Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Kungl. Maj:ts proposition nr 74 år 1973

Prop. 1973: 74

Nr 74

Kungl. Maj:ts proposition med förslag till organisation av samhällets rättshjälp m. m.; given Stockholms slott den 9 mars 1973.

Kungl. Maj:t vUl härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över justitieärenden, föreslå riksdagen att bifalla de förslag ora vars avlåtande till riksdagen föredragande departeraents­chefen hemställt.

GUSTAF ADOLF

LENNART[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Den 1 juli 1973 komraer reforraen ora sarahällets rättshjälp att trä­da i kraft. Denna proposition innehåUer förslag till organisation av rättshjälpsverksaraheten ra, ra. Det föreslås att 30 allraänna advokat­byråer raed staten sora huvudraan blir inrättade. 16 av dessa innebär ett överlagande av de nuvarande rätlshjälpsanstalterna och 14 är helt nya byråer. I propositionen föreslås vidare att sex regionala rätls-hjälpsnärander inrättas för handläggning av ärenden ora rättshjälp.

Propositionen innehåller även förslag lill ekonoraisystem för rätts­hjälpsverksamheten och anslag för rättshjälpskostnader, rättshjälps­nämnder, allraänna advokatbyråer, bidrag till allraänna advokatbyråer, utrustning lUl allraänna advokatbyråer särat ersättning åt vittnen ra, ra. Vidare behandlas avvecklingen av nuvarande rältshjälpsforraer.

1    Riksdagen 1973. 1 saml Nr 74

Prop. 1973: 74

2

Utdrag av protokollet över justitieärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholms slott den 9 mars 1973.

Närvarande: statsrainislern[REDACTED_EFTERNAMN], rainistern för utrikes ärendena[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], BENGTS­SON,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Chefen för justitiedeparteraentet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], anraäler efler ge­raensara beredning raed statsrådets övriga ledaraöter fråga ora organisa­tion av samhällets rättshjälp och anför.

1    Inledning

Den 1 juli 1973 koraraer reformen (prop. 1972: 4, JuU 1972: 12, rskr 1972: 205 och prop. 1972: 132, JuU 1973: 1, rskr 1973: 21) ora sara­hällets rättshjälp att träda i kraft.

I statsverkspropositionen (prop. 1973: 1 bil. 4 s. 74) har anraälts att proposition raed förslag lill organisation av och ekonoraisystem för rättshjälpsverksamheten komraer att läranas till 1973 års riksdag. Jag anhåller att nu få ta upp denna fråga,

Reforraen ora sarahällets rättshjälp innebär i korthet följande.

Rättshjälp skall i princip kunna erhållas i varje rättslig angelägenhet där behov av rättshjälp finns. Den rättssökande skall efter förraåga bidra till kostnaderna för rättshjälpen.

Rättshjälp lämnas av advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå eller av annan sora förordnas till biträde. Ett antal allraänna advokat­byråer med staten sora huvudraan inrättas. Allraän advokatbyrå skall i princip finnas i varje län. Byråerna skaU i första hand bygga på de nu­varande rältshjälpsanstalterna. För handläggning av ärenden om rätts­hjälp inrättas regionala rättshjälpsnämnder. För tillsyn över och sara­ordning av uppgifterna inora rättshjälpsområdet skall finnas en central­myndighet.

Verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna skall bedrivas på sararaa sätl sora advokatverksarahet i övrigt. Bl. a. skall intäkterna ge täckning för kostnaderna. Detla är nödvändigt för alt åstadkoraraa den önskvärda konkurrensen på lika villkor raellan de allraänna advokat­byråerna och de privatpraktiserande advokaterna (prop, 1972:4 s. 282 f),

Kungl, Maj:t uppdrog den 30 juni 1972 åt dorastolsväsendels organi­sationsnärand (DON) alt förbereda genoraförandet av rättshjälpsre­formen.

Inom DON pågår ifrågavarande organisationsarbete, DON har i skri­velser till chefen för justitiedeparteraentet lämnat förslag till organisa-

Prop. 1973: 74

3

tion ra. ra. av rättshjälpsverksaraheten. Vid skrivelserna har fogats pro­memorior sora DON utarbetat raed redogörelse för organisationen m, ra. Ett par av proraeraoriorna har reraissbehandlats. Över DONs förslag rörande ekonoraisyslera för rättshjälpsverksaraheten har yttran­de avgetts av riksrevisionsverket, Föreningen Sveriges rältshjälpsjurister och Sveriges advokatsarafund.

2    Rättshjälpsanstalterna som allmänna advokatbyråer

DONs skrivelse den 28 deceraber 1972 och proraeraoria ang. rälts­hjälpsanstalterna sora allmänna advokatbyråer.

2.1     Inledning

I promemorian erinras till en början om all det i förarbetena till rälls-hjälpsreformen (prop. 1972: 4) förutsatts att de allmänna advokatby­råerna i första hand skall bygga på de nuvarande rätlshjälpsanstalterna. Några organisatoriska förändringar genom alt slå sararaan eller lägga ned vissa av de befintliga anstalterna förutsätts sålunda inte. De un­dersökningar sora DON nu utfört lyder på att sådana förändringar inte är vare sig nödvändiga eller önskvärda. Anstalterna är lokaliserade till orter sora är lärapliga från geografisk synpunkt, och de kan väntas få tillräckligt raed uppdrag för att uppehålla en godtagbar konlorsorgani-sation,

2.2     De allmänna advokatbyråernas inre organisation

2.2.1  Allmänna synpunkter

DON anser det vara önskvärt raed raera enhetliga organisations- och arbetsforraer för de allmänna advokatbyråerna än vad som nu gäller vid rältshjälpsanstalterna. Åtskilliga av de arbetsformer, rutiner och tekniska hjälpraedel sora redan finns vid anstalterna bör dock kunna användas även i fortsättningen.

Advokatbyrån byggs upp kring juristerna. Till sin hjälp har juristen sekreterare och personal som sköter byråns gemensamma funktioner, t, ex, telefonisttjänst, kassa och klientmottagning. Behovet av biträdes-hjälp och adramislrativa hjälpmedel för juristernas arbete får bedömas raot bakgrund av kraven på en tillfredsstäUande lönsarahet fÖr byrån.

DON föreslår att varje byrå skall förestås av en chef sora skall vara advokat. En vikarie bör finnas för de tUlfällen då chefen inte är i tjänst. Vikarie bör utses av chefen. De adrainistrativa uppgifterna antas kräva endast en raindre del av chefens arbetstid.

2.2.2  Jurislpersonalens uppgifter

Några raera påtagliga ändringar av arbetssituationen för juristerna vid de allmänna advokatbyråerna jämfört med vad som nu gäller vid

Prop. 1973: 74

4

rättshjälpsanstalterna väntas inte. Klientkategorierna och ärendetyper­na koraraer dock delvis alt ändras. Nya typer av ärenden tillkoraraer bl, a, till följd av att nya kategorier blir berättigade till rättshjälp, I förarbetena har förutsatts att juristema vid de allraänna advokatby­råerna skall åta sig uppdrag sora offentlig försvarare i större utsträck­ning än vad juristerna vid rältshjälpsanstalterna gör f, n. Varje upp­drag sora inte består i rådgivning skaU vidare i forlsältningen tids- och kostnadsberäknas. Denna uppgift koraraer att falla på varje jurist.

2.2.3 Biträdespersonalens uppgifter

Uppgifterna för sekreterama på de aUmänna advokatbyråerna skiljer sig inte näranvärt från vad sora är vanligt på enskilda byråer,

Saraarbetsforraerna raellan jurister och sekreterare varierar kraftigt raellan rättshjälpsanstalterna. Några entydiga besked om vilken propor­tion som bör råda raellan sekreterare och jurister har inle korarait frara genom DONs kartläggning av rättshjälpsanstalterna. Rättshjälpsanstal­terna är f, ö,, åtminstone på längre sikt, inte helt jämförbara i detta avseende med de allraänna advokatbyråerna. Till en början torde dock byråernas behov av sekreterare inte näranvärt avvika från anstalternas. När byråerna efter hand får andra typer av ärenden än anstalterna har f, n,, t, ex, genora ett ökat inslag av brotlraål, kan behovet av sekre­terare korama att minska.

De allraänna advokatbyråerna koraraer såvitt gäller byråernas drift att vara anslutna tUl det statliga redovisningssysteraet systera S, En­ligt DONs förslag skall däreraot klientraedelsredovisningen ligga utan­för detta systera.

Geraensara personal bör enligt DON sarala och sköta de ekonoral-och personaladralnistrativa uppgifterna. Några raera avsevärda föränd­ringar av personalbehovet för ekonoraifunktionerna på de allraänna advokatbyråerna jämfört med de nuvarande anstalterna är inte att vänta. Flera anstalter är f, ö, också redan anslutna till centrala redovis­ningssyslera i landslingens regi och har en personalstyrka sora är an­passad härtill.

Sådana arbetsuppgifter sora klientraollagning, telefonisttjänst och expeditionsarbete kan skötas av biträden raed sekreteraruppgifter. På de mindre byråerna bör särskUd personal för dessa uppgifter inte vara nödvändig eftersom de "typiska" sekreterarappgifterna knappast ger heltidssysselsättning om varje jurist har en sekreterare.

Vid de större byråerna torde arbetsuppgifterna i fråga om klient-raottagningen bli så orafattande att de bör skötas av en särskild tjänste­raän.

Vid några av de större byråerna behövs också särskild biträdesper­sonal för expeditionsarbetet.

Prop. 1973: 74

2.3 Personalbehov vid övergången till ny organisation

2.3.1 Allmänt

Enligt DON ligger det i sakens natur att de olika byråernas organi­sation måste utformas med stor hänsyn tUl de särskUda förhållanden sora nu föreligger för varje anstalt. En given utgångspunkt vid detalj­arbetet raed dimensioneringen har varit att varje byrå bör ha rainst lika många jurister som raotsvarande anstalt. En utökning av antalet juris­ter föreslås för vissa byråer. Sararaanlagt rör det sig ora nio tjänster. Ökningen bedöras nödvändig till följd av att arbetsforraerna ändras och av att antalet uppdrag beräknas öka. En rainoritet i DONs sty­relse har ansett att utbyggnadstakten bör vara snabbare och alt redan den 1 juli 1973 organisationen bör utbyggas raed 17 juristtjänster.

Att en så begränsad utökning har föreslagits inför reforraen sararaan­hänger ehUgt DON givetvis med svårigheterna att göra en korrekt be­dömning av varje byrås fraratida raöjligheter. Det har ansetts vara bättre alt låta ytterligare utökningar anstå lill dess erfarenheter har vunnits av efterfrågan på tjänster för de allraänna advokatbyråernas del inom det nya rättshjälpssystemet. DON frarahåller eraellertid att det är angeläget att antalet jurister på ett senare stadium snabbt och ulan adrainistrativ oragång kan ökas, om så skulle visa sig påkallat raed hänsyn till arbetsbelastning ra. ra. Detta gäller givetvis också för bilrä-despersonalen.

Såvitt gäller biträdespersonalen koraraer i allraänhet ändringarna i ar­betsuppgifterna att bli obetydliga. För en del av denna personal kan dock ett byte av arbetsuppgifter bli aktuellt. På ett par håll är ökning av biträdespersonalen påkallad. För byråerna i Stockholra och Göte­borg föratses däreraot ett rainskat behov järafört raed nuläget.

DON föreslår följande personalorganisation för de allraänna advokat­byråer sora skall ersätta de nuvarande rättshjälpsanstalterna.

Allmän advokat-

Personal vid rättshjälps-

Personal vid de allmänna

byrå

anstalterna.

nuläget

advokatbyrån

:rna, förslag

jurister

biträden

jurister

biträden

Stockholm, norra

10 V»

18

11

12

Stockholm, södra

13

17 V.

13

14

Norrköping Linköping Helsingborg Malmö

4 4 3 7

5 4 4 9

4 4 4 8

5 4 4 9

Halmstad

4

5

4

5

Göteborg

Vänersborg

Borås

8

3 4

11 4 5

9

4 5

10

4

5

Karlstad Örebro

3 4

3 V.

5

4 5

4 5

Västerås

5

5

5

5

Gävle

4

4

5

5

Luleå

4

3

4

3

Haparanda

3

4

3

4

83 V.

107

92

98

Prop. 1973: 74

6

2.3.2 De allmänna advokatbyråerna i Stockholm

DON framhåller att de båda rättshjälpsanstalterna i Stockholm re­dan har uppnått en sådan storlek att en ytterligare öknmg inte kan be­räknas medföra några fördelar.

Vid den byrå som kommer att bygga på det norra kontoret bör i fort­sättningen finnas elva jurister. Forraellt innebär detta en utökning raed en tjänst. Antalet biträden, räknat i heltidstjänster, bör rainskas från f. n, 18 tUl 12,

I fortsättningen behövs tre biträden för de ekonomi- och personal-adrainistiativa uppgifterna och receptionstjänst. Sju biträden bör vara sekreterare. Vid byrån bör vidare finnas en vaktraästare för expedi­tionsarbete, budtjänst m. m. samt en telefonist.

Vid den byrå sora komraer att bygga på det södra kontoret bör även i fortsättningen finnas 13 jurister. Biträdespersonalen bör kunna rains­kas från f.n. 18 tUl 14. Personalorganisationen på biträdessidan bör utformas på samma sätt som vid det norra kontoret.

2.3.3. De allmänna advokatbyråerna i Norrköping och Linköping

Byråerna bör t. v. ha oförändrad personalstyrka dvs. i Norrköping fyra jurister och fem biträden samt i Linköping fyra jurister och fyra biträden.

2.3.4  Den allmänna advokatbyrån i Helsingborg

Vid anstalten finns f, n. tre jurister. Anstalten hade under är 1971 i stort sett lika många nya ärenden sora vissa anstalter raed fyra juris­ter. Det synes raotiverat att öka antalet jurister från tre till fyra, bl. a. mot bakgrund av befolkningstätheten i nordvästra Skåne, Antalet biträ­den bör t. v, vara fyra.

2.3.5  Den allmänna advokatbyrån i Malmö

Vid anstalten tjänstgör sju jurister och nio biträden. Anstaltens verk-sarahetsområde är nu begränsat tiU Malmö komraun. Genora reforraen upphör denna begränsning för den allmänna advokatbyrån. Ett tUlskott av klienter från angränsande kommuner är att vänta. Antalet jurister bör ökas till åtta. Antalet biträden bör däremot t. v, vara oförändrat,

2.3.6  Den allmänna advokatbyrån i Halmstad

Vid rättshjälpsanstalten tjänstgör fyra jurister och fem biträden. Den fjärde juristtjänsten vid anstalten tiUkom så sent sora den 1 januari 1972. Ytterligare ökning av personalen vid byrån bör enligt DON anstå.

Prop. 1973: 74

2.3.7   Den allmänna advokatbyrån i Göteborg

Vid rättshjälpsanstallen tjänstgör åtta jurister och tolv biträden. Rättshjälpsanstaltens upptagningsområde är begränsat till Göteborgs koraraun. Den allraänna advokatbyrån kan föratses få ett betydligt större "naturligt" verksarahetsoraråde. Denna orasländighet talar för att juristpersonalen ökas. Utökning bör till en början ske från åtta till nio jurister. Antalet biträden bör rainskas från tolv till elva. Härvid har förutsatts att två av dera, liksom hittills, har halvtidstjänstgöring,

2.3.8   Den allmänna advokatbyrån i Vänersborg

Vid anstalten finns f. n. tre jurister och fyra biträden. Det finns an­ledning räkna med en ökad klienttUlströmning genom att byrån får ett större "naturligt" verksamhetsområde. Fraraför allt torde möjlighet finnas alt få klienter från Uddevallaorarådet. Anstalten har f. ö. redan i dag förhållandevis många ärenden per jurist. Antalet jurister bör ökas från tre till fyra. Antalet biträden bör även i fortsättningen vara fyra.

