Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1983/84:29

Regeringens proposition

1983/84:29

om ett tilläggsavtal till dubbelbeskattningsavtalet

mellan Sverige och Frankrike;

beslutad den 29 september 1983.

Regeringen föreslår riksdagen att anta del förslag som har uppiagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

SVANTE[REDACTED_EFTERNAMN]

BO[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I proposiiionen föreslås att riksdagen godkänner ett tilläggsavtal till avtalet den 24 december 1936 mellan Sverige och Frankrike för undvikan­de av dubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser angående öm­sesidig handräckning belräffande direkta skatter.

Tilläggsavtalet träder i kraft när de båda staterna meddelat varandra att de åtgärder vidtagits i resp. stal som krävs för atl tilläggsavtalet skall träda i kraft. Tilläggsavtalet tillämpas, i fråga om inkomstskatter, på skatt som utgår på inkomsl för kalenderår eller räkenskapsår som börjar dagen för ikraftträdandet eller senare, i visst fall från och med den I januari 1983, i fråga om svensk förmögenhetsskatt som utgår på förmögenhetstiligångar som innehas den 31 december 1983 eller senare och i fråga om fransk skatt på stora förmögenheter som utgår på förmögenhetstillgångar som innehas den I januari 1983 eller senare.

1    Riksdagen 1983/84. I saml. Nr 29

Prop. 1983/84:29

2

Utdrag

FINANSDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1983-09-29

Närvarande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Rainer,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]. R. Carls­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Thunborg

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ett tilläggsavtal till dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Frankrike

1    Inledning

Mellan Sverige och Frankrike giiller avtalet den 24 december 1936 för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser om ömsesidig handräckning belräffande direkta skatter. Vidare gäller samma dag undertecknade protokoll och slutprotokoll till avtalet. Avtalet, proto­kollet och slutprotokollet har ändrats ett flertal gånger, senast genom två tilläggsavtal den 9 och den 10 mars 1971 (prop. 1971: 112). Avtalets och protokollels nuvarande lydelse framgår av SFS 1972:433. Slutprotokollet återfinns i prop. 1937:73. En mindre ändring skedde dock genom tilläggs­avtalet den 10 mars 1971, art. 8 (se prop. 1971: 112).

Avtalet omfattar på svensk sida såväl inkomstskatter som den statliga förmögenhetsskatten. I Frankrike däremoi fanns inte någon förmögenhets­skatt före år 1982. Avtalet omfattar därför inte förmögenhetsskatt på fransk sida. Den 1 januari 1982 infördes emellertid en förmögenhetsskatt i Frankrike ("l'impöl sur les grandes fortunes"). Eftersom denna skatl inte omfattas av avtalet kan dubbelbeskattning av förmögenhet numera upp­komma. Frankrike föreslog därför i början av år 1982 atl den nya skatten skulle införas i avtalet och att de nuvarande avtalsbestämmelserna om förmögenhetsbeskattning skulle ändras. Vid förhandlingarom sådana änd­ringar, vilka ägde rum i Paris den 11 och den 22 oktober 1982 och den 16 februari 1983, nåddes enighet på dessa punkter. Vid förhandlingarna nåddes enighet även om vissa andra ändringar i avtalet, som inte har samband med den franska förmögenhetsskatten. De båda delegationerna var också eniga om alt avtalet i andra väsentliga delar var starkt föråldrat och att en tolalrevision av avtalet biirde ske så snart som möjligt. Eftersom de ändringar som diskuterats vid förhandlingarna bedömdes angelägna och

Prop. 1983/84:29

3

brådskande, enades delegationerna om atl dessa snarast skulle genomföras i form av ett tilläggsavtal medan förhandlingar om en revision av avtalet i dess helhet, vilka bedömdes kunna bli mera tidsödande, skulle inledas senare under år 1983. Förslaget till tilläggsavtal var upprättat på franska och paraferades den 16 februari 1983. En svensk översättning har därefter färdigställts. Förslaget och översättningen remitterades till kammarrätten i Stockholm och riksskatteverkel. Sistnämnda myndighet har haft vissa syn­punkter på avtalets ikraflträdandebestämmelser. I övrigt har remissinstan­serna inte haft några erinringar mot förslaget. Förslaget till tilläggsavtal bör fogas till regeringsprolokollel i detta ärende som bilaga. Tilläggsavtalet undertecknades den 19 september 1983.

2   Den nya franska förmögenhetsskatten

Den 1 januari 1982 infördes en förmögenhelsskall i Frankrike, skatien på stora förmögenheter. Skatten är årlig och tas ut av fysiska personer. Skatten utgår för år 1983 på den del av netloförmögenhetsvärdel som överstiger 3,2 milj. francs (1 franc motsvarar f.n. ca 1 krona). Om i förmögenheten ingår rörelsetillgångar o.d. till ett värde av minst 2,2 milj. francs ulgår skatt först om del sammanlagda förmögenhelsvärdet över­stiger 5,4 milj. francs. Skattesatsen är 0,5% på den del av del skallepliktiga förmögenhetsvärdet som inle överstiger 2,1 milj, francs, 1% på därefter närmast följande 5,3 milj. francs och 1,5% på överskjutande värde, dvs. på förmögenhetsvärde som överstiger 10,6 milj. francs.

