulredning­en alt nuvarande regionala organisatoriska mellannivå, dvs. chefen för flyg-informalionsregionen, C FIR, slopas och atl de lokala flyglrafikled-ningsorganen ställs direki under chefen för huvudenhelen. Förslaget tillstyrks eller lämnas ulan erinran av luftfartsverket, chefen for luftfarlsin­speklionen, statskoniorei. SACO/SR, SAS/LIN saml Svenska flyglrafikleda­reföreningen. De speciella frågor som avser nuvarande militära ATS-organs organisatoriska placering behandlas för sig i det följande under särskilt av­snitt.

Med den angivna organisationslösningen kommer på lokal nivå nuvarande gemensamma flygplatsorganisation atl ersättas med två organisationer för flygplats- resp. flygtraflkljänslen. De samordningsproblem som uppkommer därvid las upp av några remissinstanser. Siaiskontoret anser all de konsekvenser som förslagel får för den lokala räddningstjänsten inte harblivit tillräckligt belysta i utredningen. Svensk piloiföreiiliig anser att klara direktiv beträffande samordningen på del lokala planet måsle gälla, framför allt avseende mätning av bromsvärden, bankonditioner etc, vilka uppgifter utförs av flygplatsljänsten och skall rapporteras lill och behandlas av flyg­trafiktjänsten.

Luftfarlsverksulredningen har behandlat vissa adminislraliva funktioner, vilka utredningen anser vara av särskild betydelse för organisationens möj­ligheter all fungera, nämligen planering, ekonomiadministration och per-sonaladniinistration.

Vad    utredningen    anförl    om    uppbyggnaden    av    luftfartsverkels

Prop. 1975:81

37

planeringssystem godtas i sina huvuddrag av luflfarlsverkei, chefen för luftfarlsinspeklionen och Svenska jlygtraflkledareförenlngen, som emellertid anför synpunkter på den närmare fördelningen av planeringsansvaret inom organisationen. Också riksrevisionsverkel framhåller alt man med tillfreds­ställelse noterar den vikt ulredningen tillmält planeringsfunklionen i sitt organisalionsförslag. Riksrevisionsverkel tar också upp rollfördelningen i planeringsarbetet och framhåller bl. a. att såvitt gäller den interna verks­planeringen denna bör hanteras av resp. berörd enhet inom organisationen och sammanställas av ekonomienheten som underlag för det slutliga av-görandel.

Liknande synpunkler på planeringens olika syften och därvid bl. a. eko­nomienhetens roll i den interna verksamhetsplaneringen framför även lufi-fartsverket och chefen for lufiforisinspekiionen. Överbefälhavaren och Svenska flyglrafikledareföreningen finner uppgiftsfördelningen mellan transport- och planeringsenhelen och övriga huvudenheter oklar.

1 anslutning till vad luftfarlsverksulredningen anfört om det ekonomiad-niinislraliva systemet lar några remissinstanser upp frågan om möjligheten all lägga ul elt ökal ekonomiskt ansvar i organisationen. Liiftfarisverkets förklarar sig dela vad utredningen framfört i denna del. Såvitt gäller de ekonomiska mål som kan komma till användning pekar verkel på betydelsen av alt arbeta med mål som uttrycker produktivitet och effektivitet. Också riksrevisionsverkel, som tolkar utredningens uttalande som att luftfartsverkels organisationsenheters verksamhet skall styras via ekonomiska resultatmål och med hjälp av ell väl utvecklat budget- och uppföljningssystem, har iniel all invända mol elt sådant ekononiiadnii­nislralivi slyrsysiem.

SAS/L/N förklarar alt endast genoni etl ökal ekonomiskt ansvar kost­nadsmedvetenhet kan komma all genomsyra hela organisationen. Utlägg­ningen av kostnadsansvar på de olika delarna i organisationen får dock inle ske på sådant säu atl behov av nya befattningshavare uppstår.

Utredningens uttalanden om det p e r s o n a 1 a d m i n i s t r a t i v a ar­betets principiella inriktning i organisationen, bl. a. dess spridning i orga­nisationen, vinner uttryckligt gillande hos luftfarlsverkel. statens personal­nämnd och TCO-S. TCO-S framhåller all med den föreslagna organisationen och det därmed förenade rollspelet uppfylls ur organisationens synpunkt väsentliga krav vad gäller den personaladminislraliva funktionen. TCO-S menar emellertid att ett säkerställande av personalinflylande utgör en för­utsättning föratl personalfunktionen i dess policyskapande roll får genomslag inom hela luftfartsverket.

Sålunda föreslås alt frågor om lillsäiining av tjänst, besvärsärenden i per­sonaladminislraliva frågor, omplacering av personal saml uppsägning av personal beslutas i verkels centrala företagsnämnd, lämpligen i form av att ett särskilt personaladministrativt utskott till denn:i inrättas. På mot­svarande sätt skulle den beslutsbefogenhet som tillkommer lokala förvalt-

4  Hiksda.i;i'n l')75. I saml. Nr 81

Prop. 1975:81

38

ningschefer i personaladminislraliva ärenden, utövas av den lokala före­tagsnämnden eller utskoii till denna.' Del bör uppdras åt luftfartsverket atl inkomma till regeringen med förslag till preciseringar av hur inflytande-organen skall fungera.

1 sammanhanget lar TCO-S också upp ulbildningsfunktionen och un­derstryker därvid viklen av alt del sker en rejäl upprustning av utbild­ningsfunktionen för personal med arbetsuppgifter inom markljänstorgani-saiionen såsom lerminalljänst, räddningstjänst och teknisk tjänst. Del bör allvariigt prövas om inle underiag föreligger för all etablera en skola, där ju även utanför verket stående förelag kan utgöra avnämare.

Personalinflylandefrågorna tas också upp av SACO/SR, som förutsätter att luftfartsverket i samband med omorganisationen skall initiera utform­ningen av lösningar till ökal personalinflytande.

Svenska flygtrafkledareföreningen anser atl personalen bör försäkras infly­tande/medverkan genom representation i styrelsen, representation i direk­tionen, representation vid exempelvis chefens för huvudenhelen "rådgi­vande" sammanträden med sina sektionschefer i ärenden rörande avdel­ningens verksamhet saml, vid lokala enheter, samrådsräll i personal- och verksanihelsplaneringsfrågor. Föreningen tar också upp frågor om förelags­nämndsverksamhelen. I anslutning härtill framhåller man atl del bör till­skapas en funktion inom vissa förelagsnämnder avsedda för beredning av personal- och tillsättningsärenden. Vid tillsättningsärenden skall represen­tant ur aktuellt kompetensområde delta.

Luftfarlsverksulredningen har också i enlighei med sina direktiv lagil upp vissa frågor rörande chefen för luftfartsinspeklionen självständiga ansvar, i flygsäkerhetsfrågor, bl. a. såvitt avser den­nes möjligheter alt besluta om att föra fråga om brott mol flygsäkerhets-föreskrifter till ålalsprövning.

Liiftfartsverket och chefen för luftfartsinspektionen ansluter sig till utred­ningens synpunkler. Verkel har utvecklat sin syn på handläggningsord­ningen i en till yltrandel fogad promemoria.

SACO/SR släller sig tveksam till förslaget och anser att nuvarande ordning bör beslå, dvs. atl verkels ombudsman skall vara föredragande i disciplin­ärenden. Disciplinärenden bör enligl organisationens mening faen enhetlig juridisk och objektiv bedömning. Chefen för luftfartsinspeklionen måsle anses ha etl starkl intresse alt reagera mol varje brott mol säkerhetsfö­reskrifterna och denne företräder därigenom ell partsintresse. Ur personalens synvinkel måste givetvis en objektiv bedömning vara elt krav.

Svenska flyglrafikledareföreningen flnner inte ändringen motiverad. Mot bakgrund av verksledningens gängse befogenheter beträffande disciplinära ålgärder bör särskild ändring inle föreskrivas.

Några remissorgan tar också upp frågor rörande inriktningen av luftfarts-inspektionens verksamhet liksom finansieringen av dess verksamhet.

