Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

1

Prop. 1975/76:111 

Regeringens proposition

1975/76:111

om ändring i vallagen (1972:620);

beslutad den 29 januari 1976.

Regeringen föreslår riksdagen alt antaga del förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

LENNART[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås en vidgning av kretsen röstberättigade utlands­svenskar. Enligl förslaget skall svensk medborgare som inle är bosalt i Sve­rige ha rösträtt vid val lill riksdagen om han har varit kyrkobokförd här någon gång under de senast förflutna sju kalenderåren.

Vidare innehåller propositionen förslag som innebär alt del blir lättare att rösta utomlands. Del föreslås sålunda all möjlighelerna atl hos utlands­myndighet lämna valsedel genom bud skall vidgas och atl del nuvarande kravel all man hos utlandsmyndigheten skall förete röstkort slopas.

1 propositionen föreslås också lättnader när del gäller ansökan alt bli upp­tagen i den särskilda röstlängd som upprättas över röslberätligade utlands­svenskar.

De nya reglerna är avsedda atl liilämpas första gången vid 1976 års riks­dagsval.

/ Riksdagen 1976. 1 saml. Nr 111

Prop. 1975/76:111

2

Förslag till

Lag om ändring i vallagen (1972:620)

Härigenom föreskrives atl 4 kap. 11-13 SS, 8 kap. 3 och 5 SS, 10 kap. 8 och 14 SS samt 11 kap. 3 och 4 SS vallagen (1972:620) skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap. 11 S'

Svensk medborgare som ej är bo­satt i riket har rösträtt vid val till riksdagen, om han varit kyrkobok­förd här någon gång under de senast förflutna /ew kalenderåren och ej på grund av 3 kap. 2 S regeringsformen är utesluten från rösträtt.

Svensk medborgare som ej är bo­satt i riket har rösträtt vid val till riksdagen, om han varit kyrkobok­förd här någon gång under de senast förflutna sju kalenderåren och ej på grund av 3 kap. 2 S regeringsformen är utesluten från rösträtt.

Svensk medborgare skall anses bosatt utom riket, om han enligt länsstyrel­sens personband ej är kyrkobokförd här.

12 S

1 särskild röstlängd upptages, efter ansökan, den som den 1 juni har rösträtt enligt 11 S- Även den som den 1 juni ej fyllt aderlon år upptages i den särskilda röstlängden, om han fyllt eller före den 1 september det år röstlängden upprättas fyller sjut­ton år och hinder ej möter i övrigi. För den som ej fyllt aderton år den 1 september del år röstlängden 'upp­rättas antecknas den dag då han blir röstberättigad.

Särskild röstlängd för val till riksdagen upprättas årligen för varje valkrets av centrala valmyndigheten. Längden skall vara upprättad senast den 15 juni.

1 särskild röstlängd upptages, efter ansökan, den som den 1 juni har rösträtt enligt 11 S- Den som upptagits I särskild röstlängd som upprättats un­der år då ordinarie, val ilU riksdagen äger rum. upptages dock utan ansökan I särskild röstlängd som upprättas un­der de två följande åren, om han fort­farande har rösträtt enligt 11 §. Även den som den 1 juni ej fyllt aderton år upptages i den särskilda röstläng­den, om han fyllt eller före den 1 september det år röstlängden upprät­tas fyller sjutton år och hinder ej mö­ter i övrigt. För den som ej fyllt ader­ton år den 1 september det år röst-' Senaste lydelse 1974:215. 2 Senaste lydelse 1974:215.

Prop. 1975/76:111

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

längden upprättas antecknas den dag då han blir röstberättigad. Framgår i anmärkningsärende atl någon upphört atl vara röstberättigad

på grund av omständighet som inträffat efter den I juni, skall han ej vara

upptagen i särskild röstlängd.

13 S

Ansökan atl bli upptagen i särskild röstlängd göres skriftligen hos centrala valmyndigheten senast den 1 juni. Ansökan som göres för sent upptages ej till prövning.

Blanketter till ansökan skall finnas tillgängliga hos centrala valmyndig­heten saml hos svensk beskickning och annan svensk utlandsmyndig­het som centrala valmyndigheten beslämmer.

Vid ansökningshandling skaU fogas intyg som visar alt sökanden har giltigt svenskl pass och enligl passet är svensk medborgare. Intyget skall vara utfär­dat av svensk beskickning, annan svensk utlandsmyndighet som centrala valmyndigheten bestämt eller svensk polismyndighet samma år som röst­längden upprättas. Är ansöknings­handlingen ej åtföljd av sådant intyg, upptages ansökningen ej tiU prövning.

Blanketter lill ansökan och intyg skall finnas tillgängliga hos centrala valmyndigheten saml hos svensk beskickning och annan svensk ut­landsmyndighet som centrala val­myndigheten bestämmer.

8 kap.

3 S

Väljare bör vid röstning i vallokal Röstning på postanstalt, hos ut­landsmyndighet eller på fariyg får icke ske utan atl röstkortet avläm­nas. Väljare som innehar sjöfartsbok får dock rösta på fartyg utan all röst­kort avlämnas. 1 sådant fall skall rösimoilagaren upprätta ett adress-kort för honom.

/* Riksdagen 1976.  1 saml.  Nr 111

medföra sill röstkort.

Röstning på postanstalt, hos ut­landsmyndighet eller på fariyg får icke ske utan att röstkortet avläm­nas. Väljare som vill rösta hos ullands-myndighet eller på fartyg får dock I stället för atl avlämna röstkort förete giltigt svenskt pass. Vidare får väljare som innehar sjöfartsbok rösta på far­tyg utan att röstkort avlämnas. 1 fall då väljaren ej.avlämnar röstkort skall rösimoilagaren upprätta etl adress-kort för honom.

Prop. 1975/76:111

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5;

Vid röstning på postanstalt, hos utlandsmyndighet eller på fariyg läg­ger väljaren för varje val in sin val­sedel i elt valkuvert och lämnar ku­verten till röstmoltagaren. Denne lägger in mottagna kuvert tillsam­mans med väljarens röstkort i ett ytterkuvert som lillslutes.

Vid röstning på posianslall, hos ut­landsmyndighet eller på fartyg lägger väljaren för varje val in sin valsedel i elt valkuvert och lämnar kuverten till röstmottagaren. Denne lägger in mottagna kuvert tillsammans med väljarens röstkort eller adresskort i etl ytterkuvert som tillslutes.

10 kap.

Röstning hos utlandsmyndighet När väljaren visat upp sitt röstkort för röstmotiagaren,får han av denne elt valkuvert för vart och ett av va­len. Han uppsöker därefter en av de avskilda platserna och lägger där för varje val in sin valsedel i elt val­kuvert. Valsedel får ej vikas.

Väljaren lämnar valkuvert och röstkortet till röstmottagaren. Denne kontrollerar att väljaren ställt i ord­ning endast ett valkuvert för varje val och atl kuvertet ej är försett med obehörig märkning. Därefier lägger röstmottagaren i väljarens närvaro in mottagna valkuvert i ett ytterkuvert tillsammans med väljarens röstkort, vilket placeras närmast ytterkuver-tets fönster, och tillsluter ytterkuver-tel. Röstmottagaren tar slutligen hand om ytterkuvertet samt anteck­nar på en särskild förteckning väl­jarens namn, den valnämnd till vil­ken ytterkuvertet skall sändas och det värdepostnummer som finns på kuvertet.

går till på följande sätt.

När väljaren visal upp sitt röstkort eller giltigt svenskt pass för rösimoila­garen, får han av denne ett valkuvert för vart och etl av valen. Han upp­söker därefter en av de avskilda plat­serna och lägger där för varje val in sin valsedel i ett valkuvert. Valsedel lär ej vikas.

Väljaren lämnar valkuvert och röstkortet lill röstmottagaren. Kan väljaren ej förete röstkort skall röst­moltagaren med ledning av väljarens pass och de uppgfier denne kan lämna upprätta ell adresskori. Rösimoilaga­ren kontrollerar att väljaren ställt i ordning endast etl valkuvert för var­je val och att kuvertet ej är försett med obehörig märkning. Därefter lägger rösimoilagaren i väljarens närvaro in mottagna valkuvert i ett ytterkuvert tillsammans med välja­rens röstkort eller adresskort, vilket placeras närmast ytlerkuvertels föns­ter, och tillsluter ytterkuvertet. Röst­mottagaren tar slutligen hand om ytterkuvertet samt antecknar på en särskild förteckning väljarens namn.

Prop. 1975/76:111

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

den valnämnd till vilken ytterkuver­tet skall sändas och det värdepost­nummer som finns på kuvertet. Väljare som ej är känd för röstmoltagaren skall legitimera sig. Gör han ej det, får han icke rösta.

14 S

1 fråga om röstning på fartyg äger 8-10 SS motsvarande tillämpning. Röst­mottagare på fartyg får dock lämna mottagna ytterkuvert till svensk ut­landsmyndighet som centrala valmyndigheten bestämmer för vidare be­fordran lill centrala valmyndigheten.

Kan  väljaren ej  förete  röstkort

men innehar han sjöfartsbok, skall röstmottagaren i stället upprätta ell adresskori för honom med ledning av sjöfartsboken och de uppgifter han kan lämna. Adresskortet lägges in i ytterkuvertet tillsammans med valkuvert som väljaren avgivit.

Kan väljaren ej förete röstkort eller giltigt svenskt pass men innehar han sjöfartsbok, skall röstmottagaren i stället upprätta ett adresskort för ho­nom med ledning av sjöfarisboken och de uppgifter han kan lämna. Adresskortet lägges in i ytterkuver­tet tillsammans med valkuvert som väljaren avgivit.

1 kap.

3 S

Väljare, som på grund av sjuk­dom, rörelsehinder eller hög ålder ej kan inställa sig i vallokalen för det valdistrikt där han är upptagen i röst­längd, får lämna valsedel genom bud. Bud får den vara som är väl­jarens barn, barnbarn, fader, moder eller syskon eller hans vårdare och som fyllt 18 år. Sådan valsedelsför­sändelse anordnas på följande sätt.

Väljaren lägger för varje val själv in sin valsedel i ett innerkuverl. 1 närvaro av budet och ett vittne läg­ger han sedan in iordningställda in-

Väljare, som på grund av sjuk­dom, rörelsehinder eller hög ålder ej kan inställa sig i vallokalen för det valdistrikt där han är upptagen i röst­längd eller, om han vistas utomlands, hos närmaste utlandsmyndighet där röstning äger rum, får lämna valsedel genom bud. Bud får den vara som är väljarens barn, barnbarn, fader, moder eller syskon eller hans vårdare och som fyllt 18 år. Sådan valsedels­försändelse anordnas på följande sätt.

Väljaren lägger för varje val själv in sin valsedel i ett innerkuvert. 1 närvaro av budet och ett vittne läg­ger han sedan in iordningställda in-

kens barn får ej vara vittne. Valsedelsförsändelse fär vara anordnad tidigast 24 dagar före valdagen. Dagen för försändelsens anordnande anges på ytterkuvertet.

Prop. 1975/76:111

Nuvarande lydelse

nerkuverl i etl ytterkuvert för val­sedelsförsändelse och tillsluler detla. Därefier tecknar väljaren på ytterku­vertet försäkran på heder och sam­vete alt han förfarit på delta säll saml atl han av anledning som anges i för­sta stycket ej kan inställa sig för röst­ning i vallokalen för valdistriktet. Budet och vittnet intygar skriftligen att väljaren egenhändigt underteck­nat försäkran samt all något förhål­lande som strider mol innehållet ej är känt för dem. Vittne skall ha fyllt 18 år. Väljarens make eller barn eller makens barn får ej vara vittne.

Föreslagen lydelse

nerkuverl i elt ytterkuvert för val­sedelsförsändelse och tillsluler detla. Därefier tecknar väljaren på ytlerku-veriet försäkran på, heder och sam­vete att han förfarit på detta sätt samt att han av anledning som anges i för­sta stycket ej kan inställa sig för röst­ning i vallokalen för valdistriktet el­ler hos utlandsmyndigheten. Budet och vittnet intygar skriftligen alt väl­jaren egenhändigt undertecknat för­säkran saml alt något förhållande som strider mot innehållet ej är känt för dem. Vittne skall ha fyllt 18 år. Väljarens make eller barn eller ma-

Valsedelsförsändelse enligt 3 S lämnas i vallokalen för det valdi­strikt där väljaren är upplagen i röst­längd. Sådan försändelse får lämnas även på posianslall där röstning äger rum.

Valsedelsförsändelse enligl 3 S lämnas i vallokalen för det valdi­strikt där väljaren är upptagen i röst­längd. Sådan försändelse får lämnas även på posianslall eller hos utlands­myndighet där röstning äger rum.

Denna lag träder i kraft en vecka efter den dag, då lagen enligl uppgift på den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

Prop. 1975/76:111

7

JUSTITIEDEPARTEMENTET

Uldrag

PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde

1976-01-29

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nor­ling,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändring i vallagen (1972:620)

1 Inledning

Efter bemyndigande av Kungl. Majit tillkallades år 1965 sakkunniga' med uppgift enligl de ursprungliga direktiven (Ju 1966i61) atl utreda vissa val­frågor av teknisk natur. De sakkunniga har antagit namnet 1965 års val­tekniska utredning (VTU).

I skrivelse den 25 februari 1970 (nr 79) gav riksdagen Kungl. Majit till känna vad konstitutionsutskottet anfört (KU I970il0) med anledning av vid 1970 års riksdag väckta motioner om en förutsättningslös prövning av möjligheterna alt vidga den krets av utlandssvenskar som kan delta i val lill riksdagen. Sedan skrivelsen genom beslut den 6 mars 1970 överlämnats lill Ulredningen har dess återstående uppdrag sedermera genom tilläggs­direktiv den 8 september 1972 (Ju 1973ill) begränsats till alt avse frågan om vidgad rält för utlandssvenskar att delta i val till riksdagen.

VTU har genom betänkandet (SOU 1975i8) Utlandssvenskarnas rösträtt slutfört sitt utredningsuppdrag. 1 betänkandet föreslås dels en vidgning av kretsen röstberättigade utlandssvenskar, dels vissa lättnader för de röstbe­rättigade vad angår förutsättningarna för alt bli upptagen i röstlängd och atl delta i val. Vidare behandlas i betänkandet vissa informationsfrågor. Vad angår förslaget att vidga kretsen röstberältigade är utredningen inle enig.

Betänkandet har remissbehandlats. Yttranden har avgetts av rikspolis-

'Numera lagmannen Björn[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, riksdagsledamoten Thure Dahl­berg, numera direktören Stig[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsledamoten N. Yngve[REDACTED_EFTERNAMN], då­varande ledamoten av riksdagens andra kammare, redaktören Olaus[REDACTED_EFTERNAMN] och riks­dagsledamoten Ivan[REDACTED_EFTERNAMN].

2* Riksdagen 1976.  1 saml.  Nr 111

Prop. 1975/76:111

8

styrelsen (RPS), riksskatteverket (RSV), länsstyrelserna i Slockholms, Ble­kinge, Göteborgs och Bohus, Gävleborgs och Jämtlands län, hemvistsak­kunniga (Fi 1970i71), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Landsorgani­sationen i Sverige (LO), Centralorganisationen S.ACO/SR, Utlandssvenskar­nas Förening och Riksföreningen för svenskhetens bevarande i utlandel. Länsstyrelsen i Stockholms [än har lill sitt remissyttrande fogat yttranden av Stockholms kommunstyrelse och lokala skattemyndigheten i Stockholms fögderi. Tjänstemännens centralorganisation (TCO) har förklarat sig avstå från atl yttra sig.

2 Gällande regler

2.1 Rösträtt och röstlängdsförfarande m. m.

Den grundläggande bestämmelsen om rösträtt vid val till riksdagen finns i 3 kap. 2 S regeringsformen (RF). Enligl paragrafens första stycke tillkommer rösträtt vid riksdagsval svensk medborgare som är bosatt i riket. 1 fråga om rösträtt för svensk medborgare som inte är bosatt här hänvisas till be­stämmelser i lag. Generellt gäller att den som inte har uppnått 18 års ålder senast på valdagen eller som är omyndigförklarad av domstol inle har röst­rätt.

