Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1984/85:35

Regeringens proposition

1984/85:35

om styrelseordförande i affärsbank;

beslutad den 18 oktober 1984.

Regeringen föreslår riksdagen att anla det förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll ovannämnda dag.

På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

KJELL-OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att ordföranden i en affärsbanksstyrelse skall väljas av styrelsen och all delta val skall underställas regeringen för godkännande. Regeringens godkännande skall lämnas om den av styrelsen valde ordföranden kan förväntas verka för all såväl bankens som samhäl­lets intressen kommer att beaktas i bankens verksamhet. Om godkännande inte lämnas skall regeringen utse annan ledamot i bankens styrelse till ordförande.

Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 januari 1985.

Riksdagen 1984/85 I saml. Nr 35

Prop. 1984/85:35

2

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse

Härigenom föreskrivs alt 77 § lagen (1955:183) om bankrörelse skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

77 

§

Inom styrelsen skall en ledamot vara ordförande. Har bolagsstäm­man ej utsett ordförande eller skall, där en eller fiera ledamöter tiUsatts i annan ordning än genom val å bolagsstämma, sådan ledamot ej enligt bolagsordningen tillika vara styrelsens ordförande, skall styrel­sen välja ordförande. Vid lika rös­tetal skall valet avgöras genom lott­ning.

Verkställande direktör eller an­nan befattningshavare i banken må icke vara ordförande.

Inom styrelsen skall en ledamot vara ordförande. Denne väljs av styrelsen, om inte annal följer av andra stycket. Vid lika röstetal skall valet avgöras genom lottning. Verkställande direktör eller annan befattningshavare i banken/år inte vara ordförande.

Styrelsens val av ordförande skall utan dröjsmål underställas re­geringen för godkännande. Rege­ringen skall godkänna styrelsens val. om den valde kan förväntas verka för att såväl bankens som samhällets intressen beaktas i verk­samheten. Om valet inte godkänns skall regeringen i stället utse en an­nan ledamot av styrelsen till ordfö­rande.

Regeringens godkännande enhgt andra stycket gäller tiUs vidare. Vid omval av en ordförande som tidi­gare har godkänts av regeringen krävs inte ny underställning. Rege­ringen får återkalla sitt godkännan­de, om ordföranden inte längre uppfyller de villkor för godkännan­de av val som anges i andra stycket. Om regeringen har utsett ordföranden får uppdraget återkal­las när som helst.

Om ett godkännande har återkal­lats skall bestämmelsema i första stycket tillämpas. Detsamma gäller om ett uppdrag har återkallats eller av annat skäl upphört.

Intill dess att styrelsens val av ordförande har prövats av rege­ringen, skall den av styrelsen ut­sedde ledamoten vara ordförande.

Denna lag träder i kraft den I januari 1985 och skall tillämpas vid val av ordförande som sker efter ikraftträdandet.

Prop. 1984/85:35

Utdrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-09-13

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden 

I.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Anders­son,[REDACTED_EFTERNAMN], Bodslröm,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hell­ström, Thunborg, Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Lagrådsremiss med förslag till lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse

1    Inledning

Affärsbankerna har genom sin kreditgivning och verksamhet i övrigt en central roll i samhället. Främst gäller detta inom näringslivets område. Samhällets behov av inflytande och koniroll över bankerna tillgodoses i vissa avseenden genom de befogenheter som tillagts riksbanken och bank­inspektionen. Är 1970 genomfördes en lagsliftning om offentliga ledamöter i alfårsbankernas styrelser i syfte aii skapa en form lör samhällets medver­kan i och inflytande också över affärsbankernas beslut vad gäller finansie­ringsverksamhetens allmänna inriktning saml i enskilda kredilfrågor och andra från det allmännas synpunkt viktiga ärenden. Sedan 1976 har vidare kommunerna rätt att utse två ledamöter i de styrelser som en bank kan tillsåtta för ett avdelningskontor eller ett lokalkontor.

I en depariemenlspromemoria (Ds Fi 1984:5) angående styrelseordfö­rande i affärsbank har föreslagits alt ytteriigare ett steg nu bör tas för att tillförsäkra del allmänna insyn och inflytande i affärsbankernas verksam­het. Förslagel innebär i huvudsak att valet av ordförande i en affärsbanks styrelse skall godkännas av regeringen. Promemorian har remissbehand­lats.

Till protokollet i detta ärende bör som bilaga I fogas promemorian. Som bilaga 2 till protokollet bör fogas en förteckning över remissinstanserna och en sammansiållning av remissyttrandena.

En redogörelse för hur systemet med offentlig siyrelserepreseniation utvecklats samt för affärsbankernas organisation och de olika bankorga­nens arbetsuppgifter och ansvar finns i promemorian (avsnitt 1 -3).

Rättelse: S 3. nuvarande text utgår. Omnumrering av s. 3-12.

Prop. 1984/85:35

4

2   Föredragandens överväganden

2.1 Allmänna utgångspunkter

Mol bakgrund av den betydelse som bankernas verksamhei har för den samhällsekonomiska utvecklingen har det från samhällets sida i olika av­seenden skapats medel för kontroll och styming av verksamheten inom banksektorn. Riksbanken kan genom penningpolitiska ålgärder påverka bankernas krediigivningsförmåga och placeringsinriktning. Vidare sker genom bankinspektionen en fortlöpande kontroll av att bankerna driver sin verksamhei inom de ramar som anges i banklagstiftningen.

Med hänsyn lill affärsbankernas centrala roll inom näringslivel har del varit av särskilt intresse för samhället alt få etl medinflytande över dessa bankers verksamhet. Affärsbankers beslut i viktiga kreditfrågor kan ha betydande återverkningar på sysselsättning, produktion, struktur- och branschutveckling inom näringslivel saml pä regionala förhållanden i öv­rigi. Ell syslem med offentlig slyrdserepresentalion har införts för att ge samhället bättre möjligheter all påverka beslutsfattandet i affärsbankerna såväl i fråga om finansieringsverksamhetens allmänna inriktning som en­skilda kredilfrågor eller andra från det allmännas synpunkt viktiga ären­den.

Den offentliga slyrelserepresentationen innebär en räll för del allmänna alt tillsälia ledamöter både i en banks centrala styrelse och i dess regionala styrelser. En offentlig ledamot i en banks huvudslyrelse har också rält alt närvara när etl ärende behandlas i direktion eller annan persongrupp med särskilda uppgifter inom banken, såsom särskilt kredilulskoll och ullands-förvallning. För all ge samhällel möjlighel att påverka besluten i enskilda kreditfrågor även pä lokal nivå har vidare införts möjlighet för kommuner­na att utse ledamöler i affärsbankernas kontorsstyrelser, dvs. styrelser som är knutna till avdelningskontor och andra lokala kontor.

I promemorian beskrivs affärsbankernas roll och maktposition inom samhällsekonomin. Av beskrivningen framgår bl.a. att affärsbankerna alltmer kommit att tjäna som centra för de mäktigaste ägargrupperna i näringslivet. Tendenser lill en uppdelning av näringslivel i "block" har därigenom kommit all framträda alll tydligare. Bankgruppernas inflytande baseras på bl.a. kontrollerande aktieinnehav i företagen. Visseriigen får bankerna själva inte äga aktier i produktionsförelag men innehaven är placerade i bankernas pensionsstiftelser och i inveslmenlbolag, som i slor ulsträckning har samma aktieägare som bankerna. Bankernas inflytande över pensionsstiftelserna utövas t.ex. genom att styrelseledamöterna i stiftelserna ofta hämtas bland bankernas chefstjänstemän. Bankerna är även i övrigi väl representerade i styrelserna i de företag - dock ej investmenlbolagen - som hör lill resp. banks intressesfär. De stora företa­gen inklusive inveslmenlförelagen är i sin lur ofta represenlerade i banker-

Prop. 1984/85:35

.   '

5

nas slyrelser. Det är således inom slyrdserna som del fakliska infiylandel över näringslivet kommer till uttryck genom ell inbördes utbyte av leda­möter mellan banker, pensionsstiftelser och företag.

1 promemorian föreslås att systemet med offentliga ledamöter i affärs­bankernas styrelser nu kompletteras med en ordning där samhällel får infiylande över valet av ordförande i en affärsbanks slyrdse. Delta sker genom att valel skall godkännas av regeringen.

Vid remissbehandlingen har, särskilt från bankhåll, hävdals all del inle finns skäl att vidga det statliga inflytandet i affärsbanksväsendel lill alt omfatta åven valel av styrelseordförande. En positiv inställning har re­dovisats av bankmannaförbundet, TCO och LO. LO menar dock att försla­get inte går tillräckligt långt.

För egen del vill jag anföra följande. Systemet med offentlig representa­tion i affärsbankernas styrelser har enligt min mening i stort sett fungerat tillfredsställande. Genom de offentliga ledamöterna har sålunda från sam­hällets sida skapats en viss insyn och medverkan i affärsbankernas verk­samhet. De offentliga ledamöterna har också kunnal lillföra bankslyrd-serna kunskap och informaiion från sina inlresseområden till gagn för bankernas verksamhei. Med hänsyn lill den roll som affärsbankerna har inom samhällsekonomin anser jag emellertid all samhällets inflytande över styrelsernas sammansättning bör stärkas. Med hänsyn till den centrala ställning som ordföranden i en affärsbanksslyrelse har ligger del enligt min mening närmast till hands alt detta sker genom att ge det allmänna inflytan­de över valet av ordförande. Jag förordar därför all förslagel i promemori­an läggs lill grund för lagsliftning.

Under remissbehandlingen har bl.a. bankföreningen pekal på all etl genomförande av förslagel i fråga om affärsbankerna resulterar i en bris­tande likställighet av de olika bankgrupperna. Jag vill till detla säga att samhället redan nu har ett väl etablerat inflytande i sparbankernas styrel­ser genom alt styrelsen utses av en huvudmannakår som lill hälften är utsedd av kommuner eller landsting. Det finns därför, enligt min mening, inte skäl att nu vidga det samhälleliga inflytandet över sarnmansättningen av sparbanksstyrelserna. Inte heller beträffande föreningbankerna med dess kooperativa karaktär finns anledning att f.n. överväga en sådan älgärd. För den bankrörelse som bedrivs av Sparbankernas Bank och Föreningsbankernas Bank bör däremol samma regler gälla som för affärs­banker i allmänhel.

2.2 Ordföranden väljs av styrelsen

Mitt förslag: Bankens styrelse skall välja ordföranden.

Förslaget i departementspromemorian: Överensslämmer med mill förslag.

Prop. 1984/85:35

t

Remissinstanserna: Av remissinstanserna ar det endasl bankföreningen som kommenterat förslaget. Bankföreningen konstaterar att del i samtliga affärsbankers bolagsordningar lagits in en föreskrift om att st\ relsen utser ordförande. Föreningen anser emellertid, med hänvisning till associations-rättsliga grundprinciper, att den föreslagna ändringen ar principiellt stit-lande.

Skäl för mitt furslag: Enligt nu gällande bestämmelser kan en styrelseord­förande i affärsbank utses på olika sått. Ordföranden, som alltid skall vara ledamot av styrelsen, kan utses av bolagssiLmiman. av styrelsen eller enligt sårskild föreskrift i bolagsordningen. Samtliga affiusbanker har valt att låta styrelsen utse ordförande. Bolagsstamman, dvs. aktieägarna, kan sågas utöva sitt inflytande över ordförandevalet genom valel av styrelseledamö-ler. För den av bankerna valda ordningen talar redan nu prakliska skäl. Dessa skål förstärks ytterligare av det förslag lill undersliillning av ordlö-randeval som jag nu avser att lägga fram. All lagfästa en sådan ordning kan, enligl min mening, inte anses strida mot principen om bolagsstäm­mans inflytande i fråga om styrelsens sammansättning. Jag föreslår alliså alt i banklagen förs in en föreskrift om all styrelsen utser ordföranden.

2.3 Styrelsens val av ordförande underställs regeringen

Mitt förslag: Styrelsens val av ordförande skall imderstållas regeringen. Regeringen skall godkänna valet om den valde kan förväntas verka lör alt såväl bankens som samhällets intressen beaktas i verksamheten. Om regeringen inte godkänner styrelsens val skall regeringen mse an­nan ledamot i styrelsen att vara ordförande. Intill dess att si> relsens \ al har prövats av regeringen skall den av styrelsen \ alde vara ordförande.

Förslaget i departementspromemorian: Överensstämmer I sak med mitt förslag. 1 mitt förslag har endast gjorts en smärre omformulering av det krav som ställs för godkännande.

Remissinstanserna: Utredningsförslaget har lått ett blandat mottagande.

Bankföreningen, föreningsbankernas jörbund. uktiespnrdnui. foretii-gareförbundet och en minoritet inom riksbank.sjuUmäktige motsätter sig förslaget. De anser bl. a. alt bankerna redan är föremål lör tillräcklig insyn och tillsyn av samhället. Som skål mot förslaget framhåller bankförenin­gen och aktiespararna vidare all förslagel inle omfattar sparbankerna och föreningsbankerna och att det är olämpligt att på detta sätt ha skilda regler för olika kategorier av banker. Bankföreningen understrykeratt en ulvidg­ning av förslagel lill all avse även sparbanker och föreningsbanker redan av adminislraliva skål är orealislisk. Under hänvisning lill föreningsbanks-

Prop. 1984/85:35

7

rörelsens särskilda karaklår har Föreningsbankernas förbimd hävdat att det i vart fall finns skäl att inte låla förslaget galla Föreningsbankernas Bankj

Sparbanksföreningen som också motsätter sig förslaget anser att ett genomförande skulle ge alfiirsbankcrna en sorts officiell legitimitet som visserligen år skenbar men som ändå kan skapa oklarhet i konkurrensen mellan de olika hankgrupperna.

LO anser att förslaget inte är tillriickligt långtgåentle. LO anser all regeringen bör ulse ordförantle.

Förslaget tillstyrks eller liimnas utan erinran av riksbiinksfidlniäktige (majoriteten), hankmannajörbundct och TCO. Bankinspeklionen har läm­nat en redogörelse för sina erfarenheter av systemet med olTentliga slyrel-seledamöter. m. m.

