Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Prop. 1980/81:75

Regeringens proposition 1980/81:75

om fortsatt giltighet av lagen  (1977:1094) om skafteutjämning i Stockholms läns landstingskommun;

beslutad den 4 december 1980.

Regeringen föreslår riksdagen att anta del förslag som har lagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll.

På regeringens vägnar

THORBJÖRN[REDACTED_EFTERNAMN]

KARL BOO

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föresläs all lagen (1977:1094) om skatleutjämning i Stockholms läns landstingskommun skall få fortsatt gillighel lill utgången av år 1984.

1  Riksdagen 1980/81. / saml. Nr 75

Prop.  1980/81:75

2

Förslag till

Lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:1094) om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun

Härigenom föreskrivs att lagen (1977:1094) om skalleutjämning i Stock­holms läns landstingskommun, som gäller lill utgången av år 1981, skall ha fortsatt giltighet till utgången av är 1984,

Prop.  1980/81:75

:

Utdrag

KOMMUNDEPARTEMENTET

PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1980-12-04

Närvarande: stalsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Ullslen,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Burenslam[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Wirlén.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Boo,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Petri,[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet Boo

Proposition om fortsatt giltighet av lagen (1977:1094) om skatteutjäm­ning i Stockholms läns landstingskommun

1 Inledning

Den 1 januari 1978 trädde lagen (1977:1094) om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun i krafl. Lagen ger landstingskommunen befogenhel att lämna bidrag och lån lill kommun inom landstingsområdet, i den mån det behövs för alt främja skatteutjämning mellan kommunerna. Lagen gäller till utgången av är 1981.

Med stöd av regeringens bemyndigande den 10 april 1980 fick en särskild utredare i uppdrag all pröva dels frågan om en mera permanent möjlighel lill inomregional skatteutjämning i Stockholms län, dels frågan om en motsva­rande möjlighet bör införas för andra län.

Utredaren' överlämnade i september 1980 promemorian (Ds Kn 1980:7) Fortsatt giltighet av lagen om skatteutjämning i Stockholms läns landstings­kommun. Promemorian bör fogas lill protokollet i detla ärende som bilaga 1.

Promemorian har remissbehandlats. En inom kommundepartementet upprättad sammanställning av remissyitrandena bör fogas till prolokollel som bilaga 2.

2 Föredragandens överväganden

Lagen om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun trädde i krafl den 1 januari 1978. Orsaken lill all lagen infördes var den svåra ekonomiska situation som hade uppstått för vissa kommuner i Stockholms

' Landshövdingen Johannes[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1980/81:75

4

län. Del fanns belydande skillnader mellan länels kommuner i fräga om skattekraft och utdebitering.

Landstingskommunen har utnyttjat lagens möjligheter lill skatteutjäm­ning under säväl år 1979 som är 1980, Betydande belopp har under dessa är fördelals lill ungefär hälften av kommunerna.

Utredaren har visat all det fortfarande kvarslår slora skillnader i skattekraft och utdebitering mellan kommunema, Enligl hans mening är del angeläget all inomregional skalleutjämning inom Stockholms län blir möjlig även i fortsättningen. Han anser sig emellertid ännu inle ha tillräcklig grund för all föreslå en mera permanent möjlighet lill skatleutjämning mellan länets kommuner. Utredaren begränsar därför sill förslag till alt avse en förlängning av den nuvarande lagen med tre år. Tiden är vald med hänsyn till all landstingskommunen och kommunerna skall fä ell lillräckligl planerings­perspektiv.

Remissinstanserna ansluter sig allmänt lill förslagel all förlänga lagen om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun. Även jag anser att det fortfarande finns ell behov av inomregional skatteutjämning mellan kom­munema i Stockholms län. Lagen bör alltsä enligt min mening förlängas.

De flesta remissinstanser tillstyrker utredarens förslag all lagen förlängs med tre år. Ell par kommuner har dock ullalat sig för förlängning under längre lid. En kommun anser att en förlängning med tvä år ger tillräcklig erfarenhet för all en mera permanent ordning skall kunna genomföras. För egen del finner jag utredarens förslag väl avvägt. Jag föreslår alltså att lagen om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun skall ha fortsatt giltighet till utgången av är 1984.

3 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen

att anla del inom kommundepartemenlel upprätlade förslaget lill lag om forlsall gillighel av lagen (1977:1094) om skatteutjäm­ning i Stockholms läns landstingskommun.

4 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genom proposilion föreslå riksdagen alt anta det förslag som föredraganden har lagt fram.

Prop.  1980/81:75

5

Bilaga 1

FORTSATT GILTIGHET AV LAGEN OM SKATTE­UTJÄMNING I STOCKHOLMS LÄNS LANDSTINGSKOMMUN

Promemoria upprättad av utredningen om inomregional si

Ds Kn 1980:7

1* Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 75

Prop.  1980/81:75

6

Till statsrådet och chefen för kommundepartementet

Regeringen bemyndigade den 10 april 1980 chefen för kommundeparle­menlet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag all pröva dels frågan om en mera permanent möjlighet till inomregional skatteutjämning i Stock­holms län, dels frågan om en motsvarande möjlighel bör införas för andra län. Med slöd av bemyndigandet tillkallade departementschefen den 21 april 1980 som utredare landshövdingen Johannes Anlonsson.