1 paragrafens andra stycke föreskrivs vidare att frågan huruvida rösträtt föreligger avgörs på grundval av en före valet upprättad röstlängd.

Bestämmelserna om röstlängd ålerfinns i 4 kap. vallagen (1972i620). Val­lagen skiljer mellan allmän och särskild röstlängd. 1 fråga om båda typerna av röstlängd gäller att de upprättas årligen. 1 4 kap. I-IO SS ges regler om allmän röstlängd som avser-i landet kyrkobokförda personer. 1 de följande paragraferna, 11-21 SS. som rör särskild röstlängd, anges i vilken utsträck­ning svensk medborgare som inte är bosalt i riket har rösträtt och under vilka förut.sättningar sådan svensk medborgare las upp i särskild röstlängd. Bestämmelserna om utlandssvenskarnas rösträtt har, i allt väsentligt oför­ändrade, hämtats från den numera upphävda lagen (1920i796) om val till riksdagen där de infördes år 1967 (se prop. 1967:145, KU 1967i55, rskr 1967i379). Innebörden av dem är i huvudsak följanae.

Svensk medborgare som är bosatt utom riket - vilket han i förevarande sammanhang anses vara om han enligt länsstyrelsens personband inte är kyrkobokförd här (11 S andra stycket) - har rösträtt vid val till riksdagen, om han har varit kyrkobokförd här någon gång under de senast förflutna fem kalenderåren och i övrigi uppfyller rösträllsvillkoren i 3 kap. 2 S RF (11 S första stycket).

Till skillnad från röstberältigade personer som är kyrkobokförda i landet las i ullandet bosatta svenska medborgare, som har rösträtt enligl 4 kap. 11 S vallagen, inte utan egen medverkan upp i röstlängd. Utlandssvensken måste således ansöka om att bli upptagen i särskild röstlängd (12 S andra

Prop. 1975/76:111

9

slyckel). Ansökan skall göras skriftligen till centrala valmyndigheten, dvs. RSV, och vara inkommen dit senast den 1 juni del år röstlängden upprättas (13 S första slyckel). I princip tas endast den som nämnda dag har rösträtt enligt II S upp i särskild röstlängd (12 S andra stycket).

De särskilda röstlängderna upprättas inte som de allmänna valdistrikisvis av de lokala skattemyndigheterna ulan centralt av RSV, en för varje valkrets (12 S första slyckel). Liksom allmän röstlängd skall särskild röstlängd vara upprättad senast den 15 juni.

Det är således RSV som prövar huruvida den som har ansökt om atl bli upplagen i särskild röstlängd uppfyller rösträttsvillkoren. Därvid skall RSV bl. a. kontrollera alt sökanden inle den 1 juni är kyrkobokförd i landet men atl han har varit kyrkobokförd här någon gång inom föreskriven tid och alt han är svensk medborgare.

Frågan huruvida sökanden är kyrkobokförd i landet avgörs som redan har nämnts med ledning av länsstyrelsens personband. Vad gäller kontrollen av tidigare kyrkobokföring görs denna i huvudsak med ledning av elt ma­nuellt kortregister som förs av RSV. Detta register upptar dels sådana per­soner som har flyttat lill Sverige och kyrkobokförts här, dels personer som har varit kyrkobokförda i landet men som har flyttat utrikes och därvid avregislrerats i kyrkobokföringen. Registret, som kontinuerligt hålls aktuellt, är upplagt så atl det för varje registrerad person finns ett kort med uppgift om personnummer, namn, medborgarskap och eventuell omyndighetsför­klaring saml, såvitt angår utflyttade, uppgift om utflyltningsdalum, för­samling varifrån utflyttningen skedde och utflyttningsland. Registret är på så sätt ofullständigt atl del inte omfatiar personer som har flyttat utrikes före år 1947.

I fråga om medborgarskapskontrollen innebär vallagens bestämmelser alt sökande för att fä sin ansökan bifallen måsle vara innehavare av giltigt svenskl pass av vilket framgår att han är svensk medborgare. För att till­försäkra RSV erforderligt underiag för prövningen av sökandens medbor­garskap föreskrivs att vid ansökningshandlingen skall fogas elt intyg som visar atl sökanden är innehavare av sådanl pass (13 S andra stycket). Intyget skall vara utfärdat av svensk beskickning, annan svensk utlandsmyndighet som RSV har bestämt eller svensk polismyndighet samma år som röstlängden upprättas. Ansökningshandling som inle är åtföljd av sådant intyg tas inte upp lill prövning.

Vid bifall lill ansökan atl bli upplagen i särskild röstlängd förs sökanden upp i röstlängden för den valkrets där han senast har varit kyrkobokförd. Skulle ansökan däremot lämnas utan bifall, skall RSV genast underrätta sökanden.om beslutet. 1 delta skall anges lid och plats för prövning av anmärkning (4 kap. 14 Svallagen).

Vad gäller den del av röstlängdsförfarandet som vidtar sedan röstlängd senast den 15 juni har upprättats skiljer sig reglerna för allmän och särskild röstlängd mycket litet åt. Röstlängd skall vara utlagd för granskning under

Prop. 1975/76:111

10

sista veckan i juni månad, allmän röstlängd hos lokala skattemyndigheten och särskild röstlängd hos länsstyrelsen (3 och 15 SS)- Anmärkning mot röstlängd skall göras skriftligen och vara länsstyrelsen lill hända senast den 15 juli (4 och 16 SS)- Länsstyrelsen prövar anmärkning mot röstlängd vid offentligt sammanträde den 22 juli eller, om denna dag är en lördag eller söndag, närmast påföljande måndag och meddelar senast dagen efter sam­manträdets slut beslul över varje särskild anmärkning (5 och 17 SS). Allmän röstlängd såväl som särskild sådan gäller från och med den 1 september det år röstlängden upprättas lill och med den 31 augusti påföljande år (7 och 19 SS).

Röstlängd kan rättas sedan det egentliga röstlängdsförfarandel har av­slutats. Har röstlängd i någon del förklarats felaktig på grund av talan mol beslut över anmärkning skall länsstyrelsen nämligen rätta längden i enlighet med förklaringen (7 och 19 SS)- Av 8 S följer vidare att det finns ytteriigare en möjlighet lill rättelse. Denna avser emellertid endast allmän röstlängd. Innebörden av dessa beslämmelser är följande. Har någon inle blivil upptagen i allmän röstlängd eller har det i längden beträffande honom antecknats atl han blir röstberättigad viss dag efter den 1 september det år röstlängden upprättas eller att rösträtt inle föreligger vid val till riksdagen kan han eller lokala skattemyndigheten - förutsatt all anmärkning inle har framställts enligt 4 S - hos länsstyrelsen ansöka om rättelse. Länsstyrelsen skall beslula om rättelse om det är uppenbart all fel till den enskildes nackdel föreligger. Ansökan skall föratl tas upp till prövning ha gjorts hos länsstyrel­sen senast den 1 september det år då röstlängden upprättas.

Som har framgått av det föregående anknyter reglerna rörande såväl allmän som särskild röstlängd till kyrkobokföringen. Endast den som den 1 juni är kyrkobokförd i landet tas sålunda upp i allmän röstlängd medan den som inte är men har varit det någon gång under de senast förflutna fem kalenderåren kan las upp i särskild röstlängd efter ansökan. Efiersom rösträtt vid de kommunala valen alltid förutsätter kyrkobokföring i landet är ut­landssvenskarna uteslutna från rösträtt vid dessa val. Den särskilda röst­längden gäller endast riksdagsval.

Förutsättningarna för kyrkobokföring i landel ges i folkbokföringsförord­ningen (1967il89). Enligt 11 S förordningen är huvudregeln den att var och en kyrkobokförs i den församling och på den fastighet där han är bosatt. Som elt undanlag från huvudregeln gäller emellertid att den som är anställd på utländsk ort i svenska statens tjänsl kyrkobokförs i Storkyrkolörsam-lingen i Stockholm (20 S förordningen). Detsamma gäller hans familj och svenska betjäning. Den kategori som omfattas av undanlagsbestämmelsen kvarstår alltså i den svenska kyrkobokföringen trots bosättning ulomlands. 1 och med detta tas röstberältigade personer inom denna kategori automatiskt upp i allmän röstlängd.

I anslutning lill det nyss sagda om medborgarskapskontroll vid röst­längdsförfarandel bör nämnas atl som allmän regel gäller alt svensk med-

Prop. 1975/76:111

11

borgare inte får resa ul ur landet om han inte innehar giltigt pass. Detta framgår av kungörelsen (1941:836) om skyldighel för svensk medborgare att vid utresa ur riket inneha giltigt svenskl pass. Något passtvång råder emellertid inte inom Norden.

Pass utfärdas dels av inrikes passmyndigheter enligt kungörelsen (1940i471)om utfärdande inom riket av passat svensk medborgare för utrikes resa (passkungörelsen), dels av utlandsmyndigheter enligt kungörelsen (1940i548) om utfärdande av pass å beskickningar och konsulat (utrikes­förvaltningens passkungörelse). Enligt båda passkungörelserna får pass ut­färdas att gälla för en tid av högst 10 år eller, om passökanden inte har fyllt 18 år, för högst 5 år från utfärdandet.

Del förtjänar atl nämnas att RPS enligt passkungörelsen skall föra elt centralt passregister. Registret, som är ett ADB-register, omfatiar inte bara uppgifter om pass utfärdade av inrikes passmyndighet utan också uppgifter om pass, som utlandsmyndighet har utfärdat. Del centrala passregistret inne­håller således uppgifter om samtliga giltiga svenska pass. Uppgifter om des. k. diplomatpassen ingår dock inle i registret.

2.2 Röstkort och röstning

Vad angår röstkort, röstning och därtill anknytande frågor uppställer inte vallagen några egentliga särregler för dem som har lagils upp i särskild röstlängd. För var och en som enligt gällande röstlängd är röstberättigad upprättas således röstkort med uppgifter om den röstberättigade. För röst­berättigad som inte har känd adress upprättas emellertid sådanl kort endast om han begär det (7 kap. I S)-

Röstberättigad utlandssvensk som befinner sig här i landet kan självfallet utöva sin rösträtt i vallokal eller på posianslall där röstning äger rum. Särskild röstlängd skall finnas tillgänglig i vallokalen för det valdistrikt inom val­kretsen som länsstyrelsen har bestämt.

Liksom varje annan röstberättigad har röstberättigad utlandssvensk också möjlighet all avge sin röst hos utlandsmyndighet. Bestämmelserna om röst­ning hos utlandsmyndighet ålerfinns i 10 kap. 7-11 SS.

Av intresse i förevarande sammanhang är att det är RSV som efter samråd med utrikesdepartementet bestämmer hos vilka svenska utlandsmyndig­heter röstning skall äga rum och att det är utlandsmyndighetens chef som bestämmer när och var röstning äger rum hos myndigheten. Röstmollagare hos utlandsmyndighet är myndighetens chef eller den han utser (10 kap. 7S).

Röstning hos utlandsmyndighet fär inte ske ulan alt röstkort avlämnas (8 kap. 3 S)- Väljare som har sjöfartsbok får emellertid rösta på fartyg utan atl avlämna röstkort. 1 sådant fall skall röstmoltagaren upprätta ett adresskori med ledning av sjöfartsboken och de uppgifter som väljaren kan lämna (10 kap. 4S).

Prop. 1975/76:111

12

Väljare som inte själv kan uppsöka sin vallokal för alt rösta har enligl vallagen olika möjligheter all rösta genom bud. Väljare som är gift fär således lämna valsedel genom sin make (11 kap. 1 S)- Väljare som på grund av sjukdom, rörelsehinder eller hög ålder inte kan inställa sig i sin vallokal har möjlighet atl lämna valsedel också genom annat bud än make (11 kap. 3 S)- Enligl en nyligen anlagen regel (prop. 1975i27) får väljare som betjänas av lantbrevbärare även lämna valsedel genom denne, förutsatt att lantbrev­bäraren är knuten till postanstalt, vid vilken röstning äger rum (11 kap. 5S).

Valsedelsförsändelse enligt 11 kap. 1 och 3 SS får lämnas inle bara i vallokal för det valdistrikt där väljaren är upptagen i röstlängd ulan också på post-anstalt. Försändelse enligt 11 kap. 1 S kan dessuiom lämnas hos ullands-myndighet och på fartyg. Detta gäller däremot inle försändelse enligl 11 kap. 3 S. Den som t. ex. på grund av sjukdom avser atl rösta hos utlands­myndighet med valsedelsförsändelse kan således inte använda annat bud än make.

1 fråga om de rent praktiska möjligheterna atl utöva rösträtt hos ullands-myndighet kan följande tilläggas. Vid 1973års allmänna val värdet möjligl att rösta vid ett stort antal utlandsmyndigheter, dock inle vid någon ut­landsmyndighet i Schweiz eftersom statsmakterna där inte är beredda att medge röstmottagning inom landets gränser.

Som har framgått av det tidigare anförda uppställer inte vallagen något krav alt röstmottagning hos utlandsmyndighet lär ske endast på den ort där utlandsmyndigheten är stationerad. 1 viss uisträckning förekom det också vid  1973 års val att röstmottagning anordnades på annan ort.

3 Valtekniska utredningen

3.1 Inledning

Utredningen anger lill en början att den har uppfattat sitt uppdrag att förutsättningslöst pröva frågan om vidgad rätt för utlandssvenskar att delta i val till riksdagen så alt detla omfattar inte bara frågan om och i vilken uisträckning en vidgning av kretsen röstberättigade bör ske. Utredningen har därför också undersökt vilka ålgärder som kan och bör vidtas för atl underlätta för dem, som är röstberättigade, atl utöva sin rösträtt. Betänkandet innehåller sålunda dels etl förslag som innebär en vidgning av kretsen röst­berättigade, dels etl antal förslag av valteknisk natur som rör upprättandel av röstlängd och röstmottagning. 1 den mera principiella frågan hur kretsen röstberättigade skall bestämmas är utredningen inte enig. Vidare har ut­redningen uttalat allmänna rekommendationer som tar sikte på en vidgad information kring val förfarandet. Som bilaga till betänkandet ingår en re-

Prop. 1975/76:111

13

dovisning för en enkätundersökning rörande utlandssvenskarna och de svenska riksdagsvalen som ulredningen har genomfört.

3.2 Enkätundersökningen

1 syfte alt skaffa sig en uppfattning om intresset bland utlandssvenskarna för deltagande i val lill riksdagen samt att söka kartlägga de svårigheter som kan vara förenade med valdeltagande för svenska medborgare bosatta i ullandet har utredningen som nyss nämnts genomfört en enkätunder­sökning bland i utlandet bosatta svenska medborgare som vid undersök­ningstillfället hade uppnått rösträttsålder. Arbetet med uppläggningen och genomförandet av undersökningen har letts av en särskild av utredningen anlitad utredningsman.

För elt närmare studium av enkätens uppläggning och metoder kan här hänvisas till redovisningen i betänkandet (s. 99-105). 1 detta sammanhang kan nämnas att undersökningen i stort genomfördes på så sätt att ett under ulredningens ledning utarbetat frågeformulär (se bil. 2 lill utredningens be­länkande) under i huvudsak oktober månad 1973 tillställdes ca 3 000 per­soner. Från dessa erhöll utredningen omkring 2 000 besvarade frågeformulär i retur, vilka sedermera bearbetades. Resultatet av bearbetningen finns ut­förligt redovisat i tabellform (se bil. 3 lill utredningens betänkande).

Såväl under fältarbetet som vid bearbetningen av svaren har enkäten be­handlats som två, från varandra frislående undersökningar. Den ena avsåg etl slörre befolkningsurval av sådana utlandssvenskar som i och för sig var röstberättigade vid 1973 års val - dvs. som hade utvandrat under åren 1968-1972. Den andra avsåg ell mindre urval av sådana utlandssvenskar som vid undersökningstillfället hade föriorat rösträtten, därför alt de hade utvandrat före år 1968, närmare bestämt under åren 1948-1967.