Skäl för mitt förslag: I de allmänna utgångspunkterna har jag redogjort lör affärsbankernas ställning och inflytande i samhållsekonomin. Av redogö­relsen framgår också att det är motiverat med ett ökat inflytande fiir del allmänna. Till skillnad från bankernas branschorganisationer m.fl. anser jag inte att de nuvarande bestämmelserna om beviljande av oktroj. om offentlig tillsyn och om offentlig siyrelserepreseniation år tillräckliga för att. i överensstämmelse med vad som anförts i del föregående, ge samhäl­let ett rimligt mått av inflytande över affärsbankernas verksamhet.

Bankföreningen har framhållit alt det bör beaktas att utliindska banker kan komma alt lillåtas verka i Sverige. Denna fråga utreds f. n. av kredil-marknadskommiltcn (Fi 1983:06). Det förhållandet att utländska banker kan komma alt tillåtas etablera sig i Sverige hindrar inle att man nu tar ställning till frågan om ett ökat inflylandc över bankernas verksamhet för samhällel. I den mån utlandsågda affärsbanker etableras i Sverige finns det såvitt jag nu kan se inte skäl att lillämpa andra regler än de som gäller för andra affärsbanker här i landel.

I an";irshankernas slyrelser har ordföranden en ccniral roll. Detla gäller oavsett om han är "arbetande"" styrelseordförande eller ej. dvs. oavsett om han mer eller mindre på heltid lar del i skötseln av banken eller ej. Ett lämpligt sätt alt vidga det allmännas insyn och inflytande i alTärsbankernas verksamhet är att det allmänna får en bestämmande roll vid val av ordfö­rande i affärsbankernas slyrelser. Av vad jag tidigare har anfört framgår all syflel med en sådan åtgärd är all skapa garantier för alt till ordförande utses en person som kan förväntas verka för alt också samhållels intressen beaktas i bankens verksamhet.

I promemorian diskuteras en lösning som innebär all regeringen ulser ordförandena i affärsbankernas styrelser. Hiirigenom skulle det allmänna få möjlighet att på ett direkt sätt lillsc all ordförandeposterna i affärsban­kerna ges lill personer som kan förväntas i tillräcklig grad beakta samhäl­lets inlresscn. Med hänvisning till all en rad problem är förknippade med

Prop. 1984/85:35

8

en sådan lösning avvisas denna i promemorian. Jag har för egen del inte heller funnit all det finns tillräckligl underlag för all föreslå en så ingripan­de åtgärd.

Promemorieförslaget innebär att del allmänna ändå får inflytande och kontroll över val av styrelseordförande genom alt regeringen skall godkän­na valet. Om godkännade inle lämnas, skall regeringen utse annan styrel­seledamot till ordförande. Enligt min mening bör denna ordning införas. Jag anser alt det finns goda utsikter all den nämnda lösningen i praktiken tillförsäkrar det allmänna del medinflytande över ordförandevalen som samhället enligl min mening bör ha.

1 detla sammanhang kan del påpekas all för en offenllig slyrdsdedamot gäller samma regler i fråga om ansvar, sekretess och lojalilel som för de av bolagsstämman valda ledamöterna. En arbelstagarledamol kan däremot inte utses till ordförande eftersom dessa ledamöter inte tillsätts enligt banklagens bestämmelser.

En ordning där regeringen prövar styrelsens val av ordförande bör utformas på följande sätt.

I 77 § lagen (1955:183) om bankrörelse, hanklagen, föreskrivs att styrel­sens val av ordförande omedelbart ska underställas regeringen för godkän­nande. För all styrelsen inle skall vara ulan ordförande fram lill dess all frågan om godkännande har prövals av regeringen bör den av slyrelsen utsedde ledamoten vara ordförande fram lill denna tidpunkl. Vid sin pröv­ning av valel skall regeringen bedöma huruvida den av slyrelsen valde kan förvänlas verka för all såväl bankens som samhällels inlresscn beaklas i bankens verksamhei. Den nu angivna fömlsällningen för godkännande knyter an till vad som i 71 § banklagen föreskrivits om offentlig styrelsele­damots uppgift. Om regeringen inte anser alt den av styrelsen utsedde ordföranden uppfyller nyss angivna krav skall regeringen i stället utse en annan ordförande. Även i sådant fall bör bestämmelsen i banklagen om att ordföranden skall vara ledamot av styrelsen tillämpas. Regeringen bör således, om den inte kan godkänna styrelsens val av ordförande, ha möjlig­het alt utse någon av de andra styrelseledamöterna till ordförande. Delta innebär all även en offentlig styrelseledamot kan utses till ordförande.

I samband med att systemet med offentliga slyrelserepresenlanler i affärsbankernas styrelser infördes uttalade departementschefen (prop. 1970:141 s. 13) all beslut om lillsältande av offentlig ledamot bör fallas försl efter det all ifrågavarande bank under hand berells lillfälle all framfö­ra sina synpunkler i fråga om personvalet. Ell sådani förfarande skulle enligl departementschefens mening bidra lill alt skapa förutsättningar för del förtroendefulla och konstruktiva samarbete mellan den offentliga sly-rdseledamolen och bankslyrelsen i övrigi som förslagel syftade till. Någon reglering av samrådsförfarandel ansågs inte nödvändig ulan detta borde ske helt formlösl.

Prop. 1984/85:35

9

På motsvarande sått bör man, når del gäller val av ordförande i affärs­bankernas styrelser, utgå från att sådana kontakter mellan banken och regeringen kommer all föregå valet att delta normalt inle senare kommer att underkännas av regeringen. Om det skulle inträffa alt regeringen tving­as vågra alt godkänna styrelsens val och i stället får ulse nägon annan ledamot bör strävan självfallet ändå vara all lill ordförande ulse någon som de övriga styrelseledamöterna kan ha förtroende för. Eftersom alla parter år betjänta av att banken har en ordförande som har allas förtroende kan man utgå från att enighet praktiskt taget alltid kan nås vid del förordade samrådet. De fall då regeringen fär ulse ordförande lorde därför bli yiiersl sällsynta. Liksom vid förordnande av offentliga ledamöter bör samrådsför­farandet inle lagregleras utan ske formlösl.

Som bankinspeklionen framhållit i sill remissyttrande råder sedan länge den praxis att de större affärsbankerna inför ett val av ny styrelseordfö­rande ger bankinspeklionen lillfälle alt, mol bakgrund av inspektionens uppgift som tillsynsmyndighet, framföra synpunkler på den tilltänkte ord­föranden. Den ordning som nu föreslås bör inle föranleda ändring av denna praxis.

2.4 Regeringens godkännande gäller tills vidare

Mitt förslag: Regeringens godkännande av styrelsens val av ordförande skall galla tills vidare. Vid omval av en tidigare godkänd ordförande behöver inte ny underställning ske. Om regeringen har utsett ordföran­de galler uppdraget tills det återkallas.

Förslaget i departementspromemorian: Överensslämmer i huvudsak med mitt förslag. I promemorian föreslås dock att också omval skall understäl­las regeringen lör godkännande samt all. i de fall regeringen har ulsett ordförande, tiden för uppdraget skall sammanfalla med mandatperioden.

Remissinstanserna: Bankföreningen anser alt underställning av omval är en onödig omgång. De övriga remissinstanserna har inle kommenterat försla­get.

Skäl för mitt förslag: I likhet med bankföreningen finner jag övervågande prakliska skäl lala för alt ell godkännande bör gälla tills vidare. Om styrelsens val av ordförande har godkänts av regeringen behövs alltså inte ny underställning vid omval av en tidigare godkänd ordförande. Om rege­ringen utser ordförande gäller uppdraget tills det återkallas, dock naturligt­vis längst under den lid ordföranden är ledamot i styrelsen. En ordförande som utsetts på detla sätt kan inte entledigas av styrelsen. Däremot kan bolagsstämman, om ordföranden inte är offentlig styrelseledamot, få ho-

+ 1    Rik.sdiigen 1984/85. I samt. Nr 35

Prop. 1984/85:35

10

nom ersatt genom att välja in en annan person på hans plats i slyrelsen. 1 sådant fall skall slyrelsen välja ny ordförande, vilkel val därefter prövas av regeringen i den ordning som föreslås i avsnill 2.3.

2.5 Regeringens godkännande eller uppdrag kan återkallas

Mitt förslag: Regeringens godkännande får återkallas, om ordföranden inle längre uppfyller de krav som ställs för godkännandet. Om regering­en utsett ordförande kan uppdraget när som helsl återkallas.

Forslaget i departementspromemorian: Enligt promemorieförslaget kan ett godkännande eller uppdrag återkallas endasl om ordföranden visar sig uppenbart olämplig.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inle kommenterat förslaget.

Skäl för mitt förslag: Del bör finnas en möjlighet för regeringen att upphäva ett godkännande, om ordföranden inle längre uppfyller de krav som ställs för godkännande, dvs. att ordföranden verkar för att såväl bankens som samhällels intressen beaklas i verksamheten. Om etl godkännande återkal­las skall styrelsen välja en ny ordförande. Valet skall därefter underställas regeringen för godkännande.

Ett av regeringen givet uppdrag som styrelseordförande bör kunna åter­kallas när regeringen så finner lämpligt. Även i della fall ankommer del på slyrelsen alt välja ny ordförande. Valet skall underställas regeringen för godkännande. Detsamma gäller om ordföranden av annat skäl fråniräder som ordförande.

2.6 Ikraftträdande

Mitt förslag: De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den I januari 1985.

Förslaget i departementspromemorian: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inle kommenlerat förslagel.

3    Upprättat lagförslag

I enlighet med del anförda har inom finansdepartementet upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse.

Lagförslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.

Prop. 1984/85:35

4   Hemställan

Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslaget.

5   Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

Prop. 1984/85:35

13

Bilaga I

FINANS­DEPARTEMENTET

PROMEMORIA ANGÅENDE STYRELSE­ORDFÖRANDE I AFFÄRSBANK

DsFi 1984:5

Prop. 1984/85:35

14

Innehållsförteckning

sid.

Lagförslag ......................................................................... 15

1

Inledning ........................................................................ 16

2

Nuvarande ordning  ....................................................... 16

2.1

Styrelse   .................................................................. 16

2.2

Konlorsstyrdse   ........................................................ 18

2.3

Styrelseordförande   ................................................. 19

3 Affärsbankernas beslutsorgan enligt

nuvarande organisation   ............................................... 21

3.1

Allmänt   ................................................................... 21

3.2

De privata storbankerna   ......................................... 22

3.3

Övriga privata affärsbanker   .................................... 23

3.4

Delegationsbeslutens gränser    ............................... 24

3.5

Ansvar, sekretess, lojalitet ....................................... 24

4 Överväganden och förslag  ............................................ 25

Prop. 1984/85:35

Lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse

Härigenom föreskrivs all 77 § lagen (1955: 183) om bankrörelse skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11

§

Inom styrelsen skall en ledamot vara ordförande. Har bolagssläm­man ej utsett ordförande eller skall, där en eller flera ledamöter tillsatts i annan ordning än genom val å bolagsstämma, sådan ledamot ej enligt bolagsordningen tillika vara styrelsens ordförande, skall styrel­sen välja ordförande. Vid lika rös­tetal skall valel avgöras genom lott­ning.

Verkställande direktör eller an­nan befattningshavare i banken må icke vara ordförande.

Inom styrelsen skall en ledamot vara ordförande. Denne väljs av styrelsen. Vid lika röslelal skall va­lel avgöras genom lottning. Verk­ställande direktör eller annan be­fattningshavare i banken får inte vara ordförande.

Styrelsens val av ordförande skall utan dröjsmål underställas re­geringen för godkännande. Rege­ringen skall godkänna styrelsens val. om den valde kan förväntas verka för att inte bara bankens utan också samhällets intressen beaklas i verksamheten. Godkänner inte re­geringen valet, skall regeringen i stället utse en annan ledamot av styrelsen till ordförande.

Regeringens godkännande gäller tills vidare. Har regeringen utsett ordförande, gäller uppdraget för den tid som denne har utsetts att vara styrelseledamot. Godkännan­det eller uppdraget får återkallas, om ordföranden visar sig vara up­penbart olämplig som ordförande.

Intill dess valet har prövats av regeringen, skall den av styrelsen utsedde ledamoten vara ordföran­de.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985.

Prop. 1984/85:35

16

1   Inledning

År 1971 infördes möjlighet för regeringen att tillsätta offentliga styrelse­ledamöter i affärsbankernas styrelser (prop. 1970: 141, BaU 64, rskr 395, SFS 1970:666). Reformen innebar att högst tre offentliga styrelseledamö­ter fick tillsättas i varje bank. Med anledning av sammanslagningen av Skandinaviska Banken och Stockholms Enskilda Bank vidgades år 1972 rällen all utse offentliga styrelseledamöter lill alt avse högst fem sådana ledamöler i varje bank (prop. 1971; 166, NU 51, rskr 324, SFS 1971: 1032).

Genom etl beslut vid 1975/76 års riksmöte byggdes systemet med offenl­lig siyrelserepreseniation ut ylleriigare (prop. 1975/76:53, NU 37, rskr 200, SFS 1976: 107). För del förslå fick sålunda regeringen räll alt lillsälta offentliga styrelseledamöter i de privata storbankernas regionala styrelser i den män så inle redan kunde ske. För del andra vidgades rällen för en offentlig ledamot i en banks huvudstyrelse att närvara när ett ärende behandlas i direktion eller annan persongrupp med särskilda uppgifter inom banken.

Offenllig ledamot fick sålunda möjlighel att delta i sammanträden även inom t.ex. särskilt kreditulskoll och utlandsförvallning inom banken, när där behandlas ärende som del finns anledning alt bevaka därför all sam­hällsintressen berörs.

För del iredje infördes regler om kommunal representation i affärsban­kernas lokala kontorsslyrelser. Kommunerna får själva beslämma om de vill utnyttja denna rätt. Antalet kommun valda ledamöter i varje kontors-styrelse bestämdes lill två. Ledamöterna utses av kommunfullmäktige.

I denna promemoria läggs fram förslag som ger samhällel möjlighel all påverka valet av ordförande i affärsbankernas slyrelser. Därigenom kom­mer samhällets inflytande över bankerna och näringslivet i övrigt att öka.