En person som är bosatl i Frankrike är skaltskyldig för alla förmögen-hetsfillgångar, oavsett om de är belägna i Frankrike eller utomlands. En person som är bosatt utanför Frankrike är däremot skattskyldig endast för tillgångar belägna i Frankrike. Vissa kapitalplaceringar i Frankrike, t.ex. medel insatta i fransk bank, aktier i franska bolag och obligationer utgivna av franskt företag, är dock undantagna från beskattning. Skattefria belopp och skattesatser är desamma som för personer bosatta i Frankrike. Från skatteplikt undantas vissa tillgångar, l.ex. anlikvileler, konstsamlingar, kapilaliserat värde av vissa livräntor och tre fjärdedelar av värdet av vissa skogsfasligheler. Somjag nämnt tidigare är också rörelsetillgångar o.d. undantagna från beskattning upp till ett värde av 2,2 milj. francs.

Lagstiftningen innehåller en rad bestämmelser som är avsedda atl för­hindra åtgärder från skattskyldigas sida att otillböriigl minska underlaget för beskattningen. Beträffande tillgång som ägs av juridisk person hemma­hörande i en skatteoas men som disponeras av fysisk person anses tillgång­en tillhöra denne om han inte kan visa alt den reella kontrollen av den juridiska personen utövas av utomstående. Vidare gäller atl skatt las ul på sammanlagda värdet av förmögenhetstillgångar tillhöriga makar och även deras minderåriga barn, om någon av makarna har förvaltningsrätten till

Prop. 1983/84:29

4

barnens egendom. Motsvarande gäller i regel personer som sammanbor ulan alt vara gifta och deras minderåriga barn.

Värderingsreglerna är i princip desamma som de som gäller vid arvsbe-skatlningen. Värdet den 1 januari beskattningsåret är avgörande för be­skattningen. Deklarationsplikl föreligger endast om förmögenhetsvärdet överstiger de skattefria beloppen.

3   Tilläggsavtalet

Somjag nämnde inledningsvis har tilläggsavtalet i första hand tillkommit för att utvidga 1936 års avtal (fort;iältningsvis kallat avtalet) till att omfatta även den nya franska förmögenhetsskatten. Enligt art. 1 i tilläggsavtalet kompletteras art. 1 § 3 punkt 1 i avtalet med en ny punkl c, varigenom den franska förmögenhetsskatten förs in bland de skatter som omfattas av avtalet.

Avtalels materiella beskattningsregler i fråga om förmögenhet finns i art. 12. Genom art. 2 i tilläggsavtalet sker en delvis väsentlig förändring i dessa regler. Beträffande fast egendom j;äller liksom för närvarande alt denna får beskattas i den stat där egendomen är belägen (§ 

I). 

Med fast egendom likställs vid beskattningen enligt § 2 aktier eller andelar i bolag vars till­gångar huvudsakligen utgörs av fast egendom eller rättighet som avser sådan egendom. Härvid medräknas dock inle bl.a. fast egendom som bolaget använder i sin rörelse. Enligt 3 § får lösöre beskattas i den stat där den bostad finns i vilken lösöret används. Bestämmelsen förekommer normalt inte i dubbelbeskattningsavtal men på fransk sida fäste man vid förhandlingarna stor vikl vid bestämmelsen. Det kan nämnas att motsva­rande beskattningsregel gäller vid arvsbeskattningen enligt det svensk­franska arvsskalleavtalet (SFS 1964:711, art. 2).

Lös egendom som ingår i fast driftställe eller i stadigvarande anordning ("fast centrum") för utövande av fritt yrke får enligt § 4 beskattas i den stat där driftstället eller anordningen finns. Bestämmelsen överensstäm­mer i sak med gällande bestämmelser.

Förmögenhet som består av aktier eller andelar i bolag beskattas enligt gällande regler endasl i innehavarens hemviststat (art. 12 punkt 2). Denna princip kvarstår som huvudregel enligt tilläggsavtalet och har införts i art. 12 § 7 i avtalet. 1 § 5 har dock införts ett undantag från denna huvudregel. Om aktie- eller andelsinnehavet utgör en väsentlig andel i bolaget får värdet av innehavet beskattas i den stat där bolaget har hemvist. En person anses inneha en väsentlig andel i bolaget om han ensam eller tillsammans med släktingar, direkt eller indirekt, disponerar över aktier eller andelar som ger räll till minst 25% av bolagets vinst. Bestämmelserna har tillkom­mit på franskt initiativ. För svensk del får bestämmelserna begränsad betydelse. Om innehavare av sådana aktier eller andelar i svenskt bolag

Prop. 1983/84:29

C

5

enligt avtalet har hemvist i Frankrike kan beskattningsrätten i regel utnytt­jas i Sverige endast om innehavaren är eller anses bosatt i Sverige enligt intern svensk rätt. Bestäinmelsen i § 6 beträffande fartyg och luftfartyg överensstämmer med gällande regler. Detsamma gäller som jag nämnt tidigare bestämmelsen i S 7.