Samma dag förordnades som sakkunniga i utredningen departementsrå­den Rune[REDACTED_EFTERNAMN] och Ingvar Hjelmqvist, direktören Harry[REDACTED_EFTERNAMN], finansdirektören Ivar Skilje och avdelningschefen Walter Slunge saml som sekreterare civiljägmäslaren Lennart[REDACTED_EFTERNAMN].

Utredningen får härmed överlämna promemoria i fråga om fortsatt gillighel av lagen om skatleutjämning i Stockholms läns landstingskom­mun.

Slockholm den 3 september 1980

Johannes Anlonsson

Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop.  1980/81:75

7

Innehållsförteckning

1

Inledning   ................................................................ 

...... 

8

2

Bakgrund till gällande bestämmelser   ..................... 

9

3

Landstingskommunens tillämpning av lagstiftningen          

12

3.1

1978 års beslul ............................................... 

12

3.2

1979 och 1980 års beslut   ............................. 

12

4     Kommunalekonomiska förhållanden i Stockholms län         

15

4.1

Skattekraft  ....:...................................    .......... 

15

4.2

Utdebitering..................................................... 

17

5     Utredningens överväganden och förslag   ............... 

.... 

18

Bilaga 1. Lag (1977:1094) om skatteutjämning i Stockholms läns

landstingskommun.

Bilaga 2. Förslag till lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:1094)

om

skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun.

Prop.  1980/81:75

8

1. Inledning

1 denna PM behandlas frågan om fortsatt giltighet av lagen (1977:1094) om skatleutjämning i Stockholms läns landstingskommun.

Direktiv för ulredningen (Dir 1980:26) meddelades i beslul vid regerings­sammanträdet den 10 april 1980. Departementschefen, statsrådet Boo, anförde bl. a. följande.

Oavsett de överväganden som utredaren kommer att redovisa bör som ett alternativ utarbetas ett förslag lill regler som ger fortsatta möjligheter till inomregional skatteutjämning i Stockholms län.

;IV

Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt. Delförslag för Stockholms län bör redovisas i början av hösten 1980. Om det blir nödvändigl av utredningstekniska skäl. bör utredaren kunna begränsa delförslagd lill att avse en förlängning av nuvarande lagstiftning i avvaktan på resultatet av det fortsatta utredningsarbetet.

1 skrivelse den 13 augusti 1980 lill kommunministem hemställer Center­partiet i Stockholms län om besked att den inomregionala skatieutjämningen kan fortsätta hela perioden för långtidsbudgeten. Regeringen har den 21 augusti 1980 beslulal alt överlämna framställningen lill ulredningen om inomregional skatteutjämning.

Prop.  1980/81:75

9

2. Bakgrund till gällande bestämmelser

Olika former för att utjämna den ekonomiska obalansen mellan kommun­erna i Stockholms län har diskuterats under lång lid. I mitten av 1970-lalet fick frågan om inomregional skatteutjämning en framskjuten plals i den kommunalekonomiska debatten i Stockholms län och ledde då till olika initiativ.

Med anledning av mot. 1975/76:940 begärde riksdagen den 20 maj 1976 (FiU 1975/76:39, rskr 1975/76:364) att regeringen skulle ge 1976 års skatteuljämningsutredning i uppdrag att skyndsamt pröva möjlighelerna att lagstiftningsvägen skapa förutsättningar för en inomregional skatteutjäm­ning.

Frågan om inomregional skatteutjämning aktualiserades också på andra sätt. Stockholms läns landstings förvaltningsutskott och Stockholms kom­munstyrelse hemställde i skrivelser till regeringen den 5 maj 1976 att 1976 års skatteuljämningsutredning skulle få i uppdrag att lägga fram förslag som möjliggör en utjämning av de ekonomiska och sociala villkoren för medborgarna i de olika kommunerna i Stockholms län. Det angavs att förslag borde läggas fram i så god tid att den önskvärda omfördelningen kunde genomföras under år 1977.

Motionen, finansutskottets betänkande samt de båda framställningarna överlämnades lill skatteutjämningsutredningen genom regeringsbeslut den 10 juni 1976.

Cenlerorganisationerna i Stockholms län hemställde i skrivelse den 28 februari 1977 att regeringen måtte vidta provisoriska lagstiftningsåtgärder så all inomregional skatteutjämning kunde införas redan under år 1978.

I skrivelse till regeringen den 18 maj 1977 hemställde Botkyrka, Haninge, Huddinge, Nynäshamns och Tyresö kommuner att regeringen snarast skulle vidta erforderliga åtgärder för att möjliggöra inomregional skatteutjämning. De båda skrivelserna överlämnades genom regeringsbeslut den 10 mars resp den 30 juni 1977 till 1976 års kommunalekonomiska utredning. Denna utredning hade hösten 1976 ersatt bl. a. den ovan nämnda skatteutjämnings­utredningen.

Regeringen beslöt vid sammanträde den 3 november 1977 att föreslå en särskild lag om skatleutjämning i Stockholms läns landstingskommun (prop. 1977/78:48). Propositionen lades alltså fram innan 1976 års kommunaleko­nomiska utredning slutfört sitl arbete.