2.3.9   Den allmänna advokatbyrån i Borås

Vid rättshjälpsanstalten tjänstgör fyra jurister och sex biträden. Den region som den aUmänna advokatbyrån skall betjäna utgör i viss mån ett brislområde i fråga ora raöjligheterna till juridiskt biträde, låt vara att tUlgången på advokater i Borås är god. Med hänsyn härtill och för att raöta det krav på ökad bilrädeshjälp sora reforraen kan väntas raedföra för byrån bör antalet jurister ökas från fyra till fera. Antalet biträden bör t, v, vara oförändrat. Del förutsätts att två av biträdena, liksora hittills, har halvtidstjänstgöring,

2.3.10 Den allmänna advokatbyrån i Karlstad

Tre jurister och fyra biträden tjänstgör vid rättshjälpsanstallen. Den .allmänna advokatbyrån i Karlstad koraraer att få ett tämligen omfattan­de raottagningsprograra. En utökning tUl fyra jurister får anses motive­rad. På biträdessidan bör i fortsättningen finnas personal sora raotsvarar fyra heltidstjänster,

2.3.11 Den allmänna advokatbyrån i Örebro

Vid rättshjälpsanstalten tjänstgör fyra jurister och fem biträden. Yt­terligare ett mottagnmgsställe föreslås bli öppnat för byrån. Med hänsyn härtill och för att möta det krav på utökad bilrädeshjälp sora reforraen kan väntas raedföra för den allraänna advokatbyrån i Örebro bör an­talet jurister ökas från fyra till fera. Antalet biträden bör t, v, vara oförändrat.

Prop. 1973: 74

8

2.3.12 Den allmänna advokatbyrån i Västerås

Byrån bör ha oförändrad personalstyrka, dvs, fera jurister och fera biträden.

2.3.13 Den allmänna advokatbyrån i Gävle

Vid rättshjälpsanstalten tjänstgör fyra jurister och fyra biträden. För att raöta det krav på utökad bilrädeshjälp sora reforraen kan väntas raedföra för den allmänna advokatbyrån i Gävle bör antalet jurister ökas till fem. Även antalet biträden bör ökas från fyra till fem.

2.3.14 Den allmänna advokatbyrån i Luleå

Vid rättshjälpsanstalten tjänstgijr fyra jurister och tre biträden. När rättshjälpsanstalten i Luleå inrättades fick den lill huvudsaklig uppgift att lämna rättshjälp inom de delar av Norrbollens län som inte om­fattades av verksamhetsorarådet för Tornedalens rättshjälpsanstalt. Den senare anstaltens verksarahetsoraråde orafattar nuvarande Kalix, Över­kalix, Haparanda, Överlorneå och Pajala korarauner. Dessa komrauner hade år 1970 en sararaanlagd folkraängd ora ca 51 000. De korarau­ner sora omfattas av verksamhetsområdet för rättshjälpsanstallen i Luleå näraligen Piteå, Älvsbyn, Arvidsjaur, Arjeplog, Luleå, Boden, Jokkraokk, Gällivare och Kiruna hade år 1970 sararaanlagt en folk­mängd om ca 204 000 personer.

De båda rätlshjälpsanstalterna har sålunda klart avgränsade verksara­hetsoraråden. De allraänna advokatbyråer sora koraraer att bygga på resp, anstalt komraer inte alt få några bestärada verksarahetsoraråden på annat sätt än den i och för sig starka avgränsning sora uppslår genora att raottagningsverksaraheten utora huvudorten även i fortsättningen måste delas upp på visst sätt, I förhållande till det stora området är antalet verksamma privatpraktiserande advokater begränsat,

Rättshjälpsanstallen i Luleå betjänar f, n, en betydligt större folk­raängd än Tornedalens rättshjälpsanstalt 1 Haparanda, Delta kan i och för sig vara ett skäl att pröva ora några fördelar skulle kunna uppnås genora en orafördelning av raottagningsverksaraheten raellan byråerna, Genora en sådan omfördelning skulle personalen vid byrån i Luleå i raindre utsträckning belastas raed resor till raottagningsorterna. Vidare skulle uppdragen bU järanare fördelade mellan byråerna.

Det är fraraför allt i fråga om mottagningarna inora gränsorarådet GällivareKiruna sora en omfördelning skulle kunna tänkas ske. Änd­ring synes eraellertid inte böra ske. Både Gällivare och Kiruna har näraligen från koraraunikationssynpunkt (tåg och flyg) ett naturligare saraband raed Luleå än med Haparanda, även om det geografiska av­ståndet skiljer endast obetydligt från resp, ort.

Så långt verksarahetsorarådet besläras av raottagningarna utora hu-

Prop. 1973: 74

9

vudorten bör sålunda inga ändringar göras för den allraänna advokatby­rån i Luleå järafört raed vad sora nu gäller för rättshjälpsanstalten.

Utifrån denna fömtsättning kan byråns närraare organisation bestära-mas. Byrån, sora nyligen erhållit sin fjärde jurist, bör ha oförändrad personalstyrka, dvs. fyra jurister och tre bltiäden. Den får därigenora det minsta antalet biträden i förhållande till antalet jurister av samtliga by­råer. Detla motiveras av att motlagningsverksamheten utanför huvudor­ten blir så omfattande alt behovet av biträdespersonal minskar.

2.3.15 Den aUmänna advokatbyrån i Haparanda

Tornedalens rättshjälpsanstalt, som är statlig, inrättades år 1948. Vid anstalten tjänstgör tre jurister, en kamrer och tre biträden.

När Tornedalens rättshjälpsanstalt inrättades, motiverades detta raed att bristen på advokater, de långa avstånden och tvåspråkigheten orsaka­de speciella svårigheter sora inte hade någon egentlig raotsvarighet i andra delar av landet (prop. 1947: 268).

Samma motiv gör sig fortfarande gäUande. Bristen på advokater inom anstaltens verksarahetsoraråde är påtaglig. Tvåspråkigheten raedför sär­skilda problera. Sedan anstalten inrättades har en betydande befolk­ningsutflyttning från Tornedalsorarådet ägt rura. Detta förhållande kan dock inte anses utgöra tillräcklig grand för att sätta en fortsatt verksara­het inora Tornedalsorarådet i fråga. En allraän advokatbyrå i Haparanda fyller ett angeläget behov.

Det är samtidigt klart att raan, på grand av de speciella förutsättningar sora föreligger, kan förutse svårigheter att uppnå kostnadstäckning för byrån. Orsakerna till detla är fraraför allt de särskilda kostnader sora raottagningsverksaraheten raedför genora långa resor och ett relativt litet antal besök vid raottagningen. En annan orasländighet av betydelse är tolkkoslnaderna. Det kan näranas att ungefär en biträdestjänst åtgår en­bart för tolkuppgifter.

Mot den angivna bakgrunden föreslås alt byrån erhåller oförändrad personalorganisation.

2.4 Mottagningsverksamhet på annan ort än huvudorten

DON erinrar ora alt flertalet rällshjälpsanslalter f. n. har raottagningar på orter utanför huvudorten. Motlagningsfrekvensen varierar från två gånger i veckan tUl enstaka gånger ora året. Mottagningarna har ofta in­rättats på initiativ av berörda korarauner. I åtskilliga fall tillhandahåller koraraunerna lokaler gratis eller till en ringa kostnad.

I fråga ora de nuvarande raottagningarna bör enligt DON sora huvud­regel gälla att de sora inte är lönsamraa dras in. Undantag bör eraellertid göras ora starka sociala skäl talar för alt en raottagning behålls. När del gäller att bestäraraa på vilka orter raottagningarna bör inrättas är en

fl    Riksdagen 1973. 1 saml Nr 74

Prop. 1973: 74

10

given utgångspunkt rättshjälpsanstalternas nuvarande raottagningsorter. Dessa är i regel inarbetade och har i många fall en relativt stor till­strömning av klienter. DON anser eraellertid att hänsyn också bör tas tUl statsmakternas beslut om klassificering av olika orter (se prop. 1972: 111 bil, 1, InU 1972: 28, rskr 1972: 347),

När orafattningen av raottagningsverksaraheten övervägs bör raan beakta att efterfrågan på juridisk service är raycket avståndskänslig. En betydande del av klienterna vid en rätlshjälpsanslalt eller ett enskUl advokatkontor koramer från ell starkt begränsat upptagningsområde. Detta talar för att de allraänna advokatbyråerna, liksora f, n, rätlshjälps­anstalterna, bör ha en decentraliserad mottagningsverksamhet.

Ytterligare en utgångspunkt vid val av orter för mollagningsverksara-hel är tingsrätternas lokalisering. Orter raed tingsrätt bör i princip betrak­tas som aktuella för mottagningsverksarahet,

Ora valet av raottagningsorter helt skulle göras efter nu angivna ut­gångspunkter skulle antalet raottagningsorter bli raycket stort, DON un­derstryker att det knappast är realistiskt alt hålla raottagning i sådan ut­sträckning. En begränsning följer redan av kravet på kostnadstäckning. Ett alltför vidlyftigt raottagningsprograra förrycker vidare arbelet vid advokatbyråerna och raedför åtskiUig spilltid. Mottagning bör i princip inte heller hållas på ort sora ligger inora godtagbart pendlingsavstånd från huvudorten eller från annan ort som är att föredra som raoltag-ningsort.

Det anses raest ändamålsenligt att del får ankoraraa på centralrayndig-helen att efter sararåd raed varje byrå bestäraraa raottagningsorter. Cen­tralmyndigheten bör också efter sararåd med resp, byrå få besluta om hur ofta mottagning skall hållas på varje ort, DON förordar för sin del preliminärt all tillsammans 52 moltagningsställen anordnas utanför kansliorterna.

3    De nya allmänna advokatbyråerna

DON:s skrivelser den 28 deceraber 1972 och den 21 februari 1973 samt promemoria ang, de nya allmänna advokatbyråerna,

3.1 Inledning

Enligt förarbetena lill rättshjälpsreforraen skall det allraänna driva advokatverksarahet över hela landet. Riktpunkten för utbyggnaden skall vara att en allmän advokatbyrå skall finnas i varje län. Genom att in­rätta allmänna advokatbyråer i denna utsträckning tillgodoses det krav på ökad bilrädeshjälp sora reformen koraraer att raedföra och sora del inte finns raöjligheter att raöta med nuvarande resurser (prop. 1972: 4 s. 233).

Prop. 1973:74

11

Allmänna advokatbyråer skall enligt förarbetena i princip inrättas på ytterligare tolv platser utöver dera där det nu finns rättshjälpsanstaller. De orter sora nämns är Uppsala, EskUsluna, Jönköping, Växjö, Kalmar, Karlskrona, Kristianstad, Skövde, Falun, SundsvaU, Östersund och Uraeå, Inrättandet av allmänna advokatbyråer skall föregås av närmare organisationsundersökningar. En närraare karlläggning skall samtidigt ske av behovet av raottagningar utanför byråernas stalioneringsorter. Utbyggnaden bör av flera skäl ske successivt. Den närraare diraensio-neringen skaU föregås av en kartläggning av bl, a, befolkningstäthet, an­talet privatpraktiserande jurister och antalet doraslolar inora verksara­hetsorarådet. Vid diraensioneringen skall beaktas inte bara företagseko­noraiska förutsättningar utan också återverkningarna för de privatprak­tiserande juristerna inom orarådet (prop, 1972: 4 s, 280),

DON har uppdragit ål utomstående expertis, sora är knuten till kans­liet för expertgruppen för regional utredningsverksarahet (ERU), ätt ulföra de undersökningar sora föratskickats. Resultatet av undersök­ningarna har redovisats i en särskild proraeraoria, Juridisk service och befolkning i ett antal svenska orter en dalasararaanställning. Vissa uppgifter ur denna proraeraoria återges i det följande,

3.2 Lokalisering av nya allmänna advokatbyråer

3.2.1 De i prop. 1972: 4 föreslagna lokaliseringsorterna

I proraeraorian redovisar utredarna den nuvarande fördelningen över landet av juridisk service i form av rättshjälpsanstalter och enskUda advokatbyråer. Det uppges att antalet orter med advokatbyrå och/eller rätlshjälpsanslalt har minskat från 132 år 1960 till 122 år 1970, Under denna tidsperiod har en rätlshjälpsanslalt (Luleå) tillkorarait. Antalet verksamraa advokater vid advokatbyråer eller rättshjälpsanstaller har under samraa period ökat från 1 240 tUl 1 398 eller raed 12,7 %, Är 1970 var 74 av dessa advokater verksararaa vid rältshjälpsanstalterna.

Utbudet av juridisk service raåste eraellertid ställas i relation tUl efter­frågan på juridiska tjänster. En av utredarna gjord undersökning visar att det föreligger ett starkt saraband raellan besöksfrekvens och avstånd till advokatbyrå eller rättshjälpsanstalt. Besöksfrekvensen avtar raycket snabbt raed avståndet. Den efterfrågan på juridisk service sora hänför sig till orarådet utanför ett koraraunblock är sålunda av raycket raargi­nell betydelse. Resultaten av undersökningarna tyder också på att det är av stor vikt att raottagningsverksarahet utanför huvudorten ordnas ora man vUl nå så raånga klienter sora raöjligt.

När det gäller tillgången på juridisk service visar utredningen en klar koncentration till storstäderna. Bortsett från dessa är det endast inom orarådena kring Falun, Östersund, Sundsvall, Ömsköldsvik och Gälli­vare/Malmberget sora advokattätheten överstiger riksgehorasnittet. I öv-

Prop. 1973: 74

12

riga delar av Norrland och i vissa områden i södra Sverige är advokat­tätheten betydligt lägre än riksgenomsnittet. Som exerapel närans stora delar av Kalmar, Älvsborgs och Värralands län.

De orter sora i propositionen närans sora lokaliseringsorter för allraän­na advokatbyråer ligger i stor utsträckning i utpräglade bristoraråden i vad avser tillgången på advokatservice. Särskilt Eskilstuna, Jönköping, Karlskrona, Växjö och Kristianstad har förhållandevis låg advokatlät-het.

De i förarbetena föreslagna lokaliseringsorterna för nya allraänna advokatbyråer ligger till övervägande del bland landets befolkningsraäs-sigt största orter. Om förarbetena följs koraraer allmänna advokatbyråer alt finnas i eller i omedelbar närhet av de 21 största orterna i landet räknat efter befolkningstalet inom en radie av 30 kilometer.

Av betydelse för lokaliseringen är enligt utredarna också den klassifi­cering av orter sora statsraakterna företagit i prop. 1972: 111, bUaga 1: Regionalpolitiskt handlingsprogram ra. ra. (Jfr InU 1972: 28, rskr 1972: 347). Alla de lokaliseringsorter sora närans i förarbetena till rättshjälps-refornien betecknas enligt den regionalpolitiska klassificeringen sora pri­mära centra. Delta innebär bl, a, att orterna är centralorter inora resp. län. Av de aktuella orterna är det vidare bara Eskilstuna, Skövde och Sundsvall som inle är säte för länsstyrelse. Alla orterna har tingsrätt. I Jönköping, Sundsvall och Umeå finns också hovrätt.

Enligt proraeraorian är saratliga tolv undersökta orter lärapliga sora lokaliseringsorter för allmänna advokatbyråer.

Vad gäller förslaget att förlägga en advokatbyrå i Falun har DON anraärkl följande, Falun är priraärt centrura i länet samt säte för läns­styrelsen och tingsrätt, Borlänge har endast tingsställe. Mot denna bak­grand finner DON att principiella skäl talar för Falun fraraför Bor­länge som lokaliseringsort för allmän advokatbyrå. Praktiska skäl ta­lar dock lUl förmån för Borlänge. I lokaliseringssararaanhang brukar Falun och Borlänge betraktas som en enhet. Avståndet raellan de båda orterna är endast 24 kra, I Falun fanns år 1970 ca 47 000 invånare och i Borlänge 44 000, Den väntade befolkningsutvecklingen fram tiU 1980 är i huvudsak densamma för båda orterna, I Falun finns fyra enskilda advokatbyråer med f. n, 14 jurister raedan det i Borlänge finns endast en advokatbyrå raed två jurister. Tingsrätter av betydelse för en allraän advokatbyrå i Falun/Borlängeorarådet finns förutora i Falun i Hederaora, Ludvika, Malung,[REDACTED_EFTERNAMN] och Leksand. Från koraraunika­tionssynpunkt, t. ex. för inställelse vid tingsrätt, är de båda orterna i stort sett järabördiga utora såvitt gäller inställelse vid Falu tingsrätt. Förut­sätlningarna för att driva extern raottagningsverksarahet är desararaa för båda orterna. Det stora antalet privatpraktiserande advokter i Falun jämfört med Borlänge utgör det främsta argumentet för en etablering i Borlänge. Häremot bör vägas att inställelser inför Falu tingsrätt torde

Prop. 1973: 74

13

bli mycket vanliga eftersora tingsrätten är den största dorastolen i länet. Mol den angivna bakgrunden förordar sålunda DON all en allmän ad­vokatbyrå placeras i Falun.

