Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1978/79:27 Regeringens proposition

1978/79: 27

om utvidgning av Sveriges sjöterritorium;

beslutad den 2 november 1978.

Regeringen föreslår riksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

OLA[REDACTED_EFTERNAMN]

SVEN[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att Sveriges territorialhav utvidgas från fyra till tolv nautiska mil. Detta föranleder ändringar bl. a. i lagen om Sve­riges sjöterritorium. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1979.

1    Riksdagen 1978179.1 saml. Nr 27

Prop. 1978/79: 27

1    Förslag tili

Lag om ändring i lagen (1966: 374) om Sveriges sjöterritorium

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1966: 374) om Sveriges sjö­territorium

dels att i 2 och 5 §§ ordet "Konungen" skall bytas ut mot "rege­ringen",

dels att 3 och 4 §§ skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Till territorialhavet räknas det utanför Sveriges landområden och inre vatten belägna vattenområdet med en bredd av fyra nautiska mil eller 7 408 meter.

Territorialhavet sträcker sig dock

a)

i området närmast gränsen mot Norge intill en linje på ett avstånd av fyra nautiska mil från och parallell med den räta linjen genom det nordligaste bland de med namnet Stora Drammen be­tecknade skären ocli den sydost om ön Heja belägna övervattens-stenen Hejeknubb;

b)

i Öresund ej utöver den linje i deklarationen med Daimiark den gränsförhållanden i Öresund;

c)

i Ålands hav ej utöver grän­sen mot Finland; samt

d) j området närmast gränsen mot Finland i Bottenviken intill en linje på ett avstånd av fyra nautiska mil från och parallell med den räta linjen från det syd­ligaste skäret vid ön Letto till det sydligaste skäret vid ön Selkä-sarvi.

Till territorialhavet räknas det utanför Sveriges landområden och inre vatten belägna vattenområdet med en bredd av tolv nautiska mil eller 22 224 meter från de baslin­jer som anges i 4 §.

Territorialhavet sträcker sig dock

a) / Skagerack ej utöver den fastställda gränsen mot Norge och ej heller utöver en rät linje (kom­passlinje) mellan punkten 58°53' 34,0" N, 10°38'25,0" O och punk­ten 58°45'41,3" N, 10°35'40,0" O;

i sundets längdriktning som anges 30 januari 1932 angående vissa

c)  i Bottenviken, Bottenhavet,

Ålands hav och nordligaste delen

av Östersjön ej utöver den fast­

ställda gränsen mot Finland och,

i de områden där sådan gräns sak­

nas, ej utöver någon av de gräns­

linjer för kontinentalsockeln och

den svenska fiskezonen som över-

enskommits med Finland och ej

lieller utöver mittlinjen mellan de

svenska och finska baslinjerna;

d) i andra områden där avstån­

det mellan de svenska baslinjerna

och annan stats baslinjer understi­

ger tjugofyra nautiska mil ej ut­

över mittlinjen mellan de båda

staternas baslinjer.

Prop. 1978/79: 27

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §

Vid landområden beräknas ter-

Vid landområden utgörs bas-

ritorialhavet från strandlinjen vid

linjen för beräkning av territorial-

lågt vattenstånd. Från skär som

havet av strandlinjen vid lågt vat-

vid lågt vattenstånd men ej vid

tenstånd. Från skär som vid lågt

medelvattenstånd höjer sig över

vattenstånd men ej vid medelvat-

vattenytan, beräknas dock territo-

tenstånd höjer sig över vattenytan,

rialhav endast om skäret ligger på

beräknas dock territorialhav en-

ett avstånd av högst fyra nautiska

dast om skäret ligger på ett av-

mil från närmaste till Sverige hö-

stånd av högst tolv nautiska mil

rande landområde som höjer sig

från närmaste till Sverige hörande

över vattenytan vid medelvatten-

landområde som höjer sig över

stånd.

vattenytan vid medelvattenstånd.

