Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:120 Regeringens proposition

1978/79:120

med förslag om inrättande av statens miljömedicinska laborato­rium;

beslutad den 1 mars 1979.

Regeringen loreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagils i bifogade uldrag av regeringsprotokoll ovan nämnda dag.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

HEDDA[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås att den omgivningshygieniska avdelningen vid statens naturvårdsverk skiljs från naturvårdsverket och ombildas till ett fristående miljömedicinskt laboratorium med socialstyrelsen som chefsmyn­dighet.

Den nya organisationen föreslås bli genomförd den 1 juli 1979.

I Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 120

Prop. 1978/79:120

2

Utdrag

SOCIALDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanlräde 1979-03-01

Närvarande: slatsminslem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Sven[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Bondeslam.

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag om inrättande av statens miljömedicinska laboratorium

1 Inledning

Den omgivningshygieniska avdelningen (OHA) vid statens naturvårds­verk har sitt ursprung i statens institut för folkhälsan. Folkhälsoinstiluiel upphörde som självständig myndighet, då statens livsmedelsverk inrättades den I januari 1972. Samtidigt inordnades den omgivningshygieniska avdel­ningen provisoriskt i statens naturvårdsverk.

Sedan dess har OHA:s framtida ställning och organisation diskulerals i olika sammanhang. Frågan behandlades senasi i arbetsmiljöutredningens belänkande (SOU 1976:1) Arbetsmiljölag. I betänkandet föreslogs att OHA skulle knytas till socialstyrelsen och bilda ett laboraiorium för miljömedi­cinska frågor.

Arbelsmiljöutredningen anförde bl. a. att den inle kunde ansluta sig till det förslag om inrällande av ell institut för miljömedicin för produktkontrollen som förts fram av kommittén för samordning av laboratorieresurserna vid arbeiarskyddssiyrelsen och naturvårdsverket i betänkandet (Ds A 1974:3) Institut för miljömedicin, vilket betänkande jämte remissyttranden överläm­nats till arbetsmiljöutredningen för beakiande. Arbelsmiljöutredningen fann det emellertid angeläget att finna en väg för att verksamheten vid den lill naturvårdsverket provisoriskt anknutna omgivningshygieniska avdelningen skulle fä en sådan organisaiorisk ram att avdelningens resurser skulle komma till bästa möjliga användning. Arbelsmiljöutredningen granskade härvid verksamhetsområdena hos OHA:s huvudavnämare arbeiarskyddssiyrelsen, nalurvårdsverket och socialstyrelsen och fann att OH A:s verksamhet låg väl i linje med de inlressen som socialstyrelsen har inom  miljömedicinen.

Prop. 1978/79:120

3

Ulredningen förordade därför att OHA skulle knylas organisatoriskt till socialstyrelsen och bilda ell laboraiorium för miljömedicinska frågor.

De remissinstanser som yttrade sig över arbetsmiljöutredningens förslag i den här aktuella delen har varit övervägande positiva till förslaget. Angelä­genheten av att naturvårdsverket, arbetarskyddsstyrelsen, produktkontroll­nämnden och andra avnämare av OHA:s tjänster även fortsättningsvis får tillgång till OHA:s kunskap betonades. Arbetsmiljöutredningen har i sitt belänkande även understrukit angelägenheten av all i arbetsmiljöarbetet beakta och föra fram de psykosociala frågornas belydelse. Detta har föranlett vissa remissinstanser alt erinra om vikten av att verksamheten vid labora­toriet för klinisk stressforskning vid karolinska instiiutei erhåller viss basfinansiering. Några remissinstanser föreslog även att nämnda laborato­rium borde knytas till del föreslagna miljömedicinska laboratoriet.

Dåvarande statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] tillsatte i seplember 1977 en interdepar­temental arbetsgrupp med uppgift atl skyndsaml lägga fram förslag om anknyining till socialstyrelsen av OHA och laboratoriet för klinisk stress-forskning vid karolinska institutet. Arbetsgruppens uppgifter angavs närmare i en särskild promemoria. Enligt promemorian skulle arbetsgruppen pröva inriktningen och finansieringen av den fortsatta verksamheten med utgångspunkt i dels att OHA och laboratoriet för klinisk stressforskning ombildas till ett miljömedicinskt laboraiorium med socialstyrelsen som chefsmyndighet, dels atl anknytningen till karolinska institutets hygieniska institution av den del av verksamheien som motsvaras av nuvarande OHA skall bestå. Vidare skulle arbelsgruppen bl. a. föreslå programindelning och organisaiion av verksamheien samt klarlägga de anslagstekniska konsekven­serna av omläggningen och lägga fram förslag lill ny anslagskonstmklion. Möjligheten att tillämpa den s. k. uppdragsmodellen skulle övervägas. Den nu nämnda arbetsgruppen upplöstes under början av hösten 1978, varefter frågan om bildande av ell miljömedicinskt laboraiorium har beretts inom regeringskansliel under medverkan av den rådgivande arbelsgrupp och den referensgrupp som tillsatts för att se över socialstyrelsens framtida organisa­tion och arbetsuppgifter. Beredningsarbetet rörande socialstyrelsen fortsätter och proposition i ärendet beräknas komma atl föreläggas riksdagen under våren. Därvid kan även vissa ytterligare frågor inom det miljömedicinska området komma att tas upp.

Förslag i anledning av arbetsmiljöutredningens betänkande samt remiss­utfallel över detla har tidigare redovisats för riksdagen (prop. 1976/77:49, SoU 1977/78:1, rskr 1977/78:18). 1 nämnda proposiiion anmäldes arbetsmiljöul­redningens förslag att knyta OHA till socialstyrelsen som eu miljömedicinskt laboratorium. Med hänsyn till att frågan bereddes inom socialdepartementet behandlades inte förslaget i denna del i propositionen.

I budgetpropositionen 1979 (prop. 1978/79:100 bil. 8 s. 104) har regeringen föreslagit riksdagen alt, i avvaktan på särskild proposiiion i ämnel, till Statens

1* Riksdagen 1978/79. 1 saml. Nr 120

Prop.  1978/79:120

4

niiljömcdicinska laboratorium lör budgetårel 1979/80 beräkna cu lörslags-anslag av 9 923 000 kr. Rficr samråd med jordbruksminisicni anhåller jag nu att lä la upp denna fråga.

2 Föredragandens Överväganden

2.1 OHA:s nuvarande verksamhet och organisation

Enligt instruktionen (1967:444) för statens naturvårdsverk (omtryckt 1973:336, ändrad senast 1977:345) skall en omgivningshygienisk avdelning finnas inom verket. Professorn i hälsovårdslära vid karolinska inslilulel är föreståndare för avdelningen. Vid avdelningen skall också finnas en biträ­dande avdel ningsföreständare.

