Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1982/83:24

Regeringens proposition

1982/83:24

med förslag till följdlagstiftning till den nya försäkringsrörelselagen m, m,

beslutad den 10 juni 1982.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de lagförslag som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoU.

På regeringens vägnar THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

ROLF[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs bl. a. fram förslag till följdändringar med anledning av regeringens förslag tiU ny försäkringsrörelselag (prop. 1981/82:180).

Ändringarna avser lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkringsan­stalt att driva försäkringsrörelse här i riket, lagen (1972:262) om under­stödsföreningar, kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering och lagen (1967:531) om tryggande av pensions­utfästelse m.m,

I propositionen föreslås också en ändring i nya försäkringsrörelselagen (7 kap. 9 §). Ändringen innebär en utökning av de tillgångar i vilka ett belopp motsvarande försäkringstekniska skulder skall vara redovisat.

Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 januari 1983,

1    Riksdagen 1982/83. 1 samt. Nr 24

Prop. 1982/83:24

2

1    Förslag till

Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:000)

Härigenom föreskrivs att 7 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:000)' skall ha nedan angivna lydelse

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap. 9§ Ett belopp motsvarande försäkringstekniska skulder för livförsäkringar skall alltid redovisas i följande slag av värdehandUngar

1.   obligationer eller andra skuldförbindelser som utfärdats eller garante­

rats av staten.

2.

obligationer, som utfärdats av Sveriges allmänna hypoteksbank, Konungariket Sveriges stadshypotekskassa, Svenska bostadskreditkas­san, Svenska skeppshypotekskassan, Skeppsfartens sekundärlänekassa, Nordiska investeringsbanken eller av ett kreditaktiebolag, eller andra av nu angivna kreditinstitut utfärdade skuldförbindelser, med undantag av sådana för den allmänna rörelsen avsedda förskrivningar som medför rätt till betalning först efter utfärdarens övriga fordringsägare (förlagsbevis),

3.

obligationer, utfärdade eller garanterade av ett svenskt bankaktiebo­lag, en svensk sparbank eller en centralkassa för jordbrakskredit, eller av ett sådant bankinstitut eller av riksbanken utfärdade andra fordringsbevis, med undantag av förlagsbevis,

4.

obligationer eller andra skuldförbindelser, utfärdade eller garantera­de av en svensk kommun,

5.

av ett svenskt näringsföretag utfärdade obligationer som offentligen utbjudits av ett svenskt bankaktiebolag, Sveriges investeringsbank aktie­bolag eller Nordiska investeringsbanken,

6.

skuldförbindelser för vilka bolaget äger säkerhet genom

panträtt i en jordbruks-, bostads-, kontors- eller affärsfastighet inom 70 procent av fastighetens uppskattade värde eller, om pantvärde har fast­ställts för fastigheten enligt gällande bestämmelser om lån av statsmedel till främjande av bostadsbyggandet, inom 75 procent av pantvärdet,

panträtt i tomträtt, till vUken hör en byggnad som är avsedd för bostads-, kontors- eUer affärsändamål, inom 70 procent av det uppskattade värdet av byggnaden eller någon annan egendom som hör till tomträtten eUer, om pantvärde har fastställts för egendom enligt nämnda bestämmelser, inom 75 procent av pantvärdet, allt med den ytterligare begränsning som för­säkringsinspektionen föreskriver med hänsyn till tomträttsavtalets innehåll eller någon annan omständighet eller

panträtt i en fastighet, som helt eller delvis är inrättad för industriell verksamhet, eller i en tomträtt tiU vilken hör byggnad som helt eller delvis är inrättad för sådan verksamhet, inom 60 procent av det uppskattade värdet av egendomen, såvitt avser tomträtt med den ytterUgare begräns­ning försäkringsinspektionen föreskriver med hänsyn till tomträttsavtalets innehåll eUer någon annan omständighet,

varvid dock en förutsättning för att panträtt i fastigheten eller tomträtten skall godkännas utom i fråga om sådant lån till en svensk kommun för vilket försäkringsinspektionen har medgett undantag - är att tillhörande

' Lydelse enUgt prop. 1981/82:180.

Prop. 1982/83:24

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

byggnader skall vara brandförsäkrade i försäkringsbolag som avses i denna lag eller i utländskt försäkringsföretag med rätt att driva försäkringsrörelse här i landet,

7.    inhemska eller utländska värdehandlingar, som till sin art och till den

säkerhet de erbjuder kan anses jämförliga med några av de under 1-6

nämnda, varvid dock värdehandlingar, som enligt sin lydelse skall inlösas i

främmande valuta, får användas för redovisning endast i den mån de

motsvarar försäkringstekniska skulder för egen räkning för försäkringar i

samma valuta

eller också i följande tillgångar av annan art

8.

lån mot säkerhet i bolagets försäkringsbrev inom återköpsvärdet,

9.

värdet av återförsäkringsgi-

9. värdet av återförsäkringsgi-vamas ansvarighet på grund av de

varnas ansvarighet på grund av de livförsäkringar som har övertagits i

livförsäkringar som har övertagits i form av återförsäkring, varvid dock

form av återförsäkring, / den mån värdet av utländskt försäkringsfö-

ansvarigheten överstiger värdet av retags ansvarighet inte får använ-

reservdeposition som har ställts av das till redovisning av försäkrings-

återförsäkringsgivare hos det avgi-tekniska skulder i större omfattning

vande bolaget, varvid dock värdet än vad försäkringsinspektionen

av utländskt försäkringsföretags medger med hänsyn till försäkrings-

ansvarighet inte får användas till re­tagarnas säkerhet.

dovisning   av   försäkringstekniska

skulder i större omfattning än vad försäkringsinspektionen medger med hänsyn till försäkringstagarnas säkerhet.

Om ett försäkringsbolag har hål­lit kvar tillgångar som motsvarar en avgiven livåterförsäkring, får återförsäkringsgivaren använda sin fordran hos det avgivande bolaget för redovisning av försäkringstek­niska skulder för den mottagna liv-återförsäkringen.

Med det uppskattade värdet avses det värde som försäkringsbolaget bestämt på grandval av en särskild värdering.

Utan hinder av första stycket får ett belopp motsvarande högst 20 procent av de försäkringstekniska skulderna för egen räkning redovisas i andra värdehandlingar än som avses i första stycket 1-7, dock inte i aktier.

Med försäkringstekniska skulder för egen räkning förstås den del av dessa skulder som överstiger värdet av återförsäkringsgivarnas ansvarig­het.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983.

Prop. 1982/83:24

2   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkrings­anstalt att driva försäkringsrörelse här i riket

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket

dels att i 1,3,5,9 a, 11, 15 a, 16-19, 21-23, 24 a, 27, 32, 35 och 36 §§, ordet "anstalt" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "företag" i motsvarande former,

dels att rubriken tiU lagen samt 2, 4, 6, 9, 10, 12-15, 20, 24-26, 28, 29 och 33 §§ skall ha nedan angivna lydelse,

dels att i lagen skall införas två nya paragrafer, 22 a § närmast efter rubriken "Om tillsyn å försäkringsrörelsen" och 25 a §, av nedan angiven lydelse.

Nuvarande lydelse

Lagen (1950:272) om rätt för ut­ländsk försäkringsanstait att driva försäkringsrörelse här i riket

Föreslagen lydelse

Lagen (1950:272) om räU för ut­ländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i Sverige

Utländsk försäkringsanstait må här i riket driva livförsäkringsrö­relse, allenast om anstalten i sitt hemland med laga rätt driver sådan rörelse, samt annan försäkringsrö­relse, allenast om anstalten i hem­landet med laga rätt driver rörelse avseende något slag av försäkring, annan än livförsäkring.

Ej må utländsk försäkringsan­stalt här i riket med livförsäkrings­rörelse förena försäkringsrörelse som avser annat än personförsäk­ring, med mindre särskUda skäl äro därtUl.

De nedan i denna lag meddelade särskilda bestämmelserna an­gående livförsäkring äga motsva­rande tUlämpning i fråga om per­sonförsäkring av annat slag. I frå­ga om sådan försäkring, meddelad för en tid av längst fem år eller mot premie som är beräknad och be­stämd för längst fem år i sänder, må rörelsen dock drivas utan tillämpning av de särskUda bestäm­melserna angående livförsäkring.'

Utländskt försäkringsföretag får här i riket driva livförsäkringsrö­relse, endast om företaget i sitt hemland med laga rätt driver sådan rörelse, samt annan försäkringsrö­relse, endast om företaget i hem­landet med laga rätt driver rörelse avseende något slag av försäkring, annan än livförsäkring.

Utländskt försäkringsföretag här i riket får inte med direkt livförsäk­ringsrörelse förena försäkringsrö­relse som avser annat än person­försäkring.

Bestämmelserna i denna lag om livförsäkring gäller också i fråga om personförsäkringar av annat slag. De behöver dock inle tilläm­pas för sådana personförsäkringar som har meddelats antingen för en tid av längst fem år eller mot en premie som är beräknad och be­stämd för längst fem år i sänder.

' Senaste lydelse 1965:168.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ersättning, som utges i form av livränta eller sjukränta, tillhör en­dera livförsäkring etter annan för­säkring beroende på vilket av dessa slag av försäkringar som har med­delats. Har en sådan ränta inköpts i ett livförsäkringsbolag, skaU den dock i detta bolag höra titt livför­säkring.

För sådan livränta eller sjuk­ränta som tillhör annan försäkring än livförsäkring gäller de särskilda bestämmelserna om livförsäkring i 6 § andra stycket, 7 § andra stycket, 9 § första stycket, 1015 samt 17, 24 och 28 §§ i tiUämpliga delar.

4

§

Generalagent skall vara bosatt här i riket, råda över sig och sin egendom samt, därest han är ut­ländsk undersåte, hava på sätt sär­skilt är föreskrivet förvärvat rätt att inom riket idka handel eller annat näringsyrke.

Generalagenten skall vara bosatt här i riket. Han får inte vara omyn­dig eller i konkurs. Om han är ut­ländsk medborgare gäller bestäm­melserna i lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket.

Generalagentur må även innehavas av svenskt aktiebolag eller ömsesi­digt försäkringsbolag eller ock av svenskt handelsbolag, vars samtliga bolagsmän äga behörighet enligt vad i första stycket sägs. För fullgörande av de skyldigheter, som åligga generalagent, svare i förra fallet envar styrelseledamot och i det senare envar bolagsman, som ej är enbart kom­manditdelägare.

6§=

Ansökan om koncession göres hos regeringen. I ansökningen skall angi­vas den försäkringsgren, som rörelsen skall avse. Ansökningen skall in­lämnas till försäkringsinspektionen och vara åtföljd av:

1. handlingar som styrka generalagentens behörighet enligt 4 §;

2.

det för anstalten gällande reg­lementet;

3.

bevis att anstalten i sitt hem­land driver försäkringsrörelse efter vad i 2 § första stycket sägs jämte behörigen styrkt uppgift om den tid detta ägt mm samt om anmärkning­ar, som av myndigheterna i anstal­tens hemland under de sista tre åren må hava framställts mot an-

2.

det för företaget gällande reg­lementet;

3.

bevis att företaget i sitt hem­land driver försäkringsrörelse efter vad i 2 § första stycket sägs jämte behörigen styrkt uppgift om den tid detta ägt ram samt om anmärkning­ar, som av myndigheterna [förela­gets hemland under de sista tre åren må hava framställts mot före-

' Senaste lydelse 1977:690.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

stallens verksamhet, ävensom an­staltens förvaltnings- och revi­sionsberättelser för den tid anstal­ten varit i verksamhet, dock längst för de tio sista åren;

4.

behörig fullmakt för general­agenten att å anstaltens vägnar här i riket driva försäkringsrörelsen och att i alla därav härflytande rättsför­hållanden för anstalten mottaga stämning samt själv eUer genom an­nan tala och svara;

5.

bevis att anstaltéti för ända­mål som i 16 § sägs samt på sätt och under villkor, som försäkringsin­spektionen godkänner, i riksbanken nedsatt i värdehandlingar, som in­spektionen godtagit, ett belopp av etthundratusen kronor för livför­säkring och ett belopp av tvåhund­ratusen kronor för annan försäkring eller, om rörelsen skall avse endast försäkring för resor i uUandet, det lägre belopp som inspektionen be­stämmer.

Föreslagen lydelse

tagets verksamhet, ävensom före­tagets årsredovisningar och revi­sionsberättelser för den tid företa­gel varit i verksamhet, dock längst för de tio sista åren;

4.

behörig fullmakt för general­agenten att på företagels vägnar här i riket driva försäkringsrörelsen och att i alla därav härflytande rättsförhållanden för företaget mot­taga stämning samt själv eller ge­nom annan tala och svara;

5.

bevis att företaget för ända­mål som i 16 § sägs samt på sätt och under villkor, som försäkringsin­spektionen godkänner, i riksbanken nedsatt i värdehandlingar, som in­spektionen godtagit, eU belopp av etthundratusen kronor för livför­säkring och ett belopp av tvåhund­ratusen kronor för annan försäkring eller, om rörelsen skall avse endast försäkring för resor i utlandet, det lägre belopp som inspektionen be­stämmer.

Därest rörelsen skall avse livförsäkring, skola enligt vad i 

II 

§ sägs upprättas särskilda grander för verksamheten. Å grunderna, som skola bifogas ansökningen om koncession, skaU sökas regeringens stadfästelse.

Beslut enligt första stycket 5 om nedsättning av lägre belopp för försäk­ring för resor i utlandet må återkallas av försäkringsinspektionen, om skäl föreligga.

9§ Å ändring av stadfästa grunder skall ock sökas regeringens stadfästelse. I regeringens ställe äger försäkringsinspektionen besluta i sådant ärende, om det icke är av principiell betydelse eller eljest av synnerlig vikt. Ansök­ningen skaU inlämnas tUl försäkringsinspektionen.

Ansökan om förlängning av koncession, som beviljats för be­stämd tid, skall prövas av den myn­dighet som beviljat koncessionen. Ansökningen skall inlämnas tiU för­säkringsinspektionen sist sexton månader före utgången av den lö­pande koncessionen.

Utses ny generalagent, skall an­stalten hos försäkringsinspektionen söka dess godkännande av general­agenten.

' Senaste lydelse 1977:690.

Ansökan om förlängning av koncession, som beviljats för be­stämd tid, skall prövas av den myn­dighet som beviljat koncessionen. Ansökningen skaU inlämnas till för­säkringsinspektionen sist sex måna­der före utgången av den löpande koncessionen.

Utses ny generalagent, skall före­taget hos försäkringsinspektionen söka dess godkännande av general­agenten.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Har ändring av grander stadfästs eller har föriängning av koncession beviljats eller ny generalagent blivit godkänd, skall försäkringsinspek­tionen låta införa kungörelse därom i Post- och Inrikes Tidningar.

10

Generalagenten åligger att för varje räkenskapsår enligt formulär, som fastställes av försäkringsin­spektionen, upprätta redogörelse angående anstaltens verksamhet inom riket.

För livförsäkringsverksamhet skall i redogörelsen under beteck­ningen försäkringsfond såsom skuld upptagas det å räkenskaps­årets sista dag beräknade värdet av anstaltens ansvarighet på grand av

dels inträffade försäkringsfaU (ersättningsreserv),

dels löpande försäkringar (pre­miereserv),

dels ock återbäring, som anstal­ten må hava tilldelat försäkringsta­gare.

Generalagenten åligger att för varje räkenskapsår enligt formulär, som fastställes av försäkringsin­spektionen, upprätta redogörelse angående företagets verksamhet inom riket.

För livförsäkringsverksamhet skall i redogörelsen under beteck­ningen försäkringstekniska skulder såsom skuld upptagas det å räken­skapsårets sista dag beräknade vär­det av företagets ansvarighet på grund av

/. löpande försäkringar (pre­miereserv),

2.

försäkringsersättningar för in­träffade försäkringsfall (ersäll-ningsreserv),

3.

utgifterna för reglering av in­träffade försäkringsfall (skadebe-handlingsreserv),

4.

sådan tilldelad återbäring inom livförsäkringsrörelsen som inte har förfallit tiU betalning och

' 5. sådan tilldelad återbäring inom annan försäkringsrörelse ån livförsäkringsrörelse som inte har förfallit tUl betalning.

12 §

Med avseende på de i 11 § under 1-4 omförmälda grunderna skall vad i 264 §, 265 § 1 mom. samt 267269 §§ lagen om försäkrings­rörelse stadgas äga motsvarande tUlämpning. Beträffande över-gångsgmnder enligt 265 § I mom. nämnda lag gälle vad i 9 § här ovan är i fråga om ändring av grander stadgat om stadfästelse och kungö­rande därav. Såsom villkor för stadfästelse å övergångsgrander må föreskrivas, att anstalten skall på sätt i 15 § sägs sätta jämväl andra värdehandlingar, än där avses, i särskilt förvar.

Med avseende på de i 11 § under 14 omförmälda grunderna skall vad i 7 kap. 3 §, 4 § förstafjärde styckena samt 5-7 §§ försäkrings­rörelselagen (1982:000) stadgas äga motsvarande tillämpning. Beträf­fande övergångsgrander enligt 7 kap. 4 § förstafjärde styckena nämnda lag gälle vad i 9 § här ovan är i fråga om ändring av grander stadgat om stadfästelse och kungö­rande därav. Såsom viUkor för stadfästelse å övergångsgrunder må föreskrivas, att företaget skall på sätt i 15 § sägs sätta jämväl andra värdehandlingar, än där avses, i SärskUt förvar.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 §"

Försäkringsfonden med tillägg av det belopp, varmed en tjugondel av fonden må överstiga vad anstalten enligt 6 § nedsatt för livförsäkring, skall vid envar tidpunkt vara re­dovisad i värdehandlingar av be­skaffenhet som angives i 274 § un­der 1 7 lagen om försäkringsrö­relse, eller ock i följande tillgångar av annan art nämligen lån mot sä­kerhet i anstaltens försäkringsbrev inom återköpsvärdet eller, i den män försäkringsinspektionen på framställning av anstalten så med­giver, värdet av återförsäkringsgi-vares ansvarighet på grund av liv­försäkringar, som övertagits i åter­försäkring.

Utan hinder av vad i första stycket är stadgat må ett belopp, motsvarande högst en tiondel av försäkringsfonden för egen räk­ning, redovisas i andra värdehand­lingar än i första stycket avses, dock icke i aktier.

Med försäkringsfond för egen räkning förstås den del av fonden, som icke motsvarar värdet av åter-försäkringsgivares ansvarighet.

Försäkringslekniska skulder med

tillägg av det belopp, varmed en tju­

gondel av dessa skulder må över­

stiga vad anstalten enligt 6 § ned­

satt för livförsäkring, skall vid en­

var tidpunkt vara redovisad i värde­

handlingar av beskaffenhet som an­

gives i 7 kap. 9 § första stycket 1-7

försäkringsrörelselagen

(1982:

000), eller ock i följande tillgångar av annan art nämligen lån mot sä­kerhet i företagets försäkringsbrev inom återköpsvärdet eller, i den mån försäkringsinspektionen på framställning av företaget så med­giver, värdet av återförsäkringsgi­varnas ansvarighet på grund av liv­försäkringar, som övertagits i åter­försäkring.

För återförsäkringsgivares redo­visning av mottagen återförsäkring gäller 7 kap. 9 § andra stycket för­säkringsrörelsetagen .

Utan hinder av vad i första stycket är stadgat må ett belopp, motsvarande högst tjugo procent av de försäkringslekniska skul­derna för egen räkning, redovisas i andra värdehandlingar än i första stycket avses, dock icke i aktier.

Med de försäkringslekniska skul­derna för egen räkning förstås den del av de försäkringstekniska skul­derna, som icke motsvarar värdet av återförsäkringsgivarnas ansva­righet.

14

§

Värdehandling må vid redovis­ning enligt 13 § ej upptagas översUl verkliga värde, bestämt på sätt i 93 § 1 mom. andra stycket lagen om försäkringsrörelse sågs.

Värdehandlingar får vid redo­visning enligt 13 § ej upptagas lill högre värde än som följer av be­stämmelserna i bokföringslagen (1976:125) om värdering av om­sättningstillgångar. De får dock las upp till samma värde som beräk­nats närmast föregående räken­skapsår eller, om värdehandlingen anskaffats under räkenskapsåret,

" Senaste lydelse 1966:56.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Under förutsättning att de vårde­handlingar, i vilka försäkringsfon­den jämte tillägg redovisas, beräk­nas kunna å tider, som med hänsyn tiU beskaffenheten av anstaltens förbindelser prövas tillfredsställan­de, förvandlas.i penningar till be­lopp motsvarande det angivna vär­det, må utan hinder av vad i första stycket är stadgat värdehandling, som jämväl under näst föregående räkenskapsår använts för sådan re­dovisning, kunna åsättas det då be­räknade värdet och värdehandling, som anskaffats under löpande rä­kenskapsår, det värde som motsva­rar kostnaderna för dess anskaff­ning.

Föreslagen lydelse

anskaffningsvärdet. Detta gäller endast om värdehandlingarna kan avyttras till ett värde, som motsva­rar detta högre värde, vid tid­punkter som får anses tillfredsstäl­lande med hänsyn till de försäk­ringsutfästelser som värdehand­lingarna säkerställer.

15 §

De värdehandUngar, i vilka för­säkringsfonden iämte tUlägg helt el­ler delvis redovisas, skola förvaras här i riket avskilda från anstaltens övriga tillgångar och under minst två lås med olika nycklar, av vilka en innehaves av ett av försäkrings­inspektionen förordnat ombud. Försäkringsinspektionen må dock på framställning av anstalten med­giva att värdehandlingarna i stället, på sätt och under villkor som av inspektionen bestämmas, sättas i särskUt förvar i riksbanken eller an­nan bank. I de sålunda förvarade handlingarna njute försäkringsta­garna panträtt såsom i handfången pant till säkerhet för fullgörandet av anstaltens på försäkringsavtalen grandade förbindelser.

De värdehandlingar, i vilka för­säkringstekniska skulder .yämte till-lägg helt eller delvis redovisas, sko­la förvaras har i riket avskilda från företagets övriga tUlgångar och un­der minst två lås med olika nycklar, av vilka en innehaves av ett av för­säkringsinspektionen förordnat om­bud. Försäkringsinspektionen må dock på framställning av företaget medgiva att värdehandlingarna i stället, på sätt och under villkor som av inspektionen bestämmas, sättas i särskilt förvar i riksbanken eller annan bank. I de sålunda för­varade handlingarna njute försäk­ringstagarna panträtt såsom i hand­fången pant till säkerhet för fullgö­randet av företagets på försäkrings­avtalen grandade förbindelser.

Det åligger generalagenten att tillse, att vid envar tidpunkt värdehand­lingar till erforderligt belopp satts i sådant förvar, som i första stycket är sagt.

Prop. 1982/83:24

10

Nuvarande lydelse

I fråga om utbekommande eller utbyte av värdehandling, som satts i förvar, skola bestämmelserna / 276 § lagen om försäkringsrörelse äga motsvarande tillämpning, där­vid vad i nämnda lagrum sägs om styrelse, verkställande direktör och behörig företrädare för bolag skall avse generalagent eller av anstalt jämUkt 27 § utsett ombud.

Det av försäkringsinspektionen förordnade ombudet har att, där ge­neralagent eller ombud, som an­stalt utsett jämlikt 27 §, ej fullgör vad honom enligt denna paragraf åligger, därom ofördröjligen göra anmälan hos inspektionen.

Föreslagen lydelse

I fråga om utbekommande eUer utbyte av värdehandling, som satts i förvar, skola bestämmelserna / 7 kap. 11 och 12 §§ försäkringsrörel­setagen (1982:000) äga motsvaran­de tillämpning, därvid vad i nämnda lagrum sägs om styrelse, verkstäl­lande direktör och behörig företrä­dare för bolag skaU avse general­agent eller av företag jämUkt 27 § utsett ombud.

Det av försäkringsinspektionen förordnade ombudet har att, där ge­neralagent eller ombud, som före­tag utsett jämlikt 27 §, ej fullgör vad honom enligt denna paragraf åligger, därom ofördröjligen göra anmälan hos inspektionen.

Generalagenten skall övervaka att anskaffning av ansökningar om försäkring hos företaget sker på ett sått som överensstämmer med god affärssed.

20 §' Det åligger generalagenten att övervaka alt anskaffning av ansök­ningar om försäkring hos anstalten sker på sätt som överensstämmer med god försäkringssed. Regering­en äger meddela närmare bestäm­melser angående anskajfningsverk-samheten och må därvid tillika för­ordna, att frågor rörande densam­ma skola, på sätt och i den omfatt­ning som i nämnda bestämmelse angives, handläggas av en av rege­ringen utsedd nämnd.

22 a §

Försäkringsinspektionen skaU verka för en sund utveckUng av den verksamhel som bedrivs av ut­ländskaförsäkringsföretag här i ri­ket.

24 

§

*

Generalagenten vare pliktig: att, där ändring vidtages i det för anstalten gällande reglementet, inom tre månader därefter till för­säkringsinspektionen insända be­slutet därom;

att, därest av myndigheterna i anstaltens hemland framställts an­märkning mot anstaltens verksam-

Generalagenten vare pliktig: att, där ändring vidtages i det för företaget gällande reglementet, inom tre månader därefter tiU för­säkringsinspektionen insända be­slutet därom;

att, därest av myndigheterna [fö­retagels hemland framställts an­märkning mot företagets verksam-

' Senaste lydelse 1977:690. * Senaste lydelse 1980:172.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

het, så fort ske kan skriftligen underrätta försäkringsinspektionen därom;

att, inom åtta månader efter ut­gången av varje räkenskapsår till försäkringsinspektionen insända den i 10 § avsedda redogörelsen an­gående anstaltens verksamhet inom riket;

att, beträffande livförsäkrings­rörelse, tiU försäkringsinspektionen insända följande enligt inspektio­nens anvisningar upprättade och av aktuarien undertecknade handling­ar nämligen dels inom åtta månader efter varje räkenskapsårs utgång re­dogörelse för beräkning av premie­reserv och av återbäring, dels ock, i den mån så päfordras av inspektio­nen, statistiskekonomisk utredning angående verksamheten;

att, inom tre månader efter det berättelse om revision av anstal­tens räkenskaper och förvaltning blivit å sammanträde med anstal­tens delägare framlagd, till försäk­ringsinspektionen insända ett ex­emplar av denna berättelse även­som ett exemplar av anstaltens för­valtningsberättelse för den tid revi­sionen avsett;

att även i andra fall än ovan sagts lämna försäkringsinspektionen de upplysningar, som av inspektionen begäras i fråga om anstalten och dess verksamhet inom riket, samt att när som helst för befattningsha­vare hos försäkringsinspektionen, som är behörig att företräda inspek­tionen, eller annan, som av inspek­tionen förordnats att företräda den­na, hålla kassa och övriga tillgångar samt böcker, räkenskaper och and­ra handlingar tillgängliga för granskning.

Innefattar ändring i reglementet ändring av anstaltens firma, skall försäkringsinspektionen låta införa kungörelse om firmaändringen i Post- och liirikes Tidningar.

II

Föreslagen lydelse

het, så fort ske kan skriftligen . underrätta försäkringsinspektionen därom;

att, inom åtta månader efter ut­gången av varje räkenskapsår till försäkringsinspektionen insända den i 10 § avsedda redogörelsen an-gående företagets verksamhet inom riket;

att, beträffande livförsäkrings­rörelse, till försäkringsinspektionen insända följande enligt inspektio­nens anvisningar upprättade och av aktuarien undertecknade handling­ar nämligen dels inom ätta månader efter varje räkenskapsårs utgång re­dogörelse för beräkning av premie­reserv och av återbäring, dels ock, i den män så påfordras av inspektio­nen, statistiskekonomisk utredning angående verksamheten;

att, inom tre månader efter det att årsredovisningen och revisions­berättelsen blivit å sammanträde med företagets delägare framlagd, till försäkringsinspektionen insända etl exemplar av dessa handlingar;

att även i andra fall än ovan sagts lämna försäkringsinspektionen de upplysningar, som av inspektionen begäras i fråga om företaget och dess verksamhet inom riket, samt att när som helst för befattningsha­vare hos försäkringsinspektionen, som är behörig att företräda inspek­tionen, eller annan som av inspek­tionen förordnats att företräda den­na, hålla kassa och övriga tillgångar samt böcker, räkenskaper och and­ra handlingar tillgängliga för granskning.

Innefattar ändring i reglementet ändring av företagets firma, skall försäkringsinspektionen låta införa kungörelse om firmaändringen i Post- och Inrikes Tidningar.

Prop. 1982/83:24

12

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

25 

§

Försäkringsinspektionen äge meddela de erinringar i fråga om utländsk försäkringsanstatis verk­samhet här i riket, som inspektio­nen finner påkallade. Vid medde­lande av föreskrift enligt denna lag må inspektionen förelägga vite.

Finner försäkringsinspektionen,

att avvikelse skett från denna lag eUer med stöd därav meddelade be­stämmelser eller från grunderna, där sådana finnas,

att grunderna icke längre äro till­fredsställande med hänsyn till rö­relsens omfattning och beskaffen­het,

att i riksbanken enligt 6 eller 15 a § nedsatt belopp minskats ge­nom att värdehandlingarna avse­värt nedgått i värde eller av annan anledning,

att de tiUgångar, i vilka försäk­ringsfonden jämte tiUägg redovi­sas, icke äro tillfyllest, eller

att eljest allvarlig anmärkning mot verksamheten föreUgger,

skall inspektionen förelägga an­stalten att inom viss tid vidtaga de åtgärder, som prövas påkallade härav.

Har föreläggande icke inom den bestämda tiden efterkommits och har ej heller annorledes det an­märkta förhållandet undanröjts, skall försäkringsinspektionen göra anmälan därom hos regeringen, som efter anstaltens hörande må förklara koncessionen förverkad.