Vid inre vatten utmed kusterna

beräknas territorialhavet från dessa

vattenområdens yttergränser (räta baslinjer).

Denna lag träder i kraft den 1 jtili 1979.

2   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1960: 419) om förbud i vissa fall mot in­försel av spritdrycker

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1960: 419) om förbud i vissa fall mot mförsel av spritdrycker skall upphöra att gälla vid utgången av juni 1979.

It   Riksdagen 1978/79.1 saml. Nr 27

Prop. 1978/79:27

4

Utdrag

JUSTITIEDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1978-11-02

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Sven Ro­manus,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Huss, Rodhe,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], De[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Gabriel Roma­nus, Tham, Bondestam

Föredragande: statsrådet Sven[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om utvidgning av Sveriges sjöterritorium

1    Inledning

Sverige tillämpar alltsedan slutet av 1700-talet en territorialhavsbredd om fyra nautiska mil.

Under senare år har ett stort antal stater utvidgat sitt territorialhav tUI en bredd av tolv nautiska mil eller mer. I det förslag tUl en ny havs-rättskonvention som f. n. behandlas vid FN:s tredje havsrättskonferens anges tolv nautiska mil vara den högsta tillåtna territorialhavsbredden. Överhuvudtaget får det numera anses vara förenligt med internationell rätt att tillämpa en territorialhavsbredd om tolv nautiska mU.

Med anledning av motionen 1975/76: 1150 har riksdagens utrikes­utskott (UU 1976/77: 11) förordat att frågan om en utvidgning av Sve­riges territorialhav till tolv nautiska mil skulle bli föremål.för regeringens positiva och skyndsamma prövning. Enligt utskottets mening borde man skapa beredskap för att kuima genomföra en utvidgning så snart över­enskommelse om en ny havsrättskonvention kunde uppnås eller even­tuellt redan dessförinnan. Skulle nämligen arbetet på en sådan konven­tion bedömas bli ytterligare fördröjt eller resultatlöst, borde det enligt utskottet övervägas att ändå vidta åtgärden i fråga. Riksdagen beslöt att som sin mening ge regeringen till känna vad utskottet hade anfört (rskr 1976/77: 81).

2    Gällande ordning

Bestämmelser om territorialhavets bredd fmns i lagen (1966: 374) om Sveriges sjöterritorium och kungörelsen (1966: 375) med närmare be­stämmelser om beräkningen av Sveriges sjöterritorium. Enligt 1 § i la-

Prop. 1978/79:27

5

gen omfattar Sveriges sjöterritorium inre vatten och territorialhavet. Det begränsas mot det fria havet eller annan stats territorium av terri­torialgränsen.

I 2 § i lagen anges vad som är att hänföra till inre vatten. Hit räknas i princip insjöar, vattendrag och kanaler, vid kusten belägna hamnar, bukter och vikar samt vattenområden innanför och mellan öar, holmar och skär intill räta linjer som fastställs av regeringen.

Territorialhavsbredden anges i 3 § i lagen. Det föreskrivs där att till territorialhavet skall räknas det utanför Sveriges landområden och inre vatten belägna vattenområdet med en bredd av fyra nautiska mil eller 7 408 meter. I vissa områden medger dock inte de geografiska förhål­landena att territorialhavet får denna bredd. Enligt 3 § gäller därför särskilda regler för beräkningen av territorialhavsbredden i området när­mast gränsen mot Norge, i Öresund, i Ålands hav och i området när­mast gränsen mot Finland i Bottenviken.

Vid landområden skall territorialhavet enligt 4 § i lagen beräknas från strandlinjen vid lågt vattenstånd. Från skär som höjer sig över vattenytan vid lågt vattenstånd men inte vid medelvattenstånd beräknas dock territorialhav endast om skäret ligger på ett avstånd av högst fyra nautiska mil från närmaste till Sverige hörande landområde som höjer sig över vattenytan vid medelvattenstånd. Vid inre vatten utmed kus­terna beräknas territorialhavet från dessa vattenområdens yttergränser, de s. k. räta baslinjerna.