Med utgångspunkt i sina direktiv har ulredningen övervägl ell anlal frå-

Prop. 1975:81

39

geställningar som aktualiseras av den av stalsmaklerna redan beslutade i n -legrationen av nuvarande civila och mililära flyg­trafikledningsorganisationer.

Såvitt gäller frågan om försvarets myndigheters inflytan-d e i den integrerade flygtrafiktjänstorganisationen tar överbefälhavaren upp som en allmän utgångspunkt för sina redovisade synpunkter de specifika problem som sammanhänger med de försvarsmakten åvilande beredskaps­uppgifterna och förberedelserna för uppgifter i krig. Överbefälhavaren anser alt ulredningen på elt olillfredssiällande sätt redovisat de organisatoriska konsekvenserna av den beslutade integrationen men kan godta den före­slagna organisationsstrukturen med de preciseringar av lydnadsförhållanden som betingas av det ansvar som åvilar försvarets myndigheter. Beredskaps­uppgifterna i fred och förberedelser för uppgifter i krig måste enligl över­befälhavaren kunna fullgöras i samma utsträckning som nu. Flygtrafikled­ningens organisation i fred måsle därför vara så utformad och ha sådana lydnadsförhållanden att den är lätt omställbar lill krigsorganisation och atl den kan lösa de flygtrafikledningsuppgifter som tillkommer vid en höjd beredskap vid flygförbanden i fred. Mililära operativa chefer måste därför i fred - inom ramen för sill ansvar - kunna ge erforderliga anvisningar rörande uppgifter och personalulnylljande vid beredskap, krigs- och nio-biliseringsförberedelser samt operativa order till de organisationsenheter inom flygtraflkljänslen som är underställda dessa i krig. Överbefälhavaren föreslår att ansvarsfördelningen regleras så att de militära operativa cheferna och chefen för flygvapnet i resp. instruktion ges erforderiig anvisnings- och direktivrätl gentemot luftfartsverket i dessa frågor.

Frågan om övergång från freds- till krigsorganisation berörs också av för­svarets rationaliserlngslnsiiiui. En bedömning utifrån instiluiels allmänna kän­nedom om de organisatoriska förulsältningarna talar för att kraven på en snabb och smidig övergång till krigsorganisationen kan tillgodoses i den föreslagna organisationen. En förutsättning är dock att personalrekrytering m. ni. sker med utgångspunkt i de beredskapskrav som ställs pä organi­sationen.

I fråga om den överenskommelse som enligl utredningens förslag bör iräffas mellan luftfartsverket och chefen för flygvapnel för att trygga erforderiig samverkan framhåller överbefälhavaren all överenskommelsen måste grundas på förhållandet att övergripande militära krav måste ställas på flygtrafiktjänsten och luftfartsverkels organisation. Chefen för flygvapnel måste, som försvarsmaktens företrädare för flygtrafiktjänsten, tillförsäkras inflytande över beslut .som berör dennes ansvarsområde i fråga om orga­nisation, utrustning, personal och utbildning.

Luftfartsverksutredningens förslag vad giiller förstärkning av luftfartsver­ket med militär personal ur flygvapnet att ingå i verkets or­ganisation biträds av överbefälhavaren, som dock inte vill ta ställning i an-talsfrågan. Denna föreslås närmare penetreras i samband med utformning

Prop. 1975:81

40

av detaljorganisalion och uppgifter och senare kunna prövas med hänsyn till vunna erfarenheter. Liknande synpunkter framförs av försvarels railo-nallseringsinstltui. Motsvarande synpunkter framförs av de båda remissin-.stanserna vad gäller utredningens förslug i fråga om flygirafi kledare i tjänstgöring   vid   flygslaben.

Svenskaflygtrajikledareföreiilngen ifrågasätter chefens för flygvapnel behov av att ha ofllcerskompetens företrädd vid luftfartsverket.

Försvarels rationaliseringsinstliui lar upp mililärassisienlens roll och menar alt denne bör ges vidgade uppgifter och befogenheter. Del synes lämpligt att han permanent ingår i luftfartsverkels direktion.

Utredningens förslag i fråga om del lokala flyglrafik­ledningsorgan e t s slällning vid militär enhet, som förutsatts gälla under en försöksperiod, tillstyrks av luflfarlsverkei, chefen för luflfarlsinspek­iionen, siaiskontoret och Svenska flygtrajikledareföreiilngen. Luftfartsverket utgår ifrån alt den föreslagna organisationslösningen inte kommer all med­föra ingripanden från förbandschefens sida i flyglrafikledniiigsijänslens fack-niässiga utövande och atl - oavsett de formella lydnadsförhållandena -öppna kontaktvägar kun hållus mellan luftfartsverket och dess ATS-personal på militära fiygplulser.

Liknande synpunkler framförs också av chefen for luflfarlsinspekiionen, som härutöver tillägger ull ordningen inle hindrar att militär chef via tra­fikledaren kan fi-aniföru sinu order lill mililäru flygförare, så länge den be­hörige iruflkledaren genom meddelade färdtillstånd säkerställer stadgad .se­paration till undru luftfartyg.

Siaiskontoret har förståelse för atl en avvikelse från grundprincipen om det lokala ATS-organets ställning gentemot huvudenheten övergångsvis kun vura befogad men anser, ull mun senast inom den föreslugna femårsperioden bör uppnå den enhetlighet för flygtrafiktjänsten, som utgör konsekvensen av en lotul inordning under luftlurtsverkel.

Svenska flyglrafikledareföreningen kan som organisalorisk principlösning inle acceptera en unnorlunda organisation för irafikledning vid militär an­läggning än den som ullniänt uvses gälla för förhållandet mellan lokul chef och huvudenhetens chef. Förbundschefens behov uv påverkun kan tillgo­doses genom direklivräu i de frågor som utredningen angivit. Föreningen ur emellertid tveksum om allu övergångsfrågor hinner lösus på elt tillfreds­siällande sätt. För utt erhållu en lugnure iniegreringsfas kan därför den tö-reslugnu orgunisationsformen godtas under en övergångstid. Ett villkor här­för ur utt irufikledningen orguniseras direkt under förbandschefen utun niel-lunliggunde nivåer.

Även överbefälhavaren och försvarels raiionaliseringslnsiltui tillslyrker ut­redningens förslug. De bådu remissinstanserna unser dock att det lokulu ATS-organet bör inordnus under f 1 y g c h e fe n i den s. k. flygenheten vid förbundet.

Överhcfälhavaren motsäller sig alt nu tidsmässigt fastslå en översyn

Prop. 1975:81

41

UV den lokulu orgunisutionen. Översyn av organisulionen måsle kunna ske i takt med vunna erfarenheter på såväl civil som militär sida samt med beaktande av torändringar inom försvarsmuktens freds- och krigsorguni-sation.

Försvarels raiionallseringslnstiiui finner för sin del atl om påtagliga skäl härför föreligger, en allmän uppföljning av orgunisutionen bör kunnu komma till stånd. Orgunisationens ändamålsenlighet i bl. u. effektivitets- och kost-nudshänseende såväl på central som lokul nivå bör härvid kunna prövas.

Ulredningen huruvsell ull den föreslagnu organisulionen börgällusumlliga konirollorgan vid mililäru enheter utom Östgöta ter mina Ikon-l r o 11, Ö K C och - på sikl -Luleå lerminalkonlroll. Förslugel tillstyrks uv chefen for luflfarlsinspekiionen.

Svenska llygiraflkledareföreningen unser, i konsekvens med sill slällnings-luguntle lill en övergångsvis lösning enligl utredningens modell förde övriga flyglrufikledningsorgunen vid mililär enhet, att även ÖKC under en över­gångsperiod bör kunnu sorteru under förbandschefen. Skulle ändå fusiläggas ett avsteg från principen, vilkel ulredningen gjort, måste jämväl flygplats­kontrollen vid F 13 innefattas.