OHA harenligt niinmda instruktion till uppgift atl bedriva undersöknings­verksamhet inom det omgivningshygieniska området. En viktig del av OHA:s verksamhet består i att bitriida olika statliga och kommunala myndigheler och organisaiioner. Denna verksamhei utförs i vissa fall mol ersiittning enligt bestämmelser som fastställs av naturvårdsverket efter samråd med riksrevisionsverket.

Målet förOH A:s verksamhet äratt främja folkhälsan genom atl medverka i samhällets åtgärder mot skadliga fysikalisk-kemiska faktorer i omgivningen. I sitt arbete strävar OHA efter att inte bara ge människor största möjliga säkerhet i miljön utan också främja befolkningens trivsel cx:h välbefin­nande.

OH A:s huvudsakliga verksamhet består i att lämna medicinskt-hygieniskt bedömningsunderlag till myndigheter och enskilda såväl genom egen forskning och egna utredningar som genom sanmianställningar av andras forskningsresultat. Vidare medverkar OHA i bevakningen av hiilsoliiget i landet vad avser dess beroende av omgivningshygieniska riskfaktorer, så att ogynnsamma utvecklingstendenser kan upptäckas lidigi. OHA deliar i utvecklingen av medicinska undersökningsmodeller och den metodkontroll som krävs för förebyggande åtgärder mol skadliga miljöfaktorer. OHA medverkar också i utbildningen av hälsovårdspersonal i landet.

OHA:sarbetsuppgifteromfattarärendehandläggning, forskning, undervis­ning samt deltagande i nationellt och internationellt utrednings- och kommittéarbete. Avnämare är i första hand statliga myndigheler, framför allt socialstyrelsen, nalurvårdsverket, produktkontrollnämnden och arbetar­skyddsstyrelsen. Bland övriga avnämare märks bl. a. departement, konmiu-nala myndigheter, industrier och organisationer.

Ärendena avser lill största delen frågor om kemiska produkter, luftförore­ningar, buller och vatten inom omgivnings-, bostads- och arbetshygienens områden. Forskningen vid OHA är målinriktad. Främsi studeras effekier på människans hälsa av fysikaliska (t. ex. buller) eller kemiska (t. ex. meialler, luftföroreningar) faktorer i miljön. Härvid används toxikologisk, epidemiö-logisk, fysiologisk och psykofysisk metodik. En väsentlig del av verksam-

Prop. 1978/79:120

5

heten är inriktad på att lösa olika mctodologiska problem.

Strålskyddsproblcni eller utpräglade arbetarskyddsfrågor omfattas inte av 011 A:s verksamhet utan faller inom statens strålskyddsinstituts och arbetar-.skytlclsstyrelsens ansvarsområden.

011A svarar tor viss utbiklning av dels hälsovårdsins|x:ktörer (övergångs­vis), dels dricksvattenundcrsökare i vad avser deras fysikalisk-kemiska behörighet. OIIA deltar också i utbildningen av toxikologer vid karolinska institutet och anordnar i samarbete med socialstyrelsen kurser för läkare och annan personal inom hiilsovården med uppgifter inom OHA:s verksamhets­områden.

Vidare iir OHA f n. centralt laboratorium för undersökningar av dricks­vatten och medverkar under socialstyrelsen i tillsyn, kontroll och utveckling av vattenundersökningsverksamheten i landet. I OHA:s åligganden som centralt laboraiorium ingår också att handlägga frågor rörande undersökning av simbassängvatten. OHA utför även mot ersäuning vissa undersökningar och analyser åt bl. a. hälsovårdsmyndigheter.

OHA har lokaler bl. a. i anslutning till hygieniska institutionen vid karolinska institutet och iir i vetenskapliga frågor samordnad med denna institution. Som tidigare har nänmts är professorn i hälsovårdslära också föreståndare för OHA. Verksamheten vid hygieniska institutionen bedrivs i allt väsentligt i linje med arbetsuppgifierna vid OHA och i den mån arbetsuppgifterna sammanfaller, utnyttjas tillgängliga resurser gemensamt. Den verksamhet vid OHA som finansieras genom forskningsanslag och uppdragsmedel bedrivs också ofta i samarbete med hygieniska institutionen. F. n. genomförs ett flertal projekt gemensamt av institutionerna. Praktiska skäl avgör om medlen för sådana uppgifter disponeras av OHA eller av hygieniska institutionen. Integrationen med hygieniska institutionen under­lättar rekrytering av personal till OHA. Vidare svarar hygieniska insti­tutionen inom karolinska institutet fören väsenilig del av den velenskapliga utbildningen inom miljömedicinens område.

Genom hygieniska institutionen, som år 1976 utsågs till ett väridshälso-vårdsorganisationens (WHO) samarbelscenlrum rörande hälsoeffekter av miljön', deliar även OHA i WHO:s arbeie rörande sådana hälsoeffekter. De båda institutionerna har sedan år 1978 den vetenskapliga ledningen för WHO:s globala mätprogram rörande metaller hos människan.

OHA är indelad i sex sektioner, nämligen en medicinsk, en sociologisk, en kemisk och två tekniska sektioner sann en undervisningssekiion. Därutöver finns en administrativ enhet som svarar för avdelningens budget- och personalplanering, inköp av utrustning, intendentur m. m. Inom OHA anses den nuvarande sektionsindelningen olämplig, efiersom den inte är problem-orienterad på ett sätt som motsvarar dagens komplexa miljöfrågor. Den forsknings- och undersökningsinrikiade verksamheien bedrivs därför inom

' WHO Collaborating Centre for Environmental Health Effects.

Prop. 1978/79:120

6

tre arbetsgrupper (toxikologi, fysiologi med psykofysik samt epidemiologi), vilka har bildats över sektionsgränserna. Arbetet bedrivs också i myckel stor utsträckning i projektgrupper som har bildals över sekiionsgränserna. I projektgrupperna ingår också ofta representanter för nalurvårdsverkel och karolinska institutet och andra institutioner. Som exempel på sådana projektgrupper kan nämnas grupper för meiallforskning, siudier av luktande luftföroreningar, trafikbullerundersökningar och studier av miljöpåverkan av bl. a. användningen av fossila bränslen samt studier av luftkvalitet i bostiider.

Den toxikologiska arbetsgruppen tar i samarbete med övriga delar av avdelningen fram erforderiigt medicinskt-hygieniskt bedömningsunderiag till myndigheler och andra beträffande gifiiga substansers verkan på människan. Den toxikologiska gruppen utvecklar också medicinska under­sökningsmetoder och modeller som gör det möjligl att förutsäga loxiska effekier av olika substanser som släpps ut i miljön. OH A:s kemiska sektion ingår i den toxikologiska gruppen och är även ansvarig för dricksvattenfrågor inom OHA.