Av internationell praxis framgår vilka befogenheter en kuststat har över sitt territorialhav. Denna praxis har kommit till uttryck i 1958 års Genévekonvention om territorialhavet och tilläggszonen. Trots att Sve­rige inte har tillträtt demia konvention, är dess bestämmelser av bety­delse för oss, eftersom de i stor utsträckning utgör en kodifiering av folkrättslig sedvanerätt. Enligt konventionen omfattar statens suveräni­tet även territorialhavet (artikel 1:1), luftrummet över territorialhavet samt havsbottnen och dess underlag under territorialhavet (artikel 2). Även om en stat har suveränitet över sitt territorialhav, skall andra sta­ters fartyg ha rätt till s. k. oskadlig genomfart genom territorialhavet (artikel 14: 1). Genomfart är oskadlig, om den inte stör kuststatens lugn, ordning eller säkerhet (artikel 14: 4). Genomfart av ufiändska fiskefartyg skall inte anses som oskadlig, om dessa inte iakttar de lagar och förordningar som kuststaten kan utfärda i syfte att hindra dem från att fiska i territorialhavet (artikel 14: 5). Ufiändska undervattensbåtar skall i territorialhavet framföras i övervattensläge och föra flagg (artikel 14: 6). I konventionen anges också att kuststaten får i en tilläggszon utanför territorialhavet utöva erforderlig kontroll för att hindra över­trädelser av dess tull-, skatte-, immigrations- eller hälsobestänunelser inom dess territorium eller territorialhav och bestraffa överträdelser av sådana bestämmelser begångna inom dess territorium eller territorialhav

Prop. 1978/79: 27

6

(artikel 24: 1). Tilläggszonen får inte sträcka sig längre ut än tolv nau­tiska mil från den baslinje, varifrån territorialhavets bredd beräknas (artikel 24: 2).

I överensstämmelse med de internationella reglerna har utländska fartyg rätt till oskadlig genomfart genom det svenska territorialhavet. Enligt kungörelsen (1966: 366) om utländska örlogsfartygs och militära luftfartygs tillträde till svenskt territorium m. m. skall dock utländska örlogsfartyg och vissa andra statsfartyg göra anmälan innan de går in på svenskt territorialhav. För ufiändska militära luftfartygs tillträde till luftrummet över svenskt territorialhav gäller krav på tillstånd. Undan­tag från anmälnings- och tillståndsphkten gäller i Öresund och i luft­rummet över Öresund.

I anslutning till de internationella reglerna om tilläggszoner har i lagen (1960: 419) om förbud i vissa fall mot införsel av spritdrycker en begränsad jurisdiktion införts intill ett avstånd av tolv nautiska mil från svenska kusten eller där utanför belägna yttersta skär. Enligt 4 § i denna lag skall det nämligen i vissa fall anses som olovlig införsel till svenskt sjöterritorium, om spritdrycker förs in till farvatten, som ligger utanför den svenska territorialgränsen men innanför den angivna tolvmilsgrän-sen.

Alltsedan år 1973 pågår vid FN:s tredje havsrättskonferens arbetet på en omfattande konvention rörande havens folkrätt. Inom ramen för konferensen har hittills hållits sju sessioner utan att något slutligt resul­tat uppnåtts. Det är alltjämt ovisst om och när en konvention kan kom­ma till stånd. De delar av den hittills diskuterade konventionstexten som gäller territorialhavet torde dock redan nu vara i huvudsak accepterade av en stor majoritet av de deltagande staterna. Enligt de föreslagna konventionsreglerna skall den största tillåtna territorialhavsbredden vara tolv nautiska mil. Särskilda avgränsningsregler föreslås för de fall då avståndet till annat lands baslinjer är mindre än tjugofyra nautiska mil. I territorialhavet skall gälla en rätt till oskadlig genomfart. Dessutom föreslås bestämmelser om rätt till fri passage i internationella sund, vil­ket innebär att kuststatens rätt till reglering och kontroll av sjöfarten blir ytterligare beskuren. Rätten till fri passage i dessa områden skall gälla såväl för fartyg som för luftfartyg i luftrummet över sunden.