3.2.2 Andra lokaliseringsorter

Stockholm och Södertälje. Sora tidigare nämnls är det enligt DON inte rationellt att öka antalet jurister på de nuvarande rältshjälps­anstalterna i Stockholm. Behovet av ökad bilrädeshjälp till följd av rättshjälpsreforraen bör för Stockholrasorarådels del i stället mötas med att en ny byrå inrättas. För en sådan etablering talar särskilt att man i de nuvarande rättshjälpsanstallerna inle har resurser alt åla sig uppdrag som offentlig försvarare i den utsträckning sora förutsatts i förarbetena tiU rättshjälpsreforraen.

Sararaa skäl kan enligt DON åberopas för att inrätta en allmän advokatbyrå i Södertälje. En av rätlshjälpsanstalterna i Stockholm (norra kontoret) har redan en omfattande raottagningsverksarahet i Södertälje, DON har förutsatt att det allraännas advokatverksarahet skall fortsätta där, Ora en ny byrå inrättas i Södertälje frigörs också viss kapacitet vid den byrå sora bygger på norra kontoret. Detta kontor har f, n, också raottagningar i Nynäsharan, Denna raottagningsverk­sarahet bör tas över av den allraänna advokatbyrån i Södertälje,

Gotlands län. Med den föreslagna lokaliseringen av de allraänna advokatbyråerna koraraer Gotlands län att sakna allraän byrå, I Visby finns tre advokatbyråer med fyra verksararaa jurister, Utomprocessuell rättshjälp läranades år 1971 i 336 ärenden. Viss tids verksarahet efter reformen får visa ora behovet där är tillgodosett, I annat fall får se­nare avgöras ora en allraän advokatbyrå bör inrättas på Gotland eller om någon sådan byrå på fastlandet bör hålla regelbundna mottagningar pä Gotland.

Sammanfattningsvis föreslår DON att det i inledningsskedet inrättas en ny allmän advokatbyrå i Stockholm och en i Södertälje, utöver de tolv orter som angetts i förarbetena,

3.3 .Allmänna advokatbyråer som i första hand bör inrättas

DON föreslår sålunda att 14 allmänna advokatbyråer inrättas ut­över de sora raotsvaras av de nuvarande rätlshjälpsanstalterna. Dessa nya byråer bör börja sin verksarahet så snart sora raöjligt. De låter sig eraellertid av praktiska skäl inle göra att låta alla byråerna börja sin verksarahet den 1 juli 1973. Man raåste därför la ställning till vilka byråer som det är mest angeläget att inrätta.

I utredningen diskuteras vissa principer sora bör läggas till grund för bestämningen av de orter där en etablering av allraän advokatbyrå är mest angelägen. En första princip är att raan raed varje ny allmän

Prop. 1973: 74

14

advokatbyrå bör nå så många klienter som möjligt. En annan länkbar princip följer av uttalandet i förarbetena att det allmänna skaU bedriva advokatverksarahet över hela landet. Enligt denna princip skulle den av de aktuella orterna som har det längsta avståndet till befintlig allmän advokatbyrå först erhålla en ny byrå, principen ora "landsdelsrättvisa". En Iredje princip bygger på advokattäthet i resp. koraraunblock. 1 ut­redningen diskuteras också en princip av motsatt innebörd, kallad prin­cipen om konkurrenslokaliseringar. En ytterligare princip för priori­teringen av lokaliseringsorter är att hänsyn tas tUl väntad befolknings­utveckling i orterna, principen om ökande efterfrågan.

När det gäller all avgöra i vilken ordning de nya byråerna bör in­rättas är det enligt utredarna inte lämpligt att renodla någon av de prin­ciper som närants. De olika principerna har därför saramanvägts enligt ett poängsystem. Härvid har enligt det alternativ till poängfördelning som enligt DON är mest ändamålsenligt i detta sararaanhang brist-orarådesprincipen getts den största tyngden. Principerna om effektiv lokalisering och landsdelsrättvisa har också betraktats som förhållan­devis väsentliga. Minst betydelse har tillmätts principerna ora konkur­renslokalisering och ökande efterfrågan,

DON har emellertid, som tidigare nämnls, föreslagit att nya allraänna advokatbyråer också skaH inrättas i Stockholm och Södertälje,

Den nya byrån i Södertälje får anses så angelägen all den bör börja sin verksamhet den 1 juli 1973, Genom en sådan lokalisering friställs viss kapacitet på den ena av de allmänna byråerna i Stockholm för andra arbetsuppgifter, vilket är önskvärt med tanke på intresset av att tjänstemännen på byråerna skall kunna ta pä sig offentliga försvarar-skap. Denna uppfattning styrks av de resultat till vilka utredarna kom­mit,

I fråga om de ytterligare sex byråer sora bör kunna inrättas redan i samband med all reforraen träder i kraft pekar resultaten från utredning­en entydigt på att Jönköping, Eskilstuna, Växjö och Karlskrona bör komma i första hand. Därnäst koraraer Kristianstad och Sundsvall som får anses i stort sett likvärdiga från lokaliseringssynpunkt.

Sammanfattningsvis innebär DONs förslag att redan i samband med att reformen träder i kraft nya byråer bör inrättas i Södertälje, Jönköping, EskUsluna, Växjö, Karlskrona, Kristianstad och Sundsvall. Så snart som raöjligt härefter bör nya byråer inrättas i Kalraar, Sköv­de, Stockholm, Uppsala, Uraeå, Falun (Borlänge) och Östersund, i den ordning som nämnls. Ora det skulle visa sig raöjligt alt redan till den 1 juli 1973 inrätta även någon eUer några av dessa byråer, bör det självfallet ske. En rainoritet i DONs styrelse har förordat all den nya byrån i Stockholra i stället för en byrå i Kristianstad hänförs till den första gruppen.

Prop. 1973: 74

15

3.4      Mottagningsverksamhet på annan ort än huvudorten

Enligt DON bör vid valet av moltagningsorter följande utgångspunk­ter gälla (jfr 2,4), I princip bör raottagning korama i fråga på orter där raottagningsverksarahet redan nu förekoraraer och på orter som klassi­ficerats som regionala centra på grundval av prop, 1972: 111, Även orter med tingsrätt bör övervägas sora raottagningsorter. De begräns­ningarna ställs upp att en raottagning åtrainstone på sikt skall ge kost­nadstäckning samt att avståndet raellan huvudort och mottagningsort eller raellan moltagningsorter bör överstiga ca 30 km. Även raottag­ningar som inte är lönsamraa bör hållas, om starka sociala skäl talar för detla. Sådana mottagningar bör endast koraraa i fråga på orter där privatpraktiserande advokat inle har sin huvudsakliga verksamhet,

DON har föreslagit all de 14 nya byråerna skall hålla raottagning på saramanlagt 33 orter och alt det uppdras åt DON att besluta om raottagningsorter. På tre av de föreslagna orterna har rättshjälpsanstalt mottagning i dag,

3.5      Dimensionering och uppbyggnad

Vad tidigare sagts ora de allraänna advokatbyråernas inre organisa­tion gäller i tillämpliga delar även för de nya byråerna.

De nya byråerna bör starta successivt, bl. a, raed hänsyn till all rekry­teringsproblem annars kan uppslå. Man raåste också räkna med att det kan ta en lid innan byråerna är inarbetade inora sina verksamhets­områden. Erfarenheter från etableringen av rättshjälpsanstaller ger vid handen alt det kan dröja ända upp tiU tre år innan verksamheten nått full omfattning. Under inledningsskedet bör personalen därför ökas successivt.

Antalet juristtjänster bör tUl en början bestämraas till tre vid varje byrå. Det har i förarbetena förutsatts att detta är det rainsta antal juris­ter som ger förutsättning för en godtagbar kontorsorganisation. De un­dersökningar som gjorts senare har bestyrkt denna uppfattning. Det bör finnas två eller tre biträden på varje byrå.

Det synes motiverat all verksamheten på de nya byråerna sätts igång med en personal bestående av chefen för byrån, ytterligare en jurist och ett biträde. Biträdel får under den första tiden fungera i alla de biträdes­funktioner som förekomraer vid byrån. Biträdet skall sålunda bl, a, kunna svara för de ekonorai- och personaladralnistrativa uppgifterna,

4    Rättshjälpsnämnderna

DONs skrivelse den 21 februari 1973 och proraeraoria ang, rätts­hjälpsnämnderna

Prop. 1973: 74

16

4.1 Inledning

Enligt 3 § rättshjälpslagen (1972: 429) skall för handläggning av ärenden om rättshjälp finnas rättshjälpsnämnder. Verksarahetsoraråde för rätlshjälpsnärand bestäras av Kungl. Maj:t. Rättshjälpsnärand står enligt lagrumraet under tiUsyn av en centralrayndighet, Cenlralrayn-dighet är den rayndighet sora Kungl, Maj:t bestämmer.

När det gäller myndighetsfunktionerna inom rättshjälpssystemet skall rättshjälpsnämnderna i princip handha all rättshjälp och alltså fatta de grundläggande besluten enligt rättshjälpslagen. Vissa rättshjälps­frågor har dock tagits undan från rättshjälpsnämndernas prövning. Prövningen har i stället förlagts tiU andra rayndigheter, fraraför allt de allraänna dorastolarna.

I fråga om rättshjälpsnämndeinas verksamhetsområden och kansli­organisation anförs i förarbetena att det är lämpligast att anknyta verksamhetsorarådet till hovrätternas dorakretsar och kanslierna lill hovrätternas administrativa avdelningar. Den närmare organisations­undersökning som skall göras beträffande närandernas verksarahets­oraråden och personal, bör inriktas på en lösning efter dessa riktlinjer. Som skäl för denna lösning åberopas att det för att skapa arbets­underlag för en heltidsanställd tjänsteman hos näranden är nöd­vändigt att rätlshjälpsnärandernas verksarahetsoraråde i allraänhet får omfatta mer än ett län. Rättshjälpsnäranderna blir vidare i regel ganska sraå och det är därför från ekonoraiska och praktiska synpunkter knap­past lärapligt att de får eget kansli. Anknytning bör ske till rayndighet sora lyder under sararaa centrala förvaltningsrayndighet sora rättshjälps­näranderna (prop. 1972: 4 s. 238, 293 f.).

Enligt förarbetena skall det blivande dorastolsverket vara central­rayndighet för rättshjälpen, TiU dess dorastolsverket inrättas, skall cen-tralrayndighetsfunktionerna handhas av DON (jfr JuU 1972: 12 s, 45),

Enligt 5 § tredje stycket rättshjälpslagen får, i den utsträckning Kungl. Maj:t bestäraraer, tjänsteraän vid rättshjälpsnämnd på näran­dens vägnar slutligt pröva rättshjälpsärende. Tjansteraannen skall vara lagfaren och ha erfarenhet av dorastols- eller advokatverksarahet.

4.2 Fördelning av arbetsuppgifter i ärenden om rättshjälp

Beträffande frågan ora delegation av rältshjälpsnärands beslutanderätt till den tjänsteraän sora närans i 5 § tredje stycket rätishjälpslagen (i fortsättningen kaUad handläggare) sägs i förarbetena till rättshjälps-lagen (prop, 1972: 4 s. 285) att i den raån en fraraställning från sökan­de, biträde eller annan utan vidare skall bifaUas anledning i allraänhet saknas att koppla in näranden. Närandens raedverkan bör reserveras för fall då det finns anledning anta att en ansökan eller framställning

Prop. 1973: 74

17

inle kan bifallas eller I vart fall inte bifallas helt och i övrigt för fall då den aktuella frågan är av större vikt eller har raera principiell be­tydelse. Den närraare regleringen av dessa frågor och ora delegation av rätt att vidta förberedande åtgärder förutsätts ske i instruktion för rättshjälpsnäranderna.

För alt arbetet vid rättshjälpsnäranderna skall kunna bedrivas ratio­nellt och för alt åstadkoraraa en så snabb och billig handläggning sora raöjligt anser DON alt rättshjälpsnäranderna i förhållandevis stor ut­sträckning bör raedges raöjlighet att delegera beslutanderätten till hand­läggare. De riktlinjer för uppdelningen av ärendena sora har angetts i förarbetena anses också innefatta en vidsträckt delegation. Det är dock önskvärt all handläggare i vissa fall får på nänmdens vägnar fatta beslut som innebär att en framställning helt eller delvis läranas utan bifall, Frärast bör detla koraraa i fråga ora det är uppenbart att frara­ställningen inte kan bifallas,

4.3 Ärendeantal och personalbehov

DON anför alt rätlshjälpsnärandernas personalbehov får besläraraas på grundval av uppskattningarna av det väntade ärendeantalel.

1 förarbetena (prop. 1972: 4 s. 302306) diskuteras svårigheterna alt beräkna ärendeantal och kostnader till följd av rättshjälpsreforraen. Helt tillförlitliga uppgifter i dessa avseenden är inte heller nu raöjliga att redovisa. Ett sätt att beräkna ärendeantalet är dock att utgå från det antal rättshjälpsärenden som finns i dag, dvs. ärenden ora fri rätte­gång särat ärenden vid rättshjälpsanstalterna och enligt järallandssyste-raet.

Antalet rältshjälpsärenden koraraer i det nya rättshjälpssysteraet att öka till följd av att förutsättningarna för att få rättshjälp vidgas. Det gäller såväl processueUa sora utoraprocessuella ärenden och förvalt­ningsärenden, I förarbetena görs vissa uppskattningar av hur stora ök­ningar sora kan väntas. Dessa uppskattningar ligger till grund för DONs beräkningar av personalbehovet vid rättshjälpsnäranderna. Be­räkningarna bygger endast på tre handläggningsrutiner sora koraraer att svara för raerparten av verksaraheten, näraligen ansökan ora allraän rättshjälp, ersättning av allraänna raedel till biträde särat slutreglering av ärende ora allraän rättshjälp och avräkning raed biträde. Efter att ha beräknat antalet ärenden och lidsåtgången för handläggningen av de olika ärendena komraer DON frara till ett beräknat personalbehov för rättshjälpsnäranderna av 13 heltidstjänster på handläggarnivå och 32 biträdestjänster.

t2   Riksdagen 1973. 1 saml Nr 74

Prop. 1973:74

18

4.4 Verksamhetsområde samt personal- och kansliorganisation för rätts­hjälpsnämnderna

Om del tidigare angivna sammanlagda personalbehovet för nänm-derna fördelas mellan de sex i förarbetena ifrågasatta nämnderna i proportion lill folkraängden inora hovrätternas dorakretsar, erhålls följande resullal,

Persoiialbehov för vissa handläggningsrutiner

Rättshjälpsnämnd

Handläggare      Biträden

Stockholm

4,7

11,5

Jönköping

2,2

5,4

Malmö

1,8

4,5

Göteborg

2,6

6,4

Sundsvall

0,9

2,3

Umeå

0,8

1,9

Summa

13

32

I fråga om centralmyndighetens ställning i förhållande lill rättshjälps­näranderna frarahålls i förarbetena att det är angeläget raed en centrali­serad ledning och saraordning av verksaraheten inora rättshjälpsorgani­sationen, Cenlralrayndighelen skall ha hand ora vissa personal- och ekonoraiadrainistrativa uppgifter rörande rältshjälpsnärandema och de allraänna advokatbyråerna. De adrainistrativa ärenden sora det här rör sig om är i huvudsak desamraa sora dorastolsverket skaU handlägga för domstolsväsendet enligt domstolsverksutredningens betänkande (SOU 1971: 41) Ny dorastolsadrainislralion. En uppgift för central­myndigheten är vidare att genom direktiv och anvisningar till rättshjälps-nämnderna sörja för en riktig och enhetlig rättstillämpning (prop. 1972: 4 s. 239, 296).