Arbetsgruppen för fysiologi med psykofysik har lill uppgifi att ta fram erforderligt psykofysiskl och fysiologiskt bedömningsunderiag för medi­cinska bedömningar av luftföroreningar, buller, klimat m. m. inom främsi omgivningshygien och bostadshygien. Gruppen arbetar också med att utveckla metoder för studier av sensoriska och andra psykologiska och fysiologiska effekter på människan av kemiska och fysikaliska miljöfaktorer samt med att anpassa och förbättra tillgängliga metoder för kemisk-fysikalisk dosbeskrivning för all man med mätningar bättre skall kunna uppskatta effekterna av sådana miljöfaktorer på människan.

Den epidemiologiska arbelsgruppen har bildats delvis för att underiätta samarbetet mellan OHA:s sociologiska sektion och de epidemiologiskt verksamma projektgrupperna inom hygieniska institutionen. Forskningen inom arbetsgruppen är i princip inriktad på studier av hälso- och besvärsef­fekter till följd av yttre miljöpåverkan (t. ex. luftföroreningar inklusive tobaksrök, buller), varvid siatistisk-epidemiologisk metodik med stark beteendevelenskaplig anknytning tillämpas. För sina studier utnyttjar gruppen bl. a. det s. k. tvillingregistret som byggts upp gemensami av OHA och hygieniska institutionen. Detta register är att betrakta som ett epidemio­logiskt basregister som utnyttjas för skilda ändamål, t. ex. för att belysa inverkan av förändringar i miljön och samspelet mellan sådana förändringar och arvsanlag.

OHA föreslås av en avdelningsföreslåndare och underdenneen bilrädande avdelningsföresiåndare. Chef för sektionerna är den biträdande avdelnings-föreståndaren och fem laboratorer. Avdelningsföreståndaren, bilrädande avdelningsföreståndaren och de fem laboratorerna har alla velenskaplig utbildning och lillsätls efter sakkunnigförfarande. Vid OHA tjänstgör idag ett åttiotal personer.

Prop. 1978/79:120

7

2.2 Behovet av ett miljömedicinskt laboratorium

Enligt min mening kommer del i framliden atl ställas ökade krav på en väl fungerande samhällsservice inom det miljömedicinska området. Med samhällsservice avser jag tillgång till en sammanhållen organisation med såväl kunskapsuppbyggande som kunskapsförmedlande, idégivande och utredande verksamhei. Man känner idag till att förändringar i den yttre miljön på olika säll kan påverka människan, direkt eller indirekt. Vad man däremoi inle vel lillräckligi mycket om är vilka miljökomponenter som är särskilt riskabla, vilka grupper som är specielll känsliga för sådan påverkan, på vilket sätt denna påverkan kan ge upphov till skador och hur vi skall kunna förebygga och förhindra icke önskvärda och främja önskvärda förändringar i människans miljö.

Enligt min uppfattning är det därför vikligl att centralt ha tillgång till resurser för en samlad bedömning av ärenden som rymmer miljömedicinska aspekter. Ett laboraiorium med bred kompelens inom delta område markerar även statsmakternas medvetenhet om vikten av att miljömedicinska frågor belyses allsidigt. Det kan också underlätta t. ex. hälsovårdsnämndernas och länsstyrelsernas handläggning av sådana ärenden. Ett miljömedicinskt laboraiorium bör därför ha som huvudsakliga uppgifier atl bedriva långsiktig forskning och uppdragsverksamhet, bislå myndigheler och andra intres­senter vid rådfrågning i löpande ärenden, besvara remisser m. m. inom den fysikalisk-kemiska miljömedicinens och den allmänna hälsovårdens område samt följa det internationella hälsovårdsarbetel, främsi inom WHO:s miljö­medicinska program. Ett sådant laboratoriums verksamhet bör i försia hand omfatta de uppgifter som idag utförs vid OHA. Dessa uppgifier omfattar ärendehandläggning, forsknings- och undersökningsverksamhet, utbild­ning, kommittéarbete och sammanställningar av miljöfakta samt planerings­arbete, administration och basservice.

Beträffande OHA:s organisatoriska tillhörighet delar jag arbetsmiljöulred­ningens bedömning alt OHA bör knylas lill socialstyrelsen och där bilda ett laboratorium för miljömedicinska frågor. Syflel med OHA:s verksamhei är att studera miljöbetingade orsaker tili ohälsa hos befolkningen och belysa kraven på en god miljö. OH A:s verksamhetsområde är således vidare än vad som kan sägas ligga inom ramen för såväl arbetarskyddsstyrelsens som naturvårdsverkets ansvarsområden. Däremoi omfattas OHA:s verksamhet i sin helhet naturligen av det övergripande ansvar som socialstyrelsen har som central förvaltningsmyndighet för bl. a. ärenden som rör hälso- och sjukvår­den. Mot bakgrund härav förordarjag all OHA skiljs från nalurvårdsverkel och ombildas till ett fristående laboratorium knutet till socialstyrelsen. Jag kommer att i det följande bl. a. närmare beröra vissa väsentliga verksam­hetsområden inom OHA, organisationen av det nya miljömedicinska laboratoriet saml laboratoriets anknyining till socialstyrelsen.

Somjag tidigare har redovisat har under beredningen av della ärende även

Prop. 1978/79:120

8

övervägts huruvida laboratoriet för klinisk stressforskning vid karolinska institutet borde ingå som en del av ett miljömedicinskt laboratorium och därmed utsträcka detta laboratoriums kompetensområden lill de psykoso­ciala miljöfaktorerna. Laboratoriet för klinisk stressforskning utgör numera institutionen för psykosocial miljömedicin vid karolinska institutet. Möjlig­heten atl på lämpligt sätt ta lillvara nämnda institutions erfarenheter och kunskaper övervägs inom regeringskansliet i samband med översynen av socialstyrelsens organisation m. m. F. n. remissbehandlas också betänkandet Psykisk hälsovård vilkel har utarbetats av en arbelsgrupp inom socialsty­relsen med anledning av riksdagens begäran om utredning av den psykiska hälsovården (rskr 1969/70:333). Jag är därför inle beredd att nu ta ställning i denna del.

