Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1976/77: 61 Regeringens proposition

1976/77: 61

om åtgärder för den manuella glasindustrin;

beslutad den 13 januari 1977.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade uldrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

NILS G, ASLING

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås fortsatta och ökade industripolitiska insalser för den manuella glasindustrin.

Det program med exportfrämjande åtgärder och strukturstöd för branschen som enligt nu gällande riksdagsbeslut löper t, o, m. utgången av innevarande budgetår föreslås bli förlängt med ytterligare tre bud­getår inom en väsentligt ökad anslagsram.

Vidare föreslås etl särskilt investeringsstöd under tre år med avskriv­ningslån för investeringar i effektivitetshöjande produktionsutrustning och bättre arbetsmiljö.

Det totala medelsbehovel för de föreslagna åtgärderna beräknas till 25 milj, kr,, varav 15 milj, kr. till investeringsstöd. För budgetåret 1977/78 föreslås sammanlagt 12 milj, kr, bli anvisade.

1    Riksdagen 1976/77. 1 saml. Nr 61

Prop. 1976/77: 61

Utdrag

INDUSTRIDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1977-01-13

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Anlonsson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], AsUng,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Ullslen, Burenslam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Furedragande: statsrådet Asling

Proposition om åtgärder för den manuella glasindustrin

1   Inledning

Den manuella glasinduslrin har under det senaste decenniet genom­gått flera besvärliga perioder. Vid sidan av konjunkturbetingade fakto­rer har problemen i hög grad haft sitt ursprung i den tilltagande kon­kurrensen från maskintillverkat glas. Den hantverksmässiga tillverkning­en har på flera produktområden trängts tillbaka på såväl den svenska som den internationella marknaden. Denna utveckling har ställt de svenska glasbruken inför betydande omställningsproblem och flera glas­bruk har tvingats lämna marknaden.

Mot den bakgrunden har riksdagen vid flera tillfäUen under 1970-ta-let beslutat om särskilda stödåtgärder för den manuella glasindustrin. Dessa åtgärder inleddes budgetåret 1970/71 med treåriga utbildnings-och exportprogram (prop. 1970:41, SU 1970:61 och BaU 1970:23, rskr 1970: 165 och 188). Exportprogrammet har därefter förlängts och löper enligt nu gällande riksdagsbeslut t. o. m. utgången av innevarande budgetår. Fr. o. m. budgetåret 1972/73 kompletterades åtgärderna med dels bidrag tiU konsuhinsatser för omställningsfrämjande åtgärder, dels strukturgarantier (prop. 1972: 46, NU 1972: 32, rskr 1972: 195). Även dessa åtgärder löper ut med utgången av innevarande budgetår.

Fr.o.m. den 1 juli 1976 har siatens industriverk programansvar för de exportfrämjande åtgärderna medan ansvaret för verkställigheten åvi­lar Sveriges exportråd, övriga åtgärder administreras odelat av statens industriverk.

Under år 1975 inträffade en klar försämring av läget inom branschen.

Prop. 1976/77: 61

3

Den redan tidigare pressade lönsamheten försvagades ytterligare på grund av vikande efterfrågan och snabbt stigande produktionskostnader. Vid sidan av kostnads- och marknadsbelingade svårigheter har under se­nare tid problemen accentuerats även i andra avseenden. Detta gäller inte minst i fråga om arbetsmiljön.

Med anledning härav tillsatte statens industriverk sommaren 1975 en särskild arbetsgrupp med uppgift atl närmare kartlägga situationen och utvecklingstendenserna inom den manuella glasindustrin samt överväga ytterUgare åtgärder för alt förbättra branschens konkurrenskraft. Ar­betsgruppen, som bestod av företrädare för industriverket, glasindustrin och de anställdas organisationer, publicerade i februari 1976 rapporten (SIND PM 1976: 3) Den manuella glasinduslrin i Sverige. Rapporten har överlämnats till industridepartementet.

Efter remiss har yttranden över arbetsgruppens rapport avgetts av kommerskollegium (KK), näringsfrihelsombudsmannen, arbetsmark­nadsstyrelsen (AMS), arbetarskyddsslyrelsen, styrelsen för teknisk ut­veckling (STU), länsstyrelserna i Östergötlands, Kronobergs och Kalmar län. Centralorganisationen SACO/SR, Kooperativa förbundet (KF), Landsorganisationen i Sverige (LO), Svensk industriförening. Svenska ar­betsgivareföreningen (SAF) och Sveriges industriförbund, vUka har av-gett gemensaml yttrande. Svenska glasbmksföreningen, Sveriges export­råd, Sveriges grossislförbund, Sveriges hantverks- och industriorganisa­tion (SHIO) och Tjänstemännens centralorganisation (TCO). Vidare har Svenska fabriksarbetareförbundet yttrat sig i ärendet.

Vissa remissinstanser har till sina yttranden fogat yttranden från and­ra instanser. Sålunda har KK bifogat yttranden från handelskamrarna i Kalmar län, i Kronobergs och Blekinge län samt från Stockholms han­delskammare, AMS har bifogat yttranden från länsarbetsnämnderna i Östergötiands, Kronobergs och Kalmar län. Länsstyrelsen i Östergöt­lands län har bifogat yttranden och promemorior från Finspångs kom­mun, länsarbetsnämnden i Östergötiands län, Östergötiands företa­gareförening samt Rejmyre Glasbruk, Länsstyrelsen i Kronobergs län har bifogat yttranden från länsarbetsnämnden i Kronobergs län, Jönkö­pings-Kronobergs läns FCO-distrikt, Kronobergs läns företagareför­ening, Kronobergs och Blekinge handelskammare samt Uppvidinge och Lessebo kommuner. Länsstyrelsen i Kalmar län har bifogat yttranden från länsarbetsnämnden i Kalmar län, Kalmar läns företagareförening, Kalmar läns handelskammare, sydöstra FCO-distriktet, Högsby FCO, Nybro FCO samt Nybro, Emmaboda och Högsbo kommuner. Vidare har SHIO bifogat yttrande från Kronobergs hantverks- och industri­distrikt.

Till industridepartementet har inkommit flera särskilda skrivelser i vUka tas upp i första hand frågor rörande en inom branschen planerad gemensam aiUäggning för framställning av färdigblandad råvara, s. k.

Prop. 1976/77: 61

4

mäng, 1 skrivelser den 23 augusti 1976 och den 20 december 1976 har sålunda en särskild projektstyrelse i branschen hemställt om statiigt fi­nansiellt stöd till nämnda anläggning.

Pukebergs Glasbruk AB har i en skrivelse den 8 oktober 1976 tagit upp bl, a, vissa arbetsmiljöaspekler i anledning av den planerade an­läggningen.

Länsstyrelsen i Kalmar län har i en skrivelse den 8 november 1976 lagil upp frågan om val av lokaliseringsort för anläggningen,

2    Hittills beslutade branschpolitiska åtgärder

Statsmakterna har vid flera tillfällen under senare år beslutat om sär­skilda branschpolitiska åtgärder för den manuella glasinduslrin. Målsätt­ningen har härvid varit att medverka till att skapa långsiktig konkur­renskraft i branschen,

I början av 1970-lalel infördes för glasinduslrin exporlfrämjande åt­gärder och slöd tiU utbildning. Något senare tillkom s, k. omställnings­främjande ålgärder och slrukturgaranlier.