1 frågeformuläret - som var gemensamt för båda enkäterna - ställdes elt stort antal frågor rörande bl. a. den intervjuades relation till och kontakter med Sverige (via besök, släktingar, massmedier m. m.), anknytning lill bo­sättningslandel (medborgarskap, giftermål, längden av utlandsvistelsen), kontakter med svenska utlandsmyndigheter och lokala svenska eller andra föreningar på orten, deltagande i svenska val 1973 och tidigare, uppfattning om vikten av deltagande i sådana val, upplevda svårigheter i samband med röstning samt om deltagande i val i bosättningslandet.

1 det följande återges några iakttagelser och slutsatser från den samman­fattande redovisningen i belänkandet.

Vad först gäller de röstberättigade utlandssvenskarnas antal så uppgår del enligt utredningsmannens uppskattning lill ca 15 000 personer. Av de till­frågade röstade ca 25 % vid 1973 års val. Av de utlandssvenskar som ut­nyttjade sin rösträtt hade 96 ?

Prop. 1975/76:111

14

röstat i Sverige före utflyttningen. Utredningsmannen konstaterar vidare atl det finns etl klart markerat intresse hos de röstberättigade utlandssven­skarna atl delta i svenska val. 86 % av dem som var med och röstade 1973 anser det "myckel viktigt". Av dem som inte röstade 1973 har 43 % samma uppfattning. Framför alll är intresset för deltagande i svenska val klart slörre än för deltagande i bosättningslandels val. Störsi intresse för deltagande i svenska val har de som har bosatt sig i Nordamerika. De som har stannat i Norden är nästan lika intresserade av atl rösta i bosättnings-landet som i Sverige.

Elt förmodande från utredningsmannens sida är att antalet röstande ut­landssvenskar skulle maximalt fördubblas om rösträtten bibehålls som nu men svårigheterna alt skaffa röstkort (inklusive eventuella brister i infor­mationen om valet) nedbringas lill etl minimum. 1 sammanfattningen sägs vidare att, av enkäten all döma, upplysningar som tränger ut ordentligt och sker i tid om alt svenskl val är förestående och som även anger när och hur begäran om röstkort skall göras och när och hur själva röstningen skall ske skulle medföra en påtaglig ökning av utlandssvenskarnas valdel­tagande. Själva "krånglet" med röstningen, röstningssystemet, framhävs som elt verkligt motstånd bara från de håll där ointresset förefaller vara störst.

Vad gäller frågan vilken betydelse längden av utlandsvistelsen har för intresset att delta i svenska val uttalar utredningsmannen bl. a. följande. Redan 4-5 år efter utvandringen har intresset att delta i svenska val avtagit bland utlandssvenskarna (här avses också de som flyttat ut före 1968). D.et tycks vidare som om intresset vore lägst bland dem som emigrerade för 6-9 år sedan (alltså alldeles efter det alt de förlorat rösträtten), medan det bland dem som har varit utlandssvenskar ännu längre tid sedan tycks sakta öka igen. Totalt setl lyder materialet på att del verkliga intresset ("mycket stora") alt delta i svenska val efter mer än 15 års utlandsvistelse är ungefär lika utbrett som det var i slutet av femårsperioden med bibehållen rösträtt, utom beträffande personer som är bosatta i våra nordiska grannländer hos vilka intres.sel dock är växande efter en nedgång.

En annan fråga som utredningsmannen söker besvara är med vilka medier man bäst kan sprida informaiion om atl val förestår m. m. Den viktigaste informationskällan förefaller att vara de rikssvenska tidningarna. Som näst viktigast informationskälla anges brev från släktingar och vänner i Sverige. 30 % av dem som röstade uppger sig ha fått valinformation direki från myndigheterna. Detsamma uppger 6 96 av dem som inte röstade. De dags­tidningar som ges ul i Sverige betyder mycket överallt, de svenska hem­maprogrammen i radio mycket framför allt i grannländerna.

Ju längre borl utlandssvenskarna är bosatta desto mer tycks släktingars och vänners brev och myndigheternas information betyda. Det förefaller utredningsmannen som de allra flesla nåddes av valinformation i en eller annan form före valet 1973. Han noterar emellertid att många i svaren

Prop. 1975/76:111

15

på frågorna klagar på alt den nådde dem alltför sent.

Utlandssvenskar i rösträttsåldern som inte är röstberättigade i Sverige skil­jer sig enligt utredningsmannen demografiskt och geografiskt en del från de röstberättigade utlandssvenskarna. De båda grupperna äremellertid unge­fär jämnslora, troligen med någon övervikt för icke röstberättigade (ca 15(K)0 röstberättigade och ca 18 000 icke röstberättigade). De som har varil borta mer än fem år - de icke röstberättigade - är talrikare framför allt i USA och Norge, medan de som flyttat ul under senare år i större utsträckning finns i Spanien, Portugal, Schweiz, Afrika och Asien.

Genom olika medier håller sig de icke röstberättigade utlandssvenskarna mer eller mindre å jour med vad som händer i Sverige. 55 % prenumererar på en eller flera rikssvenska tidningar (62 % av de röslberätligade). De flesla av dem läser dem också regelbundet. 15 % lyssnar regelbundet på svenska hemmaprogram (14 % av de röstberättigade), 9 % på svenska utlandsprogram i radiod 1 % av de röstberältigade).

Av de icke röstberättigade som har flyttat till något av de nordiska län­derna tycks de som därigenom anser sig ha fält del bättre vara något fler än de som anser atl de fäll del sämre när det gäller den allmänna laglydnaden, umgänget människor emellan och möjlighelerna alt få elt bra arbele. 1 övriga Europa är del fler som tycker all del är bättre där de nu bor med avseende på beskattningen, umgänget, klimatet och möjligheterna all driva ell företag. I Nord- och Sydamerika är det en klar övervikt för dem som anser all de har fall en "bättre" beskattning, bättre möjligheler atl driva ell förelag, bättre klimat, bättre möjligheler att fä etl bra arbele och bättre umgänge. Vad man anser sig ha förlorat genom utvandringen är omvårdnaden om de gamla, sjukvården, levnadsstandarden och - på sina håll - skolutbild­ningen. En jämförelse mellan dem som har flyttat ut för mer än fem år sedan och dem som flyttat ul senare visar i dessa delar en påfallande över­ensslämmelse i attityderna lill del gamla hemlandet.

Åtskilliga utlandssvenskar som har varil borta frän Sverige mer än fem år räknar fortfarande med all ha kvar sin svenska rösträtt (17 %). Lika många uppger all de också har rösträtt i bosättningslandel. Före utflyttningen från Sverige hade 69 % röstat vid etl eller flera tillfällen, efter utflyttningen hade 18 % deltagit i något svenskt val. Av de ej röstberättigade anser 40 % det mycket viktigt all rösta vid svenska val (molsvarande siffra för de röst­berättigade, 53 %), medan 43 % (31 %) anser del myckel viktigt alt rösta i bosättningslandel. Utredningsmannen noterar alt intresset all rösta i de svenska valen växer med utlandsvistelsens längd såvitt gäller personer bo-salta i de nordiska länderna och övriga Europa och är mer oförändrat genom åren beträffande dem som lever på andra håll. De som är mycket angelägna bland de icke röstberättigade är lalaligasl i de nordiska ländema och Amerika och betydligt talrikare i Europa utanför Norden (46 % anser del myckel viktigt all få rösta i Sverige, 65 % är myckel intresserade av atl fä rösta i bosättningslandel).

3* Riksdagen 1976. I saml. Nr 111

Prop. 1975/76:111

16

3.3 Kretsen röstberättigade

Utredningen har som en allmän utgångspunkt för vidare resonemang kring frågan om kretsen röstberättigade bör vidgas intagit den ståndpunkten alt en eventuell vidgning inte kan göras så långtgående atl varje krav på tidigare bosättning i Sverige (kyrkobokföring) efterges. Vilken lösning man än väljer måste sålunda det kravel upprätthållas atl den som tillerkänns rösträtt också har någon anknytning lill landet och intresse för de politiska beslut som fallas där.

Ulredningen har övervägl om del finns möjlighet atl urskilja och beskriva kategorier av personer som kan antas ha särskild anknytning till Sverige och som därför bör bibehållas vid sin rösträtt, eller om en begränsning bör sökas efter mera generella kriterier. 1 sitt resonemang kring dessa frågor konstaterar utredningen atl en kategori utlandssvenskar redan f n. kan sägas vara särbehandlad, nämligen de tjänstemän som tjänstgör vid landets ut­landsmyndigheter. Dessa personer kvarstår i kyrkobokföringen med resultat att de förs upp i den allmänna röstlängden. Utredningen erinrar om att en möjlighet som diskuterades i samband med införandet av nu gällande regler men som då avvisades är att för ytterligare yrkeskategorier införa samma reglering. Även om man bortser från all elt kvarstående inom kyr­kobokföringen medför oöverblickbara konsekvenser också på andra områden är, enligl utredningen, en lösning efter denna linje förenad med avsevärda nackdelar. Det är sålunda förenat med stora svårigheter att dra gränserna mellan olika persongrupper efter deras yrke eller tjänstgöring och åstad­komma en avgränsning som är så klar alt den inte ger upphov lill svårigheter för myndigheler och enskilda vid tillämpningen. Även om gränserna dras så alt några tolkningssvårigheter inle uppkommer kvarstår med stor san­nolikhet också invändningen att de är godtyckligt dragna. En härmed sam­manhängande synpunkt är den att del ständigt sker en utveckling som medför alt en gång dragna gränser med tiden ter sig som orättvisa och all grupper av medborgare kommer i den situationen alt de med lika slor rätl som redan röstberättigade kategorier kan påstå atl de bör bibehållas vid sin rösträtt.

Nämnda svårigheter föreligger enligl utredningen oavsett om man väljer att införa kategoribestämmelser i folkbokföringsförordningen eller vallagen. Utredningen påpekar vidare alt bestämmelserna om folkbokföring är föremål för översyn av hemvisisakkunniga (Fi 1970i7l). Utredningen har inhämtat att de sakkunniga arbetar efter den linjen all fortsättningsvis endast den som har verkligt hemvist i landet skall tas med i kyrkobokföringen. Inte heller utlandssvenskar i diplomatisk tjänsl skall således kunna kvarstå i kyrkobokföringen om de inle har hemvist i landet ulan är bosatta i utlandel under sin tjänstgöring.

De nu redovisade övervägandena anser utredningen innefattar skäl nog för atl avvisa en lösning enligt tanken på en kategoriindelning. Ytterligare

Prop. 1975/76:111

17

en utgångspunkt för utredningens vidare överväganden är således alt, om en vidgning av kretsen röstberättigade skall genomföras samtidigt som kra­vel på någon begränsning upprätthålls, denna vidgning bör sökas efter ge­nerella kriterier.

Enligt ulredningen kan den principiella, mera politiskt betonade frågan om en vidgning av kretsen röstberältigade inte ses helt isolerat från de grundläggande riktlinjerna för hur röstlängden lämpligen bör upprättas.

En fråga som ulredningen har ställt sig är om man med utgångspunkt endast från de uppgifter som kan erhållas från RPSis centrala passregister och RSVis kortregister över ul- och inflyttade personer kan upprätta en röstlängd, som upptar alla svenska medborgare som vid en given lidpunkt inte är men tidigare har varil kyrkobokförda i landet, eller om man måste kräva viss medverkan från de personer som skall tas med.

Till belysning av denna fråga har ulredningen inhämtat yttrande från RSV. Av yttrandet framgår bl. a. alt verkels kortregister, som omfattar ca 1,5 miljoner kort, inle ar helt tillförlitligt ulan måsle betecknas som etl hjälpregister för kyrkobokföringen. Enligl föreliggande planer kan registret komma atl överföras på ADB höslen 1979. Om del nuvarande registret skall användas för upprättande av särskild röstlängd utan ansökningsför­farande är det nödvändigt atl kontrollera registrets innehåll beträffande ut­vandrade svenska medborgare. Kontrollarbetet blir omfattande men är av engångskaraktär, eftersom aktualiseringen av del nyupprätlade ADB-regi-stret kommer alt ske automatiskt efter varje ny anmälan om utvandring eller invandring. Överförandet av registret till ADB kommer emellertid inle att eliminera den brist som består däri alt registret inle innehåller uppgifter om utflyttningar före år 1947. RSV är av den uppfattningen att kortregistret inte kan användas för upprättande av särskild röstlängd utan ansöknings­förfarande åren 1976 och 1979.

Efter att ha granskal olika system för upprättande av röstlängd konstaterar ulredningen att det inte är möjligt att framställa röstlängd som avser ut­landssvenskar med samma grad av automatik som då det gäller allmän röstlängd. Delta har sin grund i det faktiska förhållandel atl det för de svenskar som har flyttat till utlandel inle finns tillgång lill någon re­gistrering liknande den som sker inom ramen för folkbokföringen. Del röst-längdsunderiag som med automatik kan åstadkommas genom en samkör-ning av olika register - RSVis register över utflyttade och RPSis centrala passregisier - och länsstyrelsernas rösträitsband för allmän röstlängd ger med viss säkerhet uppgift om vilka utlandssvenskar som har varit kyr­kobokförda här år 1947 eller senare men som inte är det nu och som är innehavare av giltiga svenska pass. Varje syslem som bygger på automatik kommer emellertid att vara behäftat med brister, beroende på atl underiagei inle alltid ger en korrekt bild. Bland de personer som har lagils fram genom en sådan samköming av register och rösträitsband för allmän röstlängd måste därför en sållning företas. Utredningen pekar bl.a. på del förhållandel att

Prop. 1975/76:111

18

passregislrel lika litet som RSVis register över utflyttade aktualiseras vid dödsfall och all passregislrel belräffande viss person kan innehålla uppgift att denne är innehavare av giltigt svenskt pass trots alt vederbörande i verkligheten har föriorat sitt svenska medborgarskap. Anledningen kan vara alt passmyndigheterna inte har fåll kännedom om saken och all därför beslul om återkaUelse av pass inte har fattats.

Utredningen kan inle acceptera ell syslem som är så uppbyggt alt också personer som har avlidit eller föriorat sill svenska medborgarskap las upp i röstlängd. Utgångspunkten bör vara den att den röstlängd som läggs fram för granskning enbart upptar personer som vid gällande kvalifikalionsdalum - f n. den I juni del år röstlängden upprättas -är röstberättigade. De brister som är förenade med ell syslem som bygger på automatik är enligt ul­redningen så allvariiga all de inle kan anses botade genom förekomsten av en efterföljande gransknings- och anmärkningsprocedur. Utredningen utgår därför från atl upprättandet av röstlängd även i fortsättningen bör kräva viss medverkan från de röstberättigade utlandssvenskarna. 1 praktiken innebär kravel på medverkan all endasl den som har ansökt om alt bli upptagen i röstlängd och vars ansökan bifalls las upp i längden. Ulredningen understryker emellertid del angelägna i alt kravel på medverkan ges sådanl innehåll och en sådan utformning all valdeltagandet inte i onödan hämmas eller hindras.

I anslutning till sin granskning av möjlighelerna atl framställa röstlängd avseende utlandssvenskarna utan någon form av ansökningsförfarande har utredningen också haft anledning atl ta ställning lill etl av RSV framlagt förslag med ell modifierat ansökningsförfarande. Förslaget innebär alt del nuvarande ansökningsförfarandel för den särskilda röstlängden slopas, atl svensk medborgare ulomlands får rösta om han kan visa giltigt svenskl pass och att rösten som sådan betraktas som ansökan om rösträtt, alt en särskild röstlängd upprättas av RSV med ledning av mottagna utlandsröster samt all ullandsröslningen påbörjas tidigare än nu, förslagsvis den tret­tioförsta dagen före valdagen, och avslutas senast åttonde dagen före val­dagen. RSV är inle berett all förorda en molsvarande lösning för de ut­landssvenskar som vill försäkra sig om all kunna rösta i Sverige. Försådana personer bör nu gällande ordning i huvudsak behållas och således röstkort utfärdas.