Det finns skäl atl räkna med att de miljömedicinska frågorna kommeratt få en ökad betydelse i det framtida miljövårdsarbetet. Nya krav kommer att ställas på den miljömedicinska verksamheien. Ökade insatser på produkt­kontrollområdet kommeratt medföra en ökad efterfrågan också på laborativa resurser inom detla område. Härvid behöver hälsofariiga produkter i siörre utsträckning undersökas experimentellt beträffande sina giftiga egenskaper (toxikologiska undersökningar). Dessa hälsofariiga ämnen behöver studeras vad gäller deras omvandling i kroppen, effekt på målorgan och eventuell ansamling i organismen under långvarig och upprepad exposition.

Parallelll med de toxikologiska undersökningarna bör en epidemiologisk bevakning (befolkningsstudier) komma till stånd för alt sådana miljögifter, som inte avslöjats i den experimentella laboraloriekontrollen skall upptäckas i tid. Dä miljöproblem uppkommer kan också finnas behov av konsultinsatser för att stödja lokala och regionala organ i deras uppläggning av såväl kort- som långsiktig hälsoskyddsverksamhet. Vidare finns ett ökande behov av miljö-medicinsk medverkan i samhällsplaneringen.

Inom energiområdet behövs bedömningar av de medicinska miljöeffekter som är förknippade med olika alternativ för atl utvinna energi liksom av de bostadshygieniska konsekvensema av olika åtgärder för att spara energi. Anspråken på sammanställningar och värderingar av in- och utländska undersökningsresultat som underiag för miljömedicinska dos-effektbeskriv­ningar kommer att öka. Sådani arbete har t. ex. stor betydelse för att fastställa normer för vatten- och luftföroreningar och för all på bästa sätt planera miljöfariig verksamhet i förhållande till bostadsbebyggelse m. m.

OHA har redan nu ett utvecklat samarbele med ett stort ntal myndigheler och organisationer. Genom dessa breda kontaktytor mot olika specialorgan bör det miljömedicinska laboratoriet ha möjlighel alt på ett smidigl sätt överblicka en stor del av det miljömedicinska fältet och därmed kunna fungera som samordnare av miljömedicinsk information. Laboratoriet kan därigenom fungera som en central informationsförmedlare till såväl statliga, kommunala och landstingskommunala organ som privata förelag och andra intressenter.

Prop. 1978/79:120

9

En ökad miljömedicinsk satsning gör det vidare nödvändigt att effektivt utnyttja de utbildningsresurser som finns hos OHA.

2.3 Resursbehov

OHA:s utrednings- och forskningsverksamhet täcker ell stort område, där framför allt toxikologisk, epidemiologisk, fysiologisk och psykofysisk metodik utnyttjas. Arbetet är ofta tvärvetenskapligt med insatser från medicinare, beteendevetare, kemister och tekniker. Som tidigare har nämnts ligger tyngdpunklen i avdelningens vetenskapliga arbele på melalltoxikologi och lungloxikologi, sensoriska undersökningar av bl. a. luktande luftförore­ningar och buller samt epidemiologiska undersökningar, särskilt undersök­ningar med utnyttjande av ivillingregislret. I samtliga fall, måhända alldeles särskilt inom metalltoxikologin, hårde vetenskapliga arbetena fått interna­tionell betydelse.

Till OHA:s uppgifter hör också att fungera som centralt laboraiorium för undersökningar av dricksvatten. Kontrollen av konsumtionsvatlen m. m. har behandlats av hälsovårdsstadgeutredningen. I sitt betänkande (SOU 1978:44) Kommunalt hälsoskydd har kommittén inte tagil ställning lill vilken lagsiiftning som skall reglera kontrollen av konsumtionsvatlen och som en följd därav lämnat frågan öppen vilken myndighet som på central nivå skall ulöva tillsynen. Kommitténs betänkande har remissbehandlats och bereds f n. inom socialdepartementet. Vidare har kommittén (Jo 1976:04) om den regionala laboratorieverksamheten helt nyligen avlämnat sitt slutbetän­kande. Denna kommitté tillkallades för atl se över frågan om den regionala laboratorieverksamheten inom livsmedelshygien, veterinärmedicinsk diag­noslik, miljövård och näraliggande områden. Bl. a. skulle de krav som för olika ändamål borde ställas på dessa laboratorier undersökas. Vidare skulle prövas vilka organ som bör åläggas tillsynen över laboratorierna. Någon förändring av OHA:s roll som centralt laboratorium för undersökningar av dricksvatten bör enligt min mening inle ske, innan slutlig ställning tas till nu nämnda kommittéers förslag.

Enligt min bedömning är en väsentlig uibyggnad av miljömedicinsk verksamhet moiiverad. 1 årets budgetproposition föreslås en ökning av forskningsmedlen inom högskolan. Denna satsning torde även komma den miljömedicinska forskningen till del.

Med utgångspunkt i vad som lidigare har redovisals angående OHA:s nuvarande verksamhet är det enligt min mening särskilt angelägel alt följande arbetsområden inom vilka OHA har en speciell kompelens byggs ut och kompletteras.

OHA har vikliga kunskaper inom det epidemiologiska området. F. n. har OHA endast en högre tjänst för epidemiolog (laborator). OHA har kunnat bedriva en begränsad och huvudsakligen metodinriktad epidemiologisk verksamhet genom atl forskare vid hygieniska institutionen biträtt OHA. Då

Prop. 1978/79:120

10

dessa forskare endast har haft tidsbegränsade förordnanden vid hygieniska institutionen har emellertid den epidemiologiska verksamheten vid OHA inle kunnai bedrivas med önskvärd kontinuitet. OHA har dock bl. a. genom sitt och hygieniska institutionens omfattande epidemiologiska basregister stora möjligheler att vidga verksamheten.

Genom ett forskarsamarbete med karolinska institutet och genom ett vidgat samarbete med socialstyrelsens statistiska byrå, statistiska central­byrån och länsläkarorganisationen bör laboratoriets behov inom det epide­miologiska området bättre kunna tillgodoses. Jag vill samtidigt erinra om att såväl socialstyrelsens statistikfunktioner som länsläkarorganisationen berörs av den pågående översynen av socialstyrelsen. Förslag kan därför senare komma atl läggas fram som påverkar dessa funklioner och det miljömedi­cinska laboratoriet.