Överbefälhavaren och försvarels ratlonaliseringslnsiiiut avvisar förslagel. Överbetälhuvuren frumhåller utt ÖKC är uppbyggd och huvudsakligen di-mensionerud för utt den militära flygverksamheten i området skall kunna bedrivas rationellt och med säkerhet. Den löpande irufikledningslekniska samverkan mellan ÖKC och ACC Arianda avviker inte principiellt från förhållundet mellan övrigu mililäru lerminulkonlroller och ACC. Utredning­ens förslug skulle försvåra det samulnyttjunde uv personal mellan oliku ATS-ftmktioner inom östgötaoinrådel som i dug sker. ÖKC föreslås därför ingå i flottiljorgunisutionen (F 13) i likhet med övriga ATS-organ vid mililära förbund. För detiu tulur även betydelsen uv personalens sumhörighelskänsla med förbundet.

Överbefälhavaren, försvarels roilonaliseiingslnsillia och Svenska flyglrafikle­dareföreningen tur upp utredningens ultulunden om de mililäru kontroll-orgunen vid ,rlundu flygplats (Svea kontroll) och - på sikt - vid Slurups flygpluts (Skåne kontroll). Överbefiilhavaren ultuluratt förslagel godtas under förutsättning utt de uppgifter som i dug åvilur de bådu kontrollernu i fruni-liden åläggs och kun lösus under chefen för flyglrufikledningen vid Arlundu resp. Slurup. Terminulkonlrollernu föreslås i princip orguniseras i en civil och en militär del, där personalen i den pruklisku tjänsten kun sumulnylljus. Mililurbefiilhavure och flotliljchefer måste kunnu ge chefen för ATS-orgunei operutivu order rörunde insutsberedskap sunil unvisningur i fråga om be-redskup och krigsförberedelser vud gäller de enheter vilku är underställda dessa i krig. Chefen för ATS-organel föreslås även ges i uppgift ull medverka i förbandsproduklionen enligl floltiljchefs (eller motsvarande) anvisningar för förbundens utbildning.

Överbefiilhavaren anser utt vud ovan frumförts även skall gälla Landvetter

Prop. 1975:81

42

lerniinalkonlroH då denna upprältuls (enligl nuvarunde planer 1978).

De mililära regionkonlrollernas (REC) organisatoriska inord­nande berörs av överbefälhavaren och liiftfartsverket som båda konstaterar atl organen kommer alt överföras till konirollceniralerna i samband med den s. k. ATCAS-uppbyggnaden. Överbefälhavaren anser alt militärbefäl-havare och sektorchef måste få anvisningsrätt gentemot dessa regionala funktioner.

Överbefälhavaren lar också upp frågan om den organisatoriska slällning som bör gälla för lärarpersonalen vid den s. k förberedande flyglrafikledar-ulbildningen vid krigsflygskolan (F 5). Överbefälhavaren förutsätter alt dessa flygirafikledare underställs chefen för krigsflygskolan och alt denne i sin lur lyder under luftfartsverket i fackmässiga frågor rörande fredsniässig flyg­trafikledning. 1 denna fråga uttalar Svenska flygtrajikledareföreningen att man inte ser något som hindrar atl den "förberedande flyglrafikledarskolan" organiseras som en enhet under chefen för fiygtrafikledarskolun i Slurup.

Vad utredningen anfört om flygtrafikledarnas reserv-anställning biträds av överbefälhavaren och Svenska flygtrafikledarför-eningen.

Försvarets raiionallseringslnslllul anser inle alt utredningen gjort det san­nolikt atl en sådan lösning är godtagbar. Inslilulet anser ull krigsorga­nisationens - liksom flygvapnels fredsorganisalions - behov i huvudsak måste tillgodoses av personal som i fred är anställd som civil i luftfartsverket. Den bör i krig kunna åläggas all tjänstgöra i militärl förband, t. ex. med slöd av lagen den 30 maj 1952 om skyldighel för civilförsvarsplikliga all Ijänslgöra vid krigsmakten. Institutet anser atl härmed samnianhängande frågor bör studeras ytterligare.

I fråga om överföringen av person ul till luftfarts­verket framhåller överbefälhavaren att, i enlighet med chefens för flyg­vapnel förslag till personaluppsättning i den nya fredsorganisalionen, i vissa fall värnpliktiga trafikledarbiiräden kommer att ersättas med fast anställda assistenter. Överbefälhavaren förutsätter att även dessa tjänster överförs till luftfarsverket.

Utredningens förslag utt överföringen lill luftHirtsverket skull omfuiiu även trafikledningspersonalen vid den flygplulskontroll som SAAB/Scania har i Linköping finner försvarets materielverk inle tillräckligt moliverai.

Luftfurlsverksulredningen har dragit upp vissu riktlinjer när det gäller urbetsfördelningen mellan försvurels materielverk och luflfurisverketi fråga om den teletekniska tjänsten. Televerket unser förslagel vara i linje med prop.  1973:27.

Överbefälhavaren och försvarels materielverk kun inte bilrudu utredningens upptaiining i dessa avseenden.

Försvarets materielverk kan inle unnat än i unduningsfall biträda upp­fattningen alt materiel för flygtrafikledning entydigt kun avgränsas och vara etl rent fredsmässigt civilt intresseområde. Materielverket anser alt ledning

Prop. 1975:81

43

av berörd materielanskaffning samt av drift och underhåll bör utföras av materielverket med utgångspunkt i av luftfartsverket i samråd med CFV utarbetade specifikationer och direktiv.

1 fråga om drift- och underhåll bör totalansvaret ligga på den myndighet som har underhållsansvarel för huvuddelen av övrig materiel ingående i samma funklionskedjor och som har erforderiiga tekniska kunskaper och resurser. Mol den bakgrunden finns del endasl en tänkbar leverantör av verkställande underhåll av all teleteknisk materiel på försvarets flygplatser, nämligen enheter ur leleservicebusorganisulionen. Deltu gäller även för Öst­göta kontrollcentral.

I fråga om de ekonomiska konsekvenserna av en arbetsfördelning mellan de bådu verken uilular materielverket atl för den integrerade flygtrafikled­ningen och dess stödfunktioner en samhällsekonomisk helhetssyn också bör kunna tillämpas.

Försvarels ralionallseringslnsiliut anser alt i fråga om principiell unsvars-och ulrusiningsfördelning bör den myndighet, som har störsi materielslock och därjämte ett operativt ansvar för materielens funktion i fred, jämväl ha förvaltnings- och typansvar. I huvudsak synes denna princip ha följts av ulredningen. De praktiska-ekonomiska konsekvenserna kan dock i vissa fall motivera avsteg från denna princip. Inslilulet betonar vikten av att en dubblering av förvaltningsfunktioner hos de båda myndigheterna und­viks. Del förhållandet atl luftfartsverket enligt riksdagsbeslut skall vara cent­ral förvaltningsmyndighet för viss materiel bör enligt instiluiels uppfattning inte utesluta att luftfartsverket uppdrar åt försvarets materielverk att hand­lägga vissa typer av förvaltningsärenden. 1 praktiken skulle del innebära alt luftfartsverket köper tjänster från bl. a. försvarets mulerielverk.

1 fråga om drift och underhåll anser institutet, alt rationella, ekonomiska och praktiska skäl talar för atl nuvarande underhållsorganisulion bör ul-nylljus. För detlu talar även beredskapsskäl och krigsorganisaloriska skäl. Institutet utgår från alt i en 

ranioverenskommel.

se

angående ekono­miska frågor bl. a. bör regleras att försvarsmakten inteå.samkas merkostnader för drift- och underhållsorganisationen vid flotliljernu.

Förenade fabriksverken framhåller all förslaget skulle försämra möjlighe­terna atl uppfylla operativa och ekonomiska krav likväl som att hålla an­befalld krigsberedskap. Förslaget lorde också innebära en dubbeletablering inom vissa malerieloniråden. Den för civil flygtraflkledning tillkommande maierielen torde myckel väl kunna inlemmas inom redan etablerad un­derhållsverksamhet för civil/militär materiel.