Inom ramen för exportfrämjande åtgärder har t, o, m. budgetåret 1975/76 totalt ca 5,5 milj, kr. i form av bidrag och lånegarantier be­viljats glasbruk som satsat på exportaktiviteter. Det utbildningsprogram som löpte under treårsperioden 1970/711972/73 syftade tUl att höja kompetensnivån inom branschen i fråga om bl. a. teknik, ekonomi, ad­ministration och planering. Utbildningsprogrammet har omfattat sam­mantaget ca 800 kursdeltagare och ca 500 000 kr. har utgått i form av bidrag. Sedan budgetåret 1972/73 har vidare utgått bidrag UU konsult­undersökningar för omställningsfrämjande åtgärder. Denna verksamhel har omfattat såväl projekl gemensamma för hela branschen eller delar av branschen som omslällningsåtgärder inom enskilda företag, Om-slällningsstödet har inriktats på frågor rörande bl, a, företagens be­hov av samarbete eller samgående med andra tillverkare och företa­gens behov av specialisering och rationalisering. Även systemet med statliga lånegarantier, s, k, strukturgarantier infördes för den manuella glasindustrin fr, o. m, budgetåret 1972/73, Strukturgarantierna syftar till att finansieringsmässigt underlätta samarbete eller samgåenden i bran­schen. Fr. o. m. den 1 juli 1976 har statens industriverk programansvar för de exportfrämjande åtgärderna medan Sveriges exportråd svarar för verkställigheten av de olika aktiviteterna. Övriga branschfrämjande åt­gärder administreras hell av siatens industriverk.

Genom styrelsen för teknisk utveckling (STU) kanaliseras statiigt stöd till forsknings- och utvecklingsverksamhet av betydelse för branschen.

T. o. m. utgången av budgetåret 1975/76 har till den manueUa glasin­duslrin bevUjats bidrag med totalt ca 6,3 milj. kr. för exportfrämjande åtgärder, utbildning samt omställning. Härutöver har 1,6 milj. kr. be-

Prop. 1976/77: 61

5

viljats i form av lånegarantier för exportfrämjande åtgärder. Vid ut­gången av budgetåret 1975/76 hade dessutom nära 10 milj. kr, i form av slrukturgaranlier lämnats till branschen,

3    Arbetsgruppens rapport

Den manuella glasindustrin omfattar tillverkning av hushålls- och prydnadsglas, belysningsglas, arkitekturglas, tekniskt glas samt eldfast glas. Utanför branschen Ugger således tillverkningen av emballageglas, planglas och fiberglas.

Den svenska manuella glasinduslrin omfattade år 1974 tolv företag med tillsammans 22 arbetsställen. Antalet helårsanställda uppgick till drygt 2 300, Till detta kan läggas 15 mindre glasbruk en del verk­samma under endast en del av året vUka sysselsatte totalt nära 300 personer. De tre största företagsgrupperna svarar för ca 70 % av branschens totala produktion och sysselsättning. Branschens totala salu-och förädlingsvärde uppgick år 1974 tUl 210 milj. kr. resp. 110 milj, kr. Glasinduslrin är geografiskt starkt koncentrerad tiU Småland, främst Kronobergs och Kalmar län. I dessa två län svarade år 1974 fyra kom­muner för tillsammans drygt 80 % av branschens totala sysselsättning. I flera tätorter utgör glasbruken den enda industrieUa verksamheten och även den enda mer betydande arbetsgivaren.

Den manuella glasindustrin har under den senaste tioårsperioden mött en tilltagande internationell konkurrens från masklnlUlverkat glas. Den  hantverksmässiga  tUlvérkningen har  på  flera  produktområden trängts tillbaka. Detta gäller såväl den svenska som den internationella marknaden. Frammarschen för maskinblåst glas har varit särskilt snabb under den senaste femårsperioden. De utländska maskinglasbruken har med lägre produktionskostnader och med successivt förbättrad produk­tionsteknik kunnat göra omfattande inbrytningar på de produktområ­den som tidigare har varit förbehåUna munblåst glas. De sålunda helt förändrade marknadsförutsätlningama har stäUt den svenska manuella glasindustrin  inför betydande  anpassnings-  och  omsläUningsproblem. Behovet av att inrikta produktionen på mer prisokänsliga produkter har accentuerats. Stora ansträngningar har gjorts att i ökad utsträckning marknadsföra kvalitativt högtstående produkter med avancerad design. I takt med alt det relativa lönekostnadsläget har försämrats gentemot utländska tillverkare, har emellertid även andra förändringar skett i de svenska   glasbmkens  produktinriktning.  Flera  glasbmk har  sålunda minskat den manuella insatsen bl. a. genom övergång tUl mer mekani­serade tillverkningsmetoder såsom centrifugering, gjutning och press­ning. Härigenom har kraven på den hantverksmässiga yrkesskicklighe­ten totalt sett minskat. Trots den tiUtagande utländska konkurrensen har branschen totalt

It   Riksdagen 1976/77. 1 saml Nr 61

Prop. 1976/77: 61

6

sett hävdat sig relativt väl under första hälften av 1970-talet. Andelen av den inhemska marknaden har kunnat bibehållas på en oförändrad nivå, 65 %, vilkel emellertid är en något lägre andel än i mitten av 1960-lalet. Sysselsättningen har minskat endast obetydligt och antalet produktionsenheter har varit oförändrat.

De svenska glasbruken har sedan lång tid tillbaka en betydande ex­port. Under perioden 19701974 ökade exportvärdet med i genomsnitt ca 15 % per år och dess andel av produktionen var i stort sett oföränd­rad, ca 40 %. Ar 1974 uppgick exportvärdet till 87 milj. kr. Den största marknaden för svenskt glas är sedan lång tid tillbaka Förenta staterna, som tillsammans med den australiska marknaden svarar för nära 40 % av den totala exporten. Flera viktiga exportmarknader uppges vara myc­ket svårbearbetade.

Lönsamhetsmässigl har dock utvecklingen varit otillfredsställande. Även om stora skillnader finns mellan de enskilda glasbruken kan för branschen som helhet noteras förluster under samtliga år under perio­den 19701975. Bedömningen för år 1976 innebär en ytterligare för­sämring i delta avseende.

Den manuella glasindustrin kan karaktäriseras som en mycket arbets­inlensiv bransch, I och med alt produktionen traditionellt inte har varit särskilt kapitalkrävande har det ur finansiell synvinkel varit relativt lätt att etablera glastillverkning. Behovet av kapitaltillskott till branschen har emellertid under senare tid ökat snabbt. Detla gäller bl. a, investe­ringar i ny produktionsteknik, marknadsföring och produktutveckling. Dessutom föreligger behov av omfattande arbetsmiljöinvesteringar. Den svaga lönsamhet som under lång tid har rått inom stora delar av branschen är en viktig förklaring till att flera angelägna investeringar inle har kommit till stånd.

I sin framtidsbedömning för branschen framhåller arbetsgruppen att flera faktorer talar för en positiv utveckling. Den fortgående standard-stegringen och dubbelbosältningen samt ett ökat intresse för hemsektorn är sålunda faktorer som i kombination med produktutveckling, ökade tekniska resurser och en effektivare marknadsföring bör kunna resultera i en ökad avsättning. Arbetsgruppen anser emellertid att möjligheten för den manuella glasinduslrin alt överleva inte ligger i en expansion av produktionsvolymen utan i ett tillvaratagande av de marknadssegment där hantverksmässiga traditioner och upparbetad good will ger konkur­rensfördelar.