3   Allmän motivering

Ett stort antal länder har redan nu ett territorialhav med en bredd av tolv nautiska mil. I vår närhet tillämpar Sovjetunionen och Polen denna territorialhavsbredd. I arbetet vid FN:s tredje.havsrättskonferens utgår man också från att den högsta tillåtna territorialhavsbredden skall vara tolv nautiska mil.

Prop. 1978/79: 27

7

Riksdagen har tidigare gett uttryck åt uppfattningen att man borde skapa beredskap för att utvidga Sveriges territorialhav till tolv nautiska mil så snart överenskommelse kunde uppnås om en ny havsrättskon­vention eller eventuellt redan dessförinnan. Skulle arbetet på en kon­vention bli fördröjt eller resultatlöst, borde det enligt riksdagen över­vägas att ändå utvidga territorialhavet.

Sedan dessa uttalanden gjordes, har nästan två år förflutit utan att enighet kunnat nås om en havsrättskonvention. Det synes i detta läge inte nödvändigt att invänta resultatet av havsrättskonferensen, om till­räckligt starka sakskäl talar för en utvidgning redan nu av Sveriges territorialhav.

Utvidgningsfrågan har noggrant övervägts inom regeringskansliet i samråd med berörda myndigheter. Det har därvid konstaterats att en utvidgning av territorialhavet till tolv sjömil medför beaktansvärda för­delar från både civil och militär synpunkt.

En utvidgning av territorialhavet medför att sjöfarten i ökad utsträck­ning kan kanaliseras på ett från sjösäkerhetssynpunkt lämpligt sätt sam­tidigt som det område inom vilket svenska lotsar har företräde ökar. Svenskt medgivande kommer att kuima krävas för att främmande stat eller företag skall kunna lägga undervattensledningar eller pipelines inom det utvidgade svenska territorialhavet.

Viktigt är också att svenska myndigheter genom territorialhavets ut­vidgning får ökade möjligheter att vidta miljöskyddande åtgärder av olika slag. Genom att den svenska lagstiftningen mot vattenförorening från fartyg blir tillämplig väsenfiigt längre ut från kusten förbättras förutsättningama för att genom kontroll och ingripanden skydda den marina kustmiljön mot förorenande utsläpp. Utvidgningen av det om­råde inom vilket fartygsbefälhavare är skyldiga att rapportera händelser som kan medföra större oljeförorenuigar är av särskild betydelse inför risken för haverier med tankfartyg. Till detta kommer fördelarna med att lagen (1973: 1198) om ansvarighet för oljeskada till sjöss blir till­lämplig avsevärt längre ut än f. n.

En utvidgning av vårt territorium innebär också avsevärda fördelar för landets försvar. Sålunda minskar främmande staters möjligheter att bedriva underrättelsetjänst riktad mot Sverige samtidigt som det svenska försvarets möjligheter att ostört bedriva övningar på svenskt territorium förbättras. Vidare förbättras förutsättningarna för att vidta försvars­åtgärder som kan vara av betydelse för landets säkerhet och försörjning.

En utvidgnuig medför rättsliga konsekvenser i olika hänseenden. Den jurisdiktion som Sverige nu utövar i området ut till fyra nautiska mil från de svenska baslinjerna kornmer att gälla även området mellan fyra och tolv nautiska mil. Det innebär att Sverige får kontroll inte bara över själva vattenområdet utan också över havsbottnen under vattnet, bottnens underliggande lager och luftriunmet ovanför vattnet.

Prop. 1978/79:27

8

För sjöfartens del medför en utsträckning av territorialhavet bl. a. att vissa sjökort behöver revideras.