Riksdagen anlog förslagel (KU 1977/78:21, rskr 1977/78:104) till lag om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun. Lagtexten framgår av bilaga 1.

Landstingskommunen får härigenom lämna bidrag och lån till kommun i landstingskommunen i den mån det är påkallat för att främja skatteutjäm­ning. Lagen trädde i kraft den 1 januari 1978 och gäller till utgången av år 1981. Den innebär alt landstingskommunen själv bestämmer om inomregio-

Prop.  1980/81:75

10

nal skatteutjämning skall införas och hur den skall ulformas.

Den svåra ekonomiska situationen för vissa kommuner i Stockholms län var anledningen till att den nya lagen kom lill. Dessa kommuner hade på grund av den snabba expansionen fått svårigheter att finansiera en kommunal service av acceptabel standard. Skillnaderna mellan länets kommuner i fråga om skattekraft och utdebitering var belydande. Särskilda åtgärder hade krävts. Utvecklingen hade lett fram lill alt mer än hälften av det statliga extra skatteutjämningsbidraget för både år 1977 och år 1978 gick till kommuner i Stockholms län. Denna utväg hade måst tillgripas trots alt kommunerna i länet hade den i genomsnitt högsla skattekraften i landet.

Enligt prop. 1977/78:48 var de kommunalekonomiska problemen i Stockholmsområdet så slora att landstingskommunen under begränsad tid borde få möjlighet att lämna lån och bidrag tUl kommunerna i skatteuljäm-ningssyfte. I propositionen framhölls bl. a. alt möjligheten för landstings­kommunen att lämna lån och bidrag inle får ändra den gällande ordningen med kommunen och landstingskommunen som tvä Ukställda kommuntyper. Det uttalades dock alt ett skalteutjämningssyslem som endasl innebär att landstingskommunen skjuter till skatteunderlag för all kommunen skall kunna uppnå en viss garanterad skallekraft eller lämnar län med fördelaktiga lånevillkor till en kommun med särskilda ekonomiska problem inte medför några sådana risker.

I propositionen betonades att landstingskorhmunen inle får ställa upp villkor som inskränker den kommunala självstyrelsen medan landstingskom­munen däremot naturligtvis kan ställa upp lånevillkor och andra villkor av teknisk natur. Det uttalades vidare all landstingskommunens handlingsfrihet i fråga om skatieutjämningen begränsas av bl. a. den kommunala likställig-helsprincipen.

I ett yttrande till konstitutionsutskottet tillstyrkte finansutskottet (FiU 1977/78:2y) propositionen. Konslitutionsutskoitel instämde i de nyss åter­givna uttalandena i propositionen. Utskottet betonade särskill all ett syslem för inomregional skatteutjämning med landstingskommunen som låne- och bidragsgivare inte får utformas så att vare sig låne- eller bidragsgivningen inkräktar på den kommunala självstyrelsen eller på principen om landstings­kommun och komun som två jämställda kommuntyper. Lagen om skatleut­jämning i Stocholms läns landstingskommun borde enligl utskottet ses som ell provisorium. Riksdagen biföll propositionen.

Frågan om inomregional skatteutjämning berördes också i prop. (1978/ 79:95) om den kommunala ekonomin. Del uttalades att erfarenheterna från den verksamhet som får bedrivas under åren 1978-1981 med stöd av lagen om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun bör avvaktas innan Ställning las lill den inomregionala skatieutjämningen på längre sikl. Vid riksdagsbehandlingen lämnades detla uttalande ulan erinran (FiU 1978/ 79:35).

De bestämmelser om skatleutjämning i Stockholms läns landslingskom-

Prop.  1980/81:75

11

mun som infördes genom 1977 års lag innehåller inle mer än vad som behövs för att landstingskommunen skall få befogenhel alt befatta sig med sådan utjämning. Enligl vad föredraganden anförde i propositionen borde lands­tinget på egen hand få bestämma hur skatleuljämningssyslemet skulle utformas. Anledning saknades för slalen att närmare reglera delta område eller alt ange bestämda gränser för landstingskommunens räll all engagera sig i skalleutjämningen.

Föredraganden anförde att den inomregionala skalteuljämningen inte borde ersätta den statliga skatieutjämningen utan utgöra ell komplemenl lill denna. Statliga skatteutjämningsbidrag borde utgå oberoende av om landstingskommunen utnyttjar sin befogenhet att vidta skalleutjämnande åtgärder eller ej. Några särskilda beslämmelser i lag om hur den inomregio­nala skalteuljämningen skall förhålla sig till den statliga behövdes inte. När slallig skatteutjämning förekommer, ligger den enligl föredraganden alllid i , botten. Det blir sedan landstingets sak att avgöra om landstingskommunala skatteutjämningsbidrag dessulom skall ulgå. Effekterna av del statliga skatleuljämningssyslemet i länet blir med andra ord av belydelse för landstingets ställningstagande i frågan om inomregional utjämning.

