Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Majrts proposition nr 156 år 1971

Prop. 1971:156

Nr 156

Kungl. Mai:ts proposition om höjda bostadstillägg för barnfamiljer, m. m.; given Stockholms slott den 29 oktober 1971.

Kungl, Maj:t vill härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet över socialärenden, föreslå riksdagen att bifalla de förslag, om vilkas avlåtande till riksdagen föredraganden hemsfäUt,

Under Hans Maj:ts Min allernådigste Konungs och Herres frånvaro:

CARL GUSTAF

CAMILLA[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag om kraftigt höjda bostadstiUägg för barnfamiljer, särskilt familjer med många bam och familjer med höga boendekostnader,

I fråga om de statliga bostadstUläggen föreslås att den nuvarande uppbyggnaden med grandbelopp och bostadsanknutna tiUäggsbelopp er­sätts av ett enhetligt inkomstprövat stöd med 75 kr. i månaden för varje barn, oberoende av bostadsstandard. Det innebär en förenkling av systemet och ger samtidigt ett förstärkt stöd främst tUl familjer med låga inkomster och många barn.

Vidare föreslås en kraftig förstärkning av de statsbidragsberättigande kommunala bostadstilläggen. Den andel av hyran över 400 kr, i måna­den som kompenseras genom tUläggen föreslås höjd från 40 % till 80 %, Det betyder en fördubbling av stödet för de famUjer som nu har kommunala bostadstUlägg enligt statsbidragsnormema. Dessutom föreslås en uppräkning av de övre hyresgränserna för statsbidragsberättigande kommunala bostadstUlägg, De nya övre hyresgränserna föreslås bli 650 kr,/mån, för famUjer med ett eUer två barn, 800 kr,/mån, för familjer med tre eller fyra bam och 925 kr,/mån, för familjer med fem eUer flera barn. För famUjer med hyror som går upp tiU de nya grän­serna innebär förslaget mer än en fördubbling av det kommunala tiU-lägg som nu utgår enligt statsbidragsreglerna.

1    Riksdagen 1971.    1 saml.   Nr 156

Prop. 1971:156

2

Förbättringarna föreslås träda i kraft den 1 april 1972, Kostnads­ökningen beräknas till ca 300 milj, kr, för helt år. Denna kostnads­ökning bör i sin helhet falla på staten. Kommunerna kompenseras för sina kostnader dels genom en höjning av statsbidraget för de kommunala bostadstiUäggen från 50 till 60 %, dels genom en höjning av statsbidra­gen till kommunernas kostnader för driften av daghem och fritidshem. Statsbidraget för daghem höjs från 2 800 kr, till 4 000 kr. per plats och för fritidshem från 1 500 kr. till 2 000 kr. per plats.

Utredningsarbetet beträffande ett bostadssocialt stöd till låginkomst­tagare utan barn bedrivs med sikte på att det skall finnas möjlighe­ter att införa ett sådant stöd under år 1973. Preliminärt beräknas ett sådant stöd kosta i runt tal 100 milj. kr.

Prop. 1971:156

3

Utdrag av protokollet över socialärenden, hållet inför Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenten i statsrådet på Stockholms slott den 29 oktober 1971.

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ministern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], ASP­LING,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], CARLS­SON.

Statsrådet Odhnoff anmäler efter gemensam beredning med stats­rådets övriga ledamöter fråga om höjda bostadstillägg för barnfamiljer, m. m. och anfÖr,

Gällande bestämmelser m. m.

Bostadstillägg till barnfamiljer infördes den 1 januari 1969 efter beslut av 1968 års riksdag. Gällande bestämmelser finns i kungörelsen (1968: 425) om statiiga bostadstillägg till barnfamiljer (ändrad senast 1971: 120) och kungörelsen (1968: 426) om statsbidrag tiU kommunala bostadstillägg till barnfamiljer (ändrad 1969: 583), Tillämpningsföre­skrifter meddelas av bostadsstyrelsen.

Bostadstillägg utgår tiU familj med barn under 16 år som helt eUer delvis försörjs inom familjen. Som föratsättning för rätt tUl tillägg gäller att familjen är bosatt i Sverige,

Det StatUga bostadstillägget består dels av ett grundbelopp som ut­går oberoende av bostadsvillkor, dels av bostadsanknutna tilläggsbe­lopp. Grundbeloppet utgår med 60 kr. i månaden för familjer med ett barn. Beloppet ökar med 20 kr. i månaden för varje tUlkommande barn. Familjer med ett barn får endast grundbeloppet. Till familjer med två eller flera barn kan ytterligare stöd utgå beroende på bosta­dens storlek och utrustning.

För högsta belopp tiUämpas en trångboddhetsnorm som innebär att bostaden skall vara minst så stor att antalet boende per rum, köket oräk­nat, är högst två personer. Större bostad än fyra rum och kök krävs dock inte. Utgångspunkten för uppbyggnaden av de statliga bostads­tilläggen är att beloppet ökas med 60 kr, i månaden för varje ram ut­över det första upp till det ramsantal som följer av trångboddhetsnor­men. Vid tillämpning av utrymmesnormen medräknas inte ram som är uthyrt. Som uthyrning räknas all upplåtelse av ram till andra än släktingar.

Prop. 1971:156

4

Uppbyggnaden av det statliga bostadstillägget (före inkomstprövning) visas i följande sammanställning som avser tvåförälderfamiljer där bar­nen är under 16 år.

Bostads viUkor

Antal barn under 16 år

1

2                 3                 4

5

Mänadsbelopp i kr.

Ej särskilda villkor

60

80             100             120

140

2 rum och kök

60

140             160             180

200

3 rum och kök

60

140             220             240

260

4 rum och kök el. större

60

140            220             240

320

När det gäller utrustningsviUkoren krävs för att en familj med två barn skall få det högre bostadstiUägget att familjen har egen bostad, som är försedd med vatten- och avloppsledningar samt har tiUgång till bad­rum eller duschrum i det hus där bostaden är inrymd. För familj med tre eller flera barn krävs för högre bostadstUlägg än grundbeloppet att familjen har egen bostad som är försedd med vatten- och avloppsled­ningar. För högsta bostadstiUägg krävs därutöver att familjen har till­gång till badram eller duschrum i det hus där bostaden är inrymd.

En sammanfattning av det nuvarande statUga bostadstilläggets års-belopp (före inkomstprövning) visas i följande tablå.

Antal boende och antal

Antal barn under 16

år

rum (köket oräknat)

1

2

3

4

5

a) Antal boende per

rum är mer än två

personer och fa­miljen disponerar ett rum

720

960

1200

1440

1 680

två rum

720

960

1 920

2 160

2 400

tre rum

720

960

1920

2 160

3 120

b) Antal boende per rum är högst två personer eller familjen disponerar minst fyra rum

720

1680

2 640

2 880

3 840

Inkomstprövningen för bostadstiU'ägg sker på grandval av familje­försörjarens beskattningsbara inkomst tUl statlig inkomstskatt enligt den taxering, varom uppgift är tillgänglig vid beslutstiUfäUet, Avgörande för bidragsrätten under år 1972 är således normalt inkomsten under år 1970 som faststäUs vid 1971 års taxering. Om inkomsten senare minskat väsentiigt kan hänsyn tas till den aktueUa inkomsten. Enligt bostads­styrelsens anvisningar avses därvid en minskning med minst en tredjedel, I fråga om makar läggs deras sammanlagda beskattningsbara inkomst

Prop. 1971:156

5

till grund för beräkningen av bostadstilläggets storlek, om de ej lever åtskilda.