Ulredningen förutsätter, såviil gäller byggnader och kraft fö rsörj ning för kontrollorgan vid militära flygplalser, att forlifikalionsförvaltningen bör svara för anläggande och förvallning här­av. Förslagel tillstyrks av förtlfikationsföivallnlngen och försvarets raiiona-liseringsinsiitut. Forlifikalionsförvaltningen anser atl förslagel bör vidgas lill all forlifikationsförvaltningen skull handha all verksamhet i fråga om fas-

Prop. 1975:81

44

lighelers anskaffning, underhåll, drift och vård vad gäller militära flygplutser, medan luftfartsverket fastställer lokulprogram och operativa krav på lokalernu och i ekonomiskt hänseende är atl unse som hyresgäst till fortifikationsförvaltningen.

I fråga om överföringen av den teletekniska tjänsten från televerket tar televerket upp de funktioner som i dag handläggs inom andra delar av organisationen än inom luftfarlsradiokonlorel. Tele­verket understryker bl. a. det intima sambandet mellan drift och underhåll av anläggningar och fysiskt anläggnings- (montage-) arbele. Del är därför ändamålsenligt, i första hand med hänsyn lill den teletekniska underhålls-organisationens driftunsvur, atl en och suninia orgunisalion utför både drift och underhåll sunil förekommande moniageurbeten på anläggningar och utrustningur. Undanlug gäller givelvis för utrustningsleverantörers inslal-lalionsålaganden.

För helt nya anläggningar råder oftu niotsvurande förhållanden. Det na­turliga sambandet mellan niontageurbetets delaljutförande och den senure tekniska driften måste dessutom starkt poängleras i detta sammanhang.

Televerket upplyser också om att luftfartsverket indikerat möjligheterna alt även i fortsättningen anlita leleverkel för drift och underhåll av luft-farisradioanläggningarna. Televerkel, som i dag haren utbyggd organisalion för ändamålet, släller sig givelvis positiv till att fortsätta med denna verk­samhet, liksom lill fortsall montageverksumhet.

Vad ulredningen anförl om eventuell staiionering i Slurup av viss personal från flygtrafiktjänstens huvudenhet bilrädes av lufifartsverkei som emellertid framhåller alt utvecklingsarbete tills vidare kan bedrivas genoni atl personalresurser tilirälligt förstärker flyglrafikledarskoluns resurser inom utvecklingsfunktionen. Liknande synpunkter framförs av Svenska flyg­lrafikledareföreningen.

Frågan om sammansäitningen uv verkets styrelse hur berörts av ell pur remissinstanser.

Utredningens förslug i fråga om t i d p u n k t e r för genomföran­de av organisations förslugel berörs av ett untal remisssinstan-ser. Televerkel ansluter sig till förslugel med hänsyn lill sambundel med liden för luftfartsverkets utflyltning lill Norrköping november 1976. SACO/SR framhåller ull det är av slörstu betydelse, utt omorgunisalionen och de därav föranledda AB-förhundlingarnu snurust genomfors. Organi­sulionen förutsätts i ulll väsentligt varu genomförd vid kommunde årsskifte. SACO/SR unser det vara ett högst rimligt krav, utt de anställda i så god lid som möjligt får besked om vad deras urbete kommer ull beslå uv och på vilka ekonomisku villkor detla skall utförus. Del är många tjänstemän, som f. n. tvekar beträffande flyttningen lill Norrköping. Derus beslul skulle underiättus av klara besked inom rimlig tid beträffande verkels organisation och arbetsuppgifter.

Överbefälhavaren ifrågasätter om tidpunkten den  1 juli  1976 för över-

Prop. 1975:81

45

förandel lill luftfarlsverkel av den nuvarande militära delen av flygtrafik­tjänsten är rimlig med hänsyn lill den stora arbetsinsats som dessförinnan behövs. Del synes mindre framsynt atl nu - ulan en fast plan för överförandel av försvarsmaktens flygtrafiktjänst lill luftfarlsverkel - fastställa en sådan lidpunkt. Denna plan bör utarbetas av luftfarsverket i samråd med chefen för flygvapnet. Också försvarets raiionaliseringsinsiitui anser att det bör över­vägas all något senarelägga överförandel.

TCO-S understryker atl vissa grundläggande förutsättningar bör vara upp­fyllda innan omorganisationen påbörjas. Som sådana förutsättningar räknar TCO-S att avtal träffals om tjänsternas lönegradsplacering i den nya or­ganisationen, att avtal träffats mellan å ena sidan luftfartsverket och å andra sidan chefen för flygvapnet och televerkel i väsentliga samordningsfrågor och alt för berörd personal grundläggande förmånsfrågor lösls på elt till­fredssiällande sätt.

Svenska flyglrafikledareföreningen anser att omorganisationens första etapp bör fruniflyttas till den 1 juli 1976. Som en konsekvens härav bör ocksä genomförandet av den andra etappen kunna anslå lill den 1 juli  1977.

5 Föredraganden

Luftfarlsverkel svarar enligl sin instruktion förden civila luftfartens mark­organisation, i den mån denna ankommer på staten och inte anförtrolls annan statlig myndighet, samt handlägger ärenden om den civila luftfarten. Luftfartsverket bedriver sin verksumhel i affärsverkets form.

Till verkels huvuduppgifter hör all driva och förvalla vissa flygplalser för civil luftfart. Delta innefattar f. n. - förutom att driva och förvalla 13 egna trafikflygplatser och tre småflygfäll - att ansvara för driften av sta-lionsområdena förden civila luftfurien på sex mililära flygplalser som enligt avtal mellan verket och flygvapnet upplåtits för civil trafik. En annan hu­vuduppgift är alt svara för Irafikledning för civil flyglraflk, dock inte på ovannämnda mililäru flygplalser, där ansvaret åvilar flygvapnet. Till hu­vuduppgifterna hör vidure att utöva överinseendet över flygsäkerheten för den civilu luftfurien. Slutligen har verket som ytteriigare en huvuduppgift att handlägga vissa myndighetsuppgifter på trafikområdet. Häri ingår bl.a. tillståndsgivning för olika former av luftfart samt prövning och godkännunde av de reguljära flygföretugens trafikprogruni, lidtabeller och luxor.

Luftfartsverket leds av en styrelse. Styrelsen utgörs av generuldirektören som styrelsens ordförande och fem andra av regeringen särskilt utsedda ledumöter. Chef för luftfurtsverkei ur en generaldirektör. Under verksled­ningen är verksamheten uppdelud på fyru avdelningar, nämligen driftav­delningen, luftfurlsinspektionen, ekonomiuvdelningen och adniinislralivu avdelningen.

Under driftuvdelningen finns för luftfartsverkets markorganisation av­seende flygplats- och flygtraflkledningsljänsterna m. m. fem flygplatsför-

5 Riksdagen 1975. I saml. Nr 81

Prop. 1975:81

46

valtningar, under vilka de i del föregående nämnda flygplatserna sorterar. Speciellt för flygtrafikledningstjänslen gäller en regional indelning av luft­rummet i fyra flyginformiUionsregioner. För resp. region finns en ansvarig chef som har etl samordnings-och uppföljningsunsvarförflygtraflklednings-tjänslen inom regionen.

För den regionala verksamheten under luftfarlsinspeklionen finns en be-siktningsorganisalion uppdelad på fyra besikiningsområden. Därjämte finns etl besiktningskonlor för SAS svenska region. 1 udminislrativl hänseende är besiktningschef knuten lill resp. flygplatsförvaltning.

Genom de beslut som fattades av 1975 års riksdag (prop. 1973:27, TU 1973:12, rskr 1973:160) kommer luftfartsverket all tillföras nya arbetsupp­gifter. Därmed kommer också vissa ändrade förutsättningar att gälla för verkels organisation. Besluten innebär alt de nuvarande civila och mililära flygtraflkledningsorganisutionerna skall sammanföras i en gemensam or­ganisation, som inordnas i luftfartsverket. Till luftfartsverket skall också föras huvuddelen av den teletekniska tjänst för civil luftfart som f. n. handhas av televerkel och delar av motsvarande ijänsl för militär luftfart som handhas av försvarets materielverk.

Som en utgångspunkt för besluten i dessa organisatoriska hänseenden låg riksdagens principiella ställningstaganden i fråga om del framtida flyg-trafikledningssystemets struktur. Sålunda beslöt 1973 års riksdag också att den fortsatta utvecklingen av flyglrafikledningssystemet skall inriktus på övergång lill s. k. yliäckande flygkoniroll enligl den principmodell som pre­senterats av flyglraflkledningskoniniillén (betänkandet Flygtrafikledning 1980, System och Organisalion, Ds K 1971:2).