Prop. 1980/81:75

12

3. Landstingskommunens tillämpning av lagstiftningen

3.1      1978 års beslut

Med stöd av den nya lagen beslöt Stockholms läns landsting den 11 september 1978 om inomregional skatteutjämning från och med år 1979. Vid denna tidpunkt garanterade det statliga skalleuljämningssystemel kommun­erna i Stockholms län en skattekraft motsvarande 95 % av rikets medelskat­tekraft. Detta tal motsvarade då 78 % av medelskaltekraften i länd. Landstingets beslut innebar att vid den inomregionala skatieutjämningen skulle skattekraften utgöra fördelningsgrund och justeras för skillnader i underskott i förvärvskälla, inkomstslmktur och socialhjälpskostnader. Skatteutjämningsnivån skulle för år 1979 vara 86 % av medelskaltekraften i länet räknat före justering med de nyss nämnda faktorerna. Utjämningsbe­loppen skuUe utgå i form av bidrag.

Man kan beskriva justeringsfaklorerna på följande sätt. Har invånarna i en kommun i medeltal högre avdrag för underskoll i förvärvskälla (främst ränteavdrag för fastigheier) än genomsnittet i länet, minskar landstingskom­munens bidrag till kommunen - har invånarna lägre avdrag än genomsnittet, ökar bidraget. Har inkomstlagarna i en kommun i medeltal högre inkomster än genomsnittet i länet, minskar landstingskommunens bidrag till kommu­nen - är förhållandet det omvända ökar bidraget. Har en kommun högre socialhjälpskostnader per invånare än genomsnittet, ökar landstingskom­munens bidrag - är förhållandel det omvända minskar bidraget.

Det med hänsyn till justeringsfaklorerna framräknade tillskottet uttrycks i skattekronor. Bidragsbeloppet beräknas genom att antalel tillskjutna skattekronor multipliceras med kommunens skattesats för årel före bidrags-året. Landstinget beslöt också att kommuner som år 1979 fick inomregionalt skatteutjämningsbidrag skulle kunna få bidrag för att täcka viss del av sina kostnader för hyresförlustlån.

Är 1979 fick 13 av länets 23 kommuner inomregionala skatteutjämnings­bidrag av varierande storlek, från drygt 47 milj. kr. (Botkyrka) till 3 milj. kr. (Huddinge). Totalt fördelade landstingskommunen för detla år sådana bidrag med 178,7 milj. kr. För år 1979 utbetalades dessutom bidrag för kostnader för hyresförlustlån med 9.8 milj. kr.

3.2      1979 och 1980 års beslut

Riksdagen beslöt våren 1979 (prop. 1978/79:95, FiU 1978/79:35, rskr 1978/79:335) om en omfattande reformering av del statliga skalteuljämnings­syslemet med början år 1980. Den grundgaranti som fillförsäkras kommuner och landstingskommuner enligt den i lagen (1979:362) om skatteutjämnings­bidrag gjorda inplaceringen i skatlekraflsklasser komplelteras med tillägg eller avdrag på grund av åldersstrukturens inverkan på kostnaderna i kommunerna resp.  landstingskommunerna.   Dessulom  ulgår tillägg lill

Prop. 1980/81:75

13

kommuner med snabb befolkningsminskning. En spärregel garanterar all avdrag för gynnsam åldersstruktur inte får medföra all den tillförsäkrade skattekraften i någol fall kommer alt understiga 100 % av medelskaltekraf­ten när reformen är fullt genomförd. Enligl en annan spärregel får inte heller den tillförsäkrade skattekraften när reformen är fullt genomförd understiga den garanfi som gällde för år 1979, ökad med tre procentenheter.

Del inomregionala skatteutjämningssystemel för år 1980 har anpassats till det reformerade statliga systemet. De regler som Stockholms läns landsting anlog den 3 september 1979 innebär i huvudsak följande. Vid beräkning av inomregionalt skatteutjämningsbidrag skall utgångspunkten vara den statli­ga grundgarantin. Den av landstingskommunen garanterade skatteutjäm­ningsnivån för år 1980 ökar till 88 % av medelskattekraften i länd. Detta räknat före hänsynslagande till de av landstinget den 11 september 1978 beslutade justeringsfaklorerna (underskott i förvärvskälla, inkomstslmktur och socialhjälpskoslnader). Åldersstruklurfaklorn i det nya statliga skalte­uljämningssyslemet inverkar alltså inte på det inomregionala systemet. I sammanhanget beslöt landstinget att kommuner som år 1980 erhåller inomregionalt skatteutjämningsbidrag skulle få bidrag för all täcka viss del av sina koslnader för hyresförlustlån. Landstinget beslöl också att i flerårsbudget 1980-1984 för år 1980 uppföra anslag för den inomregionala skalteuljämningen samt uppdrog ål förvallningsulskollel att utvärdera reformen.

År 1980 får 13 av länets 23 kommuner enligt landstingets beslut inomregionalt skatteutjämningsbidrag av varierande storlek, från drygt 48 milj. kr. (Botkyrka) till 4 milj. kr. (Vallentuna). Totalt fördelar landstings­kommunen för detta år sådana bidrag med 193,6 milj. kr. För år 1980 har landstinget dessutom fattat beslut om medel för avskrivning av hyresförlust­lån.