Enligt de regler som gäUer för bidragsgivningen under år 1972 ut­går oreducerat bostadstillägg om familjeförsörjarens beskattningsbara inkomst ej överstiger 10 000 kr. Överstiger inkomsten detta belopp re­duceras bostadstillägget på sätt som framgår av följande tablå.

Statligt beskatt-      Motsvarande årsinkomst

Bidraget reduceras

ningsbar inkomst   ------------------------- 

med följande andel av

för gift vars

för ensam-

den beskattningsbara

make saknar

stående med

inkomsten i resp,

inkomst, ca

barn, ca

inkomstskikt

10 10016 000 kr, 20 00026 000 kr 23 00029 000 kr 12 %

16 10020 000 » 26 00030 000 » 29 00033 000 » 18 %

2010024 000» 30 00035 000» 33 00038 000» 24%

24100

»     35 000

»   38 000

»     30%

För familjer där båda makarna har förvärvsarbete kan den angivna beskattningsbara inkomsten motsvaras av en faktisk årsinkomst upp till samma belopp som här angetts för ensamstående med barn. Detta gäller enUgt de skatteregler som var i kraft t, o, m, inkomståret 1970, På grund av eftersläpningen vid inkomstprövningen av bostadstiUäggen får de nya skatteregler som gäller fr, o, m, den 1 januari 1971 betydel­se för bostadstilläggen först år 1973, Vid inkomstprövningen tas även hänsyn tiU eventuell förmögenhet.

Bostadstillägg beviljas för högst ett kalenderår i sänder och utgår fr, o, m, kvartalet närmast efter det kvartal då rätt tiU sådant tUfägg uppkommit. Beträffande ändring i bostadstilläggets belopp gäller en garantiregel som innebär att bostadstillägg aldrig får minskas av den an­ledningen att antalet barn under sexton år i familjen har ökat, vilket annars skuUe kunna ske på grund av bostadsvillkoren. Den som upp­bär bostadstillägg har upplysningsplikt angående inträffad omständig­het som har betydelse för rätt till bostadstillägg.

Ansökan om bostadstillägg görs hos det kommunala organ som hand­har bidragen (förmedlingsorganet) enligt formulär som faststäUs av bostadsstyrelsen. När förmedlingsorganet erhållit ansökan skall det prö­va ärendet och därvid låta besiktiga bostaden om det är nödvändigt.

Utbetalning av bostadstillägget görs månadsvis av förmedlingsorganet. Rätt att uppbära bostadstUlägg tillkommer familjeförsörjaren, I fråga om makar tillkommer rätten makarna gemensamt. Utbetalningen av bo­stadstillägget sker till den som sålunda har rätt att uppbära bostadstiUäg­get, Beträffande makar går utbetalningen till den av makarna som an­ges av dem. Om båda makarna så önskar utbetalas tillägget till hyres­värden eller i fråga om egnahem till kreditgivaren under förutsätt­ning att hyresvärden resp. kreditgivaren samtycker till detta. Undantags-

!*    Riksdagen 1971.    1 saml.    Nr 156

Prop. 1971:156

6

vis om det föreligger särskilda skäl kan länsbostadsnämnden eller, efter nämndens bemyndigande, förmedlingsorganet besluta att bostads­tillägget i StäUet skall utbetalas till barnavårdsman eller annan lämplig person att användas tiU familjens bästa.

Beträffande statsbidrag till kommunala bostadstillägg till barnfamil­jer gäller följande.

Statsbidrag utgår tUl kommun som utger bostadstillägg till barn­familjer med höga bostadskostnader. För att statsbidrag skall lämnas gäller i likhet med reglerna för det statliga bostadstillägget att bostadstiUägg utgår tUl familjer med barn under 16 år som helt el­ler delvis försörjs inom familjen, Däratöver gäller emellertid att hän­syn skall tas även till barn över 16 år, som åtnjuter förlängt barnbidrag enligt förordningen (1964: 400) om förlängt barnbidrag eller studie­bidrag enligt studiehjälpsreglementet (1964: 402), under förutsättning att familjen uppbar kommunalt bostadstiUägg då barnet fyllde 16 år. Bostadstillägg kan utgå t, o, m, det kalenderår under vilket barnet fyl­ler 19 år, oavsett om tiUfäUigt uppehåll skett i studierna. Denna regel är avsedd att hindra en alltför kännbar minskning av förmånerna när barnet fyller 16 år.

Förutsättning för statsbidragsberättigande kommunalt bostadstUlägg är att familjen har egen bostad (hyrd, ägd eller med bostadsrätt), att bo­staden är försedd med vatten- och avloppsledningar och att familjen har tillgång till badrum eller duschram i det hus där bostaden är inrymd. Vidare får antalet boende per rum, köket oräknat, vara högst två per­soner om bostaden är mindre än fyra ram och kök. Sålunda uppstäUs här samma standardkrav som gäller för högsta statliga tillägg. I vissa fall kan under en skälig övergångstid kommunalt bostadstillägg en­ligt reglerna om statsbidrag utgå även om nyssnämnda krav på bosta­dens storlek inte är uppfyllda.

Statsbidrag utgår för kommunala bostadstUlägg avseende barnfamiljs bostadskostnad, som med minst 25 kr. överstiger 400 kr. i månaden. Vid beräkningen av statsbidraget beaktas inte sådan del av bostadskost­naden som överstiger vissa hyresgränser. Den andel som berättigar tiU statsbidrag utgör 40 % av hyran som ligger inom dessa intervall eller avrundat 10 kr. i månaden för varje 25-tal kr. av hyresbelopp mellan dessa gränser. Statsbidraget utgår med hälften av kostnaderna för bo­stadstillägget.

Gränserna för de kommunala bostadstillägg som ger rätt till stats­bidrag med 50 % av kommunens kostnad framgår av följande tabell.

Beträffande inkomstprövningen gäller samma regler som för de stat­liga bostadstiUäggen, Vid reducering av bostadstiUäggen med hänsyn till inkomsten skall de statliga och kommunala bostadstilläggen läggas samman och det statliga bostadstiUägget reduceras i första hand.

Prop. 1971:

156

7

Antal barn

Bostadskostnad per män.

Kommunalt tillägg per mån.

1 2 3 4 5 eller flera

400525 kr. 400525 » 400625 » 400625 » 400725 »

10 50 kr. 10 50 » 10 90 » 10 90 » 10130»

Vid beräkningen av bostadskostnadens storlek skall kommunen följa de anvisningar som bostadsstyrelsen meddelar.

Beträffande bl, a, förmedlingsorgan, beräkning av bostadstiUäggets storlek, rätt att uppbära bostadstillägg, beräkning av antalet ram och an­talet boende per rum, begynnelsetid för utgivande av bostadstiUägg, gUtig­hetstid för beviljandet av bostadstillägg, inträffad omständighet som för­anleder ändring av bidragsbeloppets storlek, ansökningsförfarande, ären­dets prövning, utbetalning av bostadstillägg och betalningsmottagare gäl­ler samma regler som för statliga bostadstillägg. Om del av lägenheten är uthyrd skall bostadskostnaden minskas med hänsyn härtill.