Enligl denna modell skull luftrummet orguniserus som eu över en viss flyghöjd yliäckande flygkonirollområde, dvs. allt luftrum över en viss flyghöjd kommer ull varu konirollerut luftrum. Lundei indelas på sikt i två flyginformutionsregioner, en för landets södru och en för landets norru delar med områdeskontroller i Slurup (ACC-Syd) och i Luleå (ACC-Nord). Med hänsyn lill de olikartade traflkniönstren i landets södra resp. norra delar har det förutsatts alt kravet på yliäckande kontroll främsl ak­tualiseras i den södra delen, i norr begränsat av éfN, dvs. i höjd med[REDACTED_EFTERNAMN].

Riksdagen förutsatte vidare all de närmare organisatoriska konsekven-sernu av den nya integrerade flygtrafikledningsorganisutionen skulle bli fö­remål för särskild utredning. 1 propositionen angavs vi.ssa grundläggande frågor m. ni. som en sådan utredning borde behundlu.

Den utredning som mol denna bukgrund tillkallades - luftfartsverks­ulredningen - hur lugl fruni förslag till ny orgunisalion för luftfurtsverkei saml i unslutning härtill speciellt behundlut de orgunisutorisku frågor som sammanhänger med integrationen av de nuvarande civila och mililäru fiyg-irafikledningsorganisationerna sunil överförandel lill verkel uv nya arbets­uppgifter från flygvapnet, försvarets materielverk och televerket.

I sin analys av luftfartsverkets verksamhet hur ulredningen funnil ull

Prop. 1975:81

47

denna kun indelas i produklionsfunktioner, myndighetsfunktioner och ad­ministrativa funktioner. För dessa funktioner gäller oliku förutsättningar som ger vägledning för organisationens uppbyggnad och inriktning i stort. Det till luftfarlsverkels ekonomiska mål relaterade affärsmässiga uppträ­dandet får sålunda ett mera framträdande uttryck beträffande flygplats- och fiyglrufikljänsierna, vilka områden utgör verkels egentliga produklionsfunk­tioner. För myndighetsfunktionerna - nygsäkerhetsuppgifterna och myndig­hetsuppgifterna påirafikonirådet-gällerandra förutsättningar,eftersom dessa vä.sentligen styrs genom överordnade förfatlningar o. d. och är förenade med legalu sänktionsmedel. De administrativa funktionerna slutligen verkar internt för organisationen i dess helhet med uppgifter av styrande och stöd­jande karaktär.

Utredningen har byggt upp organisationsförslagel med ulgångspunkl i de oliku slug av tjänster luftfartsverket producerar. Den organisatoriska lös­ningen har tagit sikte på atl samla verksamheter med gemensamma mål. Utredningens förslag bygger på principen om ett långt drivet verksamhets­grensansvar i förening med delegering där så är möjligl till lokal nivå i organisationen. Mot denna bakgrund har ulredningen föreslagit, all pla­nerings- och ekonomiarbele saml personaladminislralion skall i slörsla möj­liga ulslräckning spridas i organisationen på såväl ceniral som lokal nivå.

De cenirala adminislraliva enheterna ges i förslagel ansvar för verks-övergripande målfrågor, styrningssystem, samordning och slöd inom or­ganisationen.

Utredningen föreslår atl verkets båda egentliga produktionsområden, flyg­plats- resp. flygtrafiktjänst, samlas i var sin organisatoriska gruppering. Inom flygplatsljänsten föreslås en långtgående delegering lill lokal verksamhets-nivå. Nuvarande regionula mellannivå - flygplalsförvaltningarna - föreslås utgå. Inom flygtrafiktjänsten anser ulredningen förutsättningarna för en delegering inte vara lika stora. Den nuvarande regionala mellannivå som representeras av cheferna för flyginformalionsregionernu, C FIR, föreslås dock ulgå. Ocksä inom den organisatoriska gruppering som handhar verkets övergripande flygsäkerhetsfunktioner, luftfartsinspeklionen, förutsätts ökad delegering från central nivå till de regionala orgunen.

Utredningens orgunisationsförslag innebär all verksamheten indelas i sex orgunisutorisku block, nämligen på centrul nivå huvudenheter för flygpluts-tjänsi.flygirafikljänsl, flygsäkerhetsuppgifter (luflfarlsinspeklion), iransporl-och planeringsfrågor, ekonomifrågor och adminislraliva frågor. De lokala flygplatserna resp. lokala flyglrafikledningsorganen föreslås sorlera direkt under cheferna för huvudenheterna för flygplats- resp. flygtrufikljänsi. På sammu säu föreslås de regionala besiklningskonioren direki underställda chefen för luftfarlsinspeklionen. Flyglrafikledarskolan i Slurup föreslås ingå i huvudenheten för flyglraflkljänslen. En tablå över organisationen åierflnns i bilaga 2 lill detta regeringsprolokoll.

Vad gäller de speciella frågor som sammanhänger med flygvapnets in-

Prop. 1975:81

48

flytande i verkets nya organisalion och formerna för forlsall samverkan i den integrerade flygtraflkljänslen anger luftfarlsverksulredningen huvud­dragen i en överenskommelse som bör träffas mellan purternu för reglering av berörda frågor. På lokal nivå föreslås under en övergångstid de lokala flyglrafikledningsorganen [ATS-orgunen] vid militära enheter vuru under­ställda floltiljchefen som i sin lur i fredsmässiga, fuckmässiga trafikled-ningsfrågor förutsätts lyda under luftfartsverket.

Utredningen anger också riktlinjer för fördelningen uv arbetsuppgifter mel­lan försvarets materielverk och luftfartsverket med avseende på den s. k. teletekniska ijänslen.

Genomförandel av den nya orgunisutionen föreslår ulredningen ske i två etapper, den enu med början under senure halvåret 1975, den undra - av­seendeöverföringen till luftfartsverket av flygtruflkledningsljänslen från för­svaret - per den 1 juli 1976.

Luftfartsverksutredningens förslug i fråga om luftfartsverkels nya orgu­nisalion har i sinu huvuddrug godlugits uv flertalet uv remissinstunsernu. Synpunkter på deluljer i organisulionens uppbyggnud och arbetsfördelning mellan olika organisatoriska enheter liksoni på vissu frågor rörunde de ad­ministrativa systemen hur framförts från en del håll. De frågor som avser konsekvenserna av integrationen av den civilu och mililäru flyglraflkled-ningstjänsten har likaledes berörts, framför alll av de myndigheter som re­presenterar försvuret.

I likhet med flertalet remissinstanser unser jag mig kunnu tillslyrku den organisationsstruktur utredningen föreslagit. Den föreslagnu indel­ningen i huvudenheter med tillhörande lokala/re­gionala organ skapar, enligt min bedömning, förutsättningar för en klar fördelning av ansvar och befogenheter inom orgunisutionen och befrämjar därmed dess effektivitet. De principer i fråga om rollfördelningen inom organisulionen som ulredningen hur förordal bör enligl min mening med fördel kunnu läggas till grund för organisationens vidareutveckling. Jag vill också tillägga utt orgunisulionsstrukturens klaru återspegling uv de olika upp­gifler verket har ull fullgöra inom ramen för det övergripande flygtrans­portsystemet bör främju en änduniålsenlig utveckling uv luftfurtsverkets verksamhet.

Förslagel om inrättande uv en särskild huvudenhet för transport- och planeringsfrågor har ägnuts betydande upp­märksamhet blund remissinstunsernu, uv vilku flertalet ställt sig positivu lill förslaget. Jag delar utredningens uppfattning om behovet av all på angivet sätt organisatoriskt sammanföru verkets olika myndighetsuppgifter på tra­fikområdet i en huvudenhet och att lill denna föra - förutom beredskaps­planläggningsfrågor - även övergripande pluneringsfrågor avseende flyg­transportseklorn i dess helhel. De närmare sambunden niellun planeringen inom den nya huvudenheten och övrig planering inom verkel får det an­komma på luftfurtsverkei att klariägga i del fortsatta arbetet med enskild­heterna i den nya organisationen.