Förvaltningsutskottet beslöt på uppdrag av landstinget den 22 januari 1980 att låta utvärdera reformen om inomregional skatteutjämning. Utvärdering­en skall ulgå från förutsättningen att inomregional skatleutjämning skall fortsätta efter år 1981. Förvallningsutskoltet förutsätter alltså att riksdagen genom ny lagstiftning medger detta.

Landstingets finanskontor har den 18 juni 1980 genom tjånsteullålande redovisat genomförd utvärdering av reformen om inomregional skatteutjäm­ning. Utvärderingen kommer att behandlas av landstinget under hösten 1980.

Det inomregionala skatteutjämningsbidraget har för åren 1979 och 1980 fördelat sig på de olika kommunerna enligt tabell 3.1.

Prop.  1980/81:75

14

Tabell 3.1 Inomregionalt skatteutjämningsbidrag 1979 och 1980

Kommun

Bidrag 1979 tusen kr.

Bidrag 1980 tusen kr.

Botkyrka

Danderyd

Ekerö

Haninge

Huddinge

Järfälla

Lidingö

Nacka

Norrtälje

Nynäshamn

Sigtuna

Sollentuna

Solna

Stockholm

Sundbyberg

Södertälje

Tyresö

Täby

Upplands-Bro

Upplands-Väsby

Vallentuna

Vaxholm

Värmdö

47 339

33 248 3 020

20 863 5 183

7 532

13 985 12 574

8 870

5         439

6 043

10 320

4 269

48 545

29 238 6 059

19 392

6 864

10154

31577 12 200

7 485 6 545 4 025 6917 4 643

Summa bidrag

178 685

193 644

För landstingskommunen motsvarar bidraget en utdebitering om ca 0,37 kr/skattekrona båda åren.

Prop.  1980/81:75

15

4. Kommunalekonomiska förhållanden i Stockholms län 4.1 Skattekraft

Skattekraften utgör ett vissl mått på en kommuns ekonomiska styrka. I genomsnitt har kommunerna i Stockholms län en hög skattekraft. År 1980 är medelskaltekraften i Stockholms län 128 % av medelskaltekraften i riket. Variationerna mellan de olika kommunerna är dock myckel stora.

Kommunernas skallekraft före tillskotl av skatteunderlag enligl lagen om skatteutjämningsbidrag är för år 1980 i proceni av rikels medelskatle­kraft:

Danderyd

160.07

Solna

153.83

Lidingö

149.46

Stockholm

146.39

Sundbyberg

134,75

Järfälla

126.06

Nacka

123,74

Sollentuna

122,16

Täby

122,02

Huddinge

109,72

Ekerö

107,99

Södertälje

104.12

Upplands-Väsby

103.92

Sigtuna

103.75

Värmdö

101.99

Nynäshamn

101.86

Tyresö

100,85

Vaxholm

95,26

Botkyrka

95,01

Vallentuna

93,28

Haninge

92.50

Upplands-Bro

89.97

Norrtälje

89.43

Skatteutjämningsbidragen (såväl de statliga som de inomregionala) har dock medfört att de svagaste kommunerna har fått sin skattekraft höjd i väsentlig ulslräckning.

I tabell 4.1 nedan redovisas kommunernas relativa skattekraft i förhållan­de till rikels medelskatlekraft åren 1975, 1978,1979 och 1980 efter tillskott av skatteutjämningsbidrag från staten och för år 1979 och 1980 även från landstingskommunen. Kommunerna har grupperats så all i den övre avdelningen redovisas de kommuner som inle får skatteutjämningsbidrag och i den nedre avdelningen redovisas de kommuner som i någon form för år 1980 uppbär skatteutjämningsbidrag. Det bör anmärkas au för år 1980 får Ekerö statligt skatteutjämningsbidrag men inte inomregionalt medan förhållandel är del motsatta för Huddinge kommun.

Prop.  1980/81:75

16

Tabell 4.1  Egen elier garanterad relativ sitatteliraft för iiommunerna i Stocidioims län

Kommun

Egen eller

garanterad relativ

' skattekraft

1975

1978

1979

1980

Danderyd

164,59

161,35

162.03

160,07

Solna

152,03

159,32

154,69

153,83

Lidingö

160,45

154,76

151.25

149,46

Stockholm

154,02

145,86

145.62

146,39

Sundbyberg

144,99

135,34

138,63

134,75

Järfälla

124,97

125,25

122,87

126,06

Nacka

133,11

127,22

125,40

123,74

Sollentuna

124,63

123,96

121,78

122,16

Täby

126,70

121,04

119,85

122,02

Botkyrka

95,26

97,07

110,74

119,05

Haninge

97,50

95,68

111,63

117,08

Tyresö

104.41

100,00

109,36

116,83

Norrtälje

97,13

97,24

110,83

115,90

Södertälje

107,23

104.91

110,39

115,65

Sigtuna

105,12

104,12

109,00

115,00

Upplands-Bro

97,21

95,43

108,64

113,94

Nynäshamn

101,91

99,77

109,74

113,67

Värmdö

101,80

110,65

107,33

113,53

Upplands Väsby

96,16

100.53

106,89

113,03

Ekerö

106.58

104.16

107,26

112,50

Vaxholm

97,67

96.88

105.44

112,27

Huddinge

107,79

108,67

110,76

111,76

Vallentuna

95,65

95,53

105,74

110.86

Skillnad mellan

högsta och lägsta

talen

69,33

65.92

56,59

49,21

' Kommunens egen eller - om högre - av staten och landstinget garanterad skattekraft relaterad till medelskattekraften i riket.