OH A:s toxikologiska resurser är begränsade och avdelningen har idag ingen specialkunskap för att utföra toxikologiska mtinundersökningar i stor skala. Inom landet som helhet är de toxikologiska resurserna mycket begränsade. Svenska institutioner låter därför ofta utländska laboratorier och institut på kommersiell basis utföra rutinmässiga lesler. Inom högskoleorganisationen har universiletet i Uppsala f n. landets enda ordinarie professur i toxikologi, vilken är gemensam för den medicinska och den farmacevliska fakulteten. Vid karolinska institutet finns en personlig professur i toxikologisk kemi inrättad. Naturvetenskapliga forskningsrådet haren professur i toxikologisk genetik, placerad vid universitetet i Stockholm. Vid livsmedelsverket finns ett toxikologiskt laboratorium med en professor som chef Vidare finns en tjänst för professor i yrkestoxikologi inrättad vid arbetarskyddsslyrelsens arbelsmedicinska avdelning. Vid medicinska forskningsrådet finns en professur i toxikologi vilken är placerad vid karolinska institutet. I årels budgetproposition (prop. 1978/79:100 bil. 12 s. 550) föreslås att denna professur förs över till karolinska institutet fr. o. m. budgetåret 1979/80.

Som framgår av vad jag kommer att anföra i det följande bör laboratoriet i toxikologiskt avseende inrikta sig på analys och bedömning av gifter i den allmänna miljön. Toxikologin är ett synneriigen brett arbetsfält och OHA har hiltills inte kunnai täcka vikliga delområden .som t. ex. organisk-kemiska föreningars toxikologi och metabolism. Näslan alla kemikalier som finns idag ärorganisk-kemiskaröreningar(kolföreningar). Enligt min mening bördärför det miljömedicinska laboratoriet inrikla forskningen även på denna typ av substanser. Laboratoriets kompelens för toxikologiska bedömningar av organiska miljögifter är idag inte lillräcklig ulan behöver förstärkas.

OHA har genom sitt samarbete med hygieniska institutionen tillförts ett betydande kunnande inom vissa delar av toxikologin, särskilt metall- och inhalationstoxikologi. Av de nämnda professurerna i toxikologi är endasl de vid arbeiarskyddssiyrelsen och livsmedelsverket knutna till myndighetsla-boralorier. Delta innebär att övriga myndigheter delvis blir beroende av högskolemyndigheternas prioriteringar och arbetsformer såväl vid bråds-

Prop. 1978/79:120

11

kände ärendehandläggning som i den långsiktiga planeringen. Enligt min uppfattning behöver resurserna inom landet i toxikologi därför kompletteras med en toxikologisk enhet inom det föreslagna miljömedicinska laboratoriet. För den medicinska riskbedömningen som utförs vid laboratoriet behövs en kombinalion av experimentell toxikologi och på epidemiologiska metoder baserad värdering.

Verksamheten vid det miljömedicinska laboratoriet förutsätts huvudsak­ligen vara inriktad på att skapa underlag för bedömningar av föroreningar i den yttre miljön och i bostäder. Detta innebär en betoning av studier av s. k. låg-doseffekter. Som exempel kan nämnas siudier av gifter som ackumuleras i biologiska system (t. ex. tungmetaller) eller ämnen som akut eller subakut orsakar störningar i andningsfunktioner, slemhinneirrilationer eller dålig lukt. Till skillnad från arbetarskyddsslyrelsens toxikologiska verksamhei, vars siudier i första hand avser den yrkesarbetande befolkningen, skall det miljömedicinska laboratoriets verksamhet avse hela befolkningen, inklusive riskgrupper som barn, gamla och sjuka. Det miljömedicinska laboratoriet skall dock inle ägna sig åt livsmedel, med undantag för vatten, i avvaktan på att frågan om var dricksvatlenkonlrollen skall höra hemma löses. Den angivna huvudinriktningen för laboratoriets toxikologiska verksamhet bör emellertid inte hindra atl även yrkes- och livsmedelstoxikologiska problem ibland studeras av laboratoriet, t. ex. när totalmiljöbedömningar behöver ske eller forskningstekniska skäl gör det naturiigt att jämföra yrkesexponerade gmpper med den allmänna befolkningen. Samråd bör då ske med den närmast ansvariga myndigheten, d. v. s. arbetarskyddsstyrelsen respektive livsmedelsverket.

På grund av toxikologins stora bredd måste den toxikologiska enheten ha som en av sina viktigaste uppgifter atl medverka i samordningen av toxikologisk information och komplettera där så behövs med egna under­sökningar på ett sådant sätt att myndigheterna tillförs tillfredsställande beslutsunderlag i viktiga giftbedömningsfrågor. Jag är medveten om att sammanställning och bearbetning av gift information är en arbetsuppgift som kräver resurser, inte minsl av kvalificerade vetenskapliga bedömare. Labo­ratoriet bör sträva efter alt inom ramen för tillgängliga resurser ha breda kontakter med in- och utländska forskare.

Jag utgår från att laboratoriets toxikologiska verksamhet kommer alt bedrivas i nära samarbete med bl. a. naturvårdsverkets produktkontrollbyrå. Olika samarbetsformer bör härvid prövas. Jag vill i detta sammanhang även erinra om vikten av att laboratoriet lar lillvara möjlighelerna lill samarbete med den miljötoxikologiska arbelsgruppen vid Wallenberglaboraloriet vid universitetet i Stockholm.

Mot bakgrund av det nu anförda förordar jag att innehavaren av den professur i toxikologi som i årets budgetproposition föreslås bli överförd till karolinska institutet också skall vara enhetschef vid det föreslagna miljö­medicinska laboratoriet. Härigenom kommer även laboratoriets kontaktyta

Prop. 1978/79:120

12

gentemol karolinska inslilulel atl breddas.

OHA har vidare särkunskaper för atl behandla allmänna medidnski-hygieniska problem. Detta begrepp innefattar här bostadshygien, samhällspla­nering, personliga hygienfrågor och generella medicinska bedömningar av miljöstörande verksamheter (luftföroreningar och buller). För att studera dessa problem behöver OHA vetenskaplig expertis inte bara inom toxikologi och epidemiologi ulan även inom psykofysik och fysiologi. Tillgång lill sådan expertis är en fömlsättning för att såväl kunna ställa upp medicinska krav för att förhindra skador och sjukdomar hos befolkningen som kunna ta hänsyn till befolkningens upplevelser av bostadsmiljön och den yttre miljön.

Under beredningen av detla ärende har bl. a. från olika myndigheler inhämtats synpunkter på del föreslagna laboratoriets verksamhet. Myndig­heternas önskemål beträffande denna verksamhei faller lill en inte obetydlig del inom det medicinskl-hygieniska problemområdet. Sålunda anser social­styrelsen alt det behövs bättre underiag för atl faslställa gränsvärden för luftföroreningar i bostäder. Statens råd för byggnadsforskning önskar atl studier utförs avseende hälsorisker som är förknippade med byggsystem och tätortsteknik. Statens planverk vill ha undersökningar av bl. a. iufthygien, ljus- och belysningskrav i boende- och arbetsmiljön.