Prop. 1975:81

49

Statens personalnämnd och Siaisansiälldas förbund anser ull - förutom föreslugna sex huvudenheter - en särskild huvudenhet bör inrättas för de centrala personaladminislraliva funktionerna. Även jag vill på del säll dessa remissinstanser har gjort understryka den betydelsefulla roll de personu-ludminisiraliva frågorna måsle få i den nyu organisationen. I en sunilud värdering av den cenirala personalfunktionens roll och dess samband med andra funktioner anser jag dock för min del att utredningens förslag väl bör kunnu lillgodose kraven på en aktiv personaludministrutiv funktion i verket. Inle minst viktigt därvid är den möjlighet som orgunisalionslös-ningen ger tor en nära samverkan mellan PA-funklionen och verkels ad­ministrativa rationaliserings- och organisutionsulvecklingsurbele. Jag flnner sålunda avgörande skäl tala för alt biträda utredningens förslag om en hu­vudenhet med samlut ansvar för angivna frågor.

Utredningens förslag till arbetsfördelning niellun huvud­enheterna anser jag väl ägnut att ligga till grund för den närmure ut­formningen UV organisulionen. I urbetel härmed, vilkel del ankommer på luftfurtsverkei sjulvl alt ulföra, bör dock praktiskt motiverade mindre av­vikelser från förslaget kunna medges. Det ankommer på luftfartsverket att - i förekommande fall efler sumråd med chefen för flygvapnel - ulformu deialjorg anis a tionen. Härvidlag synes utredningens forslag i stort utgöra en god grund.

Luftfartsverksulredningen hur efterslrävul orgunisulionslösningur som medger en så långtgående delegering uv beslulsfuttundet som möjligt. Jug unser utt förslugel - bl. a. genom den orgunisutorisku indelningen i verk-sumhelsgrenur - skupur sådunu möjligheler och vill betonu ungelägenheten UV att verket i sitt fortsatta orgunisutionsarbele med kruft inriktar sitt urbete på ull förverkliga inientionernu bakom förslugel. Luftfurtsverkei hur också i sill remissytlrunde förklurut att förslagel och inientionernu överensstämmer med den grundsyn som verket nyligen dokumenterat i en intern promemoria avseende verkets orgunisutionspolicy.

Förslugel ull för flygplatsljänsten slopu nuvarunde region ulu mellunnivå - flygplutsförvultningurnu - och i stället låtu de lokala flygplatserna vara direki underslälldu chefen för huvudenheten hur i princip godtugiis uv flertulel remissinstunser. Emellertid unses i all-niunhel utt de resursmässigu konsekvenserna av förslaget måsle beuklus. Bl. u. hur stulskonloret nienul ull vid omorgunisutionen ingående studier måste ägnus dessa. Det är också närmusl den osäkru resursuspekten som har förunlett luftfurtsverkei ull föreslå vissa komplellerunde utredningar in­nan beslul fattus. Under tiden anser verkel det möjligl ull byggu vidure på en delegering från den regionala nivån till den lokala.

Jag vill för egen del frumhållu utt förslugel totalt setl inle flr ledu lill ökul resursbehov. Jug unser emellertid ull den angivna principen om de lokala flygplutsernus slällning bäst svurur mol den grundläggande syn på delegering uv unsvur och befogenheter i organisulionen, vurpå del fö-

Prop. 1975:81

50

religgande organisationsförslagel vilar.

Del bör enligt min mening finnas möjlighet att med bibehållande av fördelarna i dagens organisalion såvitt gäller gemensamt resursutnyiijunde uppnå den eftersträvade förstärkningen av de lokulu flygplutsernus ställning vad uvser ansvar och befogenheter. Dessa möjligheler måste emellertid när­mare klargörus, vilket bör ankomma på luftfartsverket i del fortsatta arbetet. Försl därefter kan den regionala organisationen slutligt avvecklas. Under förutsättning all riksdagen inle har något ull erinra häremot bör det fä un-konimu på regeringen all - efter fortsall ulredningsarbele inom luftfarls­verkel - ta slutlig ställning lill härmed sammanhängande frågor.

Vad utredningen anfört om flygtrufikljänstens lokulu organisalion och luftfarisinspeklionens regionala besiklningsorganisation- och som remissinstanserna i allmän­het inle haft någoi all erinra mot - ansluter jag mig till.

Jag övergår så till att behandla de frågor som ulredningen aktualiserat med unledning av den förestående integrationen av de civila och mililära flygtrafikledningsorganisa-tionerna. Jag får därvid erinra om atl frågan om riktlinjerna för samverkan och ansvarsfördelning mellan dels lufifartsverkei och chefen för flygvapnel, dels luftfartsverket och försvarets materielverk ingående be-hundlades i prop. 1973:27. 1 förstnämnda hänseende framhöll jag, alt ett säkerställande av chefens för flygvapnel inflytande borde kunna ske genom representation i luftfartsverkets styrelse och genom fasta regler- i grunden bestämda av regeringen - för samarbetet niellun luftfarlsverkel och flyg­vapnet. En viktig förutsättning var härvid, atl flygtrafiktjänsten på ceniral nivå handhas av en särskild huvudenhet, skild från verkets marktjänst frågor. Av väsentUg betydelse ansåg jag också vara atl del på ledande och hand­läggande nivåer i denna huvudenhet finns personal med fackkunskap om flygvapnets speciella förhållanden. När frågor rörande flygtrafiktjänsten be­handlas på direktionsnivå borde också sådan fackkunskap flnnas företrädd. 1 övrigt borde flygoperaliv personal ur försvarsmakten kunna avdelas för tjänstgöring vid verkel. Ansvaret för flygtraflkljänslen förutsutte jug böra överföras till försvarsmakten vid allmän mobilisering eller annan tidpunkt som anges av regeringen.

Utredningen har såvitt gäller samverkan mellan luft­fartsverket och chefen för flygvapnel på övergri­pande och ceniral nivå helt byggt sina förslag på de riktlinjer, vilka jag här refererat och vilka riksdagen hur anslutit sig till. Förutom vad som följer av nämnda ställningstagande har ulredningen också föreslagit ålgärder för alt säkra utt chefen för flygvapnel bibehåller den fackompeiens i flyglrafikledningsfrågor som behövs på ceniral nivå. Utredningens förslag lill organisation av flygtrafikledningstjänslen har i denna del godtagits uv överbefälhavaren, som dock inte velat tu ställning i fråga om dimensioneringen av den personal som förutsatts avdelad för tjänstgöring vid luftfartsverket eller i flygstaben.

Prop. 1975:81

51

Även jag ansluter mig till utredningens förslag i denna del. Jag anser också ull de förslag lill disponering av mililär personal och flygtrufikled-ningskonipetenl personul i luftfurtsverkei resp. flygstaben i princip är väl avvägda. Givetvis skall en omprövning kunna ske i ljuset av vunna er­farenheter av sumverkun.

Vud gäller den lokala verksamheisnivån hur ulredningen fun­nil uti flygtrufikledningstjunstens starka integration med bl. a. den militära fiygtjänsien gör del nödvändigt all en sammanhållande ledning av flyg­förbandens verksarnhel iryggas och all förbandsorganisationen utformas så utt den skupur enkla och snabba ordervägur. Ulredningen anser all kruven kun tillgodoses genom ull luftfurtsverkets irufikledningspersonal ställs lill förbundschefens förfogande utt ingå i förbundets organisalion. Härvid för­utsätts ATS-organet iydu direkt under förbundschefen. Förbandschefen sor­terar i sin tur direkt under luftfartsverkels centralu orgunisulion på mol-svarunde säll som gäller för chef för flyglrufikledningsorgan vid civil an­läggning. Utredningen konstaterar ull förslaget inle innebären så långtgående integration som prop. 1973:27 ger förulsällningur för och all det därför får ses som ett första steg mot en totalt summunhällen organisation för flyg-trufiktjänslen. En översyn av förslaget i dennu del bör enligl ulredningen görus inom en femårsperiod med syfte atl klarlägga möjligheterna ull uppnå en för flygtrufiktjänsten i dess helhet enhetlig organisation.