Både Sverige och Frankrike tillämpar enligt gällande avtalsregler i art. 13 i princip den s. k. exempt-meloden för att undanröja dubbelbeskattning (exempt = undantagande från skatt). Detta innebär att inkomst eller förmö­genhet som enligt avtalet får beskattas i den ena staten skall undantas från beskattning i den andra. För svensk del gäller två undantag från denna princip, nämligen dels i fråga om utdelning och skattetillgodohavande ("avoir fiscal") från franskt bolag, dä fransk källskatt tagits ul med 15% (art. 9 §§ 3 och 4 i avtalet), dels i fråga om inkomst som artist eller idrottsman med hemvist i Sverige uppbär från Frankrike (art. 6 A i avta­let). 1 dessa fall tillämpas credit of lax-metoden (credit of lax = avräkning av skatt). På fransk sida tillämpas credit of tax-metoden endast i fråga om inkomst som avses i art. 6 A i avtalet. Enligt ny intern fransk lagstiftning tillämpas credit of tax-metoden för att undanröja dubbelbeskattning av förmögenhet. Frankrike önskade vid förhandlingarna införa denna metod även i avtalet med Sverige. På svensk sida bedömdes del önskvärt alt motsvarande metod skulle gälla även för svensk del. Genom art. 3 i tilläggsavtalet införs credil of tax-metoden i avtalet för att undanröja dubbelbeskattning av förmögenhet. Detta har skett genom tillägg av en ny paragraf, § 3. i art, 13 i avtalet. Tillägget har medfört en redaktionell ändring i § I i samma artikel. Credit of tax-metoden innebär för svensk del att förmögenhet, som en person med hemvist i Sverige innehar i Frankrike och som enligt avtalet får beskattas där, t.ex. en fastighet i Frankrike, medräknas vid förmögenhetsbeskattningen i Sverige. Om fransk förmö­genhetsskatt utgår på fastigheten, vilkel torde komma atl inträffa förhål­landevis sällan med hänsyn till de höga skattefria beloppen, avräknas den franska skatten mot svensk förmögenhetsskatt.

För alt ett dubbelbeskattningsavtal skall kunna tillämpas krävs i regel att en skattskyldigs hemvist fastställs. Om en skattskyldig enligt intern rätt i båda staterna anses skattemässigt bosatl i resp. stat måste hemvistet för tillämpningen av avtalet fastställas. Avtalen innehåller regelmässigt sär­skilda bestämmelser för att lösa fall av s. k. dubbel bosättning. I det svensk-franska avtalet finns sådana regler i arl. 14. Enligt § I anses en fysisk person ha skatlerättsligl hemvist i den stat där han har sin normala vistelseort i betydelsen av varaktigt hem. I § 2 ges regler om hemvist i det fall då en fysisk person inte har en sådan normal vistelseort i någon av staterna, medan § 3 innehåller bestämmelser om hemvist för juridisk per­son. Avtalet ger emellertid inte direkt någon lösning för de fall då en fysisk person har en sådan normal vistelseort i båda staterna. Sädana fall skall enligt punkt 12 i protokollet till avtalet lösas genom särskild överenskom-

Prop. 1983/84:29

6

melse mellan de båda staternas högsta finansmyndigheter. Punkten ger vissa riktlinjer för hur en tvist orn dubbel bosättning skall lösas. I första hand bör hänsyn tas till var en skattskyldig har centrum för sina levnads­inlressen. Går del inte att nå enighet i denna fråga, blir den skattskyldiges nationalitet avgörande.

Avtalets hemvislregler, som varit oförändrade sedan är 1936, har vållat stora svårigheter vid tillämpningen. Särskilt avsaknaden av uttryckliga, direkt verkande regler för lösandet av dubbel bosättning har medfört problem för de tillämpande myndigheterna. Från svensk sida föreslogs därför vid förhandlingarna att gällande hemvislregler skulle moderniseras och ersättas med de beslämmelser som organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) rekommenderat i detla hänseende. Sådana bestämmelser har införts i avtalet genom art. 4 i tilläggsavtalet, varigenom art, 14 (§§ 2-4) i avtalet får en lydelse som i sak hell överens­stämmer med OECD:s modellavtal. Samtidigt införs en bestämmelse om vilka personer som omfattas av avtalet (arl. 14 S 1 i avtalet). Även denna bestämmelse är hämtad från OEC'D:s modellavtal. Gällande regler i punkl 12 i protokollet tili avtalet upphävs.

1 vissa fall då tillämpningen av bestämmelse i avtalet föranleder svårig­heter eller tvist mellan de båda staterna föreskriver avtalet att svårigheter­na eller tvisten skall lösas genom överenskommelse mellan de båda stater­nas högsta finansmyndigheler(se t.ex. punkterna 1. 6, 9 och 12 i protokol­let till avtalet). Uttrycket "högsta finansmyndigheter" är inte definierat i avtalet. I praktiken har de båda staternas finansministrar (eller motsvaran­de) ansetts som högsta finansmyndigheter. 1 moderna svenska dubbelbe­skattningsavtal används inte längre uttrycket "högsta finansmyndig-heter". 1 stället används det internationelll vedertagna uttrycket "behöri­ga myndigheter". Sistnämnda uttryck förekommer i den nya lydelsen av art. 14 (§ 3 d), vilken införts genom art. 4 i tilläggsavtalet. Det har ansetts angelägel att bäde uttrycket "högsta finansmyndighet" och uttrycket "be­hörig myndighet" definieras i avtalet. En sådan definition har införts genom art. 5 i tilläggsavtalet.