Det löpande arbelet vid rättshjälpsnämnderna koramer att bli hårt specialiserat både för handläggare och biträdespersonal. Den stora mängden av göroraål koraraer all bestå av bestärada handläggningsruli-ner sora sköts med hjälp av blanketter. Vissa av dessa rutiner, fram­för allt slulregleringsrutinen, kräver ingående insikter i rältshjälpslagens systeraalik. Det är därför angeläget alt lill näranderna knyts en fast personalkader raed erfarenhet av de särskilda arbetsuppgifter sora faller på näranderna.

Mot bakgrund av det anförda bör sora utgångspunkt vid ell ställ­ningstagande tUl rätlshjälpsnärandernas organisation gälla alt central­myndigheten skall svara för administrativ planering och saraordning av rältshjälpsnärandernas verksarahet. Självfallet skall cenlralrayndighelen även svara för uppgiften att arbeta ul föreskrifter och anvisningar för rättshjälpsärendenas handläggning. En annan utgångspunkt är att det till näranderna skall vara knuten särskUd personal sora kontinuerligt sysslar raed de uppgifter sora faller på näranderna.

Prop. 1973: 74

19

Tidigare har redovisats personalbehovet för vissa kansligöroraål ål rättshjälpsnäranderna. Trots att visst ytterligare personalbehov före­ligger på grund av arbetsrutiner sora här inle räknats in, blir kanslierna raed undantag för det i Stockholra så sraå att betydande vikarie-problera raåste uppslå vid seraester, sjukdorasfall och tjänstiedighet. För alt i raöjligaste raån koraraa tUl rätta raed dessa problera bör nämndernas kansliorganisation anknytas liU annan rayndighet. Den i förarbetena anvisade utvägen att knyta kanslierna lUl hovrätterna sy­nes lämplig. Härigenom skulle näranderna vid tillfälliga vakanser och vid arbetstoppar kunna få hjälp från hovrätterna raed personal för handläggar- och biträdesuppgifter. Ora hela personalen vid något till­fälle inte har full sysselsättning raed kanshgöroraålen åt näranden kan den nyttiggöras i hovrätlsorganisalionen. Från hovrätterna skulle näran­derna också få hjälp raed löpande personal- och ekonomiadministra­tion. Rekryteringen till kanslierna torde också underlättas, ora de inte­greras raed hovrällsorganisationen. Med den lösning som förordas här bör nämndens kansli ingå som en organisatorisk enhet i hovrätten. Per­sonalen bör följaktligen vara anställd i hovrätten men med tjänstgö­ringen förlagd till den särskilda enheten (kansUet) som sköter kansh­göroraålen åt rättshjälpsnäranden. Denna enhet bör förestås av en chef.

Mot bakgrund av vad sora anförts föreslår DON att rällshjälpsnäran-der inrättas i Stockholra, Jönköping, Malraö, Göteborg, Sundsvall och Uraeå, att närandernas verksarahetsoraråden sararaanfaUer med hov­rätternas domkretsar och att kanshgöroraålen åt nämnderna utförs inom hovrätterna. Verksamhetsorarådet blir raed denna lösning tämligen stort för varje nämnd. Det torde ändå bli raöjligt för näranderna att få den överblick över bl, a, tUlgången på juridiskt biträde och den kän­nedora ora dessa biträden sora är nödvändigt för att näranderna skall kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. En ledamot av DONs styrelse anser all rättshjälpsnämnderna bör bli självständiga och att i så fall de båda nordligaste näranderna sararaanslås till en nämnd som får kansliort i Umeå,

Anknytningen av rättshjälpsnämndernas kanslier till hovrätterna torde innebära alt personalbehovet för nämndernas kanslifunktioner blir nå­got raindre än ora kanslierna görs helt fristående. Den beräkning av personalbehovet som gjorts tidigare bygger på att reformen fullt slagit igenora. Man torde dock kunna räkna raed alt verksaraheten först ora något år har fått full orafattning. Även ora hänsyn las till de ar­betsuppgifter sora inte beaktats vid den tidigare beräkningen, torde där­för i nuläget personalbehovet inte behöva räknas upp. Det av DON föreslagna personalbehovet, redovisat i heltidstjänster, fraragår av följande tabell.

Prop. 1973: 74

20

Rättshjälpsnämnd

Handläggare      Biträden

Stockhohn

5

12

Jönköping

2

5

Malmö

2

5

Göteborg

3

6

Sundsvall

1

2

Umeå

1

2

Summa

14

32

DON understryker dock att organisationen med hänsyn till osäkerhe­ten i beräkningarna kan behöva utökas på något längre sikt.

4.5 Kostnadsberäkningar

De förslag sora redovisats av DON i det föregående beräknas leda lill följande kostnader för rättshjälpsnänmderna budgetåret 1973/74.

Lönekostnader

2 904 000

Sjukvård

10 000

Reseersättningar

138 000

Lokalkostnader

276 000

Expenser

550 000

Därav engångsutgifter

(350 000)

3 878 000

När rättshjälpsnäranderna inrättas uppstår vissa kostnader för anskaff­ning av kontorsutrustning och mredning av lokaler. Dessa kostnader kan lämpligen täckas genora att raedel anvisas för expenser av engångs­karaktär. Det erforderliga beloppet har beräknats lill 350 000 kr.

5    Centralmyndighetens funktioner

DON:s skrivelse den 21 februari 1973 och proraeraoria ang. central-rayndighetsfunktionema.

Enligt 3 § andra stycket rättshjiilpslagen (1972: 429) skaU rättshjälps­nämnd stå under tillsyn av en centralmyndighet, Centralrayndighet är den rayndighet sora Kungl, Maj:t bestäraraer,

EnUgt förarbetena skall det blivande dorastolsverket vara centralrayn­dighet på rättshjälpsorarådel. TUl dess ett dorastolsverk hinner inrättas, skall DON vara centralrayndighet (jfr JuU 1972: 12 s, 45).

Cenlralrayndighelen har enligt DON vissa allraänna funktioner inora rättshjälpssysteraet. En given uppgift är att följa upp reforraen och se till att den får avsedd verkan, t, ex, genora kontakter raed rayndigheter och organisationer sora berörs av rättshjälpsverksaraheten, genora infor­raation till allraänheten och genora undersökningar av de långsikliga utvecklingstendenserna inora rättshjälpsorarådel. På cenlralrayndighelen ankoraraer också att bedöma medelsåtgången och begära de raedel sora behövs för rättshjälpsverksaraheten. Cenlralrayndighelen skall vidare fastställa de taxor som skall tillämpas vid bestäraraande av ersätining till

Prop. 1973: 74

21

biträde enligt rättshjälpslagen eller till offentlig försvarare särat över­vaka hur taxorna tillärapas. Andra raera allraänna funktioner består i att handha de uppgifter sora sararaanhänger raed kostnadsbidragssysleraet, t. ex, att utfärda tabeller för beräknmg av maximibelopp, samt rättssta­tistiken och blankettema på rättshjälpsorarådel,

Centralrayndigheten skall svara för ledningen och saraordningen av verksaraheten inora rältshjälpsorganisationen. De allraänna advokatby­råerna står i adrainistrativt hänseende under tillsyn av centralrayndig­heten och är skyldiga att följa de föreskrifter sora centralrayndigheten raeddelar. Det bör understrykas att denna tillsyn endast gäller adrai­nistrativa frågor.

I fråga om rältshjälpsnärandema ankoraraer det på centralmyndighe­ten att genom direktiv och anvisningar till dessa sörja för en riktig och enhetlig rättstillärapnlng. Centralrayndigheten svarar också för den ad­rainistrativa planeringen och saraordningen av verksamheten vid näran­derna.

Centralmyndigheten är vidare besvärsinstans i frågor där talan får föras raot rältshjälpsnärands eller annan förvaltningsrayndighets beslut enligt rättshjälpslagen (49 §). En uppgift för centralrayndigheten är ock­så att, när det behövs, fullfölja talan raot vissa av allraän dorastol raed­delade beslut ora ersättnmg av allraänna raedel till biträde eller offent­lig försvarare (jfr prop. 1972: 4 s. 291).

Beträffande centralrayndighetens funktioner i fråga ora rättshjälps­näranderna har DON särskilt frarahållit följande. Tidigare har före­slagits att rätlshjälpsnärandernas kanslier skall ingå sora organisatoriska enheter i hovrättema. Näranderna kan på detta sätt lösa de vikariepro-blera sora uppstår vid seraester och tjänstledighet och dessutora få hjälp raed löpande personal- och ekonomiadrainistration. Den adrainistrativa planeringen och saraordningen föreslås däreraot ankomma på central­myndigheten.

Centralrayndigheten bör sålunda ha hand om planeringen av verk­saraheten vid rältshjälpsnärandema och inora kansliorganisationen särat äska raedel för och budgetera verksaraheten. Underlag för planeringen och för pelitaarbetet' raåste inhämtas från hovrättema. Det bör an­koraraa på hovrätten att, efler sararåd raed vederbörande närand, lärana uppgifter ora bl. a. den långsiktiga och kortsiktiga utvecklingen av arbetsvolyraen särat vilka resursförändringar sora påkallas härav. En viktig del av centralmyndighetens uppgifter bör också vara alt rationalisera arbets- och kontorsrutinerna inom kansliorganisationen så att denna fungerar så effektivt som möjligt.

Rättshjälpsnämndema och deras kanslier i hovrätterna bör finansie­ras via ett särskilt anslag. Det får föratsättas att Kungl, Maj:t inrättar saratliga tjänster vid närandernas kanslier.

Alla handläggartjänster inom kansliorganisationen bör tillsättas av

Prop. 1973: 74

22

centralrayndigheten. Förslag bör avges av hovrätten sora dessförinnan skall höra rättshjälpsnämndens ordförande. Biträdestjänsterna bör till­sättas av hovrätten efler förslag av nämndens ordförande.

Den löpande administrationen av rältshjälpsnärandernas kanslier bör ombesörjas av hovrätterna. Hovrätten beslutar sålunda i frågor ora tjänst­ledighet, seraester och förordnande av vUcarier. Likaså bör hovrätten fatta beslut ora löneavdrag vid tjänstledighet.

Anslaget för rättshjälpsnäranderna och deras kansliorganisation bör disponeras av hovrättema. I saraband raed budgeteringen av verksara­heten bör centralmyndigheten fördela anslaget mellan de olika hovrät­terna. Varje hovrätt äger sedan fatta beslut om utgifter och teckna ut­betalningsbesked inom de raraar sora getts.

6    Ekonomisystem för rättshjäipsverksamheten

DON:s skrivelser den 28 december 1972 och den 25 januari 1973 samt promemoria ang. ekonoraisyslera ra. ra.

6.1     Inledning

Rättshjälpsreforraen koramer att medföra avsevärda ändringar i fråga om budget- och ekonomisysteraet för rättshjälpsverksaraheten. De nu­varande anslagen för fri rättegång ra, ra, raåste ersättas av anslag, sora anpassas till den nya organisationen och övriga nyheter som reformen medför. Av särskilt intresse i detta sararaanhang är budgetsysteraet för de allmänna advokatbyråema. Verksamheten vid dessa skall bedrivas på sararaa sätt sora advokatverksamheten i övrigt. Bl, a, skall intäkter­na ge full täckning för kostnadema. Ett budgelsystera bör eftersträvas som tillgodoser de krav på affärsmässighet och konkurrens på lika vUl­kor med enskilda advokater sora ställts upp för de allraänna advokat­byråema.

Även redovisningssidan raåste uppmärksammas. De allmänna advo­katbyråema och rättshjälpsnäranderna avses tUlärapa det redovisnings­system, system S, sora används för bl, a, dorastolarna och anslutas till redovisnmgscentralen vid DON,

6.2     Finansiering och anslagsutformning

6.2.1 Allmänna synpunkter

Den statliga finansieringen av rättshjälpen sker f, n, från följande an­slag under andra huvudtiteln: Ersättning åt domare, vittnen och parter. Kostnader enligt lagen ora fri rättegång, Understöd för utoraprocessuell rättshjälp särat Tomedalens rätlshjälpsanslalt.

Bidrag av allraänna raedel till de rättssökande bör redovisas separat

Prop. 1973: 74

23

från verksaraheten vid de allmänna advokatbyråerna. Vidare bör kost­naderna för rättshjälpens administration vid rättshjälpsnämnderna redo­visas särskilt. Kostnaderna för rättshjälpssystemet bör därför finansieras från följande nya anslag under andra huvudtiteln: Allraänna advokatby­råer, Rättshjälpsnärander särat Rätlshjälpskostnader, dvs, kostnaderna för del allraännas subvention åt de rältssökande, inräknat kostnaden för rättshjälp åt misstänkt i brottmål och kostnaden för offentligt biträde. Härtill kommer kostnaderna för cenlralrayndighelsfunktionerna sora redovisas under anslaget Dorastolsväsendels organisationsnämnd,

6.2.2 Allmänna advokatbyråer

Självbärighetspriiicipen

I förarbetena frarahålls alt verksamheten vid de allraänna advokat­byråerna bör bedrivas på samma sätt sora advokatverksarahet i övrigt. Av stor betydelse är därvid alt intäkterna i verksamheten ger full täck­ning för kostnaderna. Delta är nödvändigt för att åstadkomraa den önskvärda konkurrensen på lika vUlkor raellan de allraänna advokat­byråerna och de privatpraktiserande advokaterna (prop. 1972:4 s, 282 f).

Intäkter i verksamheten

De aUraänna advokatbyråerna skall åla sig uppdrag i första hand inora rättshjälpsorarådel (prop, 1972: 4 s, 283), Delta innebär att de komraer att få sina huvudsakliga inkoraster från rätlshjälpsuppdrag.

De allraänna advokatbyråerna skall även kunna åta sig uppdrag ulan-för rältshjälpsområdet. En förutsättning är att uppdragen inle inkräktar på byråernas primära uppgift att biträda inom rättshjälpssysteraet (prop, 1972: 4 s, 281), Inkoraslerna av denna del av byråemas verksamhet kommer givetvis att härröra enbart från de enskilda rättssökandena som får betala biirädesersätlningen direkt lill byråerna.

De allmänna advokatbyråerna koraraer slutligen alt få vissa ytterligare inkomster från uppdrag utanför rältshjälpsområdet, I förarbetena anförs att det på skilda områden kan finnas ett behov av biträde i rättsliga angelägenheter utan all rättshjälp kan komraa i fråga. Det närans så­dana uppdrag sora god raan vid fattigkonkurs, vissa uppdrag som lik-vidalor eller syssloraan vid likvidation av aktiebolag eller sora förrayn-dare eller god man enligt föräldrabalken i vissa fall när tillgångar sak­nas. Ett praktiskt behov av biträde föreligger också i vissa fall i fråga ora bouppteckningar när den avlidne saknar nära anhöriga, I sådana och andra likartade fall kan det vara svårt att få åtgärder vidtagna ef­tersom ersättning för uppdragen inle kan påräknas. De allraänna ad­vokatbyråerna skall kunna utnyttjas för sådana uppdrag (prop, 1972:4 s, 281), Byråerna bör få ersättning i särskild ordning för de kostnader sora dessa uppdrag medför.

Prop. 1973: 74

24

Kostnader i verksamheten

Kostnaderna för en aUmän advokatbyrås verksarahet kommer i första hand att bestå av kostnader för personal, lokaler samt kontorsinventa­rier och kontorsraateriel.

Samtliga kostnader för verksaraheten vid en allraän advokatbyrå omfattas i princip av kravet på kostnadsläckning. Tidigare har dock närants att särskild ersättning hör utgå för att täcka vissa kostnader. Även i övrigt kan ifrågasättas ora inte vissa speciella kostnader bör ersättas i särskUd ordning. Företrädare för rätlshjälpsanstalterna har i olika sammanhang framhåUit att vissa kostnader i verksamheten inte kan eller bör täckas av intäkter ulan finansieras på annat sätt. Man har sålunda pekat på alt vissa mottagningar, som är motiverade av so­ciala skäl, inte är lönsamraa från strikt ekonomisk synpunkt. Del gäller huvudsakhgen mottagningar i övre Norrland och vid vissa fångvårds­anstalter. Vidare har anförts att vissa rättshjälpsanstaller, vars klienter i inte oväsentlig orafattning utgörs av utiänningar, har ganska betydande kostnader för tolk. Till rättshjälpsanstallerna hänvisas ofta ell klientel sora mera har behov av social eller allraän rådgivning än av juridiskt bi­träde i egentlig raening. Slutligen har raan frarahållit alt de allraänna advokatbyråerna i viss orafattning kan antas koraraa alt anlitas som remissinstanser i lagstiftningsärenden och att kostnaderna för detla bör läckas i särskild ordning.