Statsbidrag till kommunala bostadstiUägg utgår för kalenderår i ef­terskott. Förskott kan dock utbetalas månadsvis till kommunen.

Samtliga kommuner hade den 1 januari 1971 infört kommunala bo­stadstiUägg, av vilka flertalet följde statsbidragsnormerna. Några kom­muner hade i vissa avseenden gått utöver statsbidragsnormema. Av­vikelserna gäller sänkt nedre hyresgräns för vissa familjetyper (Stor­stockholm, Göteborg, Norrköping), höjd övre hyresgräns (Storstockholm, Norrköping) och höjd procentsats (Storstockholm, Göteborg, Norrköping, Lund), Malmö och[REDACTED_EFTERNAMN] har särskUda påbyggnader där bidraget anges i relationstal mellan årsinkomsten och hyran,

MeUan december 1969 och december 1970 ökade antalet famUjer med bostadstillägg från ca 422 000 tiU ca 452 000 som framgår av följande tablå.

December 1969

December 1970

Antal familjer

421 900

451 700

Därav med

endast statligt tillägg

281 200

253 400

statligt och kommunalt tillägg

122 500

174 300

endast kommunalt tillägg

18 200

24 000

Andelen familjer med kommunalt tUlägg var 33 % år 1969 och 44 % år 1970, Omkring 30 % av familjerna med kommunalt bostads­tillägg hade sådant tillägg enligt förmånligare regler än som gäller för statsbidrag.

För de familjer som i december 1970 hade bostadstillägg var fördel­ningen efter barnantal följande.

Prop. 1971:156

Antal barn

Antal familjer

1

2 3 4 5 eller flera

147 300

194 000

80 900

21 700

7 800

451 700

32

43

18

5

2

100

Antalet barn för vilka bostadstillägg utgick var ca 900 000, dvs. omkring h'älften av alla barn under 16 år.

I fråga om familjer med två eller flera barn är som nämnts bostads-tUläggets belopp beroende av bostadens storlek och utrustning.

Fördelningen på resp. tilläggstyp för familjer med två eller flera barn framgår av följande tablå, som också avser förhållandena i de­cember 1970.

Samtliga

Därav med grund­belopp

mellan-tillägg

högsta tillägg

Antal flerbarns­familjer med stat­ligt bostacjstillägg

Därav med

2    barn

3     »

4     »

5    eller flera barn

292 100

185 100

78 100

21 100

7 800

12 200

11000 £00

200 200

11 000

7 300 2 000 1 700

268 900

174 100

70 000

18 900

5 900

Endast ca 23 000 familjer med två eUer flera barn hade alltså lägre belopp än högsta tillägg. 92 % av flerbarnsfamiljerna med statiigt bo­stadstUlägg hade en bostadsstandard som medgav högsta tiUägg. Mot­svarande siffra för maj 1969 var ca 27 000 familjer, dvs. 10 % av flerbarnsfamiljerna med statligt bostadstillägg.

EnUgt nuvarande regler kan kostnaden för år 1972 beräknas tUl ca 490 mkr. för de statliga tilläggen och ca 165 mkr. för de statsbidrags­berättigande kommunala tilläggen.

Familjepolitiska kommitténs promemoria

Familjepolitiska kommitténi har ett omfattande utredningsuppdrag beträffande det ekonomiska stödet tiU barnfamiljerna. Kommitténs hu­vuduppgift är att undersöka effektiviteten av olika stödformer och pröva deras inbördes sammansättning och avvägning. I direktiven anges att de allmänna barnbidragen även i fortsättningen bör bilda stommen i kon-

 Generaldirektören Lars-Äke Äström, ordförande, riksdagsledamoten Nils[REDACTED_EFTERNAMN], rättschefen Ingrid Hilding samt riksdagsledamöterna[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN], Einar[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN] och Ingemar[REDACTED_EFTERNAMN].

Prop. 1971:156

9

sumtionsstödet. Barnbidragen bör kompletteras med särskUda stödfor­mer. Kommittén skall pröva frågan om ett vårdbidrag och är i övrigt oförhindrad att även undersöka och lägga fram förslag om andra nya inslag i familjestödet. Genom att variera stödformernas sammansätt­ning och nivå bör kommittén enligt direktiven utarbeta ett antal utbygg­nadsalternativ.

Vid sidan av de ursprungliga direktiven har kommittén fått ett antal särskUda arbetsuppgifter tiU följd av riksdagsskrivelser o. d. Kommittén skall således bl, a, se över bestämmelserna om bostadstillägg till barn­familjer och pröva möjligheterna att utvidga bostadstilläggssystemet till låginkomsttagare utan barn, se över reglerna om bosättningslån, omprö­va vissa medborgarskapsregler, pröva frågan om ekonomiskt stöd i sam­band med adoption, se över vissa bestämmelser om bidragsförskott och pröva frågan om sjukpenning vid vård av sjuka barn.

Enligt vad jag erfarit arbetar kommittén nu med sitt slutbetänkande som väntas bli klart under första halvåret 1972, Den proposition som nu läggs fram synes inte behöva medföra några större förändringar i tidsplanen för kommitténs arbete.

För att snabbt kunna lägga fram förslag till riksdagen om ett för­stärkt kontantstöd till barnfamiljer i låga inkomstlägen, särskUt famil­jer med höga hyror, anmodade Kungl, Maj:t den 15 oktober 1971 kom­mittén att omgående redovisa sina dittiUsvarande överväganden rörande utformningen av bostadstUläggen till barnfamiljerna. Med anledning härav har kommittén tUl mig överlämnat en arbetspromemoria jämte visst bakgrundsmaterial, I missivskrivdsen framhåller kommittén att promemorian avsetts att ligga till grund för ett av avsnitten i ett kapitel i kommitténs kommande slutbetänkande. Vissa andra frågor rörande bostadstilläggen, däribland inkomstprövningssystemet är föremål för un­dersökningar i kommittén. Vidare påpekar kommittén att dess diskus­sioner om utbyggnadsmöjligheter för olika familjepolitiska stödformer vilka inte minst berör bostadstiUäggen ännu inte är avslutade,

I fråga om innehållet i kommitténs promemoria vill jag framhåUa följande.

Beträffande de statliga bostadstilläggen understryks att grundbeloppet i det nuvarande systemet medför att alla barnfamiljer med låga inkoms­ter får bidrag. Systemet är också utformat så att stödet ökar när ett barn tiUkommer även om familjen då blir trångbodd. Skillnaden mellan familjer som uppfyller resp, inte uppfyller bostadskraven kan emeller­tid vara stor. En fembarnsfamilj med enbart grundbidrag får 140 kr, per månad, medan en fembarnsfamilj med högsta tUlägg får 320 kr, per månad dvs, 180 kr, mer per månad. Denna skUlnad i stöd är oberoende av hyran och av familjens ekonomiska situation i övrigt,

Äv bostadsstyrelsens undersökning i maj 1969 framgår att andelen bidragstagare som inte uppfyller villkoren för högsta tUlägg är liten.