1936 års avtal tillämpas i princip endast på direkta skatter på inkomst och förmögenhet. Undantag från denna princip gäller emellertid i vissa fall enligt punkt 5 i protokollet till avralel. Sjöfarts- eller luftfartsförelag, som har sin verkliga ledning i Sverige, är befriade frän den franska s. k. patent­skallen, såvida inte företaget har agentur eller filial i Frankrike. Skattebe­frielsen gäller även annan skatt som kan komma att ersätta palentskatten. Sistnämnda skalt har upphört att gälla och har ersatts av en skalt på affärsverksamhet ("taxe professionelle"). Skatten är åriig och utgår på rörelse som bedrivs den 1 januari. SkaUeunderiaget bestäms av två fakto­rer, nämligen dels närmast föregående års hyresvärde på byggnader och utrustning som används i rörelsen och dels en femtedel av närmast föregå­ende års lönesumma. Skatten är kommunal och dess storlek bestäms av vederbörande kommun.

Prop. 1983/84:29

7

Somjag nyss nämnde tas skatten ut av svenska rederier eller luftfartsfö­retag endast om företaget har agentur eller filial i Frankrike. Delta lorde medföra atl rederierna i regel inte behöver erlägga någon skatt. Däremoi är Scandinavian Airiines System (SAS) skatlskyldigt, eftersom företaget har flera kontor i Frankrike. Enligt dubbelbeskattningsavtal som Frankrike ingått med andra stater har emellertid dessa staters luftfartsföretag befriats från skatten på affärsverksamhet även i de fall då företaget har agentur eller filial i Frankrike. SAS befinner sig således i detta hänseende i ett skattemässigt sämre läge i Frankrike än många andra länders luftfartsföre­tag.

Den svenska delegationen tog upp denna fråga vid förhandlingarna, varvid Frankrike förklarade sig berett avstå från sitt skatteanspråk mot SAS i fråga om skatten på affärsverksamhet. För att genomföra delta krävs en ändring av punkt 5 i protokollet. En sådan ändring har tagits in i arl. 6 i tilläggsavtalet. Vidare har i artikeln införts ett förtydligande av avtalstex­ten genom all punkt 5 i protokollet till avtalet kompletteras med ett tredje stycke.

Arl. 7 i tilläggsavtalet innehåller bestämmelser om ikraftträdandet. I fråga om svensk förmögenhetsskatt gäller tilläggsavtalets bestämirielser första gången på förmögenhelstillgångar som innehas den 31 december 1983. dvs. i princip fr.o.m. 1984 års taxering (punkl 2 b. första stycket). Belräffande den franska skatten på slora förmögenheter gäller tilläggsavta­let första gången på förmögenhelstillgångar som innehas den I januari 1983 (punkt 2 b. andra stycket). I fråga om övriga skatter skall tilläggsavtalet i regel tillämpas på inkomst för kalenderår eller räkenskapsår som börjar dagen för ikrafiträdandet eller senare (punkt 2 a). Undantag gäller beträf­fande de nya bestämmelserna i art. 6 i tilläggsavtalet om den franska skatten pä affärsverksamhet (punkt 2 c). Dessa tillämpas redan fr.o.m. den 1 januari 1983.

Som jag inledningsvis påpekade har riksskalteverket haft vissa syn­punkter på ikraftträdandereglerna. Verket påpekar, att tilläggsavtalets be­stämmelser om förmögenhetsbeskattning kan medföra att svensk förmö­genhetsskatt skall utgå i fall där så inle sker enligt gällande regler. Författ­ning om tillämpning av tilläggsavtalet måste därför träda i kraft i god tid före den 31 december 1983; i annat fall kan tilläggsavtalet i denna del komma i konflikt med beslämmelserna om retroaktiv skattelagsliftning i 2 kap. 10 § regeringsformen. Enligt min mening finns det skäl att anta alt författning om tilläggsavtalets tillämpning skall kunna utfärdas i god tid före årsskiftet 1983-84. Skulle detla inte kunna ske, måste givelvis författ­ningens ikraftträdanderegler utformas så att konflikt inle uppkommer med bestämmelserna i regeringsformen. Även ikraftträdandebeslämmelserna i art. 7 punkl 2 a kan i undantagsfall leda till motsvarande problem. Även i detta fall måsle naturligtvis ikraftträdandereglerna i författningen om tillämpning av tilläggsavtalet anpassas till regeringsformens föreskrifter.

Tilläggsavtalet avses enligt art. 8 förbli i kraft under samma lid som 1936 års avtal.