Vid en utvidgning av territorialhavet till tolv nautiska mil blir det inte längre nödvändigt att bibehålla den speciella jurisdiktion med avseende på spritsmuggling som föreskrivs i 4 § lagen om förbud i vissa fall mot införsel av spritdrycker.

Utvidgningen av territorialhavet medför vidare att den del av den svenska fiskezonen som är belägen i området mellan fyra och tolv nau­tiska mil från kusten eller baslinjerna inkorporeras i territorialhavet.

I fråga om havsbottnen och dess underlag i området mellan den nu­varande och den nya territorialgränsen medför utvidgningen av territo­rialhavet inte någon ändrad tillämpning av lagen (1966: 314) om konti­nentalsockeln, eftersom deima lag gäller för havsbottnen och dess un­derlag både innanför och utanför territorialgränsen.

Även Sveriges internationella förpliktelser med avseende på territorial­havet kommer givetvis att utsträckas till den nya delen av territorialhavet. Bl. a. bör främmande stats fartyg medges rätt till oskadlig genomfart även genom det nya området. Hinder torde dock inte föreligga att lik­som hittills kräva föranmälan av utländska statsfartyg som önskar fär­das genom det svenska territorialhavet. Närmare regler om passage ge­nom svenskt territorialhav och luftmmmet däröver bör fastställas av regeringen på grundval av gällande folkrättsliga principer.

Med hänsyn tUl de fördelar som en utvidgning av territorialhavet medför och då några egentliga nackdelar med en sådan utvidgning inte har kunnat påvisas, vill jag förorda att beslut nu fattas om en utvidg­ning.

En ny havsrättskonvention kommer sannolikt att innehålla särregler för genomfarten i internationella sund, dvs. sådana simd som används för internationell sjöfart mellan ett område av det fria havet eller en ekonomisk zon och ett annat område av det fria havet eller en ekono­misk zon. Dessa särregler kan komma att ge främmande stater en rätt till fri passage genom sunden, dvs. en ännu mer ohindrad passage än som följer av reglerna om oskadlig genomfart. Detta kan bli fallet också i sund som redan idag utgör territorialhav.

En följd av sådana bestämmelser skulle bli att undervattensbåtar fick passera i undervattensläge, vilket inte är tillåtet enligt reglerna om oskad­lig genomfart. Vidare skulle inte kuststaten kunna kräva föranmälan av främmande örlogsfartyg som önskade passera genom internationella sund. Rätten till fri passage skulle sannolikt också gälla flygtrafiken över sunden. De nya reglerna om passagen i internationella sund väntas dock inte bli tillämpliga på t. ex. Öresund och Ålands hav, där genom­fart redan är reglerad genom äldre avtal.

Beroende på utvecklmgen av de havsrättsliga reglema kan det således bli aktuellt att i framtiden ändra de nuvarande bestämmelserna för ge-

Prop. 1978/79: 27

9

nomfarten i vissa sund utanför våra kuster och för överflygning av dessa sund.

I samband med utvidgningen av territorialhavet uppkommer vissa gränsproblem i de områden där avståndet till motstående eller angrän­sande stats baslinjer imderstiger tjugofyra nautiska mil. I princip bör i dessa områden gränsen utgöras av en mittlinje, men möjlighet finns att genom avtal med vederbörande stat komma överens om en annan gräns­linje. Vidare bör territorialhavet inte sträcka sig in i annan stats fiskezon eller över annan stats kontinentalsockel.

4   Upprättade lagförslag

I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementet upprättats förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1966: 374) om Sveriges sjöterritorium,

2.

lag om ändrmg i lagen (1960: 419) om förbud i vissa fall mot in­försel av spritdrycker.

Förslaget under 2 har upprättats i samråd med chefen för handels­departementet.

5   Specialmotivering

5.1 Förslaget till lag om ändring i lagen om Sveriges sjöterritorium

3§

Paragrafen innehåller de grundläggande bestämmelserna om territo­rialhavets bredd. I första stycket anges huvudregeln, som föreslås ändrad så, att territorialhavet får en bredd av tolv nautiska mil eller 22 224 meter från de baslinjer som anges i 4 .§.