Branschen står i dag inför betydande investeringsbehov. Om dessa in­vesteringar genomförs kan emellertid den överkapacitet som i dag synes föreligga inom branschen komma att förstärkas. Detta, tillsammans med existerande miljöproblem och en svag ekonomisk slällning för vissa glas­bruk, kommer sannoUkt alt resultera i nedläggning av fem lill sex pro­duktionsenheter under de närmaste åren. Det totala antalet helårsan-

Prop. 1976/77: 61

7

ställda skulle därmed sannoUkt komma att minska med 300500 per­soner. På längre sikt förutses en fortsatt krympning av sysselsättningen. Arbetsgruppens förslag innebär ett femårigt åtgärdsprogram för den manuella glasinduslrin. Härvid föreslås att nu löpande branschfrämjan­de åtgärder förlängs och utvidgas. Som nya element i elt åtgärdspro­gram föreslås bl. a, elt finansiellt stöd lill branschen.

Redan det nu löpande programmet omfattar vissa exporlfrämjande åtgärder. Enligt arbetsgmppen behövs emellertid ökade insatser för atl på ett mer avgörande sätt öka den svenska glasexporten. Enligt nu gällande regler för exportstödet avser merparten av bidragen kollek­tiva exportaktiviteler, vilket begränsar möjligheterna till meningsfulla insatser. De exportfrämjande åtgärderna föreslås inriktade på företags­individuella insatser. Anslagsramen för exportstödet föreslås ökad från nuvarande 700 000 kr. per år till 3 milj. kr. per år under en femårs­period.

En ökad tillämpning av de produktionstekniska framsteg som har gjorts inom glastillverkningen förutsätter enligt arbetsgruppen att de en­skilda bmken har tillgång till erforderlig teknisk expertis. Mot den bak­grunden föreslås atl det nuvarande stödet till omställningsfrämjande åt­gärder skall kunna innefatta även bidrag till tekniska utredningar. An­slagsramen för omslällningsstödet föreslås samtidigt utökad från nuva­rande 400 000 kr, till 1,6 milj, kr. per år under en femårsperiod.

Sammanlagt innebär arbetsgruppens förslag att 23 milj. kr. anvisas under en femårsperiod för export- och omställningsfrämjande åtgärder. Även insatser för fortsalt forsknings- och utveckUngsarbele framhålls som angelägna. Förelagens möjligheler alt av egen kraft finansiera en intensifierad verksamhet på detta område bedöms som otillräckliga. Ar­betsgmppen föreslår alt branschens behov i detta avseende blir föremål för särskild utredning,

I fråga om glasindustrins behov av kapitaltillskott anger arbetsgrup­pen ett flertal angelägna områden, bl, a, arbetsmiljö, produktionsutrust­ning, byggnader, produktutveckling och marknadsföring. Som elt av de mest angelägna investeringsobjekten anger arbetsgruppen en för branschen gemensam råvaruanläggning. Glasbruken har emellertid be­gränsade möjligheler alt inom ramen för existerande finansieringsmöj­ligheter klara det kapitaltiUskott som behövs för den närmaste framti­den, Arbetsgmppen föreslår därför ell särskilt finansieUt stöd till branschen med sådana ränte-, amorterings- och säkerhetsvUlkor alt fö­retagens upplåningsmöjligheter i övrigt inle påverkas, Lånemöjlighe­lerna för de enskilda förelagen bör enligl arbetsgruppen kopplas till en total strukturplan för branschen.

Arbetsgruppen föreslår även elt program för utbildning av kollektiv­anställd personal inom kvalificerad produktion. Ett sådant utbildnings-

Prop. 1976/77: 61

g

program bör enligt arbetsgruppen särskilt utredas och knytas till den gymnasiala yrkesutbUdningen för glasarbetare.

I övrigt föreslår arbetsgruppen att en rådgivande nämnd för program­met inrättas vid statens industriverk.

4    Remissyttranden över arbetsgruppens rapport

Samtliga remissinstanser som uppehåller sig vid arbetsgrup­pens bedömning av den manuella glasindustrins utveckling och problem delar uppfattningen alt branschen befinner sig i ell bekymmer­samt läge. Enighet råder även om att situationen påkallar fortsatta och vidgade statliga ålgärder för alt förbättra glasindustrins långsiktiga kon­kurrenskraft.

Länsstyrelserna i Kalmar och Kronobergs län m. fl. remissinstanser erinrar om den betydelse som den manuella glasinduslrin har för elt stort antal mindre tätorter inom resp. län. Kraftfulla insatser bedöms därför som angelägna om inte betydande samhäUsproblem skall uppstå. Några remissinstanser framhåller särskilt vikten av en ökad samver­kan inom branschen. Lessebo kommun menar att de stora glasbruks-gmpperna med en väl utbyggd planering och organisation har haft god avsättning för sina produkter. Ett ökat samarbete i fråga om bl. a. tek­niska frågor, arbetsmiljö, produktutveckling och marknadsföring borde enligt kommunen ge elt större antal glasbruk ökad slagkraft vilket rim­ligen borde garantera såväl avsättning som sysselsättning.

Länsstyrelsen i Kalmar län stäUer sig kritisk till arbetsgruppens ana­lys,  slutsatser och förslag till åtgärder. Länsstyrelsen anser bl. a. att gmndvalen för förslagen inte bör inrymma ett accepterande av en fort- satt sysselsältrungsmässig krympning av branschen. Denna grundsyn de­las av bl. a. Lessebo kommun och Svenska fabriksarbetareförbundet.

Några remissinstanser, SAF-Industriförbundet och Svenska glasbruks­föreningen, ifrågasätter om de föreslagna åtgärderna kan ge annat än temporära resultat. SAF-Industriförbundet menar alt den främsta orsa­ken tUl branschens problem står att finna i lönekostnadsutvecklingen, som har gett särskilt kraftiga effekter inom denna myckel arbetskrafts­intensiva bransch. Detta, enligt SAF-Industriförbundet, grundläggande problem har inte behandlats av arbetsgruppen och går inte heller alt komma till rätta med genom de av arbetsgmppen föreslagna åtgärderna. Svenska fabriksarbetareförbundet menar för sin del att arbetsgmppen alltför starkt har försökt framtona lönekostnadsutvecklingen som orsak tiU branschens besvärliga situation. Orsaken förefaUer enhgt förbundet i stället främst vara företagens strävan att minska lönekostnadernas an­del av produktionsvärdet genora minskad efterbearbetning och även i övrigt genom en övergång tUl mindre arbetskrävande produkter. De svenska glasbruken klarar enligt förbundet inte den utländska konkur-

Prop. 1976/77: 61

9

rensen på dessa produktområden. Denna utveckling innebär att företa­gen har bäddat för en successiv krympning av branschen. En ytterligare konsekvens av den ändrade produktinriktningen har enligl förbundet va­rit att yrkesskickligheten i branschen på flera områden har gått förlorad. Förbundet menar att arbetsgruppen i sin analys inte har förmått utveck­la denna problematik. Liknande synpunkter framförs även av länsstyrel­sen i Kalmar län.

Flera remissinstanser framför således viss kritik såväl mot omfatt­ningen av och inriktningen i arbetsgmppens förslag till åtgärder som mol den analys som har bildat ulgångspunkl för förslagen. Nästan samt­liga remissinstanser anser sig emellertid i princip kunna tillstyrka a r-betsgruppens förslag till åtgärder.