Prop. 1980/81:75

17

4.2 Utdebitering

Av tabell 4.3 framgår skattesatserna i kommunerna i Stockholms län för åren 1971, 1975, 1978, 1979 och 1980.

Tabell 4.3 Siiattesalser i Stockholms läns kommuner år 1971, 1975, 1978, 1979 och (980

Kommun

1971

1975

1978

1979

1980

Botkyrka

13,64

15,30

16,50

16.50

16.50

Danderyd

10,10

10,10

10.60

10.60

10,60

Ekerö

11.25

12,75

14.50

14.50

15.00

Haninge

14,25

15,50

15.50

15.50

15.50

Huddinge

12,68

13,55

16.35

16,35

16,35

Järfälla

12.95

13,00

14.60

14.60

14,60

Lidingö

11,09

11,65

11.65

11.65

11.65

Nacka

12,20

13.80

15.00

15.00

15.00

Norrtälje

14,13

15.00

15.34

15,25

15.25

Nynäshamn

13,04

13.00

15,25

15.00

15.50

Sigtuna

13.00

13,90

15.95

15,95

16,55

Sollentuna

13,05

14,15

15.15

15.15

15.15

Solna

11,10

11.10

11.10

11.10

12.90

Stockholm

13,00

13,50

13.50

13.50

13.50

Sundbyberg

11,75

14,05

14.80

14.80

14.80

Södertälje

13,70

14,70

15.00

15.45

15.45

Tyresö

14.40

14,90

15.90

15.90

15,90

Täby

12.25

12.25

12.25

12.25

12.25

Upplands-Bro

14.10

15.10

16.00

16,00

16.00

Upplands-Väsby

12,50

13.50

15.00

15,00

15.00

Vallentuna

13,60

13.60

14.60

14,60

14.60

Vaxholm

13.91

15.20

15.70

15,70

15.70

Värmdö

12.59

13.00

16.00

16,00

16.00

Vanationsbredd

4.30

5,40

5.90

5,90

5.95

Kommunerna i Stockholms län har under perioden 1975 till och med 1980 i genomsnitt höjt utdebiteringen med ca 0,55 kr./skattekrona. Av denna höjning belöper sig 46 öre på perioden 1975-1978, medan resterande 9 öre faller på åren 1979 och 1980.

Vardera åren 1979 och 1980 erhöll 13 av länets 23 kommuner inomregio­nalt skatteutjämningsbidrag. Med utgångspunkt från denna gruppering, i bidrags- resp icke bidragskommuner, kan konstateras att bidragskommun­erna under perioden 1975 till och med 1978 höjde utdebiteringen med i medeltal 1,24 kr./skattekrona mot 0,22 kr./skattekrona för de kommuner som inle uppbar bidrag. Från år 1978 till och med år 1980 höjde däremol bidragskommunerna sin genomsnittliga skattesats med endast 0,05 kr./ skattekrona, medan motsvarande höjning för icke- bidragskommunerna var 0,10 kr./skattekrona.

Enskilda kommuner avviker markant från genomsnittet. I gruppen bidragskommuner finns fyra kommuner som under perioden 1975-1978 höjt utdebiteringen med mer än 2 kr./skattekrona, samtidigt som en kommun inle

Prop.  1980/81:75

18

alls höjde utdebiteringen. Bland de kommuner som icke erhållit bidrag har den högsta höjningen varit 1,75, medan majoriteten höjt med mindre än 1 kr./skattekrona. Från och med år 1978 är bilden delvis annorlunda genom all icke- bidragskommunerna har höjt utdebiteringen något merän bidragskom­munerna. Del förtjänar att påpekas, att perioden endast omfattar två år och att skillnaderna är små.

5. Utredningens överväganden och förslag

Lagen om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun kom till för alt ge landstingskommunen möjlighel alt medverka till en utjämning av den slora ekonomiska obalansen mellan kommunerna i länet. Landstings­kommunen har utnyttjat denna möjlighet för såväl år 1979 som år 1980.

Sedan lagstiftningen om skatteutjämning i Stockholms läns landstings­kommun infördes har det statliga skalteuljämningssyslemet reformerats. Reformen har medfört en ökning av den statliga garantin i länet, vilket tillför de kommuner som har låg skattekraft belydande belopp.

I propositionen om den kommunala ekonomin (prop. 1978/79:95) beräknades att då det statliga skalteuljämningssyslemet är fullt genomfört kommer kommunerna i Stockholms län all tillföras skatteutjämningsbidrag (exklusive exlra skatteutjämningsbidrag) om 271 milj. kr. jämfört med 46 milj. kr. år 1979. De statliga skatteutjämningsbidragen utgår till hell dominerande del lill samma kommuner som erhåller inomregionala skatte­utjämningsbidrag. Därutöver har vissa kommuner erhållil exlra skatteutjäm­ningsbidrag.