Hälsovårdsfrågor som avser byggnader behandlas idag fömtom av OHA bl. a. av statens institut för byggnadsforskning (SIB). Tonvikten är f n. lagd på effekter av inomhusklimai och buller och gäller all byggd miljö, således inte bara bosläder. SIB sysslar f n. inte med luftföroreningar i bostaden. SIB:s och det föreslagna miljömedicinska laboratoriets verksamheier inom detia område torde komplettera varandra.

OHA har även kompelens för utbildning av hälsovårdspersonal inom områdena för allmän hygien, epidemiologi, toxikologi och valtenhygien. OHA anordnar f n. övergångsvis en ettårig utbildning av hälsovårdsinspek­törer för atl läcka samhällets behov av inspektörer fram till årsskiftet 1979/80, då de första hälsovårdsinspektörerna med utbildning på den nya hälso- och miljövårdslinjen inom högskolan utexamineras. Nämnda linje inrättades år 1977 på gmndval av regeringens uppdrag den 26 februari 1976 till dåvarande universitetskanslersämbetet (UKÄ) att ularbela utbildningsplan för utbild­ning av hälsovårdsinspektörer vid universitet i Umeå. Därvid skulle UKÄ beakta vad som anförts i prop. 1975/76:100, bil. 10 saml i en till regeringens beslut fogad, inom utbildningsdepartemenlet upprättad promemoria. I nämnda promemoria sägs bl. a. följande angående fort- och vidareutbildning av hälsovårdsinspektörer.

"Ansvaret och ledningen för fort- och vidareutbildningen av hälsovårds­inspektörer bör åvila samma högskoleenhet som har alt svara för den grundläggande utbildningen. Detla får emellerlid inte innebära, att vid en riksrekryterande utbildning som hälsovårdsinspektörsutbildningen all forl­och vidareutbildning skall föriäggas till samma ort som den grundläggande utbildningen. I stället bör denna utbildning ges en geografisk spridning dels

Prop. 1978/79:120

13

för att vara så tillgänglig som möjligt för de studerande - yrkesverksamma personer med stark bindning till sin hemort - dels för alt så effektivt som möjligt kunna utnyttja för sådan utbildning befintliga resurser vid olika högskoleenheter och andra inrättningar."

Under år 1978 har undervisningssektionen vid OHA även genomfört 14 aktualitetskurser om en vecka i hälsovårdsämnen. Som exempel på sådana kurser kan nämnas kurser i "Epidemiologin i hälsovårdsarbetet" och "Hälsovårdens vardagsjuridik".

OHA har således erfarenhet av såväl korta aklualitetskurser som annan påbyggnadsutbildning för högskoleutbildad hälsovårdspersonal. Utbild­ningsverksamheten riktar sig till personer som redan har en god grundut­bildning inom området, t.ex. hälsovårdsinspektörer, länsläkare och vissa befattningshavare vid länsstyrelsernas naturvårdsenheter. I utbildningen behandlas praktiska frågeslällningar av betydelse för hälsovårdsarbetet och tillämpat forsknings- och ulvecklingsarbete inom området. Genom denna lyp av utbildning får också OHA kännedom om aktuella praktiska miljö­medicinska problem, vilket bidrar till att hålla avdelningens verksamhet inriktad på att åtgärda viktiga hälsovårdsproblem.

Det är viktigt atl ett laboratorium som skall arbeta med utredning och forskning inom miljömedicinen genom utbildningsverksamhet kan föra ut kunskaper lill den praktiska verksamheten. Utbildningen ger möjligheter att på längre sikt decentralisera utredningsuppgifter och därmed öka verksam­hetens kapacitet. Inom OHA finns idag kompetens för alt leda utbildning av nu nämnda slag. Jag förordar därför att de utbildningsresurser som idag finns inom OHA och som frigörs när den övergångsvis anordnade utbildningen av hälsovårdsinspektörer upphör t. v. används för sådan fort- och vidareutbild­ning när det gäller det miljömedicinska området som åsyftas i den tidigare citerade promemorian till regeringens beslut den 26 februari 1976. Vidare bör den nyss redovisade utbildningsverksamheten i form av kortare aktualitets­kurser fortsätta även inom det miljömedicinska laboratoriet. Det miljömedi­cinska laboratoriet bör i dessa frågor samråda med universitets- och högskoleämbetet.

Statens naturvårdsverk har i skrivelse till den tidigare nämnda interdepar­lementala arbelsgruppen bl. a. framhållit det angelägna i att den kunnighet och erfarenhet i fråga om utbildningsverksamhet som finns inom OHA tas tillvara och utnyttjas för vidareutbildning i form av aktualitetskurser även sedan hälsovårdsinspektörsutbildningen har upphört. Vidare understryks vikten av att en del av dessa resurser även fortsättningsvis används för utbildning på miljövårdsområdet, enär dessa resurser utgjort en tillgång i verkets utbildningsverksamhet. Slutligen pekar naturvårdsverket på atl medicinska och hygieniska aspekter får en allt större betydelse i behandlingen av miljövårdsärenden och att det därför är angeläget för verket att även i fortsättningen få utnyttja OHA:s kompetens inom detta område för utbild­ning av personal. Jag förutsätter att naturvårdsverkets behov av utbildning på

Prop.  1978/79:120

14

det miljömedicinska området tillgodoses av det föreslagna laboratoriet i den mån utbildningsansvaret inte faller på högskolan. Utbildningen inom andra områden av miljövården är i den mån den inle är en högskoleuppgift liksom hittills en uppgift som ligger inom naturvårdsverkets ansvarsområde. Laboratoriet är avsett att vara en gemensam miljömedicinsk resurs för ett flertal avnämare och bör inte specialinriktas mol problem inom socialstyrel­sens verksamhetsområde. 1 jämförelse med innehållet i den nuvarande utbildningen av bl. a. hälsovårdsinspektörer vid OHA innebär den nämnda miljömedicinska inriktningen en begränsning av utbildningsverksamheten. De väl fungerande utbildningsresurser som idag finns inom OHA bör även fortsättningsvis i huvudsak hålls samman inom det miljömedicinska labora­toriet. Laboratoriet bör tillhandahålla utbildningstjänster åt sina avnämare omfattande planering, utveckling och genomförande av miljömedicinsk fort-och vidareutbildning i den mån denna utbildning faller utanför högskolans ansvarsområde. Det miljömedicinska laboratoriet bör även genom kurser och konferenser för hälsovårdstjänsiemän ge akluell information om forsknings­och undersökningsresultat saml informera om bakgrunden lill ändrade anvisningar, normvärden m. m. Förden fort- och vidareutbildning som inte omfattas av det miljömedicinska laboratoriets verksamhelsområde och som ligger utanför högskolans ansvar, bör vederbörande seklorsorgan ansvara, t. ex. naturvårdsverket och livsmedelsverket. Ett nära samarbete mellan det miljömedicinska laboratoriet och berörda myndigheter kommer lik.som hittills atl vara nödvändigt, eftersom det finns ett nära samband mellan miljömedicin och miljövård i övrigt.