Prop. 1983/84:29

8

4    Föredraganden

1936 års dubbelbeskattningsavtal med Frankrike omfattar i princip skat­ter på inkomst och på förmögenhet. När avtalet ingicks förekom emellertid inte någon förmögenhetsskatt i Frankrike, varför avtalet f. n. inte kan tillämpas på fransk förmögenhetsskatt. En sådan skalt infördes emellertid år 1982. Genom tilläggsavtalet tas denna skatt med bland de skatter som omfattas av 1936 års avtal. Samtidigt ändras gällande avtalsregler om beskattning av förmögenhet. 1936 års avtal har ändrats ett flertal gånger sedan tillkomsten, senast år 1971. Avtalet har emellertid både i sak och i form i stora delar allljämt kvar silt ursprungliga skick. Del är därför naturligt att avtalet i vissa delar inte längre motsvarar de krav som numera ställs på elt avtal av delta slag. Några ändringar som ansetts vara av brådskande natur genomförs genom förevarande tilläggsavtal. Förhand­lingar om en fullständig revision av avtalet kommer dock att inledas inom kort.

5    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag

atl regeringen föreslår rikisdagen alt godkänna tilläggsavtalet Iill avtalet den 24 december 1936 mellan Sverige och Frankrike för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av besläm­melser angående ömsesidig handräckning beträffande direkta skatter, till protokollet till detla avtal och slutprotokollet den 24 december 1936.

6    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genom proposition föreslå riksdagen atl anta det förslag som föredra­ganden har lagt fram.

Prop. 1983/84:29

AVENANT

ä la convention entré la France et la Suéde tendant ä éviter les doubles impositions et å établir des régles d'assistance admini­strative réciproque en matiére d'impöts directs du 24 décembre 1936, au protocole annexé å cette convention et au protocole final du 24 décembre 1936

Le Gouvernement de la Républiqe fran­gaise et le Gouvernement du Royaume de Suéde désireux de modifier la convention en-tre la France el la Suéde tendant ä éviter les doubles impositions et ä établir des régles d'assislance administrative réciproque en matiére d"impöts directs du 24 décembre 1936, le protocole annexé å cette convention el le protocole final du 24 décembre 1936. sont convenus des dispositions suivantes:

ARTICLE PREMIER

Le point 1 du paragraphe 3 de Tarlicle pre­mier de la convention tel qu'il a été rédigé par Tavenant du 10 mars 1971 est complété par le sous-paragraphe c) suivant:

«c) rimpöt sur les grandes fortunes. »

ARTICLE 2

L'article 12 de la convention est supprimé et remplacé par les dispositions suivantes:

«§ 1. La fortune constituée par des biens immobiliers vises ä Fartide 2 que posséde une personne domiciliée dans un Etat con­tractant el qui sont silués dans Fautre Etat contractant, est imposable dans cet autre Etat.

§ 2. La fortune constituée par des actions ou des parts dans .une société ou une per­sonne morale dont Tactif est principalemenl constitue d"immeubles ou de droits portant sur ces biens est imposable dans FEtat con­tractant oij ces biens immobiliers sont situés.
[REDACTED_EFTERNAMN] Tapplication de cette disposition, ne sont pas pris en consideration les immeubles alTcctés par cette société ou personne morale å s;i propre exploitalion induslrielle, com­merciale, agricolc ou ä Texercice d"une proto-isiiin non commerciale.

Bilaga (Översättning)

TILLÄGGSAVTAL

till avtalet den 24 december 1936 mellan Sverige och Frankrike för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser angående ömsesidig hand­räckning beträffande direkta skatter, till protokollet tili detta avtal och till slutpro­tokollet den 24 december 1936

Konungariket Sveriges regering och Frans­ka Republikens regering, som önskar ändra avtalet den 24 december 1936 mellan Sverige och Frankrike för undvikande av dubbelbe­skattning och fastställande av bestämmelser angående ömsesidig handräckning beträffan­de direkta skatter, protokollet till detta avtal och slutprotokollet den 24 december 1936, har kommit överens om följande bestämmel­ser:

ARTIKEL 1

Artikel 1 S 3 punkt 1, i den lydelse bestäm­melsen erhållit genom tilläggsavtalet den 10 mars 1971, kompletteras med följande punkt c):

"c) skatten på stora förmögenheter."

ARTIKEL 2

Artikel 12 i avtalet utgår och ersätts av följande bestämmelser:

"S 1. Förmögenhet bestående av sådan fast egendom som avses i artikel 2, vilken person med hemvist i en avtalsslutande stat innehar och vilken är belägen i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.

S 2. Förmögenhet bestående av aktier el­ler andelar i bolag eller juridisk person, vars tillgångar huvudsakligen utgörs av fast egen­dom eller rättighet som avser sådan egen­dom, får beskattas i den avtalsslutande stat där den fasta egendomen är belägen.

Vid tillämpningen av denna bestämmelse medräknas inte fast egendom som används av bolaget eller den juridiska personen i dess egen industri-, handels- eller jordbruksverk­samhet eller i icke kommersiell verksamhet.

Prop. 1983/84:29

10

§ 3. La fortune constituée par des meubles meublants est imposable dans FEtat contrac­tant oiJ se trouve rhabilation ä laquelle les meubles sont affectés.