Del statliga skalteuljämningssyslemet ger fullt utbyggt kommunerna i länet en gmndgaranii som molsvarar 106 % av rikets medelskatlekraft. Grundgarantin kompletteras med tillägg eller avdrag på grund av ålders­strukturen i respektive kommuner. Avdragen får dock aldrig bli så slora all den totala garantin understiger 100 % av medelskaltekraften. Den får inte heller understiga den för år 1979 garanterade skattekraften ökad med tre procentenheter. Medelskaltekraften i Stockholms län är dock betydligt högre än rikets medelskatlekraft. År 1980 var medelskaltekraften i Stockholms län således 128 % av medelskaltekraften i riket.

För exempelvis Botkyrka kommun ligger den statliga garantinivån för år 1980 på 105 % av rikels medelskatlekraft vilket motsvarar 292,12 skattekro­nor/invånare. Del bör dock anmärkas all den statliga skatteutjämningsre­formen ännu inte är fullt genomförd. Om den varil hell genomförd hade Botkyrkas garanti varil 111 %, molsvarande 308,81 skattekronor/invånare. Medelskaltekraften i länet är 355,06 skattekronor/invånare. Danderyds kommun har den högsla skattekraften med 445,33 skallekronor/invånare.

Slora skillnader i skattekraft kvarstår följaktligen även sedan det nya statliga skatteutjämningssystemel har börjal tillämpas och redan detta faklum lalar för att det bör finnas fortsatta möjligheter lill inomregional skalleutjämning.

Prop. 1980/81:75

19

Skillnaderna i utdebitering mellan länds kommuner är fortfarande mycket slora. Del nya statliga skalteuljämningssyslemet och den inomregionala skatieutjämningen har inle inneburit all de belydande skillnaderna nämn­värt kunnat reduceras. Däremot har kommuner med svagare skattekraft i slort sett kunnal hålla oförändrad utdebitering.

I prop. (1977/78:48) om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskom­mun uttalas alt erfarenheterna från försöksverksamhelen i Stockholms län bör kunna ligga lill grund för överväganden om en mera permanent möjlighet till inomregional skatteutjämning i della län. I prop. (1978/79:95) om den kommunala ekonomin uttalades också att erfarenheterna från den verksam­het som får bedrivas under åren 1978-1981 med stöd av lagen om skalleutjämning i Stockholms läns landstingskommun bör avvaktas innan ställning las lill den inomregionala skalteuljämningen på längre sikl.

Ulredningen anser del angelägel alt möjliggöra forlsall inomregional skatleutjämning inom Stockholms län men har ännu inle tillräcklig grund för all lämna förslag om en mera permanent möjlighet bör införas. Del delförslag som nu läggs fram måste därför begränsas till en förlängning av nuvarande lagstiftning i avvaktan på resultatet av del fortsatta utrednings­arbetet.

För att ge landstingskommunen och kommunerna lillräckligl planerings-perspektiv föreslär utredningen att den gällande lagstiftningen om skatleut­jämning i Stockholms läns landstingskommun förlängs med tre år.

Ulredningen föreslår därför att det föreskrivs att lagen (1977:1094) om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun skall äga fortsatt giltighet lill utgången av år 1984. Förslag lill lag härom redovisas i bilaga 2.

Prop.  1980/81:75

20

Bilaga 1

Lag (1977:1094)

om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun

utfärdad den 19 december 1977

Enligl riksdagens beslul föreskrives följande.

Stockholms läns landstingskommun får lämna bidrag och lån lill kommun inom landstingskommunen, i den mån det är påkallat för all främja skatteutjämning.

Denna lag Iräder i krafl den 1 januari 1978 och gäller till utgången av år

1981.

Prop.  1980/81:75

2J

Bilaga 2

Förslag till

Lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:1094) om

skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun

Härigenom föreskrivs aU lagen (1977:1094) om skalleutjämning i Stock­holms läns landstingskommun, som gäller lill utgången av år 1981, skall äga fortsatt giltighet till utgången av år 1984.

Prop.  1980/81:75

22

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds Kn 1980:7) Fortsatt giltighet ay lagen om skatteutjäm­ning i Stockholms läns landstingskommun

Efter remiss har yllranden över promemorian avgelts av länsstyrelsen i Stockholms län, Stockholms läns landstingskommun. Botkyrka, Hanjnge, Järfälla, Lidingö, Norrtälje, Nynäshamns, Sigtuna, Solna, Stockholms, Sundbybergs, Södertälje, Tyresö, Upplands-Bro, Upplands-Väsby, Vallen­tuna, Vaxholms och Värmdö kommuner saml Svenska kommunförbundet och Landstingsförbundet.