Förslagel om fortsatta exportfrämjande åtgärder till­styrks av samtliga remissinstanser som har yttrat sig i denna fråga. Han­delskamrarna i Kalmar län och i Kronobergs och Blekinge län framhål­ler vikten av samordning av den internationella marknadsföringen för alt en positiv utveckling ska uppnås. Liknande synpunkter framförs av bl, a, STU och Svenska fabriksarbetareförbundel. Flera remissinstanser, bl, a, KK, Sveriges Exportråd och Svenska fabriksarbetareförbundel menar att ett exportstöd bör kunna utgå lill såväl kollektiva som företagsindividuel­la exportsatsningar. Exportrådet framhåller att med det höga koslnads­läge som svenskt glas har i dag avsättningsmöjligheter finns endast på högprismarknader där exporlaktiviteterna kräver betydande finansiella insatser. För genomförandet av effektiva aktiviteter på dessa marknader anser exportrådet att den anslagsram och den programperiod som ar­betsgruppen har föreslagil är ett minimum, LO erinrar i sitt yttrande om att organisationen tidigare och i annat sammanhang har föreslagit att bildandet av ett exportbolag med starkt statligt inflytande borde ut­redas. LO aktuaUserar nu ånyo detta förslag. Exportbolaget skulle enligt LO inrikta sig på branscher med exklusiva kvalitetsprodukter såsom glas, hemtexlilier och möbler.

Den av arbetsgruppen föreslagna ökningen av anslagsramen för o m-ställningsfrämjande åtgärder tillstyrks i princip av de remissinstanser som har tagit upp denna fråga. Även den inriktning av omslällningsstödet som föreslås av arbetsgruppen tUlstyrks,

Behovet av ökat forsknings- och utvecklingsarbete inom den manuella glasinduslrin har tagits upp av flera remissinstanser. Härvid framhålls vikten av ökade insatser på delta område och tillstyrks förslaget alt behovet av forsknings- och utvecklingsinsatser särskilt ut­reds, STU ger i sitt yttrande en redogörelse för det forsknings- och ut­vecklingsarbete som f. n, bedrivs inom detla område. Vad gäller den kol­lekliva forskningen som bedrivs vid Glasforskningsinslitutet har det to­tala stödel under treårsperioden 1973/741975/76 uppgått tUl 2,4 milj, kr,, varav hälfien har finansierats med statiiga medel via STU, För in-

Prop. 1976/77: 61

10

nevarande treårsperiod har den totala medelsramen ökat till nära 3,4 milj, kr, STU erinrar även om alt STU under innevarande budgetär pla­nerar en utredning rörande behov och inriktning av framtida forsknings-och utvecklingsinsatser inom svensk glasindustri och då framför allt den manueUa glasinduslrin,

I fråga om behovet av en ökad investeringsaktivitet inom branschen är remissopinionen samstämmig. Flera av de remissinstanser som tagit upp denna fråga ansluter sig även till arbetsgruppens uppfattning atl branschen har begränsade möjligheter alt av egen kraft genomföra er­forderliga investeringar. Länsstyrelsen i Kalmar län. Svenska fabriksar­betareförbundet, KF m. fl. menar dock att arbetsgruppens kalkyl över behovet av kapitaltillskott till branschen är alltför schablonmässig. Ar­betsgruppens förslag om finansiellt slöd möter emellertid ingen erinran. Bland de mest angelägna behovsområdena för en ökad investe­ringsaktivitet nämner flera remissinstanser arbetsmiljön. Som ell kon­kret och angeläget investeringsprojekt framhåller bl. a. arbetarskydds-styrelsen och STU den inom branschen planerade gemensamma råvaru-anläggningen.

Några remissinstanser diskuterar i sina yttranden arbetsgruppens för­slag till strukturplan för branschen, KF understryker behovet av att föreslagna stödåtgärder kopplas till en sådan plan. Stödåtgärder för branschen ulan en sådan plan kan enligt KF komma att befästa i stället för att lösa långsiktiga problem i branschen. Även Svenska fabriksarbe­tareförbundel förordar att en strukturplan för branschen utarbetas. Det­ta bör enligt förbundet ske i nära samarbete med berörda fackliga or­ganisationer.

.Arbetsgruppens förslag att frågan om utbildning för kol­lektivanställd personal särskilt utreds möter ingen erinran. KK framhåller i sitt yttrande viklen av alt yrkesskickligheten i bran­schen vidmaklhålles eftersom överlevnadsmöjligheterna väsentligen lig­ger i elt tillvaratagande av de marknadssegment där bl. a. hantverksmäs­siga traditioner ger konkurrensfördelar. SHIO framhåller i sitt yttrande att den tvååriga specialkurs för glasbruken som finns i Nybro är en vik­tig resurs för hela branschen. Organisationen finner det emeUertid önsk­värt all ytterligare sprida den under andra året vid glasbruken integre­rade delen av undervisningen. Beträffande den konstnärliga utbildningen erinrar SHIO om att glasbruksskolan redan nu bereder elever vid Konst­fackskolan utbildning under en termin samt att en nyinrättad special­kurs i produktutformning på försök har inrättats fr. o. m. höstterminen 1976. Denna ettåriga ulbildning är avsedd specieUt för formgivare och tekniker inom glas- och träområdena.

Vad slutiigen gäUer den av arbetsgruppen föreslagna rådgivan­de nämnden har samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrkt förslaget.

Prop. 1976/77: 61

H

5    Statens industriverk

Statens industriverk framhåller i sin anslagsframställning för budget­året 1977/78 all den manuella glasindustrin under etl flertal år har be­funnit sig i ett besvärligt konkurrensläge som har krävt betydande om­slällningsåtgärder från förelagens sida. Trots atl en betydande om­strukturering i branschen har skett under senare år, bl. a. med hjälp av slalliga stimulansåtgärder, fortsätter problemen. Industriverket anser att hillills beslutade statliga ålgärder inte har varit tillräckliga för att åstad­komma långsiktig konkurrenskraft och lönsamhet i branschen.

I anslagsframställningen har industriverket lagil upp arbetsgruppens förslag i vad avser branschfrämjande åtgärder. I likhet med arbets­gruppen föreslår industriverket att anslaget för exporlfrämjande ålgär­der ökas från nuvarande 700 000 kr. per år till 3 milj. kr. per år och atl anslaget för omställningsfrämjande åtgärder ökas från nuvarande 400 000 kr. till 1,6 milj. kr. per år.

6    Skrivelserna från företrädare för den manuella

glasindustrin m. m.

I skrivelsen den 23 augusti 1976 tar den särskilda projektstyrelsen beslående av företrädare för de anställda och företagen inom den ma­nuella glasindustrin upp frågan om en för branschen gemensam anläggning för framstäUning av färdigblandad rå­vara s. k, mäng, I skrivelsen framhålls alt arbetsmUjöproblemen kring glasbrukens råvamblandning är akuta. Styrelsen anger två modeller för att lösa dessa problem, nämligen antingen omfattande investeringar i mängkammaranläggningar vid de enskilda bmken eller en enda och för branschen gemensam råvaruanläggning. Den senare lösningen har den fördelen att miljöproblemen koncentreras till elt ställe, Della ger möj­lighet till en rationell och effektiv lösning av arbetsmUjöproblemen sam­tidigt som en i övrigi mer rationell anläggning erhålls jämfört med alter­nativet där råvarublandningen sker vid de enskilda bruken. Oavsett vil­ken av de två lösningarna som väljs, uppges det totala investeringsbeho­vet bh ungefär delsamma. Förelagen i branschen har emellertid begrän­sade möjligheter att själva svara för finansieringen. Projektstyrelsen an­ser det angelägel all en ceniral råvaruanläggning snabbi kommer lill stånd och alt staten medverkar finansiellt så alt projektet kan genom­föras. Till skrivelsen har projektstyrelsen fogat utredningsmaterial rö­rande den planerade anläggningen.