Försäkringsinspektionen får

meddela de erinringar i fråga om

utländska

försäkringsföretags

verksamhet här i riket som inspek­tionen anser behövliga.

Försäkringsinspektionen skall fö­relägga företaget att inom viss tid vidta erforderUga åtgärder, om in­spektionen finner atl

1.

avvikelse skett från denna tag etter föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag eller grun­derna, om sådana finns,

2.

grunderna inte längre är till­fredsstäUande med hänsyn tiU om­fattningen och beskaffenheten av bolagets rörelse,

3.

i riksbanken enligl 6 eUer 15 a § nedsatt belopp minskats ge­nom att värdehandlingarna avse­värt nedgått i värde etter av annan anledning,

4.

de tiUgångar, i vilka försäk­ringslekniska skulder redovisas, inte är tillräckliga etter

5.

det i övrigt finns allvarliga an­märkningar mot försäkringsföreta­gets verksamhet.

Om ett föreläggande enligt andra stycket inte har följts inom den be­stämda tiden och det anmärkta för­hållandet inte heller på någol annat sätt undanröjts, skall försäkringsin­spektionen göra anmälan om detta till regeringen. Om regeringen fin­ner så svåra missförhållanden före­Ugga, alt försäkringsverksamheten bör upphöra, kan regeringen för­klara koncessionen förverkad. Beslut, varigenom koncessionen förklarats förverkad, skall av försäk­ringsinspektionen kungöras i Post- och Inrikes Tidningar.

' Senaste lydelse 1977:690.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

13 Föreslagen lydelse

25 a §

Försäkringsinspektionen kan vid vite förelägga generalagenten att fuUgöra sina skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar att sända in behöriga redovisnings­handlingar och revisionsberät­telser.

Försäkringsinspektionen kan för­ena ett annat föreläggande enligt denna lag än som avses i första stycket med vite.

Har inspektionen förelagt vite skall det utländska försäkringsföre­taget genast skriftligen underrättas om detta.

Följs inte ett sådant vitesföreläg­gande som avses i första stycket kan försåkringsinspektionen döma ut vitet.

Försäkringsinspektionens beslut varigenom vite förelagts etter ut­dömts får överklagas hos kammar­rätten genom besvär.

26 TUl bestridande av kostnaden för försäkringsinspektionens organisa­tion och verksamhet skall utländsk försäkringsanstalt, som driver för­säkringsrörelse här i riket, årligen erlägga bidrag enligt bestämmel­ser, som meddelas av regeringen. Detta bidrag skall bestämmas högst till en femtedels procent av anstal­tens hela inkomst av avgifter för nästföregående räkenskapsår för försäkringar, som tillhöra anstal­tens rörelse här i riket, dock må bidraget ej understiga tvåhundra kronor.

Ett utländskt försäkringsföretag som driver försäkringsrörelse här i riket skall årligen betala ell bidrag för att täcka kostnaderna för för­säkringsinspektionens organisation och verksamhet enligt de närmare bestämmelser som meddelas av re­geringen. Detta bidrag skall be­stämmas högst till en femtedels procent a\ företagets hela inkomst av avgifter för nästföregående rä­kenskapsår för försäkringar, som tillhöra företagets rörelse här i ri­ket. Bidraget får dock inte under­stiga fyra procent av det enligt la­gen (1962:381) om allmän försäk­ring bestämda basbeloppet som gällde vid utgången av nästföre­gående räkenskapsår, avrundat tUl närmast högre femtiotal kronor.

'Senaste lydelse 1977:690.

Prop. 1982/83:24

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

28 

§

Har koncession för utländsk för­säkringsanstalt att här i riket driva livförsäkringsrörelse förklarats för­verkad, skaU för tiUvaratagande av livförsäkringstagarnas rätt en sär­skild administration inträda. Med avseende på denna skall i tillämp­liga delar gälla vad i 296-298 §§ lagen om försäkringsrörelse finnes stadgat ävensom vad 165 § samma lag innehåUer angående förbud mot meddelande av nya försäkring­ar. Vid tiUämpningen av nu nämnda lagrum skall iakttagas, att upphö­randet av anstaltens rätt att driva livförsäkringsrörelse här i riket skall anses motsvara livförsäkrings­bolags trädande i likvidation eller beslut om avträdande av dess egen­dom till konkurs samt att vad i 297 § 1 mom. fjärde stycket tagen om försäkringsrörelse sägs om re­gistrering i stället skall avse kun­görande i Post- och Inrikes Tidning­ar. I fall som här avses må överlå­telse av livförsäkringarna ske, för­utom till svenskt försäkringsbolag, jämväl till utländsk anstalt, som er­hållit koncession för livförsäkrings­rörelse här i riket.

Där vid överlåtelse av försäkring­arna eller eljest uppstått överskott, skall ur detta i första hand gäldas kostnaden för administrationen och oguldet sådant bidrag, som avses i 26 §, varefter återstoden skall över­lämnas till den anstalt, vars försäk­ringar varit föremål för administra­tion.

Har anstalt i annat fall än i första stycket avses upphört att driva liv­försäkringsrörelse här i riket, vare anstalten ändock skyldig att på sätt i 13-15 §§ stadgas redovisa/ö/-5Ö-ringsfond för redan meddelade liv­försäkringar jämte tiUägg, Det ålig­ger ombud, som utsetts av anstal­ten enligt 27 §, att fullgöra de skyl­digheter jämlikt 10, 15 och 24 §§, som  förut  åvilat  generalagenten.

Har koncession för utländskt för­säkringsföretag att här i riket driva Uvförsäkringsrörelse förklarats för­verkad, skall för tillvaratagande av livförsäkringstagarnas rätt en sär­skild administration inträda. Be­stämmelserna i 14 kap. 25-28 §§ om sårskild administration i försäk­ringsrörelselagen (1982:000) skaU tillämpas. Vidare gäller bestäm­melsen i 14 kap. 23 § samma lag om förbud att meddela nya försäk­ringar. Vid tillämpningen av nu nämnda lagrum skall iakttagas, att upphörandet av företagets rätt att driva livförsäkringsrörelse här i ri­ket skall anses motsvara livförsäk­ringsbolags trädande i likvidation eller beslut om avträdande av dess egendom till konkurs samt att vad i

14 kap. 26 § flärde stycket försäk­

ringsrörelselagen sägs om registre­

ring i stället skall avse kungörande i

Post- och Inrikes Tidningar. I fall

som här avses må överlåtelse av

livförsäkringarna ske, förutom till

svenskt försäkringsbolag, jämväl

till utländskt företag, sorri erhållit

koncession för livförsäkringsrörel­

se här i riket.

Där vid överlåtelse av försäkring­arna eller eljest uppstått överskott, skall ur detta i första hand gäldas kostnaden för administrationen och oguldet sådant bidrag, som avses i 26 §, varefter återstoden skall över­lämnas till det företag, vars försäk­ringar varit föremål för administra­tion.

Har företag i annat fall än i första stycket avses upphört att driva liv­försäkringsrörelse här i riket, vare företaget ändock skyldigt att på sätt i 1315 §§ stadgas redovisa/öriä-ringstekniska skulder för redan meddelade livförsäkringar jämte tillägg. Det åligger ombud, som ut­setts av företaget enligt 27 §, att fullgöra de skyldigheter jämlikt 10,

15       och 24 §§, som förat åvUat gene-

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Fullgöres ej redovisningen av för­säkringsfonden jämte tillägg eller finnes eljest anledning antaga att livförsäkringstagarnas rätt på grund av försäkringsavtalen äventyras, ankomme på försäkringsinspek­tionen att besluta att administration på sätt i första stycket sägs skall inträda; dock må ej på den grund att de tUl redovisning avsatta tillgång­arna finnas otillräckliga administra­tion föreskrivas, förrän försäkrings­inspektionen förelagt anstalten att fyUa bristen och denna icke täckts inom fyra veckor efter det sådant föreläggande skett. Inträder i fall som nu sagts administration, skall vad i första stycket sägs om upphö­randet av anstaltens rätt att driva Uvförsäkringsrörelse här i riket i stället avse meddelandet av beslut om administration.

15

Föreslagen lydelse

ralagenten. Fullgöres ej redovis­ningen av försäkringstekniska skulder jämte tillägg eller finnes el­jest anledning antaga att livförsäk­ringstagarnas rätt på grand av för­säkringsavtalen äventyras, an­komme på försäkringsinspektionen att besluta att administration på sätt i första stycket sägs skall inträda; dock må ej på den gmnd att de till redovisning avsatta tillgångarna fin­nas otillräckliga administration fö­reskrivas, förrän försäkringsin­spektionen förelagt företaget att fylla bristen och denna icke täckts inom fyra veckor efter det sådant föreläggande skett. Inträder i fall som nu sagts administration, skall vad i första stycket sägs om upphö­randet av företagets rätt att driva livförsäkringsrörelse här i riket i stället avse meddelandet av beslut om administration.

29 §'

Utländsk försäkringsanstalt må med försäkringsinspektionens till­stånd överlåta hela sitt till verksam­heten här i riket hörande försäk­ringsbestånd eller del därav till svenskt försäkringsbolag eller ut­ländsk försäkringsanstalt, som er­hållit koncession för det slag av för­säkringsrörelse varom fråga är.

Ansökan om tillstånd skall göras av såväl överlåtare som övertagare. Vid ansökningen skall fogas det av­tal, som träffats angående överlå­telsen. Med avseende på ansök­ningen skall vidare vad i 295 § 3 mom. andra och tredje styckena ta­gen om försäkringsrörelse stadgas äga motsvarande tillämpning.

Bifalles ansökningen, skall över­låtaren anses fritagen från sina för­pliktelser på grund av det överlåtna försäkringsbeståndet, vilka förplik­telser i stället skola åvila överta­garen. Angående underrättelse om verkställd överlåtelse skall bestäm-

Ulländski försäkringsföretag må med försäkringsinspektionens till­stånd överlåta hela sitt till verksam­heten här i riket hörande försäk­ringsbestånd eller del därav till svenskt försäkringsbolag eller ut­ländskt försäkringsföretag, som er­hållit koncession för det slag av för­säkringsrörelse varom fråga är.

Ansökan om tillstånd skall göras av såväl överlåtare som övertagare. Vid ansökningen skall fogas det av­tal, som träffats angående överiå­telsen. Med avseende på ansök­ningen skall vidare vad i 15 kap. 3§ andra stycket och 4 § andra stycket försäkringsröretselagen (1982:000) stadgas äga motsvarande tillämp­ning.

Bifalles ansökningen, skall över­låtaren anses fritagen från sina för­pliktelser på gmnd av det överlåtna försäkringsbeståndet, vilka förplik­telser i stället skola åvila överta­garen. Angående underrättelse om verkställd överiåtelse skall bestäm-

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

melsen i 295 § 4 mom. ovannämnda lag äga motsvarande tillämpning.

16

Föreslagen lydelse

melsen i 15 kap. 6§ ovannämnda lag äga motsvarande tillämpning.

33 

§»

Talan mot försäkringsinspektio­nens beslut enligt denna lag föres hos regeringen genom besvär.

Försäkringsinspektionens beslut erUigt denna lag överklagas hos re­geringen genom besvär. Inspektio­nens beslut får verkstäUas ulan hinder av anförda besvär, om inte regeringen förordnar något annat.

Om besvär över beslut i vissa faU finns bestämmelser i 25 a § femte stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983.

' Senaste lydelse 1977:690.

Prop. 1982/83:24

17

3   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar

Härigenom föreskrivs att 24, 26, 73, 74 och 76§§ lagen (1972:262) om understödsföreningar skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

24 §'

Vid varje tidpunkt skall ett belopp, som täcker summan av dels försäk­ringsfonder, dels understödsföreningens övriga skulder, annan fond än försäkringsfond ej medräknad, vara redovisat i följande slag av tillgångar, nämligen

1.   obligationer eller andra skuldförbindelser som utfärdats eller garante­

rats av staten,

2.

obligationer som utfärdats av Sveriges allmänna hypoteksbank. Konungariket Sveriges stadshypotekskassa, Svenska bostadskreditkas­san. Svenska skeppshypotekskassan, Skeppsfartens sekundärlänekassa. Nordiska investeringsbanken eller av kreditaktiebolag, eller andra skuld­förbindelser som utfärdats av sådan kreditinrättning, dock ej sådana för den allmänna rörelsen avsedda förskrivningar, som medför rätt till betal­ning först efter utfärdarens övriga fordringsägare (förlagsbevis),

3.

obligationer som utfärdats eller garanterats av bankaktiebolag, spar­bank eller centralkassa för jordbrakskredit eller andra fordringsbevis som utfärdats av sådant bankinstitut eller riksbanken, dock ej förlagsbevis,

4.

obligationer eller andra skuldförbindelser, utfärdade eUer garantera­de av kommun,

5.

obligationer som utfärdats av svenskt näringsföretag och som offent­ligen utbjudits av bankaktiebolag, sparbank, kreditkassa inom jordbraks-kasserörelsen, Sveriges investeringsbank aktiebolag eller Nordiska inves­teringsbanken,

6.

skuldförbindelser, för vilka

6. skuldförbindelser, för vUka föreningen har säkerhet i form av föreningen har säkerhet i form av panträtt på grandval av                        panträtt på gmndval av

inteckning i jordbmks-, bostads-,

inteckning i jordbruks-, bostads-,

kontors- eller affärsfastighet inom

kontors- eller affärsfastighet inom

fyra femtedelar eUer i annan fastig-

fyra femtedelar eller i annan fastig­

het inom två tredjedelar av senast

het inom två tredjedelar av senast

fastställda taxeringsvärde, eller

fastställda taxeringsvärde, eller

inteckning i tomträtt, till vilken

inteckning i tomträtt, till vilken

hör byggnad som är avsedd för bo-

hör byggnad som är avsedd för bo­

stads-, kontors- eller affärsända-

stads-, kontors- eller affärsända­

mål, inom fyra femtedelar eller i an-

mål, inom fyra femtedelar eller i an­

nan tomträtt inom två tredjedelar

nan tomträtt inom två tredjedelar

av senast fastställda taxerings-

av senast fastställda taxerings­

värde, med den ytterligare begräns-

värde, med den ytterligare begräns­

ning som försäkringsinspektionen

ning som försäkringsinspektionen

kan komma att föreskriva med hän-

kan komma att föreskriva med hän­

syn till tomträttsavtalets innehåll

syn till tomträttsavtalets innehåll

eUer annan omständighet,

eller annan omständighet,

' Senaste lydelse 1979:1054.

2   Riksdagen 1982/83. 1 .samt. Nr 24

Prop. 1982/83:24

18

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

dock att, utom i fråga om sådant

dock att, utom i fråga om sådant

lån till kommun för vilket inspektio-

lån till kommun för vilket inspektio­

nen medgett undantag, byggnad

nen medgett undantag, byggnad

skall, för att säkerheten skall få

skall, för att säkerheten skall få

godtas, vara brandförsäkrad i

godtas, vara brandförsäkrad i

svensk försäkringsanstait eller i ut-

svenskt försäkringsbolag eller i ut­

ländsk försäkringsanstait som har

ländskt försäkringsföretag som har

rätt att driva försäkringsrörelse här

rätt att driva försäkringsrörelse här

i riket,

i riket,

7.

andra svenska eller utländska värdehandlingar utom sådana som skall infrias i främmande valuta, om de till art och säkerhet kan anses jämföriiga med värdehandlingar som avses i någon av punkterna 1 -6,

8.

lån mot säkerhet i föreningens försäkringsbrev inom återköpsvärdet,

9.

föreningen tillhörig fastighet eller tomträtt intill de gränser och med de brandförsäkringsvUlkor som enligt 6 gäller beträffande inteckning, eller

10.  värdet av svenskt försäkringsbolags ansvarighet på grand av försäk­

ringar, som övertagits i återförsäkring.

Förening, som enligt sina stadgar huvudsakligen är avsedd för anställda i visst eUer vissa företag, får även fullgöra i första stycket föreskriven redovisning i sådana av ett eller flera av företagen utfärdade skuldförbin­delser, för vilka föreningen äger säkerhet i värdehandlingar som avses i samma stycke 1-5 och 7.

Vid tillämpning av första stycket 6 ersätts, om försäkringsinspektionen har medgett det

fyra femtedelar av taxeringsvärdet med sjuttio procent av det uppskatta­de värdet av fastigheten respektive av byggnad eller annan egendom som hör tiU tomträtten eller, om pantvärde fastställts för egendomen enligt gällande bestämmelser om lån av statsmedel tUl främjande av bostadsbyg­gandet, med sjuttiofem procent av pantvärdet, samt

två tredjedelar av taxeringsvärdet med sextio procent av egendomens uppskattade värde.

Med uppskattat värde avses det värde som understödföreningen har bestämt på grandval av särskild värdering. Har medgivande enligt tredje stycket lämnats får belopp som dittiUs har redovisats enligt första stycket 6 dock redovisas på samma sätt även i fortsättningen.

Utan hinder av första och andra styckena får ett belopp, som svarar mot högst en femtedel av förenings försäkringsfonder, redovisas i andra värde­handlingar än som förat sagts, dock ej i aktier eller andelar i aktiefond, och i tillgångar som nämns i första stycket 9 utöver där angiven gräns.

26 

§

Understödsförening får ej lämna

Understödsförening får inte läm-

kredit tiU

na kredit tiU

1. styrelseledamot,        styrelse-

styrelseledamot,     styrelsesupp-

suppleant,  revisor,   revisorssupp-

leant,  revisor,  revisorssuppleant,

leant, innehavare av annan befatt-

innehavare av befattning i ledande

ning i föreningen eller person som

ställning i föreningen eller person

verkställer  försäkringsteknisk  ut-

som verkställer försäkringsteknisk

redning åt föreningen,

utredning åt föreningen,

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

2. make till person som avses under 1,

19

Föreslagen lydelse

2. den som är gift med eUer är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedstigande led lill personer som avses under 1, etter är besvågrad med en sådan person i rätt app­eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres sys­kon.

3. bolag, förening eller annan sammanslutning, vari person som avses under 1 eller 2 i egenskap av delägare eUer medlem har ett väsenligt ekonomiskt intresse.

Förening får ej heller lämna kredit mot säkerhet av borgen av någon som avses i första stycket.

Vid tUlämpningen av denna pa­ragraf likställs äktenskapsUknande samlevnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varit gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

Vad i första stycket sägs utgör ej hinder för förening att i enlighet med vad därom föreskrives i stad­garna lämna kredit mot säkerhet av försäkringsbrev som utfärdats av föreningen.

Bestämmelserna i första stycket utgör inte något hinder för en un­derstödsförening att i enlighet med stadgarna lämna kredit mot säker­het av försäkringsbrev som har ut­färdats av föreningen.

Försäkringsinspektionen kan medge undantag från bestämmel­serna i första styckettredje styc­kena, om det finns synnerliga skäl tiU detta.

73

§

Understödsförening skall till be­stridande av kostnaden för försäk­ringsinspektionens tillsynsverksam­het årligen erlägga bidrag enligt bestämmelser som meddelas av re­geringen. Bidraget skall bestämmas till ett belopp som, räknat på intäk­terna under nästföregående räken­skapsår, svarar mot högst två pro-miUe av föreningens hela inkomst av avgifter och en promille av för­eningens nettokapitalavkastning. Bidraget får dock ej understiga två­hundra kronor.

Varje understödsförening skall årligen betala bidrag för alt täcka kostnaderna för försäkringsinspek­tionens organisation och verksam­het enligt de närmare bestämmel­ser som meddelas av regeringen. Bidraget skall bestämmas till ett be­lopp som, räknat på intäkterna un­der nästföregående räkenskapsår, svarar mot högst två promille av föreningens hela inkomst av av­gifter och en promUle av förening­ens nettokapitalavkastning. Bidra­get får dock inte understiga två procent av det enligt lagen (1962:381)  om  allmän försäkring

 Senaste lydelse 1976: 149.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

20

bestämda basbeloppet som gällde vid utgången av nästföregående rä­kenskapsår, avrundat till närmast högre femtiotal kronor.

74 

§

Försäkringsinspektionen kan fö­relägga vite vid meddelande avfö­reskrift enligt denna lag.

Försäkringsinspektionen kan vid vite förelägga styrelsen att fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar att

1.

//// försäkringsinspektionen sända in behöriga redovisnings­handlingar, revisionsberättelser el­ler andra handlingar enligt 67 § 2 eller försäkringsteknisk utredning enligt 21 § första stycket,

2.

hos inspektionen göra behöri­ga anmälningar för registrering.

Förelägganden enligt första stycket 2 får inte meddelas, om un­derlåtenhet att göra anmälan med­för att föreningsstämmans eller sty­relsens beslut förfaller eller för­eningen blir skyldig atl träda i likvi­dation.

Försåkringsinspektionen kan för­ena annat föreläggande enligt den­na tag än sorn avses i första stycket med vite.

Har försäkringsinspeklionen fö­relagt vite skall den mot vUken före­läggandet riktas genast skriftligen underrättas om detta.

Följs inte ett sådant vitesföreläg­gande som avses i första stycket kan försäkringsinspektionen döma ut vitet.

76 §

Bestämmelserna i 106-109 §§ la­gen (1951: 308) om ekonomiska för­eningar äger motsvarande tillämp­ning på understödsförening.

Bestämmelserna i 106-109 §§ la­gen (1951:308) om ekonomiska för­eningar äger motsvarande tillämp­ning på understödsförening. Dessa bestämmelser gäller även för den person som verkställer försäkrings­teknisk utredning åt föreningen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983.

Prop. 1982/83:24

21

4   Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att 30§ 2, 3 och 5 mom. samt punkterna 1 och 2 av anvisningarna tiU 30 § kommunalskattelagen (1928:370) skaU ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

30 

§

2   mom. Såsom nettointäkt av försäkringsrörelse, som drivits av in­

ländsk Uvförsäkringsanstalt, anses nettointäkten av anstaltens kapital- och

fastighetsförvaltning med undantag för den del av intäkten som belöper på

pensionförsäkringar, vilka anstalten meddelat direkt eller meddelat i åter­

försäkring åt annan inländsk försäkringsanstalt.

Om värdet av tillgångarna i för-

Om värdet av tillgångarna i för­

säkringsrörelse, som drivits av in-

säkringsrörelse, som drivits av in­

ländsk livförsäkringsanstalt, vid

ländsk livförsäkringsanstalt, vid

beskattningsårets utgång under-

beskattningsårets utgång under­

stiger summan av dels försäkrings-

stiger summan av dels försäkrings­

fonden ökad med en tjugondel av

tekniska skulder ökade med en tju-

fonden, dels beloppet av de skulder

gondel därav, dels beloppet av de

som icke gmnda sig på meddelade

skulder som icke grunda sig på

försäkringar, får ett belopp motsva-

meddelade försäkringar, får ett be-

rande fem gånger skillnaden avdra-

lopp motsvarande fem gånger skill-

gas från nettointäkten.

nåden avdragas från nettointäkten.

3

mom. Såsom nettointäkt av

i wow. Såsom nettointäkt avför­försäkringsrörelse, som drivits av

säkringsrörelse, som drivits av in-inländsk skadeförsäkringsanstalt,

ländsk skadeförsäkringsanstalt, anses överskottet av försäkrings-

anses överskottet av försäkrings­rörelsen. Vid överskottets beräk-

rörelsen. Vid överskottets beräk­ning får avdrag från brattointäkten

ning får avdrag från brattointäkten göras för avsättning till försäk-

göras för ökning av posten försäk­ringsfond för egen räkning och i

ringstekniska skulder för egen räk-den utsträckning, som närmare an-

ning och i den utsträckning, som gives i anvisningarna, tUl andra

närmare angives i anvisningarna, fonder.

för avsättning till vissa fonder.

4

mom. Med livförsäkringsanstalt förstås i denna lag anstalt vars för­säkringsrörelse uteslutande eller så gott som uteslutande avser personför­säkring (livförsäkring, sjuk- och olycksfallsförsäkring, avgångsbidragsför-säkring samt arbetslöshetsförsäkring). Med skadeförsäkringsanstaU för­stås annan försäkringsanstalt än livförsäkringsanstalt. Utlärulsk försäk­ringsanstalt, som drivit försäkringsrörelse här i riket, bedöms med hänsyn endast till den rörelse som anstalten drivit här.

Understödsförening, vilken enligt sina stagdar får meddela annan kapi­talförsäkring än sådan som omfattar kapitalunderstöd på högst 1000 kro­nor för medlem, anses i denna lag som livförsäkringsanstalt i fråga om verksamhet som är hänförlig till livförsäkring.

' Senaste lydelse 1969:749.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

5 mom. Bestämmelserna i 2 mom. äga motsvarande tillämpning på försäkringsrörelse som utländsk livförsäkringsanstalt drivit här i ri­ket. Beträffande försäkringsrörel­se, som här drivits av utiändsk ska­deförsäkringsanstalt, anses som här i riket skattepliktig nettointäkt ett belopp motsvarande 5 procent av anstaltens premieinkomst av här bedriven sjöförsäkrings- samt land-och lufttransportförsäkringsrörelse samt 2 procent av anstaltens pre­mieinkomst av annan här bedriven försäkringsrörelse.

22

Föreslagen lydelse

5 mom. Bestämmelserna i 2 mom. äga motsvarande tiUämpning på försäkringsrörelse som utiändsk livförsäkringsanstalt drivit här i ri­ket. Beträffande försäkringsrörel­se, som här drivits av utländsk ska­deförsäkringsanstalt, anses som här i riket skattepliktig nettointäkt ett belopp motsvarande 5 procent av anstaltens premieinkomst av här bedriven transporlförsäkrings- och sjökaskoförsäkringsröretse samt 2 procent av anstaltens premiein­komst av annan här bedriven för­säkringsrörelse.

Anvisningar

till 30 §

1. Vid beräkning av nettointäkt av försäkringsrörelse som drivits av livförsäkringsanstalt skall följande iakttagas.

Som brattointäkt upptages intäkt av kapital- och fastighetsförvaltning med undantag av den del av intäkten som belöper på pensionsförsäkringar, vilka anstalten meddelat direkt eller meddelat i återförsäkring åt inländsk försäkringsanstalt.

Som brattointäkt upptages även vinst vid försäljning av eUer vid uppskrivning av värdet av annan tillgång än inventarium eller för sta­digvarande brak i rörelsen avsedd fastighet. Vid försäljning av fastig­het som utgör omsättningstillgång i försäkringsrörelsen skall punkt I flärde stycket av anvisningama tUl 28 § tillämpas. I brattointäkten upp­tages vidare hyresvärde av fastig­het, som använts i försäkringsrörel­sen. Har livförsäkringsanstalt hos utländsk försäkringsanstalt återför-säkrat direkt meddelad eller i åter­försäkring åt inländsk försäkrings­anstalt meddelad annan försäkring än pensionsförsäkring utan att hos sig behålla premiereserven, anses som ränteintäkt ränta på värdet av återförsäkrarens ansvarighet enligt den räntefot som legat till grund för premieberäkningen.

 Senaste lydelse 1973:232. ' Senaste lydelse 1981:1202.

Som brattointäkt upptages även vinst vid försäljning av eller vid uppskrivning av värdet av annan tillgång än inventarium eller för sta­digvarande brak i rörelsen avsedd fastighet. Vid försäljning av fastig­het som utgör omsättningstUlgång i försäkringsrörelsen skaU punkt I fjärde stycket av anvisningarna tiU 28 § tillämpas. I brattointäkten upp­tages vidare hyresvärde av fastig­het, som använts i försäkringsrörel­sen. Har Uvförsäkringsanstalt hos utländsk försäkringsanstalt återför-säkrat direkt meddelad eller i åter­försäkring åt inländsk försäkrings­anstalt meddelad annan försäkring än pensionsförsäkring utan att hos sig behåUa premiereserven, anses som ränteintäkt ränta på värdet av återförsäkringsgivares ansvarighet enligt den räntefot som legat till gmnd för premieberäkningen.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

23

Från brattointäkten får avdragas dels ränta på gäld, dels, i fråga om fastighetsförvaltning, annan enligt 25 § avdragsgill omkostnad för fastighet, dels förlust vid försäljning av annan tUlgång än inventarium eller för stadigvarande brak i rörelsen avsedd fastighet, dels belopp varmed värdet av annan tillgång än inventarium eller för stadigvarande bruk i rörelsen avsedd fastighet enligt denna lag nedskrivits, dels 5 procent av vad som återstår av brattointäkten efter avdrag enligt detta stycke.

I fråga om individuell livförsäkring, individueU annan personförsäkring och grappförsäkring får i vaije sådan verksamhet för sig, sedan avdrag åtnjutits enligt föregående stycke, från återstående bruttointäkt göras av­drag med belopp motsvarande för varje direkt tecknad personförsäkring, som icke är pensionsförsäkring, 3 promille av det basbelopp som enligt 1 kap. 6 § lagen (1962: 381) om aUmän försäkring faststäUts för taxeringsåret. Avdraget skaU för vatje försäkring beräknas till helt krontal så, att öretal bortfaller. Som en försäkring anses dels alla individueUa livförsäkringar, som samtidigt tecknats på samma persons eller samma personers liv, dels alla andra individuella personförsäkringar, som samtidigt tecknats med samma person som försäkrad, dels samma persons alla gruppförsäkringar som han har inom en och samma grupp. Sammanlagt avdrag enligt detta stycke får icke överstiga återstående bmttointäkt av den verksamhet till vilken avdraget hänför sig.

Avdrag får icke ske för sådan ränta på återbäringsmedel som tillkommer försäkringstagare.