2   Nuvarande ordning

2.1 Styrelse

Enligl 71 § lagen (1955:183) om bankrörelse (banklagen) skall för bank­aktiebolag finnas en styrelse som beslår av minst fem och högst Ijugolre ledamöler. Regeringen har räll all ulse högsl fem ledamöler i slyrelsen, offenlliga styrelseledamöter. Övriga styrelseledamöter, högst aderlon, väljs på bolagsstämma. Enligl bestämmelser, som lagils in i bolagsordning­en, kan dock en eller flera av dessa ledamöler tillsättas i annan ordning. Förutom styrelseledamöter utsedda enligt 71 § banklagen kan i styrelsen ingå två arbelstagarledamöler som utsetts med tillämpning av lagen (1976:355) om siyrelserepreseniation för de anställda i bankinstilul och försäkringsbolag. Arbelstagariedamöterna skall inle räknas in i del antal styrelseledamöter som utses enligl 71 §.

Prop. 1984/85:35

17

Styrelseledamol skall vara myndig och här i rikel bosalt svensk medbor­gare. Av slyrdsdedamölerna får inle flera än en för varje påbörjal femlal vara befattningshavare i banken. Vid denna beräkning skall hänsyn inle las lill offenllig styrelseledamol (72 § banklagen) och inle heller till arbetsta-garrepresenlanl enligl den förut nämnda lagen.

Slyrelsen skall inom sig ulse verkslällande direklör och ställföreträdare för denne. Om del behövs kan flera verkslällande direktörer utses. Verk­ställande direktör skall under styrelsens överinseende leda bankens verk­samhet och i den utsträckning som styrelsen bestämmer avgöra ärenden som det annars ankommer på slyrelsen all pröva. Slyrelsen kan också uppdra ål annan person, s. k. delegat, att ensam eller i förening med annan avgöra ärenden för styrelsens räkning (74 § första och andra styckena banklagen).

Affärsbankstyrdsernas delegering av den egna beslutanderätten är myc­kel omfattande. Det åligger styrelsen att ange delegeringens omfallning i en ärlig instruktion. Om uppdraget avser beviljande av kredit eller garanli, skall grunderna härför anges i instruktionen. Uppdrag kan när som helst återkallas och styrelsen kan också oavsett lämnat uppdrag avgöra ärende av varje slag. Vissa ärenden får styrelsen inte delegera. Förbudet omfattar ärenden om inrättande eller indragning av avdelningskontor eller överta­gande av annan bankrörelse, om förvärv eller försäljning av bankfaslighet, om beviljande av kredit eller garanli lill vissa befailningshavare, delegal, slyrdseledamol och sådan person närstående sammanslutning och vissa andra personer, om förvärv av aktie och förlagsbevis i andra fall än där fråga är om all skydda fordran saml ärenden om faslslällande av allmänna räntesatser för in- och utlåning och utgivande av obligationer med längre löplid än ell år. Styrelsen kan dock i fråga om "rördsekrcdil" till delegater m.fl. fastställa vissa gränser inom vilka underordnat organ kan beslula i styrelsens ställe. Vidare kan delegat beslula om ändrade räntesatser för tiden intill nästa styrelsesammanträde, om det är påkallat av allmän ränte­förändring (74 § tredje-sjätte styckena banklagen).

Enligt 74 a § första slyckel första meningen banklagen äger regeringen förordna att delegaluppdrag enligl 74 § andra stycket, som avser flera personer, skall omfatta också offenllig styrelseledamot. Bestämmelsen tillkom för all lösa problemen med samhällsrepresentation i Skandinaviska Enskilda Bankens cenlralkonlorsstyrdser, som består av ledamöter som ingår i centralstyrelsen. Den kan ocksä tillämpas på andra delegatgrupper som helt eller delvis består av styrelseledamöter. I andra meningen finns en bestämmelse som ger regeringen rätt att tillsätta en särskild samhällsre-presentanl i delegalgmpp som ulgör regionslyrelse eller annal högsla or­gan för etl större geografiskt område. Bestämmelsen lar närmast sikte på de regionsiyrelser som finns i Svenska Handelsbanken, Götabanken och PK-banken samt på de regiondirektioner som finns i Götabanken. Enligt Iredje stycket äger offentlig styrelseledamol närvara och della i överiägg-

t2    Riksdagen 1984185. I saml. Nr 35

Prop. 1984/85:35

18

ningar när ärende som senare skall avgöras av slyrelsen förbereds av därtill särskilt utsedda styrelseledamöter eller befattningshavare i banken. Därmed avses organ som direktion, kreditulskoll och liknande. Med tanke på Skandinaviska Enskilda Bankens organisation har bestämmelsen for­mulerats så all den ger utrymme för regeringen att beslämma alt de offentliga styrelseledamöter som förordnars att ingå i var sin centralkon­torsstyrelse också får delta i arbetet inom den direktion och andra perso­nalgrupper som är knutna till resp. cenlralkonlorsslyrelse.

Offenllig slyrdsdedamot är underkastad de kvalifikationskrav och be­stämmelser i övrigt som gäller styrelseledamöter utsedda av banks bolags­stämma.

Offentliga styrelseledamöter finns numera i samtliga affärsbanker utom den nybildade Sveabanken. Antalet styrelseledamöter inklusive offentliga ledamöler och personalrepresentanter framgår av tabell 1.

Tabell 1: Antalet styrelseledamöter i afTärsbankerna (källa: Bankinspektionen, no­vember 1982).

Styr

ledamöter

Offentliga Personal-

ledamöter

representanter

Namn

ord."

)     suppl.*)

ord.

suppleanter

Bohusbanken

8

2

1

_

_

Götabanken

14

4

2

2

2

Jämtlands Folkbank

9

5

1

2

2

Skaraborgsbanken

10

3

1

T

2

Skånska Banken

11

6

1

2

2

Sparbankemas Bank

12

6

1

2

2

Sundsvallsbanken

8

16

1

2

2

Svenska Handelsbanken

16

5

2

-

-

PK-banken

14

4

-

2

2

Uplandsbanken

12

3

1

2

2

Wermlandsbanken

10

2

1

2

2

Östgötabanken

10

2

1

2

1

Föreningsb. Bank

12

8

1

2

2

Skand. Ensk. Banken

18

20

3

2

2

Sveabanken

6

2

-

-

-

*) andra än offentliga ledamöter och av personalen utsedda

Offentlig styrelserepresentation i regionala styrelser fanns den 1 januari 1984 i Götabanken (tre ledamöler), PK-banken (fem ledamöter) och Svens­ka Handelsbanken (åtta ledamöter). I Skandinaviska Enskilda Banken har de tre offentliga ledamöterna förordnals alt vara ledamot i var sin cenlral­konlorsslyrelse.

2.2 Kontorsstyrelse

Som förut anlytts delegerar bankernas slyrelser i stor omfaltning sin beslutanderätt. Sådan delegation kan ske till kontorsslyrelser, dvs. styrel­ser som är knutna lill avdelningskontor och andra lokala kontor. Antalet

Prop. 1984/85:35

19

sådana styrelser uppgick enligl bankinspeklionen år 1982 till ca 850. Enligt 74 a § andra stycket banklagen äger kommunfullmäktige i den kommun där kontoret är beläget förordna högst två ledamöler i kontorsstyrdsen. Dessa ledamöler har, liksom offenlliga ledamöler i en banks huvudslyrelse, lill uppgift all särskill verka för all samhällets inlressen beaklas i verksamhe-len.

1 de fall då kontorsstyrelse är gemensam för kontor i två kommuner skall kommunfullmäktige i varje kommun utse en ledamot i slyrelsen. Om kontorsstyrelsen är gemensam för kontor i tre eller flera kommuner är rätten all ulse ledamöler begränsad till de två till invånarantalet största kommunerna. Antalet kommunvalda ledamöler kan därigenom aldrig överstiga två.

2.3 Styrelseordförande

I 77 § banklagen stadgas att inom slyrelsen en ledamot skall vara ordfö­rande. Om bolagsstämman inte har utsett ordförande väljs ordföranden av styrelsen. Tillsätts en eller flera ledamöler i slyrelsen i annan ordning än genom val på bolagsstämman kan i bolagsordningen föreskrivas att sådan ledamot skall vara ordförande. Fråga om val av ordförande avgörs vid lika röstetal genom lottning.

I andra stycket i nyss nämnda lagrum stadgas vidare att verkställande direklör eller annan befattningshavare i banken inle får vara ordförande. Skälet härtill är alt styrelsen har att utöva tillsyn över bankens befattnings­havare. Den bör därför inte ledas av någon av dessa.

De särskilda arbetsuppgifter som ankommer på styrelsens ordförande anges i 78 § banklagen. Enligt första slyckel åligger del ordförande all tillse all sammanträden hålls. Så skall ske så ofta bolagsordningen föreskri­ver och eljest då så erfordras. Ordföranden skall vidare jämte annan ledamot bestyrka riktigheten av de protokoll som skall föras över styrel­sens sammanträden.

Bestämmelserna i 78 § banklagen är jämförliga med de bestämmelser som fanns i 84 § andra och tredje styckena 1944 års aktiebolagslag. Vid tillkomsten av sistnämnda lag gjordes i vederbörande riksdagsutskott ett uttalande om styrelseordförandens uppgifter vilket, enligt Wesleriinds kommentar lill banklagen (s. 267), förtjänar uppmärksamhet även i fråga om bankaktiebolagen. Utskottet anförde (jfr NJA II 1945 s. 473).

Inom utskottet har framhållits som önskvärt, all ordförandens ställning och hans skyldighet att följa bolagets verksamhei kommit lill uttryck i lagtexten. För en närmare reglering av della ämne möta betydande svårig­heter. Utskottet vill som sin mening framhålla, att uppdraget säsom styrel­sens ordförande innebär ej allenast ordförandeskapet vid styrelsens sam-manlräden utan också skyldighet alt följa bolagets verksamhet och, då så erfordras, göra denna lill föremål för överväganden inom slyrelsen. Ordfö-

Prop. 1984/85:35

20

randen bör övervaka, att styrelsens tillsynsplikt utövad genom styrelse­ledamöternas personliga insatser eller genom etl efter förhållandena läm­pat rapporisystem - icke eftersattes. Ordföranden bör över huvud tagel så handhava sitt uppdrag, att han intager en samlande ställning och med sin personliga mellankomst, där det kräves för etl enande av stridiga uppfatt­ningar om vad som är lill bolagels bäsla, åsladkommer en verklig effektivi-lel i slyrdsens förvaltning av bolagets angelägenheter.

Finns inte föreskrifter om särskild röstpluralilel i bolagsordningen har ordföranden enligt 79 § andra stycket banklagen uislagsrösl vid lika röste­tal.

Också när del gäller aktiebolag i allmänhet lorde styrelsens ordförande böra tillse att slyrelsen verkligen utövar en effektiv förvaltning av företa­get. Nial påpekar i Svensk associationsrätt (s. 89) att ordförandens skyldig-hel att tillse att erforderliga styrelsesammanträden äger rum förutsätter alt han håller sig väl underrällad om associalionens verksamhei. Delta sker vanligen genom etl system av regelbundna och tillräckligl täta rapporter från verkställande direktören och/eller andra personer inom förvaltnings­organisationen. För att kunna uppfylla denna och andra skyldigheter har ordföranden räll att av verkställande direktören och annan personal in­fordra de upplysningar han finner erforderliga. En sådan rätt tillkommer i allmänhet ej annan enskild styrelseledamol utan särskill uppdrag av styrel­sen.

Det har på senare tid i såväl banker som andra aktiebolag blivit allt vanligare all en styrelseordförande mer eller mindre på heltid medverkar i bolagets skötsel. Några särskilda regler om sådana "arbetande" styrel­seordförande finns varken i banklagen eller i aktiebolagslagen. Kedner-Roos påpekar i sin kommentar lill aktiebolagslagen (del 1, andra upplagan 1982 s. 178) alt det i sådana fall är vikligt all arbetsfördelningen i förhållan­de till verkställande direktören övervägs. Verkslällande direktörens för­valtningsrätt får inte beskäras i så hög grad alt del kommer all strida mol grunderna för aktiebolagslagen. Detsamma kan förmodas gälla också i förhållande lill banklagen. I kommentaren framhålls vidare att förekoms­ten av en heltidsarbetande ordförande inle i någon väsentlig utsträckning påverkar de skyldigheter och det ansvar som åligger övriga styrelseleda­möter. I det fall en särskild arbetsrutin införs för en styrelse med arbetande ordförande, jourhavande ledamot eller arbetsutskott sägs del vidare vara lämpligt att en arbetsordning som kompletterar lagens och bolagsordning­ens bestämmelser fastställs av slyrelsen.

Prop. 1984/85:35

21

3    Affärsbankernas beslutsorgan enligt nuvarande organisation

3.1 Allmänt

Del ankommer pä bankens styrelse all förvalla banks angdägenheler och fatta därav påkallade beslut. Alll beslutsfattande under bankstyrelsen grundas på delegering från styrelsen med tillämpning av 74 § banklagen. Som fömt nämnts skall styrelsen utfärda föreskrifter angående delegering av befogenheter i en för ell år i sänder fastställd instmklion. Med delege­ring från styrelsen till viss instans i banken följer således inle rätt för denna instans all föra befogenhet vidare till underställt organ, om inle della föreskrivits i instruktionen. Banklagen ger möjlighel att delegera personlig beslutanderätt till verkslällande direklör eller annan befailningshavare. Detta förekommer i mera betydande utsträckning i en bank. Svenska Handelsbanken, men i övrig i mindre utsträckning. Beslutanderätt har i andra banker dock delegerats i högre grad lill verkslällande direktör än till andra befattningshavare. Som regel utövas den delegerande beslutanderät­ten kollegialt i direktioner och molsvarande organ saml i regionala och lokala styrelser (kontorsslyrelser). Dessa slag av styrelser har inte någon associationsrällslig grund i banklagen eller annan lagstiftning. Termen styrelse är därför något vilseledande. I själva verket är del fråga om delegationer, som utrustats med en från bankslyrelsen överlåten beslutan­derätt och som kännetecknas av att delegaterna, vilka utses av bankens styrelse, så gott som helt utgörs av personer utanför banken. Ett undantag är de tre styrelser för de centrala enheterna som finns inom Skandinaviska Enskilda Banken. Ledamöterna i dessa rekryteras från banksiyrdsens slämmovalda ledamöler och har därmed också ett egentligt slyrelseansvar.