Enligt instruktionen (1965:792) för länsläkarväsendei (ändrad senast 1977:861) krävs för behörighet som länsläkare och bilrädande länsläkare bl. a. tjänstgöring under minst ett och ett halvt år vid vetenskaplig institution eller annal organ för socialmedicin,omgivningshygien,epidemiologi, bakieriologi eller virologi. OHA saknar denna typ av utbildningstjänster för läkare och kan därför inte ställa till förfogande den uibildningskompetens som finns inom avdelningen vad avser områdena omgivningshygien och epidemiologi. Länsläkarväsendei utreds f n. inom regeringskansliet. Jag anser det därför inte vara meningsfullt att nu föreslå att utbildningstjänsier tillförs del miljömedicinska laboratoriet.

2.4 Organisation av det miljömedicinska laboratoriet

Mot bakgrund av OHA:s nuvarande verksamhet och vad jag har anfört angående inriktningen av verksamheten vid ett miljömedicinskt laborato­rium föreslår jag att laboratoriet organiseras på följande sätt.

OHA skiljs från statens naturvårdsverk och ombildas till ett fristående miljönicdiciiiski laboiaioriuni med socialstyrelsen som chefsm ndighci. Laboratoriets verksamhet bör ledas av cn föreståndare. Jag återkommer i det följande till frågan om laboratoriets anknytning till karolinska institutet.

Prop.  1978/79:120

15

Det miljömedicinska laboratoriets verksamhet angår flera samhällssek­torer och laboratoriet skall således, liksom idag sker vid OHA, lämna bistånd till ett flertal myndigheler. Avsikten med överföringen av OHA till socialstyrelsens ansvarsområde är därför inte att skapa ett socialstyrelsens miljömedicinska laboratorium. Socialstyrelsen bördock som chefsmyndighet ha det övergripande ansvaret för laboratoriets verksamhet. Det är emellertid nödvändigt att övriga myndigheter som kan betraktas som huvudavnämare av laboratoriets tjänster eller som viktiga iniressenler i verksamheten får möjlighet att medverka vid planeringen av verksamheten vid laboratoriet. Det kan därför vara lämpligt att ett samrådsorgan med företrädare för bl. a. berörda myndigheter knyls till laboratoriet. Den närmare utformningen av de organisatoriska förslag jag nu har berört bör regleras i en instruktion för laboratoriet. Jag avser all senare lägga fram förslag till en sådan instruktion för regeringen.

I de frågor som rör det miljömedicinska laboratoriets kontakter med högskolesektorn har jag samrått med chefen för utbildningsdepartemen­tet.

Som tidigare har nämnts samverkar OHA med karolinska institutets hygieniska institution och institutionens verksamhet bedrivs i allt väsentligt i linje med arbetsuppgifierna vid OHA. Professorn i hälsovårdslära vid karolinska institutet är också föreståndare för OHA. Samarbetet mellan institutionerna sker i projektgrupper med gemensami uinyttjande av lokaler och apparatur.

Enligt min uppfattning har det vetenskapliga samarbetet mellan OH.X och hygieniska institutionen varit av stort värde och bör därför fortgå utan hinder av OH.A:s omorganisation.

Mot bakgrund av den tidigare redovisade bedömningen av OllA:s nuvarande verk.samhet saml vad som anföris om inriktningen av verksam­heten vid det föreslagna niiljömedicinska laboratoriet föreslårjag alt 01l,A;s nuvarande sektioner och projektgrupper bör bilda enhetema för allmän hygien, epiilemiologi och toxikologi inom det miljömedicinska laboratoriet. Vidare bör en enhet för administrativa frågor inrälias.

Fiiheien för allmän hygien bör behandla frågor som hör till luft- och bullerhygien, bostadshygien och samhällsplanering, främst med utnytiiande av fysiologiska och psykofysiska undersökningsmetoder.

EnheienJör epidemiologi bör siudera frågor som rör medicinska och .sociala effekter av kemiska och fysikaliska faktorer på grupper i befolkningen.

Enheien för toxikologi bör handha frågor som rör eflekter av miljögilier på människan med tonvikt på studier av upptagning, omvandling och utsönd­ring av miljögifter. Vidare bör enheten i avvaktan på siällningstagantle lill lidigare berörda konmiiitclorslag fullgöra ile uppgifter som hiboraii>rici t. v. har som centralt laboratorium för dricksvattenkontR)llen i landet. Organisa­toriska iindringar för denna del av verksamheten bör a\ angivna skäl anstå.

Prop.  1978/79:120

16

Som tidigare har nämnts bör verksamheien vid laboratoriet ledas av en föreståndare. Enhetscheferna bör med undantag av chefen för den administrativa enheten vara professorer. Chefen för den allmänhygieniska enheien bör även vara läkare. Tjänsten som enhetschef vid laboratoriets toxikologiska enhet bör som tidigare har nämnts förenas med den tjänst som pmlcssor i toxikologi vilken i årets budgetproposition föreslås bli inriitiad vid karolinska inslilulel. Härigenom bör den toxikologiska verksamheien vid laboratoriet och karolinska institutet på ett smidigt sätt kunna samordnas.

Enligt min mening bör innehavare av tjänst som professor eller laborator vid del miljömedicinska laboratoriet vara skyldig au i tjänsten undervisa, haiulleda och examinera inom högskolan, företrädesvis inom forskarutbild­ningen. Innehavarna av nänmda tjänster bör därför tillhöra fakultets - och i lorekonmiande fall sektionskollegium i den högskoleregion där de är stationerade. Det börankonmia på socialstyrelsen att i sanuåd med berörda högskolemyndigheter bcstänmia vilken fakultet/sektion som vederbörande tjänsteman skall tillhöra.

2.5 Personal- och anslagsfråeor för budgetåret 1979/80

Jag har tidigare redovisat mina förslag i fråga om del miljömedicinska laboratoriets organisation. Jag återkommer nu till de personal- och anslags­frågor som bör las upp i deua sammanhang.