Prop. 1971: 156

10

ca 10 % för hela den aktueUa grappen (familjer med två barn eller fle­ra). Av ettbarnsfamiljerna, som i statligt bostadstillägg endast kan er­hålla grundbelopp, hade ca 75 % en bostadsstandard som uppfyllde viU­koren för kommunalt bostadstillägg. Att det inte återstår särskilt myc­ket för att uppnå det bostadspolitiska mål som ställts upp för det statli­ga bostadstillägget illustreras också med en kostnadskalkyl. Det statU­ga tillägget beräknas totalt kosta över 450 milj, kr. De tillkommande kostnaderna för att ge alla familjer statligt bostadstillägg som om de uppfyllde kraven för högsta tillägg skulle inskränka sig till ca 25 milj, kr.

Av undersökningen i maj 1969 framgår också att de som inte uppfyl­ler bostadsvillkoren har lägre inkomster än de som uppfyller kraven. Bland de bidragstagare (även ettbarnsfamiljer) som hade en beskatt­ningsbar inkomst på mindre än 6 000 kr, var andelen som hade högsta tillägg 77 %, medan andelen med högsta tillägg var 89 % för dem som hade en beskattningsbar inkomst över 6 000 kr.

De grapper som nås med ökat stöd, om man ger bostadstUlägg till alla oberoende av bostadsvillkoren, är således familjer med flera bam och låga inkomster, dvs, de grapper som det enligt kommitténs allmänna bedömningar är mest angeläget att ge ökat stöd. Mot denna bakgrand finner kommittén det inte längre motiverat att upprätthålla kraven på bostadens utrustning och utrymme som viUkor för att delar av stödet skall utgå,

I kommitténs promemoria pekas också på nackdelen att det nuva­rande systemet ger varierande belopp för det första och de följande bar­nen i familjen. Det är en följd av att grandbeloppet i dag endast ökar med 20 kr, per barn och månad och att det stöd, som mångbarnsfamil-jerna är i behov av med hänsyn tiU sin allmänt låga ekonomiska stan­dard, är knutet till vissa bostadsvillkor. Med hänsyn till familjernas be­hov borde tiUägget åtminstone utgå med lika belopp per barn räknat.

Kommittén anser därför att det statliga bostadstillägget bör ändras till ett inkomstprövat tillägg med lika belopp per bam utan bostadsanknyt­ning. Tillägget kan enligt kommittén lämpligen kallas barntillägg.

När det gäller tilläggets nivå anser kommittén att 75 kr. per barn och månad är ett minimum. Genom ett bidrag på denna nivå skulle åtskilliga flerbarnsfamiljer få betydande förstärkningar, samtidigt som beloppet medger någon förbättring även för familjer som nu har högsta tillägg. För mångbarnsfamiljerna blir ökningarna förhållandevis stora.

Kostnadema för ett tiUägg på 75 kr. per månad för varje barn be­räknar kommittén tiU drygt 100 milj. kr.

Beträffande de kommunala bostadstilläggen framhålls i kommitténs arbetspromemoria bl. a. följande.

De nuvarande bostadstilläggen infördes den 1 januari 1969, efter be-

Prop. 1971:156

11

slut under år 1968. Det betyder att tUläggen bara funnits en relativt kort tid och att erfarenheterna av dess verkningar ännu är begränsade. Enligt kommitténs mening finns det därför inte skäl att nu gå utanför de ramar som ställdes upp i statsmakternas beslut 1968. Kommittén erinrar om att en utredning om bostadspolitiken bocndeutredningen nyligen tillsatts, vilken bl. a. har att pröva stödet till bostadskonsumtio­nen. EventueUa långsiktiga förändringar av det bostadspolitiska inne­hållet bör anstå tiU dess bocndeutredningen framlägger sina förslag på detta område.

Kommittén framhåller att bostadskostnaden kan vara en utomordent­ligt tung post i en familjs budget. Den bostadspolitiska stimulanseffek­ten med bostadstilläggen ligger numera väsentligen i den komniunala hyresanknutna delen, som fått allt större betydelse både i vad gäller kostnader och antalet bidragstagare. Detta får ses mot bakgrunden av att aUt fler barnfamiljer flyttar in i nyproducerade, relativt dyra lägen­heter.

Kommittén erinrar om det resonemang som låg bakom de övre hy­resgränserna för det kommunala bostadstiUägget (enligt statsbidrags­normerna) när dessa fastställdes år 1968 och redovisar vissa uppgif­ter om hyresutvecklingen de senaste åren.

Mot bakgrund av uppgifterna om hyreskostnadsutvecklingen och med hänsyn tUl bostadskostnadens betydelse för familjens möjligheter att i övrigt upprätthålla en rimlig konsumtionsnivå finner kommittén det motiverat att det hyresanknutna stödet ökas.

De regler som kan förändras inom det nuvarande systemet är främst

1)

den nedre hyresgränsen

2)

den övre hyresgränsen

3)

procentsatsen efter vilken stödet utgår.

Kommittén redovisar effekterna ;iv förstärkningar av det kommunala bostadstillägget enligt tre olika alternativ, vUka alla kostar ca 100 milj. kr.

En sänkning av den nedre hyresgränsen innebär att fler bidragsta­gare får ett förhållandevis mindre belopp. Målet att ge ett koncentrerat högkostnadsskydd uppfylls i mindre grad. Mot den bakgranden ser kommittén det som mindre angeläget att sänka den nedre hyresgränsen. Genom att bostadskostnaderna stigit, medan gränsen legat stiUa, har än­då allt fler barnfamiljer kommit att få del av det kommunala stödet.

Kommittén anser att de förändringar som bör göras nu är en höjning av procentsatsen, förslagsvis från 40 till 60 %, och en höjning av de öv­re hyresgränserna enligt följande:

från 525 tUl 625 kr. per månad för ett- och tvåbarnsfamiljer

från 625 till 725 kr. per månad för tre- och fyrabarnsfamiljer

från 725 till 925 kr. per månad för familjer med fem eller flera barn.

Prop. 1971:156

12

Det kommunala tilläggets maximibelopp blir då för familjer med

ett eller två barn

135 kr. per månad (-f    85 kr.)

tre eller fyra barn

195 kr. per månad (-f 105 kr.)

fem eUer flera barn

315 kr. per månad (4- 185 kr.)

Kostnaden för en sådan förbättring av det kommunala bostadstiU-lägget beräknar kommittén tUl 100 milj, kr, per år. Vid bibehållande av nuvarande finansieringsregler skulle 50 milj, kr, härav falla på kom­munerna. Kommittén har den bestämda uppfattningen att kommunema på lämpligt sätt bör kompenseras av staten för kostnadsökningen. Det torde kunna ske t, ex, genom avlastning av kommunala kostnader för barntUlsyn eUer bidragsförskott.