Av det sagda följer att del definitiva ansvaret för banks förvaltning ligger hos den centrala bankstyrelsen, således även i den mån beslutanderätten har delegerats. På grund härav krävs en omfattande rapportering lill styrel­sen. Periodisk rapportering sker i princip lill närmast överordnad instans och vidare till styrelsen, varvid styrelsen får möjlighel att granska i vart fall de väsentligaste besluten och den inriktning verksamheten får på grund av skilda instansers beslutsfattande. Genom att bankstyrelsen årligen har alt la ställning till instruktionen kan styrelsen fortlöpande ompröva delege­ringen på basis av vunna erfarenheter, ändra densamma eller komplettera sina riktlinjer.

Heltidsarbetande styrelseordförande finns i fyra av affärsbankerna -Skandinaviska Enskilda Banken, Svenska Handelsbanken, Götabanken och Wermlandsbanken. Det är i samtliga fall fråga om ordföranden i centralstyrelsen. Någon heltidsarbetande ordförande finns således inte i regionslyrelserna eller motsvarande. Några särskilda instruktioner för des­sa styrelseordförande finns inle hos bankinspeklionen. Därav kan man dra slutsatsen att någon delegation lill ordförandena inle förekommer.

Prop. 1984/85:35

22

Konlorsslyrdserna har i princip samma funktion och uppgifter i samtliga affärsbanker. Delegerade befogenheter lar sikte på kreditärenden. Kredit-limiten är avpassad efter rörelsen omfaltning men varierar också från bank lill bank.

Ett stort antal kontor (expeditionskontor) saknar konlorsstyrdse. Anta­let bankkontor i affärsbankerna var vid 1982 års utgång 1 468 och antalet lokala kontorsslyrelser var cirka 850. Konlorsstyrdse förekom alltså vid drygt hälften av bankkontoren.

I de största bankerna behandlas i bankstyrelsen främst policybelonade frågor och enskilda ärenden av särskill stor betydelse, medan i de mindre bankerna även ärenden som hör till den löpande förvaltningen i betydande utsträckning handläggs av bankslyrelsen. I det följande lämnas en översikt i stora drag över de nuvarande beslutsorganen i de olika affärsbankerna.

3.2 De privata storbankerna

Skandinaviska Enskilda Banken är uppdelad på fem centrala enheter -Huvudkontoret, SEB International saml centralkontoren i Stockholm, Göteborg och Malmö. Huvudkontoret, SEB International och centralkon­toret i Stockholm har en gemensam styrelse, medan centralkontoren i Göteborg och Malmö har var sin styrelse under den centrala styrelsen. Under den centrala styrelsens inseende utövas ledningen av bankens verk­samhet av en verkställande ledning som består av fem likställda verksläl­lande direktörer med gemensamt ansvar inför styrelsen. Styrelsen har möjlighet att besluta att vissa koncernfrågor skall handläggas av styrelsele­damot som inle ingår i verkställande ledningen. Var och en av verkstäl­lande ledningens ledamöter skall av styrelsen förordnas all under verksläl­lande ledningen vara chef för en av bankernas cenlrala enheter. Deras överläggningar skall ledas av en av dem, som utses av styrelsen. Styrelser­na för Skandinaviska Enskilda Bankens cenlrala enheter består av perso­ner som är ledamöler i bankens centralstyrelse därav en offenllig styrel­seledamot saml verkslällande direktören för enheten jämte ersättare. Verkslällande direktören är tillika suppleant i centralstyrelsen. Ordföran­den utses av centralstyrelsen. Under varje enhetsslyrelse finns en direk­tion bestående av verkställande direktören, hans ställföreträdare och de ytterligare ledamöler som slyrelsen utser. Inom banken finns också sär­skilda kreditkommiltéer bestående av befattningshavare i banken.

1 Svenska Handelsbanken finns under den centrala bankslyrelsen älta regionala enheter - regionbanker - med stor självständighet. Regionban­kerna omfattar Slor-Stockholm, Stockholms city. Södra Sverige, Västra Sverige, Östra Sverige, Mellansverige, Södra Norrland resp. Norra Norr­land. För varje regionbank finns en regionbanksslyrdse som består av regionbankschefen och de andra personer som centralstyrelsen ulser samt en offenllig ledamot. Ordföranden utses av centralstyrelsen. Under varje

Prop. 1984/85:35

23

regionbanksslyrdse finns en direktion beslående av regionbankschefen och vissa andra befattningshavare i chefsställning.

De kredilärenden och andra viktigare ärenden som skall behandlas av Svenska Handelsbankens cenlralstyrdse förbereds av cenlralstyrdsens beredning. Denna beslår av slyrdsens ordförande, de båda vice ordföran­dena, de båda verkslällande direktörerna saml ylleriigare högst fyra styrel­seledamöter.

Verksamheten i Götabanken är inte i lika hög grad som i övriga privata storbanker decentraliserad till regionala förvaltningar. Närmast under cen­tralstyrelsen finns ett arbelsulskotl som beslår av styrelsens ordförande, styrelsens förste vice ordförande, en av styrelsen utsedd styrelseledamot och verkställande direktören. I Götabanken finns tre regionala styrelser, nämligen för Östra regionen i Jönköping, för Västra regionen i Göteborg och för Norra regionen i Stockholm. Styrelserna består av ledamöter som huvudslyrelsen utser, en offenllig ledamot och regionchefen. Ordförande utses av centralstyrelsen. Under regionstyrelsen finns en direktion beslå­ende av befattningshavare i banken. - Antalet regioner i Gölabanken utökades från årsskiftet 1983/84 till fem.

3.3 Övriga privata affärsbanker

I provinsbankerna förekommer under bankslyrelsen huvudsakligen en­dasl två beslutsnivåer, nämligen en eller flera direktioner saml kontorssty­relser. Delegeringen gäller så gott som helt kreditgivningsfrågor och där­med sammanhängande ärenden. Allmänt kan sägas all provinsbankslyrd-serna har bättre möjligheter alt följa den löpande verksamheten än stor­bankernas slyrelser beroende på all de enskilda ärendena i större utsträck­ning kommer under styrelsens prövning och all kontaktvägarna till verk­samheten på fältet är kortare.

I flera provinsbanker saknas krav på alt direktionen skall ha andra medlemmar än befattningshavare i banken. I några av direktionerna skall dock ingå styrelseledamol som inte är befattningshavare i banken. Några av provinsbankerna har även speciella kreditdirektioner eller liknande organ, vari ingår befattningshavare.

Sparbankernas Bank och Föreningsbankernas Bank är affärsbanker av speciell karaktär genom all utgöra centralbank för sparbanksrörelsen resp. föreningsbanksrörelsen. I organisatoriskt avseende skiljer de sig främst från övriga större affärsbanker genom alt båda saknar kontorsorganisation på lokal nivå.

Sparbankernas Bank har under bankslyrelsen dels ell arbelsulskotl, dels en direkfion och dels en särskild kreditdelegafion. Vidare finns en kon-cerndireklion, som är etl forum för samråd och informationsutbyte i för banken och dess dotterbolag väsentliga frågor. I arbelsuiskotlet ingår styrelsens ordförande och fyra av styrelsen inom sig utsedda ledamöler.

Prop. 1984/85:35

24

varav högsl en befattningshavare i banken. Direktionerna liksom kreditde­legationen består endast av befattningshavare i banken.

I Föreningsbankernas Bank finns förutom slyrelsen en direktion, en ledningsgrupp och en direktionens kreditdelegafion. Direktionen beslår av styrelsens ordförande, verkställande direktören och hans ställföreträdare, verkslällande direktören i Sveriges Föreningsbankers Förbund och en femte ledamot som utses av slyrelsen. Ledningsgruppen beslår av verk­slällande direktören, vice verkslällande direktören, cheferna för finans/ fondsektionen, utlandssektionen och administrativa sektionen. Kredilde-legalionen består av vice verkställande direktören, kredilchefen, dennes ställföreträdare och chefen för bankens kontor.

Bohusbanken och Jämtlands Folkbank är två små affärsbanker. 1 båda bankerna sammanträder styrelserna i regel en gång i månaden. Som be­slutsorgan under slyrelsen finns i båda bankerna direktioner. Den särskilda kredildireklionen i Jämtlands Folkbank består av verkslällande direktören och två tjänstemän. I Bohusbankens direktion ingår förutom verkslällande direktören två av slyrelsen utsedda ledamöter som skall vara styrelseleda­möter eller befattningshavare i banken. Till skillnad från Jämtlands Folk­bank och övriga affärsbanker har Bohusbanken inte några avdelningskon­tor och därmed ej heller några kontorsslyrelser.

Sveabanken, som endast har ett kontor, har som beslutsorgan under slyrelsen etl kreditulskoll. I utskottet ingår tre av bankens styrelseledamö­ter samt verkslällande direktören och dennes ställföreträdare.

3.4 Delegationsbeslutens gränser

Vid delegation av beslutanderätt från centralstyrelsen anges inom vilka gränser olika delegater eller ddegalgrupper får bevilja kredit eller garanti. Dessa gränser kredillimiter finns angivna i de enskilda bankernas instruktioner. Som framgått av avsnitt 3.2 och 3.3 varierar organisationen och beslulsddegeringens omfattning mellan de olika bankerna. Del gör också kredillimilerna för olika typer av delegationer. Renl allmänt kan sägas att kreditlimilen är högre ju närmare en banks centrala styrelse delegatgruppen är placerad. Kredillimilerna sträcker sig från 100 milj. kr. ned till 2 milj. kr.

3.5 Ansvar, sekretess och lojalitet

1 samband med att systemet med offenlliga styrelseledamöter infördes år 1971 log departementschefen i prop. 1970: 141 s. 13 f bl.a. upp frågan om vilka kvalifikationskrav och bestämmelser i övrigt som skulle gälla för dem. Han anförde därvid:

Prop. 1984/85:35

25

Offentlig styrelseledamot bör vara underkastad de kvalifikationskrav och bestämmelser i övrigi som gäller styrelseledamöter utsedda av banks bolagsstämma. Del sagda innebär bl.a. alt offentlig styrelseledamot blir underkastad inte bara banklagens skadestånds- och straffbestämmelser ulan också dess sekretessbestämmelse i 192 §. Bestämmelserna bör givet­vis också ges samma tolkning vare sig det gäller en offentlig styrelseleda­mol eller en av bolagsstämman utsedd ledamot. Delta betyder i fråga om den nämnda sekretessbestämmelsen, enligt vilken enskildas förhållanden till bankaktiebolag inte får "i oträngt mål yppas", att offentlig ledamot inte har rätt att meddela sin uppdragsgivare vad han i bankstyrelsen erfarit om kunds förhållanden lill banken. Däremot lorde bestämmelsen inte kunna tolkas så all offenllig ledamot skulle vara förhindrad all, utan angivande av enskilda kunders förhållanden, delge Kungl. Maj:t synpunkler och erfaren­het belräffande sill uppdrag som samhällsrepresenlanl i bankslyrelsen.

Svenska bankföreningen log i skrivelser lill bankoulskoltel bl.a. upp frågan om vilka sekretess- och lojalitelskrav som skulle ställas på de offentliga styrelseledamöterna (BaU 1970:64). Bankföreningen uttryckte därvid oro över all de offentliga styrelseledamöterna skulle kunna medver­ka till en kunskapsöverföring till staten såsom konkurrent innebärande skada för banken. I skrivelserna underströks vidare all banklagens regler om ansvar och sekretess måste gälla i lika mån för alla styrelseledamöter.

I sitt utlåtande fann bankoulskoltel del angelägel all underslryka all departementschefens uttalande i prop. angående sekretessbestämmelserna i 192 § banklagen inle innebar att de offentliga styrelseledamöterna avsågs bedriva någon rapportering som skulle komma i konflikt med de krav som ledamotskap i en bankstyrelse medför. Utskottet fann del klart all departe­mentschefen enbart velat peka på det rimliga i att den som förordnas alt vara offentlig styrelseledamot i en bank kan med uppdragsgivaren utbyta synpunkler belräffande de allmänna förulsällningarna för fullgörandet av uppdraget.

Frågan synes därefter inle ytterligare ha belysts i de förarbeten som legat till grund för 1972 och 1976 års utvidgningar av den offentliga repre­sentationen i bankernas styrelser. (I samband med den nya sekretesslagens tillkomst år 1980 ändrades sekretessbestämmelsen i banklagen. Ändringen var dock bara av terminologisk natur, prop. 1979/80: 80 s. 45 f)

4   Överväganden och förslag

Affärsbankerna har genom sin kreditgivning och övriga verksamhei en central roll i näringspolitiken. Deras beslut i viktiga kreditfrågor kan ha betydande återverkningar på sysselsättning, produktion, stmklur- och branschulveckling saml regionala förhållanden. Systemet med offentlig slyrdserepresentalion infördes för alt ge samhället bättre möjligheter alt

Prop. 1984/85:35

26

påverka beslutsfattandet i affärsbankerna vare sig del gäller finansierings­verksamhetens allmänna inriktning, enskilda kreditfrågor eller andra från del allmännas synpunkt viktiga ärenden.

Den offentliga slyrelserepresentationen innebär en rält för det allmänna att tillsätta ledamöler inle bara i en banks cenlrala styrelse utan även i regionala styrelser. Förutom att delta i styrelsearbetet äger dessutom en offentlig ledamot i en banks huvudslyrelse rätt att närvara när ett ärende behandlas i direktion eller annan persongrupp med särskilda uppgifter inom banken såsom särskilt kreditulskoll och utlandsförvaltning. För att ge samhällel möjlighet att påverka besluten i kreditfrågor även på lokal nivå har vidare införts möjlighet för kommunerna att ulse ledamöter i affärsbankernas kontorsslyrelser, dvs. slyrelser som är knutna lill avdel­ningskontor och andra lokala kontor.