Den av RSV förordade lösningen har enligt ulredningen den inle obe­tydliga fördelen framför nu gällande system all den enskilde utlandssven­sken inför valet inle behöver la kontakt med utlandsmyndighet mer än en gång, nämligen då han besöker myndigheten för all avge sin röst. Även om det rent formellt kan hävdas atl röstlängden med denna lösning är upprättad och föreligger före valdagen och därmed också före valet, finner utredningen dock för sin del atl lösningen innebär ell alltför märkbart avsteg från gällande valordning och särskilt fömtsättningama för regeringsformens beslämmelse om röstlängden som exklusivt bevismedel. Hela ändamålet

Prop. 1975/76:111

19

med den gransknings- och anmärkningsprocedur som ingår i röst­längdsförfarandel skulle i verkligheten gå föriorad. Allmänt sell finns del enligl utredningen inle någon anledning alt ställa mindre långt gående krav på säkerhet och kontroll då del gäller upprättandet av röstlängd som upptar i utlandel bosalla svenska medborgare. Snarare skulle man kunna påslå all de möjligheler lill kontroll som erbjuds bör tas lill vara i slörsla möjliga mån, efiersom det här är fråga om en grupp personer som inle konlinueriigt är föremål för registrering inom ramen för folkbokföringen.

Vad gäller de i det föregående redovisade uttalandena alt anknytning lill Sverige bör vara en förutsättning för rösträtt och all varje begränsning som ell krav på anknytning för med sig måsle ha generell giltighet är ut­redningen enig. Belräffande den mera politiskt färgade frågan rörande den grad av anknytning som bör krävas för rösträtt och del sätt varpå anknyt­ningen skall dokumenteras har diskussionen däremot förts efter olika linjer inom ulredningen.

Utredningens majoritet tolkar för sin del de svar som har framkommit i enkäten så, all utlandssvenskarnas intresse för deltagande i svenska val kvarstår på en i stort sett oförändrad nivå också då utlandsvistelsen har varat väsentligt mer än fem år. Inlresseni vån är inle bara tämligen oförändrad ulan också relativt hög. Nämnda förhållanden utgör enligl majoritetens me­ning ell slöd för uppfattningen atl del inle är ovanligt atl utlandssvensken stannar utomlands längre sammanhängande perioder än fem år ulan all därför mista kontakten med hemlandet. Att intresset för Sverige avtar vid viss tidpunkt kan inle utläsas ur enkäten. I varje fall synes inte utgången av den första femårsperioden av utlandsvistelsen utgöra någon avgörande skiljelinje härvidlag.

Mot denna bakgrund har utredningsmajorileten intagit den ståndpunkten alt en sådan lösning bör eftersträvas som bättre än nuvarande schematiska regler låter den enskildes intresse för det politiska livet i Sverige vara av­görande för frågan om rösträtt.

Majoriteten erinrar om atl - enligt vad utredningen har konstaterat -det inte är möjligt att upprätta en röstlängd avseende utlandssvenskar helt ulan den enskilde utlandssvenskens medverkan. Majoriteten anser sig vidare kunna utläsa av enkätundersökningen alt del krav på medverkan som det nuvarande ansökningsförfarandet innebär inte uppfattas som särskilt be­svärande eller hindersamt. Enkätundersökningen ger å andra sidan vid han­den atl antalet utlandssvenskar som inför 1973 års val skulle ha kunnat ansöka om att bli upptagna i särskild röstlängd kan uppskattas lill ca 15 000 personer. Siffran kan jämföras med antalet personer som verkligen ansökt härom - inte fullt 5 000 personer. Av ansökningarna lämnades emellertid i runt tal 1 000 utan bifall, ca 850 av den anledningen att sökanden var kyrkobokförd i landet den 1 juni och därför inte var alt betrakta som ut­landssvensk. Majoriteten nämner vidare att, av enkäten alt döma, det för­hållandet att information inte nått fram får ses som en i högre grad bidragande

Prop. 1975/76:111

20

orsak lill det förhållandevis låga antalet ansökningar än ansökningsförfa­randet som sådanl. Långt ifrån hela skillnaden mellan antalet i och för sig röstberättigade och antalet sökande kan emellertid förklaras härav.

Även med beaktande av informationens betydelse anser utredningens majoritet sig därför kunna dra den slutsatsen atl redan elt krav på medverkan, som har utformats så att endasl måttliga ansträngningar begärs av den en­skilde, fungerar som en tröskel, som inte passeras av andra än sådana som har elt så uttalat intresse för dellagande i del svenska riksdagsvalet atl de bör bibehållas vid sin rösträtt.

Av principiella skäl finner majoriteten det önskvärt alt den nuvarande femårsgränsen slopas utan alt ersättas av någon annan tidsgräns. Den be­dömningen görs också att tidsgränser från valleknisk synpunkt kan undvaras utan några egentliga nackdelar.

Sammanfattningsvis innebär majoritetens förslag att en vidgning av kret­sen röslberätligade utlandssvenskar bör komma till stånd. Den ändringen i gällande ordning föreslås atl den gällande femårsgränsen slopas. Ansök­ningsförfarandet skall emellertid i princip behållas. Röstberättigad enligt för­slagel är varje svensk medborgare som inte är kyrkobokförd i Sverige men som har varil del någon gång. En förutsättning för utövandet av rösträtt är emellertid liksom för närvarande att den röstberättigade utlandssvensken efter ansökan har tagils upp i röstlängd. Därtill kommer givetvis regerings­formens generella krav på uppnådd ålder och frånvaro av beslut om omyn­dighetsförklaring.

Två av ulredningens ledamöter (herrar[REDACTED_EFTERNAMN] och Lundgren) har i denna del reserverat sig. Bortsett från alla andra invändningar som enligl deras uppfattning kan resas mot slopande av gällande regler anser de atl ulredningsmajoritetens tolkning av enkätundersökningen såvitt angår ut­landssvenskarnas intresse all delta i svenska val är diskutabel. Det allvariiga enligl deras mening är emellertid frågan om del är rimligt att ge svenskar som varaktigt har bosatt sig utomlands rösträtt i svenska riksdagsval. Den allmänna rösträtten är ju en politisk rättighet med vars hjälp man kan påverka samhällsutvecklingen i det land där man stadigvarande bor. De svenskar som av många olika skäl har lämnat vårt land har i själva verket avstått från denna rätt. Skulle de senare i livet återvända till del gamla landet får de enligl gällande regler tillbaka denna rätt. Vad gäller de medborgare som av olika skäl vistas utomlands under begränsade perioder men som har för avsikt att återvända hem torde gällande lagstiftning som ger dem möjlighet alt behålla rösträtten under fem år i de allra fiesta fall vara fullt tillräcklig.

Reservanterna erinrar vidare om den principiella syn som har kommil lill uttryck vad gäller kommunal rösträtt och valbarhet till kommunala för­samlingar för invandrare. Denna bygger på tanken att var och en skall få möjlighet alt påverka samhällsutvecklingen där han vistas. Reservanterna delar denna principiella syn, som enligt deras mening svåriigen kan förenas

Prop.  1975/76:111

21

med den egendomliga uppfattningen att utvandrare samtidigt och under elt helt liv skall kunna påverka utvecklingen i det gamla landet där de kanske inte ens vill bo. Reservanterna hävdar sammanfattningsvis alt ing­enting har inträffat som motiverar en ändring av gällande lagstiftning när det gäller utlandssvenskarnas rösträtt i Sverige.

3.4 Röstlängdsförfarande och valdeltagande

Enligt ulredningens mening finns del - vare sig kretsen röstberättigade bestäms på det sätt som utredningsmajoriteten har förordal eller på annal sätt - anledning att undersöka om inle de regler som gäller upprättande av särskild röstlängd kan förenklas eller på annat sätt modifieras till lättnad för den enskilde. Motsvarande gäller de regler som direkt tar sikte på av­lämnande av valsedlar hos utlandsmyndighet.

Vad gäller röstlängdsreslerna är ulredningen av den uppfattningen all dessa bör vara så långt möjligt likartade vare sig fråga är om röstlängd som avser utlandssvenskar eller röstlängd avseende i landet bosatta svenska medbor­gare. Ulredningen konstaterar atl de båda nu förekommande röst­längdsförfarandena på det hela tagel löper parallellt efter likartade bestäm­melser. Någon ändring som skulle innebära en mindre grad av principiell överensstämmelse mellan de två förfarandena bör inte eftersträvas.

Redan den omständigheten atl utlandssvensk varken enligt gällande ord­ning eller med den lösning som utredningsmajorileten har förordat skall tas med i röstlängd annal än efter ansökan måste medföra alt vissa av de nu förekommande skillnaderna i förfarandet för upprättande av röstlängd för hemmavarande svenskar och de i ullandel bosatta kommer all kvarstå. Den gällande ordningen enligl vilka ansökningarna från utlandssvenskar prövas centralt av RSV bör sålunda behållas liksom principen alt röstläng­derna upprättas valkretsvis av denna myndighet. Utredningen delar den av RSV i dess förut nämnda yttrande uttalade uppfattning all övervägande skäl talar för att särskilda röstlängder fortfarande upprättas för de utlands­svenskar som befinns vara röstberättigade och att dessa inte i särskild ordning slussas in i de allmänna röstlängderna.

Utredningen anser vidare att liksom hittills en sista dag för ansökan måste fixeras. Mol bakgrund av uttalanden bl. a. i riksdagsmotioner av innebörd alt valdagen är alltför avlägsen - och intresset för valet i motsvarande mån dåligt - då tiden för ansökan går ut har utredningen undersökt, om det är möjligt att beslämma sista ansökningsdag till senare datum än den I juni. Utredningen har därvid funnit att det inte är någon framkomlig väg att genom en avkortning av den tidsfrist som vallagen ger för upprättande av röstlängd, dvs. 1-15 juni, senarelägga sista dag för ansökan. Enligl ul­redningens mening finns det inte heller skäl all avvika från nuvarande regler såvitt angår övriga tidsfrister. Skall en senareläggning av sista dag för ansökan ske, måste med andra ord en motsvarande senareläggning ske

Prop. 1975/76:111

22

över hela linjen så alt tidsmässigt samma utrymme ges för granskning och anmärkning som hittills. Som har framgått av det föregående är del sålunda ulredningens uppfattning all ordningen vid upprättandet av röstlängd måsle ge utrymme för elt gransknings- och anmärkningsförfarande som innefattar reella möjligheter lill demokratisk insyn.

Enligl ulredningens mening skulle det i och för sig vara möjligl atl ut­sträcka ansökningstiden två veckor. Delta skulle medföra en molsvarande förskjutning i liden av gransknings- och anmärkningsproceduren och sam­lidigl innebära all den lid som slår lill förfogande för framtagande och utsändande av röstkort förkortas. Utredningen framhåller emellertid att det särskilt i förhållande till utlandssvenskar måsle vara av värde att röstkort når den röstberättigade i god tid före valet. All utsträcka ansökningstiden längre än till den 15 juni vill ulredningen därför inle rekommendera.

Ulredningen anser inte all en så blygsam ulslräckning av ansökningstiden som två veckors senareläggning av sista ansökningsdagen skulle innebära kan vara av någon slörre betydeLse. Det förefaller ulredningen mindre troligt atl intresset för valet är mera påtagligt den 15 än den 1 juni. Utredningen föreslår därför atl liksom enligl nuvarande ordning ansökan om all bli upp­tagen isärskild röstlängd skall göras sist den 1 juni och atl försent inkommen ansökan inle las upp lill prövning.

Rörande själva röstlängsförfarandet ullalar utredningen vidare alt del inte finns något skäl att frångå regeln att särskild röstlängd skall upprättas åriigen så länge inle annat övervägs belräffande allmän röstlängd. Vad som däremot kan diskuteras är om ansökan atl bli upplagen i särskild röstlängd skall behöva göras varje år. Utredningen har förståelse för atl den som är bosalt i utlandel upplever del som onödigl att ansökan att bli upptagen i särskild röstlängd måste förnyas varje år och därför underlåter det under icke or­dinarie valår, såvida inle fråga om exlra val aktualiseras och information härom når ut före ansökningstidens utgång. Den situationen måste emel­lertid kunna uppkomma att frågan om extra val aktualiseras så sent, att ansökningstiden redan har gått ut, då intresset för det förestående valet har väckts till liv. Den skisserade situationen är enligt utredningen sällan förekommande men kan i sådana fall ha desto större betydelse. Mot denna bakgrund förordar utredningen följande ordning.

År då ordinarie val äger rum måste var och en som vill bli upptagen i särskild röstlängd göra ansökan om del. I detta sammanhang kontrolleras alltså kyrkobokföring, medborgarskap m. m. Den prövande myndigheten, dvs. RSV, får då också i flertalet fall uppgift om aktuella adresser. Den, vars ansökan har bifallils, behöver inte under de två följande åren ansöka om att bli upptagen i särskild röstlängd. Också under dessa år skall emellertid särskild röstlängd upprättas av RSV. Till grund för röstlängderna under mellanvalsåren läggs den röstlängd som upprättades närmast föregående ordinarie valår. Den som har tagits upp i denna röstlängd tas också upp i den nya, förutsatt att han alltjämt uppfyller övriga villkor för att tas upp

Prop. 1975/76:111

23

i särskild röstlängd. I denna nya särskilda röstlängd las dessuiom den upp som före den 1 juni samma år har gjort ansökan och som uppfyller kraven för rösträtt.

Vad gäller kontrollen av tidigare kyrkobokföring och av att sökanden är myndig har denna hittills skett med hjälp av RSVis kortregister. Kon­trollen av all sökanden inle på grund av kyrkobokföring i landel las med i allmän röstlängd har skett mot ell särskilt rösträitsband, avseende hela rikel. Denna ordning, som innebär atl underiagei för kontrollen finns till­gängligt för den rösllängdsupprältande myndigheten utan några åtgärder från sökandens sida, bör enligl ulredningens mening behållas. Utredningen påpekar dock i sammanhanget all korlregistret är behäftat med vissa brist­fälligheter och atl del ibland kan finnas anledning alt begära kompletterande undersökning från pastorsämbetet i den församling där sökanden senast har varit kyrkobokförd. Sådan undersökning måsle alllid göras då sökanden har flyttat ut före 1947 och således inle förekommer i RSVis register.

Vad angår kontrollen av medborgarskap har denna hittills skett utifrån underiag som sökanden själv har ålagts alt införskaffa. Ulredningen hänvisar till vallagens beslämmelser om alt ansökan all bli upplagen i särskild röst­längd skall vara åtföljd av intyg som visar alt sökanden är innehavare av giltigt svenskl pass vilkel anger atl han är svensk medborgare. Ansökan som inle är åtföljd av sådant intyg tas inle upp lill prövning. Nämnda ordning innebär enligt utredningen en extra omgång för sökanden. Någon form av kontroll av sökandens medborgarskap måste emellertid ske.

Vid sina överväganden i frågan hur sökandens svenska medborgarskap skall kunna kontrolleras har ulredningen funnit att man egentligen endast har alt välja mellan två vägar. Den ena vägen innebär atl sökandens egna uppgifter godtas utan vidare utredning. Denna utväg har valts i den norska vallagsliftningen. Den andra möjliga vägen är att liksom hittills i röstlängd ta med endast den som enligt förebragd utredning är innehavare av giltigt pass, som visar atl han är svensk medborgare.

Enligl ulredningen är det inte nödvändigt att underiagei för kontroll av passinnehav utgörs av intyg, som har utfärdats av myndighet efter gransk­ning av sökandens pass. Kontrollen bör inte bli mindre säker om man i stället litar till det centralt förda passregislrel. Har ett pass återkallats, bör registret ha underrättats om detta och ha aktualiserats i enlighet härmed. Om någon däremot skulle hä föriorat sitt svenska medborgarskap utan att detta har föranlett återkallande av passet, kommer.visseriigen passregislrel att lämna felaktig uppgift. Risken är emellertid inle större än i del fallet att passinnehavaren med nuvarande regler påstår att han är svensk med­borgare och inför utlandsmyndigheten styrker detta med ett pass som rät­teligen bort vara återkallat. Snarare skulle det enligt utredningen innebära vissa fördelar från kontrollsynpunkt atl lita till passregislrel, nämligen om någon har föriorat sitt svenska medborgarskap och detta i sin tur har föranlett

Prop. 1975/76:111

24

etl beslul om återkallande av pass, som har rapporterats till registret. Har passinnehavaren trots beslutet passet i behåll, kan han nämligen med nu­varande ordning inställa sig hos intygsutfärdande myndighet och få denna alt intyga atl han enligt företett pass är svensk medborgare.