Det förhållandet att ett antal kommuner som nämnts har infört kom­munala bostadstillägg som går utöver statsbidragsnormerna gör att de diskuterade förbättringarna av det kommunala stödet till en del endast kommer att innebära att redan i dag utgående bidrag kommer att bli statsbidragsberättigande. Ätt dessa kommuner får stöd tiU sina extra påbyggnader av stödet betyder att de avlastas vissa kostnader. Kommit­tén konstaterar för sin del att denna avlastning ger kommunerna ut­rymme att vidta förbättringar för barnfamiljerna antingen via förbättra­de bostadstillägg eller på annat sätt,

I fråga om de krav på bostadens storlek och utrastning som f, n, gäUer för kommunala tilVägg påpekar kommittén att det torde vara rela­tivt ovanligt att lägenheter, som inte uppfyUer dessa krav, har hyror som berättigar till bidrag. Den i snabb takt pågående saneringen med­för att de lägenheter som inte uppfyller kraven försvinner mer och mer. Det går heller inte att säga att lägenheter som inte uppfyller kraven ovUl-korligen är dåliga lägenheter. Slopande av standardkraven innebär dess­utom en betydande administrativ lättnad. Kommittén finner det därför motiverat att slopa standardkraven som villkor för att kommunalt bostadstUlägg skall utgå. Kostnaderna för en sådan åtgärd beräknas bli obetydliga.

En frikoppUng från standardkraven aktualiserar frågan om even­tuellt missbrak i form av höga bulvanhyror. Kommittén bedömer ris­ken för att hyresvärd och hyresgäst i samråd skulle sätta för höga hyror för att få ut bostadstUlägg som förhåUandevis liten den finns för övrigt redan i dag i de fall lägenheten uppfyller standardkraven. Vis­sa skäl finns emellertid för att ge de kommunala myndigheterna möj­lighet att ingripa i de fall där hyran bedöms som oskäligt hög.

Föredraganden

Allmänna synpunkter

De nuvarande bostadstilläggen till barnfamiljer infördes den 1 janua­ri 1969, Bakom reformen låg ett betänkande från familjepolitiska kom-

Prop. 1971:156

13

mitten (SOU 1967: 52), där kommittén förordade ett förstärkt ekono­miskt stöd till familjer i lägre inkomstlägen, särskUt familjer med flera barn. Till denna bedömning av inriktningen av ett ökat kontantstöd tUl barnfamUjerna anslöt sig remissinstanserna genomgående. För egen del betonade jag i propositionen om de nya bostadstiUäggen (prop, 1968: 42) att man genom selektiva åtgärder kan sätta in en långt större förstärk­ning av det ekonomiska familjestödet till de barnfamiljer som har de största ekonomiska svårighetema på grand av barnens försörjning än vad man skulle kunna göra genom generella åtgärder.

De nya bostadstilläggen har tillämpats i snart tre år. De har otvivel­aktigt haft stor betydelse för en förbättring av bostadsförhållandena och den allmänna konsumtionsstandarden för bamfamUjer med låga inkoms­ter. Beloppen har varit oförändrade medan inkomstgränsen för oreduce­rat bidrag successivt höjts med hänsyn till inkomstutvecklingen.

Jag anser det nu motiverat att genomföra en betydande höjning av bostadstilläggen tiU barnfamiljer, särskilt familjer med många barn och familjer med höga boendekostnader. Förbättringarna bör träda i tillämpning så snart det är praktiskt möjUgt, Detta fordrar att beslut härom fattas av riksdagen redan under innevarande höstsession,

Kungl, Maj:t anmodade nyligen familjepolitiska kommittén att om­gående redovisa sina dittillsvarande överväganden om utformningen av bostadstilläggen till barnfamiljerna. Kommittén har med anledning härav redovisat en arbetspromemoria med synpunkter på hur en för­stärkning av bostadstiUäggen kan utformas. För innehållet i kommitténs promemoria har jag redogjort i det föregående.

Det direkta kontantstödet som samhäUet idag genom barnbidrag och bostadstiUägg ger barnfamiljerna täcker inte hela den kostnad barnen medför. Ju lägre inkomst och ju flera bam familjen har desto mer begränsade är föräldrarnas möjligheter att genom inskränkningar i de egna utgifterna bereda utrymme för barnkostnadema, I låga inkomstiä-gen är barnens levnadsstandard i hög grad beroende av det bidrag tiU barnkostnaderna som samhället ger familjen,

Äv taxeringsstatistiken kan man utläsa en tendens till minskade in-komstskUlnader inom grappen barnfamiljer under senare år. Fortfarande är emellertid skillnaderna stora. Som en iUustration kan nämnas att en fjärdedel av alla bamfamUjer i år beräknas ha årsinkomster under ca 30 000 kr,, medan den fjärdedel av bamfamiljerna som har de högsta in­komsterna har årsinkomster över ca 54 000 kr. För den första gruppen är medianinkomsten ca 22 000 kr, och för den senare ca 67 000 kr. Den fjärdedel av barnfamiljerna som har de högsta inkomsterna bar aUtså i genomsnitt ungefär tre gånger så höga inkomster som den fjärdedel som har de lägsta inkomsterna. Även om skatt och bidrag leder till att skiU-nadema i den disponibla inkomsten är mindre, har dock de existerande inkomstskillnaderna på många sätt betydelse för familjernas levnadsvUl-

Prop. 1971:156

14

kor och barnens uppväxtmiljö. Bostaden och den omgivande miljön är av väsentlig betydelse för välbefinnandet hos både barn och vuxna. Olika undersökningar har visat att familjer med låga inkomster, särskilt mång-bamsfamUjer, genomsnittligt har sämre bostadsförhållanden än andra barnfamiljer. De är också i större utsträckning än andra hänvisade tiU bo­stadsområdet även för sin fritidsaktivitet.

Att de ekonomiska svårigheterna ibland blir övermäktiga för barn­familjer med låga inkomster framgår av socialhjälpsstatistiken. Antalet barnfamiljer som uppbär socialhjälp har ökat från ca 64 000 år 1969 till ca 75 000 år 1970, Enförälderfamiljer och mångbarnsfamiljer är starkt överrepresenterade bland socialhjälpstagarna.

Som framhålls i familjepolitiska kommitténs promemoria är bostads­kostnaden i regel en tung post i en barnfamiljs ekonomi, Hushålls-budgetundersökningen visar att bostadskostnaderna i genomsnitt utgör ungefär en sj'ättedel av en barnfamiljs totala konsumtion. Bostadskostna­dens andel av konsumtionen är högre då familjen har låg inkomst. Ju lägre inkomsten är och ju högre bostadskostnaden är, desto mindre blir det över tiU föräldrarnas och barnens övriga angelägna utgifter. Bostadskostnaden är också en post i hushållsbudgeten sorn familjen på grund av begränsade valmöjUgheter ofta har svårt att påverka. De rela­tivt höga hyrorna i nybyggda bostadshus kan också i många fall vara ett hinder för familjer som vill flytta till en rymligare och modernare bostad.

Det är ett väsentligt intresse, inte minst för barnfamiljerna, att kom­munerna som har det primära ansvaret för bostadsproduktionen medverkar tUl att hålla bostadskostnaderna nere. En ökning av stödet till barnfamiljer med höga hyreskostnader bör ses som ett komplement till de åtgärder kommunema i övrigt kan vidta.