I andra stycket föreskrivs liksom f. n. fyra undantag från huvudregeln.

Det första undantaget avser det område av Skagerack som ligger när­mast Norge. F. n. anges inte uttryckligen att territorialhavet inte sträcker sig över den fastställda gränsen mot Norge. I punkt a föreskrivs endast hur territorialhavets bredd beräknas i området närmast gränsen. Enligt den nuvarande bestämmelsen sker beräkningen i förhållande till en viss rät linje, som finns angiven i 1909 års skiljedom i den s. k. Grisbåda-tvisten mellan Sverige och Norge, varigenom en del av sjögränsen mel­lan de båda länderna fastställdes.

I det föreliggande förslaget anges uttryckligen att territorialhavet inte sträcker sig över den gränslinje som har fastställts i förhållande till Norge. Vidare föreskrivs att territorialhavet inte sträcker sig utöver en rät linje mellan två angivna punkter. Anledningen till denna begräns-

Prop. 1978/79: 27

10

ning är att Sverige i en svensk-norsk deklaration den 5 april 1967 an­gående Sveriges och Norges sjöterritorier i nordöstra Skagerack (SÖ 1967: 14) har förpliktat sig att inte utvidga sitt sjöterritorium utöver den angivna linjen. Begränsningen innebär i praktiken att territorialhavets bredd i området närmast gränsen mot Norge blir något mindre än tolv naufiska mil.

Det andra undantaget gäller Öresund, där territorialhavet enligt den nuvarande bestänunelsen i punkt b inte sträcker sig utöver en viss linje i sundets längdriktning som anges i en överenskommelse med Danmark från 1932. Någon ändring härav föreslås inte.

Det tredje undantaget enligt den föreslagna lydelsen av andra stycket punkt c avser Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön, dvs. farvattnen mellan Sverige och Finland. Detta undantag ersätter de nuvarande undantagen i punkterna c och d. Enligt den nya lydelsen föreskrivs till en början att territorialhavet inte sträcker sig över den fastställda gränsen mot Finland. Härmed åsyftas de gräns­linjer som grundar sig på gamla överenskommelser och som sedan länge tillämpas i Ålands hav och längst upp i Bottenviken. Beträffande Ålands hav föreskrivs redan nu att territorialhavet inte får överskrida gränsen mot Fmland. I övrigt finns det inte någon uttrycklig bestämmelse här­om. I punkt d finns emellertid en bestämmelse om hur territorialhavet beräknas i området närmast gränsen mot Finland i Bottenviken. Någon motsvarighet till den bestämmelsen föreslås inte nu, eftersom bestäm­melserna om räta baslinjer i kungörelsen (1966: 375) med närmare be­stämmelser om beräkningen av Sveriges sjöterritorium ger tillräckligt underlag för att bestämma territorialhavets yttergräns i det angivna området.

I sådana områden där gränsen mot Finland inte har bestämts genom avtal medför en utvidgning av territorialhavet till tolv nautiska mil behov av vissa andra avgränsningar. Detta hänger samman med de överens­kommelser om kontinentalsockeln och om avgränsningen av den svenska fiskezonen som har träffats mellan Sverige och Finland.

Kontinentalsockelgränsen har fastställts genom en överenskommelse med Finland den 29 september 1972 om avgränsning av kontinental­sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordUgaste delen av Östersjön (SÖ 1973: 1). Fiskezonsgränsen har fastställts genom en överenskommelse med Finland den 2 december 1977 (SÖ 1978:15, se även prop. 1977/78: 107). Både kontinentalsockelgränsen och fiskezons­gränsen följer i prmcip mitfiinjen mellan de båda ländemas baslinjer. I vissa områden sammanfaller emellertid inte kontinentalsockelgränsen och fiskezonsgränsen. Dessutom har i fråga om fiskezonsgränsen över-enskommits att t. v. lämna ett visst område i norra delen av Östersjön helt utanför båda ländernas fiskezoner.