Affärsbankernas inflytande över näringslivet grundas inte bara på deras kreditgivning på olika nivåer. Tvärtom har bankernas roll som finansiärer av industrin successivt minskal under senare år. Bankernas tidigare domi­nerande roll som långivare har tagils över av allmänna pensionsfonden genom s.k. återlån, olika kapitalmarknadsinslilul genom reverslån och staten genom specialkrediter. Del är emellertid inle bara volymmässigt som affärsbankernas roll minskat. Samhällel har också i slor utsträckning lagit över risktagandet. Utvecklingen av företagens finansiering känne­tecknas vidare av den ökade betydelse som s.k. rörelsegenererade kredi­ter har fått i form av handelskrediter, pensionsskulder och skatteskulder. De större förelagen har genom denna utveckling i betydande grad blivit oberoende av affärsbankerna och uppträder genom sina finansavdelningar och finansieringsbolag själva som kreditgivare på en växande marknad utanför banksystemet.

Bankernas inflytande över näringslivel kan därför sägas endasl delvis grunda sig på en kontroll över dess finansiering. I ställel har vissa av bankerna kommu att tjäna som centra för de mäktigaste ägargrupperna i näringslivel. Tendenserna lill en uppdelning av näringslivet i "block" har därigenom kommil att framstå allt tydligare. Bankgruppernas inflytande baseras på etl kontrollerande aktieinnehav i företagen. Visserligen får bankerna själva inle äga aktier i produktionsföretag. Innehaven är emeller­tid placerade i bankernas pensionsstiftelser och i investmentbolag som i stor utsträckning har samma aktieägare som bankerna. Bankernas infly­tande utövas genom att slyrdserepresentanterna i investmentbolagen och stiftelserna ofta hämtas bland bankernas chefstjänstemän. Bankerna och investmentbolagen är också väl representerade i styrelserna för de företag som hör till bankernas intressesfär. Det är således inom styrelserna som del faktiska inflytandet över företagen kommer lill uttryck genom etl inbördes utbyte av ledamöler mellan banker, investmentbolag, pensions­stiftelser och företag.

Prop. 1984/85:35

27

Det syslem med offenlliga ledamöter i bankernas slyrelser som finns sedan åtskilliga är har i och för sig fungerat lillfredssläliande och varil lill nylla både för bankerna och del allmänna. Systemet har dock knappast gett det allmänna den insyn och det inflytande som är befogat med hänsyn till affärsbankernas i dag dominerande och strategiska ställning i samhället. Tiden är därför mogen för att ta ylleriigare etl steg för att tillförsäkra del allmänna ell rimligl mall av insyn och inflylande inom affärsbankernas område.

I affärsbankernas slyrelser har ordföranden en cenlral roll. Delta gäller oavseli om han är "arbetande" styrelseordförande eller ej, dvs. oavsett om han mer eller mindre på heltid lar del i skötseln av banken eller ej. Ell lämpligt sätt alt uppnå ytterligare insyn och inflylande för del allmänna är all det allmänna får en beslämmande roll vid utseendel av ordförande i affärsbankernas slyrelser.

Närmast till hands ligger att föreskriva all regeringen utser ordförandena i affärsbankernas styrelser. Härigenom kan lill ordförande direkl utses personer som kan förväntas verka för all samhällets intresse beaklas i bankens verksamhei. En regel om att regeringen direkt lillsäller ordföran­dena medför dock vissa problem. För all arbetel inotn slyrelsen skall fungera på bäsla sätt är del för del första viktigt all lill ordförande utses en person som bankens aktieägare och de övriga styrelseledamöterna har fullt förtroende för. En garanli för delta har man, om de deltar i tillsättandet av ordförande såsom sker när bolagsstämman väljer styrelsen och denna inom sig ulser ordförande. Någon molsvarande garanti finns inle, om ordföranden skall utses direkl av regeringen. För del andra lorde del vara oklart - i vart fall om ordförande hämtas utanför styrdsekrelsen - vilkel ansvar en sålunda utsedd ordförande associationsrältsligt skulle få gent­emot bankens aktieägare och bolagsslämman. Del är för del tredje önsk­värt all ordföranden i sin erfarenhetsbakgrund ocksä har god kännedom om sådan verksamhet som drivs av banker. Därigenom underlättas i hög grad hans möjligheler alt göra sig gällande inom styrelsen och i förhållande lill den övriga bankledningen. Därmed blir del också lättare för honom att verka för alt samhällets inlressen tillgodoses i verksamheten. All finna lämpliga personer med dessa kvalifikationer kan erbjuda svårigheter, såvi­da valel skall iräffas av nägon som slår utanför bankernas krets även om vissl samråd med bankledningen i frågan skulle förekomma.

De svårigheter som sålunda är förknippade med en ordning där regering­en direkt ulser ordförandena är naturligtvis inte någol avgörande hinder mol densamma. Det väsentliga i sammanhanget är dock all del allmänna ges koniroll över lillsållande och enlledigande av siyrdseordförandena. Är della fallet kan man utgå ifrån all de som utses till ordförande kommer alt i möjligaste män verka för att samhällels intresse tillvaratas i bankverksam­heten. En ordning som ger nämnda kontroll utan att ha de förut berörda nackdelarna är att banken väljer ordförande och underställer regeringen valet för godkännande.

Prop. 1984/85:35

28

Som framgått av avsnitt 2.3 kan ordföranden i en banks styrelse utses på tre sätt. Ordföranden, som skall vara ledamot av slyrelsen, kan sålunda utses antingen av bolagsstämman eller av styrelsen eller bli särskill utsedd enligt föreskrift i bolagsordningen. I samtliga affärsbanker torde f. n. ord­föranden väljas av slyrelsen. En smidig och praktisk lösning är därför att ordföranden alltid skall väljas av slyrelsen saml att valet skall underställas regeringen för godkännande. Samhällel skulle därigenom få möjlighel all bedöma om den person som utsetts lill ordförande är lämplig ur samhällels synpunkt. För alt ett sådani syslem skall bli effektivt måste del dock kombineras med en möjlighel för regeringen all utse en annan person till ordförande, om den ordförande slyrelsen utsett inte anses lämplig ur samhällets synpunkt.

En ordning där regeringen prövar styrelsens val av ordförande kan utformas på följande sätt.

I 77 § banklagen bör föreskrivas all ordförande skall väljas av styrelsen. Valel skall omedelbart underställas regeringen för godkännande. För alt slyrelsen inle skall vara utan ordförande fram till dess frågan om godkän­nande prövals av regeringen bör föreskrivas att den av styrelsen utsedde ledamoten skall vara ordförande fram till denna lidpunkt. Vid sin prövning av valet skall regeringen bedöma huruvida den av styrelsen valde kan förvänlas verka för att inte bara bankens utan också samhällets intressen beaklas i bankens verksamhei. Den nu angivna fömlsällningen för godkän­nande knyter an lill vad som i 7I§ banklagen föreskrivits om offenllig ledamots uppgift. Om regeringen inle anser alt den av slyrelsen utsedde ordföranden uppfyller del nyss angivna kravet skall regeringen i stället utse en annan ordförande. Även i sådant fall bör bestämmelsen i banklagen att ordföranden skall vara ledamot av slyrelsen fillämpas. Regeringen bör således om den inle kan godkänna styrelsens val av ordförande ha möjlig­het att utse någon av de andra slyrdsdedamölerna. Delta innebär att även offentlig styrelseledamol kan utses lill ordförande. En arbelstagarledamol kan däremol inle utses eftersom dessa ledamöter inle tillsätts enligl bank­lagens bestämmelser.

Det synes vara mest prakliskl alt ett godkännande gäller tills vidare. Detla innebär att om styrelsens val av ordförande godkänts av regeringen ny underställning inle behövs förrän slyrelsen nästa gång väljer ordföran­de. Därav följer alt även omval av en tidigare godkänd ordförande skall godkännas av regeringen. Om regeringen inte godkänner styrelsens val av ordförande ulan i ställel utser annan ledamot av styrelsen lill ordförande bör tiden för ordförandeuppdraget sammanfalla med mandattiden för leda-motskapel. En ordförande som ulsetls på detla sätt kan inte enllcdigas av styrelsen. När mandattiden går ut har slyrelsen i sådani fall möjlighet att välja ny ordförande, vilkel val därefter prövas av regeringen i nyss angiven ordning.

Prop. 1984/85:35

29

Det bör ocksä finnas möjlighel för regeringen att upphäva etl godkän­nande eller återkalla ett uppdrag, om ordföranden visar sig uppenbart olämplig. Upphävs ell godkännande eller återkallas ell uppdrag skall sly­relsen välja en ny ordförande. Valet skall underställas regeringen för godkännande.

1 samband med all systemet med offentliga styrelserepresentanter i affärsbankernas styrelser infördes uttalade departementschefen (prop. 1970: 141 s. 13) att beslut om tillsättande av offenllig ledamot bör fattas försl efter del all ifrågavarande bank under hand berells tillfälle alt framfö­ra sina synpunkter i fråga om personvalet. Delta skulle enligl departe­mentschefens mening bidra till att skapa förutsättningar för del förtroende­fulla och konstruktiva samarbete mellan den offenlliga styrelseledamoten och bankslyrelsen i övrigt som förslagel syftade lill. Någon reglering av samrådsförfarandet ansågs inte nödvändigt ulan detta borde ske helt form­löst.

På molsvarande sätt bör man när del gäller val av ordförande i banker­nas slyrelser kunna utgå från alt sådana kontakter mellan banken och regeringen kommer att föregå valel att della normall inte senare kommer att underkännas av regeringen. Skulle likväl den osannolika silualionen uppslå att regeringen tvingas vägra alt godkänna slyrdsens val och utse någon annan ledamot, bör man givetvis även då sträva efter all lill ordfö­rande utse någon som de övriga styrelseledamöterna kan ha ett förtroende för. 1 annat fall skulle grunden för etl fruktbart samarbete inom slyrelsen bli mindre god. Eftersom alla parter är betjänta av att banken har en ordförande som har allas förtroende kan man utgå från all enighet praktiskt laget alltid kan nås vid det förordade samrådet. Uppdragsfallen lorde däri"ör bli ytterst sällsynta. Liksom vid förordnande av offentliga leda­möter bör samrådsförfarandel inle lagregleras utan bör ske helt formlöst.

Sedan länge råder den praxis alt de större affärsbankerna inför ett val av ny styrelseordförande har gett bankinspektionen tillfälle att mot bakgrund av inspektionens uppgift som tillsynsmyndighet framföra synpunkler på den tilltänkte nye ordföranden. Den ordning som nu föreslås införd bör ej föranleda ändring av denna praxis.

När del gäller ikraftträdandet bör de nya bestämmelserna om val av ordförande tillämpas så alt slyrelsen vid det styrelsesammanträde som sker närmast efter den första ordinarie bolagsstämma som hålls efter lagens ikraftträdande utser ordförande enligt de här föreslagna reglerna.

Prop. 1984/85:35

30

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttranden

Yttranden över departementspromemorian har efter remiss avgelts av bankinspektionen, fullmäktige i Sveriges riksbank. Svenska bankförening­en. Svenska sparbanksföreningen, Sveriges föreningsbankers förbund. Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska bankmannaförbundet. Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Sveriges aktiesparares riks­förbund och Svenska företagares riksförbund (SFR).

Remissutfallet är i korthet följande. Förslagel tillstyrks eller lämnas ulan erinran av riksbanksfullmäktige (majoriteten), bankmannaförbundet och TCO. LO anser att förslagel inte är tillräckligt långtgående. Riksbanksfull­mäktiges minoritet, branschorganisationer, aktiespararna och företagare­förbundet avstyrker förslaget. Bankinspeklionen har inle tagit ställning.

Ur remissyttrandena återges följande.

1    Bankinspektionen

Förslagen i promemorian och de motiveringar som där framförs är av övervägande politisk nalur, och saken är av sådan beskaffenhet all del ligger utanför bankinspektionens uppgifter som tillsynsmyndighet över kreditinstituten att ta ställning därtill. Inspektionen begränsar sill yttrande lill att utifrån sina erfarenheter och i anslutning lill framställningen i pro­memorian peka på vissa fakliska förhållanden som kan vara av värde som underlag för statsmakternas slutliga ställningslagande i frågan.

I promemorian pekar man på all bankernas inflytande över näringslivet endasl delvis grundar sig på en kontroll över dess finansiering. Samtidigt framhålles, att samhället i stor ulsträckning lagit över risklagandel.

Bankinspektionen kan i och för sig vitsorda riktigheten av alt bankernas relativa roll som kreditgivare har minskat. Kreditmarknadskommilténs arbete kan emellertid leda lill att detta förhållande ändras.

Vad angår risklagandel hänför sig uttalandet i promemorian till den industripolitik som tidigare förts och som enligt uttalanden av slalsmak-terna inle skall upprepas. Under 1982 och 1983 har också bankerna haft högsl betydande föriuster på krediter lill del svenska näringslivet, under 1982 ca en miljard kr. och under 1983 lika mycket. Härtill kommer avskriv­ningar på utländska fordringar i regel med anknytning lill svenskt närings­liv, på ca 1 miljard kr. under vardera året.

I promemorian framhålles vidare, att det är inom styrelserna som ban­kernas faktiska inflytande kommer lill uttryck genom ett inbördes ulbyie av ledamöler mellan banker, inveslmenlbolag, pensionssliftdser och före­lag.

Prop. 1984/85:35

31

Uttalandet innebär, såvill inspektionen kunnat finna, en betydande överdrift. 1 och för sig förekommer sådani inbördes utbyte. Många bank­män har också viktiga poster inom industriförelags slyrelser. Del skall å andra sidan erinras om all verkslällande direktör i bank och befattningsha­vare som är s.k. delegal enligl 75§ banklagen är förhindrade ati vara styrelseledamöter i investmentbolag. Oberoende härav är del obestridligt, att etl betydande inflylande över del ekonomiska livet finns hos personer som sitter i de stora affärsbankernas slyrelser. Della inflytande utövas dock knappast kollektivt från bankernas styrelserum utan i huvudsak individuellt. Det är således den enskilde styrelsemedlemmens ställning i övrigi som företagsledare eller finansman eller aktieägare eller som förval­tare av fonder eller stiftelser som är avgörande för hans inflytande utanför banken, inte hans ställning som styrelseledamot i denna. Han har vidare att iaktta lojalilel inte bara mot banken utan, såvill det nu gäller, också mot de intressen han i övrigi företräder. Man kan lala om ell inflytande korsvis, men inte heller del bör överdrivas. Vad särskill angår bankernas pensions­stiftelser skall erinras om att inspektionen såsom övervakare av dessa har den praxis, att aktieinnehavet i ell och samma företag inle får överskrida 5 procent av aktierna i bolaget. Det är en strängare begränsning än som gäller för försäkringsbolagen, där femprocenlsgränsen gäller enbart röst­rätten. Vidare får det hållas i minne all placeringarna inle får beslämmas av "maklinlressen" eller ens bankens inlresse av all förvärva ell förelag som kund. Placeringarna skall bestämmas av syftet att säkerställa bankens pensionsförplikldser genom all åstadkomma så god långsiktig avkastning som möjligt.