Vad först gäller frågan om kostnader för mottagningar på annan ort än advokatbyråns huvudort bör sora huvudregel gälla att de av rälts-hjälpsanstalternas nuvarande raottagningar skall dras in sora inte är lönsamraa från ekonoraisk synpunkt. Undanlag bör eraellertid göras från denna regel, ora starka sociala skäl talar för att en raottagning be­hålls.

Om en advokatbyrå sålunda av sociala skäl håller raottagning utan­för huvudorten, är det enligt DONs raening skäligt att kostnaderna här­för inte får påverka rörelseresultatet i den vanliga verksaraheten. Kost­naderna för resor, traktaraente särat tidsspillan i saraband raed re­sorna bör sålunda täckas i särskild ordning. Motsvarande gäller lokal­hyra. En preliminär beräkning visar att totalkostnaderna för en så­lunda subventionerad verksarahet koraraer alt stanna vid cirka 150 000 kr.

Vad gäller ersättning för tolkkoslnader bör följande frarahållas.

Vad sora av allraänna raedel utgått i ersättning tiU tolk i raål eller ärende vid allraän dorastol är enligt 9 § andra stycket 6, rätishjälpsla­gen en kostnad för allraän rättshjälp. Den sora bevUjats allraän rätts­hjälp av rättshjälpsnärand får aUlså betala tolkkostnaden bara i den raån kostnaden täcks av kostnadsbidraget. För förvaltningsärenden finns bestäraraelser ora tolk i 9 § förvaltningslagen (1971: 290)  (FL)

Prop. 1973: 74

25

och 5052 §§ förvaltningsprocesslagen (1971: 291) (FPL). Enligt be­släraraelserna i 52 § FPL skall i förvaltningsraål kostnaden för tolk sora rätlen anlitat alltid betalas av allmänna medel.

De kostnader som åsyftas från rättshjälpsanslaltemas sida är kost­naderna för tolkning som behövs vid handläggning av olika ärenden på advokatbyrån. Några bestäraraelser ora dessa kostnader finns inte i rättshjälpslagen. Det synes knappast kunna koraraa i fråga all advo­katbyråerna i särskUd ordning skulle kunna få ersätining för de kost­nader som uppkorarait för tolk och som den enskilde rättssökanden inte kunnat betala. En sådan lösning skulle innebära att särskilda rälls-hjälpsförmåner tUlskapas vid sidan av rätishjälpslagen. Frågan torde enligt DON få lösas i annat sararaanhang,

Residtatutjäinning mellan byråerna eller ej

Frågan om självbärighetspriiicipen skall gälla för de allmänna ad­vokatbyråerna sararaantagna eUer för varje byrå för sig är av stor be­tydelse när ett budgelsystera för de allraänna byråerna skall läggas upp. Produktivitetsskillnader och andra olikheter kommer att medföra att rörelseresultatet varierar mellan byråerna. Frågan är då ora resultatut-järaning skall ske. Såväl enskUda sora allraänna advokatbyråer komraer inom rättshjälpssysteraets ram att tillämpa samma taxor. Bl. a, av detta skäl synes det raindre lärapligt att en aUraän advokatbyrå på en ort skall kunna få ett underskott under visst år läckt via ett "koncernbi­drag", medan en enskUd byrå på samma ort inle har motsvarande möjlighet, Självbärighetsprincipen bör gäUa för varje advokatbyrå för sig och, sora en följd av detta, bör någon resultatutjäraning raellan by­råerna inle ske.

Betydelsen av över- eller underskott i verksamheten

Ett underskott under ett budgetår bör balanseras till näslkoraraande budgetår. Sora en följd härav bör även överskott 'balanseras. Advokat­byråerna får på detta sätt raöjlighet till utjäraning raellan budgetår med god resp. dålig bärighet.

Ora verksaraheten vid en byrå under flera år går raed förlust upp­slår dock en annan situation. Underskotten vid en byrå kan givelvis inle tillåtas växa år efter år utan att någon åtgärd vidtas. I en sådan situa­tion bör det ankoraraa på centralrayndigheten att göra en analys av orsa­kerna tUl det dåliga rörelseresultatet och att se lill alt byrån blir rekon­struerad. Även nedläggning av en allmän advokatbyrå kan komraa i frå­ga. En rekonstruktion av en byrå kan innebära t, ex, ändrad lokalise­ring eller indragning av raottagning på särskild raollagningsorl. När en advokatbyrå rekonstrueras, bör medel kunna tillskjutas så alt ackumule­rade underskoll helt eller delvis kan avskrivas. En sådan avskrivning av ett underskott bör finansieras genora att ackuraulerade överskott hos de

Prop. 1973: 74

26

andra byråerna tas i anspråk. Det får förutsättas att centralrayndigheten utövar sådan tillsyn över byråerna och ingriper i så god tid att någon allvarligare situation inle skaU behöva uppkoraraa.

Uppkoraraer ett betydande ackuraulerat överskott vid en byrå, bör en viss del av detla överskott överföras till statsverket, för all sedan an­vändas t. ex. för avskrivning av underskott i samband med alt en byrå rekonstrueras.

1 000-kronorsanslag

Sedan den 1 juli 1970 tillämpas nettoredovisning för uppdragsverk­saraheten vid vissa rayndigheter. De utbetalningar och inbetalningar som hänför sig till uppdragsverksamheten redovisas över ett förslagsanslag på forraellt 1 000 kr. Anslaget för dessa rayndigheter får inte uppvisa nå­gon belastning vid budgelårsskiflet och i princip inle heller under lö­pande budgetår. Kassamässiga över- och underskott regleras över en rör­lig kredit i riksgäldskontoret. Nettoredovisningen innebär all statsmak­terna inte tar ställning till verksarahetens oraslulning i budgeten, Verk­sarahetens orafattning styrs priraärt av efterfrågan. Delta innebär dock inte att verksaraheten får svälla hur som helst. Ett flertal restriktioner ställs norraalt upp. Dessa berör personal- och organisationsfrågor särat belastningen av vissa kostnadsslag ra, m. Vidare lar statsraakterna i sara­band raed den årliga budgetprövningen ställning till myndighetens raål och prestationer särat tUl hur vinst skaU disponeras resp, förlust täckas. Eventuella vinstraedel får därför inle användas på sådant säll att denna dispositionsrätt äventyras,

I det nya rättshjälpssystemet gäller principen om fritt advokatval. Detta innebär att de allmänna advokatbyråerna får konkurrera om klienterna raed de enskilda advokaterna. Detta förhållande och kravet på att intäkterna skall ge kostnadstäckning koramer att medföra att varje allmän advokatbyrå måste se till att verksamheten bedrivs så effektivt som raöjligt. Byråerna raåste då också få vissa raöjligheter att själva planera och styra verksaraheten så att detta raål kan uppnås. Mot denna bakgrund görs i det följande en järaförelse raellan en finansie­ring av verksaraheten via ett 1 000-kronorsanslag och en finansiering via ett konventionellt anslag.

En anslagskonstruklion raed 1 000-kronorsanslag raedför till en bör­jan alt resullatutjämning mellan olika budgetår tillåls. Vinster kan dis­poneras och förluster måste täckas. Om ett konventionellt anslag an­vänds, blir varje budgetår en från resultalsynpunkt sluten händelse. Ef­tersora advokatbyråns inkoraster utgör finansieringsmedel när 1 000-kronorsanslag används, tvingar vidare denna anslagskonstruklion fram en löpande resultatuppföljning. När ett konventionellt anslag används kan resultatuppföljningen begränsas till att endast utföras vid bok­slutstillfället. Med ett 1 000-kronorsanslag följer också att kapilalkost-

Prop. 1973: 74

27

nåder och räntekostnader påverkar byråernas likviditet och därigenom medverkar i den kassaraässiga styrningen av verksaraheten. När ett kon­ventionellt anslag används, betraktas dessa kostnader sora korapleraent-kostnader, vilka inte raotsvaras av utgifter. En anslagskonstruklion raed ett konventionellt anslag innebär slutligen att en raaxiraigräns sätts för resursanskaffningen. En ökad efterfrågan, sora kan ge upphov lill ökade intäkter, får motsvaras av en ökad resursanskaffning endast ora ett till-läggsanslag kan erhållas.

En anslagskonstruktion raed 1 000-kronorsanslag synes raot bakgrund av det anförda väl tillgodose de krav på affärsmässighet och konkurrens på lika villkor med enskilda advokatbyråer som ställts upp för de all­raänna advokatbyråerna.

När en myndighets verksamhet finansieras via ett 1 000 -kronorsan-slag styrs sora närants verksarahetens orafattning priraärt av efterfrågan. Norraall uppställs dock vissa restriktioner, Slutiig ställning tUl vilka re­striktioner sora kan koraraa i fråga för verksaraheten vid de allraänna advokatbyråerna kan eraellertid inte tas förrän byråernas organisation fastställts.

DON framhåller att en ordning raed ett geraensaral 1 000-kronorsan­slag är förenligt raed principen ora varje advokatbyrås självbärighet. Som närmare berörs senare är det möjligt att i redovisningen hålla isär de olika byråerna från varandra. Från den redovisningscentral (RC) sora betjänar byråerna får raan därvid uppgift ora såväl det kassaraässiga re­sultatet sora resultatet i koslnads/inläklsterraer för varje allraän advokat­byrå, Däreraot redovisas byråerna sararaantaget i riksbokföringen.

Vid valet raellan geraensaral anslag eller särskilda anslag torde raan i första hand få beakta beslulsfunkdonernas utforraning. En anslagskon­struklion raed särskUda anslag för varje advokatbyrå raedför alt stats­raakterna fär ta ställning till frågor ora disposition av överskott resp, täckning av underskott och ora vissa övriga regleringar av verksaraheten för varje byrå för sig, Ora i stället verksaraheten vid de allraänna advo­katbyråerna finansieras via ett geraensaral 1 000-kronorsanslag delege­ras de frågor sora rör de enskilda byråerna tiU centralrayndigheten.

Eftersora det från redovisningsleknisk synpunkt inte innebär någon nackdel raed ett geraensaral anslag är en sådan anslagsutforraning att föredra. Man får en större snabbhet och flexibilitet i beslutsfattandet och stalsraaklernas ställningstagande kan begränsas till principieUa frågor för hela den statliga advokatverksaraheten.

Rörlig kredit

Sora tidigare närants får 1 000-kronorsanslagel i princip inte uppvisa någon belastning. Kassaraässiga över- och underskoll regleras i stället periodvis över en rörlig kredit i riksgäldskontoret. Utnyttjas den rörliga krediten uppkommer en räntekostnad. På motsvarande sätt får advokat-

Prop. 1973: 74

28

byrån en ränteintäkt ora överskott uppstår i verksaraheten. Bevakningen av om rörlig kredit behöver utnyttjas för finansiering av verksaraheten sker autoraaliskt i redovisningssysteraet.

Behovet av rörlig kredit för de advokatbyråer sora enligt DONs för­slag börjar sin verksarahet den 1 juli 1973 har beräknats uppgå till fera railj. kr., vilket i stort sett raotsvarar utgifterna för tre raånaders drift av verksaraheten.

Driftbidrag

Sora tidigare närants bör kostnaderna för resor lill och från moltag­ningsorter och fångvårdsanslalter, där raottagning hålls av sociala skäl, tas undan från kravet på avgiftsfinansiering. Detta innebär att de aU­raänna advokatbyråerna lärapligen bör få driftbidrag för all täcka dessa kostnader. Driftbidraget bör få tas i anspråk i den utsträckning så­dana kostnader uppslår i verksaraheten. Vad sora sagts nu bör också gälla när de allmänna advokatbyråerna utanför rättshjälpssysteraet ålar sig de uppdrag sora likvidator, god raan o, d, sora tidigare har berörts,

Driftbidragsanslagel bör i likhet raed 1 000-kronorsanslagel vara ge­raensamt för byråerna. Anslaget torde böra ges förslagsvis,

Ulrustningsanslag

Investeringar kan finansieras antingen genora att inkorasler i verk­samheten/rörlig kredit tas i anspråk eller också genom särskilda ut­rustningsanslag. För investeringsobjekt, vars värde överstiger 10 000 kr,, får enligt de regler som gäller för 1 OOO-kronorsanslaget myndig­heten investeringsmedel genora ett särskilt utrustningsanslag. Investe­ringar i konlorsraöbler resp, skriv- och räkneraaskiner sora görs i ett sararaanhang bör betraktas sora ett enda investeringsobjekt. För en del av advokatbyråerna koraraer utgifter för sådana investeringar alt över­stiga 10 000 kr. när verksaraheten börjar.

Drygt 20 allraänna advokabyråer beräknas starta sin verksamhet den 1 juli 1973. Dessa måste sålunda utrustas med kontorsinventarier under innevarande budgetår. De rättshjälpsanstaller sora stannar kvar i sina nuvarande lokaler torde i stor utsträckning också koraraa all behålla sina inventarier. Detla förutsätter dock avtal raed berörda landsting och komrauner. De rättshjälpsanstalter som kommer att flytta till nya lokaler och de helt nya allmänna advokatbyråer som börjar sin verksarahet den 1 juli 1973 koraraer att utrustas raed nya kontorsinventarier. De raedel sora kan behövas för ersättning tUl landsting och korarauner särat de rae­del sora erfordras för inköp av ny utrastning raåste finnas tillgängliga under innevarande budgetår.

Totalt beräknas utgiftema för utrustning av de allraänna advokat­byråerna till cirka 1,8 milj, kr. Av detta belopp hänför sig orakring 1,5

Prop. 1973: 74

29

milj. kr. till budgetåret 197273 och 300 000 kr. till utrustning av de byråer som börjar sin verksarahet efler den 1 juli 1973.

Utgifterna för inköp ay utrustning särat eventuell ersättning tUl landsting och korarauner bör tas upp som utrustningskapital i byråernas redovisning. Medel sora svarar raot kostnaderna för avskrivning och ränta på detla kapital bör sedan levereras in till statsverket.

De allmänna advokatbyråerna bör sålunda utrustas via anslag som centralmyndigheten disponerar. Utgifterna för reinvesteringar i kontors­inventarier torde inte uppgå till större belopp än alt de kan finansieras genora inkorasler i verksaraheten resp. genora den rörliga krediten,

6.2.3   Rättshjälpsnämnder

Rättshjälpsnäranderna bör i likhet raed de allraänna advokatbyråerna finansieras via ett geraensaral anslag. Anslaget bör vara ett förslagsan­slag raen delas upp på de olika näranderna antingen genora ett regle­ringsbrev eller också av centralrayndigheten, sora bör disponera över anslaget.

Saratliga rättshjälpsnärander kan antas korama att få ny kontorsut­rustning. Utgifterna för dessa investeringar har beräknats uppgå till ora­kring 350 000 kr.

Någol särskilt utrustningsanslag för rättshjälpsnäranderna torde inte behövas, Reinvesteringar i kontorsinventarier bör kunna finansieras via det ovan näranda geraensararaa anslaget för näranderna.

6.2.4   Rättshjälpskostnader

Anslaget Rättshjälpskostnader, sora bör disponeras av cenlralrayndig­helen, får användas för att täcka de olika rätlshjälpskostnader (förraå­ner) sora anges i rättshjälpslagen, dvs, statsverkets subvention i sara­band med rådgivning, allmän rättshjälp efter beslut av rättshjälpsnämn­den, rättshjälp åt misstänkt i brottmål och rättshjälp genom offentligt biträde.