Pukebergs Glasbruk AB lar i skrivelsen den 8 oktober 1976 upp vissa frågor rörande glasinduslrin och då bl, a. frågan i vilken utsträckning arbelsmiljöproblemen inom branschen kan lösas genom den pelleteringsleknik som avses bli tillämpad vid den planerade gemensam­ma råvaruanläggningen.

Prop. 1976/77: 61

j2

Länsstyrelsen i Kalmar län tar i skrivelsen den 8 november 1976 upp frågan om val av lokaliseringsort för den planerade råvaru­anläggningen, Länsslyrelsen erinrar om alt den har studerat olika lokali-seringsaltemativ och att Emmaboda och Nybro härvid har kommil alt framstå som lämpliga orter. Mot bakgmnd av arbetsmarknadssituationen i Emmaboda anser länsstyrelsen del angeläget att råvamanläggningen föriäggs dit. Vidare förordar länsstyrelsen att staten medverkar i finan­sieringen av anläggningen med lokaliseringsstöd,

I skrivelsen den 20 december 1976 redovisar projektstyrelsen elt förslag till finansiering av råvamanläggningen. Förslaget innebär att staten medverkar genom lokaliseringsstöd samt dämtöver med ett särskUt ränle- och amorteringsfritt avskrivningslån. Den totala investeringskostnaden för råvaruanläggningen beräknas till 15 mUj. kr. I skrivelsen tas även upp frågan om lokaliseringsort för an­läggningen. Projektstyrelsen anser härvid Emmaboda vara lämplig ort.

7    Föredraganden

Den manuella glasinduslrin har under det senaste decenniet utsatts för stora påfrestningar. Vid sidan av konjunkturbetingade faktorer har problemen i hög grad haft sitt ursprung i den tilltagande internationella konkurrensen från maskintUlverkat glas. Den hantverksmässiga tillverk­ningen har härigenom trängts tillbaka på flera produktområden. Denna utveckling har ställt de svenska glasbruken inför betydande omställ­nings- och anpassningsproblem och flera glasbmk har tvingats att upp­höra med sin verksamhet.

Strukturomvandlingens intensitet har samtidigt varierat. Under perio­den 19701974 var utvecklingen inom den manueUa glasinduslrin i flera hänseenden relativt stabil. Sysselsättningsnivån var i stort sett kon­stant och antalet produktionsenheter var oförändrat. Produktionsvärdet nära nog fördubblades och exportvärdet ökade med 15 % per år. På hemmamarknaden lyckades de svenska glasbruken totalt sett behålla en oförändrad marknadsandel.

Under de senaste åren har dock situationen för de svenska glasbru­ken försämrats. Den redan tidigare pressade lönsamheten försvagades ytterligare under år 1975 då den internationella efterfrågan på svenskt glas minskade samtidigt som importen steg mycket kraftigt. Del försva­gade marknadsläget kan ses som ett resultat dels av den internationella lågkonjunkturen, dels av att del relativa kostnadslägel gentemot utländs­ka tillverkare ytterligare försämrades. Del intemationella konkurrens­läget begränsar f. n. möjlighelerna alt kompensera kostnadsslegringarna genom prishöjningar.

Vid sidan av kostnads- och marknadsbelingade svårigheter finns inom branschen även andra problem av varierande styrka. Till de mest akuta

Prop. 1976/77: 61

13

hör arbetsmiljöproblemen,  främsl  i hyttorna och inom råvaruhante­ringen.

Statsmakterna har vid flera tillfällen under 1970-talet beslutat om särskilda stödåtgärder för branschen. Branschfrämjande åtgärder för den manuella glasinduslrin inleddes budgetåret 1970/71 med treåriga utbildnings- och exportprogram. Exportprogrammet har därefier för­längts. Budgetåret 1972/73 kompletterades åtgärderna med dels bidrag till konsultinsatser för omslällningsfrämjande åtgärder, dels strukturga­rantier. Enligt gällande riksdagsbeslut löper de branschfrämjande åtgär­derna för manuell glasindustri t, o. m, utgången av innevarande bud­getår.

Betydande insalser har således redan nu gjorts för att underlätta en nödvändig omställnings- och anpassningsprocess. Del är emellertid up­penbart all hittills vidtagna åtgärder från såväl statsmakternas som företagens sida inte har varit tillräckliga för att uppnå en tillfreds­ställande konkurrenskraft och därmed långsiktig trygghet för de ansläll­da inom branschen.

Sommaren 1975 tillsatte statens industriverk en särskild arbetsgrupp med uppgift atl närmare kartlägga situationen och utvecklingstenden­serna inom den manuella glasinduslrin saml överväga ytterligare ålgär­der för alt förbättra branschens konkurrenskraft. Arbetsgruppen publi­cerade i februari 1976 rapporten (SIND PM 1976: 3) Den manuella glasindustrin i Sverige. Rapporten har överlämnats lill industrideparte­mentet och har därefter remissbehandlats.

Arbetsgruppen föreslår etl femårigt ålgärdsprogram med fortsatta branschfrämjande åtgärder och dessuiom bl, a. elt finansiellt stöd till branschen.

I likhel med arbetsgruppen och en samstämmig remissopinion anser jag att del läge som den manueUa glasindustrin befinner sig i motiverar ytterligare statiiga åtgärder. I framliden kommer med slor sannolikhet successivi skärpta krav att ställas på den svenska manuella glasindustrin. Detla gäller i fråga om bl, a, marknadsföringsinsatser, produktutveck­ling, produktionsteknisk utveckling, effektivare produktionsutmstning och förbättrad arbetsmiljö, EnUgt min bedömning är det endast elt fåtal glasbruk som av egen kraft kommer atl kunna bemästra de problem som hänger samman härmed, Syftel med del ålgärdsprogram som jag kom­mer att förorda är all på bästa säll medverka till all den långsikliga kon­kurrenskraften i branschen stärks väsentligt för att de anslällda ska kunna ges en tryggad sysselsättning. Jag kommer alt förorda även sär­skilda åtgärder för all snabbt komma till rätta med de mest akuta arbets­miljöproblemen.

Jag vill emellertid understryka att statliga åtgärder för branschen måste ses som elt lidsbegränsal slöd och som ell komplement tUl före­lagens egna ansträngningar. Myckel talar för all en i olika avseenden

Prop. 1976/77: 61

14

ökad samverkan inom branschen blir avgörande för glasbrukens lönsam­het och långsiktiga konkurrenskraft. Slödel bör därför ges en sådan ut­formning alt samverkan och samarbete stimuleras.

Jag övergår nu till att närmare behandla de särskilda åtgärder som är aktuella.

De svenska glasbruken har under lång lid avsatt en väsentlig del av sin produktion på utiändska marknader. Denna andel har under 1970-lalet legat på omkring 40 % (värdemässigt). Även om exportandelen och exportberoendet varierar mellan de enskilda glasbmken, framslår del som helt klart att möjUghetema till en framgångsrik export alltmer har kommil all bli en avgörande överlevnadsfaklor för flertalet glasbruk. Den omorientering i produklhänseende mol mer konstnärligt präglade och prisokänsliga produkter som i viss mån har skett har emellertid inne­burit all företagen i ökad utsträckning har fått inrikta sig på begränsade köparkalegorier. En bibehållen eller ökad export har därmed förutsatt en vidgning av antalet avsättningsmarknader, något som hittills endast i begränsad utsträckning har kunnai förverkligas. Detta har dessuiom inneburit betydande ekonomiska påfrestningar för glasbruken.