§ 4. La fortune constituée par des biens mobiliers qui font partie de raclird'un étab­lissement stable qu'une entreprise d'un Etal contractant a dans Fautre Etat contractant ou par des biens mobiliers rattachables ä un point d'attache fixe dont une personne domi­ciliée dans un Etat contractant dispose dans Fautre Etat contractant pour Fexercice d'une profession liberale, est imposable dans cel autre Etat.

§ 5. La fortune constituée par des actions ou des parts faisant partie d"une p.jrticipation substantielle dans le capital d'une société qui est domiciliée dans un Etat contractant est imposable dans cel Etat. On considére qu"une personne détienl une participalion substantielle lorsqu'elle dispose, seule ou avec des personnes apparentées, directement ou indireclement, d'actions ou de parts dont Tensemble ouvre droil ä 25% ou plus des bénéfices de la société.

§ 6. La fortune constituée par des navires ou des aéronefs exploilés en trafic internatio­nal ainsi que par des biens mobiliers affectés a leur exploitalion n"est imposable que dans FEtat contractant oii le siége de la direction effective de rentreprise est situé.

§ 7. Tous les autres elements de la fortune d'une personne domiciliée dans un Etat con­tractant ne sont imposables que dans cel Etal. »

§ 3. Förmögenhel bestående av lösöre får beskattas i den avtalsslutande stat där den bostad befinner sig i vilket-lösöret används.

§ 4. Förmögenhel beslående av lös egen­dom, som utgör del av rörelselillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag i en avtals­slulande stat har i den andra avtalsslutande staten, eller av lös egendom, hänförlig till fast centrum för alt utöva fritt yrke som person med hemvist i en avtalsslulande stat har i den andra avtalsslutande staten, får beskallas i denna andra stat.

§ 5. Förmögenhet bestående av aktier el­ler andelar, som utgör del av en väsentlig andel av kapitalet i ett bolag som har hemvist i en avtalsslutande stat, får beskattas i denna stat. En person anses inneha en väsentlig an­del om personen i fråga ensam eller tillsam­mans med släktingar, direkt eller indirekt, disponerar över aktier eller andelar vilka sammanlagt ger rätt till 25 procent eller mer av bolagets vinst.

§ 6. Förmögenhet bestående av fartyg el­ler luftfartyg som används i internationell tra­fik samt av lös egendom som är hänförlig till användningen av sådana fartyg eller luftfar­tyg beskallas endast i den avtalsslutande stal där företaget har sin verkliga ledning.

§ 7. Alla andra slag av förmögenhet, som person med hemvist i en avtalsslulande stat innehar, beskallas endast i denna stat."

ARTICLE 3

L'article 13 de la convention est modifié comme suit:

1. Le paragraphe ler est abrogé el rem­placé par les dispositions suivantes:

«§ 1. Lorsqu"une personne domiciliée dans un Etat contractant regoit des revenus qui, conformément aux dispositions de la présente convention sont impostibles dans Faulre Etat contractant, le premier Etat exempte de Fimpöt ces revenus sous réserve des dispositions du paragraphe 4 de Farticle 9 et du paragraphe 2 ci-aprés, mais peul, pour calculer le montant de Fimpöt sur le reste du revenu de cette personne, appliquer le méme taux que si les revenus en queslion n'avaienl pas été exemplés,»

ARTIKEL 3

Artikel 13 i avtalet ändras enligt följande: I, § I utgår och ersätts av följande bestäm­melser:

"§ 1. Då en person med hemvist i en av­talsslulande stal uppbär inkomst, som enligt beslämmelserna i detla avtal får beskattas i den andra avtalsslutande staten, skall den förstnämnda staten, om inte bestämmelserna i artikel 9 § 4 eller i § 2 nedan föranleder annat, undanta inkomsten från beskattning men får vid bestämmandet av skatien på den­na persons återstående inkomst tillämpa den skattesals som skulle ha gällt om inkomsten inle hade undantagits från beskattning."

Prop. 1983/84:29

2. Le nouveau paragraphe suivant est ajoulé apres le paragraphe 2 :

«§3. Lorsqu'une personne domiciliée dans un Etat contractant posséde de la for­tune qui conformément aux dispositions des paragraphes 1 å 6 de Farticle 12 est imposable dans Faulre Etat contractant, le premier Etat accorde sur Fimpöt dont il frappe celle for­tune un credil d'impöt d'un montant egal ä Fimpöt payé dans Fautre Etal contractant. Ce credil ne peul toutefois excéder la fraclion de Fimpöt, calculé avant la déduclion du cre­dit, correspondant å la fortune possédée dans Tautre Etat contractant. »

11

2. Följande nya paragraf införs efter § 2: "§ 3. Då en person med hemvist i en av­talsslutande stat innehar förmögenhet, som enligt bestämmelserna i artikel 12 S§ 1-6 fär beskattas i den andra avtalsslulande staten, skall den förstnämnda staten från sin skatt på denna förmögenhel avräkna ett belopp mot­svarande den skatt som erlagts i den andra avtalsslutande staten. Avräkningsbeloppet skall dock inle överstiga den del av skatten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den förmögenhet som innehas i den andra avtalsslutande staten."