Del anförda leder fram till all etl utökat statligt infiylande över tillsätt­ningen av ordförandeposterna i affärsbankernas slyrelser inte i någon större utsträckning kan föra med sig etl utökat inflylande över andra förelag än banken. Del kan tilläggas, all vissa affärsbanker har eller har haft styrelseordförande som tillhör eller har stark anknytning till den offenlliga sektorn. Dessa banker har i utövandet av sin rörelse och i sitt agerande i övrigt, enligl vad inspektionen kunnat se, inte avvikit från andra affärsbanker.

Bankinspeklionen kan instämma i det allmänna omdömet i promemorian att del nuvarande systemet med offenlliga styrelseledamöter i affärsban­kernas styrelser i och för sig fungerat tillfredsställande. Att det kan finnas skäl för en viss samhällsrepresentation i affärsbankernas slyrelser synes ha blivit alltmer accepterat. Samhällsrepresentalionen kan ha betydelse för bankerna när del gäller all utveckla sin verksamhei så all de ocksä fram­gent omfattas av allmänhetens förtroende, vilket är grundläggande för ett väl fungerande bankväsende. I vilken mån bankstyrelserna genom offenl­liga styrelseledamöter tillförs ökat kunnande och erfarenheter från andra områden, som kan vara lill nytta i styrelsearbetet, beror givetvis på perso­nerna i fråga och går därför inte all bedöma generellt. Enligl bankinspek-

Prop. 1984/85:35

32

lionens uppfaltning har man emellertid i promemorian någol underskattat betydelsen av de offentliga ledamöternas insatser.

Vidare kan givetvis diskuteras vad som ligger i att en offentlig styrelsele­damol skall särskill verka för alt inte bara bankens ulan också samhällels inlressen beaklas i verksamhelen och vad som i olika konkrela fall är samhällels inlressen. I sladgandel ligger emellertid en i och för sig värde­full markering av bankernas samhällsansvar.

Förslagel i promemorian innebär all slyrelsen skall välja ordförande bland sina ledamöler med undanlag för arbelstagarledamöler och alt beslu­tet skall underställas regeringen för godkännande. Om regeringen anser att den valde inle uppfyller del angivna kravet, dvs. om den valde inle kan förväntas verka för alt inle bara bankens ulan också samhällets inlressen beaktas i verksamheten, kan regeringen i stället utse en annan ledamot av slyrelsen till ordförande, däribland någon av de av regeringen förordnade. Å andra sidan kvarstår den av styrelsen valde såsom ledamot av styrelsen. Regeringens godkännande eller uppdrag får återkallas om ordförande visar sig vara uppenbart olämplig som ordförande.

I promemorian framhålls utlryckligen all man på molsvarande säll som i fråga om ulseende av offenllig slyrdseledamol kan ulgå från alt styrelsens val av ordförande föregås av sådana kontakter mellan banken och rege­ringen all valel inle kommer alt senare underkännas av regeringen. Med hänsyn lill att alla parter är befiänla av att styrelseordföranden har de övriga styrelseledamöternas förtroende förutsätts alt de fall där regeringen underkänner ell ordförandeval och ulser ny ordförande blir ytterst sällsyn­ta.

Bankinspeklionen anser sig kunna instämma i denna bedömning. Enligl en sedan länge etablerad praxis har inspektionen som ell led i sin tillsyns­verksamhet haft kontakter med de större affärsbankernas inför etl val av ny ordförande och därvid haft lillfälle att ge sina synpunkler lill banken på den tilltänkte nye ordföranden eller på de aktuella kandidaterna. Genom denna praxis kan det allmänna genom tillsynsmyndigheten redan sägas ha ell informellt inflytande på ordförandefrågan. Någon ändring i denna prax­is föreslås inte.

Del kan mol ovan angivna bakgrund synas som om den föreslagna ändringen i banklagen om regeringens godkännande av styrelseordförande och räll att ulse annan ordförande är av mer formell än praktisk betydelse. Huvudvikten kommer säkeriigen, om förslaget genomförs, all ligga på det samråd som förutsätts ske inför ell val av styrelseordförande. Del är därvid en viktig utgångspunkt - som framhålls i promemorian - all man oavseli hur ordförande väljs bör slräva efter all lill ordförande utses någon som de övriga styrelseledamöterna kan ha förtroende för. Enligt inspeklio-nens erfarenhet lägger bankerna ner mycken omsorg och möda i alt finna en sådan person som har både styrelsens, bolagsstämmans och bankled­ningens förtroende och har den kompetens och erfarenhet som krävs för

Prop. 1984/85:35

33

uppdraget. Även från bankens egen synpunkt är det av största vikt. alt styrelsens ordförande åtnjuter allmänt förtroende och därmed kan siärka det förtroende hos allmänheten som är en oundgänglig förutsättning för att banken skall kunna driva sin verksamhet med framgång. Det allmännas intressen och bankens egna sammanfaller alltså i allt väsentligt.

I della sammanhang vill bankinspeklionen peka på några omständighe­ter i fråga om en styrelseordförandes ställning och arbetsuppgifter som inte närmare berörts i promemorian.

Styrelseledamöterna i en bank väljs för att lillföra styrelsen och banken en kompelens på hög nivå både i fråga om allmän ekonomisk kunskap, bankkunnande, kännedom om kredilmarknaden och näringslivet samt er­farenhet från olika ekonomiska områden. I bankstyrelserna ingår därför i allmänhet, förutom bankmän i iradilionell mening, också representanter för olika delar av näringslivel såsom verkställande direktörer i industrifö­retag, investmentföretag osv. De stora affärsbankernas slyrelser har här­igenom och genom bankernas cenlrala funktion för näringslivel kommit all bli något av maktcenlra i det ekonomiska livet, låt vara att della förhållan­de, såsom bankinspeklionen tidigare framhållit, avser de individer som ingår i slyrelsen, inte styrelsen som kollekliv. Det är givet alt den som skall vara ordförande i en sådan krets av styrelseledamöter bör vara minst lika kompetent och erfaren som övriga ledamöter för att ha deras förtroende, kunna hävda styrelsens avgörande inflytande inom banken samt företräda banken i kontakter och förhandlingar med myndigheter, kunder och andra banker både inom och utom landel. En styrelseordförande har särskilda uppgifter utöver att leda styrelsens sammanträden, bl.a. att avgöra vilka frågor som är av den betydelse all de bör behandlas av slyrelsen, all mera fortlöpande följa och begära rapportering av den verkslällande bankled­ningen och utöva tillsyn över denna samt att föra bankens talan i olika sammanhang.

Styrelseordförandens uppgifter varierar beroende på bankens storlek och verksamhet. I de tre största affärsbankerna finns s.k. arbetande sty­relseordförande, vilkel innebär all ordföranden ägnar hela eller större delen av sin arbetstid åt sill uppdrag i banken. Arbetsuppgifterna innefat­tar då utöver sedvanliga ordförandeuppgifter ofta policyfrågor av större vikt, internationella förhandlingar och styrelseuppdrag o. dyl. 1 de mindre affärsbankerna däremol är styrelseordförandens arbete i regel närmare knutet till bankens löpande verksamhei.

I promemorian berörs inle närmare vad del i praktiken anses innebära all en styrelseordförande kan förvänlas verka för alt inle bara bankens utan också samhällets intressen beaklas i verksamhelen. Även om samma oklarhet gäller i fråga om offentlig styrelseledamots uppgift är del mol bakgrund av vad ovan anlylls om slyrdseordförandens speciella och an­svarsfulla uppgifter särskilt känsligt för en ordförande att behöva göra en sådan avvägning mellan olika lojaliteter. Som tidigare antytts innebär

Prop. 1984/85:35

34

stadgandet en markering av samhällsansvaret. Del åvilar samtliga leda­möter men särskill de offenlligt utsedda och, enligl promemorieförslaget, ordföranden. De fall där direkta intressekonflikter mellan bankens och samhällets inlressen kan förekomma är enligl inspeklionens erfarenhel sällsynta. All en av regeringen godkänd eller utsedd styrelseordförande inte skall följa politiska direktiv är självklart. I etl fall där samhällels inlresse kan vara t.ex. alt undvika arbetslöshet och driva etl olönsamt företag vidare i avvaktan på alternativ sysselsättning eller annan lösning kan åtminstone teoretiskt en sådan konflikt uppkomma. Det bör då under­strykas, att samhällsansvaret inte får leda därhän, att banklagens regler överträdes. Dessa innebär både för bolagsstämman och ännu mer för styrelsen starka begränsningar i befogenheten all av andra än affärsmäs­siga skäl göra avkall från bankens rätt gentemot olönsamma företag och att stödja dem med nya krediter.

Mol den formella utformningen av lagändringarna har bankinspektionen inget all erinra.

2    Fullmäktige i Sveriges riksbank

Fullmäktige anser sig inle ha anledning att mer i detalj granska de frågor om en bankordförandes ställning och uppgifter som berörs i promemorian. Från kreditpoliliska utgångspunkter, som fullmäktige främst har all beak­ta, möter nämligen förslaget inte några invändningar.

Den kreditpoliliska styrningen av bankernas verksamhei sker med in­riktning på aggregerade storheter och inle på villkoren för enskilda affärer. De bankinriktade instrumenten härför är t.ex. riktlinjer för ullåningstak-ten, kassakrav och genomsniiisräntor för utlåningsslocken. Tillämpningen av dessa instrument är likformig för affärsbankerna som grupp och är inle föremål för diskussioner med de individuella bankerna. De löpande över­läggningar som äger rum mellan riksbanken och bankerna gäller övergri­pande frågor och den aktuella utvecklingen på kredit- och valutamarkna­derna. Överläggningarna sker med bankernas verkslällande ledningar och involverar sällan styrelseordförandena.

Fullmäktige har sålunda inle några invändningar mol det framlagda förslaget och finner alt det från riksbankens synpunkt inle lorde innebära någon förändring i relationen lill bankerna.

En minoritet i fullmäktige har anfört följande:

Bankerna är redan i exceplioneUl hög grad föremål för insyn och tillsyn av del allmänna bl.a. genom bankinspektionen, riksbanken, konsument­verket, näringsfrihelsombudsmannen, dalainspektionen samt offenlliga styrelseledamöter. Som förutsättning för all oktroj skall meddelas stadgar banklagen alt bankens rörelse skall vara "nyttig för det allmänna". Till detta kommer att bankinspeklionen som ell led i tillsynsverksamheten redan ges tillfälle att lägga fram sina synpunkter på förslag till ordförande.

Prop. 1984/85:35

35

Varken ur de kreditpoliliska utgångspunkter som bankofullmäktige har att beakta eller eljest av hänsyn lill det allmänna finns någol motiv för ytterligare statlig inblandning i bankernas verksamhei.

Förslagel avstyrkes.

3   Bankföreningen

1. Behovet av ytterligare .samhällsinflytande i affärsbankerna

Till förmån för samhället, "del allmänna" (och lill förmån för de anställ­da) har i banklagen gjorts avsteg från de grundläggande bolagsrättsliga principen att det är bolagsstämman som råder över styrelsens sammansätt­ning.

Det nu aktuella förslaget bygger pä uppfattningen att nuvarande system med offentliga styrelseledamöter "knappast gett del allmänna den insyn och det inflytande som är befogat med hänsyn till affärsbankernas i dag dominerande och strategiska ställning i samhället" (sid. 21). Tiden sägs därför nu vara mogen för all ta ytterligare steg för att tillförsäkra det allmänna ell "rimligt" mått av insyn och inflytande.

Bankföreningen konstaterar all det i promemorian inte framläggs något underlag för uppfattningen att nuvarande möjligheter lill insyn och infly­lande för det allmänna inte skulle vara rimliga - i meningen tillräckliga. Del välkända förhållandel är all affärsbankerna genom lagregler i rikl mått är underkastade samhällels tillsyn genom bankinspektionen, riksbanken, konsumentverket, näringsfrihetsombudsmannen och datainspektionen saml de nuvarande offenlliga styrelseledamöterna. Därtill kommer att förutsättningen för att oktroj för en bank skall meddelas och efter hand förlängas enligt banklagen är att bankens rörelse finnes vara "nyttig för del allmänna". Häri ligger en skyldighet för banken - och för alla dess styrelseledamöter all i sin verksamhei beakta samhällels intressen. I själva verket är inga andra privata näringsföretag underkastade så ingåen­de insyn och inflytande från del allmänna som just bankerna.

De angivna förhållandena är i själva verket en myckel säker garanli för all bankerna i sin verksamhei redan nu pä tillfredsställande sätt beaktar samhällets intressen. Minst av allt finns därför på bankernas område grund för påståendet att ytterligare steg måste las för all delta inflytande skall bli "rimligt". De långvariga prakliska erfarenheterna av de privata affärsban­kernas vilja och förmåga att la hänsyn lill samhällets inlressen ulgör i stället skäl för alt helt avskaffa systemet med offenlliga styrelseledamöter. Det saknas med andra ord enligl bankföreningens mening motiv för avsteg från de grundläggande principerna för ledning av aktiebolag. Av dessa skäl finner bankföreningen den föreslagna utvidgningen av del statliga inflytan­det lill all omfalta ordförandevalei ogrundad.

Prop. 1984/85:35

36

Enligl en sedan länge rådande praxis bereds bankinspeklionen. som etl led i tillsynsverksamhet, tillfälle att ge sina synpunkter på ordförandekan­didater. Som inspektionen framhållit i sitt remissyttrande har det allmänna härigenom ett informellt inflytande på ordförandefrägan. Detta är enligt bankföreningen tillräckligt.