De exporlfrämjande åtgärderna som tidigare har beslutats av riks­dagen torde ha underlättat branschens exportsträvanden. Jag anser dock, i likhel med arbetsgruppen och de remissinstanser som har yttrat sig i denna fråga, att fortsatta och väsentligt vidgade exporlfrämjande ålgär­der nu bör komma i fråga för den manuella glasindustrin. För att branschen skall kunna uppnå en ökad och långsiktig stabil export lorde del dock samtidigt vara nödvändigt med ett ökat och i fasta former etablerat samarbele vad avser den internationella marknadsföringen. I detta avseende delar jag den uppfattning som har framförts av flera remissinstanser, bl. a. av handelskamrarna i Kalmar län samt i Krono­bergs och Blekinge län. Endast etl fåtal förelag i branschen lorde i dagsläget ha egna resurser för att klara ett framgångsrikt exporlarbele. Jag finner det angeläget att det exportkunnande och den exporterfaren-hel som redan nu finns inom vissa glasbruk genom olika samarbelsaklivi-teler ges en ökad spridning i branschen.

Arbetsgruppen har i sin rapport förordal att exportstödet koncentre­ras till företagsindividuella projekt. I remissyttrandena från bl. a. kom­merskollegium, Sveriges exportråd och Svenska fabriksarbetareförbun­det anförs att exportstöd bör kunna utgå till såväl företagsindivi­duella som kollektiva exportsatsningar. Jag vill erinra om att riksdagen vid 1975/76 års riksmöte har beslutat om ändring i riktlinjerna för ex­portprogrammet för den manuella glasindustrin i detta avseende (NU 1975/76: 53 s. 57, rskr 1975/76: 387). Beslutet innebär att, vid sidan av slöd till kollekliva projekt, även förelagsindividuellt utformat exportstöd i särskilda fall kan utgå. Jag finner nu gäUande riktUnjer i detta avseen­de ändamålsenliga. Jag vUl i sammanhanget erinra även om den änd-

Prop. 1976/77: 61

15

ring av reglerna för exportstödet som jag har förordal vid min anmä­lan av anslaget Företags- och branschfrämjande åtgärder i budgelpro­posUionen 1977 (prop, 1976/77: 100 bU, 17 s, 66). Genom atl etablering av försäljningsorganisationer utomlands föreslås kunna rymmas i de ex­portfrämjande åtgärderna bör effekten av exportstödet öka.

Det s, k, strukturstödet bidrag till konsultinsatser för omställnings­främjande åtgärder samt statliga lånegarantier, s. k. strukturgarantier infördes för den manueUa glasindustrin fr. o. m. budgetåret 1972/73 och löper enligt gällande riksdagsbeslut till utgången av innevarande budgetår. Strukturstödet har varit ett viktigt medel för att underlätta den omställnings- och omstruktureringsprocess som har varit nödvän­dig. Behov föreligger emellertid alltjämt av intern rationalisering samt ökad samverkan och vidgat samarbete i olika avseenden mellan glas-bmksförelagen.

I arbetsgruppens rapport har föreslagits att bidrag till konsultinsatser skall kunna utgå även till utredningar av teknisk natur. Denna ändrade inriktning i omslällningsstödet har tillstyrkts av en bred remissopinion. För egen del vill jag erinra om att jag vid min anmälan av anslaget Förelags- och branschfrämjande åtgärder i budgetpropositionen 1977 (prop. 1976/77: 100 bil. 17 s. 67) har förordat att användningsområdet för konsultinsatserna vidgas för samtUga branscher, som är föremål för denna branschfrämjande åtgärd, till att omfatta även undersökningar som syftar till all i förelagen införa redan utvecklad produktionsteknik och/eller anpassa sådan teknik till företagens behov.

Mot bakgrund av vad jag nu har anfört i fråga om exporlfrämjande åtgärder och bidrag lill konsultinsatser för omställningsfrämjande åt­gärder förordar jag atl dessa åtgärder förlängs för den manuella glasindustrin med tre budgetår, dvs. t. o. m. utgången av budgetåret 1979/80. Resurserna bör samtidigt väsentligt utökas. Jag beräknar det totala medelsbehovel lill 10 milj. kr. för hela treårsperioden. Likaledes förordar jag all systemet med strukturgarantier förlängs för den ma­nuella glasindustrin atl gälla under ytterligare tre budgetår fr. o. m. budgelårel 1977/78. Vid min anmälan av anslaget Kostnader för ränte­befrielse vid slrukturgaranlier till företag inom vissa industribranscher i budgetpropositionen 1977 (prop. 1976/77: 100 bil. 17 s. 75) har jag förordat att den totala ramen för strukturgarantier höjs från nuvarande 125 milj. kr. till 155 milj. kr. Jag har härvid räknat med att behövligt ut­rymme för slrukturgaranlier även lill den manuella glasinduslrin kommer alt föreligga under del närmast kommande budgelårel. Den ram för räntebefrielse vid slrukturgaranlier som jag vid min anmälan av nyss­nämnda anslag har förordat anser jag vara tillräcklig även för den ma­nuella glasindustrin.

Den manuella glasindustrin kännetecknas av en i huvudsak hantverks­mässig produktionsteknik. Produktionen är därmed relativt arbetsinten-

Prop. 1976/77: 61

16

siv, vilket i kombination med under senare år snabbt stigande lönekost­nader har medfört en från produklionskostnadssynpunkt försvagad kon­kurrenskraft gentemot utländska tiUverkare. I detta perspektiv måsle den svenska manuella glasindustrin i allt väsentligt fortsätta anpassning­en mol produktområden där hög kvalitet och konstnärlig prägel utgör starkare saljargument än priset. Förutsättningar härför bör enligt min bedömning föreligga. Även med etl bibehållande av den manuella ka­raktären i väsentliga tUlverkningsmomenl, finns det med nu tUlgänglig produktionsteknik utrymme för rationaliserings- och mekaniseringsål-gärder av kostnadssänkande natur. Den pressade lönsamheten under lång tid för flertalet glasbruk har emellertid resulterat i svårigheter bl, a, vad gäller finansieringen av mer avancerad produktionsutmst­ning. För att den manuella glasindustrin skall kunna bli långsiktigt livskraftig, måste relativt omfattande rationaliserings- och mekanise­ringsåtgärder genomföras.

Vid sidan av den typ av investeringar som jag nu har nämnt finns inom branschen ett akut behov av omfattande investeringar för att förbättra arbetsmiljön. Förhållandena är i detta avseende mycket otill­fredsställande, framför allt inom råvaruhanteringen och kring smältpro-cessen.