Tilltalad sora döras för brottet skall enligt 31 kap, 1 § RB förpliktas att till slasverket återbetala vissa kostnader sora enligt rättens beslut utgått av allraänna raedel. Dessa kostnader kan ha belastat både anslaget Rätlshjälpskostnader och anslaget Ersättning åt doraare, vittnen och parter. De medel sora flyter in i anledning av ålagd återbelalningsskyl­dighet bör eraellertid tas in sora uppbörd enbart under anslaget Rätls­hjälpskostnader, På detta sätt kan anslaget för rättshjälpsverksaraheten även i fortsättningen redovisas netto, I praktiken koraraer också de rae­del sora flyter in alt tUl alldeles övervägande del raotsvaras av utbetal­ningar från anslaget Rättshjälpskostnader,

Vad som sagts nu om nettoredovisning bör även gälla i fråga ora de medel sora flyter in raed anledning av raolparts eller annans ersättnings­skyldighet i andra raål eller ärenden än brotlraål.

Prop. 1973: 74

30

6.3       Redovisning

Statliga rayndigheter skall enligt ett beslut från år 1967 få hjälp raed redovisningen av s, k, redovisningscenlraler (RC), Vidare skall ett nytt system för ekonomisk redovisning i statsförvaltningen system S tillämpas. Systemet är baserat på automatisk databehandling (ADB),

En RC finns inrättad vid DON, Denna beräknas komma att betjäna de allraänna advokatbyråerna och rältshjälpsnärandema, DONs RC, sora är att betrakta sora ett serviceorgan, har följande funktioner: gransk­ning, ADB-beredning, stansning, makulering, distribution, arkivering och förfrågningar,

DON har föreslagit att klientraedelsredovisningen inle f. n, skall in­lemmas i syslem S,

6.4       Av DON inhämtade remissyttranden

DON har inhämtat yttranden över ett utkast tiU en promeraoria ang. ekonoraisyslera ra. ra, för rättshjälpsverksaraheten. Yttranden har avgi­vils av riksrevisionsverket. Föreningen Sveriges rältshjälpsjurister och Sveriges advokatsamfund.

Reraissinstanserna har i allt väsentligt anslutit sig till förslagen i pro­raeraorian. Riksrevisionsverket har haft vissa synpunkter på bl, a, redo­visningen vad gäller uppdelningen på olika kostnadsbärare av verksara­heten vid de allraänna advokatbyråema särat frågan ora resultatutjära­ning byråerna eraellan. Föreningen Sveriges rältshjälpsjurister har bl. a. framfört synpunkter på de kostnader i verksaraheten som uppstår p, g, a, rättshjälpsjurislernas uppgifter av "social och allraän karaktär", Advokatsarafundet har riktat invändningar raot ett förslag i proraerao­rian att kravet på att klientmedel skall hållas avskilda inte bör gälla för de allraänna advokatbyråema, DON har därefter beslutat att ej f, n, föra frara förslag ora ändring av nu gällande regler om klientraedelsre-dovisning.

7    Avveckling av nuvarande rättshjälpsformer

DONs skrivelse den 1 mars 1973 och promemoria ang. avveckling av nuvarande rättshjälpsformer.

7.1 Avveckling av nuvarande rättshjälpssystem i samband med att rätts­hjälpsreformen träder i liraft

När rättshjälpsreforraen träder i kraft avvecklas rättshjälpsanstallerna och ersätts av allraänna advokatbyråer. För anstaltemas del krävs sär­skilda åtgärder för avvecklingen den 1 juli 1973, DON föreslår att en

Prop. 1973: 74

31

avräkning görs per den 30 juni 1973 raed de landsting och korarauner sora driver rätlshjälpsanslalt, Avräkningen bör avse kostnader och in­täkter under tiden den 1 januariden 30 juni 1973,

Vid en rätlshjälpsanslalt inträffar då och då att en sökande har en raotpart, sora också är raindre beraedlad. Båda parter kan givetvis inte få bUräde av anstalten, Probleraet uppstår inle i rättegångar, där inot-parlen kan få fri rättegång med biträde av privatpraktiserande advokat. Problemet uppkoraraer däreraot i utoraprocessuella ärenden och förvalt­ningsärenden. För dessa fall finns särskilda avtal mellan vederbörande landsting (koraraun) och avdelning av Sveriges advokatsamfund ora be­gränsad tiUärapning av järatlandssystemet.

Motpartsavtal finns i Örebro län, Östergötlands län, Hallands län, Västmanlands län, Gävleborgs län (Gästrikland), Norrbottens län, Värra­lands län. Älvsborgs län och Malraö koraraun.

Genora alt kostnaderna i anledning av raotpartsavlalen ingår i rätts­hjälpsanslaltemas stat koraraer dessa kostnader att innefattas i den av­räkning sora den 1 juli 1973 sker för rätlshjälpsanstalterna.

7.2 Avveckling av äldre rättshjälpsärenden

7.2.1   Allmänna synpunkter

När rättshjälpsreforraen träder i kraft förekoraraer oavslutade ärenden vid rätlshjälpsanstalterna, enligt järatlandssystemet och enligt lagen (1919: 367) om fri rättegång. Därutöver förekoraraer en del oavslutade ärenden på grund av innehållet i motpartsavtalen.

Rättshjälpsärenden, sora inte är avslutade den 1 juli 1973, bör av­slutas enligt den ordning som följer av äldre bestäraraelser. Såvitt gäller mål eller ärende vari fri rättegång har bevUjats finns bland övergångs­bestämmelsema till rätishjälpslagen en föreskrift raed denna innebörd. Ärende ora rättshjälp, sora före ikraftträdandet är anhängigt hos rätls­hjälpsanslalt, bör handläggas vid allraän advokatbyrå enligt äldre be­stämraelser. Såvitt gäller raotpartsavlalen torde de avtalsslulande par­terna få koraplettera avtalen raed särskilda bestäramelser om vad sora skall gälla i fråga ora sådana ärenden sora inte är avslutade den 1 juli 1973,

Avvecklingen av ej avslutade ärenden enligt lagen ora fri rättegång torde inte föranleda några särskilda åtgärder,

7.2.2            Ej avslutade ärenden vid rättshjälpsanstalterna

Utoraprocessuella och processueUa ärenden sora efler den 1 juli 1973

handläggs vid allraän advokatbyrå, som trätt i stället för rättshjälps-anstalt, skall avslutas enligt den ordning sora nu gäller. Avvecklingen av dessa ärenden bör dock inte ekonoraiskt belasta de allraänna advokat-

Prop. 1973: 74

32

byråerna. Ersättning bör utgå från anslaget Rättshjälpskostnader och lärapligen grundas på den tid som ägnas åt "gamla" ärenden,

F, n, svarar såväl huvudmannen för rättshjälpsanstalten sora statsver­ket för kostnadema för verksaraheten vid anstalten, I fråga ora de ären­den vid rättshjälpsanstalterna sora inte avslutats den 1 juli 1973 bör därför överenskommelse träffas med nuvarande huvudmän om att dessa också betalar viss del av de kostnader sora uppstår efter den 1 juli 1973, Nuvarande huvudraäns engageraang bör av praktiska skäl inte utsträc­kas längre än nödvändigt efter det att reforraen har trätt i kraft. En tidsperiod av sex månader kan vara lämplig. Under denna perlod torde de flesta av de "garala" ärendena hinna avslutas och därefter endast en raindre del av balansen kvarstå.

Den totala bruttokostnaden för att avveckla ärendebalansen den 1 juli 1973 vid de 15 allmänna advokatbyråer som ersätter de rättshjälpsan­stalter, sora har landstingskoraraun eller koraraun till huvudraan, utgör enligt DONs beräkningar 1 633 000 kr.

De allraänna advokatbyråernas saramanlagda inkoraster vid avveck­ling av ärendebalansen uppgår enligt DONs beräkningar liU 1 397 000 kr.

Enligt beräkningarna komraer nettoulgiflema för att avveckla ären­debalansen vid rättshjälpsanstallerna sålunda att uppgå till 236 000 kr. Statligt understöd för rättshjälpsanslaltemas verksarahet ulgår raed hälften av årliga nettoutgifterna med avdrag för lokal- och inventarie-koslnader. Statsbidragens andel av rättshjälpsanslaltemas netloutgifler för år 1971 uppgår i genorasnitt tUl 42 %, Mot denna bakgrund synes det rimligt att de nuvarande huvudmännen svarar för 60 % av netto­kostnaden för att avveckla ärendebalansen.

En avräkning bör ske raellan staten och de nuvarande huvudraannen efter årsskiftet 19731974. Avräkningen bör avse de faktiska nettout­gifterna under andra halvåret 1973 för att avveckla ärendebalansen. De nuvarande huvudraannen bör sora närants betala 60 % av dessa nettoutgifter. Kostnaderna för att avveckla den balans sora kvarstår efter den 31 deceraber 1973 bör helt falla på statsverket.

Samtidigt sora den nu berörda avräkningen sker och det sålunda läggs fast hur raycket var och en av de nuvarande huvudraannen skall betala för avveckling av ärendebalansen, bör utbetalning ske av de stats­bidrag sora skall utgå för anstalternas kostnader under tiden den 1 ja­nuariden 30 juni 1973,

7.2.3 Ej avslutade ärenden enligt motpartsavtalen

DON framhåller all kostnadema i anledning av raotpartsavlalen är förhållandevis obetydliga. Bortsett från rättshjälpsanstallen i Luleå upp­gick den sararaanlagda kostnaden under år 1971 till endast ca 18 000 kr. För rättshjälpsanstalten i Luleå, där raotpartsavlalen saratidigt innefat-

Prop. 1973: 74

33

tar en variant av järatlandssysleraet, uppgick kostnaden under år 1971 till 55 000 kr. Kostnaden för att avveckla den balans sora finns den 1 juli 1973 kan uppskattas till 25 000 kr.

En läraplig ordning för att avveckla ärendebalansen torde vara föl­jande. Vederbörande landsting eller koraraun svarar under andra halv­året 1973 för de kostnader sora uppkoraraer i de balanserade ärendena. Efter årsskiftet 19731974 sker en avräkning mellan statsverket och landstinget eller koraraunen. Avräkningen avser de faktiska kostna­derna under andra halvåret 1973. Statsverket betalar sedan hälften av dessa kostnader. Kostnadema för alt avveckla den balans sora kvarstår efter den 31 december 1973 faller helt på vederbörande landsting eller koraraun. Den balans sora då kvarstår torde vara obetydlig,

7.2.4   Avveckling av jämtlandssystemet

Rättshjälp sora lämnas enligt järatlandssysleraet grundar sig på avtal raellan resp. landsting och avdelning av Sveriges advokatsarafund. Sta­tens raedverkan till denna förra av rättshjälp inskränker sig tUl att stats­bidrag utgår enligt vissa regler. Sora en följd av detta torde de avtals­slutande partema få koraplettera avtalen med särskilda bestämraelser ora vad sora skall gälla i fråga om sådana ärenden sora inte är avslutade den 1 juli 1973. Överenskoraraelsen kan lärapligen innehålla att de ba­lanserade ärendena skaU avslutas enligt den ordning sora följer av äldre bestäraraelser. En avräkning bör ske efter årsskiftet 19731974 och av­se dels kostnaderna för verksaraheten under första halvåret 1973, dels kostnaderna under andra halvåret 1973 för all avveckla ärendebalan­sen, Avräkningen bör gå ut på att statsverket ersätter landslingen hälf­ten av de kostnader sora sagts nu. Det föreslagna förfarandet förut­sätter att kostnaderna för att avveckla den balans som kvarstår efter den 31 deceraber 1973 hell faller på vederbörande landsting. Den balans som då kvarstår torde vara obetydlig.

Vad som sagts nu bör gälla även för den form av rättshjälp som före­komraer på Gotland.

Statsverkets andel i kostnaderna för verksaraheten under första halv­året 1973 har av DON beräknats till 814 000 kr, och för att avveckla ärendebalansen den 1 juli 1973 till 325 000 kr.

Samtliga slutregleringar sora berörts under 7 bör handhas av central­myndigheten. Statsverkets kostnader bör finansieras via anslaget Rätts­hjälpskostnader,

Prop. 1973: 74

34

8    Departementschefen

8.1       Inledning

Riksdagen har tidigare tagit ställning lill reformen om samhällets rättshjälp (prop, 1972: 4, JuU 1972: 12, rskr 1972: 205 och prop, 1972: 132, JuU 1973: 1, rskr 1973: 21), I det följande lämnas förslag tUl orga­nisation av och ekonomisystem för rättshjälpsverksaraheten.

Sedan Kungl, Maj:t den 30 juni 1972 uppdragit ål DON ati för­bereda genoraförandet av rättshjälpsreforraen har DON utfört ett om­fattande förberedande organisationsarbete. Tidigare har en redogörelse för DONs utredningar och förslag lämnats,

8.2       Rättshjälpsanstalterna som allmänna advokatbyråer

Rättshjälpsanstaller finns f. n. i Stockholra (två stycken), Norrköping, Linköping, Helsingborg, Malraö, Halrastad, Göteborg, Vänersborg, Borås, Karlstad, Örebro, Västerås, Gävle, Luleå och Haparanda, I lik­het raed DON anser jag all allraänna advokatbyråer bör finnas på dessa orter och att byråerna bör byggas upp på grundval av de nuvarande rättshjälpsanstallerna. Delta innebär bl, a, att de nuvarande tjanste­raannen vid dessa anstalter väsentligen överläs. Några raera påtagliga ändringar för personalen vid rättshjälpsanstallerna vad gäller arbets­situationen koramer alltså inte att inträffa,

DON har föreslagit att antalet juristtjänster vid de allmänna advo­katbyråer som ersätter rättshjälpsanstallerna skall bestämmas till 92, vilket innebär en ökning med nio tjänster. Det är givelvis angeläget all antalet tjänster inte är lägre än vad sora är raotiverat raed hänsyn till väntad efterfrågan. De nuvarande rättshjälpsjuristerna har i raycket begränsad omfattning kunnat åta sig uppdrag som offentlig försvarare i brotlraål. Som jag framhållit under det tidigare lagstiftningsarbetet bör juristerna på en allmän advokatbyrå ägna sig ål även denna form av rättshjälp, Inle rainsl raed hänsyn härtill bör antalet tjänster ökas i förhållande till nuläget. Jag delar eraellertid DONs uppfattning att svårigheter föreligger att göra en korrekt bedöraning av varje byrås personalbehov och att försiktighet bör iakttagas tUl dess erfarenheter vunnits av efterfrågan på tjänster för byråernas del. Vid bestämman­det av antalet tjänster bör beaktas att nya tjänster inrättats på fle­ra häll under senare tid. En större utbyggnad av personalorganisa­tionen i ett sammanhang skulle också medföra rekryleringssvårigheter. Det får ankorama på Kungl, Maj:l att sörja för att byråernas personal­behov tillgodoses.

Jag ansluter mig på anförda skäl lill DONs bedömningar av perso­nalbehovet vid övergången till den nya organisationen.

Prop. 1973: 74

35

8.3 De nya allmänna advokatbyråerna

DON har undersökt i vilken utsträckning allmänna advokatbyråer bör inrättas på andra platser än där det nu finns rättshjälpsanstaller. På grundval av dessa undersökningar (jfr avsnitt 3) har DON föreslagit att 14 nya allmänna advokatbyråer inrättas. DON har vidare funnit del mest angeläget alt allmänna advokatbyråer i första hand och redan i samband med att rättshjälpsreforraen träder i kraft inrättas i Södertälje, Jönköping, Eskilstuna, Växjö, Karlskrona, Kristianstad och Sundsvall. Övriga orter där enligt DON advokatbyråer bör inrättas snarast raöj­ligt efler det reforraen trätt i kraft är Kalmar, Skövde, Stockholm (utöver de två byråer sora ersätter nuvarande rällshjälpsanslalter), Uppsala, Umeå, Falun/Borlänge och Östersund.