Förslugel har i princip godtagits av remissinstanserna, som emellertid har olika uppfattningar om dels ATS-organels slällning i förbandsorgani-sutionen, dels den föreslagna översynens syfte. Överbefälhavaren och för­svarets rutionaliseringsinstilui anser att ATS-organet bör sortera under fiyg-chefen på förbundet. Överbefulhuvuren anser för sin del dessutom att över­synen bör ske med beaktunde av bl. a. förändringar inom försvarsmaktens freds- och krigsorgunisution.

Jag unser utt ulredningen på etl klurgörunde sätt påvisat de speciella för­utsättningar som gäller för verksumhelen på förbundsnivån och som moti­verar Ull flygtrafiktjänstens orgunisutionsfrågu därvid hunterus på etl något unnorlundu sätt un vud som guller för de nuvurande civilu organen. Det är självfullel ungeläget ull inte såduna organisuloriska åtgärder vidtas som negativt påverkur flygvupneis möjligheter utt fullgöra sina arbetsuppgifter. Samtidigt bör det emellertid också erinras om utt en totalt setl effektiv flygtrufikljänsi är en förulsälining för såväl den mililäru som den civilu luftfurtens möjligheter atl i det geniensumnia luftruniniet operera på önsk­värt sätt. Enighet hur rått om utt integrationen av de nuvarande civila och niilituru irufikledningsorganisutionernu skupur sådunu förulsällningur. Där­med följer också all den för den integrerade flygtrufiktjänsten unsvuriga myndigheten - luftfartsverket - måste ges befogenhet och kontaktmöjlig­heter i överensstunimelse med deltu unsvur. Med hänsyn härtill finner jag vugunde skäl talu för att flygtruflkledningsljänslen på lokal nivå organiseras enligl utredningens förslag. Denna lösning bör även gälla lärarpersonalen

Prop. 1975:81

52

vid den förberedande flygtrufikledarulbildningen vid krigsskolan i Ljung­byhed [F 51 Jag förulsälter atl tillfredsställande former kan skapus för all trygga nödvändig sumordning med bl. a. flygtjänsten irols alt ATS-organet sålunda kommer alt sortera direki under förbandschefen.

Det är angelägel all erfarenheterna av föreslagen organisationslösning följs upp på sätt ulredningen har förordal. I enlighet härmed föreslår jag att en översyn genom luftfurtsverkets och chefens för flygvupnet gemensummu försorg komnier lill stånd inom en femårsperiod från det att den nya or­gunisutionen hur trätt i kruft.

Utredningen hur unseti, utt den föreslagnu organisationen skull gällu sumt-liga kontrollorgan vid mililäru enheter utom Östgöta lermi­nalkonlroll, ÖKC, och - på sikt - Luleå lerminalkonlroll. De mililäru konlrollorgun som f. n. flnns vid Arlundu flygpluts (Svea kontroll) och vid F 5 (Skåne kontroll) förutsätts upphöra som särskilda orgunisutorisku enheter och inordnas i den nuvarande civila organisulionen på Arlanda resp. Slurups flygplulser. Överbefälhavuren hur - med vissa preciseringar i fråga om tjäns­tens orgunisulion och mililäru myndigheters direktiv- och anvisningsrätt - godtagit förslagel vad avser kontrollorganen vid Arlanda och Sturups flyg­platser. Till samma kulegori räknur överbefulhuvuren också Götu kontroll vid den nya flygplulsen i Landvetter. Däremot huröverbefälhuvuren motsult sig förslaget såvitt avser ÖKC.

Jag ansluter mig till förslaget utt de mililäru lerminalkonlrollorgunen vid Arlanda, Slurups och Landvetters flygplulser inordnas i alla avseenden direki i luftfartsverkets orgunisalion. 1 fråga om ÖKC, som lill skillnad från här nämnda kontrollorgan är förlagd till mililär flygplats och vars verksamhet f n. domineras uv den rent mililäru flygverksamheten i området, unser jag sanima lösning bör väljus som för övrigu ATS-orgun förlugdu lill militära enheter. Frågan om ÖKC slällning får ånyo prövas i samband med den översyn av organisationslösningen vid mililära enheter som jug i del fö­regående hur nämnt.

Vad beträffar utredningens förslag i fråga om de vid militära enheter tjänstgörande flyglr a fikled urnas reserv anställning hur försvurets rationuliseringsinstitul ifrågusalt om delta kan tillgodose den mi­litära organisationens behov av flygtrufikledure. Institutet unvisuren unnun väg enligt vilken personalen bör kunna åläggas tjänstgöring i militärt förband enligl lugen den 30 maj 1952 om skyldighel förcivilförvarspliktigu ull tjänst­göra vid krigsmakten. Jag finner alt denna frägu måste ytleriigure övervägas innan slutlig ställning kan lus.

När del gäller de frågor som summunhänger med f I y g 1 ru f i k I ed-ningsljänslen vid beredskaps- och krigstillstånd vill jag inledningsvis ta upp vad överbefälhavaren framfört i sitt yttrande. Överbefälhavaren frumhåller sålundu uti den operutivu verksamheten i krig och vid beredskap i fred är en uv de fuktorer som måste beaktas vid över-vägunden rörande flygtrafikljänsiens fredsorgunisalion. Jug delur dennu upp-

Prop. 1975:81

53

fattning och unseratt den operativa ledningen av beredskap och förberedelser för uppgifter i krig som ulövus uv mililära operutivu chefer måsle säkerslällus genoiTi bestämmelser i berörda myndigheters instruktioner.

Vud sedun gäller frågun om överförunde uv flyglrafikledningsljänslen lill försvarsmakten vid beredskups- och krigstillstånd hur utredningen hänvisut till del utredningsurbeie som bedrivits inom flygslaben i ärendel, om vilket luftfurlsverksulredningen blivil informerud. Försvurets rulionuliseringsin-stiiut konsluterar i sill yttrande atl kruven på en snubb och smidig övergång lill krigsorganisation kun tillgodoses i den uv luftfartsverksulredningen fö­reslagnu orgunisaiionslösningen.

Efter samråd med chefen för försvarsdepurienientei unser jug mig kunnu konsluieru, ull krigsorgunisulionens behov uv flygtrafikledning i huvudsuk kun tillgodoses med den föreslagnu orgunisutionen. Den närmare utform­ningen UV bestämnielsernu för överförunde uv flygiraflkledningstjunsten lill försvursmuklen vid beredskaps- och krigstillstånd får del unkommu på över-befäfhuvaren - efter sumråd med luftfurtsverkei - ull ulformu.

Med unledning uv vud överbefälhavaren har frumhållit om omfult-ningen uv den flygirafikledningspersonal som skull över fö rus lill luflfurlsverkei unser jag, alt även innehuvurnu uv de trafikledarassistenttjänster som i vissa fall- kan ha inrättats som er­sättning för nuvurunde värnpliktigu iruflkledarbilräden bör förus över. 1 en­lighet med utredningens förslug bör även flyglrafikledningspersonalen vid SAAB/Scanius flygplats i Linköping förus över till luftfartsverket.

Som frumgår uv vud jug lidigure hur unförl har ulredningen föreslagit, utt de speciella frågor som sammanhänger med flygvapnets inflytande i luftfurtsverkets nyu orgunisulion suml med formerna för fortsall sumverkun i den integrerade flyglrafiktjänsten, skall regleras i en särskild överenskom­melse mellun luftfurtsverkei och chefen för flygvupnet. Med tills vidare undantag för frågun om iruflkledningspersonalens eventuellu unstullning i flygvupneis j-eserv unser jag ull utredningens förslag härvidlug kun ulgöru grund för överläggningar om en sådun överenskommelse. Jug uvser utt föreslå regeringen utt ge i uppdrag åt de båda myndigheternu ull i sumråd uiurbeia förslag till en överenskommelse, som sedun skall underställas regeringen för godkännande. 1 överenskom melsen bör även behandlus med den in-tegrerude iruflkledningstjänsten summunhängande kostnudsfördelningsfrå-gor.