2. Vid beräkning av överskottet av försäkringsrörelse, som drivits av inländsk skadeförsäkringsanstalt, må från bruttointäkten avdrag gö­ras förutom för driftkostnader, som avses i 29 §, för avsättning titt för­säkringsfond för egen räkning och i lag föreskriven säkerhetsfond, för utbetald återbäring eller verkstäUd premieåterbetalning, för avsättning till sådan reservfond, som av ömse­sidig kreatursförsäkringsanstalt bildas enligt gällande föreskrifter om allmänna grunder angående för­säkring med statsbidrag mot förlus­ter på grund av smittsamma hus­djurssjukdomar, för avsättning till sådan regleringsfond, som av tra­fikförsäkringsanstalt bUdas enligt gällande villkor och föreskrifter för utövande av traftkförsäkringsrörel-se, ävensom för ökning av utjäm­ningsfonderna, i den mån denna ök­ning icke överstiger vinsten å själva försäkringsrörelsen.   Denna   vinst

2. Vid beräkning av överskottet av försäkringsrörelse, som drivits av inländsk skadeförsäkringsanstalt, må från bruttointäkten avdrag gö­ras förutom för driftkostnader, som avses i 29 §, för ökning av försäk­ringstekniska skulder för egen räk­ning,/ör ökning av säkerhetsreserv för utbetald återbäring eller verk­ställd premieåterbetalning, för av­sättning till sådan reservfond, som av ömsesidig försäkringsanstalt jör husdjursförsäkring bildas enligt gäl­lande föreskrifter om allmänna grunder angående försäkring med statsbidrag mot föriuster på grund av smittsamma husdjurssjukdomar, för avsättning till sådan reglerings­fond, som av trafikförsäkringsan­stalt bildas enligt gällande villkor och föreskrifter för utövande av trafikförsäkringsrörelse, ävensom för ökning av utjämningsfonderna, i den mån denna ökning icke över­stiger vinsten å själva försäkrings-

" Senaste lydelse 1970:909.

Från sålunda framräknad vinst skall avräknas ökning av i lag före­skriven säkerhetsfond eller, om fonden nedsatts, tilläggas belopp motsvarande nedsättningen. Vad nu sagts äger motsvarande tillämp­ning ifråga om ökning och nedsätt­ning av regleringsfond för trafikför-säkringsrörelse.

Driver anstalt försäkringsrörelse även från fast driftställe i annan stat och är inkomst av rörelse som är hänförlig till det fasta driftstället på grund av avtal för undvikande av dubbelbeskattning undantagen från beskattning här i riket skall vinsten vidare minskas med överskott av den genom driftstället bedrivna verksamheten. Uppkommer underskott i sådan verk­samhet får tiU vinsten läggas ett belopp motsvarande underskottet.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

skall beräknas enligt andra, tredje och fjärde styckena.

Vinsten utgör, om ej annat följer av tredje eller Qärde stycket, skill­naden mellan å ena sidan summan av följande inkomstposter, nämli­gen:

a)

ingående försäkringsfond för egen räkning,

b)

premieinkomst för egen räk­ning,

c)

4 procent ränta å post a);

å andra sidan summan av föl­jande utgiftsposter, nämligen:

d)   utbetalningar för egen räkning

för försäkringsfall,

e)   utgiven vinstandel, återbäring

eller premieåterbetalning,

f)    förvaltningskostnader för egen

räkning oavsett om de äro avdrags­

gilla i skattehänseende,

g)    beräknad hyra för fastighet

som tiUhör anstalten och ingår i rö­

relsen,

h) utgående försäkringsfond för egen räkning.

24

Föreslagen lydelse

rörelsen. Denna vinst skall beräk­nas enligt andra, tredje och tjärde styckena.

Vinsten utgör, om ej annat följer av tredje eller fjärde stycket, skill­naden mellan å ena sidan summan av följande inkomstposter, nämli­gen:

a)

försäkringstekniska skulder för egen räkning vid årets ingång,

b)

säkerhetsreserv vid årets in­gång,

c)

premieinkomst för egen räk­ning,

d)    4 procent ränta på posterna a)

och b);

å andra sidan summan av föl­jande utgiftsposter, nämligen:

e)   utbetalningar för egen räkning

för försäkringsfall,

f)    utgiven vinstandel, återbäring

eller premieåterbetalning,

g)   förvaltningskostnader för

egen räkning oavsett om de äro av­

dragsgilla i skattehänseende,

h) beräknad hyra för fastighet som tillhör anstalten och ingår i rö­relsen,

i) försäkringstekniska skulder för egen räkning vid årets utgång,

J) säkerhetsreserv vid årets ut­gång.

Från sålunda framräknad vinst skall avräknas ökning av föreskri­ven regleringsfond för traflkförsäk-ringsrörelse eller, om fonden ned­satts, tilläggas belopp motsvarande nedsättningen.

Med försäkringsfond för egen räkning förstås försäkringsfond en­ligt   lagen   om försäkringsrörelse

Med försäkringstekniska skulder för egen räkning förstås sådana skulder enligt  7   kap.   1 §   första

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

den 17 juni 1948 (nr 433) (premiere­serv, ersättningsreserv och, om rö­relsen avser personförsäkring som drives enligt särskilda av regering­en fastställa grunder, reserv för till­delad återbäring), minskad med värdet av återförsäkrares ansvarig­het. Till premiereserven får läggas avsättning för beslutad premieåter­betalning minskad med värdet av återförsäkrares ansvarighet. I er­sättningsreserven inbegripes ska-debehandlingsreserv samt, i fråga om försäkringsanstalt som driver sjöförsäkring, land- och lufttran­sportförsäkring samt luftfartsför­säkring, den förstärkning av för­säkringsfonden som sädan anstalt gör enligt bolagsordningen.

Med premieinkomst, förvalt­ningskostnader m. m. för egen räk­ning förstås anstaltens premiein­komst, förvaltningskostnader m. m. minskade med återförsäkrares an­delar.

Med utjämningsfond förstås här fond, som enligt bolagsordningen eller, i fråga om sådant ömsesidigt bolag på vUket lagen om försäk­ringsrörelse icke äger tUlämpning, stadgarna för bolaget må användas endast till att helt eller delvis täcka förlust å själva försäkringsrörelsen samt efter sådan disposition kvar­stående förlust å rörelsen i dess hel­het i den mån icke förenämnda bo­lagsordning eller stadgar föreskri­ver förlusttäckning genom ian­språktagande av andra till framtida förfogande avsatta medel.

Nedsättning av försäkringsfond för egen räkning, av säkerhetsfond samt av i första stycket omnämnd reservfond för ömsesidig kreaturs­försäkringsanstalt och reglerings-

25

Föreslagen lydelse

stycket försäkringsrörelselagen (1982:000) (premiereserv, ersätt­ningsreserv, skadebehandlingsre-serv och tilldelad återbäring) mins­kade med värdet av återförsäk­ringsgivares ansvarighet.

Med säkerhetsreserv förstås den reserv skadeförsäkringsanstalt får redovisa enligt en av regeringen el­ler efter regeringens bemyndigande av försäkringsinspektionen fast­ställd normalplan.

Med premieinkomst, förvalt­ningskostnader m. m. för egen räk­ning förstås anstaltens premiein­komst, förvaltningskostnader m. m. minskade med återförsäkringsgi­vares andelar.

Med utjämningsfond förstås här fond, som enligt bolagsordningen eller, i fråga om sådant ömsesidigt bolag på vilket försäkringsrörelse­lagen icke äger tillämpning, stad­garna för bolaget må användas en­dast till att helt eller delvis täcka förlust å själva försäkringsrörelsen samt efter sådan disposition kvar­stående förlust å rörelsen i dess hel­het i den mån icke förenämnda bo­lagsordning eller stadgar föreskri­ver föriusttäckning genom ian­språktagande av andra till framtida förfogande avsatta medel.

Minskning av försäkringstek­niska skidder för egen räkning, av säkerhetsreserv och av i första stycket omnämnd reservfond för ömsesidig  försäkringsanstalt  för

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

fond för trafikförsäkringsanstalt ävensom minskning av utjämnings­fonderna skall anses som intäkt. Sker ändring av bolagsordningen, varigenom anstalten får rätt att på annat sätt än ovan sagts disponera en den I januari 1929 befintlig ut­jämningsfond, för vUken bestäm­melser om inskränkt dispositions­rätt funnUs, eller utjämningsfond, som bildats efter nämnda dag, skall fonden anses härigenom undergå minskning med hela det belopp, vartill den uppgick före ändringen, dock att vad nu sagts icke skall gäl­la om ändringen verkstäUts för att anstalt, som driver rörelse avseen­de sjuk- och olycksfallsförsäkring, för vilken grunder fastställts jämlikt lagen om försäkringsrörelse, skall äga taga fonden i anspråk för åter­bäring i enlighet med sagda grun­der.

26

Föreslagen lydelse

husdjursförsäkring och reglerings­fond för trafikförsäkringsanstalt ävensom minskning av utjämnings­fonderna skall anses som intäkt. Sker ändring av bolagsordningen, varigenom anstalten får rätt att på annat sätt än ovan sagts disponera en den I januari 1929 befintlig ut­jämningsfond, för vUken bestäm­melser om inskränkt dispositions­rätt funnits, eUer utjämningsfond, som bildats efter nämnda dag, skall fonden anses härigenom undergå minskning med hela det belopp, vartUl den uppgick före ändringen.

Utöver vad ovan stadgats må avdrag icke ske för avsättning till omedel­bar eller framtida vinstutdelning tiU försäkringstagare.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983 och tillämpas första gången vid 1984 års taxering.

I fråga om sådan reserv som avses i 17 § lagen (1982:000) om införande av försäkringsrörelselagen skaU dock de bestämmelser om säkerhetsfond som gällde före ikraftträdandet av denna lag tillämpas.

Prop. 1982/83:24

27

5   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering

Härigenom föreskrivs att 1, 36 och 37 §§ lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering skaU ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §'

Denna lag är tillämplig pä för­säkringsaktiebolag och bankaktie­bolag, om bolagsstämman beslutar det. Lagen träder då i stället för motsvarande bestämmelser i lagen (1948:433) om försäkringsrörelse och lagen (1955:183) om bankrö­relse. Bestämmelserna i 17, 19 och 20 §§ äger dessutom tillämpning på aktiebolag som är avstämningsbo-lag.

Denna lag är tillämplig på bank­aktiebolag, om bolagsstämman be­slutar det. Lagen träder då i stället för motsvarande bestämmelser i la­gen (1955:183) om bankrörelse. Be­stämmelserna i 17, 19 och 20 §§ äger dessutom tillämpning på aktie­bolag och försäkringsaktiebolag som är avstämningsbolag.

36 §'

Vid kapitalökning behöver aktie­ägare ej underrättas enligt 49 § la­gen (1948:433) om försäkringsrö­relse och 35 § tredje stycket lagen (1955:183) om bankrörelse.

Vid kapitalökning behöver aktie­ägare ej underrättas enligt 35 § tredje stycket lagen (1955:183) om bankrörelse.

37

§

'

Bestämmelsema i lagarna (1948:433) om försäkringsrörelse och (1955:183) om bankrörelse be­träffande skadeståndsskyldighet vid överträdelser av des.sa lagar äger motsvarande tillämpning på överträdelse av denna lag.

Bestämmelsema i lagen (1955:183) om bankrörelse beträf­fande skadeståndsskyldighet vid överträdelse av den lagen äger mot­svarande tillämpning på överträ­delse av denna lag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983.

Senaste lydelse 1975; 1389.

Prop. 1982/83:24

28

6    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfäs­telse m. m.

Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1967:531) om pensionsutfästelse m. m. skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

23 §'

Övergår näringsverksamhet från en arbetsgivare till en annan och avta­las därvid att ansvaret för pensionsutfästelse skall överflyttas på efterträ­daren, skall samtycke till överflyttningen inhämtas från innehavaren av pensionsfordringen. TiUsynsmyndigheten äger medge att samtycke icke behöver inhämtas, om efterträdaren kan anses god för pensionsutfästel­sen.

Har i författning meddelats sär-

Har i författning meddelats sär-

skilda bestämmelser om tillvarata- skilda bestämmelser om tillvarata­

gande av fordringsägares rätt vid gande av fordringsägares rätt vid

fusion, gäller dessa istäUet för reg- fusion, gäller dessa istället för reg­

lema i första stycket. Innehavare lerna i första stycket. Innehavare

av pensionsfordran behöver dock ej av pensionsfordran behöver dock ej

förtecknas och kallas i ärende om förtecknas och kallas i ärende om

fusion enligt 14 kap. 4 § aktiebo- fusion enligt 14 kap. 4 § aktiebo­

lagslagen (1978:1385) om tUlstånds- lagslagen (1975:1385) om tillstånds­

myndigheten medger det. Det- myndigheten medger det. Det­

samma gäller i ärende om vinstut- samma gäller i ärende om vinstut­

delning enligt 6 kap. 5 § andra me- delning enligt 6 kap. 5 § andra me­

ningen, nedsättning av aktiekapita- ningen, nedsättning av aktiekapita­

let enligt 6 kap. 6 § och nedsättning let enligt 6 kap. 6 § och nedsättning

av reservfonden enligt 12 kap. 4 § av reservfonden enligt 12 kap. 4 §

tredje stycket 3 samma lag.

tredje stycket 3 samma lag samt i

ärende   om   vinstutdelning   enligt 6 kap.  5 § andra meningen ned­sättning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reserv­fonden  enligt  12  kap.  9 § andra stycket  3 försäkringsrörelselagen (1982:000). Har ansvaret för pensionsutfästelse sålunda överflyttats, anses utfästel­sen ha samma rättsverkningar som om arbetstagaren varit anställd hos efterträdare från dagen för anställningen hos företrädaren. Efter överflytt­ningen är företrädaren fri från ansvar för utfästelsen.

Denna lag träder i kraft den I januari 1983.

Senaste lydelse 1975: 1388.

Prop. 1982/83:24

29

Utdrag

EKONOMIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1982-06-10

Närvarande: statsministern FäUdin, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], An­dersson, Boo, Petri,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], TiUander,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till följdlagstiftning till den nya försäkringsrörelsela­gen m. m.

1   Inledning

Den 25 mars 1982 beslöt regeringen att genom proposition till riksdagen föreslå en ny försäkringsrörelselag och en lag om införande av den nya försäkringsrörelselagen (prop. 1981/82:180). Propositionen innehåUer inte några förslag tUl följdändringar i annan lagstiftning.

I sitt slutbetänkande (Ds E 1981:11) Följdlagstiftning tUl en ny lag om försäkringsrörelse har försäkringsrörelseutredningen (E 1977:05)' lagt fram förslag tUl följdlagstiftning.

TiU protokoUet i detta ärende bör som bilaga 1 fogas utredarens betän­kande rörande följdlagstiftning.

Yttranden över betänkandet har efter remiss avgetts av bankinspektio­nen, försäkringsinspektionen, riksskatteverket, Svea hovrätt, bokförings­nämnden, riksåklagaren, fuUmäktige i Sveriges riksbank, försäkringsverk-samhetskommittén (E 1979:01), försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09), Svenska försäkringsbolags riksförbund, Utländska försäkringsbolags för­ening. Svenska arbetsgivareföreningen, Sveriges industriförbund, styrel­sen för Stockholms fondbörs, Försäkringsjuridiska föreningen, Sveriges fi­nansanalytikers förening, Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag, Svens­ka livförsäkringsföreningars riksförbund, pensionskassan SHB försäk­ringsförening och Arbetsmarknadens Försäkringsaktiebolag.

En SammanstäUning av remissyttrandena såvitt avser följdlagstiftning bör fogas tiU protokollet i detta ärende som bilaga 2.

Försäkringsaktiebolaget Skandia har i en skrivelse tiU regeringen den 9 januari 1982 framhållit att förslaget tUl ny försäkringsrörelselag itite möjlig-

' Särskild utredare hovrättslagmannen Johan[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1982/83:24

30

gör för svenska försäkringsbolag att redovisa mottagen Uvåterförsäkring på intemationellt vedertaget sätt. Bolaget har hemställt att 7 kap. 9 § nya försäkringsrörelselagen ändras så att redovisningen kan ske i enlighet med intemationeU praxis.

Efter remiss har yttranden över skrivelsen avgetts av försäkringsinspek­tionen. Svenska försäkringsbolags riksförbund och Folksam.

Till protokollet i detta ärende bör fogas dels Skandias skrivelse som bilaga 3, dels en sammanställning av remissyttrandena som bilaga 4.

2   Föredraganden

2.1 Följdlagstiftningen

Förslaget till ny försäkringsrörelselag i prop. 1981/82:180 innebär en genomgripande systematisk omarbetning av den gällande lagen (1948:433) om försäkringsrörelse, främst genom att bestämmelserna om försäkrings­aktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag till skillnad från gäUande lag inte har behandlats i två skilda avsnitt utan bestämmelser som är lika eUer nästan Uka för de båda bolagsformerna har behandlats inom samma kapitel och ofta i samma paragraf. Vidare har åtskilUga ändringar, såväl sakliga som formeUa, genomförts med aktiebolagslagen (1975:1385) och bokfö­ringslagen (1976:125) som förebUder,

Den nya försäkringsrörelselagen medför behov av följdändringar i annan lagstiftning av rent lagteknisk natur, t, ex, nya hänvisningar tiU den nya lagen eUer vissa bestämmelser i den, I vissa lagar behövs även andra följdändringar.

Utredarens förslag till följdändringar avser lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket, lagen (1972:262) om understödsföreningar, kommunalskattelagen (1928:370) och lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse,

Bestämmelsema i lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering som avser försäkringsbolag har överförts tUl den nya försäkringsrörelselagen. Motsvarande bestämmelser för bankaktiebolagen bör enligt utredaren flyt­tas över tiU en ny lag om bankrörelse. Utredaren har därför föreslagit att lagen om förenklad aktiehantering upphör och att de kvarvarande bestäm­melsema, dvs. bestämmelser om auktorisation av förvaltare, meddelande av tiUstånd att i aktiebok införa utiändsk förvaltare m, m, samt värdepap­perscentralen och tiUsynen över denna, skall ingå i en ny lag om värdepap­perscentralen m. m.

Remissinstansema har förklarat sig i huvudsak inte ha något att erinra mot de av utredaren föreslagna lagändringarna. Även jag kan i aUt väsent­Ugt ansluta mig tUl förslagen. Den i propositionen föreslagna försäkrings­rörelselagen avviker emellertid på en del punkter från utredarens förslag

Prop. 1982/83:24

31

tiU försäkringsrörelselag. Härav följer att vissa avvikelser bör göras från utredarens ändringsförslag. Även i en del andra avseenden finns det skäl att välja andra lösningar än utredaren har föreslagit. Detta gäller förslaget att ersätta lagen om förenklad aktiehantering med en lag om värdepappers-central m, m. Banklagsutredningen (Fi 1976:04) ser f, n, över banklagstift­ningen. Enligt min mening bör resultatet av utredningens arbete föreligga innan man tar ställning tUl en ny lag om värdepapperscentral m. m. Den nya försäkringsrörelselagen medför dock behov av vissa följdändringar i lagen om förenklad aktiehantering. Jag återkommer härtill och tUl övriga följdändringar i specialmotiveringen.

Vid utarbetande av förslagen tiU följdändringar tiU den nya försäkrings­rörelselagen har utgångspunkten varit den lydelse som den nya försäk­ringsrörelselagen har enligt prop, 1981/82:180.

2.2 Redovisning av livåterförsäkring

Försäkringsbolagens ansvarighet för löpande försäkringar skall redovi­sas som skulder och enligt förslaget tUl försäkringsrörelselag tas upp under benämningen försäkringstekniska skulder på balansräkningens passivsida (se 7 kap, 1 § nya försäkringsrörelselagen), 1 fråga om livförsäkringar skall ett belopp motsvarande de försäkringstekniska skulderna i princip redovi­sas i vissa värdehandlingar eUer tUlgångar av annan art (se 7 kap. 9 § nya försäkringsrörelselagen). 1 den mån de försäkringstekniska skuldema pla­cerats i värdehandlingar skall dessa pantsättas till försäkringstagamas säkerhet (se 7 kap. 11 § nya försäkringsrörelselagen). Vad nu sagts gäller såväl direkt försäkring som återförsäkring.

Vid återförsäkring av Uvförsäkringar är det vanligt att avtalen utformas på sådant sätt att de värdehandlingar som svarar mot de försäkringstek­niska skuldema behålls i återförsäkringstagarens förvar. Förfaringssättet benämns "återförsäkring med deposition av försäkringstekniska skulder hos cedenten" (cedent = återförsäkringstagare).

Svenska försäkringsbolag redovisar f, n, sädan mottagen livåterförsäk­ring enligt en s. k. riskpremiemetod. Metoden innebär att förändringen i de försäkringstekniska skulderna saideras mot premieinkomster och skade­kostnader, Återförsäkringsgivaren redovisar således i princip endast skill­naden meUan försäkringstekniska skulder och depositionen hos cedenten som skuldpost i balansräkningen. Genom denna form av nettoredovisning upptas inte depositionen som tUlgångspost i balansräkningen, varför pant-sättningskravet undviks.

Enligt intemationeU praxis redovisas mottagen återförsäkring med depo­sition öppet i försäkringsbolagens resultat- och balansräkningar. Återför­säkringsgivaren tar i sin balansräkning upp depositionen som en fordran på återförsäkringstagaren på aktivsidan och åtagandet mot denne som en försäkringsteknisk skuld på passivsidan.

Prop. 1982/83:24

32

Skandia framhåUer i sin skrivelse att förslaget till ny försäkringsrörelse­lag inte möjliggör för de svenska försäkringsbolagen att redovisa mottagen Uvåterförsäkring på det intemationeUt vedertagna sättet, eftersom fordran på försäkringsbolag inte får användas för redovisning av försäkringstek­niska skulder avseende livförsäkring (se 7 kap. 9 § nya försäkringsrörelse-lagen). Enligt Skandia är en anpassning tiU internationell praxis på föreva­rande område önskvärd. Skandia har därför föreslagit att sådan fordran hos försäkringsbolag som motsvarar försäkringstekniska skulder för mot­tagen livåterförsäkring skall få användas för redovisning av försäkringstek­niska skulder för livförsäkring, om de pantsatta värdehandlingama hålls kvar hos det avgivande bolaget.

I likhet med remissinstansema biträder jag förslaget. Den föreslagna kompletteringen har tagits upp i ett nytt andra stycke i 7 kap. 9 § nya försäkringsrörelselagen.

Försäkringstekniska skulder skaU beräknas utan hänsyn tUl att vissa försäkringar har avgivits i återförsäkring. På balansräkningens aktivsida far återförsäkringstagaren däremot ta upp värdet av den ansvarighet, som återförsäkringsgivaren iklätt sig (se 7 kap. 9 § första stycket punkt 9). I Ukhet med försäkringsinspektionen och Svenska försäkringsbolags riksför­bund anser jag att värdet av denna ansvarighet kan få redovisas som tillgång endast i den mån ansvarigheten överstiger värdet av de värdehand­lingar som håUits kvar av återförsäkringstagaren. Punkt 9 i 7 kap. 9 § första stycket nya försäkringsrörelselagen har jämkats i enlighet härmed.

3   Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom ekonomidepartementet upprättats förslag till

1.

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:000),

2.

lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkringsan­stalt att driva försäkringsrörelse här i riket,

3.

lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar,

4,

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

5,

lag om ändring i lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering,

6,

lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m, m,,

4   Specialmotivering

4.1 Förslaget till ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäk­ringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket

Utländska försäkringsföretags verksamhet i Sverige regleras i lagen om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket.

Prop. 1982/83:24

33

Denna lagstiftning är i väsentliga hänseenden uppbyggd med lagen (1948:433) om försäkringsrörelse som förebild.

En översyn av lagen om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket görs f. n. av försäkringsverksamhetskommit-tén (E 1979:01). I kommitténs uppdrag (Du-1978:105) ingår att ompröva de grandläggande principema i lagen. Departementsförslaget har därför i huvudsak begränsats tUl konsekvensändringar föranledda av den nya för­säkringsrörelselagen. En språkUg översyn av den utländska lagen avses ske när resultatet av försäkringsverksamhetskommitténs arbete föreligger.

1        enlighet med utredarens förslag har dock den ålderdomliga benämningen

"anstalt" i lagen ersatts av ordet "företag". Vidare har lagens rabrik

ändrats tiU "Lag om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäk­

ringsrörelse i Sverige".

Utredaren har föreslagit att uttrycket "premieintäkt" i 15 a § byts ut mot "premieinkomst". Depositionsbestämmelseraa i lagen ses f.n. över av försäkrings verksamhetskommittén. Jag anser att den nuvarande termino­login i paragrafen bör behållas i avbidan på resultatet av den översynen.

Utredaren har vidare föreslagit att ordet "anskaffning" i 21 § ersätts av "försäljning". Uttrycket "anskaffning" återfinns i den nya försäkringsrö­relselagen (se 7 kap. 16 §). Den nuvarande terminologin i paragrafen bör därför enligt min mening behållas.

2 

§

Enligt andra stycket i dess nuvarande lydelse får utländska försäkrings­bolag här i landet förena försäkringsrörelse som avser annat än personför­säkring med livförsäkringsrörelse om särskilda skäl föreligger. I linje med vad jag har föreslagit beträffande de svenska försäkringsbolagen (se 1 kap.

3 § andra stycket nya försäkringsrörelselagen) förordar jag att det införs ett

ovUlkoriigt förbud för de utländska bolagen att här i landet förena annan

försäkring än personförsäkring med direkt livförsäkringsrörelse. Andra

stycket har ändrats i enlighet härmed, I förhållande tUl utredningsförslaget

har en redaktioneU jämkning gjorts i lagtexten. Inget utiändskt försäkrings­

bolag har f, n, koncession på livförsäkringsrörelse här i landet.

Paragrafens tredje stycke har ändrats i överensstämmelse med 1 kap, 5 § första stycket nya försäkringsrörelselagen, I fråga om skälen härtUI hänvi­sas tm prop. 1980/81:180 s, 137, Dessutom har i förhållande tiU såväl gäUande lag som utredningsförslaget stycket ändrats redaktioneUt (jfr I kap. 5 § första stycket nya försäkringsrörelselagen).

Livräntor och sjukräntor, som utges som ersättning från skadeförsäk­ring, skadelivränta, anses vid tiUämpningen av gäUande lag tUlhöra livför­säkringsrörelsen. EnUgt 1 kap. 5 § andra stycket nya försäkringsrörelsela­gen skaU de skadelivräntor som hittiUs hört tiU Uvförsäkring tiUhöra sin "moder"-försäkring. Detta medför att livräntor kan föras såväl tiU livför­säkring som tUl skadeförsäkring (se prop, 1981/82:180 s, 138), Motsvaran-

3   Riksdagen 1982/83. 1 saml. Nr 24

Prop. 1982/83:24

34

de bestämmelse för de utländska försäkringsbolagen här i landet har tagits upp i ett nytt fiärde stycke. I förhåUande tiU utredningsförslaget har en redaktionell jämkning gjorts (jfr 1 kap. 5 § andra stycket nya försäkrings­rörelselagen).

Oavsett om en livränta tillhör livförsäkring eller annan försäkring än Uvförsäkring skaU de särskilda bestämmelsema om livförsäkring i lagen tUlämpas. En föreskrift om detta har tagits upp i ett nytt femte stycke som i sak överensstämmer med 1 kap. 5 § tredje stycket nya försäkringsrörelse­lagen.

4 §

Paragrafens första stycke har ändrats redaktioneUt, varvid bl. a. har införts en hänvisning till lagen (1968:555) om rätt för utlänning och ut­ländskt företag att idka näring här i riket.

6 §

Av förarbetena till lagen om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket framgår att med uttrycket "förvaltningsberät­telse" avses inte bara förvaltningsberättelse i den svenska aktiebolagsla­gens mening utan även redovisningshandlingar, motsvarande svenska bo­lags balansräkningar samt vinst- och förlusträkningar (se PM angående rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket, avgiven i november 1949). Som utredaren anfört är "årsredovisning" en mer ändamålsenlig samlingsbeteckning än "förvaltningsberättelse". Förs­ta stycket punkt 3 har ändrats i enlighet härmed. Punkterna 4 och 5 i samma stycke har jämkats redaktionellt.

9 §

Paragrafens andra stycke innehåller föreskrifter om förlängning av koncession, som beviljats utländskt försäkringsbolag för bestämd tid. F. n. föreskrivs att ansökan om sådan förlängning skall lämnas in till försäk­ringsinspektionen sist sexton månader före utgången av den löpande koncessionen. I likhet med utredaren anser jag att denna tid är onödigt lång, särskUt som det förekommer att tidsbegränsad koncession bara ges för tre år i sänder. Den tid, inom vilken ansökan om förlängning av en koncession skall ges in, har därför begränsats till sex månader.

Tredje stycket har jämkats redaktioneUt.

10       

§

I enlighet med terminologin i den nya försäkringsrörelselagen har be­greppet "försäkringsfond" i andra stycket ersatts av "försäkringstekniska skulder". Skälet härtill är att beteckningen fond brakar hänföra sig till sådana poster på passivsidan av ett företags balansräkning som inte utgör egentliga skulder. Försäkringsfonden utgör emellertid en skuld till försäk­ringstagarna (se prop. 1980/81:180 s. 192 f).

Prop. 1982/83:24

35

I försäkringstekniska skulder ingår enligt 7 kap. 1 § första stycket nya försäkringsrörelselagen fömtom premiereserv, ersättningsreserv och till­delad återbäring även skadebehandlingsreserv. Detta förhållande har för­anlett en komplettering av bestämmelsen i förevarande stycke.

12      §

I paragrafen finns hänvisningar tiU 1948 års försäkringsrörelselag. Hän­visningarna har ändrats tUl att avse motsvarande bestämmelser i den nya försäkringsrörelselagen.

13      §

I andra stycket har införts en bestämmelse om redovisning av mottagen Uvåterförsäkring, Jag hänvisar till vad som har anförts under 2,2, Försäk­ringsinspektionen kan enligt första stycket bestämma i vilken omfattning som återförsäkringstagaren får tUlgodoräkna sig värdet av återförsäkrings-givarens ansvarighet. Något sådant tUlägg som gjorts i 7 kap, 9 § första stycket 9 nya försäkringsrörelselagen behövs därför inte.