Den nuvarande personalen vid OHA skall utgöra stommen i det nya miljömedicinska laboratoriets personalorganisation. I enlighet med vad jag har anförl i del föregående om organisalionen av laboratoriet harjag beräknat medel för fyra tjänster för chef för enhet, varav en för enheten för allmän hygien,en förden epideniiologiskaenheten,en förden toxikologiska enheten (befauningsarvode) och en för den adminisiraiiva enheien. Den nya organi­sationen medför att en tjänst som biträdande avdelningsföreståndare kan dras in. Medel har isiället beräknats för uppdragstillägg för biträdande föreståndare. Medel har vidare beräknals för tjänsier fören laboraiorieläkare inom enheten för allmän hygien, en laboratorieläkare inom den epidemiolo­giska enheten, en laborator och en forskare inom den toxikologiska enheten och eu biträde för administrativa uppgifter. Jag hardessutom beräknal medel för vissa tjänsier, bl.a. för djurhusverksamhet, som OHA och arbeiarsk­yddssiyrelsen f n. disponerar gemensamt. Dessa möjligheter upphör i och med au arbeiarskyddssiyrelsen under hösien 1979 flyttar från karolinska institutets område.

Beträffande avtalsbara anställnings- och arbetsvillkor avser jag all ge statens arbetsgivarverk det förhandlingsuppdrag som behövs.

Vissa övergångsanordningar torde bli nödvändiga i samband med omor­ganisationen. I den utsträckning som behövs bör regeringen i samband med genomförandet kunna föra tjänster på övergångsstat och meddela erforder­liga övergångsbestämmelser. Riksdagens bemyndigande att vidta sådana

Prop.  1978/79:120

17

åtgärder bör därför inhämtas.

Det ankommer på regeringen att närmare besluta om den nya myndighe­tens uppgifter och organisaiion m. m. Jag har för avsikt att föreslå regeringen att tillsätta en särskild organisationskommitté för att förbereda dessa beslut.

Lönekostnadema fördel miljömedicinska laboratoriet förbudgelårel 1979/ 80 beräknar jag till 9 228 000 kr. De sammanlagda kostnadema för laborato­riets verksamhet under nämnda budgetår beräknar jag till 12 859 000 kr.

Den tidigare nämnda interdepartementala arbetsgruppen hade bl. a. lill uppgift alt föreslå programindelning av verksamheten vid det niiljömedi­cinska laboratoriet och lämna förslag lill ny anslagskonstrukiion. I detla avseende skulle arbet.sgrupin även överväga om den s. k. uppdragsmo­dellen kan tillämpas på laboratoriet. Vidare skulle arbetsgrupix:n beakta möjlighetema lill ökad avgiftsfinansiering av verksamheten.

OHA tilldelas medel över förslagsanslaget X:HI. Statens naturvårdsverk. Detta anslag är traditionellt uppbyggt av poster molsvarande kostnadsslag. OHA:s andel av anslaget fördelas sedan internt inom avdelningen. En särskild anslagspost i staien för naturvårdsverket tar upp utgifter för den uppdragsverksamhet som OHA utför mot ersättning. Enligt beslämmelse i regleringsbrev får denna anslagspost tas i anspråk med cu belopp som motsvarar 90 ",, av i verksaniheten influtna inkomster. Ifrågavarande inkomster redovisas över inkomsuiteln Övriga diverse inkomster. De intäkter som här avses konmier från verksaniheten med buller- och vallenanalyser. Verksamheten är beloppsmässigt av ringa omfattning. Vidare disponerar OHA och hygieniska institutionen vid karolinska insti­tutet tillsammans över forskningsanslag och uppdragsmedel som tilldelas organisationerna på grundval av ansökningar. Enligt min mening bör avgiftsfinansieringen av det miljömedicinska laboratoriets verksamhet ökas i förhållande till den verksamhet som idag är avgifisfinansierad inom OHA. Avgifter eller motsvarande bör härvid kunna införas såväl för reguljär verksamhei som för beställningsarbeten som skall utföras av laboratoriet.

OHA redovisar internt sin verksamhet på projekt inom ramen för ett antal program. Inom OHA är dispositionen av myndighetsanslaget decentraliserat till respektive forskargrupp i vad avser laboratoriekostnader och i viss mån inventarier. Varje sektion har dock vissa grundmedel som inle är projekt-bundna. Genom alt knyta beviljade medel till särskilda projekt kan verksamheten styras. OHA tillämpar således en internbudget på projeki som avser alt möjliggöra uppföljning av resursförbrukning och prestationer.

Pä förslag av regeringen i prop. 1976/77:130 har riksdagen antagit riktlinjer för modernisering av det statliga budgetsystemet (FiU 1977/78:1, rskr 1977/ 78:19). Den tekniska omläggningen skall vara genomförd fr. o. m. budgetåret 1980/81. Mot bakgrund av den förestående budgetreformen förordarjag att medel för verksamheien vid det miljömedicinska laboratoriet för budgetårel 1979/80 anvisas över ett särskilt förslagsanslag. Jag har för avsikl att närmare

Prop.  1978/79:120

18

iiverviiga möjlighelerna all tlcls iilliim|ia progi;MiibiKlgoiprinci|ieii pä del luiljiinicdicinska laboraioricis verksamhei IV. o. m. budgelårel 1980/81, dels avgiftsbelägga vcrksamhoicr inom det niiljöniotlicinska laboraiorici och LUarbcta principer och rornicr lör detta. Inkonisiorna i verksamheten hiir liksom hiuills rcilovisas iWcr inkonisuiicln Övriga diverse inkomsler.

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagen att

1.

godkänna alt ett miljömedicinskt laboratorium med de uppgifter, som jag har angett inrättas den 1 juli 1979,

2.

godkänna de av mig förordade riktlinjerna för organisation m. m. av det miljömedicinska laboratoriet,

3.

bemyndiga regeringen all vidtaga de övergångsåigärder och ålgärder i övrigt som behövs för att omorganisationen skall kunna genomföras,

4.

till Statens miljömedicinska laboratorium för budgetåret 1979/80 under femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 12 859 000 kr.

4 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop. 1978/79:120

19

Innehåll

Regeringens proposition...................................... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll ..................... 

..... 

1

Utdrag av protokoll vid regeringssammanlräde 1979-03-01  

2

Proposition med förslag om inrättande av statens miljömedicinska

laboraiorium...................................................... 

..... 

2

1

Inledning..................................................... 

..... 

2

2

Föredragandens överväganden........................ 

..... 

4

2.1

OHA:s nuvarande verksamhet och organisation    

4

2.2

Behovet av ett miljömedicinskt laboratorium 

..... 

7

2.3

Resursbehov......................................... 

9

2.4

Organisation av det miljömedicinska laboratoriet   

14

2.5

Personal- och anslagsfrågor för budgetåret 1979/80     

16

3

Hemställan.................................................. 

18

4

Beslut........................................................ 

.... 

18