Utredningen vill i och för sig inte överdriva riskerna med ett system som enbart bygger på sökandens egna uppgifter om medborgarskap. 1 flertalet fall skulle säkeriigen riktiga uppgifter lämnas. Det kan emellertid inte ute­slutas atl sökande på grund av missuppfattning eller av annan orsak felaktigt påstår att han alltjämt ar svensk medborgare. Sådana risker bör i största möjliga mån elimineras. Enligt utredningens mening sker detta bäst genom alt kontrollen utförs mot det cenirala passregistret.

Utredningen föreslår sålunda alt medborgarskapskontrollen i princip skall ske mot det centrala passregislrel och atl sökanden inte längre i ansök-ningsärendel skall behöva förete något intyg rörande passinnehav. Ulred­ningen har emellertid inte helt kunnat släppa tanken på att utnyttja också sökandens egna uppgifter i medborgarskapsfrågan. Anledningen härtill är att passregistret inte alltid korrekt återspeglar den aktuella situationen. Den i etl ansökningssystem föreliggande möjligheten alt avkräva sökanden också uppgifter rörande medborgarskap bör därför inte lämnas outnyttjad. Ul­redningen föreslår att den skriftliga ansökningshandling, som sökanden har att ge in om han vill bli upptagen i röstlängd, skall innehålla en försäkran att han alltjämt är svensk medborgare. För atl föreskriften härom skall få någon egentlig effekt föreslår ulredningen att denna försäkran skall avges på heder och samvete. Härigenom kopplas en sanktionsmöjlighet till fö­reskriften (15 kap. 10 S brottsbalken). Utredningen föreslår vidare att an­sökningshandling som saknar sådan försäkran inle skall las upp lill prövning.

Som framgår av det nu sagda är det utredningens uppfattning att kravet på skriftlig ansökan måste upprätthållas också fortsättningsvis. 1 och för sig bör inte andra krav ställas på sökanden än att han i skriftlig form ger till känna att han önskar bli upptagen i särskild röstlängd, samt att han i ansökningshandlingen försäkrar att han alltjämt är svensk medborgare och i övrigt lämnar de uppgifler som erfordras. Utredningen nämner här uppgifter om senaste kyrkobokföring, personnummer och aktuell adress. Utredningen anser atl uppgift om senasle kyrkobokföring bör lämnas av varje sökande, vare sig han flyttat ut så tidigt atl han inte återfinns i RSVis kortregister eller senare. 1 det förra fallet är det en nödvändig uppgift för kontroll av kyrkobokföringen. Också i fråga om den som fiyttat ut år 1947 eller senare kan emellertid som tidigare nämnts kompletterande utredning behöva inhämtas från pastorsämbetet i utnyttningsförsamlingen, eftersom kortregistret än så länge är behäftat med vissa bristfälligheter och inte kan betraktas som annal än ett hjälpregister vid kyrkobokföringskontrollen. Det förutsätts dock inte att eventuella brister med avseende på nu nämnda upp­gifter skall leda lill att ansökan inte tas upp till prövning. Däremot riskerar sökanden att ansökan kan komma att avslås på grund av bristande möj-

Prop. 1975/76:111

25

ligheler till kontroll av rösträllsvillkoren eller att - såvitt angår underlåten adressanmälan - hans röstkort inte når honom.

1 fråga om ansökningshandlingen uttalar utredningen slutligen atl ansökan inle behöver avfattas på särskild blankett. Självfallet bör emellertid blanketter till ansökan finnas tillgängliga och kunna rekvireras från såväl samtliga ut­landsmyndigheter som RSV.

Som redan har nämnts har ulredningen undersökt om inle också de regler som direkt tar sikte på avlämnande av valsedlar hos utlandsmyndighet kan jämkas eller ändras till lättnad för den enskilde väljaren.

Hittills har flertalet utlandssvenskar som har deltagit i val till riksdagen röstat vid besök hos utlandsmyndighet. Ingenting talar enligt utredningen för att förhållandet skulle bli ett annat om kretsen röstberättigade vidgas i enlighet med majoritetens förslag. Utredningen utgår ifrån att avlämnandet av valsedlar ulomlands inle heller kan förenklas så att någon medverkan från utlandsmyndighet inte längre behövs. Några acceptabla alternativ står inte atl finna. Vill man göra del lättare för utlandssvensken att rösta i utlandet återstår utvägen att öka antalet röstmottagande utlandsmyndigheter eller alt öppna flera särskilda röstmottagningsslationer.

Ulredningen påpekar alt gällande regler i vallagen inte lägger hinder i vägen för alt särskilda röslmottagningsstalioner anordnas utanför ullands-myndighetens stationeringsort. 1 vilken utsträckning så skall ske är självfallet beroende av dels ekonomiska överväganden, dels en bedömning om det i del särskilda fallet finns ett tillräckligt underiag för en sådan station. Enligt utredningens uppfattning bör de extra kostnader som inrättandet av en sär­skild röstmoltagningsstalion innebär inte annat än undantagsvis få spela den avgörande rollen, om det framslår som klart att en sådan station skulle för ett inte obetydligt antal personer innebära en beaktansvärd besparing av tid och pengar. Utredningen ulgår ifrån att så inte heller är fallet. Ut­redningen vill emellertid understryka vikten av att frågan om inrättande av särskilda röstmottagningsslationer verkligen tas upp till bedömning inom utlandsmyndigheten så snart anledning föreligger till det samt av att till utlandsmyndighetens förfogande ställs medel så att inie frågan får förfalla enbart av det skälet alt erforderiiga medel saknas.

Ulredningen noterar vidare alt vallagen inle synes lägga hinder i vägen för utlandsmyndighetens chef att förordna också annan än anställd vid myn­digheten som röstmollagare. Utredningen har inte kunnat erhålla några säkra besked huruvida del också i praktiken förekommer atl förordnande som röstmollagare meddelas för person, som inte normalt är knuten till en ut­landsmyndighet. Även om så inte har skett bör möjligheten för framtiden utnyttjas i t. ex. fall då inrättande av särskild röstmoltagningsstalion är moti­verat men då utlandsmyndighetens personal inte räcker till för att bemanna en sådan station.

Vid sidan av nu nämnda allmänna rekommendationer lägger utredningen fram ett par förslag till ändringar som rör möjligheten alt rösta genom val-

Prop. 1975/76:111

26

sedelsförsändelse och kravel atl den som inställer sig för all rösta hos ut­landsmyndighet skall kunna förete röstkort.

Principiellt är del enligt ulredningens mening otillfredsställande atl ut­landssvensk, som till följd av sin bosättning måhända har lång väg till röslmoltagningsslällel, skall ha sämre möjligheler alt lämna valsedelsför­sändelse med bud än den som bor i Sverige eller tillfälligt uppehåller sig här. Utlandssvensk som är gift kan enligl 11 kap. 1 och 2 SS vallagen utnyttja sin make för atl avlämna valsedelsförsändelse hos utlandsmyndighet. Väljare som på grund av sjukdom, rörelsehinder eller hög ålder inte kan inställa sig hos utlandsmyndigheten för all rösta kan däremot inle utnyttja annan än make som bud om han vill rösta med valsedelsförsändelse (11 kap. 3 och 4 SS vallagen). Enligt ulredningen bör del uppmärksammas all utlands­svenskar och andra som önskar rösta ulomlands många gånger har avsevärt svårare och får underkasta sig större besvär för alt uppsöka röstningslokalen än om de hade uppehållit sig i Sverige. Redan etl jämförelsevis lindrigt handikapp kan alltså komma atl avhålla utlandssvensken från all ge sig i väg till röslmoltagningsstället.

Mol denna bakgrund föreslår utredningen atl valsedelsförsändelse med annal bud än make från sjuk och därmed jämställd person får avlämnas - inte bara i vallokalen och på postanstalt där röstning äger rum - utan också hos röstmollagande utlandsmyndighet. Rätten att begagna sig av sådan valsedelsförsändelse bör givetvis tillkomma varje svensk medborgare som vistas utomlands och på grund av t. ex. sjukdom inte kan inställa sig hos närmaste utlandsmyndighet där röslmottagning äger rum. Ulredningen an­ser sig kunna förutsätta atl den som anlitas som bud och vittne behärskar svenska språket i sådan mån att några problem på grund av språksvårigheter inle uppkommer. Några uttryckliga regler som anger atl vittne som anlitas vid iordningställande av valsedelsförsändelse enligl 11 kap. 1 S vallagen från den som är gift skall vara svenskspråkig finns inle. Lika litet behövs det enligt ulredningen några särskilda regler för det fall det också tillåts atl valsedelsförsändelse med bud från en sjuk eller i förevarande hänseende därmed jämställd väljare får avlämnas på röstmottagningsställe i ullandet.

Enligt gällande regler måste den som vill avge sin röst hos utlandsmyn­dighet kunna förete röstkort, vilket sedan medföljer den avgivna valsedeln till RSV. Utredningen erinrar om att den som röstar på fariyg men som inte kan förete röstkort i stället kan förete sjöfartsbok. Med ledning av denna och de uppgifter som väljaren kan lämna upprättas ett adresskort som i röstkortets ställe får åtfölja valsedeln.

Enligl ulredningen måste man räkna med att det inträffar alt väljare som är bosatta i utlandet antingen inte alls eller också för sent erhåller röstkort. Tillgängliga adresser kan visa sig vara felaktiga och den inter­nationella postbefordran kan fungera mindre tillfredsställande. Utredningen har därför övervägt om inte också väljare som inställer sig hos utlands­myndighet bör kunna avge sin röst, även om väljaren inte kan överiämna

Prop. 1975/76:111

27

sill röstkort till röstmoltagaren. Ulredningen har därvid som en möjlighet tänkt sig ell syslem som innebär atl adresskori upprättas av utlandsmyn­digheten på gmndval av pass och de uppgifter som väljaren kan lämna. Rent tekniskt innefattar ell sådanl system, såvitt ulredningen kunnai finna, inle några egentliga nackdelar. Ulredningen påpekar all RSV i del förut­nämnda yttrandet fömtsatt all pass skulle kunna tjäna som underiag för adresskort. Självfallet kan, påpekar utredningen, den situationen inträffa all någon som inle är upplagen i röstlängd inställer sig för all rösta och också lyckas avge sin röst efler all ha företett sill pass. En molsvarande risk föreligger emellertid med nuvarande regler vid röstning på fartyg. Efter­som utlandsmyndigheten inte företar någon prövning av frågan huruvida den som inställer sig för alt rösta är röstberättigad är ölägenheterna härav inle särskilt påfallande.

Ulredningen föreslår sålunda all varje svensk medborgare som inställer sig hos utlandsmyndighet för all rösta tillåts atl göra del även om han inle kan förete röstkort, förutsatt att han i slällel kan förete giltigt svenskl pass.

Förslagel innebär vidare all röstmoltagaren hos utlandsmyndigheten som ersättning för röstkortet upprättar elt adresskort med ledning av passet och uppgifler som väljaren lämnar. Förslagel gäller emellertid endasl del fallet all väljaren personligen inställer sig inför röstmoltagaren. Ulredningen är inle beredd atl öppna en molsvarande möjlighet för det fall all väljaren röstar medelst valsedelsförsändelse och således röstar genom make eller annal bud.

3.5 Informationsfrågor

Som redan har nämnts lar utredningen i betänkandet upp också frågor som hänger samman med informationen kring valdeltagandet. Innehålls­mässigt och tidsmässigt kan informationen indelas i två perioder, varav den första avser tiden under vilken ansökan all bli upptagen i särskild röst­längd kan ske och den andra liden därefier fram lill dess all röslmottagningen äger mm. Enligl ulredningen ärdet - vare sig ulredningsmajoritetens förslag belräffande en vidgning av kretsen röslberätligade genomförs eller inle -av särskild vikt atl upplysning i lid sprids om ansökningsförfarandel och villkoren atl bli upptagen i särskild röstlängd. Med enkätundersökningen som underiag anser sig utredningen nämligen kunna konstalera att infor­mationens betydelse är störst då det gäller själva ansökningsförfarandel. Att informationen inte har nått fram förefaller sålunda ha utgjort etl slörre hinder än ansökningsförfarandel som sådant när del gällt för utlandssven­skarna alt bli upptagna i särskild röstlängd.

Betänkandet innehåller i denna del bl. a. en redovisning för informationen inför 1973 års val. Härav framgår atl informationen i huvudsak har bedrivits genom RSVis och Sveriges Radios försorg men atl också andra - Riks-

Prop. 1975/76:111

28

föreningen för svenskhetens bevarande. Utlandssvenskarnas Förening och enskilda företag med verksamhet i utlandet - har spritt information till medlemmar resp. anställda huvudsakligen genom förenings- och företags-tidningar och-tidskrifter.

1 fråga om RSVis informationsverksamhet konstaterar ulredningen att denna har pågått under liden januari-september och lagil sig uttryck i hu­vudsak på del sättet att RSV dels annonserat i de större dagliga tidningarna (Dagens Nyheter, Svenska Dagbladet, Sydsvenska Dagbladet och Göte-borgsposlen)och i lidningarnaSverige-Nyll(ulgiven av redaktören E. V. Hum-melgrenjoch Utlandssvenskarna (utgiven av Utlandssvenskarnas Förening), dels ställt redaktionellt material lill förfogande för Sveriges Radio, tidningarna Sverige-Nytt och Utlandssvenskarna saml 58 svenska företag, främst exportfö­relag, dels distribuerat den för allmän spridning avsedda valbroschyren till am­bassader och konsulat i 12 OOOexemplar. Vidare har RSV låtit producera etl sär­skilt TV-inslag som sändes i televisionens båda program under tiden 6-12 maj. Häri lämnades upplysningar om särskild röstlängd, ansökningsförfarandel, sista ansökningsdag osv. Samma typ av uppgifter spreds från april månad genomtidningsannonseringen. Annonseringen införsjälva valdeltagandet på­gick under augusti och september månader. Denna annonsering var del vis spe-ciellt inriktad på utlandssvenskarna och dem som tänkte sig atl rösta hos ut­landsmyndighet.

Om Sveriges Radios verksamhel anger utredningen bl. a. all sändningar med anknytning lill valet förekom i utlandsradion från årels början dels i form av korta meddelanden insprängda i ordinarie program, s. k. trailers, med faktiska upplysningarom ansökningsförfarandet samt efter ansöknings­tidens utgång om röstning och val, dels i form av meddelanden med in­rikespolitiskt kommunikématerial och genom utförligare program rörande bl. a. riksdagen och dess arbete.

Enligt ulredningens mening har såväl RSV som Sveriges Radios utlands­program på ett förtjänstfullt sätt skött informationen inför 1973 års val. Inför kommande val bör informationen i huvudsak bedrivas efter samma principer som hittills. Av enkäten kan emellertid utläsas att det informa­tionsmedium som bäst når utlandssvenskarna är pressen, framför alll de större dagliga tidningar som kommer ut i Sverige. Del finns också anledning atl tro alt föreningstidningarna Utlandssvenskarna och Sverige-kontakt (den senare utgiven av Riksföreningen för svenskhetens bevarande i utlandel) liksom Sverige-Nytt har en vid läsekrets. Ulredningens nu redovisade ut­talanden rörande informationskanaler tar främst sikte på spridandet av ren sakinformalion om ansökningsförfarande, tid och plats för röslmottagning och dylikt.

Utredningen understryker vidare det angelägna i att RSV också i fort­sättningen förser press, radio och enskilda företag med redaktionellt material.

Utredningen tar också upp frågan i vilken ulslräckning del är möjligl alt nå ut med direktinformation till utlandssvenskarna och konstaterar där-

Prop. 1975/76:111

29

vid att olika möjligheler står till buds. Bl. a. pekar utredningen på möjligheten att utnyttja röstkortet och den försändelse varmed röstkortet tillställs väl­jaren. Av särskilt värde vore enligt utredningen om upplysningar i detta sammanhang kunde meddelas rörande de utlandsmyndigheter vid vilka röstmottagning äger rum samt om tid och plats för röstmottagning vid dessa. Inför 1973 års val fanns dessa uppgifter tillgängliga i RSVis meddelanden Av 1973i2 i juni månad (ändringar och tillägg den 21 augusti i Av 1973i3). Utredningen ser del som en framkomlig väg atl i en försändelse tillsammans med röstkortet sända ut utdrag ur RSVis motsvarande förteckning.