Visserligen finns möjlighet att erhålla särskilda garantilån för att för­bättra arbetsmiljön, enligt förordningen (1975: 632) om lånegaranti för arbetsmiljöförbättringar, s. k. AG-lån, men enligt vad jag har inhämtat har dessa garantilån av glasindustrin utnyttjats endast i mycket begränsad omfattning. Anledningen härtill synes vara dels de begränsade belopp med vilket garantUån kan utgå, dels begränsade möjligheler för flertalet glasbmk att klara de i och för sig gynnsamma amorte­rings- och räntevillkor som är knutna till dessa lån. Den pincipiella grundsyn som måsle anläggas är att kostnaderna för att förbättra ar­betsmiljön är en del av produktionskostnadema och att dessa således skall bäras av företagen själva. De investeringar som behövs för all uppnå en acceptabel arbetsmiljö i glasbruken är emellertid av sådan omfattning att många glasbruk i praktiken har små eller inga möjligheter att själva genomföra dessa med de finansieringsmöjligheter som i dag föreligger. Den gemensamma anläggning för råvamblandning som nu planeras anser jag vara ett viktigt steg i strävandena att komma till rätta med arbetsmiljöproblemen i branschen. Jag återkommer till denna fråga i det följande.

Mot bakgrund av vad jag nu har anfört förordar jag att ett särskilt investeringsstöd sätts in för den manuella glasinduslrin under en lid av tre år. Ett sådant stöd är angelägel både för alt höja branschens effektivi­tet och för att förbättra arbetsmiljön i branschen, 1 denna fråga har jag samrått med chefen för arbetsmarknadsdepartementet.

För effektivitetshöjande investeringar i produktionsutmstning och för

Prop. 1976/77: 61

17

investeringar som syftar till atl förbättra arbetsmiljön bör ett direkt stöd kunna lämnas i form av avskrivningslån. Avskrivningslån bör kunna utgå med högst 50 % av investeringskostnaderna.

Stöd i form av avskrivningslån för effektivitetshöjande investeringar i produktionsutmstning bör komma i fråga enbart för företag som ge­ nom den planerade investeringen, eventuellt i kombination med ytter­ligare åtgärder, kan bedömas lönsamma och långsiktigt konkurrenskraf­tiga. En så hög andel avskrivningslån som 50 % bör komma i fråga en­dast i de fall investeringen inte endast har påtagligt effektivitetshöjande effekt utan dessutom sker i anslutning till andra åtgärder som är av vä­sentlig betydelse för branschens effektivitet och konkurrenskraft. Detla kan i praktiken komma alt innebära alt en relativt hög bidragsandel kan beviljas enbart i de fall som investeringen sker i anslutning till samverkan i konkreta och fasta former mellan två eller flera företag. I övriga fall bör som regel gälla atl avskrivningslånels andel av investeringskostna­ derna skall vara lägre.

Hur en samverkan konkret bör utformas vad gäller omfattning och inriktning varierar naturligtvis från faU till fall. Medan för vissa företag ett ägarmässigt samgående kan vara den lämpligaste formen, är i andra faU ett samarbele av mera begränsad omfattning, t. ex. i fråga om ge­mensam marknadsföring, kanske den bästa lösningen. Ytterligare andra former kan vara avtal om produktbyten, produktutveckling eller ge­mensamt produktionstekniskt utvecklingsarbete. Jag vill dock understry­ka att samverkan inte skall ses som ett självändamål utan som etl medel för att uppnå lönsamhet och långsiktig konkurrenskraft.

Vid beslut om slöd i form av avskrivningslån till investeringar som i första hand syftar lill atl förbättra arbetsmUjön bör, i enlighet med vad jag tidigare har anförl, den allmänna regeln vara alt företagen själva så långt möjligt skall svara för finansieringen. Vidare bör gälla att endast företag som i det längre perspektivet kan bedömas ha fömtsättningar för lönsam verksamhel bör komma i fråga för avskrivningslån. Avskriv­ningslån för arbetsmUjöinvesteringar bör vidare komma i fråga endast för sådana projekt som är avsedda alt lösa de mest akuta arbetsmiljö­problemen och då i första hand i hyttorna och inom råvaruhanteringen.

Avskrivningslånen, som bör beviljas av statens industriverk, bör vara ränle- och amorteringsfria och normalt skrivas av med ett lika stort be­lopp varje år under en period av högst tio år. En förutsätining för av­skrivningslån bör vara att industriverket ges full insyn i företagets eko­nomiska utveckling och i de samverkansplaner som kan komma att ut­göra vUlkor för beviljande av avskrivningslån. Det ankommer på rege­ringen att meddela närmare föreskrifter för beviljande av avskrivnings­lån. För stöd till effektivitetshöjande investeringar och arbetsmiljöinves­teringar i form av avskrivningslån beräknar jag medelsbehovet tUl totalt 15 milj. kr. under en treårsperiod, räknat fr. o. m. budgetåret 1977/78.

Prop. 1976/77: 61

18

För att möjliggöra en ändamålsenlig fördelning av det investerings­stöd som jag nu har förordat bör en översiktlig plan upprättas för investeringsstödets fördelning på olika behovsområden. Detla arbele bör åvila statens industriverk och ske efter samråd med företrädare för företag och anslällda i branschen.

En särskild projektstyrelse inom branschen har i en skrivelse i au­gusti 1976 tagit upp bl. a. de miljöproblem som sammanhänger med blandning av råvaror tUl s. k. mäng. Projektstyrelsen framhåller härvid alt problemen kan lösas antingen genom investeringar i mängkammar­anläggningar vid de enskilda bmken eller genom att en för branschen gemensam anläggning för framställning av mäng byggs. Investerings­kostnaderna i de två alternativen bedöms beloppsmässigt likvärdiga. En gemensam anläggning har enligt projektstyrelsen flera fördelar och sty­relsen anser att de miljöproblem som i dag är förenade med råvaru­blandningen inom den manuella glasindustrin bäst löses med en för branschen gemensam anläggning. Jag delar denna uppfattning och i likhel med projektstyrelsen och flera av de remissinstanser som yttrat sig över arbetsgruppens rapport finner jag det angeläget alt nämnda an­läggning kommer till utförande.

I fråga om investeringsstöd till den planerade råvamanläggningen vill jag anföra följande. Diskussioner har under hösten 1976 förts mellan projektstyrelsen och en konsult engagerad av industridepartementet. Syftel har härvid varit att få fram en lämplig modell för finansieringen av råvaruanläggningen. Projektstyrelsen har i december 1976 redovisat ett förslag till finansiering som förutsätter dels alt lokaliseringsstöd be­viljas med 6 milj. kr., dels att staten skjuter till 2 milj. kr. i form av ett särskUt avskrivningslån. Den totala kostnaden för anläggningen har av projektstyrelsen beräknats till 15 milj, kr, inkl, rörelsekapital.

Vad gäller lokaliseringsort för anläggningen anser projektstyrelsen Emmaboda vara lämplig.

1 likhel med projektstyrelsen och även länsstyrelsen i Kalmar län bedömer jag Emmaboda vara lämplig lokaliseringsort för råvamanlägg­ningen. Frågan om lokaliseringsstöd bör dock prövas i sedvanlig ord­ning. Det investeringsstöd som enligt projektstyrelsens kalkyl därut­över behövs anser jag bör kunna utgå inom ramen för det särskilda in­vesteringsstöd i form av avskrivningslån som jag nyss har förordat för bl, a, arbetsmiljöförbättrande åtgärder. En förutsättning för att särskilt statligt finansiellt stöd skall lämnas till uppförandet av råvaruanlägg­ningen bör dock vara en fuUgod uppslutning kring projektet. I enlighet med vad jag tidigare har angivit bör det ankomma på siatens industri­verk atl pröva frågan om särskilt investeringsstöd till anläggningen. De nu föreslagna avskrivningslånen bör kunna komma till användning även för vissa investeringar som måste ske vid de enskilda bruken som en

Prop. 1976/77: 61

19

direkt konsekvens av all en ceniral råvaruanläggning utnyttjas för inköp av mäng.