ARTICLE 4

L'arlicle 14 de la convention el le point XII du protocole annexé ä cette convention sont abrogés et remplacés par les dispositions sui­vantes :

«§ 1. La présente convention s'applique aux personnes qui sont domiciliées dans un Etat contractant ou dans les deux Etats con­tractants.

§ 2. Au sens de la présente convention, Texpression «une personne domiciliée dans un Etat contractant » désigne toute personne qui, en vertu de la legislation de cet Etat, est assujeltie ä Fimpöt dans cet Etat, en raison de son dotriicile, de sa résidence, de son siége de direction ou de tout autre critére de nature analogue. Toutefois, cette expression ne comprend pas les personnes qui ne sont assu­jetties å rimpöt dans cet Etat que pour les revenus de sources situées dans cet Etat ou pour la fortune qui y est située.

§ 3. Lorsque, selon les dispositions du pa­ragraphe 2, une personne physique est domi­ciliée dans les deux Etats contractants, sa situation est réglée de la maniére suivante :

a)

cette personne est considérée comme domiciliée dans FEtat oii elle dispose d'un foyer d'habitalion permanent; si elle dispose d'un foyer d'habilation permanent dans les deux Etats, elle est considérée comme domi­ciliée dans FEtat avec lequel ses liens person-nels et économiques sont les plus étroits (centre des intéréts vitaux);

b)

si FEtat oiJ cette personne a le centre de ses intéréts vitaux ne peul pas étre deter­mine, ou si elle ne dispose d'un foyer d'habi-

ARTIKEL4

Artikel 14 i avtalet och punkt 12 i protokol­let till avtalet ulgår och ersätts av följande bestämmelser:

"S 1. Detla avtal tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna.

§ 2. Vid tillämpningen av detta avtal åsyf­tar uttrycket "person med hemvist i en av­talsslulande stat" person som enligt lagstift­ningen i denna stal är skattskyldig där på grund av hemvist, bosättning, plats för före­tagsledning eller annan liknande omständig­het. Uttrycket inbegriper emellertid inte per­son som är skattskyldig i denna stat endast för inkomst från källa i denna stat eller för förmögenhet belägen där.

§ 3. Då på grund av bestämmelserna i punkt 2 fysisk person har hemvist i båda av­talsslulande staterna, bestäms hans hemvist på följande sätl:

a)

Han anses ha hemvist i den stal där han har en bostad som stadigvarande står till hans förfogande; om han har en sådan bostad i båda staterna, anses han ha hemvist i den stat med vilken hans personliga och ekonomiska förbindelser är starkast (centrum för levnads­intressena);

b)

om det inte kan avgöras i vilken stat han har centrum för sina levnadsintressen eller om han inle i någondera slaten har en boslad

Prop. 1983/84:29

tation permanent dans aucun des Etats, elle est considérée comme domiciliée dans FEtat oi] elle séjourne de fagon habituelle;

c)     si cette personne séjourne de fagon ha­

bituelle dans les deux Etats ou si elle ne sé­

journe de fagon habituelle dans aucun d"eux,

elle est considérée comme domiciliée dans

FEtat dont elle posséde la nationalité;

d)    si cette personne posséde la nationalité

des deux Etats ou si elle ne posséde la natio­

nalité d'aucun d'eux, les autorilés compé­

tentes des Etats tranchent la question d'un

commun accord,

§ 4. Lorsque, selon les dispositions du pa­ragraphe 2, une personne autre qu'une per­sonne physique est domiciliée dans les deux Etats contractants, elle est considérée comme domiciliée dans FEtat oii son siége de direction effective est situé, »

ARTICLE 5

Le point 1 du protocole annext; å la con­vention est complété par un alinéa 3° rédigé comme suit:

«3° Que Fexpression «autorité compé­tente» ou «autorilé fiscale supréme» dé­signe :

a)

dans le cas de la France, le Minislre charge du budget ou son representant autori­sé;

b)

dans le cas de la Suéde, le Ministre des Finances ou son representant autorisé. »

ARTICLE 6

Le point V du protocole annexé å la Con­vention est modifié comme suit:

1. L'alinéa premier est rédigé comme suit:

« Bien que la présente Convention ne s'ap-

pliqué qu'aux impöts directs sur les revenus ou sur la fortune, les entreprises de naviga­tion maritime ou aérienne dont le siége de direction effective se trouve en Suéde el dont les navires ou les aéronefs chargent ou dé-chargent des voyageurs ou des marchandises en Territoire frangais n'y seront pas soumises ä la taxe professionnelle, »

2.    Il est ajoulé un alinéa 3 rédigé comme

suit:

«Pour Fapplication des dispositions de la convention, la Scandinavian Airiines Syslem (SAS) est considérée comme ayant son siége de direction effective en Suéde, dans la me­sure OII les revenus et les biens faisant Fobjet

som stadigvarande står till hans förfogade, anses han ha hemvist i den stat där han sta­digvarande vistas;

c)    om han stadigvarande vistas i båda sta­

terna eller om han inte vistas stadigvarande i

någon av dem, anses han ha hemvist i den

stat där han är medborgare;

d)    om han är medborgare i båda stalerna

eller om han inte är medborgare i någon av

dem, avgör de behöriga myndigheterna i de

avtalsslutande staterna frågan genom ömsesi­

dig överenskommelse.