Bostadsvillkoren i det statliga bostadstillägget har idag i praktiken mycket begränsad betydelse. Möjligheten att få ett större statligt bo­stadstiUägg genom flyttning tiU en större eller modernare lägenhet gäUer endast ca 23 000 familjer, dvs, mindre än 10 %, av dem som uppbär bostadstillägg. Stimulansen för bamfamiljerna att skaffa sig bättre bo­städer har alltmer kommit att ligga i de kommunala hyresanknutna tilläggen. Det stora flertalet av de familjer som idag är trångbodda eller bor omodernt skulle sannolikt välja en bättre bostad om en sådan fanns att tUlgå och om inte utgifterna för den nya bostaden blev alltför be­tungande för familjens ekonomi. Ett ökat stöd tUl barnfamiljer med höga boendekostnader ser jag som ett verksamt medel att motverka kvar­varande trångboddhet bland barnfamiljer i lägre inkomstlägen. Ett förr stärkt hyresanknutet stöd ger också barnfamiljer i lägre inkomstlägen, bättre möjligheter att flytta in i väl utrastade bostadsområden som er­bjuder en god miljö.

Mot bakgrunden av det anförda, anser jag att en kraftig förstärkning

Prop. 1971:156

15

av bostadstilläggen bör genomföras. Detta bör ske dels genom en för­enkling och ökning av det statliga bostadstillägget, dels genom en kraf­tig förstärkning av de statsbidragsberättigande kommunala bostadstiU-läggen. Jag ansluter mig således till huvudlinjerna i familjepolitiska kom­mitténs arbetspromemoria. Vid beredningen av dessa frågor har jag samrått med chefen för inrikesdepartementet. Likaså har samråd skett med den särskUda interdepartementala arbetsgruppen för låginkomstfrå-gor. Den närmare utformningen av förslagen anges i det följande.

Det är angeläget att rätten till bostadstillägg bedöms efter en så ak­tuell inkomst som möjligt och att det inkomstbegrepp som används vid bidragsprövningen ger ett så långt möjligt rättvisande uttryck för famil­jens behov av stöd. Den nuvarande eftersläpningen i inkomstprövningen ger i vissa fall otillfredsställande resultat. Det är emellertid också nöd­vändigt att se tiU att systemet inte Wir alltför invecklat och tungrott. Som jag nämnt pågår undersökningar rörande inkomstprövningssyste­met inom familjepoUtiska kommittén. Översynen av inkomstprövnings-reglerna torde också komma att beröra den skala som f. n. gäller för in­komstreduceringen av bostadstilläggen. Bedömningen av dessa frågor bör göras när kommittén slutfört och redovisat sina undersökningar.

Bostadsstyrelsen har i sin anslagsframställning för budgetåret 1972/73 berört frågan om utbetalningen av bostadstilläggen. Styrelsen vill få möj­lighet att ändra tiUämpningsföreskrifterna så att utebliven hyresbetalning under längre tid skall kunna utgöra tiUräckligt skäl för länsbostadsnämn­den eller, efter dess bemyndigande, förmedlingsorganet att besluta att annan betalningsmottagare än familjen utses. Även frågan om utbetalning av bostadstilläggen till hyresvärden har aktualiserats i framstäUningar till regeringen.

Jag finner det angeläget att familjepolitiska kommittén i samband med sin översyn av bestämmelserna om bostadstilläggen ägnar uppmärk­samhet åt hela frågan om systemet för utbetalning av bostadstilläggen. Botsadsstyrelsens framställning jämte en inkommen skrivelse i frågan har överlämnats till kommittén. När kommittén redovisat sitt uppdrag beträf­fande utbetalningsfrågan i dess helhet avser jag att efter remissbehand­ling återkomma härtiU samtidigt med den nyss berörda frågan om in­komstprövningsreglerna.

Även många låginkomsttagare utan barn har höga hyreskostnader i förhållande till inkomsten. I familjepolitiska kommitténs uppdrag in­går att pröva möjligheterna att utvidga bostadstilläggssystemet till låg­inkomsttagare utan barn. Jag räknar med att utredningsarbetet i denna del skall vara avslutat i sådan tid att det skall finnas möjligheter att in­föra ett sådant stöd under år 1973. Kostnadema härför torde prelimi­närt kunna uppskattas tiU i runt tal 100 milj. kr.

Jag vill i detta sammanhang beröra den situation som i bidragshän­seende uppkommer när något av barnen i en familj fyller 16 år. Det

Prop. 1971:156

16

allm'änna barnbidraget för detta barn upphör då från det följande kvar­talsskiftet och samtidigt upphör bostadstilläggets statliga del, vad avser detta barn. Om barnet studerar, börjar i stäUet att utgå ett allmänt studie­bidrag med 100 kr. i månaden, dvs. samma belopp som barnbidraget räk­nat per månad. Vidare har barnet möjlighet att få del av de inkomst-och behovsprövade tUläggen inom studiehjälpen. De av mig förordade nya granderna för bostadstUlägg aktualiserar vissa justeringar i fråga om de inkomst- och behovsprövade tiUäggen fr. o.m. nästa bugetår för att möjliggöra ökad samordning mellan de statliga bostadstUläggen och studiehjälpen. Överväganden härom pågår inom utbildningsdepartemen­tet. Förslag avses komma att redovisas vid nästa års vårriksdag.

Bostadstilläggens utformning

Jag vill först behandla frågan om en förenkling och förbättring av de statliga bostadstilläggen.

Vid det senaste undersökningstillfället (december 1970) var det en­dast ca 23 000 bidragsberättigade familjer med två eller flera bam som inte redan uppfyllde bostadsviUkoren för högsta statliga tillägg. Över 90 % av flerbarnsfamiljerna har redan en bostad som uppfyller bo­stadsvillkoren. För dessa familjer har bostadsvillkoren ingen betydelse i vart fall så länge de inte blir trångbodda genom att de får ett barn till. Det statliga bostadstillägget fungerar för dem och för alla ett­barnsfamiljer redan idag närmast som ett inkomstprövat stöd utan bostadsvillkor. De förstärkningar jag här förordar i fråga om de kom­munala bostadstUläggen kommer vidare att kraftigt öka de ekonomiska möjligheterna för barnfamiljerna i lägre inkomstlägen att skaffa sig moderna och tillräckligt rymliga lägenheter.

Att de nuvarande statiiga bostadstilläggen byggts upp kring trång­boddhetsnormen medför att beloppen blir olika för det första och de följande barnen. Framför allt blir det tillkommande beloppet för det fjärde barnet betydligt lägre än för andra, tredje och femte barnet.

Jag ansluter mig till bedömningen i familjepolitiska kommitténs ar­betspromemoria att det inte längre finns tillräckliga skäl för att upprätt­hålla kraven på bostadens utrustning och utrymme som villkor för delar av det statliga tUlägget, Jag ansluter mig också till bedömningen att det statliga tillägget (före inkomstprövning) bör utgå med lika belopp per barn.

Jag förordar att det statiiga bostadstillägget utgår med 75 kr, per månad för varje barn. Därmed kommer samtliga familjer att få för­bättringar, men framför allt kommer åtskiUiga flerbarnsfamUjer att få betydligt höjda belopp.

Följande sammanställning visar verkningarna före reducering med hänsyn tUl inkomsten av ett enhetligt bostadstiUägg med 75 kr, per månad för varje barn jämfört med nuvarande tUlägg,

Prop.