Den s. k, fria sektorn som anges i det nuvarande andra stycket och som här motsvaras av tredje stycket har ökats från 10% tUl 20% av försäkrings­tekniska skulder för egen räkning, dvs, den del av de försäkringstekniska skuldema som inte motsvarar värdet av återförsäkringsgivares ansvarig­het. Detta överensstämmer med vad som f, n, gäller för de svenska försäk­ringsbolagen (274 § tredje stycket gällande försäkringsrörelselag); jfr 7 kap. 9 § tredje stycket nya försäkringsrörelselagen,

I övrigt har paragrafen ändrats redaktionellt, varvid bl, a. beteckningen "försäkringsfond" bytts ut mot "försäkringstekniska skulder" (se motive­ringen tUl 10 §) och hänvisningen tiU 1948 års försäkringsrörelselag ändrats till att avse motsvarande bestämmelse i den nya försäkringsrörelselagen.

14      §

Paragrafen innehåUer värderingsregler för pantsatta värdehandlingar. F. n. är dessa anknutna till föreskriftema i 93 § 1 mom. andra stycket lagen om försäkringsrörelse.

Enligt den nya försäkringsrörelselagen skall pantsatta värdehandlingar i princip värderas som omsättningstUlgångar enligt bokföringslagen. Detta följer av 11 kap, 7 § första stycket nya försäkringsrörelselagen. Andra stycket, samma paragraf, innehåller ett undantag från bokföringslagens värderingsregler,

I förevarande paragraf har en motsvarande anpassning tiU bokföringsla­gens värderingsregler gjorts. Således får värdehandling vid redovisning enligt 13 § inte tas upp tUl högre värde än som följer av bestämmelserna i. bokföringslagen om värdering av omsättningstillgångar, 114 § bokförings­lagen finns bestämmelser om värdering av omsättningstillgångar. Liksom hittUls får dock under vissa förutsättningar pantsatta värdehandlingar tas upp endera tUl samma värde som i föregående balansräkning eller tUl

Prop. 1982/83:24

36

anskaffningsvärdet. Paragrafen har i förhållande till gällande lag och utred­ningsförslaget ändrats redaktionellt.

15      §

Termen "försäkringsfond" [första stycket har bytts ut mot "försäk­ringstekniska skulder" (se motiveringen tiU 10 §) och hänvisningen i tredje stycket tiU lagen om försäkringsrörelse har ändrats tiU den nya försäkrings­rörelselagen.

20 §

För de utländska försäkringsbolagens anskaffningsverksamhet här i lan­det gäUer i princip samma bestämmelser som för de svenska försäkringsbo­lagen. Förevarande paragraf har ändrats i enlighet med bestämmelserna om anskaffningsverksamhet i den nya försäkringsrörelselagen (7 kap.

16      §), Jag hänvisar till vad som har anförts i prop. 1981/82:180 s. 199 f.

22 a §

Enligt sin instmktion har försäkringsinspektionen att verka för en sund utveckling av försäkringsväsendet. Denna gmndsats har tagits in i den nya försäkringsrörelselagen (19 kap. I § första stycket). Även av förevarande lag bör det framgå att inspektionen skaU vaka över att rörelsen bedrivs på ett sätt som är ägnat att främja en sund utveckling. En bestämmelse härom har tagits upp i denna paragraf, som är ny. Bestämmelsen saknar motsva­righet i utredningsförslaget.

24       

§

Paragrafen har ändrats redaktionellt, varvid bl.a. uttrycket "berättelse om revision av anstaltens räkenskaper och förvaltning" ersatts av "årsre­dovisningen och revisionsberättelsen" (jfr motiveringen tiU 6 §).

25      §

Enligt den nya försäkringsrörelselagen skall ett försäkringsbolags koncession kunna förklaras förverkad av regeringen endast om allvarliga missförhållanden föreligger (se 19 kap. 11 § sista stycket). Motsvarande bör enligt min mening gälla för de utländska försäkringsbolagen här i landet. En bestämmelse härom har införts samtidigt som paragrafen har disponerats om redaktionellt med 19 kap. 11 § nya försäkringsrörelselagen som förebild. Bestämmelsen om vite har flyttats tUl en ny paragraf, 25 a §.

25 a §

I denna paragraf, som är ny, har införts bestämmelser om vite. F.n. finns en bestämmelse i 25 § första stycket om att försäkringsinspektionen kan förelägga vite vid meddelande av föreskrift enligt denna lag. Denna bestämmelse återfinns i andra stycket. Övriga föreskrifter i förevarande

Prop. 1982/83:24

37

paragraf är nya. De har i huvudsak utformats i överensstämmelse med motsvarande föreskrifter i den nya försäkringsrörelselagen (se 21 kap. 2 §). I enlighet med ett påpekande av Svea hovrätt har i sista stycket tagits in en bestämmelse om rätt tiU fullföljd av talan hos kammarrätten i ärenden om fiiUföljd och utdömande av viten. Den saknar motsvarighet i utredningsför­slaget. I övrigt överensstämmer paragrafen i sak med utredningsförslaget.

26 §

I överensstämmelse med vad som föreslagits beträffande de svenska försäkringsbolagen (se 19 kap. 15 § nya försäkringsrörelselagen) har det minimibelopp som de utländska försäkringsbolagen här i landet skaU betala för att täcka kostnaden för försäkringsinspektionens organisation och verksamhet satts i relation tUl basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Paragrafen har jämkats redaktioneUt i förhållande tUl gäUande lag och utredningsförslaget,

28        §

Hänvisningarna i första stycket tUl 1948 års lag om försäkringsrörelse har ändrats tiU att avse motsvarande bestämmelser i den nya försäkrings­rörelselagen.

I tredje stycket har benämningen "försäkringsfonden" bytts ut mot "försäkringstekniska skulder" (jfr motiveringen tiU 10 §),

29        §

Hänvisningarna i paragrafen tUl lagen om försäkringsrörelse har ersatts av hänvisningar tiU motsvarande bestämmelser i den nya försäkringsrörel­selagen.

33 §

Paragrafen innehåller regler om besvär över försäkringsinspektionens beslut. Reglerna har ändrats i överensstämmelse med motsvarande före­skrifter i den nya försäkringsrörelselagen (19 kap. 13 §).

Ikraftträdandet

Lagen bör träda i kraft samtidigt med den nya försäkringsrörelselagen, dvs. den 1 januari 1983. Någon övergångsbestämmelse beträffande de nya reglerna om livförsäkring torde inte behövas, eftersom inget utländskt försäkringsföretag f.n. har koncession på livförsäkringsrörelse här i lan­det. Inte heller i övrigt erfordras några övergångsbestämmelser.

4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:262) om understöds­föreningar

Lagen om understödsföreningar är associationsrättsligt uppbyggd efter mönster av lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar och innehåller i

Prop. 1982/83:24

38

fråga om de föreningsrättsliga bestämmelserna och redovisningsreglerna direkta hänvisningar till föreningslagen. Redovisningsreglerna i lagen om understödsföreningar har nyligen varit föremål för lagstiftning (prop. 1979/ 80:144, LU 1980/81:4, rskr 1980/81:39, SFS 1980:1108). Detta skedde i samband med att motsvarande regler i lagen om ekonomiska föreningar moderniserades. En översyn av de föreningsrättsliga bestämmelserna i lagen om understödsföreningar avses ske i samband med en eventuell ny lagstiftning om ekonomiska föreningar (jfr NU 1976/77:51, rskr 355). I lagen om understödsföreningar har därför endast gjorts ändringar, främst av redaktioneU art, som en följd av bestämmelserna i den nya försäkrings­rörelselagen.

I 30 § tredje stycket lagen om understödsföreningar finns bestämmelser om att regeringen, eller efter regeringens bemyndigande försäkringsin­spektionen, får utfärda närmare föreskrifter om understödsföreningarnas löpande bokföring, årsbokslut och årsredovisning samt därvid meddela föreskrifter som avviker från bokföringslagen. TUl skillnad från utredaren anser jag att avvikelser från bokföringslagen liksom i gäUande lag endast bör tillåtas om särskilda skäl föreUgger (jfr 11 kap. 1 § sista stycket nya försäkringsrörelselagen).

Som jag framhåUit i prop. 1981/82:180 (s. 244) är det enligt min mening självklart att försäkringsinspektionen samråder med bokföringsnämnden när fråga uppkommer om avvikelser från bokföringslagens bestämmelser. Jag anser emeUertid inte, såsom bokföringsnämnden föreslagit, att någon uttrycklig lagbestämmelse om sådant samråd behöver föras in i lagen. Någon sådan lagbestämmelse finns inte heller i den nya försäkringsrörelse­lagen.

24 §

I första stycket punkt 6 har -- i enlighet med terminologin i förslagen till ny försäkringsrörelselag och till lag om ändring i lagen om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket - orden "försäk­ringsanstalt" och "utländsk försäkringsanstalt" bytts ut mot "försäkrings­bolag" resp. "utländskt försäkringsföretag".

Paragrafen innehåller också termen "försäkringsfond". Denna beteck­ning har som tidigare nämnts i den nya försäkringsrörelselagstiftningen ersatts av "försäkringstekniska skulder". Skälet härtill är att försäkrings­fonden motsvarar skulder tiU försäkringstagarna (se prop. 1981/82:180 s. 192 f). 1 lagen om understödsföreningar motsvaras försäkringsfonden inte heU av skulder tiU försäkringstagarna utan innehåller också vissa över­skottsmedel som inte överförts till s. k. fri fond utan ligger kvar i försäk­ringsfonden. 1 likhet med utredaren anser jag att termen "försäkringsfon­den" därför bör behållas i lagen.

Prop. 1982/83:24

39

26 §

Paragrafen innehåller förbud mot lån tiU personer i ansvarig ställning i understödsföreningar. Svenska livförsäkringsföreningars riksförbund har framhållit att uttrycket "annan befattning" på flera håll har tolkats som om ett generellt förbud förelåg för föreningarna att lämna lån tiU sina anställda. Jag biträder ändringsförslaget och anser därför att uttrycket bör bytas ut mot "befattning i ledande ställning". Första stycket punkt 1 har ändrats i enlighet härmed.

I första stycket punkt 2 har i överensstämmelse med den nya försäk­ringsrörelselagen (se 12 kap. 12 § första stycket punktema 1 och 2) införts förbud att lämna lån tUl släktingar tiU den förbjudna krets som anges i punkt 1.

I tredje stycket har införts en bestämmelse om att äktenskapsliknande samlevnad skaU jämställas med äktenskap vid tillämpningen av låneför-budsregeln. För försäkringsbolagen fmns en motsvarande bestämmelse i 12 kap. 12 § sista stycket nya försäkringsrörelselagen.

Det nuvarande tredje stycket som här motsvaras av fiärde stycket har jämkats redaktionellt.

I enlighet med ett påpekande av försäkringsinspektionen har i ett nytt femte stycke, som saknar motsvarighet i utredningsförslaget, införts en dispensregel. Motsvarande bestämmelse finns i 12 kap. 13 § andra stycket nya försäkringsrörelselagen.

73 §

Det minimibelopp som understödsföreningama årligen skall betala för att täcka kostnadema för försäkringsinspektionens tillsynsverksamhet är f. n. 200 kr. Utredaren har föreslagit att minimibeloppet inte skall få under­stiga 4% av det enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring vid nästföre­gående års utgång med viss avmndning uppåt. Detta överensstämmer med vad som föreskrivs för försäkringsbolagen i 19 kap. 15 § nya försäkrings­rörelselagen och som föreslås beträffande de utländska försäkringsföreta­gen här i landet (se 26 § förslaget till ändring i lagen om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket). Försäkringsin­spektionen anser att den föreslagna höjningen skuUe bli ekonomiskt be­tungande för många av de mindre understödsföreningarna och rent av tvinga flertalet av dessa att träda i likvidation. Enligt inspektionen bör därför övervägas om inte minimibidraget skaU sättas till ett lägre procenttal än det som föreslagUs av utredaren. Även Svenska livförsäkringsförening­ars riksförbund är kritiskt mot förslaget och framhåller att många under­stödsföreningar är så små att föreningarna med den föreslagna höjningen skuUe fa förvaltningskostnader som inte är skäliga med hänsyn tiU verk­samhetens omfattning.

För egen del anser jag Uksom utredaren att det minimibelopp som understödsföreningama skaU betala i tUlsynsbidrag bör sättas i relation till

Prop. 1982/83:24

40

basbeloppet enligt lagen om aUmän försäkring. Jag delar dock försäkrings­inspektionens och Svenska livförsäkringsföreningars riksförbunds uppfatt­ning att minimibeloppet bör beräknas efter en lägre procentsats än den som utredaren föreslagit. Jag förordar att denna procentsats bestämmes till 2 %, Paragrafen har ändrats i enlighet härmed och jämkats redaktionellt i förhål­lande tUl såväl gällande lag som utredningsförslaget,

74 §

Paragrafen, som innehåller bestämmelser om vite, har ändrats i överens­stämmelse med 21 kap, 2 § nya försäkringsrörelselagen,

76 §

I paragrafen regleras vissa personers ansvarighet för skada som tillfogas understödsförening. Jag anser i likhet med utredaren att även den person som verkstäUer försäkringsteknisk utredning åt föreningen (i försäkrings­rörelselagen benämnd aktuarie) bör omfattas av regleringen. En föreskrift härom har tagits upp i förevarande paragraf. Motsvarande bestämmelse finns i 16 kap, I § nya försäkringsrörelselagen.

Ikraftträdandet

Lagen bör träda i kraft den 1 januari 1983,

4.3 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Departementsförslaget innebär i huvudsak endast vissa terminologiska ändringar, som följer av de benämningar som används i nya försäkringsrö­relselagen,

30 §

Paragrafen har ändrats redaktioneUt, varvid beteckningen "försäkrings­fond" ersatts av "försäkringstekniska skulder" (jfr 7 kap, I § nya försäk­ringsrörelselagen) och uttrycket "sjöförsäkrings- samt land- och lufttrans­portrörelse" bytts ut mot "transportförsäkrings- och sjökaskoförsäkrings-rörelse" (jfr terminologin i 19 kap. 5 § nya försäkringsrörelselagen).

Punkt I av anvisningarna tiU 30 §

Utredaren har föreslagit att beteckningen "omsättningstiUgång" byts ut mot "placeringstillgång". I kommunalskattelagen betecknas tiUgångar an­tingen som "anläggningstillgång" eUer som "omsättningstiUgång". Att införa en särskUd terminologi för de tillgångar som avses i 30 § anser jag inte vara lämpligt eller erforderligt. Jag förordar alltså att den nuvarande termen "omsättningstillgång" bibehålls.

Ändringen i tredje stycket är redaktionell.

Prop. 1982/83:24

41

Punkt 2 av anvisningarna till 30 §

Skadeförsäkringsbolagen skall f.n, i fråga om skadelivränteröréisen göra avsättning tiU en säkerhetsfond (se 271 § gällande försäkringsrörelse­lag), I den nya försäkringsrörelselagen har denna avsättningsskyldighet slopats. Utredaren har föreslagit att säkerhetsfonden i stäUet får beteckna de s, k, säkerhetstiUägg som nu ingår i försäkringsfonden (försäkringstek­niska skulder) och som enUgt utredaren bör brytas ut ur försäkringstek­niska skulder och redovisas som en särskild post under huvudgmppen obeskattade reserver. Frågan i vad mån säkerhetstilläggen skall redovisas vid sidan av försäkringstekniska skulder ankommer det på regeringen eller efter regeringens bemyndigande försäkringsinspektionen att reglera, I den mån säkerhetstiUäggen skaU redovisas på detta sätt bör det inte medföra någon ändring vid beskattningen. Vid sidan av försäkringstekniska skulder har därför i första och andra styckena - samtidigt som föreskrifterna om den hittillsvarande säkerhetsfonden utgått - införts en ny post avseende säkerhetstillägg. För undvikande av sammanblandning med den tidigare säkerhetsfonden har den betecknats "säkerhetsreserv". Vidare har i förs­ta och andra styckena beteckningen "försäkringsfond" bytts ut mot "för­säkringstekniska skulder" och vissa redaktionella ändringar gjorts. Ändringen i tredje stycket är en följd av att säkerhetsfonden slopats, I femte stycket första meningen har definitionen av försäkringsfond ändrats tiU att avse försäkringstekniska skulder, I försäkringstekniska skulder ingår bl. a. beslutad premieåterbetalning (se prop, 1981/82:180 s, 194) och skadebehandlingsreserv. Föreskrifterna om premieåterbetalning och skadebehandlingsreserv i andra och tredje meningarna har därför tagits bort. Även föreskriften i tredje meningen om bolag som meddelar sjöförsäkring (inkl, land- och lufttransportförsäkring samt luftfartsförsäk­ring) har utgått, eftersom sjöförsäkringen enligt den nya försäkringsrörel­selagen skall redovisas enligt samma regler som övrig skadeförsäkring, I förhållande tiU utredarens förslag har lagtexten i förevarande stycke jäm­kats, 1 ett nytt sjätte stycke har angetts vad som avses med säkerhetsreserv. Ändringen i sjätte stycket (sjunde stycket föreslagen lydelse) är redak­tioneU,

I åttonde stycket (nionde stycket föreslagen lydelse) har gjorts vissa ändringar som följer av det tidigare sagda samt en redaktionell ändring, I sista meningen har föreskriften i fråga om skadeförsäkringsbolag som driver s, k, långfristig personförsäkringsrörelse utgått, eftersom skadeför­säkringsbolagen enligt den nya försäkringsrörelselagen inte får driva per­sonförsäkringsrörelse med grander. Detta följer av 1 kap, 3 § andra stycket, jämfört med 1 kap, 5 § första stycket nya försäkringsrörelselagen.

Ikraftträdandet

Lagen bör träda i kraft den 1 januari 1983 och tiUämpas första gången vid 1984 års taxering.

Prop. 1982/83:24

42

Med anledning av att den nuvarande säkerhetsfonden slopas för skade­försäkringsbolagens del skall enligt 17 § lagen om införande av försäkrings­rörelselagen (1982:000) sådan fond överföras till reserv som regeringen eUer efter regeringens bemyndigande försäkringsinspektionen föreskriver, Skattemässigt bör sådan reserv behandlas på samma sätt som den nuva­rande säkerhetsfonden. En övergångsbestämmelse som möjUggör detta föreslås.

4.4 Förslaget till ändring i lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering

Större delen av bestämmelsema i lagen om förenklad aktiehantering har såvitt angår försäkringsaktiebolag överförts till den nya försäkringsrörelse­lagen. Detta föranleder vissa jämkningar i lagen om förenklad aktiehante­ring,

1§

I paragrafen anges lagens tUlämpningsområde, F, n, är lagen tUlämplig på försäkringsaktiebolag och bankaktiebolag, om bolagsstämman beslutar det, Lagen träder då i stäUet för motsvarande bestämmelser i lagen (1948:433) om försäkringsrörelse och lagen (1955:183) om bankrörelse. Som nyss nämnts upptar den nya försäkringsrörelselagen en stor del av bestämmelsema i lagen om förenklad aktiehantering. Detta innebär att lagen om förenklad aktiehantering i princip inte bör vara tUlämplig på försäkringsaktiebolag. Beträffande bankaktiebolag bör lagen emellertid fortfarande gälla i avbidan på resultatet av banklagutredningens översyn av banklagstiftningen. Vissa bestämmelser i lagen om förenklad aktiehan­tering som rör auktorisation som förvaltare och meddelande av tUlstånd att i aktiebok införa utländsk förvaltare m, m, har inte överförts tUl den nya försäkringsrörelselagen. De bestämmelser som jag syftar på finns i 17, 19, 20 och 2629 §§ (jfr 3 kap, 10 § fjärde stycket nya försäkringsrörelsela­gen),

Bestämmelsema i 17, 19 och 20 §§ lagen om förenklad aktiehantering skall äga tUlämpning på avstämningsbolag enligt den nya försäkringsrörel­selagen. Av 22 § lagen om införande av försäkringsrörelselagen följer att bolag som före utgången av år 1982 beslutat tUlämpa förenklad aktiehante­ring är att anse som avstämningsbolag enligt försäkringsrörelselagen,

Bestämmelsema i 26-29 §§ lagen om förenklad aktiehantering innehål­ler bestämmelser om värdepapperscentralen och tUlsynen över denna. Dessa bestämmelser är tUlämpliga bl, a. i fråga om den del av värdepap-perscenlralens verksamhet som rör försäkringsaktiebolag som är avstäm­ningsbolag.

36 §

I paragrafen finns en hänvisning tiU 1948 års försäkringsrörelselag. Den hänvisningen föreslås utgå. Att aktieägare i försäkringsaktiebolag som är

Prop. 1982/83:24

43

avstämningsbolag inte behöver underrättas vid kapitalökning följer av 4 kap, 9 § andra stycket nya försäkringsrörelselagen,

37 §

I paragrafen finns en hänvisning till 1948 års försäkringsrörelselag. De bestämmelser som åsyftas med hänvisningen tUl 1948 års lag är närmast 320 § tredje stycket, 321, 322, 323, 324 §§ nämnda lag (jfr prop. 1970:99 s. 148). När nu reglerna om förenklad aktiehantering tas in i den nya försäk­ringsrörelselagen bör hänvisningen till lagen om försäkringsrörelse utgå.

Ikraftträdandet Lagen bör träda i kraft den 1 januari 1983.

4.5 Lag om ändring i lagen (1967:351) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

I 23 § tryggandelagen finns bestämmelser om skydd för pensionsborge­närer för det fall att arbetsgivaren överlåter sin näringsverksamhet till annan. Om det vid sådan överlåtelse har avtalats att ansvaret för pensions­utfästelse skall överflyttas på efterträdaren, skall samtycke tUl överflytt­ningen inhämtas från innehavaren av pensionsfordringen. Men tillsyns­myndigheten - länsstyrelsen - kan medge att samtycke inte behöver inhämtas, om efterträdaren kan anses god för pensionsutfästelsen. Vid fusion skaU dock de bestämmelser om tillvaratagande av borgenäremas rätt som finns i särskild författning iakttagas.

I samband med införandet av den nya aktiebolagslagen infördes en bestämmelse i 23 § andra stycket tryggandelagen om att innehavare av pensionsfordran inte behövde kallas i ärende enligt aktiebolagslagen om fusion, vinstutdelning och nedsättnig av aktiekapitalet eUer reservfonden. Det ansågs praktiskt att pensionsborgenäremas hörande också i dessa faU kunde ersättas av tUlsynsmyndighetens medgivande (se prop. 1975:103 s. 727),

Den nya försäkringsrörelselagen innehåller liksom aktiebolagslagen fö­reskrifter om att bolagets borgenärer (dock inte försäkringstagarna) skall kaUas vid vinstutdelning efter kapitalnedsättning i vissa fall (6 kap, 5 §) Uksom vid nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden i vissa fall (6 kap. 6 § resp, 12 kap, 9 § andra stycket). Eftersom samma praktiska skäl talar för att även i dessa faU tiUsynsmyndighetens medgivande skall ersätta pensionsborgenäremas hörande har 23 § andra stycket tryggandelagen kompletterats med en föreskrift härom.

Ikraftträdandet Lagändringen bör träda i kraft den 1 januari 1983,

Prop. 1982/83:24

44

De lagändringar jag föreslår har väsentligen utformats efter mönster av bestämmelserna i den nya försäkringsrörelselagen, som har granskats av lagrådet, och är i övrigt av enkel beskaffenhet. Enligt min mening är lagrådsgranskning därför inte påkallad.

5   Hemställan

Med hänvisning tiU vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

att antaga förslagen till

1,

lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:000),

2,

lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäk­ringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket,

3,

lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar,

4,

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

5,

lag om ändring i lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering,

6,

lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsut­fästelse m,m.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslår riksdagen att antaga de förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Bilaga 1

EKONOMI­DEPARTEMENTET

FÖLJDLAGSTIFTNING TILL EN NY LAG OM FÖRSÄKRINGSRÖRELSE

DsE 1981:11

Prop, 1982/83:24

46

TUl Statsrådet och chefen för ekonomidepartementet

Efter regeringens bemyndigande den 13 oktober 1977 tUlkallade chefen för ekonomidepartementet den 21 november 1977 hovrättslagmannen Jo­han[REDACTED_EFTERNAMN] som särskUd utredare med uppdrag att se över lagen om försäk­ringsrörelse och lagen om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket.

Att såsom experter biträda utredaren förordnades fr, o. m. den 10 januari 1978 numera direktören Jan Bökmark, direktören Tage[REDACTED_EFTERNAMN], avdel­ningsdirektören Åke[REDACTED_EFTERNAMN] och avdelningsdirektören Karin von Wille-brand samt fr. o. m. samma dag som sekreterare åt utredningen hovrätts­assessorn Birgitta Hahn.

Utredningen har antagit arbetsnamnet försäkringsrörelseutredningen (FRU).

Utredningen har den 30 december 1980 avlämnat ett delbetänkande (Ds E 1980:6) Ny lag om försäkringsrörelse.

Sedan uppdraget nu slutförts överlämnas härmed betänkandet Följdlag­stiftning tUl en ny lag om försäkringsrörelse.

Stockholm den 12 juni 1981

Johan[REDACTED_EFTERNAMN]

/Birgitta Hahn

Prop. 1982/83:24

47

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1 Författningsförslag   ..........................................     48

1.3

Förslag till lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket   .........................     48

1.4

Förslag till lag om ändring i lagen (1972: 262)

om understödsföreningar   ............................. 

59

1.5 Förslag tUl lag om ändring i kommunalskattelagen (1982:370)..

63

1.6

Förslag tiU lag om värdepapperscentralen m.m.... 

69

1.7

Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om

tryggande av pensionsutfästelse m.m...............     70

2 Specialmotivering   ...........................................     71

2.3

Förslaget till lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket   .........................     71

2.4

Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar             74

2.5

Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1982:370)..................................................    76

2.6

Förslaget till lag om värdepapperscentralen m.m..     79

2.7

Förslaget tUl lag om ändring (1967:531)

om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

.......... 

        80

Prop. 1982/83:24

48

1    FÖRFATTNINGSFÖRSLAG

1.3 Förslag till

lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkrings­anstalt att driva försäkringsrörelse här i riket

Härigenom föreskrivs

dels att rabriken tiU lagen (1950: 272) om rätt för utländsk försäkringsan­stalt att driva försäkringsrörelse här i riket ändras till "lag om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i Sverige",

dels att 1,2,3,5,6,9 a, 10, 

II, 

12, 13, 14, 15, 15 a, 16, 17, 18, 19,20,21, 22, 23, 24, 24 a, 25, 26, 27, 28, 29, 32, 35 och 36 §§, ordet "anstak" i ohka böjningsformer skaU bytas ut mot "företag" i motsvarande former,

dels att 2 §, 4 § första stycket, 6 § första stycket punkt 3, 9 § andra stycket, 10 § andra stycket, 12, 13, 14, 15, 15 a, 20 §§, 21 § första stycket, 24, 25, 26, 28 §§ andra och tredje styckena och 33 § skall ha nedan angivna lydelse,

dels att en ny paragraf, 25 § a, skall införas av nedan angiven lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 § Utländsk försäkringsanstalt må här i riket driva Uvförsäkringsrörelse, allenast om anstalten i sitt hemland med laga rätt driver sådan rörelse, samt annan försäkringsrörelse, allenast om anstalten i hemlandet med laga rätt driver rörelse avseende något slag av försäkring, annan än livförsäk­ring.

Ej må utländsk försäkringsanstalt

Ej må utländsk försäkringsanstalt

här i riket med livförsäkringsrörelse

här i riket med direkt livförsäk-

förena     försäkringsrörelse     som

ringsrörelse förena försäkringsrö-

avser annat än personförsäkring,

relse som avser annat än personför-

med mindre särskilda skäl äro där-

säkring.

tiU.

Bestämmelserna i denna lag om

De nedan i denna lag meddelade

livförsäkring tiUämpas också ifråga

särskilda bestämmelserna an-

om personförsäkringar av annat

gående livförsäkring äga motsva-

slag. 1 fråga om sådan försäkring,

rande tUlämpning i fråga om per-

meddelad för en tid längst fem år

sonförsäkring av annat slag. Ifråga

eller mot premie som är beräknad

om sådan försäkring, meddelad för

och bestämd för längst fem år i sän-

en tid av längst fem år eller mot

der, må rörelsen dock drivas utan

premie som är beräknad och be-

tillämpning av de särskilda bestäm­

stämd för längst fem år i sänder, må

melserna angående livförsäkring,

rörelsen dock drivas utan tillämp-

Ersättning, som i anledning av

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

ning av de särskilda bestämmelser­na angående livförsäkring.

49

Föreslagen lydelse

ett inträffat försäkringsfall utges i form av livränta eller sjukränta, skaU tillhöra endera livförsäkring eller annan försäkring beroende på i vilken av dessa slag avförsäkring­ar som försäkringsfallet har inträf­fat. Har en sådan ränta inköpts i ett livförsäkringsbolag, skall den dock i detta bolag höra till livförsäkring. För sådan livränta eller sjuk­ränta som tillhör annan försäkring än livförsäkring gäller bestämmel­serna i 6 § andra stycket, 7 § andra stycket, 9 § första stycket, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 24 och 28 §§ i tillämpliga delar.

4 §

Generalagent skall vara bosatt här i riket, råda över sig och sin egendom samt, därest han är ut­ländsk undersåte, hava på sätt sär­skilt är föreskrivet förvärvat rätt att inom riket idka handel eller annat näringsyrke.

Generalagenten skall vara bosatt här i landet. Han får inte vara omyndig eller i konkurs. Om han är utländsk medborgare gäller be­stämmelserna i lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket.