Luftfurlsverksulredningen hur behundlut vissu frågor uvseende urbetsfördelningen mellan försvurels mulerielverk och luft fu r t s v e r k e t i frågu om den teletekniska tjänsten. 1 denna fråga drogs de grundläggunde riktlinjerna upp redan i prop. 1973:27. Sålunda uttalades att till luftfartsverket skulle förus den tekniska tjänsl hos försvurels mulerielverk som gäller pluncring, projektering, unskuffning och ledning av unliiggningsverksuniheien för sådunu uniuggningur ,som i fredslid ingår i det integrerude flygtrufikledningssysieiiiei och som inle är specifiku för mi-

Prop. 1975:81

54

litar flygverksunihet eller krävs för krigsfunklionen i flygbus eller luflför-svurscenlrul. Överföringen av den tekniska tjänsten från försvarets mate­rielverk förutsutles uv pruktiska skäl ske i lukt med alt vissa nu pågående projekt uvslutus. Nyu projekl uv gemensam art borde dock luftfartsverket tu unsvur för sävidu inte de militära kruven är dimensionerunde, i vilkel full unsvuret borde åvilu chefen för flygvapnet och försvurels materielverk.

I fråga om drift och underhåll uv den teletekniska utrustning, som för­utsattes komma ull överförus från leleverkel och försvurets materielverk, uttalade jug ullniänt atl luftfartsverket borde ges frihet alt från företags­ekonomiska utgångspunkter självt avgöra formerna härför. Jag fann del naturiigt ull verkel därvid sumråder med försvarets materielverk när frågan gäller den materiel som uinyttjus gemensuml med försvarsmakten.

Enligt min uppfattning unsluter ulredningens förslug till de riktlinjer vur-om beslut redun faltals. Jug förutsätter ull luftfartsverket - som måste ges del yttersta ansvarel för flygtraflkljänslen och dess tekniska syslem - i fö­rekommande fall eftersträvar ull så långt som möjligt och inom rumen för försvarets materielverks kompetensområde utnyttja de resurser som mate­rielverket kan erbjuda. 1 enlighet härmed unser jug atl ulredningens förslag bör kunna ligga lill grund för den närmare överenskommelse i frågan som bör utarbetas. Jag avser atl föreslå regeringen all uppdra åt luftfartsverket och materielverket ull iräffu en sådan överenskommelse.

1 sammunhanget vill jug - efter sumråd med chefen för försvarsdepar­tementet - förordu uti liknunde rumöverenskomnielse iräffas mellan luft­fartsverket och Ibrlifikalionsförvallningen i fråga om investeringar i bygg­nader för irufikledningsändamål på militärt område. Allmänt sell bör som utgångspunkt för sumtligu här nämnda överenskommelser niellun verkel och berördu myndigheter inom försvuret gällu rumneutralitel och full kost­nadstäckning för ömsesidiga tjänster.

Till de frågor som togs upp i prop. 1973:27 och som utredningen sedun fick i uppdrug utt övervägu hörde frågan om lokalisering till Slu­rup av viss personul från centrulförvu Ilningen. Jag fruiiihöfl i del sumniunhunget, utt det eventuellt kunde vuru motiverut ull i Slurup stutioneru ell begrunsut untul befultningshuvure från centrulförvalt-ningens huvudenhet för utt i det forisaitu systemuppbyggnudsurbeiet tu till vuru möjlighelernu utt nieru direkt utnyttja den kunskap och erfurenhei som skulle kommu utt finnas företrädd hos personulen i ACC-Syd, ter-niinulkonirollen Skåne TCC och flyglrufikledurskolan.

Mol bukgrund uv de pluner för utbyggnaden uv del ytläckunde flygkon-lrollsysleiiiet,som numeru föreligger och som visurutt ell fulislundigt ACC-Syd inte kommer ull fullbordus förrän under senure hälften uv 1980-lulet, hur utredningen funnit all del inle är praktiskt möjligt eller lämpligt utt nu förunstallu om stutionering uv viss personul från cenirulförvuliningen till Slurup. Jug kun med hänsyn till ungivnu pluner godlu utt mun tills vidure uvvuktur med en sådun stutionering. Jug förutsätter emellertid ull luftfurts-

Prop. 1975:81

55

verkel aktualiserar frågan på nytt, när mera kvaliflcerude förutsättningar föreligger i Slurup. Jag vill också peka på de möjligheter som luftfartsverket framhållit i sitt remissvar, nämligen ull flyglrufikledurskolans resurser för­stärks för det utvecklingsarbete som åvilar skolan. Allmänt vill jag också frumhålla angelägenheten av all luftfarlsverkel i sill utvecklingsarbete i ull möjlig mån tar tillvara den erfarenhet och kompetens som finns företrädd hos personulen i den sumlade flygtrafiktjänstorganisationen.

1 fråga om genomförandet av den nya organisationen flnner jag i likhel med ulredningen lämpligt, atl detla sker etappvis. Med hänsyn lill de många frågor rörande personalens unslällningsförhållanden, urbelsrutiner m. m., som ålerslår all klarlägga, är det lämpligt atl över­föringen av personalen inom den nuvarande militära flygirafiktjänstorgani-sationen sker i en senure etupp. Jug unser att omorganisationen i denna etapp bör genomförus med börjun den I juli 1976. För organisationen i övrigt, innefattande bl. a. också övertagande av den teletekniska tjänsten från televerket, är del angeläget atl oniorganisaiionsarbelet kan påbörjas snarast möjligt. Förändringarna kommer att ske successivt. Inrättandet av de nya centrala huvudenheterna bör dock ske redan från den 1 juli 1975.

Beträffande avlalsbara anställnings- och arbetsvillkor uvser jag atl i sumråd med chefen för försvursdeparlemenlel ge slutens avtalsverk det förhund-lingsuppdrag som behövs.

1 unslutning lill frågan om genomförandel av den nya organisationen vill jag framhålla angelägenheten av all organisalionsarbetet bedrivs i näru sumurbete med personulorgunisationerna. Den föreslående genomförande­processen ger också naturliga utgångspunkter för alt initiera frågor om per­sonalens medinflytande i olika delar av organisationen. Allmänt gäller ull del unkommer på berördu myndigheler och personalorganisationer ull inom rumen för uv slalsmaklernu fatiude beslul uturbetu lämpliga former för uti lösu här ungivnu frågor.

Av den allmänna tidsplan för den nyu orgunisationens genomförande som jug förordut i del föregående följer atl såväl nämnden för flygtraflk-ledurskolun i Slurup som den särskilda s. k. ATS-delegationen tills vidare bör finnas kvur, närmure bestämt till den tidpunkt då den mililära tra­fikledningspersonalen överförts till luftfartsverket.

6 Hemställan

Med hänvisning till det anförda hemställer jag, utt regeringen föreslår riksdugen

:iu godkänna de uv mig förordade riktlinjerna för orgunisutionen uv luft­furtsverkei ni. ni.

Prop. 1975:81

56

7 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslular utt genom proposition föreslå riksdagen utt unta det förslag som föredra­ganden hur lugl fram.

Prop. 1975:81

57 Bilaga I

Luftfartsverkets organisalion 1974-07-01

Prop. 1975:81

58 

Bilaga 2

Luftfartsverksulredningens förslag lill ny organisalion JÖr luftfarlsverkel

1

1

"

1

(

~1

C

u

4)

1

C

C

C

s

ä

a

i

«

r

ir

II

1

5

3

II

Ii

C S

5l

sa

o

Si

%

ff

1

-

5

1

1

1

1

£

i

c

C

c

1

.1

c

1

c

?t\

c

a

i SI

Q.

K

o

1          1          1          1          1

ji

s,

i

'm

c

T5

1

1

9i

c

A-s

D   C

K   C

"t; a

»

51

1.1

11

8>

£

Cg

2 

5

o c

sa

a: o

II      

1       1

o

h

c

s:a

"Si

S

V,

c

§.5

19,2

.1

1

o

II

lil

II

o ? 

-J o

c JS > o,

Bi

c   3   c

- E S