En annan kanal för direktinformation till utlandssvenskarna är utlands­myndigheterna. Enligt utredningens mening är det av vikt att utlandsmyn­digheterna inför val kan fungera som informationscentraler. 1 största ut­sträckning bordel överiämnas till vederbörande utlandsmyndighet all avgöra hur informationsverksamheten skall bedrivas. Del är självfallet av värde om information kan spridas genom direktkontakter. Ulredningen påpekar att utlandsmyndigheterna dock inte har någon exakt uppfattning om vilka svenska medborgare som finns inom myndighetens område, än mindre om de utlandssvenskar inom området som är röstberättigade eller har tagits upp i särskild röstlängd. 1 sammanhanget anför utredningen atl viklen av den informalionsskälla som ortens press utgör inte bör underskattas. Vare sig informationsverksamheten sker genom annonsering i tidningar på orten, genom spridande av informationsmaterial till enskilda, föreningar etc. eller genom direktkontakter är det enligt utredningen dock väsentligt alt ut­landsmyndigheterna har erforderliga ekonomiska och personella resurser för ifrågavarande ändamål.

4   Remissyttrandena

Ulredningens förslag vad gäller kretsen röstberättigade har fått ett blandat mottagande av remissinstanserna. Förslagel att slopa den nuvarande femårsgränsen utan att ersätta den med någon annan tidsgräns har sålunda tillstyrkts av länsstyrelserna i Göteborgs och Bohus saml Gävleborgs län. Svenska arbetsgivareföreningen (SAF). Centralorganisationen SACO-SR, Utlandssvenskarnas Förening och Riksföreningen JÖr svenskhetens bevarande i Ullandel. Ändra remissinstanser har varit kritiska till förslaget. Länsstyrel­serna i Slockholms och Blekinge län samt Slockholms kommunstyrelse har liksom Landsorganisationen i Sverige (LO) helt avslyrkl förslagel. Länsslyrel­sen I Jämtlands län har förordat att den nuvarande femårsgränsen ersätts med en tioårsgräns. Länsstyrelsernas och kommunstyrelsens yttranden har emellertid inte varit enhälliga. Tre ledamöter i länsstyrelsen i Stockholms län och en i länsslyrelsen i Blekinge län har sålunda reserverat sig och förklarat sig biträda utredningens förslag att femårsregeln slopas. Samma inställning har tre ledamöter av kommunstyrelsen gett uttryck för. Fem ledamöter i länsstyrelsen i Jämtlands län har anslutit sig till reservationen

Prop. 1975/76:111

30

till utredningens betänkande och motsatt sig varje vidgning av kretsen röst­berättigade.

De remissinstanser som har tillstyrkt förslagel accepterar i stort utred­ningens resonemang och slutsatser såvitt angår kretsen röslberätligade. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län släller emellertid den principiella frågan om del är rimligt alt en person har rösträtt i mer än ell land. Ul­redningen visar all åtskilliga utlandssvenskar är medborgare i bosättnings­landel och även har rösträtt där. Enligl länsslyrelsen bör det vara admi­nistrativt möjligl atl undanta dessa från rösträtt i Sverige.

Utlandssvenskarnas Förening framhåller all varje lidsgräns framslår som en godtycklig inskränkning i svenska medborgares poliiiska rättigheter. För­eningen vill därför livligt förorda ulredningens förslag alt den nuvarande femårsgränsen slopas utan all ersättas av någon ny gräns. Föreningen kan däremot inle instämma i förslaget alt del för rösträtt skall krävas, all man någon gång skall ha varil kyrkoskriven i Sverige, delta av såväl principiella som praktiska skäl. Principiellt sell bör en stalsrättslig funktion som röst­rätten följa medborgarskapet och inte folkbokföringen. Vad angår den praktiska sidan av saken är enligl föreningens uppfattning antalet svenska medborgare som aldrig har varil skrivna i Sverige ganska blygsamt. Av intresse i sammanhanget är dels de som är mellan 18 och 22 år - en grupp som inte rimligtvis kan räkna med något störte anlal medlemmar - dels de som behåller sill svenska medborgarskap efler uppnådda 22 år därför att de har uppehållit sig i Sverige under förhållanden som lyder på sam­hörighet med vårt land eller därför atl de har erhållit dispens. Av naluriiga skäl brukar dispens medges endasl då en relativt hög grad av samhörighet med Sverige har styrkts. All denna lilla grupp, som alltså beslår av personer med dokumenterad samhörighet med Sverige, får bli delaktig av rösträtten är enligl föreningens mening naturiigt och rimligt.

De remissinstanser som har motsatt sig elt genomförande av utredningens förslag vad angår kretsen röslberätligade ansluter sig i huvudsak lill den uppfattning som kommer till uttryck i reservationen till utredningens be­länkande. Länsstyrelsen i Stockholms län anser bl. a. all del är av principiell vikt alt kretsen röstberättigade bestäms på etl sådanl säll att medbor­garna så långt som möjligl kan påverka samhällsutvecklingen där de sla­digvarande vistas. Principen kan inte förenas med uppfattningen all ut­vandrare under elt hell liv skall kunna påverka ulvecklingen i del gamla landet. Vid de överväganden som måsle göras för alt bestämma kretsen av röstberättigade kommer länsslyrelsen lill den slutsatsen all för de ut­landssvenskar, som enbart för en kort lid vistas i ullandel, rösträtten bör beslå. Å andra sidan ler del sig för länsstyrelsen föga rimligt all utvandrare, som varaktigt bosätter sig i främmande land men bibehåller sitt svenska medborgarskap, skall kunna utöva rösträtt och påverka förhållandena i Sve­rige. Även om del, enligl länsstyrelsens mening, är svårt all peka på någon objektivt riklig lidsfrist, t. ex. fem år, från vilken utlandssvensken ej bör

Prop. 1975/76:111

31

vara röstberättigad, anser länsstyrelsen alt de synpunkter som kan läggas på frågekomplexet ej ger vid handen atl någon ändring i nuvarande lagregler är påkallad.

Länsstyrelsen i Blekinge län förklarar att den delar reservanternas invänd­ningar mot utredningsmajoritetens förslag, särskilt som svaren i den en­kätundersökning som utredningen har genomfört bland utlandssvenskarna inte kan anses ge ett entydigt svar på frågan hur länge utlandssvenskarnas intresse atl delta i svenska val kvarstår. Också länsstyrelsen föreslår därför atl den nuvarande femårsgränsen behålles.

LO framhåller lill en början alt femårsgränsen motiverades mycket nog­grant i prop. 1967:145. Vad angår utredningens förslag finner LO det an­märkningsvärt alt utredningen inte närmare preciserar varför den vall alt föreslå kyrkobokföringskravel framför andra tänkbara former fören begräns­ning. - Då ulredningen hänvisar lill resultaten i en enkät, där etl stort anlal tillfrågade utlandssvenskar uppger att de är mycket intresserade av alt delta i svenska val, bortser utredningen enligt LO från följande för­hållanden. Vid 1973 års val var valdeltagandet lågt bland de då röstbe­rättigade (23 "(i). Vidare visar enkätsvaren att intresset alt delta i svenska val avtar 4-5 år efter utvandringen. Enkäten visar dessuiom elt klart sam­band mellan starkl negativa attityder till Sverige och uttryckt intresse för svenska val. Enligt LO är det föga sannolikl alt benägenheten att återvända inom en snar framlid är särskilt stor bland utlandssvenskar med starkl ne­gativa attityder till hemlandet. LO finner därför inle att utredningen påvisat skäl som skulle motivera elt slopande av femårsgränsen. LO påpekar vidare att organisationen i tidigare remissyttrande tillstyrkt införande av kommunal rösträtt för invandrare. En vägledande tanke har varit atl människor skall ha möjlighet atl påverka samhällsutvecklingen i del land där de sladig­varande bor. Denna princip börjar bli erkänd även i andra länder. Enligt LO visar enkäten även all flertalet av de utlandssvenskar som vistals mer än fem år utomlands är mest intresserade av atl rösta i bosättningslandel, jämfört med intresset av atl delta i svenska val.

Länsslyrelsen I Jämtlands län anser att del måste ligga i sakens natur atl ju längre en sammanhängande - eller blott av korta hemlandsbesök avbruten - utlandsvistelse varar desto säkrare är det atl intresset för vad som på det poliiiska planet tilldrar sig i hemlandet om än långsamt så likväl stadigt avtar. Det synes därför länsstyrelsen föga rimligt atl - vilkel skulle bli följden av utredningens förslag - exempelvis den som utvandrar med sina föräldrar som nyfödd skulle få, förutsatt alt han inte förlorat sitt svenska medbor­garskap, utöva rösträtt vid hur hög ålder som helst. - Den hittillsvarande femårsgränsen infördes vid en tidpunkt då svenska pass blott hade fem års giltighetstid och ett skäl till kopplingen med passens giltighetstid var atl företeende av giltigt svenskl pass är det enklaste sättet atl tillgodose kravet på att den som önskar utöva rösträtt måste visa alt han har svenskt medborgarskap.   Enligt   utredningens  förslag  skall   kontrollen   huruvida

Prop. 1975/76:111

32

svenskt medborgarskap föreligger ske mot RPSis riksomfattande passregister. Länsstyrelsen finner såväl vad som har anförls om avtagande intresse för hemlandets sanihällsförhållanden som de rent praktiska konlrollkraven tala för atl som en rimlig kompromiss den gällande femårsfrislen utsträcks lill tio år. - Enligt länsstyrelsen bör vidare tanken prövas all som ett komplement till förslaget om en tioårsgräns införa rösträtt för en mycket lätt definierbar kategori medborgare, nämligen sådana som trots atl de är bosatta ulomlands likväl har alt på grund av gällande skattelagstiftning inklusive eventuella dubbelbeskattningsavtal erlägga direki skatt lill stat eller kommun i Sverige. Länsstyrelsen är medveten om den i och för sig nära till hands liggande invändningen att del är länge sedan man som etl led i strävandena atl demokratisera rösträtlsreglerna upphävde tidigare i Sverige gällande regler om samband mellan skatt och rösträtt såvitt avser inom landet bosatta med­borgare. Enligt länsstyrelsens mening måste det emellertid anses myckel rimligt att en svensk medborgare som - trots att han har varil sladigvarande bosatt utomlands i kanske mer än ett årtionde likväl påföres skatt i Sverige

-

genom atl utöva rösträtt vid val lill riksdagen ges en reell möjlighet all

-

om än i ringa mån - påverka dispositionerna av det allmännas skatte­inkomster. Villkoret skulle i så fall enklast bestämmas så, atl åsalt taxering till statlig eller kommunal inkomstskatt eller statlig förmögenhetsskatt visst år skulle medföra rösträtt vid val närmast efterföljande år. Eftersom RSV är högsta valmyndighet och samtidigt via länsstyrelsernas datasystem har uppgift om alla åsatta taxeringar blir kontrollen atl rösträtt föreligger enkel. En ledamot har reserverat sig mol länsstyrelsens förslag i denna del.

Vad gällerde delar av ulredningens förslag som rör röst längdsför­farande och valdeltagande har de av remissinstanserna som har yttrat sig i dessa delar i stort setl hell biträtt förslagen eller lämnal dem utan erinran.

1 fråga om den, med utgångspunkt i uppfattningen atl del inte är möjligl att framställa röstlängd avseende utlandssvenskar med samma grad av auto­matik som då det gäller allmän röstlängd, av utredningen redovisade ståndpunkten att kravet på medverkan från den enskildes sida inte'kan ges upp, vitsordar Utlandssvenskarnas Förening att ett ansökningsförfarande som föregår själva röstningen alltjämt är erforderiigt, så länge den osäkerhet som för närvarande vidlåder RSVis register över utflyttade och RPSis pass­register ännu består. Sedan det förra setts över och förts över på data och det senare kompletterats med anteckningarom dödsfall m. m., bör emellertid enligt föreningen förutsättningar föreligga att i förväg upprätta särskilda röstlängder för utlandssvenskar på grundval av dessa register. På något längre sikt bör därför ansökningsförfarandet kunna avskaffas. Det krav på särskild motivation som utredningen vill ställa när del gäller i ullandet bosatta svens­kars deltagande i val skulle i alla fall, menar föreningen, bli tillgodosett genom att det rent praktiskt alltid kommer all vara förenat med betydligt större besvär för utlandssvenskar än för hemmasvenskar att rösta.

Prop. 1975/76:111

33

Länsstyrelsen i Jämtlands län tar upp det av utredningen i betänkandet redovisade förslagel från RSV som innebär all det nuvarande ansöknings­förfarandet slopas och ersätts med ett nytt där väljarens avgivna röst också betraktas som en ansökan om rösträtt. Länsstyrelsen återger i korthet ul­redningens invändningar emot förslagel - den nuvarande gransknings- och anmärkningsproceduren med dess möjligheter lill insyn från allmänheten är ur demokratisk synpunkt en värdefull garanti - möjlighelerna härtill skulle bortfalla om särskild röstlängd upprättades först omedelbart före valdagen och därigenom inte medgav ett gransknings- och besvärsförfarande. Enligt, länsstyrelsen är emellertid i verkligheten antalet anmärkningar mot upp­rättade röstlängder myckel ringa. Länsstyrelsen anser att intresset av atl förenkla för utlandssvenskarna att begagna den rösträtt de äger bör ta över rent formella kriterier. RSVis förslag bör därför ytteriigare övervägas. Länsslyrelsen I Blekinge län däremot förklarar att den i alla avseenden delar utredningens invändningar mol de förslag som RSV har lagt fram.

Med ulgångspunkl i del förhållandet atl personer som avregistrerades från den svenska kyrkobokföringen före år 1947 inte finns registrerade hos RSV tar lokala skattemyndigheten i Stockholms fögderi upp etl par frågor som rör kontrollen av kyrkobokföring. Skattemyndigheten påpekar lill en början alt personer som inle fyllt 15 år, eller i vissa fall 18 år, vid utvandringsiillfället i allmänhet var kyrkobokförda tillsammans med sina föräldrar. De var då registrerade i Stockholm eller Göteborg på föräldrarnas folkregisterkort och i landet i övrigt på föräldrarnas uppslag i församlingsboken. För alt kunna återfinna sådana personer måste folk-bokföringsmyndighelen veta både föräldrarnas namn och bostadsadress vid uinyttningstillfället. För Stockholms vidkommande har äldre register över­lämnats till stadsarkivet. Detta gäller folkregister för liden före år 1940 och mantalslängder för tiden före år 1960. 1 vissa fall måsle utflyttningsböcker hos pastorsämbetena användas. Eftersom tre lokala myndigheter i vissa fall måste anlitas för utredningar av detta slag ifrågasätter skattemyndigheten om undersökningarna kan hinnas med under den korta tid som slår till förfogande mellan den 1 och den 15 juni. För den händelse utredningen för viss person ej skulle hinnas med under denna lid bör ärendet överiämnas av RSV till länsstyrelsen som i vallagen bör ges möjlighet atl eventuellt tillskriva personen i röstlängden i samband med det i 4 kap. 17 S vallagen föreskrivna anmärkningssammanirädet. Länsstyrelsen I Stockholms län an­sluter sig till skattemyndighetens uppfattning. Skattemyndigheten uttalar vidare att sökande som flyttade från Sverige före år 1947 i ansökan bör uppge inte bara den senaste kyrkobokföringsorten i Sverige ulan också tid­punkt för utflyttningen, senaste bostadsadress och föräldrarnas namn och födelsetid. Skattemyndigheten föreslår vidare, också med instämmande av länsstyrelsen i Stockholms län, atl i vallagen bör föreskrivas alt den som inte kan äterflnnas i folkbokföringen med ledning av uppgifter lämnade i ansökan ej skall tas upp i röstlängd. 1 annal fall torde enligt skaltemyn-

Prop. 1975/76:111

34

digheten en sökandesom inte har blivil upptagen i särskild röstlängd men som senare visar att han verkligen har varit kyrkobokförd i Sverige kunna anföra detta i valbesvär, vilket i värsta fall kan medföra valets upphävande.