Generalagentur må även innehavas av svenskt aktiebolag eller ömsesi­digt försäkringsbolag eller ock av svenskt handelsbolag, vars samtliga bolagsmän äga behörighet enligt vad i första stycket sägs. För fullgörande av de skyldigheter, som åligga generalagent, svare i förra fallet envar styrelseledamot och i det senare envar bolagsman, som ej är enbart kom­manditdelägare.

Om koncession m.m.

6 § Ansökan om koncession göres hos regeringen. 1 ansökningen skaU angi­vas den försäkringsgren, som rörelsen skaU avse. Ansökningen skaU in­lämnas till försäkringsinspektionen och vara åtföljd av:

1. handlingar som styrka generalagents behörighet enligt 4 §;

2, det för anstalten gällande reglementet;

3. bevis att anstalten i sitt hem­land driver försäkringsrörelse efter vad i 2 § första stycket sägs jämte behörigen styrkt uppgift om den tid detta ägt mm samt om anmärkning­ar, som av myndigheterna i anstal­tens hemland under de sista tre åren må hava framställts mot an­staltens verksamhet ävensom an-staltens förvaltnings- och revisions-

4   Riksdagen 1982/83. 1 saml. Nr 24

3. bevis att anstalten i sitt hem­land driver försäkringsrörelse efter vad i 2 § första stycket sägs jämte behörigen styrkt uppgift om den tid detta ägt ram samt om anmärkning­ar, som av myndigheterna i anstal­tens hemland under de sista tre åren må hava framställts mot an­staltens verksamhet ävensom an­staltens årsredovisningar och revi-

Prop. 1982/83:24

50

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

berättelser för den tid anstalten va- sionsberättelser för den tid anstal-

rit i verksamhet, dock längst för de ten varit i verksamhet, dock längst

tio sista åren;

för de tio sista åren;

4.

behörig fuUmakt för generalagenten att å anstaltens vägnar här i riket driva försäkringsrörelsen och att i alla därav härflytande rättsförhållanden för anstalten mottaga stämning samt själv eller genom annan tala och svara;

5.

bevis att anstalten för ändamål som i 16 § sägs samt på sätt och under villkor, som försäkringsinspektionen godkänner, i riksbanken nedsatt i värdehandlingar, som inspektionen godtagit, ett belopp av etthundratusen kronor för livförsäkring och ett belopp av tvåhundratusen kronor för annan försäkring eller, om rörelsen skaU avse endast försäkring för resor i utlan­det, det lägre belopp som inspektionen bestämmer.

Därest rörelsen skall avse livförsäkring, skola enligt vad i 11 § sägs upprättas särskilda grander för verksamheten. Å granderna, som skola bifogas ansökningen om koncession, skall sökas regeringens stadfästelse.

Beslut enligt första stycket 5 om nedsättning av lägre belopp för försäk­ring för resor i utlandet må återkallas av försäkringsinspektionen, om skäl föreligga.

9 §

Å ändring av stadsfasta grunder skall ock sökas regeringens stadfäs­telse. I regeringens ställe äger försäkringsinspektionen besluta i sådant ärende om det icke är av principiell betydelse eller eljest av synnerlig vikt. Ansökningen skaU inlämnas till försäkringsinspektionen.

Ansökan om förlängning av

Ansökan om förlängning av

koncession, som beviljats för be-

koncession, som beviljats för be­

stämd tid, skaU prövas av den myn-

stämd tid, skall prövas av den myn­

dighet som beviljat koncessionen.

dighet som beviljat koncessionen.

Ansökningen skall inlämnas tiU för-

Ansökningen skaU inlämnas till för­

säkringsinspektionen sist sexton

säkringsinspektionen sist sex måna­

månader före utgången av den lö-

der före utgången av den löpande

pande koncessionen.

koncessionen.

10       

§

Generalagenten åligger att för varje räkenskapsår enligt formulär, som utställes av försäkringsinspektionen, upprätta redogörelse angående an­staltens verksamhet inom riket.

För livförsäkringsverksamhet

För livförsäkringsverksamhet skall

skall i redogörelsen under beteck-

i redogörelsen under beteckningen

ningen försäkringsfond såsom

försäkringstekniska skulder såsom

skuld upptagas det å

skuld upptagas det å

räkenskapsårets sista dag beräkna-

räkenskapsårets sista dag beräkna­

de värdet av anstaltens ansvarighet

de värdet av anstaltens ansvarighet

på gmnd av

på grand av

dels inträffade försäkringsfall (er-

' dels inträffade försäkringsfall (er­

sättningsreserv) ,

sättningsreserv),

dels löpande försäkringar (pre-

dels löpande försäkringar (pre­

miereserv),

miereserv),

dels ock återbäring, som anstal-

dels ock återbäring, som anstal­

ten må hava tilldelat försäkringsta-

ten må hava tilldelat försäkringsta­

gare,

gare.

Prop. 1982/83:24

51

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 §

Med avseende på de i 11 § under 1-4 omförmälda granderna skall vad i 264 §, 265 § I mom. samt 267-269 §§ lagen om försäkrings­rörelse stadgas äga motsvarande tillämpning. Beträffande över­gångsgrander enligt 265 § 1 mom. nämnda lag gälle vad i 9 § här ovan är i fråga om ändring av grander stadgat om stadfästelse och kungö­rande därav. Säsom villkor för stadfästelse å övergångsgrander må föreskrivas, att anstalten skall på sätt i 15 § sägs sätta jämväl andra värdehandlingar, än där avses, i särskilt förvar.

Med avseende på i 11 § under 1 -4 omförmälda grunderna skall vad i 7 kap. 3 §, 4 § förstafiärde styc­kena saml 5-7 §§ lagen (1982:000) om försäkringsrörelse stadgas äga motsvarande tillämpning. Beträf­fande övergångsgrunder enligt 7 kap. 4 § nämnda lag gälle vad i 9 § här ovan är i fråga om ändring av grunder stadgat om stadfästelse och kungörande därav. Såsom villkor för stadfästelse å övergångsgrunder må föreskrivas, att anstalten skall på sätt i 15 § sägs sätta jämväl and­ra värdehandlingar, än där avses, i särskilt förvar.

13 §

Försäkringsfonden med tillägg av det belopp, varmed en tjugondel av fonden må överstiga vad anstalten enligt 6 § nedsatt för livförsäkring, skall vid envar tidpunkt vara re­dovisad i värdehandlingar av be­skaffenhet som angives i 274 § un­der 1 7 lagen om försäkringsrö­relse, eller ock i följande tillgångar av annan art nämligen lån mot sä­kerhet i anstaltens försäkringsbrev inom återköpsvärdet eller, i den mån försäkringsinspektionen på framställning av anstalten så med­giver, värdet av återförsäkringsgi-varens ansvarighet på grand av liv­försäkringar, som övertagits i åter­försäkring.

Utan hinder av vad i första stycket är stadgat må ett belopp, motsvarande högst en tiondel av försäkringsfonden för egen räk­ning, redovisas i andra värdehand­Ungar än i första stycket avses, dock icke i aktier.

Med försäkringsfond för egen räkning förstås den del av fonden, som icke motsvarar värdet av åter­försäkringsgivares ansvarighet.

Försäkringslekniska skulder med tillägg av det belopp, varmed en tju­gondel av dessa skulder må över­stiga vad anstalten enligt 6 § ned­satt för livförsäkring, skall vid en­var tidpunkt vara redovisad i värde­handlingar av beskaffenhet som an­gives i 7 kap. 9 § första stycket 1-7 lagen (1982:000) om försäkrings­rörelse, eller ock i följande tillgång­ar av annan art nämligen lån mot säkerhet i anstaltens försäkrings­brev inom återköpsvärdet eller, i den mån försäkringsinspektionen på framställning av anstalten sä medgiver, värdet av återförsäk­ringsgivarnas ansvarighet på grund av livförsäkringar, som övertaghs i återförsäkring.

Utan hinder av vad i första stycket är stadgat må ett belopp, motsvarande högst tjugo procent av de försäkringstekniska skul­derna för egen räkning, redovisas i andra värdehandlingar än i första stycket avses, dock inte i aktier.

Med de försäkringstekniska skul­derna för egen räkning förstås den del av de försäkringstekniska skul­derna, som icke motsvarar värdet av återförsäkringsgivarnas ansva­righet.

Prop. 1982/83:24

52

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 

§

Värdehandling må vid redovis­ning enligt 13 § ej upptagas över sitt verkliga värde, bestämt på sätt i 93 § I mom. andra stycket lagen om försäkringsrörelse sägs.

Under föratsättning att de värde­handlingar, i vilka försäkringsfon­den jämte tillägg redovisas, beräk­nas kunna å tider, som med hänsyn till beskaffenheten av anstaltens förbindelser prövas tUlfredsställan­de, förvandlas i penningar till be­lopp motsvarande det angivna vär­det, må utan hinder av vad i första stycket är stadgat värdehandling, som jämväl under näst föregående räkenskapsår använts för sådan re­dovisning, kunna åsättas det då be­räknade värdet och värdehandling, som anskaffats under löpande rä­kenskapsår, det värde som motsva­rar kostnaderna för dess anskaff­ning.

Värdehandling får vid redovis­ning enligt 13 § ej upplagas till hög­re värde än som följer av bestäm­melserna i bokföringslagen (1976:125) om värdering av om-såtlningstillgångar.

Under förutsättning att de värde­handlingar, i vilka de försäkrings­tekniska skulderna jämte tillägg re­dovisas, beräknas kunna å tider, som med hänsyn till beskaffenheten av anstaltens förbindelser prövas tillfredsställande, förvandlas i pen­ningar till belopp motsvarande det angivna värdet, må utan hinder av vad i första stycket är stadgat vär­dehandling, som jämväl under näst föregående räkenskapsår använts för sådan redovisning, kunna åsät­tas det då beräknade värdet och värdehandling, som anskaffats un­der löpande räkenskapsår, det vär­de som motsvarar kostnaderna för dess anskaffning.

15 §

De värdehandlingar, i vilka för­säkringsfonden jämte tUlägg helt el­ler delvis redovisas, skola förvaras här i riket avskilda från anstaltens övriga tillgångar och under minst två lås med olika nycklar, av vilka en innehaves av ett av försäkrings­inspektionens förordnat ombud. Försäkringsinspektionen må dock på framställning av anstalten med­giva att värdehandlingarna i stället, på sätt och under villkor som av inspektionen bestämmas sättas i särskilt förvar i riksbanken eUer an­nan bank. 1 de sålunda förvarade handlingarna njute försäkringsta­garna panträtt såsom i handfången pant till säkerhet för fullgörandet av anstaltens på försäkringsavtalen gmndade förbindelser.

De värdehandlingar, i vilka för­säkringstekniska skulder jämte till­ägg helt eller delvis redovisas, sko­la förvaras här i riket avskilda från anstaltens övriga tillgångar och un­der minst två lås med olika nycklar, av vilka en innehaves av ett av för­säkringsinspektionens förordnat ombud. Försäkringsinspektionen må dock på framställning av anstal­ten medgiva att värdehandlingarna i stället, på sätt och under viUkor som av inspektionen bestämmas sättas i särskilt förvar i riksbanken eller annan bank. I de sålunda för­varade handlingarna njute försäk­ringstagarna panträtt såsom i hand­fången pant till säkerhet för fullgö­randet av anstaltens på försäkrings­avtalen gmndade förbindelser.

Det åligger generalagenten att tillse, att vid envar tidpunkt värdehandlingar till erforderligt belopp satts i sådant förvar, som i första stycket är sagt.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

I fråga om utbekommande eUer utbyte av värdehandling, som satts i förvar, skola bestämmelserna / 276 § lagen om försäkringsrörelse äga motsvarande tUlämpning, där­vid vad i nämnda lagmm sägs om styrelse, verkställande dirkektör och behörig företrädare för bolag skall avse generalagent eller av an­stalt jämlikt 27 § utsett ombud.

53

Föreslagen lydelse

I fråga om utbekommande eUer utbyte av värdehandUng, som satts i förvar, skola bestämmelserna i 7 kap. 11 § andra och tredje styckena lagen (1982:000) om försäkrings­rörelse äga motsvarande tiUämp­ning, därvid vad i nämnda lagmm sägs om styrelse, verkställande di­rektör och behörig företrädare för bolag skall avse generalagent eller av anstalt jämUkt 27 § utsett om­bud.

Det av försäkringsinspektionen förordnade ombudet har att, där general­agent eUer ombud, som anstalt utsett jämlikt 27 §, ej fuUgör vad honom enligt denna paragraf åligger, därom ofördröjligen göra anmälan hos in­spektionen.

15 a §

För försäkring av annat slag än sådan personförsäkring, beträffan­de vilken rörelsen drives med tillämpning av de särskilda bestäm­melsema om livförsäkring, skall an­stalten inom åtta månader efter ut­gången av varje räkenskapsår göra tillägg till den nedsättning som an­gives i 6 § första stycket 5, TiUäggs-nedsättning skall omfatta det be­lopp varmed en tredjedel av anstal­tens premieintäkt inom riket under räkenskapsåret för nu avsedd för­säkring må överstiga vad förat, ur­spmngligen och såsom tiUägg, ned­satts för sådan försäkring.

Överstiger det sammanlagda be­loppet av vad försäkringsanstalten nedsatt väsentligt en tredjedel av den premieintäkt som angives i första stycket, må försäkringsin­spektionen medgiva anstalten att utfå det överskjutande beloppet i den mån detta hänför sig till ned­sättning enligt första stycket.

För försäkring av annat slag än sådan personförsäkring, beträffan­de vUken rörelsen drives med tillämpning av de särskilda bestäm­melsema om livförsäkring, skaU an­stalten inom åtta månader efter ut­gången av vaije räkenskapsår göra tillägg tiU den nedsättning som an­gives i 6 § första stycket 5, TiUäggs-nedsättning skall omfatta det be­lopp varmed en tredjedel av anstal­tens premieinkomst inom riket un­der räkenskapsåret för nu avsedd försäkring må överstiga vad förut, urspmngligen och såsom tillägg, nedsatts för sådan försäkring.

Överstiger det sammanlagda be­loppet av vad försäkringsanstalten nedsatt väsentligt en tredjedel av den premieinkomst som angives i första stycket, må försäkringsin­spektionen medgiva anstalten att utfå det överskjutande beloppet i den mån detta hänför sig tiU ned­sättning enligt första stycket.

20 

§

Det åligger generalagenten att övervaka att anskaffning av ansök­ningar av försäkring hos anstalten sker på sätt som överensstämmer med god försäkringssed. Regering­en äger meddela närmare bestäm-

Det åligger generalagenten att övervaka att försäljning av försäk­ring hos anstalten sker på sätt som överensstämmer med god försäk­ringssed. Regeringen äger meddela närmare   bestämmelser   angående

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

melser angående anskaffningsverk­samheten och må därvid tiUika för­ordna, att frågor rörande densam­ma skola, på sätt och i den omfatt­ning som i nämnda bestämmelse angives, handläggas av en av rege­ringen utsedd nämnd.

54

Föreslagen lydelse

försäljningsverksamheten och må därvid tillika förordna, att frågor rörande densamma skola, på sätt och i den omfattning som i nämnda bestämmelse angives, handläggas av en nämnd som utses av rege­ringen eller efter regeringens be­myndigande av försäkringsinspek­tionen.

21

§

Utiändsk försäkringsanstalt, som driver försäkringsrörelse här i riket vara pliktig att i aUa för aUmänhe­len avsedda meddelanden vid teck­ning av sin firma utsätta hemlandet samt angiva humvida anstalten drives såsom aktiebolag eller ömse­sidigt bolag eller i annan form. Ej må sådan anstalt eller dess ombud eller personal i meddelanden, som åsyfta anskaffning av försäkring el­ler äro avsedda för aUmänheten, lämna uppgift av innebörd att an­stalten genom att fullgöra i denna lag föreskriven skyldighet att ned­sätta värdehandlingar ställt fullgod säkerhet för sina svenska försäk­ringstagare eller att den beträffande hela sin verksamhet är kontrollerad av svenska staten.

Utländsk försäkringsanstalt, som driver försäkringsrörelse här i riket vare pliktig att i aUa för allmänhe­ten avsedda meddelanden vid teck­ning av sin firma utsätta hemlandet samt angiva huravida anstalten drives såsom aktiebolag eller ömse­sidigt bolag eller i annan form. Ej må sådan anstaU eller dess ombud eller personal i meddelanden, som åsyfta försäljning av försäkring el­ler äro avsedda för allmänheten, lämna uppgift av innebörd att an­stalten genom att fullgöra i denna lag föreskriven skyldighet att ned­sätta värdehandlingar ställt fullgod säkerhet för sina svenska försäk­ringstagare eller att den beträffande hela sin verksamhet är kontrollerad av svenska staten.

Försäkringsbrev skall innehålla ej mindre uppgift om de för anstalten gällande allmänna försäkringsvillkoren än även de särskilda villkoren för den försäkring, som avses i brevet.

Där i meddelanden, som äro avsedda för allmänheten, vid angivande av anstaltens fonder inräknas oguldna förbindelser av delägare eller garanter, skall beloppet av sådana förbindelser särskilt utsättas.

24 

§

Generalagenten vare pliktig:

att, där ändring vidtages i det för anstalten gäUande reglementet, inom tre månader därefter till för­säkringsinspektionen insända be­slutet därom;

att, därest av myndigheterna i an­staltens hemland framställts an­märkning mot anstaltens verksam­het, så fort ske kan skriftligen un­derrätta försäkringsinspektionen därom;

att, inom åtta månader efter ut-

Generalagenten vare pliktig:

att, där ändring vidtages i det för anstalten gäUande reglementet, inom tre månader därefter till för­säkringsinspektionen insända be­slutet därom;

att, därest av myndighetema i an­staltens hemland framställts an­märkning mot anstaltens verksam­het, så fort ske kan skriftligen un­derrätta försäkringsinspektionen därom;

att, inom åtta månader efter ut-

Prop. 1982/83:24

55

Föreslagen lydelse

gången av vatje räkenskapsår till försäkringsinspektionen insända den i 10 § avsedda redogörelsen an­gående anstaltens verksamhet inom riket;

att, beträffande livförsäkrings­rörelse, tiU försäkringsinspektionen insända följande enligt inspektio­nens anvisningar upprättade och av aktuarien undertecknade handling­ar nämligen dels inom åtta månader efter vatje räkenskapsårs utgång re­dogörelse för beräkning av premie­reserv och av återbäring, dels ock, i den mån så påfordras av inspektio­nen, statistisk-ekonomisk utred­ning angående verksamheten;

att, inom tre månader efter det alt årsredovisningen och revisions­berättelsen blivit å sammanträde med anstaltens delägare framlagd, till försäkringsinspektionen insända ett exemplar av dessa handlingar;

Nuvarande lydelse

gången av vaije räkenskapsår till försäkringsinspektionen insända den i 10 § avsedda redogörelsen an­gående anstaltens verksamhet inom riket;

att, beträffande livförsäkrings­rörelse, till försäkringsinspektionen insända följande enligt inspektio­nens anvisningar upprättade och av aktuarien undertecknade handling­ar nämligen dels inom åtta månader efter vatje räkenskapsårs utgång re­dogörelse för beräkning av premie­reserv och av återbäring, dels ock, i den mån så påfordras av inspektio­nen, statistisk-ekonomisk utred­ning angående verksamheten;

att inom tre månader efter det be­rättelse om revision av anstaltens räkenskaper och förvaltning blivit å sammanträde med anstaltens del­ägare framlagd, till försäkringsin­spektionen insända ett exemplar av denna berättelse, ävensom ett ex­emplar av anstaltens förvaltnings­berättelse för den tid revisionen av­sett;

att även i andra fall än ovan sagts lämna försäkringsinspektionen de upplysningar, som av inspektionen begäras i fråga om anstalten och dess verksamhet inom riket, samt att när som helst för befattningsha­vare hos försäkringsinspektionen, som är behörig att företräda inspek­tionen, eller annan som av inspek­tionen förordnats att företräda den­na, håUa kassa och övriga tillgångar samt böcker, räkenskaper och and­ra handlingar tillgängliga för granskning.

att även i andra faU än ovan sagts lämna försäkringsinspektionen de upplysningar, som av inspektionen begäras i fråga om anstalten och dess verksamhet inom riket, samt att när som helst för befattningsha­vare hos försäkringsinspektionen, som är behörig att företräda inspek­tionen, eller annan som av inspek­tionen förordnats att företräda den­na, hålla kassa och övriga tUlgångar samt böcker, räkenskaper och and­ra handlingar tillgängliga för granskning.

Innefattar ändring i reglementet ändring av anstaltens firma, skall för­säkringsinspektionen låta införa kungörelse om firmaändringen i Post- och Inrikes Tidningar.

25 §

Försäkringsinspektionen äge meddela de erinringar i fråga om utländsk försäkringsanstalts verk­samhet här i riket, som inspektio­nen finner påkallade. Vid medde-

Försäkringsinspektionen äge meddela de erinringar i fråga om utländsk försäkringsanstalts verk­samhet här i riket, som inspektio­nen finner påkallade.

Prop. 1982/83:24

56

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

lande avföreskrift enligt denna lag må inspektionen förelägga vite.

Finner försäkringsinspektionen,

att avvikelse skett från denna lag eller med stöd därav meddelade be­stämmelser eUer från granderna, där sådana finnas,

att granderna icke längre äro tUl­fredsställande med hänsyn tiU rö­relsens omfattning och beskaffen­het,

att i riksbanken enligt 6 eller 15 a §§ nedsatt belopp minskats ge­nom att värdehandlingarna avse­värt nedgått i värde eller av annan anledning,

att de tillgångar, i vUka de för­säkringstekniska skulderna jämte tillägg redovisas, icke äro tillfyllest, eller

att eljest allvarlig anmärkning mot verksamheten föreligger,

må inspektionen förelägga anstal­ten att inom viss tid vidtaga de åt­gärder som prövas påkallade härav.

Finner försäkringsinspektionen,

att avvikelse skett från denna lag eller med stöd därav meddelade be­stämmelser eller från granderna, där sådana finnas,

att granderna icke längre äro till­fredsställande med hänsyn tUl rö­relsens omfattning och beskaffen­het,

att i riksbanken enligt 6 eller 15 a §§ nedsatt belopp minskats ge­nom att värdehandlingarna avse­värt nedgått i värde eller av annan anledning,

att de tillgångar, i vilka försäk­ringsfonden jämte tillägg redovisas, icke äro tillfyllest, eUer

att eljest allvarlig anmärkning mot verksamheten föreligger,

må inspektionen förelägga anstal­ten att inom viss tid vidtaga de åt­gärder som prövas påkallade härav.

Har föreläggande icke inom den bestämda tiden efterkommits och har ej heller annortedes det anmärkta förhållandet undanröjts, skall försäkrings­inspektionen göra anmälan därom hos regeringen, som efter anstaltens hörande må förklara koncessionen förverkad.

Beslut varigenom koncessionen förklarats förverkad, skall av försäk­ringsinspektionen kungöras i Post- och Inrikes Tidningar.

25 a §

Försäkringsinspektionen kan vid vite förelägga generalagenten atl fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar att sända in behöriga redovisnings­handlingar och revisionsberättel­ser.

Försåkringsinspektionen kan dessutom förelägga vite vid medde­lande av föreskrift eller förbud en­ligt denna lag.

Har inspektionen förelagt vite skall det utländska försäkringsföre­taget genast skriftligen underråttas om detta.

Följs inte ett sådant vitesföreläg­gande som avses i första stycket kan försäkringsinspektionen döma ut vitet.

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

57

26 §

TUl bestridande av kostnaden för försäkringsinspektionens organisa­tion och verksamhet skaU utiändsk försäkringsanstalt, som driver för­säkringsrörelse här i riket, årligen erlägga bidrag enligt bestämmelser, som meddelas av regeringen. Detta bidrag skaU bestämmas högst till en femtedels procent av anstaltens hela inkomst av avgifter för nästfö­regående räkenskapsår för försäk­ringar, som tUlhöra anstaltens rö­relse här i riket, dock må bidraget ej understiga tvåhundra kronor.

Till bestridande av kostnaden för försäkringsinspektionens organisa­tion och verksamhet skall utländsk försäkringsanstalt, som driver för­säkringsrörelse här i riket, årligen eriägga bidrag enligt bestämmelser, som meddelas av regeringen. Detta bidrag skall bestämmas högst till en femtedels procent av anstaltens hela inkomst av avgifter för nästfö­regående räkenskapsår för försäk­ringar, som tUlhöra anstaltens rö­relse här i riket. Bidraget får dock inte understiga fyra procent av det enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring bestämda basbeloppet som gällde vid utgången av näst­föregående räkenskapsår, avrun­dat till närmast högre femtiotal kronor.

28

Har koncession för uUändsk för­säkringsanstalt att här i riket driva Uvförsäkringsrörelse förklarats för­verkad, skall för tiUvaratagande av livförsäkringstagamas rätt en sär­skild administration inträda. Med avseende på denna skall i tillämp­liga delar gälla vad i 296-298 §§ lagen om försäkringsrörelse finnes stadgat ävensom vad 165 § samma lag innehåller angående förbud mot meddelande av nya försäkring­ar. Vid tUlämpningen av nu nämnda lagram skaU iakttagas, att upphö­randet av anstaltens rätt att driva livförsäkringsrörelse här i riket skaU anses motsvara livförsäkrings­bolags trädande i likvidation eUer beslut om avträdande av dess egen­dom tUl konkurs samt att vad i 297 § I mom. fiärde stycket lagen om försäkringsrörelse sägs om re­gistrering i stället skall avse kun­görande i Post- och Inrikes Tidning­ar. I faU som här avses må överlå­telse av livförsäkringarna ske, för­utom tiU svenskt försäkringsbolag, jämväl tiU utländsk anstalt, som er-

Har koncession för utländsk för­säkringsanstalt att här i riket driva livförsäkringsrörelse förklarats för­verkad, skall för tillvaratagande av livförsäkringstagamas rätt en sär­skild administration inträda. Be­stämmelserna i 14 kap. 25-28 §§ om särskild administration i lagen (1982:000) om försäkringsrörelse skall tillämpas. Vidare gäller be­stämmelsen i 14 kap. 23 § samma lag omförbud att meddela nya för­säkringar. Vid tillämpningen av nu nämnda lagram skall iakttagas, att upphörandet av anstaltens rätt att driva livförsäkringsrörelse här i ri­ket skaU anses motsvara livförsäk­ringsbolags trädande i likvidation eller beslut om avträdande av dess egendom till konkurs samt att vad i 14 kap. 26 § fiärde stycket lagen om försäkringsrörelse sägs om registre­ring i stället skall avse kungörande i Post- och Inrikes Tidningar. 1 fall som här avses må överlåtelse av livförsäkringarna ske, föratom tiU svenskt försäkringsbolag, jämväl tiU utiändsk anstalt, som erhållit

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

hållit koncession för livförsäkrings­rörelse här i riket.

58

Föreslagen lydelse

koncession   för   livförsäkringsrö­relse här i riket.

Där vid överlåtelse av försäkringama eUer eljest uppstått överskott skall ur detta i första hand gäldas kostnaden för administrationen och oguldet sådant bidrag, som avses i 26 §, varefter återstoden skall överlämnas till den anstalt, vars försäkringar varit föremål för administration.

Har anstalt i annat fall än i första stycket avses upphört att driva liv­försäkringsrörelse här i riket, vare anstalten ändock skyldig att på sätt i 13-15 §§ stadgas redovisa/ö/-5ä-ringsfond för redan meddelade liv­försäkringar jämte tillägg. Det ålig­ger ombud, som utsetts av anstal­ten enligt 27 § att fullgöra de skyl­digheter jämlikt 10, 15 och 24 §§, som förat åvilat generalagenten. Fullgöres ej redovisningen av för­säkringsfonden jämte tillägg eller finnes eljest anledning antaga att livförsäkringstagamas rätt på grand av försäkringsavtalen äventyras, ankomme på försäkringsinspek­tionen att besluta att administration på sätt i första stycket sägs skall inträda; dock må ej på den grand att de till redovisning avsatta tillgång­arna finnas otUlräckliga administra­tion föreskrivas, förrän försäkrings-' inspektionen förelagt anstalten att fyUa bristen och denna icke täckts inom fyra veckor efter det sådant föreläggande skett. Inträder i faU som nu sagts administration, skall vad i första stycket sägs om upphö­randet av anstaltens rätt att driva livförsäkringsrörelse här i riket i stället avse meddelandet av beslut om administration.

Har anstalt i annat fall än i första stycket avses upphört att driva liv­försäkringsrörelse här i riket, vare anstalten ändock skyldig att på sätt i 1315 §§ stadgas redovisa för­säkring stekniska skulder för redan meddelade livförsäkringar jämte tilllägg. Det åligger ombud, som ut­setts av anstalten enligt 27 § att full­göra de skyldigheter jämlikt 10, 15 och 24 §§, som förat åvilat general­agenten, Fullgöres ej redovisningen av försäkringstekniska skulder jäm­te tUlägg eller finnes eljest anled­ning antaga att livförsäkringstagar­nas rätt på grand av försäkringsav­talen äventyras, ankomme på för­säkringsinspektionen att besluta att administration på sätt i första stycket sägs skall inträda; dock må ej på den grand att de till redovis­ning avsatta tillgångarna finnas OtUlräckliga administration före­skrivas, förrän försäkringsinspek­tionen förelagt anstalten att fylla bristen och denna icke täckts inom fyra veckor efter det sådant föreläg­gande skett. Inträder i fall som nu sagts administration, skall vad i första stycket sägs om upphörandet av anstaltens rätt att driva livför­säkringsrörelse här i riket i stället avse meddelandet av beslut om ad­ministration.

29 §

Utländsk försäkringsanstalt må med försäkringsinspektionens tiUstånd överlåta hela sitt till verksamheten här i riket hörande försäkringsbestånd eller del därav till svenskt försäkringsbolag eller utländsk försäkringsan­stalt, som erhåUit koncession för det slag av försäkringsrörelse varom fråga är.