Avståndet mellan de svenska baslinjerna och den finska kontinental-

Prop. 1978/79: 27

H

sockeln eller den finska fiskezonen är på vissa ställen mindre än tolv nautiska mil. Eftersom det svenska territorialhavet inte bör inkräkta på vare sig den finska kontinentalsockeln eller den finska fiskezonen, före­skrivs i punkt c att territorialhavet i sådana områden där det saknas en tidigare fastställd gräns inte sträcker sig utöver någon av de gräns­linjer för kontinentalsockeln och den svenska fiskezonen som har över-enskommits med Finland. Om kontinentalsockelgränsen och fiskezons­gränsen ligger utanför mittlinjen mellan de svenska och finska baslin­jerna, bör det svenska territorialhavet ändå inte utan avtal med Finland utsträckas utöver mitfiinjen. Därför föreslås som komplement en be­stämmelse om att territorialhavet inte sträcker sig utöver mittlinjen mel­lan baslinjerna.

Även i vissa andra områden än farvattnen mellan Sverige och Finland är avståndet mellan de svenska baslinjerna och annan stats baslinjer mindre än 24 nautiska mil. Så är fallet t. ex. i området mellan södra Sverige och Bornholm samt i vissa delar av Kattegatt. I punkt d föreslås därför som ett fjärde undantag från huvudregeln att territorialgränsen i sådana områden inte sträcker sig utöver mittlinjen mellan de båda staternas baslinjer.

Vid tillämpning av bestämmelserna i punkterna c och d om att gräns­linjen inte får sträcka sig utöver mitfiinjen mellan de svenska baslin­jerna och annan stats baslinjer kan självfallet hänsyn tas endast till så­dana baslinjer som har dragits i överensstämmelse med internationell-rättsliga principer och som därför kan godtas av Sverige.

Det kan tilläggas att gränsdragningen kan komma att justeras genom avtal med annan stat. Bl. a. finns skäl att i förhållande till Finland eftersträva en enklare ordning, så att samma gräns kommer att gälla för territorialhavet, kontinentalsockeln och fiskezonen.

4§

I första stycket föreskrivs till en början att territorialhavet vid land­områden beräknas från strandlinjen vid lågt vattenstånd. I förtydligande syfte föreslås nu ett tillägg som innebär att det uttryckligen anges att strandlinjen i de angivna fallen utgör baslinje för beräkning av territo­rialhavet.

Vidare anges i första stycket i vad män territorialhav skall räknas från sådana skär som höjer sig över vattenytan vid lågt vattenstånd men inte vid medelvattenstånd. Enligt den nuvarande lydelsen kan ett sådant skär bilda utgångspunkt för beräkning av territorialhavet endast om det ligger på ett avstånd av högst fyra nautiska mil från närmaste landområde som höjer sig över vattenytan vid medelvattenstånd. I anslutning till den all­männa utvidgningen av territorialhavsbredden föreslås att det nämnda avståndet mellan ett skär och närmaste landområde utökas till tolv nau­tiska mil.

Prop. 1978/79:27

12

Ikraftträdandebestämmelsen

Vissa förberedelser av praktisk art erfordras innan utvidgningen av territorialhavsbredden kan sättas i kraft. Dessa bör kunna vara avslutade till den 1 juli 1979.

5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen om förbud i vissa fall mot införsel av spritdrycker

Efter utvidgningen av territorialhavsbredden till tolv nautiska mil finns inte längre behov av den särskilda bestämmelsen i 4 § om införsel till område innanför tolvmUsgränsen. Paragrafen kan därför upphävas.

6    Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regering­en föreslår riksdagen att antaga förslagen till

1.

lag om ändring i lagen (1966: 374) om Sveriges sjöterritorium,

2.

lag om ändring i lagen (1960: 419) om förbud i vissa fall mot in­försel av spritdrycker.

7    Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att antaga de förslag som före­draganden har lagt fram.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOIM 1978 760574