I arbetsgruppens rapport framhålls behovet av forsknings- och ut­vecklingsarbete inom branschen. Arbetsgruppen föreslår att detla utreds särskUt. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har i sitt yttrande över arbetsgruppens rapport nämnt atl elt sådant utredningsarbete planeras bli genomfört vid STU under innevarande budgetår.

Det statiiga stödet till den kollektiva forskningen för branschen är redan nu betydande. Sommaren 1976 tecknades mellan STU och Stiftel­sen glasforskning ett treårigt avtal för det forsknings- och utvecklings­arbete som bedrivs vid Glasforskningsinstitutet. Avtalet som löper till utgången av budgetåret 1978/79 innebär alt institutets resurser väsent­ligt har ökats, från totalt 2,4 milj. kr. under föregående avtalsperiod till nära 3,4 milj. kr. under innevarande avtalsperiod. Det statliga slödel täcker 50 % av kostnadema för denna forskning. Den kollektiva forsk­ning som bedrivs vid Glasforskningsinstitutet avser i första hand mate­rialteknik. Härutöver kan STU inom ramen för behovsområdet Produk­tionsteknik bevUja enskilda eller gmpper av företag stöd för produk­tionstekniskt utvecklingsarbete. Det är emellertid angeläget att ökade insatser görs för produktionsteknisk utveckling inom den manuella glas­industrin.

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] har vid sin anmälan av anslaget Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling i budgetproposi­tionen 1977 (prop. 1976/77: 100 bil. 17 s. 227) räknat med ökade re­surser för produktionsteknisk forskning och utveckling inom den manu­ella glasindustrin och då i första hand för samarbetsprojekt. För de närmast kommande tre budgetåren har beräknats totalt 1,2 mUj. kr.

Arbetsgruppen har i sin rapport framhållit vikten av yrkesskicklighet inom den manuella glasindustrin och föreslår mot den bakgmnden ett program för utbildning av koUektivanstäUd personal inom kvalificerad produktion. Ett sådant program bör enligt arbetsgruppen närmare utre­das och knytas till den gymnasiala yrkesutbildningen för glasarbetare. Jag delar uppfattningen att yrkesskickligheten inom den manueUa glas-tillverkningen är av stor vikt. I själva verket är det en grundläggande förutsätining för att branschen skall kunna arbeta inom konkurrens­kraftiga produktområden.

Ansvaret för den grundläggande yrkesutbildningen åvilar i huvudsak samhället. Inom skolöverstyrelsen utarbetas f. n. i samarbete med ar­betsmarknadens parter, förslag till nya lim- och kursplaner för en två­årig UtbUdning i manuell glaslillverkning. Denna ulbildning avses ersät­ta den tvååriga specialkurs som nu anordnas. Undervisningen under and­ra årskursen kommer att organiseras i form av inbyggd undervisning, vilket innebär att det arbetstekniska momentet förläggs till enskilda glas­bruk. Skolöverstyrelsen räknar med att de nya tim- och kursplanerna

Prop. 1976/77: 61

20

skall föreUgga i början av detta år. Som redovisas i remissyttrandet från Sveriges  hantverks-   och  industriorganisation  finns redan  nu,  utöver gmndläggande yrkesutbildning för glasarbetare, fr.o.m. hösten 1976 även en specialkurs i produktutformning inom glas- och Iräområdena. Vad gäller fortbildning för dem som redan är verksamma inom glas­induslrin vill jag erinra om de möjUgheter som finns atl utnyttja del all­männa  utbildningsutbudet  inom den kommunala vuxenutbildningen. Inom den del av utbildningen som i särskilt hög grad är yrkesinriktad pågår ell utvecklingsarbete inom skolöverstyrelsen. Samtliga läroplaner som skall gälla efter den 1 juli 1977 skall ha faststäUts av skolöversty­relsen efler samråd med arbetsmarknadens parter. Det förbättrade ut­budet inom kommunal VuxenutbUdning är dock inte avsett atl ersätta företagens interna fortbUdningsverksamhet. Jag vill erinra även orn den pågående utredningen (A 1975: 01) om företagsutbildningen, som skall kartlägga bl. a. personalutbUdningen med hänsyn till företagens behov av personal med yrkeskunskaper. Enligt vad jag har inhämtat beräknas utredningens arbele vara avslutat våren 1977.

Mot bakgrund av vad jag nu anfört och efter samråd med chefen för utbildningsdepartementet och statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] finner jag inle anled­ning att förorda ytterligare utbUdningsålgärder för den manuella glas­industrin.

Arbetsgruppen föreslår att en rådgivande nämnd inrättas med uppgift alt fungera som referensgrupp vid statens industriverk under program­perioden. Förslaget tillstyrks av samtliga remissinstanser. Även för egen del finner jag det ändamålsenligt att en sådan nämnd inrättas. Enligt vad jag har inhämtat från industriverket håller redan nu en rådgivande nämnd för manuell glasindustri på att bildas.

Anslagskonsekvensema för nästa budgetår av de förslag som jag nu har lagl fram tar jag upp i det följande. Härvid beaktar jag även kost­naderna vid statens industriverk för administration av de ålgärder som jag har föreslagit. Beträffande förstärkta resurser för produktionstek­nisk forskning och utveckling har, som jag nyss har nämnt, anslags­frågan för budgetåret 1977/78 redan tagits upp i budgetpropositionen 1977,

8    HemstäUan

Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

att godkänna de av mig förordade riktlinjerna för åtgärder för den manuella glasindustrin.

Prop. 1976/77: 61

21

9    Anslagsfrågor för budgetåret 1977/78

DRIFTBUDGETEN

FJORTONDE HUVUDTITELN

B. Industri m. m.

B 7. Företags- och branschfrämjande åtgärder

I budgetpropositionen 1977 (prop. 1976/77: 100 bU. 17 s, 72) har regeringen föreslagit riksdagen att under denna anslagsrubrik anvisa ett reservationsanslag av 45 610 000 kr.

Med hänvisning till vad jag nyss har anfört i fråga om branschfräm­jande åtgärder för den manuella glasindustrin förordar jag att rubrice­rat anslag för budgetåret 1977/78 räknas upp med 3 milj. kr. Jag har härvid beräknat 2 milj. kr, för exporlfrämjande ålgärder och 1 milj. kr. för omställningsfrämjande åtgärder.

Jag hemställer att regeringen med ändring av sitt förslag i budget­propositionen föreslår riksdagen

alt till Företags- och branschfrämjande ålgärder för budgetåret 1977/78 anvisa ett med 3 000 000 kr. höjt reservationsanslag av 48 610 000 kr.

KAPITALBUDGETEN

V. FONDEN FÖR LÅNEUNDERSTÖD

V:14. Lån till investeringar inom manuell glasindustri

Nytt anslag (förslag 9 000 000)

Inom ramen för ett treårigt investeringsstöd för manuell glasindustri bör, som jag tidigare har anfört, ulgå avskrivningslån tUl dels effektivi­tetshöjande investeringar, dels vissa arbetsmiljöinvesteringar inom en ram av totalt 15 milj. kr. För budgetåret 1977/78 bör 9 milj. kr, anvi­sas. Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Lån till investeringar inom manuell glasindustri för bud­getåret 1977/78 anvisa ett investeringsanslag av 9 000 000 kr.

Prop. 1976/77: 61

22

10   Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genom proposition föreslå riksdagen all aniaga de förslag som före­draganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM H74 7M079