1971: 156

17

Antal barn

Bidragstyp

Nuvarande tillägg kr, per månad

Förslag

kr. per månad

Skillnad

1

grundbelopp

60

75

-f  15

2

grundbelopp högsta tillägg

80 140

150 150

-f- 70 -h 10

3

grundbelopp mellantillägg högsta tillägg

100 160 220

225 225 225

-1-125 + 65 -h    5

4

grundbelopp mellantillägg högsta tillägg

120 180 240

300 300 300

-H80 -f]20 -t- 60

5

grundbelopp mellantillägg I mellantillägg 

II 

högsta tillägg

140 200 260 320

375 375 375 375

-f235 -fl75 -fll5 -t-  55

Av kommitténs arbetspromemoria framgår att den mindre grupp familjer som nu helt eller delvis inte uppfyller de krav på ut­rustning och utrymme som krävs för högsta tUlägg genomsnittiigt har en sämre ekonomisk ställning p. g. a. lägre inkomst och större barnantal än de familjer som har högsta tillägg. Det av mig förordade systemet kom­mer i fråga om dessa famUjer att i regel betyda en ökning med ca 70 kr. i månaden för familjer med två eller tre barn och med 115-175 kr. i månaden för familjer med fyra eller fem barn. Särskilt för familjer med fyra eUer flera barn kan alltså ökningarna bli relativt stora. För de familjer som tidigare hade högsta tiUägg blir bidragsökningen mindre. De här redovisade ändringarna av det statliga bostadstillägget bör också ses i sammanhang med de förbättringar jag i det följande kommer att förorda i fråga om de hyresanknutna kommunala tilläggen.

Följande sammanställning visar bidragsbeloppen enligt inkomstpröv­ningsreglerna för år 1972 i olika inkomstlägen vid ett enhetligt stöd med 75 kr, per bam och månad.

Beskattnings-

Motsvarande

Antal barn

bar inkomst

faktisk års­inkomst för familj med hemmamake

ca

1

2

3

4

5

10 000

20 000

75

150

225

300

375

15 000

25 000

25

100

175

250

325

20 000

30 000

30

105

180

255

25 000

36 000

,.

80

155

30 000

42 000

30

Faktisk årsinkomst

då bidraget upphör ca

27 000

32 000

36 000

39 000

43 000

 För familjer där båda makarna förvärvsarbetar och för enförälderfamiljer kan motsvarande inkomst ligga upp tiU 3 000 kr. högre.

Prop. 1971:156

18

Kostnaderna för de ändringar av de statliga bostadstilläggen som här förordats beräknar jag till ca 110 milj. kr. för helt år.

Jag övergår nu till att behandla frågan om de statsbidragsberättigan­de kommunala bostadstilläggen.

Tyngdpunkten i försfärkningen av bostadsstödet bör enligt min me­ning läggas på denna del av bostadstilläggen vilken inom vissa gränser är direkt anknuten till familjens faktiska bostadskostnad. Som anges i familjepolitiska kommitténs arbetspromemoria finns det tre faktorer som kan ändras i de nuvarande statsbidragsreglerna för att man skaU nå detta syfte, nämUgen den procentandel av hyran som stödet utgår med, den nedre hyresgränsen samt den övre hyresgränsen.

Jag ansluter mig till kommitténs bedömning att förstärkningen bör få formen av dels en höjning av procentandelen, dels en uppräkning av de övre hyresgränserna.

Jag förordar att den procentandel av hyran över 400 kr, i månaden som stödet utgår med höjs från 40 % till 80 %, Det betyder en för­dubbling av det kommunala bostadstiUäggets belopp för alla de familjer som idag har sådant tillägg enligt statsbidragsnormema. Statsbidrags­berättigande kommunalt bostadstillägg kommer således att utgå med 80 kr, för varje 100-tal kronor varmed hyran överstiger 400 kr, i må­naden upp till de övre hyresgränserna.

De övre hyresgränserna bör enligt min mening räknas upp väsentiigt för att i högre grad ta hänsyn tiU inflyttningshyrorna i nyproducerade lägenheter i storstäderna. Jag förordar att de övre hyresgränserna höjs tUl följande belopp.

Familjestorlek

Övre hyresgräns kr. per mån.

nu

förslag

12 barn

525

650

34   »

625

800

5 eller flera barn

725

925

Följande sammanställning visar det statsbidragsberättigande kommu­nala bostadtiUäggets maximibelopp, dvs. de belopp som före reducering med hänsyn till inkomst kommer att utgå till familjer med en hyra som uppgår tiU eller överstiger de nya övre hyresgränserna.

I en del kommuner, bl. a. inom stockholmsområdet, utgår de kom­munala bostadstilläggen för närvarande efter gynnsammare regler än de gäUande statsbidragsnormema. Självfallet bör de nya statsbidrags­normema inte vara något hinder för kommunerna att även i fortsätt­ningen sj'älva lämna tiUägg utöver vad som följer av statsbidragsvillkoren, om detta anses motiverat med hänsyn till de lokala förhållandena.

Prop. 1971:156

19

Familjestorlek

Utgående   kommunalt   bostadstillägg   vid de övre hyresgränserna, max. kr. per mån. Nuvarande           Förslag                 Skillnad regler

12 barn

3-4   »

5 eller flera barn

50                         200

90                         320

130                         420

H-150 -1-230 -1-290

Kostnadsökningen för den föreslagna förbättringen av det statsbi­dragsberättigande kommunala bostadstUlägget kan under förutsätt­ning att alla kommuner tillämpar de nya normerna beräknas till ca 190 milj, kr, för helår. Härav faller med nuvarande statsbidragsregler hälften eller ca 95 milj, kr, på kommunema, I likhet med familjepolitiska kommittén anser jag att kommunema bör kompenseras så att kostnads­ökningen helt faller på staten. Kommittén har därvid pekat på möjlig­heten att göra detta t, ex, genom en avlastning av kommunala kostna­der för barntiUsyn, För egen del anser jag att kompensationen tiU kom­munerna bör ges formen av dels en höjning av statsbidraget till kommu­nala bostadstUlägg från 50 till 60 %, dels en höjning av statsbidragen till kommunernas kostnader för driften av daghem och fritidshem. Det statliga driftbidraget för daghem bör höjas frän 2 800 kr, tiU 4 000 kr, per plats och för fritidshem från 1 500 kr, till 2 000 kr, per plats.

Jag ansluter mig till bedömningen i familjepolitiska kommitténs pro­memoria att ett slopande av bostadsvillkoren i det statliga bostadstUl-lägget också bör medföra att man avskaffar de krav på utrustning och utrymme som nu gäller för kommunalt tUlägg, Till de skäl kommittén anfört härför kan fogas följande.

Under senare år har bostadsproducenterna visat ökat intresse för bo­städer med flexibla planlösningar dvs, lägenheter med möjlighet att ändra rumsantalet på en given yta. Det finns anledning att räkna med att det i framtiden kommer att bli ett ökat utbud av lägenheter med anpassbara planlösningar. Denna utveckling har betydelse för möjlig­heterna att tiUämpa trångboddhetsnormen vid bidragsprövningen. Vissa hushåll kan tänkas föredra planlösningar som leder till formell trång­boddhet medan andra kan vara reellt trångbodda trots att formell trång­boddhet inte finns.