Ansökan om tillstånd skall göras Ansökan om tillstånd skall göras av såväl överlåtare som övertagare, av såväl överlåtare som övertagare. Vid ansökningen skaU fogas det av-     Vid ansökningen skall fogas det av-

Prop. 1982/83:24

59

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

tal, som träffats angående överlå-

tal, som träffats angående överlå­

telsen. Med avseende på ansök-

telsen. Med avseende på ansök­

ningen skaU vidare vad i 295 § 3

ningen skall vidare vad i 15 kap. 3 §

mom. andra och tredje styckena la-

andra stycket och 4 § lagen

gen om försäkringsrörelse stadgas

(1982:000) om försäkringsrörelse

äga motsvarande tillämpning.

stadgas äga motsvarande tillämp­

ning.

Bifalles ansökningen, skall över-

Bifalles ansökningen, skall över­

låtaren anses fritagen från sina för-

låtaren anses fritagen från sina för­

pliktelser på gmnd av det överlåtna

pliktelser på grund av det överlåtna

försäkringsbeståndet, vilka förplik-

försäkringsbeståndet, vilka förplik­

telser i stället skola åvUa överta-

telser i stället skola åvila överta­

garen. Angående underrättelse om

garen. Angående underrättelse om

verkställd överlåtelse, skaU be-

verkställd överlåtelse, skall be­

stämmelsen i 295 § 4 mom, ovan-

stämmeisen i 15 kap. 6 § ovan­

nämnda lag äga motsvarande

nämnda lag äga motsvarande

tillämpning.

tillämpning.

33

§

Talan mot försäkringsinspektio-

Talan mot försäkringsinspektio­

nens beslut enUgt denna lag föres

nens beslut enligt denna lag föres

hos regeringen genom besvär

hos regeringen genom besvär. Be­

sluten skall verkställas utan hinder

av anförda besvär om inte rege­

ringen förordnar något annat.

Denna lag träder i kraft den I januari 1983.

1.4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:262) om understödsför­eningar att 24, 26, 30, 73, 74, 75 och 76 §§ skaU ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

24 § Vid vatje tidpunkt skall ett belopp, som täcker summan av dels försäk­ringsfonder, dels understödsföreningens övriga skulder, annan fond än försäkringsfond ej medräknad, vara redovisat i följande slag av tillgångar, nämligen

1.   obligationer eller andra skuldförbindelser som utfärdats eller garante­

rats av staten,

2.   obligationer som utfärdats av Sveriges allmänna hypoteksbank, Ko­

nungariket Sveriges stadshypotekskassa, Svenska bostadskredhkassan,

Svenska skeppshypotekskassan. Skeppsfartens sekundärlånekassa, Nor­

diska investeringsbanken eller av kreditaktiebolag, eller andra skuldförbin­

delser som utfärdats av sådan kreditinrättning, dock ej sådana för den

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Förestagen lydelse

60

allmänna rörelsen avsedda förskrivningar, som medför rätt tiU betalning först efter utfärdarens övriga fordringsägare (förslagsbevis),

3,

obligationer som utfärdats eller garanterats av bankaktiebolag, spar­bank eller centralkassa för jordbrukskredit eller andra fordringsbevis som utfärdats av sådant bankinstitut eller riksbanken, dock ej förlagsbevis,

4,

obligationer eller andra skuldförbindelser, utfärdade eller garantera­de av kommun,

5,

obligationer som utfärdats av svenskt näringsföreag och som offentli­gen utbjudits av bankaktiebolag, sparbank, kreditkassa inom jordbruks­kasserörelsen, Sveriges investeringsbank aktiebolag eller Nordiska inves­teringsbanken,

6. skuldförbindelser, för vilka föreningen har säkerhet i form av panträtt på grandval av

inteckning i jordbraks-, bostads-, kontors- eUer affärsfastighet inom fyra femtedelar eller i annan fastig­het inom två tredjedelar av senast faststäUda taxeringsvärde, eller

inteckning i tomträtt, till vilken hör byggnad som är avsedd för bo­stadskontors- eller affärsändamål, inom fyra femtedelar eller i annan tomträtt inom två tredjedelar av se­nast fastställda taxeringsvärde, med den ytterligare begränsning som försäkringsinspektionen kan komma att föreskriva med hänsyn tiU tomträttsavtalets innehåll eller annan omständighet

dock att, utom i fråga om sådant lån tiU kommun för vUket inspektio­nen medgett undantag, byggnad skall, för att säkerheten skall få godtas, vara brandförsäkrad i svensk försäkringsanstalt eller i ut­ländsk försäkringsanstalt som har rätt att driva försäkringsrörelse här i riket,

6. skuldförbindelser, för vilka föreningen har säkerhet i form av panträtt på grundval av

inteckning i jordbmks-, bostads-, kontors- eUer affärsfastighet inom fyra femtedelar eller i annan fastig­het inom två tredjedelar av senast fastställda taxeringsvärde, eUer

inteckning i tomträtt, till vilken hör byggnad som är avsedd för bo­stadskontors- eller affärsändamål, inom fyra femtedelar eller i annan tomträtt inom två tredjedelar av se­nast fastställda taxeringsvärde, med den ytterligare begränsning som försäkringsinspektionen kan komma att föreskriva med hänsyn tiU tomträttsavtalets innehåll eller annan omständighet

dock att, utom i fråga om sådant lån till kommun för vilket inspektio­nen medgett undantag, byggnad skall, för att säkerheten skall få godtas, vara brandförsäkrad i svenskt försäkringsbolag eller i ut­ländskt försäkringsförelag som har rätt att driva försäkringsrörelse här i riket,

7.

andra svenska eller utländska värdehandlingar utom sådana som skall infrias i främmande valuta, om de till art och säkerhet kan anses jämföriiga med värdehandlingar som avses i någon av punkterna 1-6,

8.

lån mot säkerhet i föreningens försäkringsbrev inom återköpsvärdet,

9.

föreningen tillhörig fastighet eller tomträtt intill de gränser och med de brandförsäkringsvillkor som enligt 6 gäUer beträffande inteckning, eller

10.   värdet av svenskt försäkringsbolags ansvarighet på gmnd av försäk­

ringar, som övertagits i återförsäkring.

Förening, som enligt sina stadgar huvudsakUgen är avsedd för anställda i visst eller vissa företag, får även fullgöra i första stycket föreskriven redovisning i sådana av ett eller flera av företagen utfärdade skuldförbin-

Prop. 1982/83:24

61

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

delser, för vilka föreningen äger säkerhet i värdehandlingar som avses i samma stycke 1-5 och 7,

Vid tiUämpning av första stycket 6 ersätts, om försäkringsinspektionen har medgett det

fyra femtedelar av taxeringsvärdet med sjuttio procent av det uppskatta­de värdet av fastigheten respektive av byggnad eller annan egendom som hör tUl tomträtten eller, om pantvärde fastställts för egendomen enligt gällande bestämmelser om lån av statsmedel till främjande av bostadsbyg­gandet, med sjuttiofem procent av pantvärdet, samt

två tredjedelar av taxeringsvärdet med sextio procent av egendomens uppskattade värde.

Med uppskattat värde avses det värde som understödsföreningen har bestämt på grandval av särskild värdering. Har medgivande enligt tredje stycket lämnats får belopp som dittills har redovisats enligt första stycket 6 dock redovisas på samma sätt även i fortsättningen.

Utan hinder av första och andra styckena får ett belopp, som svarar mot högst en femtedel av förenings försäkringsfonder, redovisas i andra värde­handlingar än som förat sagts, dock ej i aktier eller andelar i aktiefond, och i tiUgångar som nämns i första stycket 9 utöver där angiven gräns.

26 § Understödsförening får ej lämna kredit till

1.

styrelseledamot, styrelsesuppleant, revisor, revisorssuppleant, inne­havare av annan befattning i föreningen eller person som verkställer för­säkringsteknisk utredning åt föreningen,

2.

make till person som avses

2. den som är gift med eller är under 1,                                                syskon eller släkting i rätt upp- eller

nedstigande led till personer som avses under 1, eller är besvågrad med en sådan person i rätt upp-elter nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres sys­kon.

3.   bolag, förening eUer annan sammanslutning, vari person som avses

under 1 eUer 2 i egenskap av delägare eller medlem har ett väsentligt

ekonomiskt intresse.

Förening får ej heller lämna kredit mot säkerhet av borgen av någon som avses i första stycket.

Vid tillämpningen av denna pa­ragraf likställs äktenskapsliknande samlevnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varit gifta med varandra eUer har eller har haft barn gemensamt.

Vad i första stycket sägs utgör ej hinder för förening att i enlighet med vad därom föreskrives i stadgarna lämna kredit mot säkerhet av försäk­ringsbrev som utfärdats av föreningen.

Prop. 1982/83:24

62

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

30

Räkenskapsavslutning skall ske för kalenderår.

Har förening flera verksamhetsgrenar, skall intäkter och kostnader redo­visas särskUt för vatje verksamhetsgren.

Regeringen eller, efter regering­ens bemyndigande, försäkringsin­spektionen får utfärda närmare fö­reskrifter om understödsförenings löpande bokföring, årsbokslut och årsredovisning samt därvid, om särskilda skäl föreligger, meddela regler som avviker från bokförings­lagen (1976:125).

Regeringen eller, efter regering­ens bemyndigande, försäkringsin­spektionen får utfärda närmare fö­reskrifter om understödsförenings löpande bokföring, årsbokslut och årsredovisning samt därvid medde­la regler som avviker från bokfö­ringslagen (1976:125).

73 

§

Understödsförening skall till be­stridande av kostnaden för försäk­ringsinspektionens tUlsynsverk-samhet årligen erlägga bidrag enligt bestämmelser som meddelas av re­geringen. Bidraget skall bestämmas till ett belopp som, räknat på intäk-tema under nästföregående räken­skapsår, svarar mot högst två pro-miUe av föreningens hela inkomst av avgifter och en promille av för­eningens nettokapitalavkastning. Bidraget får dock ej understiga två­hundra kronor.

Understödsförening skall till be­stridande av kostnaden för försäk­ringsinspektionens tillsynsverk­samhet årligen erlägga bidrag enligt bestämmelser som meddelas av re­geringen. Bidraget skaU bestämmas till ett belopp som, räknat på intäk-tema under nästföregående räken­skapsår, svarar mot högst två pro-miUe av föreningens hela inkomst av avgifter och en promille av för­eningens nettokapitalavkastning. Bidraget får dock inte understiga fyra procent av det enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring bestämda basbeloppet som gällde vid utgången av nästföregående rä­kenskapsår, avrundat till närmast högre femtiotal kronor.

74 

§

Försäkringsinspektionen kan fö­relägga vite vid meddelande av fö­reskrift enligt denna lag.

Försäkringsinspektionen kan vid vite förelägga styrelsen att fuUgöra sina skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar att

1,   sända in behöriga redovis­

ningshandlingar, revisionsberättel­

ser eller andra handlingar enligt

67 § 2 eller försäkringsteknisk ut­

redning enligt 21 § första stycket,

2.   göra behöriga anmälningar

för registrering.

Förelägganden enligt första stycket 2 får inte meddelas, om un­derlåtenhet att göra anmälan med­för att föreningsstämmans eUer sty-

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

63

relsens beslut förfaller eller för­eningen blir skyldig att träda i likvi­dation.

Försäkringsinspektionen kan dessutom förelägga vite vid medde­lande av föreskrift eller förbud en­ligt denna lag.

Har försåkringsinspektionen förelagt vite skall föreningen ge­nast skriftUgen underrättas om det­ta.

Följs inte ett sådant vitesföreläg­gande som avses i första stycket kan försäkringsinspektionen döma ut vitet.

76 §

Bestämmelserna i 106-109 §§ la­gen (1951:308) om ekonomiska för­eningar äger motsvarande tillämp­ning på understödsförening.

Bestämmelsema i 106-109 §§ la­gen (1951:308) om ekonomiska för­eningar äger motsvarande tillämp­ning på understödsförening. Dessa bestämmelser gäller även för den person som verkställer försäkrings­teknisk utredning åt föreningen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983.

1.5 Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370) att 30 § 25 mom och anvisningarna tiU 30 § 14 skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

30

2 mom. Såsom nettointäkt av försäkringsrörelse, som drivits av inländsk livförsäkringsanstalt, anses nettointäkten av anstaltens kapital- och fas­tighetsförvaltning med undantag för den del av intäkten som belöper på pensionsförsäkringar, vilka anstalten meddelat direkt eller meddelat i åter­försäkring åt annan inländsk försäkringsanstalt.

Om värdet av tillgångarna i för­säkringsrörelse, som drivits av in­ländsk livförsäkringsanstalt, vid beskattningsårets utgång under­stiger summan av dels försäkrings­fonden ökad med en tjugondel av fonden, dels beloppet av de skulder

Om värdet av tillgångarna i för­säkringsrörelse, som drivits av in­ländsk livförsäkringsanstalt, vid beskattningsårets utgång under­stiger summan av dels försäkrings­tekniska skulder ökade med en tju­gondel därav, dels beloppet av de

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

som icke gmnda sig på meddelade försäkringar, får ett belopp motsva­rande fem gånger skillnaden avdra­gas från nettointäkten. 3 mom. Såsom nettointäkt av för­säkringsrörelse, som drivits av in­ländsk skadeförsäkringsanstalt, anses överskottet av försäkrings­rörelsen. Vid överskottets beräk­ning får avdrag från brattointäkten göras för ökning av posten försäk­ringstekniska skulder för egen räk­ning och i den utsträckning, angives i anvisningarna, till andra fonder.

64

Föreslagen lydelse

skulder som icke granda sig på meddelade försäkringar, får ett be­lopp motsvarande fem gånger skill­naden från nettointäkten. 3 mom. Såsom nettointäkt av för­säkringsrörelse, som drivits av in­ländsk skadeförsäkringsanstalt, anses överskottet av försäkrings­rörelsen. Vid överskottets beräk­ning får avdrag från brattointäkten göras för avsättning tiU försäk­ringsfond för egen räkning och i den utsträckning, som närmare an­gives i anvisningarna, för avsätt­ning till vissa fonder,

4 mom. Med livförsäkringsanstalt förstås i denna lag anstalt vars försäk­ringsrörelse uteslutande eller så gott som uteslutande avser personförsäk­ring (livförsäkring, sjuk- och olycksfallsförsäkring, avgångsbidragsförsäk-ring samt arbetslöshetsförsäkring). Med skadeförsäkringsanst;U förstås annan försäkringsanstalt än livförsäkringsanstalt. Utländsk försäkringsan­stalt, som drivit försäkringsrörelse här i riket, bedöms med hänsyn endast till den rörelse som anstalten drivit här.

Understödsförening, vilken enligt sina stadgar får meddela annan kapi­talförsäkring än sådan som omfattar kapitalunderstöd på högst 1000 kro­nor för medlem, anses i denna lag som livförsäkringsanstalt i fråga om verksamhet som är hänföriig tUl livförsäkring.

5 mom. Bestämmelserna i 2 mom. äga motsvarande tillämpning på försäkringsrörelse som utländsk livförsäkringsanstalt drivit här i ri­ket. Beträffande försäkringsrö­relse, som här drivits av utländsk skadeförsäkringsanstalt, anses som här i riket skattepliktig nettointäkt ett belopp motsvarande 5 procent av anstaltens premieinkomst av här bedriven sjöförsäkrings- samt land-och lufttransportförsäkringsrörelse samt 2 procent av anstaltens pre­mieinkomst av annan här bedriven försäkringsrörelse.

5 mom. Bestämmelserna i 2 mom. äga motsvarande tillämpning på försäkringsrörelse som utländsk livförsäkringsanstalt drivit här i ri­ket. Beträffande försäkringsrö­relse, som här drivits av utländsk skadeförsäkringsanstalt, anses som här i riket skattepliktig nettointäkt ett belopp motsvarande 5 procent av anstaltens premieinkomst av här bedriven transporlförsäkrings- och sjökaskoförsäkringsröretse samt 2 procent av anstaltens premiein­komst av annan här bedriven för­säkringsrörelse.

Anvisningar till 30 §

1. Vid beräkning av nettointäkt av försäkringsrörelse som drivits av livförsäkringsanstalt skaU följande iakttagas.

Som bmttointäkt upptages intäkt av kapital- och fastighetsförvaltning med undantag av den del av intäkten som belöper på pensionsförsäkringar, vilka anstalten meddelat direkt eller meddelat i återförsäkring åt inländsk försäkringsanstalt.

Prop. 1982/83:24

65

Föreslagen lydelse

Som bmttointäkt upptages även vinst vid försäljning av eller vid uppskrivning av värdet av annan tillgång än inventarium eller för sta­digvarande brak i rörelsen avsedd fastighet. Vid försäljning av fastig­het som utgör placeringstillgång i försäkringsrörelsen skall punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 28 § tillämpas. I brattointäkten upptages vidare hyresvärde av fas­tighet, som använts i försäkrings­rörelsen. Har livförsäkringsanstalt hos utländsk försäkringsanstalt återförsäkrat direkt meddelad eller i återförsäkring åt inländsk försäk­ringsanstalt meddelad annan för­säkring än pensionsförsäkring utan att hos sig behålla premiereserven, anses som ränteintäkt ränta på vär­det av återförsäkringsgivares an­svarighet enligt den räntefot som le­gat till grand för premieberäkning. (Prop. 1980/81:68 s. 61)

Nuvarande lydelse

Som brattointäkt upptages även vinst vid försäljning av eller vid uppskrivning av värdet av annan tillgång än inventarium eller för sta­digvarande brak i rörelsen avsedd fastighet. Vid försäljning av fastig­het som utgör omsättningstiUgång i försäkringsrörelsen skall punkt 1 fjärde stycket äv anvisningama tUl 28 § tUlämpas. I bmttointäkten upptages vidare hyresvärde av fas­tighet, som använts i försäkrings­rörelsen. Har livförsäkringsanstalt hos utländsk försäkringsanstalt återförsäkrat direkt meddelad eUer i återförsäkring åt inländsk försäk­ringsanstalt meddelad annan för­säkring än pensionsförsäkring utan att hos sig behålla premiereserven, anses som ränteintäkt ränta på vär­det av återförsäkrarens ansvarighet enligt den räntefot som legat till grand för premieberäkningen. (Prop. 1980/81:68 s. 61)

Från bmttointäkten far avdragas dels ränta på gäld, dels, i fråga om fastighetsförvaltning, annan enligt 25 § avdragsgiU omkostnad för fastig­het, dels förlust vid försäljning av annan tillgång än inventarium eller för stadigvarande bmk i rörelsen avsedd fastighet, dels belopp varmed värdet av annan tiUgång än inventarium eller för stadigvarande bmk i rörelsen avsedd fastighet enligt denna lag nedskrivits, dels 5 procent av vad som återstår av brattointäkten efter avdrag enligt detta stycke.

I fråga om individuell livförsäkring, individuell annan personförsäkring och grappförsäkring får i vatje sådan verksamhet för sig, sedan avdrag åtnjutits enligt föregående stycke, från återstående brattointäkt göras av­drag med belopp motsvarande för varje direkt tecknad personförsäkring, som icke är pensionsförsäkring, 3 promille av det basbelopp som enligt I kap. 6 § lagen den 25 maj 1962 (nr 381) om allmän försäkring fastställts för januari månad under taxeringsåret. Avdraget skall för varje försäkring beräknas till helt krontal så, att öretal bortfaller. Som en försäkring anses dels alla individuella livförsäkringar, som samtidigt tecknats på samma persons eller samma personers liv, dels alla andra individueUa personför­säkringar, som samtidigt tecknats med samma person som försäkrad, dels samma persons aUa grappförsäkringar som han har inom en och samma grapp. Sammanlagt avdrag enligt detta stycke får icke överstiga åter­stående bmttointäkt av den verksamhet tiU vilken avdraget hänför sig.

Avdrag får icke ske för sådan ränta på återbäringsmedel som tillkommer försäkringstagare.

2. Vid beräkning av överskottet av försäkringsrörelse, som drivits av   inländsk   skadeförsäkringsan-

2. Vid beräkning av överskottet av försäkringsrörelse, som drivits av   inländsk   skadeförsäkringsan-

5   Riksdagen 1982/83. 1 saml. Nr 24

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

stalt, må från brattointäkten avdrag göras fömtom för driftskostnader, som avses i 29 §. för avsättning till försäkringsfond för egen räkning och i lag föreskriven säkerhetsfond, för utbetald återbäring eller verk­ställd premieåterbetalning, för av­sättning till sådan reservfond, som av ömsesidig kreatursförsäkrings­anstalt bildas enligt gäUande före­skrifter om allmänna grander an­gående försäkring med statsbidrag mot förluster på grund av smitt­samma husdjurssjukdomar, för av­sättning till sådan regleringsfond, som av trafikförsäkringsanstalt bil­das enligt gällande viUkor och före­skrifter för utövande av trafikför­säkringsrörelse, ävensom för ök­ning av utjämningsfonderna, i den mån denna ökning icke överstiger vinsten å själva försäkringsrörel­sen. Denna vinst skaU beräknas en­Ugt andra, tredje och Qärde styck­ena.

Vinsten utgör, om ej annat följer av tredje eUer fjärde stycket, skUl-naden meUan å ena sidan summan av följande inkomstposter, nämli­gen:

a)

ingående försäkringsfond för egen räkning,

b)

premieinkomst för egen räk­ning,

c)

4 procent ränta å post a);

å andra sidan summan av föl­jande utgiftsposter, nämligen:

d)   utbetalningar för egen räkning

för försäkringsfall,

e)   utgiven vinstandel, återbäring

eller premieåterbetalning,

f)    förvaltningskostnader för egen

räkning oavsett om de äro avdrags­

gilla i skattehänseende,

g)    beräknad hyra för fastighet

som tiUhör anstalten och ingår i rö­

relsen.

66

Föreslagen lydelse

stalt, må från brattointäkten avdrag göras föratom för driftskostnader, som avses i 29 §,/ör ökning avför-säkringstekniska skulder för egen räkning, för ökning av säkerhets­fond, för utbetald återbäring eUer verkställd premieåterbetalning, för avsättning till sådan reservfond, som av ömsesidig försäkringsan­stalt för husdjursförsäkring bildas enligt gällande föreskrifter om aU­männa grander angående försäk­ring med statsbidrag mot förluster på grand av smittsamma husdjurs­sjukdomar, för avsättning till sådan regleringsfond, som av trafikför­säkringsanstalt bildas enligt gäUan­de villkor och föreskrifter för ut­övande av trafikförsäkringsrörelse, ävensom för ökning av utjämnings­fonden, i den nian denna ökning icke överstiger vinsten å själva för­säkringsrörelsen. Denna vinst skall beräknas enligt andra, tredje och Qärde styckena.

Vinsten utgör, om ej annat följer av tredje eller Qärde stycket, skUl-naden mellan å ena sidan summan av följande inkomstposter, nämli­gen:

a)   försäkringstekniska skulder för

egen räkning vid årets ingång,

b)

säkerhetsfonden vid årets in­gång,

c)

premieinkomst för egen räk­ning,

d)    4 procent ränta på posterna a)

och b);

å andra sidan summan av föl­jande utgiftsposter, nämligen:

e)   utbetalningar för egen räkning

för försäkringsfall,

f)    utgiven vinstandel, återbäring

eller premieåterbetalning,

g)   förvaltningskostnader för egen

räkning oavsett om de äro avdrags­

gilla i skattehänseende,

h) beräknad hyra för fastighet som tiUhör anstalten och ingår i rö­relsen,

67

Prop. 1982/83:24

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

i) försäkringstekniska skulder för egen räkning vid årets utgång,

j) säkerhetsfonden vid årets ut­gång.

Från sålunda framräknad vinst skall avräknas ökning av föreskri­ven regleringsfond för trafikförsäk-ringsrörelse eller, om fonden ned­satts, tilläggas belopp motsvarande nedsättningen.

h) utgående försäkringsfond för egen räkning.

Från sålunda framräknad vinst skall avräknas ökning av i lag före­skriven säkerhetsfond eUer, om fonden nedsatts, tilläggas belopp motsvarande nedsättningen. Vad nu sagts äger motsvarande tiUämp­ning ifråga om ökning och nedsätt­ning av regleringsfond för trafikför­säkringsrörelse.

Driver anstalt försäkringsrörelse även från fast driftställe i annan stat och är inkomst av rörelse som är hänförlig till det fasta driftstäUet på grund av avtal för undvikande av dubbelbeskattning undantagen från beskattning här i riket skall vinsten vidare minskas med överskott av den genom driftstället bedrivna verksamheten. Uppkommer underskott i sådan verk­samhet får till vinsten läggas ett belopp motsvarande underskottet.

Med försäkringsfond för egen räkning förstås försäkringsfond en­ligt lagen om försäkringsrörelse den 17 juni 1948 (nr 433) (premiere­serv, ersättningsreserv och, om rö­relsen avser personförsäkring som drives enligt särskilda av regering­en fastställda grunder, reserv för tilldelad återbäring) minskad med värdet av återförsäkrares ansvarig­het. TiU premiereserven får läggas avsättning för beslutad premieåter­betalning minskad med värdet av återförsäkrares ansvarighet. I er­sättningsreserven inbegripes ska­debehandlingsreserv samt, ifråga om försäkringsanstalt som driver sjöförsäkring, land- och lufttrans­portförsäkring samt luftfartsför­säkring, den förstärkning av för­säkringsfonden som sådan anstalt gör enligt bolagsordningen.

Med premieinkomst, förvalt­ningskostnader m. m. för egen räk­ning förstås anstaltens premiein­komst, förvaltningskostnader m. m. minskade med återförsäkrares an­delar.

Med försäkringstekniska skulder för egen räkning förstås sådana skulder enligt lagen (1982:000) om försäkringsrörelse (premiereserv, ersättningsreserv, skadebehand­lingsreserv och beslutad återbä­ring) minskade med värdet av åter­försäkringsgivares ansvarighet.

Med premieinkomst, förvalt­ningskostnader m. m. för egen räk­ning förstås anstaltens premiein­komst, förvaltningskostnader m. m. minskade med återförsäkringsgi­vares andelar.

Med utjämningsfond förstås här fond, som enligt bolagsordningen eller, i fråga om sådant ömsesidigt bolag på vilket lagen om försäkringsrörelse icke äger tiUämpning, stadgarna för bolaget må användas endast till att helt

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

68

eller delvis täcka förlust å själva försäkringsrörelsen samt efter sådan disposition kvarstående förlust å rörelsen i dess helhet i den mån icke förenämnda bolagsordning eUer stadgar föreskriver förlusttäckning genom ianspråktagande av andra till framtida förfogande avsatta medel.

Med säkerhetsfond förstås här en fond i vilken skadeförsäkrings­anstalt skall redovisa säkerhetstitl-läggen enligt en av försäkringsin­spektionen fastställd normalplan, BFFS 1979:4.

Minskning av försäkringstek­niska skulder för egen räkning, av säkerhetsfond och av i första stycket omnämnd reservfond för ömsesidig försäkringsanstalt för husdjursförsäkring och reglerings­fond för trafikförsäkringsanstalt ävensom minskning av utjämnings­fonden skall anses som intäkt. Sker ändring av bolagsordningen, var­igenom anstalten får rätt att på an­nat sätt än ovan sagts disponera en den 1 januari 1929 befintlig utjäm­ningsfond, för vilken bestämmelser om inskränkt dispositionsrätt fun­nits, eller utjämningsfond, som bil­dats efter nämnda dag, skall fonden anses härigenom undergå minsk­ning med hela det belopp, vartill den uppgick före ändringen.

Nedsättning av försäkringsfond för egen räkning, av säkerhetsfond samt av i första stycket omnämnd reservfond för ömsesidig kreaturs­försäkringsanstalt och reglerings­fond för trafikförsäkringsanstalt ävensom minskning av utjämnings­fonderna skall anses som intäkt. Sker ändring av bolagsordningen, varigenom anstalten får rätt att på annat sätt än ovan sagts disponera en den 1 januari 1929 befintiig ut­jämningsfond, för vilken bestäm­melser om inskränkt dispositions­rätt funnits, eller utjämningsfond, som bildats efter nämnda dag, skall fonden anses härigenom undergå minskning med hela det belopp, vartill den uppgick före ändringen, dock att vad nu sagts icke skall gäl­la om ändringen verkställts för att anstalt, som driver rörelse avseen­de sjuk- och olycksfallsförsäkring, för vilken grunder fastställts jämlikt lagen om försäkringsrörelse, skall äga taga fonden i anspråk för åter­bäring i enlighet med sagda grun­der.

Utöver vad ovan stadgats må avdrag icke ske för avsättning till omedel­bar eller framtida vinstutdelning till försäkringstagare.

3.

Erfordras på grund av bestämmelserna i 30 § eller anvisningarna till samma paragraf uppdelning av intäkt eller avdrag mellan olika delar av försäkringsanstalts verksamhet, skall fördelningen av intäkten eller avdra­get ske på skäligt sätt.

4.

Vid beräkning av nettointäkt av försäkringsrörelse, som här i riket drivits av utländsk skadeförsäkringsanstalt, förstås med premieinkomst brattobeloppet av årets försäkringspremier, dvs. utan avdrag för återför-säkringspremier.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983 och tillämpas första gången vid 1984 års taxering.

Prop. 1982/83:24

69

1.6 Förslag till

Lag om värdepapperscentralen m. m.

Allmänna bestänunelser

1

§ Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag (värdepapperscentralen) skaU fullgöra uppgifter för aktiebolag, försäkringsaktiebolag och bankak­tiebolag enligt vad som föreskrivs i aktiebolagslagen (1975:1385) samt lagen (1982:000) om försäkringsrörelse och lagen (0000:000) om bankak­tiebolag.