DONs utredningar innebär en bekräftelse på riktigheten av uttalan­dena i prop. 1972: 4 om lokaliseringsorter för nya byråer. Utöver vad sora angetts i propositionen föreslår DON all en ny allraän advokat­byrå inrättas i Stockholra och en i Södertälje. De undersökningar sora DON har gjort har enligt rain uppfattning tagit tillbörlig hänsyn till de faktorer som bör påverka bedömningen i den aktuella lokali­seringsfrågan. Ett fullföljande av de intentioner sora ligger bakom in­förandet av rätishjälpslagen bör på sikt leda lill att allraänna advokat­byråer inrättas även på andra orter än de av DON föreslagna. Nya allraänna advokatbyråer bör nu inrättas i enlighet raed DONs för­slag. Del får ankomma på Kungl, Maj:t all besluta vid vilka tid­punkter under budgetåret 1973/74 och på vUka platser de allmänna ad­vokatbyråerna skall inrättas.

De nya byråerna bör byggas upp successivt. Antalet jurister torde un­der uppbyggnadsskedet för fierlalet byråer böra begränsas till två eller tre.

8.4 De allmänna advokatbyråernas mottagningsverksamhet utanför hu­vudorten

Flertalet rättshjälpsanstaller har f. n, mottagningar på orter utanför huvudorten. Sådana raottagningar kan i vissa fall var olönsararaa raen ändå vara motiverade av allmänhetens berättigade krav på service, I största möjliga utsträckning bör verksaraheten fortsätta på de orter där rätlshjälpsanstalterna f, n, har mottagning. Även andra orter kan bli aktuella för sådan mottagning. Också de nya allmänna advokatbyråer­na bör ora det behövs anordna raottagning utanför huvudorten, Mot­tagningsverksamhet bör också äga rum på vissa fångvårdsanslalter, I samtliga fall där raottagningsverksaraheten visar sig vara olönsam får en avvägning göras mellan kostnadskonsekvenserna och allmänhetens behov av juridisk service, Kungl, Maj:t bör berayndiga centralrayndig-

Prop. 1973: 74

36

heten att besluta ora orafattningen av de allraänna advokatbyråernas raottagningsverksarahet på annan ort än huvudort, I saraband raed alt jag senare tar upp frågan ora ekonoraisyslera för rättshjälpsverksara­heten koraraer jag också alt ta upp frågan ora de ekonoraiska konse­kvenserna av sådan raottagningsverksarahet sora inte är lönsara,

8.5       Rättshjälpsnämndema

Sora DON frarahållit har det i förarbetena lill rättshjälpslagen an­setts lärapligt att anknyta rätlshjälpsnärandernas verksarahetsoraråden tUl hovrätternas dorakrelsar och kanslierna för näranderna lill hovrät­ternas adrainistrativa avdelningar, DON har anslutit sig till dessa ut­talanden och föreslagit att rättshjälpsnärander inrättas på de orter där hovrätterna är belägna och ges sararaa verksamhetsområden sora hov­rätternas dorakretsar särat alt närandernas kansligöroraål utförs inom hovrätterna. Rätlshjälpsnärandernas personalbehov har av DON be-dörals till sararaanlagt 14 handläggare och 32 biträden.

Jag ansluter raig till DONs bedöraning i fråga ora närandernas verk­sarahetsoraråden och personalbehov och hänvisar till redogörelsen för denna (avsnitt 4,4), Frånsett rättshjälpsnäranden i Stockholra blir nämn­dernas kanslier förhållandevis sraå. Det är en klar fördel för verksam­heten om nämndernas kansligöroraål utförs inora hovrätterna. Jag bi­träder därför DONs förslag i denna del. De tjänster sora behövs för nämndernas kansligöroraål bör inrättas i hovrätterna. Kostnaderna för dessa tjänster bör belasta anslag för rätlshjälpsnärandernas verksamhet,

8.6       Centralmyndigheten

I avvaktan på inrättande av centralmyndigheten för dorastolsväsen­det (prop, 1972: 1 bil, 4, JuU 1972: 8, rskr 1972: 159) räknar jag med att DON koraraer att utses alt vara centralrayndighet på rältshjälpsområ­det. Centralrayndighetens funktioner har behandlats i prop, 1972: 4 s, 294298,

Med hänsyn till att rätlshjälpsnärandernas kansligöroraål skall full­göras inom hovrätterna måste frågan om centralmyndighetens resp, hovrätternas kompetens beträffande rältshjälpsnärandema särskilt upp­raärksararaas. Anknytningen lUl hovrättema innebär alt närandernas personal forraellt blir tjänsteraän vid hovrätterna. Det bör dock an­korama på cenlralrayndighelen att, efter förslag av hovrätten, tillsätta tjänster på handläggarnivå på kanslienheten för rättshjälpsnämnden, I fråga om biträdesljänslerna bör hovrätten höra rättshjälpsnämndens ordförande innan sådan tjänst tillsattes. Hovrätterna har liksom andra myndigheter skyldighet att ge föreskrifter ora handläggningsrutiner ra, ra, för sin personal särat att besläraraa hur genoraförandet av olika

Prop. 1973: 74

37

arbetsuppgifter skall prioriteras. Hovrätterna bör inte få befogenhet vad gäller handläggningsrutiner o. d. inora rättshjälpsorarådel. Dessa befo­genheter bör i stället tillkoraraa centralmyndigheten trots att det rör sig om tjänstemän hos hovrätterna. Däremot bör hovrätterna ha ansva­ret för att rätlshjälpsnärandernas verksarahet alltid kan utföras. Detta innebär att hovrätterna vid ledighet och vakanser på sådana tjänster sora är avsedda för rätlshjälpsnärandernas verksarahet skall ställa per­sonal lill förfogande tiU rättshjälpsnäranderna från de personalgrup­per som är avsedda för hovrätternas egentliga verksarahet. Denna skyldighet lill personaldisposition till förraån för rättshjälpsnärander­na kan bli aktuell även vid tillfällen då den för rättshjälpsnäranderna avsedda personalen visar sig vara otUlräcklig, Ett genomförande av den föreslagna hovrättsanknytningen ger raed andra ord goda möjlig­heter att tillgodose rättshjälpsnämndernas personalbehov. Det innebär eraellertid också att den personal sora är avsedd för rättshjälpsnäran­derna kan ställas till hovrätternas förfogande ora arbetsuppgiftema i nämnden raedger det.

En av de tjänster vid varje hovrätt sora inrättas för rättshjälpsnämn­derna bör vara avsedd för funktionen som chef för rättshjälpsnämndens kansli. I de mindre hovrätterna kan det visa sig lämpligt att denna funktion läggs på en tjänst som är geraensara för rätlshjälpsnäran-dens och hovrättens behov. På innehavaren av denna tjänst och hovrät­tens ledning får det ankoraraa att i sararåd göra de avvägningar av per­sonalbehovet för nämnden som behövs i olika lägen.

Del får ankoraraa på Kungl, Maj:t att raeddela bestäraraelser ora korapelensfördelningen raellan centralrayndigheten och hovrättema. Det kan därvid visa sig lärapligt att i vissa hänseenden överlåta åt central­myndigheten att raeddela de bestämraelser sora behövs,

8.7 Budget- och ekonomisystem för rättshjälpsverksamheten

8.7.1 Inledning

Under andra huvudtiteln finns f, n, följande anslag till rättshjälp: Ersättning åt domare, vittnen och parter (från vilket anslag bl, a, ersätt­ningar till offentlig försvarare utgår). Kostnader enligt lagen om fri rät­tegäng, Understöd för utomprocessuell rättshjälp särat Tornedalens rätts­hjälpsanstalt.

Vid val av budgetsystem för rättshjälpsverksamheten i dess nya form raåste raan välja ett systera som är förenligt med verksarahetens art. Av särskilt intresse i sararaanhanget är den självbärighetsprincip som skall gälla för de allraänna advokatbyråerna och de krav på affärsraässig­het och konkurrens på lika villkor raed enskilda advokater sora ställts upp för de allraänna advokatbyråerna. Budgetsystemet måste också vara så utforraat att det ger god raöjlighet att redovisa samhällets kostnader av olika slag för rättshjälpsverksamheten.

Prop. 1973: 74

38

8.7.2 Allmänna advokatbyråer

De allmänna advokatbyråerna kommer att uppbära inkomster i sin verksamhet dels från enskilda rättssökande och dels från allmänna me­del i anledning av beslut om rättshjälp. För samtliga rätlshjälpskostnader bör finnas ett anslag från vilket de allraänna advokatbyråerna får upp­bära sina huvudsakliga inkorasler.

För de allmänna advokatbyråernas kostnader för personal, lokaler, in­ventarier, raateriel ra, m, bör finnas ett gemensarat anslag. På grund av att byråernas verksarahet har karaktären av uppdragsverksarahet är det sora DON har föreslagit lärapligt att utbetalningar och inbetalningar redovisas över ett förslagsanslag på forraellt 1 000 kr. Anslaget bör i princip inte få uppvisa någon nettobelastning vare sig under loppet eller vid slutet av budgetåret. För att lösa likviditelsproblera för verksara­heten räknar jag raed att de allraänna advokatbyråerna i likhet med vad sora gäUer för rayndigheter med uppdragsverksamhet som deltar i försök raed prograrabudgetering får disponera en rörlig kredit i riksgäldskontorét, DON beräknar kreditbehovet till fera railj. kr, för de advokatbyråer sora enligt DONs förslag börjar sin verksam­het den 1 juli 1973, Det ankoraraer på Kungl, Maj:t att inora ramen för av riksdagen läranat berayndigande (prop, 1970: 1 bil, 1 s, 44, SU 1970: 16, rskr 1970: 59) raeddela närraare bestämmelser om de allmänna advokatbyråernas utnyttjande av rörlig kredit.

Som DON frarahållit har raan alt räkna raed alt vissa byråer komraer att ge överskott under det att andra koraraer alt visa underskott. Jag an­sluter raig till DONs uppfattning att resultatutjäraning byråerna eraellan ej bör förekoraraa. En resultatutjäraning mellan de allmänna advokat­byråerna skulle i praktiken innebära en "koncernbUdning" som inte står i överensstämraelse med den ställning i förhållande lill enskilda advoka­ter som de allraänna advokatbyråerna avses få. Över- eller underskott i verksaraheten vid de olika byråerna får istället balanseras från ett budgetår lill ett annat, Ora samraa advokatbyrå under flera år visar underskoll får frågan las upp ora byrån bör läggas ned eller oraorga-niseras. Även överskott under flera år kan ge anledning lill föränd­ringar i verksaraheten. Utvecklingen i näranda hänseenden bör följas med uppraärksarahet av centralrayndigheten som har att lämna för­slag till de förändringar av verksamheten som rörelseresultatet kan ge anledning till.

Lönsamhetsprincipen kan inle tillämpas helt strikt vid de allmänna advokatbyråerna. För dessa uppstår kostnader som inte är helt att järaföra med enskilda advokaters kostnader för sin verksarahet, Sora jag tidigare frarahållit får de allmänna advokatbyråerna hålla mottag­ning utanför huvudort, I vissa fall bör sådana mottagningar hållas av sociala skäl. Kostnaderna för sådan verksarahet bör inle påverka en

Prop. 1973: 74

39

byrås rörelseresultat. De allmänna advokatbyråerna kommer också på grund av sin ställning som statliga myndigheter, alt få åta sig uppdrag utanför rättshjälpssystemet som inte ger inkomster som täcker kost­naderna. Det rör sig här om vissa uppdrag sora likvidalor, god raan m, ra. Inte heller kostnaderna för denna del av verksamheten bör till-låtas inverka på rörelseresultatet.

En fråga sora kan vara av särskilt intresse i detta saramanhang är kostnaden för tolk och översättning. Till de nuvarande rättshjälpsan­stallerna hänvisas i järaförelsevis stor omfattning klienter sora inte be­härskar svenska språket, och anstalterna har i regel särskilda anslag från sina huvudraan för alt bekosta utgifterna för tolk. Man får därför räk­na raed att de allraänna advokatbyråernas klienter i inle oväsentlig ora­fattning koramer alt bestå av utlänningar,

I prop, 1973: 30 s, 75 behandlas vissa frågor rörande tolk och över­sättning inora rällshjälpssystemels rara. Rörande den närraare utform­ningen av förslagen och raina uttalanden i anslutning lill dessa får jag hänvisa till propositionen. Där påpekade jag också att vissa svårighe­ter skulle kunna uppstå vid tillärapning av reglerna om rådgivning i rättshjälpslagen. De antydda problemen beror huvudsakligen på att den för rådgivning bestämda avgiften, f, n, 50 kr,, inte raedger att tolk anlitas i rådgivningsärendet. Detta skulle kunna leda lill alt råd­givning i praktiken aldrig skulle kunna läranas en icke svenskspråkig person. En sådan ordning är givelvis inle godtagbar. Det får antas att-just invandrare, vars kunskaper ora svenska förhållanden är begränsa­de, har särskilt behov av att till en rimUg kostnad kunna göra sådana förfrågningar som avses raed rådgivningsinslitulet. Jag föreslår därför att de allmänna advokatbyråerna bereds raöjlighet all anlita tolk (över­sättare) i rådgivningsfall på liknande sätt sora de nuvarande rätts­hjälpsanstallerna, ulan alt detta skall behöva påverka byråernas rörelse­resultat.

De kostnader sora sålunda de allraänna advokatbyråerna får la på sig och vilka inte bör påverka rörelseresultatet bör finansiseras i sär­skild ordning genora ett särskilt driflbidragsanslag sora bör vara gemen­samt för byråerna. Byråerna bör inle själva få förfoga över anslaget utan det bör slå lill centralmyndighetens disposition för sitt avsedda ända­mål. Utöver vad sora sagts nu är jag inte beredd att f, n, förorda att de allraänna advokatbyråerna ges särskUda anslag för verksarahet av mera social karaktär.

Genom de förändringar beträffande tolk- och översältningsfrågor sora förslagen i prop. 1973: 30 innebär i förening raed vad jag här anfört tillgodoses invandrarnas behov av rättshjälp på ett tillfreds­ställande sätt.

När allraän advokatbyrå behöver investera i utrustning för sin verk­samhet får det i fortsättningen ske genora alt la i anspråk inkoraster från

Prop. 1973: 74

40

verksaraheten. Nar verksamheten startar den 1 juli 1973 finns emeller­tid inga inkomster sora kan användas för utrustning av de nya byråerna och till kostnader för att ta över rättshjälpsanslaltemas utrustning. För ändaraålet behövs därför medel redan innevarande budgetår. Investe­ringskostnaderna i utrustning för byråerna får avskrivas genora perio­diska inbetalningar för byråerna tUl statsverket,

8.7.3   Rättshjälpsnämnderna

Anslaget lill rättshjälpsnäranderna bör vara av konventionell typ raed gängse poster. Anslaget bör vara geraensaral för saratiiga närander. Cen­tralrayndigheten bör ha huvudansvaret för anslaget raen efter beslut från centralrayndigheten bör hovrätterna få disponera över delar av anslaget för att täcka kostnaderna för kansliverksamhelen sora enhgt vad jag tidi­gare föreslagit bör drivas inora hovrätterna.

8.7.4   Anslag lill rätlshjälpskostnader

Som DON föreslagit bör ett särskilt anslag tillskapas för att täcka de rättshjälpskostnader (förraåner) sora enhgt rätishjälpslagen skall betalas av allraänna medel, dvs, fraraför allt ersättning tUl offentlig försvarare och biträde vid allmän rättshjälp. Vidare ansluter jag raig tUl DONs för­slag vad gäller nettoredovisning av anslaget och förslaget alt raedel sora flyter in på grund av ålagd återbetalningsskyldighel får tas in sora uppbörd under anslaget Rättshjälpskostnader även till den del kostna­den tidigare belastat det anslag sora f, n, benämns Ersättning åt do­mare, vittnen och parter.

8.8 Avveckling av nuvarande rättshjälpsformer

DON har som framgår av tidigare redogörelse (avsnitt 7) redogjort för sina förslag till lösningar av olika ekonomiska frågor som uppstår vid övergången. Av hänsyn till rättssökande i ärenden som pågår vid övergången är det eraellertid av största betydelse alt nuvarande huvud­raan behåller den organisation vad gäller jämlandssystemet och raot­partsavlalen som behövs för avveckling av ifrågavarande ärenden. DON har anmält att företrädare för nuvarande huvudmän förklarat alt de inle accepterar DONs förslag till lösningar av de olika ekono­miska frågorna som uppstår vid övergången.