Som kommittén anfört aktualiserar ett slopande av standardkraven även för de kommunala tilläggen frågan om eventuellt missbruk t, ex, i form av höga bulvanhyror. De förordade övre hyresgränserna är av­sedda att inrymma de hyresnivåer som blir aktuella för nyproducerade lägenheter i storstadsområdena. Bostadskostnaderna kan emellertid va­riera betydligt beroende på byggnadsår och ort. Höjningen av de övre hyresgränserna är inte avsedd att leda tUl en utrymmesstandard, som

Prop. 1971:156

20

väsentUgt överstiger de normer som gäller för bostadsbyggnadsplanering­en enligt beslut av 1966 års riksdag. Med hänsyn tiU den kraftiga höj­ningen av såväl bidragsandelen som hyresgränserna bör förmedlingsor­ganet ha möjlighet att i bidragshänseende räkna med en lägre hyra än den uppgivna i de faU där den uppgivna hyran bedöms som oskäligt hög med hänsyn tiU barnantal och hyresläget på orten för jämförlig bostad el­ler för bostad som överensstämmer med nämnda utrymmesnormer. Efter­som detta familjestöd endast tar sUite på bam under 16 år samt studeran­de upp tiU 20 år bör förmedlingsorganets nuvarande möjligheter att r'äk-na med en reducerad bidragsberättigande hyra i de fall då del av lä­genhet disponeras av annan 'även kutma tiUämpas betr'äffande släktingar. Det ankommer på bostadsstyrelsen att meddela närmare anvisningar i dessa frågor.

Sammanfattningsvis förordar jag alltså att bostadstilläggen förstärks på följande s'ätt. Det statliga bostadstUlägget görs om tiU ett enhetligt stöd med 75 kr, per månad för varje bam. Statsbidragsberättigande kom­munala bostadstUlägg utgår med 80 % av den del av hyran som över­stiger 400 kr, i månaden upp till en hyra på 650 kr, i månaden för fa­miljer med ett eller två barn, 800 kr, i månaden för familjer med tre eller fyra barn och 925 kr, i månaden för familjer med fem eller flera barn. Kommunerna bör kompenseras för sina kostnader dels genom höj­ning av statsbidraget tUl de kommunala bostadstilläggen, dels genom höjning av statsbidragen tiU driften av daghem och fritidshem.

Av följande sammanstäUning framgår för vissa inkomstlägen de sam­manlagda bostadstiUäggens nya belopp efter antal barn och hyra om de

Faktisk

Hyra kr./m

å

n.

Antal

600

700

800

900

barn

å

rsinkomst ca

1

20 000

75 (+15)

235 (-f 125)

275 ( + 165)

275 (+165)

275 (+165)

30 000

115 (-1-115)

155 ( + 155)

155 (+155)

155 (+155)

2

20 000

150(-f-10)

310(-H20)

350 (+160)

350 ( + 160)

350 (+160)

30 000

30 (-M0)

190 ( + 120)

230 (+160)

230 ( + 160)

230 (+160)

40 000

10 (+ 10)

50 (+ 50)

50 (+ 50)

50 (+ 50)

3

20 000

225 (-(- 5)

385 (+ 85)

465 (+155)

545 (+235)

545 (+235)

30 000

105 

(-{  

5)

265 (+ 85)

345 ( + 155)

425 (+235)

425 (+235)

40 000

------- 

85 (+ 85)

165 ( + 155)

245 ( + 235)

245 ( + 235)

4

20 000

300 (-1-60)

460 ( + 140)

540 ( + 210)

620 ( + 290)

620 (+290)

30 000

180 (-1-60)

340 ( + 140)

420 (+210)

500 (+290)

500 (+290)

40 000

--------------------------------- 

160 ( + 140)

240 (+210)

320 (+290)

320 (+290)

5

20 000

375 (-f 55)

535(+135)

615 (+175)

695 ( + 245)

775 (+325)

30 000

255 (-f 55)

415 (+135)

495 (+175)

575 (+245)

655 (+325)

40 000

75 (-1-55)

235 (+135)

315 (+175)

395 ( + 245)

475 ( + 325)

Prop. 1971:156

21

av mig förordade förändringarna genomförs. Inom parentes anges ök­ningen av det sammaiUagda stödet i förhållande tiU nuvarande regler för familjer som uppfyller de bostadsvUUcor som nu gäller.

Sammanfattningsvis kan ifråga om familjer med relativt höga hyror 700 kr. i månaden eller mera konstateras följande. Ettbarnsfamiljer med inkomster under 30 000 kr, per år får genom de förstärkningar jag förordat drygt 150 kr, i månaden i ökat stöd. Detsamma gäller tvåbarnsfamiljer med inkomster under ca 35 000 kr, per år. För tre-barnsfamiljer med inkomster under 40 000 kr. per år blir bidragsök­ningarna ca 150-200 kr, i månaden. För famUjer med fyra eller fem barn och höga bostadskostnader kan förbättringarna uppgå tUl ca 250-300 kr, i månaden.

Kostnader och ikraftträdande

Som jag tidigare nämnt beräknas kostnadsökningarna för de förorda­de förstärkningarna av bostadsstödet uppgå till ca 110 milj, kr, för de statiiga tUläggen och ca 190 milj, kr, för de kommunala tilläggen eller sammanlagt ca 300 milj, kr, räknat för helt år. Genom uppräkningen av statsbidragsandelen för de kommunala bostadstUläggen och genom höjningen av statsbidragen till daghem och fritidshem kommer hela kostnadsökningen att faUa på staten.

De förordade förbättringarna av bostadstilläggen bör träda i kraft den 1 april 1972, Höjningarna av de kommunala bostadstUläggen är be­roende av särskilda kommunala beslut. De höjningar av statsbidragen som förordas för att kompensera kommunernas kostnadsökningar bör emellertid gälla redan från den 1 januari 1972,

Anslagsbehovet för bostadstilläggen under innevarande budgetår be­räknas öka med 65 milj, kr. De höjda statsbidragen tUl daghem och fri­tidshem, som för helt år kan beräknas kosta 65 milj, kr,, kommer i en­lighet med bidragsbestämmelserna att utbetalas första gången under andra halvåret 1972 och påverkar därför anslagsbehovet först under budgetåret 1972/73,

Hemställan

Med hänvisning till vad jag anfört i det föregående hemställer jag, att Kungl, Maj:t föreslår riksdagen att

1)

godkänna de av mig förordade ändringarna i granderna för statiigt bostadstillägg för barnfamiljer,

2)

godkänna de av mig förordade ändringarna i granderna för statsbidrag till kommunala bostadstiUägg för bamfamUjer,

3)

godkänna de av mig förordade ändringarna i grunderna för statsbidrag till daghem och fritidshem,

4)

till Bostadstillägg för barnfamiljer m. m. på tiUäggsstat I tUl

Prop. 1971:156

22

riksstaten för budgetåret 1971/72 under femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 65 000 000 kr.

Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemstäUt förordnar Hans Kungl, Höghet Kronprinsen-Regenten att till riksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bUaga till detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Britta Gyllensten

Prop. 1971:156

23

Innehållsförteckning

Sid,

Propositionens huvudsakliga innehåll

1

GäUande bestämmelser m, m,

3

FamUjepolitiska kommitténs promemoria

8

Föredraganden

12

AUmänna synpunkter

12

Bostadstilläggens utformning

16

Kostnader och ikraftträdande

21

Hemställan

21

ESSELTE TRYCK, STOCKHOLM 1971    712213