Länsslyrelsen I Göteborgs och Bohus län anknyter till utredningens uttalande all de regler som gäller för upprätlande av röstlängd så långt som möjligt skall vara likartade vare sig fråga är om röstlängd som avser utlandssvenskar eller röstlängd avseende i landel bosatta svenska medborgare. Länsstyrelsen påpekar att enligt 4 kap. 8 S vallagen länsstyrelse kan besluta om r ä 11 e I s e i allmän röstlängd om det är uppenbart alt fel till någons nackdel föreligger och anmärkning inte har framställts på sätt som föreskrivs i 4 kap. 4 § första stycket. Sådan regel om rättelse saknas beträffande särskild röstlängd. Länsstyrelsen föreslår därför att möjlighet ges lill rättelse i särskild röstlängd, om någon på grund av uppenbart fel inte har tagits upp i denna och an­märkning inte har framställts under ordinarie tid.

Enligt utredningen skall nuvarande krav atl sökande skall förete intyg rörande medborgarskap ulgå. I stället skall kontrollen av medbor­garskap göras av RSV mot RPSiscenlrala passregister. Sökanden skall i an­sökan på heder och samvete intyga all han är svensk medborgare. Varken/?SK eller RPS har haft några egentliga invändningar emot utredningens förslag i denna del. RPS förutsätterdärvid att körning av passregisterband mot rösträtts­band sker hos RSV. Styrelsen kan utan nämnvärd resursinsats lämna kopior av de magnetband som utgör passregistret. Om körningen däremot skulle utföras av RPS kräver detta atl erforderliga resurser ställs till förfogande för program-och utvecklingsarbete.

Enligt RSV bör de närmare detaljerna kring bearbetningen kunna lösas genom överenskommelse mellan RPS och RSV. Eftersom kvalificerings-lidpunkten för upptagande i särskild röstlängd föreslås oförändrad, dvs. den 1 juni, måste en slutlig kontroll ske efter nämnda datum. Den utredning som erfordras vid en eventuell misstämning mellan sökandens försäkran rörande medborgarskap och passregistret torde enligt vad RSV inhämtat av RPS kunna ske utan större tidspillan genom kontakt med den myndighet som utfärdat sökandens pass.

Också länsslyrelsen i Göteborgs och Bohus län tar upp frågan om bristande överensstämmelse mellan sökandens uppgift om medborgarskap och pass­register. Utlandsmyndighet kan t. ex. ha försummat atl meddela att pass utfärdats, varför passregislrel saknar uppgift om att sökanden har giltigt pass. För atl undvika risken atl sökanden i en sådan situation inte tas upp i röstlängden anser länsstyrelsen alt man av sökanden bör kräva att han i ansökningshandlingen lämnar uppgift om passinnehav, passnummer, gil­tighetstid och utfärdande myndighet.

Vad gäller de av utredningen påtalade möjlighelerna alt underlätta röst­ningen i utlandel genom att bl. a. öka antalet röstmottagningslo-kaler uttalar RSV att myndigheten självfallet kommer alt verka för atl antalet röstmotiagningsställen ökas om kretsen röstberättigade ökas. Enligt

Prop. 1975/76:111

35

RSV torde del inte heller möta några problem att i enlighet med utredningens påpekande förordna även utomstående personer som röstmottagare.

Ulredningens förslag atl den som inställer sig hos utlandsmyndighet för alt rösta skall kunna göra det utan röstkort om han i slällel kan visa upp pass har föranlett lokala skattemyndiglieien i Slockholms fögderi all dis­kutera orn inte förslagel kräver viss medverkan från lokal skattemyndighet, som upprättar allmän röstlängd. Skaltemyndigheten förutsätter alt röster från utlandsmyndigheterna liksom hittills skall distribueras via RSV till val­nämnderna. Det far vidare enligt skattemyndigheten förutsättas att väljaren vid röstningen får uppge personnummer och den kommun där han är kyr­kobokförd. Med ledning av dessa uppgifter kan valnämnden ej återfinna väljaren i röstlängden. Lokal skattemyndighet eller pastorsämbete bör då på förfrågan av valnämnden ge information om var dessa väljare är kyr­kobokförda. Med hänsyn till den ytterligt korta tidsfrist som står till för­fogande för röstsammanräkningen bör därför lokal skattemyndighet la en rösträttsförteckning kommunvis, i vilken personerna upptas i personnum­merordning. För varje person anges valdistriktstillhörighet. Förteckningen skulle f ö. betydligt underlätta myndighetens arbete med utfärdandet av duplettröstkort. Under valdagen kan den underlätta arbetet med att hänvisa väljaren till rätt vallokal. Efter valet kan förteckningen lämnas till valnämn­derna för att säkerställa en riktig distribution av röster från utlandet.

Också vad ulredningen anförl rörande information lill ut­landssvenskar rörande val och valdeltagande har vun­nit anslutning från de remissinstanser som har yttrat sig härom.

RSV påpekar att verket sänder ut information direkt lill alla dem som fr. o. m. 1973 har ansökt om atl bli upptagna i särskild röstlängd. Infor­mationen avser gällande regler för alt bli upplagen i särskild röstlängd. RSV uttalar vidare atl verket avser atl i övrigt bedriva sin informaiion till ut­landssvenskarna inför valet 1976 på samma sätt som år 1973. Enligt RSV bör frågan om utökade resurser för utlandsmyndigheterna atl sprida såväl valinformation som annan informaiion tas upp. De svenska företagens ex­pansion i utlandet anses väl motivera delta.

Länsstyrelsen i Slockholms län förutsätter att behovet av information ökar om utredningens förslag genomförs. Länsstyrelsen vill understryka vikten av all erforderiiga informationsinsatser görs.

Också länsstyrelsen i Blekinge län vill understryka det angelägna i att ut­landsmyndigheterna ges ekonomiska möjligheter när det gäller information i valfrågor lill utlandssvenskar, exempelvis genom annonsering i tidningar på orten. Lansstyrelsen tillägger att med den begränsning av kretsen röst­berältigade som länsstyrelsen förordar inte heller ekonomiska skäl synes böra lägga hinder i vägen fören utvidgning av direktinformationen till ut­landssvenskarna.

Länsslyrelsen IGöieborgsoch Bohuslän framhålleratt speciell omsorg i fråga om information bör ägnas den grupp av utlandssvenskar som erhåller rösträtt

Prop. 1975/76:111

36

om utredningens förslag angående en vidgning av kretsen röstberättigade genomförs.

Utlandssvenskarnas Förening vill gärna framhålla att de svenska myndig­heterna - såväl den centrala valmyndigheten som utrikesförvaltningen -alltifrån början har visal stort intresse och gjort värdefulla insatser när det gällt att sprida kännedom om utlandssvenskarnas rösträtt och sättet för dess utövande. Enligl föreningen är det nu angeläget att ansträngningarna intensifieras att verkligen nå utlandssvenskarna med information. Inte minst viktigt är att medverkande myndigheter erhåller erforderliga anslag till täck­ande av uppkommande kostnader för utsändning av meddelanden, annon­sering osv.

5 Föredraganden

Frågan i vilken utsträckning i ullandet bosatta svenska medborgare skall ha rösträtt vid allmänna val här i landet har diskuterats sedan lång tid tillbaka. Till en början var utgångspunkten för diskussionen den atl ut­landssvenskarna helt saknade rösträtt. Efler ett långvarigt utredningsarbete antogs emellertid år 1967 (prop. 1967:145, KU 1967i55, rskr 1967i379) regler som öppnade viss möjlighet för utlandssvenskarna att delta i riksdagsval men inle i landstings- eller kommunalval. Reglerna har i alll väsentligt oförändrade förts över till nu gällande vallag (1972i620).

Den huvudsakliga innebörden av gällande ordning är följande. Svensk medborgare som är bosatt utom riket har rösträtt vid val till riksdagen, om han har varil kyrkobokförd här någon gång under de senast förflutna fem kalenderåren, förutsatt att han i övrigt uppfyller rösträttsvillkoren i 3 kap. 2 S regeringsformen. Han skall således ha uppnått 18 års ålder senast på valdagen och får inle vara omyndigförklarad av domslol. Bosatt utom riket anses den vara som enligt länsstyrelsens personband inte är kyrko­bokförd här. Som ytteriigare förutsättning gäller att han efter ansökan har tagits upp i särskild röstlängd. - Det kan anmärkas atl dessa regler inle är tillämpliga på vissa svenskar som rent faktiskt är bosatta utomlands. Detta gäller bl. a. diplomater. Enligt folkbokföringsförordningen kyrkobok­förs nämligen de som är anställda på utrikes ort i svenska siatens tjänst här i landet. De anses därmed också bosatta här.

Vallagen skiljer mellan allmän och särskild röstlängd. Båda typerna av röstlängd upprättas åriigen. 1 den allmänna röstlängden tas sådana personer upp som är kyrkobokförda i landet och som är röstberättigade medan röst­berättigade utlandssvenskar redovisas i den särskilda röstlängden. Till skill­nad från de medborgare som är bosatta i Sverige tas utlandssvenskarna inte upp i röstlängd utan eget initiativ. Förutsättningen för att en utlands­svensk skall tas upp i röstlängd är sålunda inte bara att han är röstberättigad utan också att han skriftligen hargjort ansökan hos centrala valmyndigheten.

Prop. 1975/76:111

37

dvs. riksskatteverket (RSV).

De särskilda röstlängderna upprättas valkretsvis av RSV. Ansökan om

atl bli upptagen i särskild röstlängd skall göras senast den 1 juni det år

röstlängden upprättas. För alt slyrka sitt svenska [medborgarskap skall sö­

kanden till ansökan foga elt intyg som visar atl han är innehavare av giltigt

svenskl pass och enligt passet är svensk medborgare. Intyget skall vara

utfärdat av svensk utlandsmyndighet eller svensk polismyndighet samma

år som röstlängden upprättas.

]

Liksom allmän röstlängd är den särskilda längden föremål för en gransk­nings- och anmärkningsprocedur, sedan den har upprättats. Denna procedur är i allt väsentligt utformad på samma sätt somi den som gäller allmän röstlängd.

De nuvarande reglerna om utlandssvenskarnas rösträtt har tillämpats vid tre val, 1968 års andrakammarval samt 1970 och |1973 års val till enkam­marriksdag. Antalet röstande utlandssvenskar varde olika åren I 540, 1 461 resp. 3 414. Anlalel röstberättigade vid 1973 års väl har uppskattats till ca 15 000.

Alltsedan de nuvarande reglerna infördes har årligen i motioner till riks­dagen krav förts fram atl kretsen röstberättigade utlandssvenskar skall vidgas ytterligare. Kraven har gällt rösträtt vid riksdagsval. 1 stort sett kan två grupper av motionsyrkanden urskiljas. 1 den ena gruppen är huvudtanken den atl rösträtt skall föreligga oberoende av kyrkobokföring (mantalsskriv­ning) i landel. 1 den andra gruppen motioner framställs kravet att kyrko­bokföring i landet någon gång jämte innehav av giltigt svenskt pass skall vara tillräckligt. Dessuiom har i några motioner mindre långtgående krav framställts såsom alt femårsgränsen skall ersättas med en tioårsgräns och att den kategori svenska medborgare som utgörs av tjänstemän vid in­ternationella organisationer, vari Sverige är medlem, bör vara röstberättigade även efter femårsperiodens utgång.

Som har nämnts inledningsvis har riksdagen i skrivelse till Kungl. Majit år 1970 uttalat sig för en förutsättningslös prövning av möjligheterna att vidga den krets av utlandssvenskar som kan delta i val lill riksdagen (KU I970il0, rskr 1970i79). Riksdagens skrivelse överlämnades samma år till 1965 års valtekniska utredning.

Utredningen har nu i sitt slutbetänkande (SOU I975i8) Utlandssvenskar­nas rösträtt redovisat sina överväganden i frågan. 1 betänkandet diskuteras inle bara hur kretsen röstberättigade utlandssvenskar skall bestämmas utan också vilka åtgärder som kan och bör vidtas förl att underlätta för röst­berättigade utlandssvenskar att utöva sin rösträtll 1 dessa delar förordar ulredningen vissa ändringar i gällande ordning. Utredningen tar också upp frågor om informationen kring val och valdeltagande och uttalar i samband härmed vissa rekommendationer. Några förfaltningsförslag lägger utredning­en inle fram.

Vad först angår den principiella frågan hur kretsen röstberättigade ut­landssvenskar skall bestämmas föreslår utredningen den ändringen i gällande

Prop. 1975/76:111

38

ordning att femårsgränsen slopas. Röstberättigad enligt utredningens förslag är den som någon gång har varit kyrkobokförd i landet. En ytterligare för­utsättning för rösträtt skall alltjämt vara att den röstberättigade efter ansökan har tagits upp i särskild röstlängd. Utredningen uttalar att rösträtt bör för­utsätta viss anknytning till Sverige - etl minimikrav är kyrkobokföring i landet någon gång - och alt redan ansökningsförfarandet fungerar som en tillräckligt avgränsande faktor. Utredningens förslag i denna del är inte en­hälligt. Två av utredningens ledamöter har motsatt sig varje vidgning av kretsen röstberättigade.

Vid remissbehandlingen har majoritetsförslaget fått ett blandat motta­gande. Ungefär hälften av remissinstanserna har tillstyrkt förslaget medan de övriga har ställt sig avvisande. Till dem som avstyrker förslaget hör länsstyrelserna i Stockholms och Blekinge län, Stockholms kommunstyrelse och Landsorganisationen i Sverige. Länsstyrelsen i Jämtlands län har fö­reslagit atl den nuvarande femårsgränsen ersätts med en tioårsgräns. Läns­slyrelsen framför också tanken att vid sidan härav regler införs som innebär att i utlandet bosatt svensk medborgare som påförs skatt i Sverige skall ha rösträtt.

Som min företrädare framhöll när nuvarande ordning infördes (prop. 1967:145) utgör utlandssvenskarna en mycket heterogen grupp. I gruppen ingår sålunda personer som emigrerat i egentlig mening, dvs. definitivt läm­nat Sverige för att skapa sig en ny framlid i ett annat land. Men det finns också utlandssvenskar som bor i ett främmande land under ett begränsat antal år, t. ex. för studier eller som representanter för svenska företag eller som tjänstemän i internationella organisationer. Enligl de uppskattningar som utredningen redovisar skulle antalet röstberättigade utlandssvenskar vid 1973 års val som tidigare nämnts ha uppgått till ca 15 000. Om fem­årsgränsen inte hade gällt skulle antalet ha varit 30-35 000. Säkra hållpunkter för hur dessa siffror fördelar sig på de båda nyssnämnda grupperna föreligger inte.

1 1967 års proposition uttalades beträffande emigranterna att det knappast ter sig rimligt att de skall ha rösträtt vid svenska val, eftersom de inte alls eller endast i mycket ringa utsträckning påverkas av de beslut som riksdagen och svenska kommunala församlingar fattar. 1 fråga om övriga utlandssvenskar uttalades däremot att starka skäl talar för att bortovaro hemifrån under några få år inte skall behöva medföra ens temporär föriusl av rösträtt. Det hänvisades till att antalet svenskar som vistas utomlands en kortare period för att sedan återvända hem hade ökat under de senaste decennierna och sannolikt också skulle komma att öka i framtiden i takt med den ekonomiska integrationen i Europa och vidareutvecklingen av våra internationella förbindelser.

Enligt min mening har dessa uttalanden alltjämt full giltighet. Det är sådana utlandssvenskar som kan väntas återvända till Sverige inom en re­lativt nära framtid som kan anses ha ett berättigat intresse av att delta

Prop. 1975/76:111

39

i svenska riksdagsval. Det är ju dessa utlandssvenskar som på ett mera påtagligt sätt berörs av de beslut den svenska riksdagen fattar. Detta synsätt är väl förenligt med de överväganden som har lett till att riksdagen nyligen har beslutat att medge invandrare här i landet rösträtt vid kommunala val (prop. 1975/76:23, KU-l975/76i25, rskr 1975/76i78).

Av det sagda framgår alt jag inle är beredd att godta utredningens upp­fattning atl som enda förutsättning för rösträtt -I vid sidan av uppnådd rösträttsålder, frånvaron av omyndighetsförklaring samt kyrkobokföring vid något enda tillfälle - bör gälla att utlandssvensken genom alt ansöka om att bli upplagen i röstlängd visat sig intresserad av att rösta. Jag anser emel­lertid atl skäl finns för en viss vidgning av utlandssvenskarnas rösträtt. Riksdagen har för sin del också uttalat att det finns anledning till antagande att de uppdragna gränserna har varit för snäva (KU I974i21). Jag är av samma uppfattning. Allt slörre grupper svenskar har på senare tid engagerat sig för att under några år tjänstgöra ulomlands antingen för internationella organisationer eller i svenska företag. Det har därvid blivil tämligen vanligt med tjänstgöringstider som något överskridit den 'nuvarande tidsgränsen.