§ 4. Då på grund av bestämmelserna i punkt 2 annan person än fysisk person har hemvist i båda avtalsslulande stalerna. anses personen i fråga ha hemvist i den stal där den har sin verkliga ledning."

ARTIKEL 5

Punkt 1 i protokollet Iill avtalet komplet­teras med ett stycke 3:o, som utformas på följande sätl:

"3:o. att med ullrycket "behörig myndig­het" eller "högsta finansmyndighet" förstås:

a)

i Frankrike, ministern som handlägger budgetfrågor eller dennes befullmäktigade ombud;

b)

i Sverige, finansministern eller dennes befullmäktigade ombud."

ARTIKEL 6

Punkt 5 i protokollet till avtalet ändras en­ligt följande:

1.    Första stycket utformas som följer:

"Ehuru detta avtal endasl tillämpas på di­

rekta skatter på inkomst eller på förmögenhet

skall sjöfarts- eller luftfartsföretag, som har

sin verkliga ledning i Sverige och vilkas far­

tyg eller luftfartyg lar ombord eller avlämnar

passagerare eller gods på franskt område,

inte vara underkastade skatten på affärsverk­

samhet."

2.    Ett tredje stycke tillfogas, vilket utfor­

mas som följer:

"Vid tillämpningen av bestämmelserna i avtalet anses Scandinavian Airlines System (SAS) ha sin verkliga ledning i Sverige, i den mån de inkomsler eller tillgångar pä vilka avtalet tillämpas är skattepliktiga i Sverige."

Prop. 1983/84:29

13

de Fapplication de la convention sont impo­sables en Suéde. »

ARTICLE 7

1.

Chacun des Etats contractants notifiera å Fautre Faccomplissement des procedures requises en ce qui le concerne pour la mise en vigueur du present avenant. Celui-ci entrera en vigueur le jour de reception de la derniére de ces notifications.

2.

Ses dispositions s'appliqueront:

a)

sous réserve des dispositions de Falinéa c) ci-dessous, en matiére d'impöts sur les revenus, aux impöts établis sur les revenus de toute année civile ou de tout exercice commengant å compter de la date d'entrée en vigueur de Favenanl;

b)

en matiére d'impöl sur la fortune:

 ä rimpöt suédois sur la fortune établi d'aprés les elements de la fortune existanl au 31 décembre 1983, ou ultérieurement;

ä Fimpöt frangais sur les grandes fortunes établi d'aprés les elements de la fortune exis­tanl au ler janvier 1983, ou ultérieurement;

c)    en ce qui concerne Farticle 6, ä compter

du ler janvier 1983.

ARTICLE 8

Le present avenant demeurera en vigueur aussi longtemps que la convention entré la France et la Suéde tendant ä éviter les dou­bles impositions et ä établir des régles d'as-sistance administrative réciproque en matiére d'impöts directs du 24 décembre 1936, le pro­tocole annexé ä cette convention et le proto­cole final du 24 décembre 1936.

EN FOI DE QUOI, les soussignés, dument autorisés å cet effet, ont signé le present avenant et y ont apposé leurs sceaux.

Fail ä Stockholm, le 19 Septembre 1983, en deux originaux en langue frangaise.
[REDACTED_EFTERNAMN] le Gouvernement de la République fran­gaise Piene-Lo/iis Blanc

ARTIKEL 7

1.

Vardera avtalsslutande staten skall meddela den andra när de åtgärder vidtagits som krävs för att deUa tilläggsavtal skall trä­ da i kraft. Tilläggsavtalet träder i kraft den dag dä det sista av dessa meddelanden emol-tas.

2.

Tilläggsavtalets bestämmelser tilläm­pas:

a)

Om inte annal föreskrivs i punkt c) ne­dan, i fråga om inkomstskatter, på skatl som utgår på inkomst för kalenderår eller räken­skapsår som börjar dagen för ikraftträdandet av tilläggsavtalet eller senare;

b)

i fråga om förmögenhetsskatt:

på svensk förmögenhetsskatt som utgår på förmögenhelstillgångar som innehas den 31 december 1983 eller senare;

på fransk skall på slora förmögenheter som utgår på förmögenhetstillgångar som innehas den 1 januari 1983 eller senare;

c)     i fråga om artikel 6, från och med den 1

januari 1983.

ARTIKEL 8

Detta tilläggsavtal skall förbli i kraft under samma tid som avtalet den 24 december 1936 mellan Sverige och Frankrike för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av be­stämmelser angående handräckning beträf­fande direkta skatter, det till avtalet fogade protokollet och slutprotokollet den 24 decem­ber 1936.

Till bekräfielse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade, under­tecknat detta tilläggsavtal och försett det­samma med sina sigill.

Som skedde i Stockholm den 19 september 1983 i två exemplar pä franska språket.

För Franska Republikens regering

Piene-Loiiis Blanc
[REDACTED_EFTERNAMN] le Gouvernement du Royaume de Suéde Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]

För Konungariket Sveriges regering Lennart Bodslröm

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1983