Den i promemorian föreslagna ordningen innebär alt regeringen skall godkänna banksiyrdsens ordförandeval om den valde kan förväntas verka för att inte bara bankens ulan också samhällels inlressen beaklas. Efter­som ingen som helst ledning i lagtext eller motiv ges för denna prövning, möjliggörs helt skönsmässiga bedömningar av en viss persons lämplighel. En sådan ordning är inle godlagbar.

Enligl bankföreningens uppfallning är likabehandling av alla banker i ordförandefrågan vikiig. Redan av adminislraliva skäl är del emellertid orealistiskt med regeringsprövning av ordförandevalen i sparbanker och föreningsbanker. Förslagets bristande likställighet av de olika bankgrup-perna - som inte alls berörs i promemorian talar mot dess genomföran­de.

Bankföreningen - som erinrar om att ordförandefrågan numera också torde böra bedömas med beaktande av all utlandsågda banker kommer att tillåtas verka i Sverige avstyrker det framlagda förslagel.

2. Förslagets utformning

För del fall förslaget, trots bankföreningens avstyrkande, skulle läggas till grund för lagstiftning, anför bankföreningen följande:

1 promemorian (sid. 21) anförs att bankernas inflytande över andra företag utövas genom att styrdserepresentanlerna i inveslmenlbolag ofta hämtas bland bankernas chefstjänstemän. Bankföreningen anmärker att sådana tjänstemän enligl 75 § banklagen är ovillkorligen förhindrade all inneha styrelseposter i investmentbolag. Den i promemorian lämnade be­skrivningen av "bankernas inflylande över näringslivel" är alltså i denna del felaktig.

Bankföreningen vill anmärka på förslagel att i lag utesluta bolagsstäm­man från rält alt välja ordförande. Enligl associalionsrältsliga grundprin­ciper har aktieägarna genom bolagsstämman del yttersta ansvaret för ulseende av styrelse och dess ordförande. Även om i samtliga affärs­bankers bolagsordningar intagits föreskrift om alt styrelsen inom sig utser ordföranden, är del principiellt stötande att skriva bort bolagsstämmans ansvar med promemorians ord (sid. 23) alt del är en smidig och praklisk lösning all ordföranden alllid skall väljas av styrelsen.

Enligt den föreslagna lagtexlen skall regeringen godkänna banksiyrd­sens ordförande val, "om den valde kan förväntas verka för att inle bara bankens utan också samhällets inlressen beaktas i verksamhelen". Denna formulering ger uttryck för aVt en motsättning mellan dessa båda inlressen

Prop. 1984/85:35

37

skulle vana det vanliga i bankverksamhet. Som framgår av det Rircgående iir delta inte och kan till följd av oktrojriirulsattningen inle vara fallet. Delta insåg bankoiitski>ttct. som vid ärendets behandling år 1970 (BaU 1970:64 sid. 8) tillalade all uppgiften att sårskilt verka lör att samhällets intressen beaktas vål låter sig löienas med stråvan att verka för bankens utveckling och framgång. I lagtexten bör därför orden "'inte bara bankens utan också samhällels" utbytas mot   "såvål hankens som samhällets".

Med hänsyn till de tmderhandskontaktcr med regeringen, vilka enligt promemorian (sid. 25) förulsätts föregå ordförandevalei. år del. som fram­hålls i promemorian. hi>gsi osannolikt att legeringen tvingas underkanna valet och utse annan ledamot. Bankföieniiigen vill likväl påpeka att i denna situation - och trots ytterligare imderhantlssamråd - de övriga av bolags­stämman valda stytelseledami>lerna kan tiinkas vilja ompröva sin ställning i styrelsen.

Av promemorian (sid. 24) framgår vidare att regeringen i nyssnämnda situation kan utse offentlig styrelseledamot till ordförande. Sådan ledamot har visserligen, som utvecklas i avsnitt 3.5 i promemorian, formellt samma ställning i fråga om ansvar, sekretess och lojalitet som stämmovald styrel­seledamol. Trots detta kan det uppstå lojalitelsproblcm för en ordförande som inte av stämman fått sin plats i styrelsen. I den hiir behandlade situationen bör regeringen till ordförande utse någon av de av bolagsstäm­man valda styrelseledamöterna.

Den föreslagna lagtexten att "regeringens godkännande gäller tills vi­dare"" skall enligt motiven (sid. 24) fiirstås sä att iivcn omval av godkänd ordförande skall godkännas av regeringen. Eftersom del inte bör antas alt ens etl regeringsskifte föranleder att tidigare godkiind ordförande under-kännes, är understållning av omval en onödig omgång. Den i lagtexten föreslagna möjligheten för regeringen att återkalla godkännande av uppen­bart olämplig ordfiirandc är fullt tillräcklig. Lagen bör därför utformas så all omval inte kräver godkännande.

4    Sparbanksföreningen

De banker av skilda slag som finns i del svenska samhället - sparban­ker, affärsbanker och förcningshanker - har sinsemellan helt olika struk­tur och iigarförhållandcn. Mellan de olika hankgrupperingarna bedrivs en konkurrens inom de ramar som uppstiills av hanklagarna och annan för bankerna reglerande lagsliftning. Det är enligt sparbanksföreningens me­ning angdågct ätt denna konkurrens får hedrivas under sådana förhållan­den att de olika bankernas sårart bevaras och görs tydlig.

På den svenska bankmarknaden återfinns idag privata affärsbanker, statens bank. PKbanken. saml de folkligt förankrade föreningsbankerna och sparbankerna. Den effektiva konkurrensen förutsätter alt varje bank-

Prop. 1984/85:35

38

grupps särart är och förblir tydlig. Den föreslagna ordningen innebär all affärsbankerna får ell slags officiell legilimilel som visseriigen är skenbar men som ändå kan skapa oklarhel i konkurrensen mellan de olika bank­grupperingarna. En officiell legilimilel av della slag kan inle anses förenlig med vad affärsbankerna represenlerar och den roll som de spelar i kredil-väsendet och näringslivel i övrigi.

Med hänsyn lill del sagda anser sparbanksföreningen all promemorie­förslagel inle bör genomföras. Del allmänna kan få vidgande möjligheter till insyn i och inflytande över affärsbankerna på andra sålt som inle för med sig sådana negativa effekter som nyss berörts.

5    Sveriges föreningsbankers förbund

I PMn förs etl resonemang om affärsbankernas inflytande över näringsli­vel och framhålls all del nuvarande systemet med offentliga ledamöler i bankernas slyrelser - som i och för sig fungeral lillfredsstållande - inle ger del allmänna den insyn och del infiylande som är befogal med hänsyn lill affärsbankernas dominerande och strategiska ställning i samhället. Tiden är därför, sågs del i PMn, "mogen för all la ylleriigare ell steg för all lillförsäkra det allmänna etl rimligt mått av insyn och inflylande inom affärsbankernas område". Den närmast till hands liggande lösningen borde vara all föreskriva att regeringen ulser ordförandena i affärsbankernas slyrelser. Med hänsyn lill de olika invändningar som kan resas mot en sådan ordning - bl. a. vilkel ansvar en sålunda ulsedd ordförande associa-tionsrältsligt skulle få genlemol bankens aklieägare och bolagsslämman -föreslås i slällel en annan lösning, nämligen all regeringen skall få befogen-heler alt godkänna den av banken utsedda ordföranden.

SFF avstyrker bestämt förslaget om alt regeringen skall godkänna val av ordförande i affärsbank. SFF vill anföra följande.

SFF har i och för sig svårt all tro att förslaget skulle kunna få någon stor praktisk betydelse med hånsyn till alt del förefaller ytterst osannolikt att en person som utses lill ordförande i en affärsbank är en person som inle skulle kunna accepleras av regeringen, oavsett vilkel eller vilka politiska partier som sitter i regeringsställning. Det lorde inle finnas någol exempel på en affärsbanksordförande som kan anses i någol avseende olämplig på sin post. SFF anser emellertid alt även om ell godkännande av förslagel knappasl skulle få så slora konsekvenser i praktiken, del ändå finns anled­ning all motsätta sig förslaget av principiella skål.

Försl och främst finns det anledning att erinra om att det inte lorde finnas några företag i Sverige som är så hårt reglerade och styrda av det allmänna som bankerna. Dessa är också av tradition myckel lyhörda för och följsamma lill myndigheternas krav och intentioner. Ur denna syn­punkt finns inget - och har i PMn heller inle redovisats något - skål för alt

Prop. 1984/85:35

39

tillförsäkra det allmänna ett större inflytande i syfte att möjliggöra större lyhördhet för statsmakternas intentioner.

Enligl förslaget skall regeringen godkänna ordföranden om han kan förväntas verka för att inle bara bankens utan även samhällels inlressen beaktas i bankens verksamhet. I PMn har inte klargjorts skillnaden mellan bankens och samhällets intressen. SFF kan inle se alt del ligger någon moisatsskillnad mellan dessa inlressen. Med hänsyn till alt en affärsbank inte får ges tillstånd till all bedriva sin verksamhet (s. k. oktroj) om inle den lillämnade rörelsen befinnes vara nyllig för del allmänna vill SFF hävda all del inle kan finnas någon moisatsskillnad mellan bankens intressen och det allmännas inlressen. Om regeringen skulle finna all någon affärsbank bedriver en verksamhet som inle är förenlig med samhällels intressen borde det legala remediel rätteligen vara all regeringen vägrade banken ny oktroj när liden för denna utgått.

Det finns anledning all anta att om - mot förmodan - en av bankslyrel­sen utsedd ordförande ej skulle godtas av regeringen det skulle bli stora svårigheter att fä fram en ny ordförandekandidat inom samma styrelse-krets.

Med befogenheter följer normall ell ansvar och vice versa. Något sär­skilt ansvar för regeringen för de åtgärder som ordföranden vidtar finns inte (och kan knappast heller tillskapas). De invändningar av associations-rättslig karaktär som kan riktas mol etl förslag om att regeringen skulle utse ordföranden i en affärsbank - och som även berörts i departements­promemorian - kan åberopas även mot förslagel om all regeringen skall godkänna en av banken ulsedd ordförande.

SFF vill således helt avvisa depariementsförslagel. SFFs avvisande inställning gäller generellt för samtliga affärsbanker. När del gäller För­eningsbankernas Bank (FBB) finns del - enligl SFFs mening - ylleriigare skäl för SFF alt avvisa förslaget.

FBB har enligl sin bolagsordning lill ändamål alt "driva bankrörelse företrädesvis i anknytning till den verksamhet som bedrives av förenings­banksrörelsen". Trots alt banken således lill formen är likställd med övriga affärsbanker föreligger slora skillnader i övrigi. Banken domineras av den kooperativa föreningsbanksrörelsen genom de tolv regionala för­eningsbankernas innehav av aktierna i banken, vilkel medför röslrätisma-jorilel på bolagsstämma. De regionala föreningsbankerna är kooperativa banker, organiserade som ekonomiska föreningar. De lokala föreningsban­kerna är medlemmar i regionbankerna och utser på sina föreningsstämmor ombud till regionbankernas stämmor. Vid de lokala bankernas stämmor råder direkl representation, dar varje medlem har en röst. FBB är på detta sålt en starkt integrerad del av föreningsbanksrörelsen med ett indirekt representativt inflylande för de lokala bankernas medlemmar. FBB fyller centrala serviceuppgifter för föreningsbanksrörelsen. FBB förvaltar re­gionbankernas  överskottslikviditet,  är föreningsbanksrörelsens  valuta-

Prop. 1984/85:35

40

bank och fullgör genom sin utlandssektion den utlandska bankverksanihe-ten för föreningsbankernas kunder. Andra cenlrala servicefunktioner hos FBB är fond-, kapitalmarknads- och notariairörelserna. Utöver den be­skrivna funktionen som centralbank har FBB hittills haft en begränsad egen traditionell bankverksamhet med t.e.x. endasl etl bankkontor.

FBBs kundkrets består till hdl övervägande del av företag och oigaiiisa-lioner inom lanlbrukskooperationen. Banken verkar också aktivt för all knyta ytterligare producentkooperativa företag lill sig som kimder och alt förstärka redan etablerade affiirslörhållanden inom denna står. I konkiu-rensen med andra banker om dessa kunder är det av avgörande belsdelse för FBB alt banken i sin styrelse har personer med nära och mycket goda relationer med dessa presumtiva kundgrupper. Särskilt väsentligt är detta når det gäller styrelsens ordförande. Denna posl har sedan hankens bildan­de innehafts av personer verksamma inom lanlbrukskooperationen. perso­ner med betydande auktoritet och ett omfätlande kontaklnat i dessa sam­manhang. Av tradition är ordföranden i SFFs styrelse också ordförande i FBBs styrelse. Denna personunion pä ordförandeposten i löreningshanks-rördsens cenlrala organ anses som yttersi viktig för alt FBBs verksamhet skall integreras i föreningsbanksrörelsens verksamhet. SFF anser att det skulle vara principiellt stötande ur medlemsdemokiatisk synpunkt om regeringen skulle ges rätt att avvisa den ordförande som lUsetts som medlemmarnas - f n. nästan 500000 - fiämsie represeniani i rörelsen.

På anförda skäl vill SFF således avstyrka depariemenisförslaget.

6 LO

Promemorian beskriver utvecklingen av den offenlliga representationen i affärsbankernas styrelser. Till att börja med - 1970 - fick samhällel tillsälia högst tre offentliga ledamöler i varje bank. vilkel året därpå utöka­des till fem. År 1976 fick regeringen riitt att tillsälia st\ relseledamoi i storbankernas regionala slyrelser och offentlig ledamot fick också rätt all närvara när en ärende behandlas i direktion eller liknande. Därutöver infördes också rätt lill kommunal represeniaiion i affärsbankernas lokala kontorsslyrelser.

För närvarande finns 17 samhälleliga styrelseledamöler i 14 olika affärs­banker. Rätten till offentlig representation år således ingalunda uttömd enligt nuvarande regler. Vidare beskrivs i promemorian den ställning sty­relseordföranden har i bankstyrelsen. Den innebår alt ordföranden skall tillse all styrelsen verkligen utövar en effektiv förvaltning av företagel. Därutöver redogörs för affärsbankernas organisation som varierar mellan de olika bankerna, men i huvudsak innebär att en stor del av besluten har delegerats till olika delegationer inom banken.