1 1967 års proposition diskuterades olika metodei- att avgränsa den krets av utlandssvenskar som borde ha rösträtt. Bl. a. övervägdes en avgränsning efler yrke eller annal liknande kriterium. Slutsatsen blev att en sådan av­gränsning måste bli godtycklig och atl det skulle vara svårt att göra kriterierna tillräckligt konturskarpa. Föratl förbehålla rösträtten åt sådana utlandssven­skar som kunde vänias återvända inom en inte alltför avlägsen framlid fäste man i stället avgörande vikt vid utlandssvenskens anknytning till Sverige i del förflutna. Den som varit bosalt i Sverige något av de närmast förflutna fem åren skulle fä delta i de svenska riksdagsvalen. Det framhölls all ovissheten om utlandssvensken någonsin skulle återvända blev slörre ju längre han varit borta. Vidare måsle del förutsättas atl förtrogenheten med den svenska samhällsutvecklingen och med de problem som är aktuella i den svenska dagspoliliken generellt sett blir mindre ju längre lid som har förflutit från det utlandssvensken lämnade Sverige.

För min del flnner jag även i fråga om avgränsningsmetoden alt de över­väganden som gjordes i 1967 års proposition fortfarande har full giltighet. I likhet med utredningen flnner jag det förenat med stora svårigheter alt dra gränser mellan olika persongrupper efter deras yrke och tjänstgöring eller andra liknande kriterier. Varje kategori som låter sig beskrivas med någon grad av precision blir antalsmässigt alltför liten. En vidgning av kret­sen röstberältigade till t. ex. sådana anställda vid internationella organisa­tioner som har varit bosatta utomlands mer än fem år skulle sålunda inle ge merän elt eller annal hundratal ytteriigare röslberätligade. Varje länkbar gränsdragning av detla slag skulle dessutom framstå som godtycklig. Som framhölls i 1967 års proposition ger en tidsgräns eii viss garanti för att de röstande verkligen uppfyller rösträllsvillkoren. Förändringar av betydelse

Prop. 1975/76:111

40

för rösträtten som inträffar sedan utlandssvensken lämnat Sverige, t. ex. förlust av medborgarskap, är nämligen ofta svåra all la besked om för de svenska myndigheterna. Som framgår av remissyttrandena finns även i öv­rigt vallekniska skäl för en tidsgräns. Enligt min mening bör alltså den nuvarande avgränsningsmetoden behållas och en vidgning av utlandssven­skarnas rösträtt alltså ske genom en jämkning av den tidsgräns som nu gäller.

Givetvis är det en omöjlig uppgift atl finna en lidsgräns som är från alla synpunkter invändningsfri. Som framgår av det föregående'har en re­missinstans förordat att gränsen ändras till tio år. För min del anser jag att tio år är en alltför lång tid. Anknytningen till hemlandet bör generellt setl ha försvagats avsevärt för den som vistals utomlands så länge. Det är i sammanhanget av visst intresse att sju års hemvist här i landet enligt vår medborgarskapslagstiftning utgör en av förutsättningarna för förvärv av svenskt medborgarskap. Atl denna tidsgräns har valts beror uppenbarligen på att en sjuårig bosättning ansetts i regel ge en tillräcklig anknytning för förvärv av medborgarskap. Omvänt torde man ha ansett alt anknytningen till hemlandet generellt setl försvagas avsevärt på sju år. Även om en sänk­ning av kvalifikationstiden lill fem år f n. övervägs (jfr SOU 1974i69, prop. 1975i26 och Ds A I975il4) anser jag mol denna bakgrund alt man i dessa sammanhang kan uppnå en rimlig avgränsning med en tidsgräns på sju år. Jag förordar sålunda alt rösträtt vid riksdagsval skall tillkomma den som har varit kyrkobokförd i landet någon gång under de senast förflutna sju åren.

Jag övergår härefter till de av utredningens förslag som rör röst­längdsförfarandet och valdeltagandet. Samtliga förslag bör enligt utredningen kunna genomföras vare sig kretsen röstberättigade bestäms enligt utred­ningens majoritetsförslag eller inte.

Som jag redan har nämnt är det ulredningens mening att ansöknings­förfarandet i princip skall behållas. Ansökan skall således göras skriftligen hos RSV senast den 1 juni. Utredningen anser vidare atl de regler som gäller för upprättande av röstlängd så långt möjligt skall vara likartade vare sig fråga är om allmän eller särskild röstlängd. Från denna utgångspunkt har utredningen bl. a. avvisat ett förslag av RSV till modifierat ansöknings­förfarande, enligt vilket den avgivna rösten också skulle fungera som an­sökan att bli upptagen i särskild röstlängd. Med etl sådant system skulle nämligen utrymmet för en gransknings- och anmärkningsprocedur gå för­lorad.

De regler som föranleds av själva ansökningsförfarandet bör enligt ut­redningen i görligaste mån utformas så att de innebär elt så litet hinder som möjligt för utlandssvenskarna atl utöva sin rösträtt. Utredningen har därför föreslagit att ansökan att bli upplagen i särskild röstlängd i princip inte skall behöva göras annal år än då ordinarie riksdagsval äger rum. Den som efter ansökan sådant år har tagits upp i särskild röstlängd skall således utan egen medverkan tas upp i sådan röstlängd också de två följande åren.

Prop. 1975/76:111

41

förutsatt att han då alltjämt uppfyller rösträttsvillkoren. Vidare föreslår ut­redningen alt kravet på intyg rörande medborgarskap slopas. 1 stället skall kontrollen av att sökanden är svensk medborgare göras mot det centrala passregistret. Sökanden skall emellertid i ansökningshandlingen på heder och samvete försäkra att han alltjämt är svensk medborgare. Ansökan som saknar sådan förklaring skall inte tas upp till prövning. 1 fråga om ansökan uttalar ulredningen att denna inte behöver göras på särskild blankett men att det självfallet bör finnas tillgång till blanketter hos såväl RSV som samt­liga svenska utlandsmyndigheter, liksom på pastorsexpeditionerna.

Enligt nuvarande regler om röstning med valsedelsförsändelse i 11 kap. lSS vallagen kan den som är gift lämna sin valsedel genom sin make. Detta gäller vare sig röstningen sker inom landet eller hos utlandsmyndighet. Också den som inle är gift kan rösta med valsedelsförsändelse om han på grund av sjukdom eller därmed jämställt förhinder inte kan inställa sig i vallokalen (11 kap. 3 S)- Valsedelsförsändelse enligl 3 S får lämnas genom bud i vallokalen eller på posianslall men däremot inte hos utlandsmyndighet. Utredningen föreslår all sådan valsedelsförsändelse skall få lämnas också hos utlandsmyndighet.

Utredningen föreslår vidare att det nuvarande kravet i 8 kap. 3 S och 10 kap. 8S vallagen att den som inställer sig för alt rösta hos utlands­myndighet måste kunna förete röstkort slopas. Efter mönster av vad som nu gäller för väljare med sjöfartsbok som röstar på fartyg (8 kap. 3 S och 10 kap. 14 S) föreslår ulredningen att röstkortet skall kunna ersättas med ett adresskort som röstmottagaren upprättar med ledning av giltigt svenskt pass för väljaren och uppgifter som denne kan lämna. Utredningens förslag avser det fallet att väljaren personligen inställer sig inför utlandsmyndigheten för att rösta. Vid röstning med valsedelsförsändelse måste alltså liksom hittills röstkort företes.

De nu nämnda förslagen har vid remissbehandlingen fått ett på det hela taget positivt mottagande. 1 princip råder enighet om att det nuvarande ansökningsförfarandet måste behållas och att röstlängdsförfarandet i princip bör utformas i så nära anslutning som möjligl till det som gäller allmän röstlängd. En av remissinstanserna har dock ifrågasatt om inte RSVis förslag till modifierat ansökningsförfarande bör las upp till vidare överväganden, eftersom det trots alll är förenat med avsevärda fördelar för den enskilde utlandssvensken.

För egen del anser jag det vara mycket väsentligt atl reglerna om ut­landssvenskarnas rösträtt är så utformade att rösträtten verkligen utnyttjas. I likhet med utredningen anser jag emellertid att huvuddragen i gällande ordning bör behållas. Det nuvarande kravet att utlandssvensken skall ansöka om att bli upptagen i särskild röstlängd bör alltså upprätthållas. Att slopa detla förfarande eller införa ett ansökningsförfarande som inte lämnar ut­rymme för granskning av och anmärkningar mot röstlängd samt prövning av eventuella anmärkningar före valet är enligt min mening uteslutet. Som

Prop. 1975/76:111

42

utredningen har konstaterat finns emellertid inom denna ram utrymme för att underiätta för utlandssvensken att utöva sin rösträtt. De förslag till änd­ringar som ulredningen i dessa delar har lagt fram synes väl underbyggda. Samtidigt som de erbjuder lättnader som inte är oväsentliga är de val tekniskt relativt okomplicerade att genomföra. Jag förordar därför atl de föreslagna ändringarna kommer till stånd. 1 elt avseende förordar jag dock en mo­difikation. Del föreslagna kravel alt ansökan om atl bli upplagen i särskild röstlängd skall åtföljas av en försäkran på heder och samvete angående medborgarskapet synes kunna undvaras med hänsyn till den förhållandevis begränsade vidgning av kretsen röslberätligade som jag föreslår. Till den laglekniska ulformningen av förslagen återkommer jag i specialmolivering­en.

Ulredningen har i ett särskilt avsnitt uppehållit sig tämligen utföriigt vid frågan om information till utlandssvenskarna införallniänna val. Det konsta­teras där att valdeltagandet bland utlandssvenskarna är i hög grad beroende av att information i god lid når ut till de röstberättigade rörande det in­stundande valet och i första hand om tiden för ansökan att bli upptagen i särskild röstlängd. Vidare sägs att informationen - som hillills ombesörjts av RSV och Sveriges Radio - inför 1973 års val skötts på ett förtjänstfullt sätt. Enligt utredningens mening bör den också inför etl kommande val bedrivas i huvudsak efler samma principer som hittills. De viktigaste in­formationsåtgärderna har varit annonsering i den svenska dagspressen och olika inslag i radio och TV.

Enligl min mening är det angeläget all frågan om informaiion till ut­landssvenskarna inför allmänna val ägnas tillräcklig uppmärksamhet. Jag är ense med ulredningen om atl informationen inför kommande val bör bedrivas efler i huvudsak samma principer som hittills.

6 Upprättat lagförslag

1 enlighet med del anförda har inom jusiiiiedepariemenlet upprättats för­slag till Lag om ändring i vallagen (1972:620).

7 Specialmotivering

1 4 kap. 11-21 SS ges regler om särskild röstlängd. Vad jag har förordal i den allmänna motiveringen i fråga om sådan röstlängd leder till ändringar i 11-13 SS. 1 ett remissyttrande har dessuiom föreslagits den ändringen att särskild röstlängd på samma sätt som allmän i uppenbara fall skall kunna rättas efler ansökan hos länsstyrelse, om möjligheten till anmärkning inte har utnyttjats. Med det för särskild röstlängd speciella ansökningsförfarandel torde behov av en sådan möjlighet till rättelse i särskild röstlängd tidigare inte ha bedömts föreligga. Enligt min mening är de ändringar i gällande ordning som jag har förordal inte av den omfattningen att det finns skäl

Prop. 1975/76:111

44

partementsförslaget det undantaget att väljare som vill rösta hos ullands-myndighet eller på fartyg i slällel för atl avlämna röstkort får förete giltigt svenskt pass. Det kan anmärkas att undantaget inte avser det fallet att röstningen sker genom bud. Ändringarna i de övriga paragraferna har ka­raktären av följdändringar. De innebär bl. a. atl röstmottagare skall upprällf adresskort för väljare som inte kan förete röstkort. Vad som under remiss­behandlingen har anförts om behovelav bistånd från lokal skaltemyndighets sida åt valnämnderna med att återfinna vissa väljare i de allmänna röst­längderna har inte bedömts påkalla några särskilda föreskrifter i lag. Be­hövliga föreskrifter kan meddelas av RSV i dess egenskap av ceniral val­myndighet.

11  kap. 3 och 4 SS

1 paragraferna ges beslämmelser angående röstning genom valsedelsför­sändelse.

1 3 S första stycket anges nu som förutsättning för sådan röstning all väljaren på grund av sjukdom, rörelsehinder eller hög ålder inle kan inställa sig i vallokalen för det valdistrikt där han är upptagen i röstlängd. I de­partemenlsförslaget har en komplettering gjorts för del fallet atl väljaren vistas utomlands. Röstning genom valsedelsförsändelse fär i så fall ske om han på grund av sjukdom, rörelsehinder eller hög ålder är förhindrad alt inställa sig hos närmaste utlandsmyndighet där röstning äger rum. Det kan anmärkas atl bestämmelsen är tillämplig även på andra än utlandssvenskar.

1 3 S andra stycket har en följdändring gjorts.

Enligt 4 S i dess nya lydelse får valsedelsförsändelse enligt 3 S lämnas även hos utlandsmyndighet där röstning äger rum.

8 Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen

att antaga inom justitiedepartementet upprättat förslag till lag om ändring i vallagen (1972i620).

9 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslular att genom proposition föreslå riksdagen att anta del förslag som före­draganden har lagt fram.

Gotab, Stockholm  1976 50.137

Prop. 1975/76:111

43

till annan bedömning. Jag är därför inte beredd att förorda en ändring i enlighet med förslaget.

4 kap. 11  S

I denna paragraf anges villkoren för rösträtt för svensk medborgare som ej är bosall i riket. Här har endast den ändringen gjorts alt villkoret om kyrkobokföring någon gång under de senast förflutna fem kalenderåren änd­rats till att avse sju kalenderår.

4 kap. 12 S

1 12 S andra stycket anges f n. vem som skall tas upp i särskild röstlängd. 1 sådan röstlängd skall, efter ansökan, den tas upp som den 1 juni har rösträtt enligt 11 S. Vidare innehåller stycket en särbestämmelse angående den som den I juni ännu inte har fyllt arton år.

Som framgår av den allmänna motiveringen förordar jag alt den som har tagits upp i särskild röstlängd som har upprättats under år då ordinarie riksdagsval äger rum skall las upp ulan ansökan i sådan röstlängd också de två följande åren. En bestämmelse av denna innebörd har tagits in i 12 S andra stycket.

4 kap. 13 S

1 13 S andra stycket föreskrivs alt vid ansökningshandling skall fogas intyg som visar atl sökanden har giltigt svenskl pass och enligt passet är svensk medborgare. Vidaregesdär närmare bestämmelser angående intygets innehåll och om påföljden för underiålenhet att förete ett sådant intyg.

Jag har i den allmänna motiveringen förordat att det nuvarande kravet på intyg slopas och att medborgarskapskontrollen i stället sker mot riks­polisstyrelsens centrala passregister. Denna ändringar har i deparlements­förslaget genomförts på det sättet att 13 S andra stycket har upphävts. En följdändring har vidtagits i paragrafens nuvarande tredje stycket. Någon föreskrift i lag om att medborgarskapskontroll skall ske mot det centrala passregislrel har inle ansells påkallad. Del har inte heller ansetts nödvändigt att i lagen meddela närmare föreskrifter om vad ansökningshandling skall innehålla. Vad som bör gälla i detla hänseende lorde liksom hittills få avgöras av RSV.

8 kap. 3 och 5 SS samt 10 kap. 8 och 14 SS

Ändringarna i dessa paragrafer är föranledda av den föreslagna lättnaden för de röstande i fråga om skyldigheten att vid röstningen förete röstkort. Den grundläggande ändringen görs i 8 kap. 3 S andra stycket. Från den nuvarande huvudregeln att röstning på postanstalt', hos utlandsmyndighet eller på fartyg inte får ske utan att röstkort avlämnas görs sålunda i de-