För egen del anser jag alt iiven om rättshjälpslagen inte har till-lagts retroaktiv verkan reforraen om sarahällets rättshjälp bör inne­bära att staten tar på sig hela ansvaret för ifrågavarande avvecklings­kostnader. Statens kostnader för avveckling av ärenden sora pågår vid övergången bör belasta anslaget till rättshjälpskostnader.

Prop. 1973: 74

41

8.9      Vissa personalfrågor

All personal vid rättshjälpsanstalterna bör i saraband med statens övertagande av rättshjälpsverksaraheten erbjudas annan statlig anställ­ning. Det är naturligt att rättshjälpsanstalternas nuvarande tjänstemän, såväl rättsbildade sora andra, i raån av tillgång på tjänster i första hand går över till de allmänna advokatbyråerna eUer rättshjälpsnämnderna. Att personalen sålunda överförs tUl statlig tjänst inom samma verk­samhet kan sägas vara såväl ett statens intresse som, allmänt sett, ett intresse från personalens sida. I enlighet härmed bör det vara en strävan att söka ordna övergången för saratliga personalgrupper så att raenliga verkningar undviks för den enskilde tjansteraannen. Staten avses så­lunda skola övertaga koraraunernas skyldigheter gentemot den perso­nal som f, n, är anställd vid rättshjälpsanstallema.

Beträffande avlalsbara anställnings- och arbetsvillkor för tjanste­raannen vid de allraänna advokatbyråerna avser jag att ge statens avlalsverk det förhandlmgsuppdrag som behövs.

Frågor ora eventuell fördelning av kostnaderna för fraratida pen­sionsförraåner för den övertagna personalen avses komma att diskuteras mellan företrädare för finansdepartementet och företrädare för huvud­raannen för rätlshjälpsanstalterna.

Kungl. Maj:t bör berayndigas att vidta de övergångsåtgärder som behövs på grand av övertagande av personal vid rätlshjälpsanstalterna.

8.10    Anslagsfrågor m. m.

I årets statsverksproposition (prop. 1973: 1 bil. 4 s. 74) har t. v. tagits upp ett geraensaral anslag för saratliga rättshjälpskostnader och den del av nuvarande anslaget Ersättning åt doraare, vittnen och parter som inte består av rättshjälpskostnader. Anslaget som har benärants Beräknade rättshjälpskostnader ra. ra, har för budgetåret 1973/74 beräknats raed ett prelirainärt belopp ora 82 787 000 kr, i avvaktan på en proposition raed förslag till organisation av och ekonoraisyslera för rättshjälpsverksarahe­ten. Under hänvisning till vad jag tidigare anfört föreslår jag alt anslaget för budgetåret 1973/74 delas upp i följande anslag.

Rättshjälpskostnader

Rättshjälpsnäranderna

Allmänna advokatbyråer; Uppdragsverksamhet

Bidrag till allmänna advokatbyråer

Allraänna advokatbyråer ra, ra,: Utrustning

Ersättning åt vittnen ra, ra.

Anslagsberäkning

Rättshjälpskostnader

Nytt anslag (förslag)

75 000 000

Prop. 1973: 74

42

Rättshjälpsnämndema

Nytt anslag (förslag)

3 520 000

Personal

1973/74

Handläggande personal

14

Övrig personal

32

46

Anslag

Lönekostnader

2 900 000

Sjukvård

10 000

Reseersättningar

140 000

Lokalkostnader

270 000

Expenser

200 000

3 520 000

Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet

Nytt anslag (förslag)

1 000

Personal

1973/74

Handläggande personal

134

Övrig personal

140 274

Bidrag till allmänna advokatbyråer

Nytt anslag (förslag)

300 000

Allmänna advokatbyråer m. m.: Utrustning

1972/73

1973/74

Nytt anslag (förslag)

1 850 000

300 000

Ersättning åt vittnen m. m.

1971/72 Utgift

134 700 650

1972/73 Anslag

128 250 000

1973/74 Förslag

4 000 000

 Anslaget Ersättning åt domare, vittnen och parter

Beräkningen av anslaget Rättshjälpskostnader måste grundas på vissa osäkra antaganden. Vid beräkningen av de raedel sora behövs under an­slaget har hänsyn tagits till följande förhållanden. I det beräknade an­slagsbeloppet ingår den uppskattade del av anslaget Ersättning åt doraa­re, vittnen och parter sora belöper på kostnader för ersättning tUl offent-

Prop. 1973: 74

43

liga försvarare, ungefär 25 milj. kr. Vidare ingår kostnaderna under de nuvarande anslagen Kostnader enhgt lagen om fri rättegång. Understöd för utomprocessuell rättshjälp och Tornedalens rättshjälpsanstalt. Hän­syn har vidare tagits till beräkningar som redovisats i prop. 1972: 4 s. 304 och prop. 1972: 132 s. 210,

Beträffande anslaget till Rättshjälpsnämndema hänvisar jag till sara­raanslällningen och DONs beräkningar (avsnitt 4.5). Jag har beräknat medel under anslaget till tjänster i hovrättema för 14 handläggare och 32 biträden. En del av tjänsterna för handläggare och annan personal bör inrättas som extra ordinarie och en del sora extra. Det ankoraraer på Kungl, Maj:t att besluta i denna fråga.

Anslaget till Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet bör som tidigare närants föras upp raed ett forraellt belopp på 1 000 kr. Jag räk­nar raed att vid de allraänna advokatbyråer som träder i stället för de nuvarande rältshjälpsanstalterna får inrättas tjänster för 92 jurister och 98 biträden (jfr avsnitt 2.3). Personalbehovet vid de 14 nya allmänna advokatbyråer sora avses bli inrättade under kommande budgetår är svå­rare att ange. Som DON framhållit (avsnitt 3.5) torde man under det första verksamhetsåret få räkna med tjänster för tre jurister och två eller tre biträden vid varje byrå. Vid varje allmän advokatbyrå bör finnas en ordinarie tjänst med beteckningen r som chef. Med utgångspunkt från nuvarande löneställning för motsvarande tjänster på rätlshjälpsanstalter­na är det troligt att vissa av de nya tjänsterna i förhandlingarna om an­ställnings- och arbetsvillkor koraraer att hänföras tUl löneplan C. Kungl. Maj:t bör därför begära riksdagens berayndigande att få inrätta högst 30 ordinarie tjänster för chef för advokatbyrå raed betecknuigen r. En del av tjänsterna för jurister och annan personal bör inrättas sora extra ordi­narie och en del sora extra. Det ankomraer på Kungl. Maj:t alt besluta i denna fråga.

Anslaget Bidrag lill allmänna advokatbyråer är avsett för ändaraål sora jag tidigare behandlat. Anslagsberäkningen raåste i avvaktan på att erfarenheter vinnes bygga på vissa osäkra antaganden.

Anslaget Allmänna advokatbyråer m. m.: Utrustning avser kostnader som lill största delen komraer att uppstå redan itmevarande budgetår. Det nya anslaget bör därför föras upp under andra huvudtiteln redan innevarande budgetår. På grundval av DONs utredningar bedöraer jag anslagsbehovet innevarande budgetår tUl 1 850 000 kr. och till 300 000 kr. för budgetåret 1973/74. Även för rättshjälpsnäranderna behövs rae­del till den utrastning som raåste anskaffas innan verksaraheten vid nämnderna börjar. Kostnader för näranda utrustning bör få belasta an­slaget i inledningsskedet. Den angivna anslagsberäkningen tar hänsyn tiU kostnadema för utrustning även för rättshjälpsnäranderna. Vad gäl­ler investeringskostnader i fraratiden får dessa tas från anslaget till rättshjälpsnäranderna liksom motsvarande kostnader för de allmänna advokatbyråema i framtiden får belasta intäkterna i verksaraheten. Ora inte nya byråer öppnas efter den 1 juli 1974 eller befintiiga byråer

Prop. 1973: 74

44

väsentiigt ökas ut behöver ifrågavarande utrustningsanslag inte finnas efter utgången av budgetåret 1973/74.

Det nuvarande anslaget Ersätining åt domare, vittnen och parter är avsett för åtskUliga ganska skilda ändaraål. Belastningen på anslaget består tUl övervägande delen, ungefär 90 %, av kostnader för ersätt­ning till offentliga försvarare. I fortsättningen bör kostnader för offent­lig försvarare belasta det nya anslaget Rättshjälpskostnader. Benära­ningen ersättning åt domare, vittnen och parter får redan nu anses vara en missvisande benämning. Sedan kostnader för offentlig försvarare ej längre belastar anslaget är kostnader för ersättning åt vittnen den största posten på anslaget. Det bör därför i fortsättningen benämnas Ersättning åt vittnen m. m.

9    Hemställan

Under åberopande av det anförda herastäUer jag att Kungl. Maj:t föreslår riksdagen alt

1.

godkänna de av raig förordade riktlinjerna för organisationen av samhällets rättshjälp

2.

till Allmänna advokatbyråer m. m.: Utrustning på tilläggsstat III för budgetåret 1972/73 under andra huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 1 850 000 kr.

3.

bemyndiga Kungl. Maj:t att inrätta högst 30 ordinarie tjänster för chef för allraän advokatbyrå raed beteckningen r

4.

bemyndiga Kungl. Maj:t att vidta de övergångsåtgärder sora behövs på grund av övertagandet av personal vid rättshjälps­anstalterna

5.

tUl Rättshjälpskostnader för budgetåret 1973/74 anvisa ett för­slagsanslag av 75 000 000 kr.

6.

till Rättshjälpsnämnderna för budgetåret 1973/74 anvisa ett för­slagsanslag av 3 520 000 kr.

7.

till Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet för budget­året 1973/74 anvisa ett förslagsanslag av 1 000 kr.

8.

till Bidrag lill allmänna advokatbyråer för budgetåret 1973/74 anvisa ett förslagsanslag av 300 000 kr.

9.

till Allmänna advokatbyråer m. m.: Utrustning för budgetåret 1973/74 anvisa ett reservationsanslag av 300 000 kr.

10. tiU Ersätining ål vittnen m. m. för budgetåret 1973/74 anvisa ett förslagsanslag av 4 000 000 kr.

Med bifall till vad föredraganden sålimda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att tUl riksdagen skall avlåtas proposition av den ly­delse bUaga tUl detta protokoll utvisar.

Ur protokollet: Gunnel Anderson

Prop. 1973: 74

45

Innehållsförteckning

Propositionen   ................................................................. 

..... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll   ............................. 

1

Utdrag av statsrådsprotokollet den 9 mars 1973.............. 

..... 

2

1

Inledning     .............................................................. 

..... 

2

2

Rättshjälpsanstallerna som alhnänna advokatbyråer, DONs skrivelse den 28 december 1972 och proraeraoria ang. rätts­hjälpsanstalterna som allmänna advokatbyråer          

3

2.1

Inledning.............................................................. 

.... 

3

2.2

De allmänna advokatbyråernas inre organisation 

.... 

3

2.2.1

Allmänna synpunkter.... '............................. 

3

2.2.2

Juristpersonalens  uppgifter   .................... 

.... 

3

2.2.3

Biträdespersonalens uppgifter   ................. 

4

2.3 Personalbehov vid övergång till ny organisation.. 

.... 

5

2.3.1

AUmänt    ................................................... 

.... 

5

2.3.2

De allmänna advokatbyråerna i Stockholm 

__ 

6

2.3.3

De allmänna advokatbyråerna i Norrköping och Linköping         

6

Helsingborg   ..... 

6

Malraö   ............. 

.... 

6

Halrastad   ........ 

.... 

6

Göteborg    ........ 

.... 

7

Vänersborg    .... 

.... 

7

Borås ................ 

.... 

7

Karistad.............. 

.... 

7

Örebro    ............ 

7

Västerås............. 

8

Gävle.................. 

8

i Luleå ................. 

.... 

8

2.3.4

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.5

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.6

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.7

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.8

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.9

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.10

Den aUraänna advokatbyrån i

2.3.11

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.12

Den allraänna advokatbyrån i

2.3.13

Den allmänna advokatbyrån i

2.3.14

Den aUmänna advokatbyrån i

2.3.15

Den aUmänna advokatbyrån i Haparanda..        9

2.4 Mottagningsverksarahet på annan ort än huvudorten ..,.       9

De nya allraänna advokatbyråerna, DONs skrivelser den 28

deceraber 1972 och den 1 februari 1973 särat proraeraoria

ang, de nya allraänna advokatbyråerna....................      10

3.1

Inledning..............................................................      10

3.2

Lokalisering av nya allraänna advokatbyråer.......      11

3.2.1

De i prop. 1972: 4 föreslagna lokaliseringsorterna    11

3.2.2

Andra  lokaliseringsorter   .........................      13

3.3

Allmänna advokatbyråer som i första hand bör inrättas    13

3.4

Mollagningsverksamhet på annan ort än huvudorten ..     15

3.5

Diraensionering och uppbyggnad.........................      15

Rättshjälpsnäranderna, DONs skrivelse den 21 februari 1973

och proraeraoria ang, rättshjälpsnäranderna...........      15

4.1

Inledning..............................................................      16

4.2

Fördelning av arbetsuppgifter i ärenden ora rättshjälp ..     16

4.3

Ärendeantal och personalbehov...........................      17

Prop. 1973: 74

46

4.4

Verksarahetsoraråde särat personal- och kansliorganisa­tion för rättshjälpsnäranderna      

18

4.5

Kostnadsberäkningar      ............................ 

20

5................................................................ Centralmyndighetens funktioner, DONs skrivelse den 21 fe­

bruari 1973 och promeraoria ang, centralrayndighetsfunktio-

nerna   ....................................................... 

20

6 Ekonoraisyslera för rättshjälpsverksaraheten, DONs skrivelser

den 28 deceraber 1972 och den 25 januari 1973 särat prorae­

raoria ang. ekonomisystem m, m.  .................... 

22

6.1

Inledning      ........................................... 

22

6.2

Finansiering och anslagsutformning   ............ 

... 

22

6.2.1

AUmänna synpunkter.......................... 

22

6.2.2

Allmänna advokatbyråer   ................... 

... 

23

6.2.3

Rättshjälpsnärander    ....................... 

29

6.2.4

Rättshjälpskostnader   ....................... 

... 

29

6.3

Redovisning.............................................. 

... 

30

6.4

Av DON inhämtade reraissyttranden ............. 

... 

30

7................................................................ Avveckling av nuvarande rältshjälpsforraer, DONs skrivelse

den 1 raars 1973 och promemoria ang, aweckUng av nuva­

rande   rältshjälpsforraer   .............................. 

... 

30

7.1

Avveckling  av nuvarande  rättshjälpssystera i  saraband raed att rättshjälpsreforraen träder i kraft............................................................. 

30

7.2

Avveckling av äldre rättshjälpsärenden  ........ 

31

7.2.1

Allraänna  synpunkter   ...................... 

... 

31

7.2.2

Ej avslutade ärenden vid rättshjälpsanstalterna ..

31

7.2.3

Ej avslutade ärenden enligt raotpartsavlalen ....

32

7.2.4...................................................... Avveckling av järatiandssysleraet       

33

8  Departementschefen  .................................... 

.. 

34

8.1

Inledning    ............................................ 

34

8.2

Rättshjälpsanstalterna som allmänna advokatbyråer ,.,.

34

8.3

De nya allraänna advokatbyråerna............... 

35

8.4

De allraänna advokatbyråernas raottagningsverksarahet utanför huvudorten      

35

8.5

Rättshjälpsnäranderna  ............................. 

36

8.6

Centralmyndigheten.................................. 

36

8.7

Budget- och ekonoraisystem för rättshjälpsverksamheten

37

8.7.1

Inledning    .................................... 

.. 

37

8.7.2

Allraänna advokatbyråer.................... 

.. 

38

8.7.3

Rättshjälpsnäranderna  ..................... 

.. 

40

8.7.4

Anslag till rättshjälpskostnader .......... 

.. 

40

8.8

Avveckling av nuvarande rättshjälpsformer.... 

40

8.9

Vissa personalfrågor.................................. 

.. 

41

8.10                                                             Anslagsfrågor ra. ra.    

41

9  Hemställan................................................... 

.. 

44

MARCUS BOKTR.STOCKHOLM 1973    7301

»

5