I promemorian konstateras att "affärsbankerna har genom sin kredit­givning och övriga verksamhei en cenlral roll i näringspolitiken". 1 främsta

Prop. 1984/85:35

41

rummet sker påverkan på näringslivet inte genom den kreditgivning som förmedlas av bankerna. Viktigare är att ""vissa av bankerna har kommit att tjäna som centra förde mäktigaste ägargrupperna i näringslivet". Genom aktieägande, via pensionsstiftelser och inveslmenlbolag, har personer knutna till bankerna stort och i många fall bestämmande inflytande över näringslivet.

Promemorians slutsats är all regeringen bör ges lillfälle att godgänna bankstyrelsens val av ordförande. Detta skall gå lill så att valet av ordfö­rande ulan dröjsmål skall föreläggas regeringen för godkännande, vilkel kommer alt gälla tills vidare. Det förutsätts emellertid alt valet skall ha föregåtts av samråd med såväl bankinspektionen, enligt nuvarande praxis, som med regeringen för all på ett tidigt stadium undanröja oenighet.

LO vill, för del första, understryka den cenlrala ställning som affärsban­kerna intar i de olika maktsfärer som dominerar svensk slorföretagsamhet. Uppgiften att demokratisera näringslivel fär därför särskild aktualitet när del gäller affärsbankerna. Det är svårt att se att den föreslagna förändring­en ens nämnvärt skulle bidra lill etl ökat offentligt inflytande över affärs­bankerna.

LO anser för del andra det rimligt att samhället ges rätlen all utse styrelsernas ordföranden. Därmed markeras bankernas roll som verkstäl­lare av en samhällsfunktion, vars inriktning skall bestämmas av riksdag och regering.

För det iredje är det angelägel att samhällel ulnyltjar sina möjligheter att ulse styrelseledamöter i större utsträckning. Regeringen bör därför utse fler offentliga slyrelserepresenlanler i bankernas styrelser.

Regeringen måsle emellertid också konkretisera syftet med samhällsre­presentalionen i bankernas slyrelser. Allmänt är syftet givelvis alt samhäl­let skall få insyn i och inflytande över bankernas verksamhei. Då måste samhället utnyttja slyrelserepresentationen mer aktivt. Regeringen borde tillse all de offentliga representanterna i bankernas styrelser regelbundet har sammankomster för utbyte av erfarenheter och för all samhället skall ges tillfälle att dra upp riktlinjerna för närings- och kreditpolitiken och hur styrelserepresentationen därvid kan vara ett medel. LO har tidigare i många sammanhang pekat pä att det fordras en fast koppling mellan en konkret näringspolitisk planering och de offentliga representanterna i ban­kerna ifall delta syslem skall vara meningsfulll. Inle minst mol bakgrund av den senaste tidens händelser torde del framstå som uppenbart alt del finns ell behov av samordning av de offentliga representanternas insatser i bankernas styrelser.

Prop. 1984/85:35

42

7    Bankmannaförbundet

Samhällets inflytande över bankernas kreditpolitik och verksamhet i övrigi är betydande. Sedan bankstyrelserna 1971 kompletlerals med repre­sentanter för del allmänna byggdes systemet ut 1976. Regeringen fick då möjlighet ulse ledamöler i storbankernas regionala styrelser samtidigt som offentlig ledamot i hanks huvudstyrelse fick rått närvara vid ärendes be­handling i direktion eller annan persongrupp med särskilda uppgifter inom banken. Kommunerna gavs också möjlighet lill kommunal representation i affärsbankernas lokala kontorsslyrelser.

Del allmännas inflylande och insyn i affärsbankerna år alltså inle ovå-sentligl. Innan ylleriigare sleg las skulle del vara vårdefulll med en utvär­dering av vad hittillsvarande ordning givit för inflytande. Någon sådan utvärdering redovisas beklagliglvis inle i promemorian.

Vid bedömningen av föreliggande förslag anser Bankmannaförbundet det angeläget understryka affärsbankernas och det övriga ""kontrollerade"" kreditväsendels roll som sparinstilulioner och förmedlare av kapilal lill olika seklorer i ekonomin. Bankerna har därmed en roll som ell slags samhällsorgan med specielll ansvar och skyldigheler. Selt i delta samman­hang kan det finnas skäl för att val av ordförande i affärsbankernas slyrel­ser ska godkännas av regeringen. 1 sammanhanget bör dock understrykas att ordföranden måsle ha såvål aktieägarnas som övriga slyrelsdeda-mölers och personalens fulla förtroende. Ett gediget bankkunnande år därmed en förutsättning. Förbundel har med dessa påpekanden ingen erinran mot det förslag som framförs i promemorian.

En lagstiftning i frågan bör klart ange, alt förslagel gäller alla affärs­banker, således även Sparbankernas Bank och Föreningsbankernas Bank. Vidare förutsätts alt regler om godkännande av ordförande i affärshank även ska tillämpas når frågan blir aktuell för utländska banker som får etablera sig i Sverige.

8 TCO

Som motiv för förändringarna anges alt de ger samhället den insyn och del inflytande som är befogat med hänsyn till affärsbankernas dominerade och siralegiska ställning.

TCO har ingen erinran mol de i promemorian föreslagna ändringarna i 77 § lagen om bankrörelse.

Sedan 1971 finns möjlighet för regeringen att tillsätta offentliga styrelse­ledamöler i affärsbankernas styrelser. TCO saknar i föreliggande prome­moria en egentlig utvärdering av den nuvarande offentliga representa­tionen i affärsbankernas slyrelser.

Prop. 1984/85:35

43

9 Aktiespararna

Inledningsvis kan konstateras att nuvarande ordning innebär att samhäl­lel har en mera långtgående insyn och inflytande i affärsbankerna än vad som normall tillkommer enligt aktiebolagslagen eller vad som år fallet i vissa andra associationsrättsliga former av banker. Om en förändring i ena eller andra riktningen skall komma till stånd bör del enligt vår uppfattning finnas skäl som ligger bakom ett sådant steg.

1 detta avseende år promemorian intetsägande. Det framkommer inga skäl som pekar på all nuvarande ordning skulle vara till nackdel för medborgarna. Någon internationell belysning av problematiken har heller inle gjorts. Det finns dock skäl alt anta att i västvärlden har fä länder, om några, sådan långtgående samhålisinsyn i affärsbankerna som i Sverige. Med tanke på delta kan det vara direkt skadligt för Sverige och dess anseende gentemot omvärlden all införa den ordning som föreslås i prome­morian.

Sparbanks- och föreningsbanksrörelserna berörs inte av promemorian. Det löreialler mäikligt alt dessa former av banker inte berörs av en - i beaktande av aktiebolagslagen - så genomgripande reform som föreslås i promemorian. Även detla 

\isar

att frågan år otillräckligt belyst.

Enligl vält förmenande är problemställningen således otillräckligt belyst och vår uppfatining är därtill alt nuvarande ordning inte innebär några problem för medborgarna, utan förändringarna i enlighet med promemo­rians forslag kan tvärtom skada landets anseende. Av dessa skäl avstyrker Sveriges .Aktiesparares Riksförbund promemorians förslag.

10 SFR

Förelagareförbundel finner del ytterligt anmärkningsvärt alt ell ingrepp av den nu aktuella storleksordningen övervägs utan bättre förankring i ett faktaunderlag.

Till detta kommer alt formerna för ingreppet framstår som etiskt mindre tilltalande. Del kan visserligen sägas all regeringens godkännande av ett ordförandeval som beslutas av en bankstyrelse skall uppfattas som en mjukare åtgärd än att regeringen direkt utser hankens ordförande.

Samiidigl innehiir förfarandet alt sambandet mellan inflytande över etl besliu och ansvar för heslutet försvagas. Därmed ökar det inslag i politiken som heslår av osynligt och därmed okonirollerbart utövande av samhälls­makt.

Delta innehar inle enbarl vad som i promemorian kallas ""ylleriigare ell steg for all lillförsåkra det allmänna etl rimligl mått av ins>n och inflytan­de"" utan ocksä en ökad risk lör pälr\ckningar i politiskt godtyckliga former.

Föielagareförbundet vill dåiför beslåmi avstyrka del framlagda försla­gel.

Prop. 1984/85:35

44

Bilaga 3

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse

Härigenom föreskrivs att 77 § lagen (1955: 183) om bankrörelse skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11  

§

Inom styrelsen skall en ledamot vara ordförande. Har bolagsstäm­man ej utsett ordförande eller skall, där en eller fiera ledamöler tiUsatis i annan ordning än genom val å bolagsstämma, sådan ledamot ej enhgt bolagsordningen tillika vara styrelsens ordförande. skall styrel­sen välja ordförande. Vid lika rös­tetal skall valet avgöras genom lott­ning.

Verkställande direklör eller an­nan befattningshavare i banken må icke vara ordförande.

Inom styrelsen skall en ledamot vara ordförande. Denne väljs av styrelsen om inte annat följer av andra stycket. Vid lika röslelal skall valet avgöras genom lottning. Verkställande direktör eller annan befattningshavare i banken/or inte vara ordförande.

Styrelsens val av ordförande skall utan dröjsmål underställas re­geringen för godkännande. Rege­ringen skall godkänna styrelsens val. om den valde kan förväntas verka för att såväl hankens som samhällets intressen beaktas i verk­samheten. Om valet inte godkänns skall regeringen i stället ulse en an­nan ledamot av styrelsen till ordfö­rande.

Regeringens godkännande enligt andra stycket gäller tills vidare. Vid omval av en ordförande som tidi­gare har godkänts av regeringen krävs inle ny underställning. Rege­ringen får återkalla sitt godkännan­de, om ordföranden inle längre uppfyller de villkor för godkännan­de av val som anges i andra stycket. Om regeringen har ulsett ordföranden får uppdraget återkal­las när som helsl.

Om ett godkännande har återkal­lats skall bestämmelserna i första

Prop. 1984/85:35

45

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

stycket tillämpas. Detsamma gäller om ett uppdrag har återkallats eller av annal skäl upphört.

Intill dess att styrelsens val av ordförande har prövals av rege­ringen. skaU den av styrelsen ut­sedde ledamoten vara ordförande.

Denna lag träder i kraft den I januari 1985 och skall tillämpas vid val av ordförande som sker efter ikraftträdandet.

Prop. 1984/85:35

46

Utdrag

LAGRÅDET

PROTOKOLL

vid sammanträde 1984-10-05

Närvarande: fd. regeringsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], legeringsrådel Mueller. justi­tierådet Jermsten.

Enligl protokoll vid regeringssammanträde den 13 september 1984 har regeringen på hemslällan av statsiådcl och chefen för finansdepartementet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1955: 183) om bankrörelse.

Förslagel har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Samuel Hermelin.

Förslagel föranleder följande yttrande av lagrådet:

Enligt 77 § andra stycket i det remitterade lagförslaget skall styrelsens underställda val av ordförande godkännas av regeringen om den valde kan förväntas verka för alt "såväl bankens som samhällets intressen" beaklas i verksamheten. Regeringens prövning skall alltså enligl lagtexten avse båda de angivna intressena. I remisspiolokollel redovisas inte närmare vad som åsyftas med "bankens intressen" respektive "samhållets intressen"", men av molsatsförhållandet synes kunna slutas att med "bankens intressen" i första hand avses det rent privatekonomiska intresset av au bankrörelsen bedrivs framgångsrikt. Med hänsyn inte minst till den i remissprotokollet angivna allmänna bakgrunden lill förslagel vill lagrådet ifrågasätta om en så långtgående prövning är avsedd med förslaget. Delta s>nes fö. i detta hänseende stå i viss motsättning till det förslag, som lades fram i den departementspromemoria som myndigheter och sammanslutningar har ytt­rat sig över. Del må tilläggas att frågan om prövningens omfiittning har betydelse inte minst med hänsyn till spörsmålet under vilka förutsättningar regeringen skall få återkalla ett tidigare lämnal godkännande.

Om regeringens prövning av ordförandevalei inle avses skola omlalla annat än om den valde i sin bankverksamhet kan väntas beakta samhällels inlressen bör della komma till tydligt uttryck i lagtexten. Detla kan länkas ske exempelvis genom alt berörda passus i andra stycket av paragrafen formuleras så att "den valde kan förväntas verka också för att samhållels intressen i tillbörlig omfattning beaktas i verksamheten"'. Ändras andra stycket i detla hänseende bör jämkning ske av den i tredje stycket angivna förulsällningen för ålerkalldse av eit godkännande.

Prop. 1984/85:35

47

Uldrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1984-10-18

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden 

I. 
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Anders­son,[REDACTED_EFTERNAMN], Bodslröm,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN], Holm­berg, Wickbom

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om styrelseordförande i affärsbank

1    Anmälan av lagrådsyttrande

Föredraganden anmäler lagrådels yttrande' över förslag lill lag om änd­ring i lagen (1955: 183) om bankrörelse.

Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför.

Lagrådet har konstaterat all regeringens prövning enligl lagtexten i det remitterade förslagel skall avse all den av styrelsen valde ordföranden kan förväntas verka för all såväl bankens som samhällels intressen beaktas i bankens verksamhet. Lagrådet har ifrågasatt om en så långtgående pröv­ning är avsedd.

En väl fungerande ordförande bör verka för all båda de nämnda intres­sena blir tillvaratagna. Del föreligger inte, annat än i undanlagsfall, någon motsättning mellan samhälls- och bankinlressena. Jag anser att den i lagrådsremissen föreslagna lagtexlen på ell rikligt sätt beskriver de krav som bör ställas på en ordförande. Enligt min mening är det lämpligt alt underslryka dessa förhållanden genom all utforma prövningen på del sätt som har skett i det remitterade förslaget. En annan sak är alt tyngdpunkten i regeringens prövning av naturliga skäl kommer att koncentreras lill frågan om den valde kan förväntas verka för att samhällels intressen kommer att beaktas i verksamhelen. I de fall som regeringen skall ulse ordförande måste regeringen dock göra en mer allsidig prövning. Någol ytterligare förtydligande anser jag inle erforderligt.

Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde den 13 september 1984.

Prop. 1984/85:35

48

2   Hemställan

Jag hemställer all regeringen föreslär riksdagen alt anta del av lagrådet granskade lagförslaget.

3   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anla del förslag föredraganden har lagt fram.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1984