2

§ Aktiebolagslagen (1975:1385) är tiUämpUg på värdepapperscentralen om något annat inte följer av 3, 4 eller 8 §.

3

§ Bolagsordningen för värdepapperscentralen skall stadfästas av rege­ringen och far inte ändras utan regeringens godkännande.

4

§   Värdepapperscentralen står under tillsyn av bankinspektionen.

Förvaltarregistrering

5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall

pröva frågor om

1.   auktorisation av banker eller fondkommissionärer som förvaltare av

aktier,

2.   tUlstånd enligt 3 kap. 10 § andra stycket andra meningen aktiebolags­

lagen (1975:1385), 3 kap. 10 § andra stycket andra meningen lagen

(1982:0000) om försäkringsrörelse och (§§) lagen (0000:000) om bankaktie­

bolag.

1 beslutet om auktorisation eller tillstånd kan det meddelas särskilda villkor för att tillgodose såväl allmänna som enskilda intressen. Följs inte villkoren och är avvikelserna betydande kan auktorisationen eUer tillstån­det återkallas.

6 § Förvaltare som avses i 5 § första stycket 1 skall lämna uppgifter till

värdepapperscentralen om de aktieägare som har mer än femhundra aktier

i samma aktiebolag registrerade i förvaltarens namn.

Sådana uppgifter ställs samman för varje aktiebolag. Sammanställningen skall hållas tillgänglig för alla hos såväl bolaget som värdepapperscentralen och inte får vara äldre än sex månader.

7 § Vid förvaltarregistrering enligt 3 kap, 10 § andra stycket aktiebolags­

lagen (1975:1385), 3 kap. 10 § andra stycket lagen (1982:000) om försäk­

ringsrörelse och (§§) lagen (000:000) om bankaktiebolag kan förvakaren

när det är fråga om aktier i samma aktiebolag, efter tillstånd av aktieägar­

na, förvara de oUka aktieägarnas brev tillsammans eller låta deras aktier

ingå i ett brev som är gemensamt för flera aktieägare. Varje aktieägare har

del i det som på sådant sätt förvaras i förhåUande till vad han har lämnat in

till förvar.

6   Riksdagen 1982/83. I samt. Nr 24

Prop. 1982/83:24

70

Tillsyn

8 § Bankinspektionen kan förelägga vite vid meddelande av föreskrift

eller förbud i samband med tUlsynen. Bankinspektionens beslut enligt

denna lag får överklagas hos regeringen genom besvär. Beslut i frågor som

rör tiUsynen skall verkstäUas utan hinder av anförda besvär om inte rege­

ringen förordnar något annat.

Ytterligare bestämmelser om tiUsynsverksamheten meddelas av rege­ringen.

9 § För att täcka kostnadema för bankinspektionens tiUsynsverksamhet

skall värdepapperscentralen årligen betala ett bidrag. Närmare föreskrifter

om bidragets storlek och om dess fastställande och erläggande meddelas

av regeringen.

Straff

10 §   TiU böter eller fängelse i högst sex månader döms

1,

den som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sådana villkor som meddelats med stöd av 5 § andra stycket,

2,

styrelseledamöter, verkställande direktören eller någon annan tjänste­man hos värdepapperscentralen som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet till bankinspektionen lämnar oriktiga eller vilseledande uppgtfter om cen­tralen eller dess verksamhet; om gärningen är belagd med straff i brottsbal­ken skaU brottsbalkens straffbestämmelser gäUa,

11 §   TiU böter döms den som bryter mot 6 §.

Genom   denna   lag   upphävs   lagen   om   förenklad   aktiehantering (1970:596).

Lagen träder i kraft... då lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering upphör.

1.7 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfäs­telse m. m.

Härigenom föreskrivs att 23 § skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

23 § Övergår näringsverksamhet från en arbetsgivare till en annan och avta­las därvid att ansvaret för pensionsutfästelse skall överflyttas på efterträ­daren, skall samtycke till överflyttningen inhämtas från innehavaren av pensionsfordringen. TiUsynsmyndigheten äger medge att samtycke icke behöver inhämtas, om efterträdaren kan anses god för pensionsutfästel­sen.

Har i författning meddelats sär-

Har i författning meddelats sär-

skilda bestämmelser om tUlvarata-     skilda bestämmelser om tiUvarata-

Prop. 1982/83:24

Nuvarande lydelse

gande av fordringsägares rätt vid fusion, gäller dessa istället för reg­lema i första stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock ej förtecknas och kaUas i ärende om fusion enligt 14 kap. 4 § aktiebo­lagslagen (1975:1385) om tiUstånds-myndigheten medger det. Det­samma gäller i ärende om vinstut­delning enligt 6 kap. 5 § andra me­ningen, nedsättning av aktiekapita­let enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reservfonden enligt 12 kap. 4 § tredje stycket 3 samma lag.

71

Föreslagen lydelse

gande av fordringsägares rätt vid fusion, gäller dessa istället för reg­lema i första stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock ej förtecknas och kallas i ärende om fusion enligt 14 kap. 4 § aktiebo­lagslagen (1975: 1385) om tillstånds­myndigheten medger det. Det­samma gäller i ärende om vinstut­delning enhgt 6 kap. 5 § andra me­ningen, nedsättning av aktiekapita­let enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reservfonden enligt 12 kap. 4 § tredje stycket 3 samma lag samt ärende om vinstutdelning enligt 6 kap. 5 § andra meningen, nedsätt­ning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reservfon­den enligl 12 kap. 9 § andra stycket 3 lagen (1982:000) om försäkrings­rörelse.

Har ansvaret för pensionsutfästelse sålunda överflyttats, anses utfästel­sen ha samma rättsverkningar som om arbetsgivaren varit anställd hos efterträdaren från dagen för anställningen hos företrädaren. Efter över­flyttningen är företrädaren fri från ansvar för utfästelsen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983.

2   SPECIALMOTIVERING

2.3 Förslaget till

Lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkrings­anstalt att driva försäkringsrörelse här i riket

Enligt uppgift från försäkringsinspektionen drev år 1979 15 utländska försäkringsföretag direkt försäkringsrörelse i Sverige. Inget utländskt för­säkringsföretag har för närvarande koncession att meddela livförsäkring här i landet. De utiändska företagen meddelar olycksfalls- och sjukförsäk­ring utan grander, allmän egendoms-, inkomst- och ansvarighetsförsäk­ring, trafikförsäkring, annan motorfordonsförsäkring, luftfartsförsäkring, sjöförsäkring och husdjursförsäkring (hästar). Den sammanlagda premiein­komsten för de utländska försäkringsföretagen för 1979 var 248 milj. kr. Den sammanlagda summan för de svenska skadeförsäkringsbolagen var 9970 milj. kr.

Prop. 1982/83:24

72

De villkor under vilka de utländska försäkringsföretagen får utöva verk­samhet i Sverige finns angivna i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket (ändrad senast SFS 1980: 169). Genom 1950 års lag upphävdes den tidigare gällande lagen för utländska försäkringsföretag som var från 1903.

1950 års lag innehåller i huvudsak inga redovisningsbestämmelser. De utländska företagen upprättar ingen årsredovisning i Sverige för verksam­heten. För livförsäkringsrörelsen gäller emellertid att de i Sverige pant­satta värdehandlingama skall värderas enligt samma principer som gäller för de värdehandlingar som pantsatts av svenska försäkringsbolag. 1950 års lag innehåller bestämmelser om koncession, försäkringstekniska be­stämmelser, bestämmelser om tillsynen av försäkringsrörelsen, föreskrif­ter om försäkringsverksamhetens upphörande och om överlåtelse av för­säkringsbestånd. Dessa bestämmelser har motsvarighet i 1948 års lag om försäkri ngsrörel se.

1950 års lag innehåller inga registreringsbestämmelser och något formellt register över de utländska försäkringsföretagen förs inte. Därernot innehål­ler lagen bestämmelser om att försäkringsinspektionen i Post- och Inrikes Tidningar skall kungöra vissa inträffade händelser som bör komma till allmänhetens kännedom.

I utredningens uppdrag har ingått att göra en lagteknisk översyn av försäkringsrörelselagen och lagen om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket. Översynen av försäkringsrörelsela­gen har inneburit att utredningen föreslagit nya associationsrättsliga be­stämmelser och nya redovisningsbestämmelser. Därutöver har utredning­en föreslagit ändringar i lagen av teknisk natur som inte har gällt de grundläggande principerna i försäkringsrörelselagen samt en modernise­ring av språket i lagen.

De grandläggande principerna i försäkringsrörelselagen och 1950 års lag utreds av försäkrings verksamhetskommittén, FVK (E 1979:01). När det gäller de utländska försäkringsföretagen skall FVK enligt direktiven belysa konsekvensema av en friare etableringsrätt för utländska försäkringsan­stalter i vårt land och föreslå de lagändringar som anses motiverade. Den skall vidare överväga om skälighetsprincipen i någon form bör göras till­lämplig även på de utländska företagen. Vidare skall kommittén överväga sådana frågor som sammanhänger med att kraven på fondavsättningar är avsevärt lägre för de här verksamma utländska företagen än för de svens­ka.

Det uppdrag som FVK fått när det gäller den utländska lagen är mycket vidsträckt och berör en mycket stor del av bestämmelserna i lagen. Utred­ningen har därför inte gjort någon språklig översyn av denna lag. Utred­ningen föreslår emellertid att den ålderdomliga benämningen anstalt byts ut mot företag och att lagen kallas "Lag om rätt för utländska försäkrings­företag att driva försäkringsrörelse i Sverige".

Utredningens arbete med lagen om utländska försäkringsanstalter har begränsats till följdändringar på grand av ändringar i lagen om försäkrings­rörelse samt ändringar på grand av ny lagstiftning.

2§ Ändringen i andra stycket av förevarande paragraf att med direkt livför­säkringsrörelse inte får förenas försäkringsrörelse som avser annat än personförsäkring överensstämmer med den ändring som föreslagits i 1 kap. 2 § tredje stycket utredningens förslag till ny försäkringsrörelselag. Motiv till denna ändring finns på sid 157 i delbetänkandet (Ds E 1980:6).

Prop. 1982/83:24

73

Ändringen i tredje stycket överensstämmer med den i 1 kap. 3 § första stycket föreslagna ändringen i förslaget till ny försäkringsrörelselag. Fjär­de och femte styckena innehåller bestämmelser om livräntor och sjukrän­tor och överensstämmer med 1 kap. 3 § andra och tredje styckena, i utredningens förslag till ny försäkringsrörelselag.

4§ Ändringen i första stycket är i huvudsak redaktionell.

6§

I första stycket 3 har termen förvaltningsberättelse ersatts med termen årsredovisning. För svenska försäkringsbolag skall årsredovisningen enligt utredningens förslag bestå av resukatberäkning med därtill hörande resul­tatanalys, balansräkning och förvaltningsberättelse.

Enligt motiven tiU 1950 års lag (P.M. angående rätt för utländsk försäk­ringsanstait alt driva försäkringsrörelse här i riket, avgiven i nov. 1949) avsågs med förvaltningsberättelse inte endast förvaltningsberättelse i den svenska aktiebolagslagens mening utan även redovisningshandlingar, mot­svarande svenska bolags balans- samt vinst- och förlusträkningar. Änd­ringen är därför i huvudsak redaktionell.

9§ Ändringen i andra stycket motsvaras av en ändring som föreslås i försla­get tiU förordning tiU försäkringsrörelselagen. Den tid, inom vilken ansö­kan om förlängning av en koncession skall ges in, har minskat tUl sex månader. Den i gällande lag angivna tiden - sexton månader - har ansetts onödigt lång särskilt som det förekommer att tidsbegränsad koncession bara ges för tre år i sänder.

10 § I överensstämmelse med förslaget till ny lag om försäkringsrörelse har termen försäkringsfond ersatts med termen försäkringstekniska skulder. Motiv för denna ändring finns på sid. 233 i delbetänkandet.

12 och 13 §§

Ändringarna är i huvudsak redaktionella. Paragrafhänvisningarna som avser 1948 års lag om försäkringsrörelse har ändrats till motsvarande bestämmelser i utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse. Termen försäkringsfond har bytts ut mot försäkringstekniska skulder.

113 § andra stycket föreslår utredningen att den s. k. fria sektorn ökas från 10 procent till 20 procent av försäkringstekniska skulder för egen räkning, dvs. den del av de försäkringstekniska skulderna som inte mot­svarar värdet av återförsäkringsgivarens ansvarighet. Detta överensstäm­mer med 274 § tredje stycket gällande försäkringsrörelselag.

14 

§

Första stycket. Enligt gällande försäkringsrörelselag skall lägsta värdets princip tUlämpas i fråga om huvudparten av försäkringsbolagens värde­handlingar vilket framgår av 93 § 1 mom. Av 

II 

kap. 7 § första stycket i utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse anges att andra tillgångar än anläggningstillgångar jämställs med omsättningstillgångar. Detta är huvudregeln för värderingen av försäkringsbolagens tillgångar. Genom att ange att andra tUlgåmgar än anläggningstillgångar, vilka anges

Prop. 1982/83:24

74

särskilt i 4 § samma kapitel, skall värderas som omsättningstillgångar har denna värderingsregel anknutits tiU bokföringslagens bestämmelser om värdering av omsättningstillgångar. Närmare motivering finns på sid. 329 i utredningens delbetänkande.

Utredningen föreslår att motsvarande ändring görs i förevarande stycke. Utredningen föreslår därför att värdehandling vid redovisning enligt 13 § inte får tas upp till högre värde än som följer av bestämmelserna i bokfö­ringslagen om värdering av omsättningstillgångar.

15 och 16 §§ Ändringarna i förevarande paragrafer är redaktionella.

20 och 21 §§ 1 båda paragraferna har ordet "anskaffning" bytts ut mot "försäljning". Ändringen i sista punkten av 20 § är föranledd av motsvarande ändring i 7 kap. 15 § i utredningens förslag till ny försäkringsrörelselag.

24 § Ändringarna är endast redaktionella.

25 och 25 a §§ Utredningen föreslår att bestämmelserna om vite ändras i överensstäm­melse med utredningens förslag till ny försäkringsrörelselag, 21 kap. 2 §. Bestämmelserna om vite i 25 § har flyttats över till en ny pagagraf, 23 a §, som i huvudsak överensstämmer med 21 kap. 2 § i utredningens förslag.

26 § Den föreslagna ändringen att det minimibelopp som de utländska försäk­ringsföretagen skall betala skall sättas i relation till basbeloppet överens­stämmer med ändringen i 19 kap. 14 § utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse.

28 § Ändringama är endast redaktioneUa.

33 § Paragrafen, som innehåller bestämmelser om besvär över försäkringsin­spektionens beslut, har ändrats i överensstämmelse med bestämmelsen i 19 kap. 12 § i utredningens förslag till ny försäkringsrörelselag.

2.4 Förslaget till

lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar

Understödsföreningar är föreningar för inbördes bistånd. De meddelar sjukförsäkring, kapitalförsäkring (huvudsakligen vid dödsfall som begrav­ningshjälp) eUer pensionsförsäkring åt sina medlemmar eller deras anhöri­ga. Föreningarnas verksamhet får inte innebära affärsmässigt drivande av försäkringsrörelse.

Lagen (1972:262) om understödsföreningar är associationsrättsligt upp­byggd efter mönster av lagen om ekonomiska föreningar och innehåUer i

Prop. 1982/83:24

75

fråga om de föreningsrättsliga bestämmelserna och redovisningsbestäm­melserna direkta hänvisningar till föreningslagen.

I en departementspromemoria (Ds Ju 1976:11) lades det år 1976 fram ett förslag tiU en ny lag om ekonomiska föreningar. Detta förslag har dock inte genomförts i avvaktan på resultatet av kooperationsutredningens (I 1977:01) arbete. Kooperationsutredningen har till uppgift att utreda över­gripande frågor om kooperationen och dess roll i samhället samt att föreslå en ny lag om ekonomiska föreningar. Redovisningsreglerna i lagen om understödsföreningar har helt nyligen varit föremål för lagstiftning (SFS 1980:1108, Prop. 1979/80:144). Detta skedde i samband med att redovis­ningsreglerna i lagen om ekonomiska föreningar moderniserades. Utred­ningen har därför inte gjort någon översyn av vare sig de föreningsrättsliga bestämmelsema eller redovisningsbestämmelserna i lagen om understöds­föreningar.

I lagen om understödsföreningar finns vidare vissa regler som utformats efter mönster från lagen om försäkringsrörelse. 1 dessa bestämmelser föreslår utredningen däremot vissa ändringar.

I utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse föreslås att be­teckningen försäkringsfond skall bytas ut mot försäkringstekniska skulder. Skälet tUl förslaget är att beteckningen fond brukar hänföras till sådana poster på passivsidan av ett företags balansräkning som inte utgör egent­liga skulder. Försäkringsfonden motsvarar emellertid en klar skuld till försäkringstagarna.

I lagen om understödsföreningar finns också beteckningen försäkrings­fond. TUl denna fond skall föreningen vid vatje bokslut och för vatje verksamhetsgren avsätta vad som av intäkterna inte åtgått för kostnaderna under året. Denna fond motsvaras alltså inte av en klar skuld till förenings-medlemmama utan innehåller också vissa överskottsmedel som inte över­förts tiU s. k. fri fond utan ligger kvar i försäkringsfonden. Det har därför inte ansetts lämpligt att kaUa försäkringsfonden för försäkringstekniska skulder.

24 

§

Ändringarna är redaktionella. Beteckningen anstalt har för svenska för­säkringsbolag bytts ut tiU bolag och för utländska försäkringsföretag till företag. Motsvarande ändringar har gjorts i utredningens övriga förslag,

26§

Paragrafen som innehåUer bestämmelser om förbud mot lån till personer i ansvarig stäUning i understödsförening har utökas med förbud att lämna lån till släktingar inom den förbjudna kretsen. Motsvarande bestämmelser finns i utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse, 12 kap. 12 §

Utredningen föreslår vidare i överensstämmelse med ovannämnda para­grafer att äktenskapsliknande samlevnad skall jämställas med äktenskap vid tiUämpning av låneförbudsregeln. Denna bestämmelse anknyter till det skatterättsliga familjebegreppet, vilket omfattar sammanboende som är eller har varit gifta med varandra eller som har eller har haft barn gemen­samt.

30 § Paragrafens tredje stycke har ändrats i överensstämmelse med 11 kap. 1 § tredje stycket utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse. Detta stycke innehåller en bestämmelse om att regeringen eller, efter

Prop. 1982/83:24

76

regeringens bemyndigande, försäkringsinspektionen får utfärda närmare föreskrifter om understödsförenings löpande bokföring, årsbokslut och årsredovisning samt därvid meddela från bokföringslagen avvikande före­skrifter, då sådana är betingade av understödsföreningarnas särart.

Om någon understödsförening inte är nöjd med de anvisningar som försäkringsinspektionen meddelar kan den förening som berörs av anvis­ningarna anföra besvär hos regeringen enligt 75 § denna lag.

73 

§

Paragrafen, som innehåller bestämmelser om det bidrag som under­stödsföreningarna skall betala för att täcka kostnaderna för försäkringsin­spektionens tUlsynsverksamhet, har ändrats såvitt gäller det minimibelopp som föreningarna skall betala. Detta överensstämmer med utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse, 19 kap. 14 §.

74§ Paragrafen, som innehåller bestämmelser om vite, har ändrats i överens­stämmelse med motsvarande bestämmelse i utredningens förslag till ny försäkringsrörelselag, 21 kap. 2§.

76 § Paragrafen innehåller bestämmelser om skadestånd. Liksom i förslaget till ny lag om försäkringsrörelse föreslår utredningen att även aktuarien skall ingå bland de personer som är skadeståndsskyldiga. 1 lagen om understödsföreningar benämns aktuarien den person som verkställer för­säkringsteknisk utredning åt föreningen. Aktuarien är skadeståndsskyldig gentemot föreningen för vatje skada som han genom uppsåt eUer vårdslös­het förorsakar föreningen.

2.5 Förslaget till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Utredningen har begränsat ändringsförslagen i kommunalskattelagen till direkta följdändringar till förslaget till ny lag om försäkringsrörelse -lagtext och motiv. Däremot har utredningen inte föreslagit ändringar som skulle kunna följa av förslagen till nya scheman för resultat - och balans­räkningar. Dessa skall enligt utredningens förslag fastställas av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av försäkringsinspektionen och torde komma att medföra att deklarationsbilagorna för försäkringsbolagen bör omarbetas.

Från försäkringsbolagsrepresentanter har framhållits att specialreglerna för skadeförsäkringsbolagen i kommunalskattelagen borde reduceras i och med att de av utredningen föreslagna redovisningsreglerna genomförs. Försäkringsbolagens redovisning är styrd och kontrollerad av försäkrings­inspektionen, vilket borde utgöra en garanti för att det rörelseresultat som redovisas av försäkringsbolagen, är korrekt och i princip kan ligga till grand för beskattningen.

Utredningen har inte tagk ställning till denna fråga då den enligt utred­ningens mening ligger utanför de direktiv som utredningen erhållit. Om utredningens förslag till ny lag om försäkringsrörelse blir lag och utred-

Prop. 1982/83:24

77

ningens förslag till nya scheman för resultat- och balansräkningar faststäUs kan det dock visa sig lämpligt att tiUsätta en särskUd skatteutredning för att se över de formeUa bestämmelserna i kommunalskattelagen, som avser försäkringsbolagen, och föreslå eventuella förenklingar av dessa bestäm­melser.

De ändringar som utredningen föreslår innebär inga sakliga ändringar i försäkringsbolagens beskattning,

30§

De ändringar som föreslagits i denna paragraf är redaktionella. Beteck­ningen försäkringsfond har bytts ut mot försäkringstekniska skulder och "sjöförsäkrings- samt land- och lufttransportförsäkringsrörelse" mot be­teckningen transportförsäkrings- och sjökaskoförsäkringsrörelse. Motiv tiU införande av beteckningen försäkringstekniska skulder finns på sid. 233 i utredningens delbetänkande, Ny lag om försäkringsrörelse.

På sid. 332 i delbetänkandet har utredningen gjort ett förslag till fördel­ning på verksamhetsgrenar i skadeförsäkringsbolag. Detta upptar bl.a. transportförsäkring och sjökaskoförsäkring. I kommentaren till denna för­delning anges att till transportförsäkring hör alla försäkringar som avser sjö-, land- och lufttransporter med undantag för sådan transportförsäkring (t.ex resgodsförsäkring) som ingår i paket- eller kombinationsförsäkring som hör till någon annan verksamhetsgren. Inom sjökaskoförsäkring skall även redovisas rederiansvarighets- och rederiintresseförsäkring samt var­vens försäkringar för nybyggnader och för skadeståndsskyldighet.

Anvisningar till 30 §.

I Ny försäkringsredovisning som presenteras på sid 148 i utredningens delbetänkande har föreslagks att beteckningen placeringstillgångar skall användas för tUlgångar som motsvarar varulagret inom andra branscher. Utredningen har godtagit detta förslag. Beteckningen placeringstillgångar återfinns emellertid inte i själva förslaget till ny försäkringsrörelselag utan endast i motiven och i förslaget till balansräkning. Placeringstillgångarna skall i princip värderas som omsättningstillgångar enligt bokföringslagen, dvs. enligt lägsta värdets princip. Placeringstillgångar är enligt utredning­ens förslag obligationer och förlagsbevis, placeringsaktier, svenska inteck­ningslån, svenska kommunlån, konverteringslån, andra värdehandUngar och placeringsfastigheter. I anvisningspunkt 1 tredje stycket vars utform­ning har hämtats från regeringens proposition 1980/81:68 (Företagsbe­skattning del A), har utredningen därför bytt ut beteckningen "omsättningstillgång" mot placeringstUlgång.

Femte stycket av anvisningspunkt I innehåller regler för det s. k. antalsav­draget, som får göras för individueU livförsäkring, individuell annan per­sonförsäkring och grappförsäkring, var för sig vid beräkning av den skatte­pliktiga inkomsten för livförsäkringsbolag. Denna indelning i tre kategorier av försäkringar anknyter till uppdelningen på verksamhetsgrenar enligt nu gäUande redovisningskungörelse. Utredningen ger emellertid förslag till ny fördelning på verksamhetsgrenar i Uvförsäkringsbolag på sid. 333 i delbe­tänkandet. Denna nya fördelning på verksamhetsgrenar föreslås emellertid inte föranleda någon ändring i tillämpningen av bestämmelserna i föreva­rande stycke.

Den säkerhetsfond som avses i anvisningspunkt 2 första stycket i nuva­rande lydelse är inte samma säkerhetsfond som avses i samma stycke föreslagen lydelse. Utredningen föreslår på sid. 358 i delbetänkandet att de

7   Riksdagen 1982183. 1 saml. Nr 24

Prop. 1982/83:24

78

tre överskottsfondema i personförsäkringsrörelsen med grander, återbä­ringsfond, utjämningsfond och säkerhetsfond tiU vilka avsättning skall ske enligt nu gällande lag, skaU sammanslås till en fond, benämnd återbärings­fond. Detta innebär att säkerhetsfond enligt 271 § gällande försäkringsrö­relselag inte längre skall finnas. Sådan säkerhetsfond har även avsatts för skadelivränteröréisen i skadeförsäkringsbolag. I 17 och 18 §§ utredningens förslag tUl lag om införande av lag (1982:000) om försäkringsrörelse finns bestämmelser om vad som skaU ske med dessa fonder.

På sid, 335 i delbetänkandet föreslår utredningen att från försäkringsfon­den i skadeförsäkringsbolag skall säkerhetstiUäggen brytas ut för att bUda en egen fond, benämnd säkerhetsfond. Denna fond skall redovisas som särskild post under huvudgrappen obeskattade reserver, Minimi- och maximigränsema för säkerhetstilläggen framgår av försäkringsinspektion­ens normalplan för avsättning tUl försäkringsfond i skadeförsäkringsbolag (BFFS 1979:4, F: 2), Försäkringama i form av säkerhetstUlägg syftar till att gardera bolagen mot ogynnsamma avvikelser från de försäkringstek­niska beräkningama, som har gjorts för att föratberäkna de framtida kost­nadema för bolagens förpliktelser, Avsättningama till säkerhetstillägg skall i princip vara försäkringstekniskt motiverade. Utredningens förslag att bryta ut säkerhetstilläggen och låta dem bUda en egen fond utgör ingen saklig ändring utan är endast ett sätt att öppet redovisa dessa säkerhetstiU-lägg. När beteckningen säkerhetsfond omnämns i fortsättningen i utred­ningens förslag till ändringar i kommunalskattelagen är det dessa ur försäk­ringsfonden utbratna säkerhetstUläggen som avses.

Övriga ändringar i förevarande stycke är redaktioneUa, Beteckningen försäkringsfond har bytts ut mot försäkringstekniska skulder och "ömsesi­dig kreatursförsäkringsanstalt" mot ömsesidig försäkringsanstalt för hus­djursförsäkring,

1 andra stycket av förevarande anvisningspunkt har beteckningen för­säkringsfond bytts ut mot försäkringstekniska skulder samt den av utred­ningen föreslagna nya säkerhetsfonden införts som en av delposterna för vinstens framräknande.

Den i andra stycket anvisningspunkt 2 angivna räntesatsen på fyra procent vid beräkning av vinsten på själva försäkringsrörelsen i samband med avsättning tUl utjämningsfonden borde enligt utredningens mening höjas då den sedan länge är helt inaktueU på kapitalmarknaden. En höjning av räntesatsen påverkar emellertid försäkringsbolagens totala skatt om avsättning tUl utjämningsfonden sker. Ett sådant ändringsförslag ligger inte inom de direktiv som utredningen fått, varför utredningen inte lägger fram något förslag i denna del utan endast pekar på att det finns behov av en sådan ändring.

I tredje stycket anvisningspunkt 2 finns en bestämmelse om att från vinsten skaU avräknas ökning av i lag föreskriven säkerhetsfond, eller om fonden nedsatts, tilläggas belopp motsvarande nedsättningen. Med säker­hetsfond avses här säkerhetsfond enligt 271 § gäUande FRL. Denna be­stämmelse skall därför utgå.

I femte stycket av anvisningspunkt 2 ges en definition av försäkringsfond för egen räkning. Denna definition har ändrats till att avse försäkringstek­niska skulder för egen räkning enligt den definition som utredningen före­slagit i 7 kap, 1 § i förslag till ny lag om försäkringsrörelse, I denna definition ingår beslutad återbäring (beslutad premieåterbetalning) och skadebehandlingsreserv varför femte stycket andra och tredje punkten kan utgå.

Prop. 1982/83:24

79

I femte stycket sista punkten av förevarande anvisningspunkt ges en specialregel för bolag som meddelar sjöförsäkring. Bolagsordningarna hos dessa bolag innehåller bestämmelser om den s.k. standardmetoden, som bl. a. syftar till att möjliggöra extra förstärkningar av reserverna i denna verksamhet. Ny försäkringsredovisning (sid. 24) föreslår att dessa bestäm­melser skaU upphöra och att sjöförsäkringen i sin redovisning skall följa samma regler som övrig skadeförsäkring. Utredningen har godtagit detta förslag och föreslår att bestämmelsen i sista punkten i förevarande stycke skaU utgå. En effekt av detta förslag blir att de bolag som meddelar sjöförsäkring får högre skatt. Det finns emellertid inte något sakligt skäl att förändra beskattningen för dessa bolag. Ett sätt att undvika en förändring av beskattningen är att försäkringsinspektionen i normalplanen höjer sä­kerhetstilläggen för de bolag som meddelar sjöförsäkring.

Ändringen i sjätte stycket är redaktionell.

Utredningen föreslår att efter sjunde stycket som innehåller en definition av utjämningsfond skall tas in ett nytt stycke som skall innehålla en definition av den av utredningen föreslagna säkerhetsfonden. Med säker­hetsfond förstås aUtså enligt det nya åttonde stycket en fond i vilken skadeförsäkringsbolagen skaU redovisa säkerhetstilläggen enligt en av för­säkringsinspektionen fastställd normalplan. Den senaste versionen av nor­malplanen fastställdes senast den 18,januari 1979 av försäkringsinspek­tionen, BFFS 1979:4, En beskrivning av den föreslagna säkerhetsfonden finns i motiven tiU anvisningspunkt 2 första stycket.

Ändringen i åttonde stycket (nionde stycket föreslagen lydelse) av före­varande anvisningspunkt är i huvudsak redaktionell. Med säkerhetsfond avses den i nya åttonde stycket angivna säkerhetsfonden.

I åttonde stycket (nionde stycket föreslagen lydelse) föreslår utredning­en vidare att sista punkten skall utgå. Utredningen har i förslag till ny lag om försäkringsrörelse (1 kap. 2 §) föreslagit att de bolag som driver annan s. k. långfristig personförsäkringsrörelse inte skaU få förena denna med annan försäkringsrörelse än personförsäkring. Detta innebär att skadeför­säkringsbolagen i fortsättningen inte kan driva personförsäkring med gran­der. Detta sker inte heller i praktiken. Sista punkten i detta stycke har därför inte längre aktualitet för försäkringsbolagen.

2.6 Förslaget till

Lag om värdepappercentralen m. m.

Utredningen har i förslaget till ny lag om försäkringsrörelse föreslagk att större delen av bestämmelsema i lagen (1970:596) om förenklad aktiehan­tering (LFA) skaU ingå i försäkringsrörelselagen. I LFA lämnas kvar vissa bestämmelser om auktorisation av förvaltare och meddelande av tiUstånd att i aktiebok införa utländsk förvaltare m. m. samt om värdepapperscen­tralen och tillsynen över denna m. m. Enligt utredningens mening bör motsvarande bestämmelser för bankaktiebolag flyttas över till en ny lag om bankrörelse. Utredningen föreslår därför att lagen om förenklad aktie­hantering upphör och att de kvarvarande bestämmelserna ingår i en lag om värdepapperscentralen. Om förslaget tUl ny lag om försäkringsrörelse skul­le genomföras före motsvarande omarbetning av bankrörelselagen bör LFA endast gälla för bankaktiebolag utom såvitt avser 17, 19 och 20§§,

Prop. 1982/83:24

80

vilka även skall tUlämpas på aktiebolag och försäkringsaktiebolag som är avstämningsbolag. I 5 och 7 §§ finns inom parentes hänvisningar till en ny lag om bankaktiebolag. VUka paragrafer hänvisningarna skall avse får bestämmas när den nya lagen om bankaktiebolag föreligger.

2.7 Förslaget till

Lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfäs­telse m. m.

Utredningen har i 6 kap. 6§ förslaget till ny lag om försäkringsrörelse gjort en hänvisning till 23 § lagen om tryggande av pensionsutfästelse m. m. Utredningen föreslår därför att motsvarande hänvisning införs i förevar­ande lag.

Prop. 1982/83:24

81

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttranden över försäkrings­rörelseutredningens betänkande (DsE 1981:11) Följdlag­stiftning till en ny lag om försäkringsrörelse

Remissinstanserna har i huvudsak förklarat sig inte ha något att erinra mot de av utredaren föreslagna lagändringarna,

1.

Bankinspektionen: Inspektionen far, såvitt gäller den föreslagna lagen om Lag om värdepapperscentralen m,m,, anmäla att den inte har någon erinran mot förslaget som sådant men ifrågasätter om inte banklagsutred­ningens kommande förslag bör avvaktas. Inspektionen vill fasta uppmärk­samhet på att, när det gäUer bidraget till inspektionen, det i senare lagstift­ning angivits tiU skt högsta belopp. Se t, ex, 43 § i fondkommissionslagen (1979:748) och 19 § lagen (1980:2) om finansbolag,

2.

Försäkringsinspektionen: Inspektionen har i utredningen företrätts av två experter och även i övrigt har ett nära samarbete förekommit under utredningsarbetet meUan utredningen och företrädare för inspektionen, därvid inspektionens synpunkter beaktats i stor utsträckning. De fram­lagda förslagen är enligt inspektionens mening i huvudsak väl ägnade att läggas tiU grand för lagstiftning.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäk­ringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket

Utredningens förslag har i huvudsak begränsats till följdändringar på gmnd av ändringar i lagen om försäkringsrörelse. De grandläggande princi­pema i uUändska lagen utreds f, n, av försäkrings verksamhetskommittén, vars uppdrag är mycket långtgående och berör en stor del av bestämmel­serna i lagen. Utredningen har därför - med vissa undantag - inte gjort vare sig någon saklig eUer språklig översyn av lagen. Inspektionen vill emeUertid i detta sammanhang fästa uppmärksamheten på vad inspektio­nen anfört i sitt yttrande (sid, 4) över utredningens förslag till ny försäk­ringsrörelselag rörande lämpligheten av att införa ett stadgande som mar­kerar skyldigheten att bedriva rörelsen på ett sätt som är ägnat att främja en sund utveckling av försäkringsväsendet. Det förtjänar enligt inspektio­nens mening övervägas om inte ett motsvarande stadgande redan nu borde införas i exempelvis 1 § i den utländska lagen.

Prop. 1982/83:24

82

Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar

26 §

I förevarande paragraf föreslås en utökning i vad avser personkretsen av förbudet mot lån till personer i ansvarig ställning i understödsförening. Motsvarande bestämmelser finns i utredningens förslag till ny försäkrings­rörelselag, 12 kap. 12 §. Någon motsvarighet tUl dispensregeln i 12 kap. 13 § andra stycket har emellertid ej föreslagks för understödsföreningar. Utredningen har inte motiverat varför åtskiUnad gjorts på denna punkt. Även om behovet av en dispensregel möjligen inte kan anses Uka uttalat för Understödsföreningar anser dock inspektionen att införandet av en sådan bör övervägas.

73 §

Beträffande understödsföreningar föreslår utredningen en bestämmelse om minimibidrag för täckande av kostnaderna för inspektionens verksam­het som överensstämmer med den som föreslås för försäkringsbolag och utländska försäkringsföretag, 19 kap. 14 § försäkringsrörelselagen resp. 26 § utländska lagen. Mer än tre Qärdedelar av understödsföreningarna debiteras f. n. de 200 kronor som utgör gällande minimibidrag. Sammanta­get svarar dessa föreningar för endast 3,6% av det totala tillsynsbidraget från understödsföreningar. Den föreslagna höjningen av minimibidraget tUl fyra procent av basbeloppet är utan nämnvärd betydelse från statsfinan-siell synpunkt. Enligt inspektionens bedömning skulle emellertid höjning­en bU ekonomiskt betungande för många av de mindre föreningarna och rent av tvinga ett flertal av dessa att träda i likvidation. Tillsynsbidraget utgör nämligen f. n. i många fall en stor del av föreningens totala omkost­nader. Mot denna bakgrand bör övervägas om inte minimibidraget skall sättas tUl ett lägre procenttal än det som föreslagits av utredningen.

Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Utredningen har begränsat ändringsförslagen i kommunalskattelagen till direkta följdändringar till förslaget till ny försäkringsrörelselag. Däremot har utredningen inte föreslagit ändringar som skulle kunna följa av försla­gen till nya scheman för resultat- och balansräkningarna. Enligt utredning­ens mening ligger det utanför de direktiv som utredningen erhållit att ta ställning tiU denna fråga men om utredningens förslag till nya redovisnings­regler genomförs kan det dock enligt utredningen visa sig lämpligt att tUlsätta en särskild skatteutredning för att se över de formella bestämmel­ser i kommunalskattelagen som avser försäkringsbolagen. Inspektionen har inget att erinra mot detta ställningstagande från utredningens sida. Vid en sådan skatteutredning synes lämpligen vissa frågor som rör understöds­föreningarna också tas upp tiU behandling.

Utredningen har på andra håll i följdlagstiftningen föreslagit att den ålderdomliga benämningen anstalt byts ut mot företag. Det synes inspek­tionen lämpligt att i enlighet härmed ordet "anstalt" i olika böjningsformer genomgående - i vad avser såväl svenska som utländska bolag - byts ut mot "företag" i motsvarande former även i kommunalskattelagen.

Prop. 1982/83:24

83

Beträffande den föreslagna ändringen i 30 § 3 mom. synes nuvarande och föreslagen lydelse ha förväxlats.

Övriga författningsförslag

Inspektionen har ej något att erinra mot dessa förslag.

3. Riksskatteverket (RSV): Förslagen tUl ändringar i kommunalskattelagen

(KL) innebär i huvudsak endast vissa terminologiska förändringar, som

följer av de benämningar som använts i utredningens tidigare förslag till en

ny lag om försäkringsrörelse. RSV har inget att erinra häremot. RSV vill

dock ifrågasätta lämpligheten av att i tredje stycket av punkten I av

anvisningarna till 30 § KL byta ut ordet omsättningstillgång mot place­

ringstillgång. Även om termen placeringstillgång i detta sammanhang i och

för sig är ändamålsenlig för att uttrycka vad som avses, bör den inte införas

i KL utan att vara definierad i lag (försäkringsrörelselagen eller KL). 1 KL

förekommer endast anläggningstillgång och omsättningstUlgång och hän­

visningen till punkt 1 Qärde stycket av anvisningama till 28 § KL avser

omsättningstillgång.

Vidare ifrågasätter RSV om det är lämpligt att i åttonde stycket av punkt 2 av anvisningarna tiU 30 § KL hänvisa till BFFS 1979:4. Även om den av försäkringsinspektionen fastställda normalplanen kan komma att kvarstå oförändrad under en mycket lång tid, innebär angivandet av författnings­numret att vatje ändring i normalplanen nödvändiggör en ändring i KL. Stycket bör i stäUet få följande lydelse: Med säkerhetsfond förstås här en fond i vilken skadeförsäkringsanstalt skall redovisa säkerhetstilläggen en­ligt av försäkringsinspektionen med stöd av 11 kap. 1 § lagen (1982:000) om försäkringsrörelse fastställd normalplan.

RSV har inget att erinra mot att den i andra stycket av punkt 2 av anvisningarna tiU 30 § KL angivna räntesatsen ses över av en särskild utredning.

Slutligen vUl RSV peka på att det på s, 48 i slutbetänkandet har skett en omkastning av nuvarande lydelse och föreslagen lydelse av 30 § 3 mom, KL och att två ord ("som närmare") har faUit bort på den näst sista raden i den föreslagna lydelsen. Vidare har på s, 50 angetts att lydelsen av punkt I av anvisningarna tUl 30 § KL hämtats ur prop. 1980/81:68. Förslaget har emellertid upphöjts tiU lag genom SFS 1981:295, som kom ut från trycket den 28 april 1981.

4. Svea hovrätt: I fråga om såväl förslaget till lag om ändring i lagen

(1950:272) om rätt för utländsk försäkringsanstalt att driva försäkringsrö­

relse här i riket som förslaget till lag om ändring i lagen (1972:262) om

understödsföreningar gäUer att förslagen huvudsakligen rör försäkrings­

tekniska och redovisningstekniska frågor av vilka hovrätten saknar närma-

Prop. 1982/83:24

84

re erfarenhet. Från lagteknisk synpunkt vill hovrätten emeUertid anmärka att de i förslagen upptagna bestämmelserna om föreläggande och utdö­mande av vite (25 a § resp. 74 §) bör kompletteras med regler om rätt tiU fuUföljd av talan mot sådana beslut hos kammarrätten (jfr hovrättens tidigare yttrande s. 6). Ett iakttagande härav kräver en redaktionell jämk­ning i 33 § i förstnämnda lag.

Beträffande övriga författningsförslag föranleder dessa inte något annat hovrättens uttalande än att nuvarande och föreslagen lydelse synes ha blivit till en del omkastad såvitt avser 30 § 3 mom. i förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370).

5.       Bokföringsnämnden (BFN): I BFN:s tidigare yttrande framhålls att en

utgångspunkt för nämnden har varit att redovisningsbestämmelserna för

försäkringsbolag - och då särskilt de bestämmelser och anvisningar som

avser årsredovisningen - bör överensstämma med dem som gäller för de

allmänna aktiebolagen.

BFN finner därför att de värderingsregler som föreslås gälla utländsk försäkringsanstalt som driver rörelse här i riket (14 § 1 st. om värdering av omsättningstillgångar och 2 st. om möjlighet att värdera värdehandlingar till anskaffningsvärdet), borde ha en utformning som överensstämmer med vad som behandlades i det tidigare yttrandet från BFN - se sidorna 10 15.

Beträffande utredningens förslag till lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar noteras att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, försäkringsinspektionen får utfärda (Öreskrifter om lö­pande bokföring, årsbokslut och årsredovisningar samt därvid meddela från bokföringslagen avvikande föreskrifter då sådana är betingade av understödföreningamas särart. BFN har i sitt tidigare yttrande angivit (s. 2): "BFN finner detta vara lämplig ordning. Beträffande anvisningsfunk­tionen bedömer BFN att försäkringsinspektionen är en lämplig instans. Dock borde föreskrivas att inspektionen har att samråda med BFN innan anvisningar som innebär avvikelser från BFL utfärdas. BFN har inte kompetens att utfärda anvisningar i branschspecifika frågor men bör ändå få tillfälle att yttra sig om det som berör det centrala redovisningsområdet. Därtill får BFN en bättre överblick över utvecklingen på det totala redo­visningsområdet med ett sådant förfarande."

6.

Riksåklagaren: Utredningen följer i föreliggande delbetänkande de rikt­linjer som kom till uttryck i tidigare framlagt förslag om ny lag om försäk­ringsrörelse. Det nu framlagda förslaget tiU följdlagstiftning synes väl anpassat tiU nämnda lagförslag. Från de synpunkter jag har att företräda föranleder utredningens förslag inte någon erinran.

7.

Fullmäktige i Sveriges riksbank: Fullmäktige vill här erinra om de syn-

Prop. 1982/83:24

85

punkter som framfördes den 11 juni 1981 angående utredningens förslag om lag om försäkringsrörelse. Fullmäktige biföll då förslaget att skadeför­säkringsbolag skulle fa emittera konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt men underströk samtidigt att det vore lämpligt att avvakta resiUtatet av försäkringsverksamhetskommitténs arbete innan lagändringar rörande dessa typer av skuldebrev vidtas. Förslaget att ska­debolag skuUe få emittera vinstandelslån avstyrktes.

I utredningens nu föreliggande förslag tUl försäkringsrörelseförordning berörs anmälan för registrering av konvertibla skuldebrev och skuldebrev med optionsrätt. Dessa skuldebrev omnämns även på andra punkter i förslagen tiU följdlagstiftning. Fullmäktiges synpunkter på lagen om för­säkringsrörelse gäller även följdlagstiftningen.

8.

Försäkringsverksamhetskommittén (E 1979:01): Av samma skäl som kommittén anförde i sitt remissvar 1981-05-07 över delbetänkandet (Ds E 1980:6) Ny lag om försäkringsrörelse, anser sig kommittén icke kunna i detalj ta ställning tUl den nu aktueUa promemorian.

9.

Försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09): Från försäkringsrättskommit­téns synpunkt finns inte några invändningar att göra mot de i remitterade betänkandet framställda förslagen.

10.     Svenska försäkringsbolags riksförbund: Riksförbundet har i stort sett

inga invändningar mot de föreslagna följdändringama utan inskränker sig i

sitt yttrande tiU vissa detaljsynpunkter på de nedan angivna lagförslagen.

Lagen om ändring i kommunalskattelagen

Riksförbundet föreslår att "försäkringsanstalt" i likformighetens syfte utbytes mot "försäkringsbolag" även i kommunalskattelagen.

11.

Utländska försäkringsbolags förening: Föreningen har inte några in­vändningar mot de föreslagna ändringama. Föreningens instäUning gran­dar sig på att några sakliga ändringar ej föreslås i de lagar som betänkandet omfattar utan det är endast fråga om konsekvensändring föranledda av förslaget om ny lag om försäkringsrörelse över vUket föreningen tidigare avgivit yttrande,

12.

Svenska livförsäkringsföreningars riksförbund: 1 26  lagen om under­stödsföreningar (UFL) föreslås en ändring innebärande en utökning av den krets personer till vilka förening ej får lämna lån. Mot detta förslag har vi inget att erinra,

1 förtydligande syfte får vi dock föreslå, att orden "annan befattning" i

Prop. 1982/83:24

86

förslaget utbytes mot "annan ansvarig befattning". Den nuvarande lydel­sen har nämligen på flera håll felaktigt tolkats som om ett generellt förbud förelåg för föreningarna att lämna lån till sina anställda,

I 73 § UFL föreslås en ändring innebärande att minimibeloppet för föreningamas årsbidrag tiU Försäkringsinspektionen skall höjas från kr, 200:- tiU 4% av basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring vid nästföregående års utgång med viss avrandning uppåt. Med det basbelopp, som nu gäller kr. 17300:-, skuUe det minsta bidragsbeloppet bli kr. 700:-per år.

Många understödsföreningar är så små att föreningarna med det höjda bidragsbeloppet får förvaltningskostnader som inte är skäliga med hänsyn tUl verksamhetens omfattning. Dessa föreningar uppfyller således inte UFL:s krav på skälighet, något som, så vitt vi kan bedöma, måste föranle­da ingripande från Försäkringsinspektionen,

Den uppkomna situationen torde endast kunna lösas genom något av följande 4 alternativ:

1)

Föreningen utökar sin verksamhet så att förvaltningskostnaderna blir skäliga, t. ex. genom att överta annan förenings verksamhet,

2)

Föreningen överlåter sin verksamhet på annan förening,

3)

Föreningen upphör med sin verksamhet och delar ut kvarstående medel tUl medlemmarna eller disponerar medlen på annat i stadgarna angivet sätt,

4)

Föreningen begär att Försäkringsinspektionen som följd av verksam­hetens ringa omfattning medger enligt 2 § 2:a stycket UFL undantag från lagens bestämmelser, däribland 73 §,

Förbundet finner det mycket angeläget att åsyftade föreningar ges skälig tid för att anpassa sin verksamhet tUl den föreslagna stora höjningen av kostnadsbidraget till Försäkringsinspektionen eller att avveckla verksam­heten på det för medlemmarna bästa sättet. På grand härav får vi föreslå att %-talet 4 för det minsta bidraget enligt 73 § UFL i förslaget i betänkan­det bestämmes till högst 2% under en övergångstid på 5 år.

I övrigt har förbundet intet anföra rörande de föreslagna ändringarna i UFL.

13.

Svenska arbetsgivareföreningen: Svenska Arbetsgivareföreningen har ingen erinran mot de framlagda förslagen.

14.

Sveriges industriförbund: Förbundet har ingen erinran mot det fram­lagda förslaget om följdlagstiftning till en ny lag om försäkringsrörelse.

15.

Styrelsen för Stockholms fondbörs: Från de synpunkter fondbörsen har att beakta saknar börsstyrelsen anledning till erinran mot utredningens förslag.

Prop. 1982/83:24

87

16.

Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag: Förslaget till VPC-lag är base­rat på de nuvarande bestämmelsema i lagen om förenklad aktiehantering. Med denna utgångspunkt synes förslaget vara ändamålsenligt utformat. Vi har dock inte gjort en fuUständig detaljgranskning av förslaget, eftersom den nya lagen kan träda i kraft först när också en ny banklag föreligger.

17.

Pensionskassan SHB: Vi har inte något att erinra mot det förslag till ändringar i lagen om understödsföreningar som framlagts i rabr. betänkan­de.

18.

Försäkringsjuridiska föreningen: Det nu framlagda förslaget till följd­lagstiftning, omfattande promulgationslag, försäkringsrörelseförordning m.m., finner föreningen väl avvägt. Föreningen tiUstyrker således att förslaget lägges till grand för lagstiftning.

19.

Sveriges finansanalytikers förening (SFF): SFF finner ingen anledning att tycka något annat än de sakkunniga och vi biträder därför den nya lagtexten.

20.     Arbetsmarknadens Försäkringsaktiebolag (AFA): Försäkringsrörelse­

utredningen har gjort en granskning av flera lagar och där föreslagit konse­

kvensändringar, grandade på dess förslag till ny lag om försäkringsrörelse.

AFA har inte funnit anledning göra någon närmare genomgång av huravida

det fmns annan lagstiftning där konsekvensändringar bör vidtagas. Emel­

lertid får, såvitt vi kan finna, utredningsförslag om ny lag om

försäkringsrörelse betydelse även för två andra lagar, nämligen lagen om

krigsansvarighet för liv- och invaliditetsförsäkring samt lagen med vissa

bestämmelser om inländsk försäkringsrörelse vid krig m.m. Här torde

t.ex. förslaget att de tre överskottsfonderna återbäringsfond, utjämnings­

fond och säkerhetsfond sammanslås till en fond, benämnd återbärings­

fond, böra medföra vissa konsekvensändringar liksom övervägande om

ändringar i vad gäller paragrafhänvisningar.

Prop. 1982/83:24

88

Bilaga 3

Skandias skrivelse

Betr.: Förslag till ny lag om försäkringsrörelse (Ds E 1980:60)

Försäkringsaktiebolaget Skandia vUl med denna skrivelse för departe­mentet redovisa en svårighet i tillämpningen av gällande lag om försäk­ringsrörelse. Denna svårighet synes inte tidigare ha blivit behandlad i förarbetena till den nya tänkta lagen.

Bakgranden är följande.

Försäkringsbolaget A vUl återförsäkra en portfölj av försäkringar hos försäkringsbolaget B. På portföljen uppstår en viss försäkringsfond F. Med avseende på försäkringsfonden F kan återförsäkringsavtalet utformas på två ohka sätt.

F kvarligger hos A. Detta innebär att de värdehandlingar som motsvarar F befinner sig i A:s förvar. När B i sin balansräkning redovisar F såsom skuld har B inte motsvarande värdehandlingar och redovisar därför på balansräkningens tillgångssida en "fordran på försäkringsbolag". Detta förfaringssätt brakar benämnas "återförsäkring med deposition av försäk­ringsfonden hos cedenten".

F kvarligger inte hos A. De värdehandlingar som motsvarar F befinner sig då i B:s förvar. När B i sin balansräkning redovisar F såsom skuld, har B motsvarande tillgångar i form av värdehandlingar och dessa återfinnes redovisade på balansräkningens tillgångssida. Detta förfaringssätt brakar benämnas "återförsäkring utan deposition av försäkringsfonden hos ce­denten".

I bägge fallen ser alltså balansräkningens skuldsida hos B likadan ut. 1 det förstnämnda fallet finns på tillgångssidan en motsvarande fordran på försäkringsbolag. I det andra fallet innehar B motsvarande värdehandling­ar och dessa finns redovisade på balansräkningens tillgångssida.

Om den återförsäkrade portföljen avser livförsäkring skall B enligt 7 kap. 11 § i nu föreliggande förslag till ny lag om försäkringsrörelse, pant­sätta värdehandlingar svarande mot försäkringsfonden. Har återför­säkringen skett "utan deposition" uppstår då inga problem.

Bolaget B kan pantsätta de värdehandUngar som bolaget innehar och som motsvarar försäkringsfonden. Har däremot återförsäkringen skett "med deposition" har inte bolaget några motsvarande värdehandlingar. Den aktuella paragrafen i lagen om försäkringsrörelse räknar upp olika slag av värdehandlingar som är tUlåtna att användas vid pantsättning av försäk­ringsfond. Bland dessa värdehandlingar ingår emeUertid inte fordran på försäkringsbolag. B har således inte de aktuella värdehandlingarna och kan inte klara pantsättningen.

Det vanligaste förfaringssättet vid återförsäkring är att premiereserven är deponerad men inte ersättningsreserven. De ovan beskrivna förhåUan-

Prop. 1982/83:24

89

dena synes då leda tUl en paradox. Å ena sidan är de flesta återförsäkrings-avtal avseende livförsäkring utformade med deposition, å andra sidan kan det mottagande bolaget inte fullgöra pantsättningsskyldigheten. Förkla­ringen är följande. I kraft av ett cirkulär som utfärdades av Försäkringsin­spektionen i början på 1920-talet skall svenska försäkringsbolag som med­delar livåterförsäkring med deposition redovisa densamma enligt s. k. risk­premiemetod. Denna metod innebär att försäkringsfonden icke redovisas i balansräkningen och att förändringarna i försäkringsfonden saideras mot premieinkomsten och skadekostnaden. Effekten blir att försäkringsfonden och dess förändringar icke figurerar i bolagets resultaträkning och balans­räkning. På detta sätt undvikes pantsättningskravet.

Det intemationellt vedertagna sättet att redovisa återförsäkring med deposition av försäkringsfonden är inte i överensstämmelse med det ovan refererade cirkuläret. Man redovisar försäkringsfonden och dess föränd­ringar öppet i resultaträkning och balansräkning och redovisar bland till­gångarna en fordran på försäkringsbolag.

Det synes önskvärt att man också här i landet skulle kunna redovisa livåterförsäkring enligt vedertagen internationell praxis. Ett sätt att åstad­komma detta vore att i 7 kap. 9 § i nu föreliggande förslag till ny lag om försäkringsrörelse, tillfoga ytterligare ett slag av tillgångar som må använ­das för redovisning av försäkringsfond för livförsäkring, nämligen föl­jande, som då skulle få nummer 10.

Fordran hos försäkringsbolag motsvarande försäkringsfond för motta­gen livåterförsäkring där mot fordran svarande tillgångar kvarhållits hos det avgivande bolaget,

Skandia hemställer att departemenetet vid utformningen av propositio­nen måtte beakta ovanstående förslag tiU komplettering av den angivna paragrafen.

Prop. 1982/83:24

90

Bilaga 4

Remissammanställning beträffande förslag till ändring i försäkringsrörelselagen (1982:000)

1.        Försäkringsinspektionen

Inspektionen-- tillstyrker föreslagen komplettering i en ny punkt 10

med den ändringen att ordet "försäkringsfond" ersätts av uttrycket "försäkringstekniska skulder".

Inspektionen förordar att punkt 9 i nämnda lagrum samtidigt ges följande ändrade lydelse.

"värdet av återförsäkringsgivarnas ansvarighet pä grund av de livförsäk­ringar som har övertagits i form av återförsäkring minskat med skuld tiU återförsäkringsgivarna där mot skulden svarande tillgångar har kvarhål­lits av det avgivande bolaget, varvid dock värdet av utländskt försäkrings­företags ansvarighet inte får användas till redovisning av försäkringstek­niska skulder i större omfattning än vad försäkringsinspektionen medger med hänsyn till försäkringstagamas säkerhet".

Genom den förordade kompletteringen-- (kursiverad här ovan)

åstadkommes att kraven i övrigt enligt 7 kap. 9§ blir tUlämpliga på de tillgångar som kvarhållits av avgivande bolag vilket - i de fall avgivande bolag är svenskt står i samklang med den ovan tillstyrkta komplettering­en av punkt 10. Inspektionen får i sammanhanget uttrycka den meningen att en motsvarande komplettering av förslaget till lag om ändring i lagen (1950:292) om rätt för utiändsk försäkringsanstak att driva försäkringsrö­relse här i riket ej torde erfordras eftersom inspektionens medgivande krävs i vatje särskilt fall då återförsäkringsgivarens ansvarighet skall kun­na redovisas som tillgång i förevarande sammanhang (13 §) och nu nämnda förhållande torde då kunna beaktas.

2.        Svenska försäkringsbolags riksförbund

Riksförbundet delar uppfattningen att det internationeUt vedertagna sät­tet att redovisa återförsäkring med deposition av försäkringsfonden hos cedenten bör få tillämpas även av svenska försäkringsbolag vid mottagen eller avgiven livåterförsäkring.

Riksförbundet tiUstyrker det föreslagna tillägget av en punkt 10 i 7 kap. 9§ nya lagen om försäkringsrörelse. Dessutom bör införandet av bmttore-dovisningsprincipen föranleda en följdändring i punkt 9 i samma paragraf. Punkt 9 bör formuleras så att värdet av återförsäkrares ansvarighet redovi­sas endast i den mån ansvarigheten överstiger av återförsäkrare hos bola­get ställd reservdeposition.

Prop. 1982/83:24

91

3. Folksam

Folksam tiUstyrker Skandias förslag. Det bör i den nya lagen om försäk­ringsrörelse införas en bestämmelse som gör det möjligt att redovisa liv­återförsäkring på internationellt vedertaget sätt.

Prop. 1982/83:24

92

Innehåll

Propositionens huvudsakliga innehåll   ..................... 

.... 

1

Propositionens lagförslag ...................................... 

.... 

2

Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 10 juni 1982  ....

29

1

Inledning ......................................................... 

29

2

Föredraganden ................................................. 

.. 

30

2.1

Följdlagstiftningen  ....................................... 

30

2.2

Redovisning av livåterförsäkring    ................... 

31

3

Upprättade lagförslag  ....................................... 

.. 

32

4

Specialmotivering   ............................................ 

.. 

32

4.1

Lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländsk försäk­ringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket   ................................................. 

32

4.2

Lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar ..

37

4.3

Lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370)       

40

4.4

Lag om ändring i lagen (1970:596) om förenklad aktiehantering

42

4.5

Lagom ändring i lagen (1967: 351) om tryggande av pensionsut­fästelse         

43

5

Hemställan   ..................................................... 

44

6

Beslut   ........................................................... 

44

Bilaga I Försäkringsrörelseutredningens förslag till följdlagstift­

ning    ................................................. 

.. 

45

Bilaga 2 Sammanställning av remissyttranden över försäkrings­

rörelseutrednings betänkande   ................ 

.. 

81

Bilaga 3 Skrivelse från försäkringsaktiebolaget Skandia om änd­

ring i försäkringsrörelselagen    ................. 

.. 

88

Bilaga 4 Sammanställning av remissyttranden över Skandias skri­

velse     .............................................. 

.. 

90

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1982