Flera remissinslanser delar ulredningens uppfattning all mycket talar för all del bör finnas fortsatta möjligheter till inomregional skalleutjämning med hänsyn lill att slora skillnader i ekonomiska förulsätlningar kvarstår även sedan det reformerade statliga skatleuljämningssyslemet har börjal lilläm­pas. Länssiyrelsen i Stockhohns län. Landstingsförbundet, Sigtuna kommun och Sundbybergs kommun delar denna bedömning. Botkyrka kommun anser det nödvändigl att behålla skalteuljämningen. Med de grundläggande ekonomiska och sociala skillnader som råder i regionen finns det enligt kommunen inle någol annat allernaliv lill den inomregionala utjämningen än ell upphörande av den kommunala självstyrelsen. Nynäshamns kommun framhåller all det alltjämt råder en obalans mellan kommunerna i Stockholms län. Kommunen anför att utan skatieutjämningen skulle spännvidden mellan dessa kommuner ha ökat yllerligare. Södertälje kom­mun understryker kraftigt vikten av all lagen om skatteutjämning får fortsalt gillighel, eftersom denna lag i hög grad molverkar en ökad skillnad i utdebitering mellan länels kommuner.

Stockholms kommun delar ulredningens mening all en fortsättning av den inomregionala skalteuljämningen är nödvändig eftersom den statliga skatte­utjämningen inle ger ell tillräckligl slöd till ekonomiskt eftersatta kommun­er. Men kommunen understryker samtidigt att den inomregionala skalteul­jämningen inle är en ersättning för en slallig sådan.

Norrtälje kommun framhåller all den inomregionala skalleuljämningen ulgör ett nödvändigl komplemenl lill del statliga skatteutjämningssystemel, om kommunerna inom Stockholms län skall kunna fä en någorlunda likvärdig standard och om skillnaderna i utdebitering och ekonomiska betingelser i övrigt inte skall fortsätta att öka i framliden. Upplands-Bro kommun - som har vissa synpunkter på tillämpningen av den nuvarande lagstiftningen - framför liknande synpunkter. Tyresö kommun understryker att del är angelägel alt principen om skatteutjämning mellan länets kommuner snarast omsätts i en praktisk konstruktion av varaktig karaktär, Värmdö kommun tillstyrker lagförslaget och uttalar i det sammanhanget all en förlängd giltighetslid av lagen är absolut nödvändig. Även Solna och

Prop.  1980/81:75

23

Upplands-Väsby kommuner tillstyrker förslaget om förlängning av lagstift­ningen. Vallentuna kommun anser att en lag som medger regionala skalleutjämningar bör utformas sä all utjämningen inte alltför kraftigt avviker från de regler som gäller för slallig skatteutjämning. Järfälla kommun tillstyrker ocksä förslaget men anför vissa synpunkter på tillämp­ningen av den nuvarande lagstiftningen. Vaxholms kommun som år positiv lill ett fortsall utjämningssystem utvecklar också synpunkter på tillämpning­en av nuvarande syslem.

Svenska kommuiiförbiindet anser i likhet med utredningen att det ännu är för tidigt all utvärdera den pä försök bedrivna inomregionala skalleuljäm­ningen i Stockholms läns landstingskommun. Den nu gällande lagen har tillämpats under åren 1979 och 1980 och erfarenheterna av systemet är därför begränsade.

Stockholms läns landstingskommun delar denna bedömning. Enligt landstingskommunen är del ännu för tidigt all ullala sig om den inomregio­nala skatteutjämningens effekter på den kommunala ekonomin. För detla behövs en längre lids försöksverksamhet än den som hitlills har pågått. En förnyad utvärdering bör äga rum under våren 1982, vilkel blir möjligt med den föreslagna förlängningen av lagstiftningen.

Även länsstyrelsen i Stockholms län anser all mera lid behövs för alt la slullig slällning lill frågan om inomregional skatteutjämning. Den utvärde­ring som avses ligga till grund för ell permanent beslut får visa om de medel som kommunerna har fått genom skalleutjämningen har utjämnat de ekonomiska villkoren för berörda kommuner.

Nästan alla remissinslanser tillstyrker utredningens förslag att gällande lagstiftning förlängs med tre år för all ge landstingskommunen och kommunerna ett tillräckligt planeringsperspektiv. Sundbybergs kommun anser dock att en förlängning till utgången av år 1983 är tillräcklig för att en mera permanent ordning skall kunna genomföras. Haninge kommun framhåller alt tre är är ett hell otillräckligt planeringsperspekliv med hänsyn till den grundläggande belydelse som det inomregionala skalleuljämnings-bidragel har för kommunen. Kommunen föreslår därför all den aktuella lagens gillighel förlängs l.v,, dvs. ulan nägon bestämd tidsbegränsning. Även Upplands-Bro kominun föreslår fortsatt gillighel av lagen efter utgången av är 1984. Nynäshamns kommun tillstyrker all lagens gillighel förlängs till i första hand år 1984, Därefter bör enligt kommunen en mera permanent lagsliflning införas.

Lidingö kominun delar uppfattningen, att del finns moliv för fortsatta insalser lill slöd ål vissa ekonomiskt särskill hårt ansträngda kommuner i länet. Kommunen tillstyrker en fortsalt giltighet av lagen om skalleutjäm­ning. Kommunen ger dock ullryck för uppfallningen, alt ell låneslöd är att föredra framför en bidragsgivning, eftersom del bl. a. finns slora svårigheter att på längre sikl överblicka kommunernas och landstingets ekonomiska utveckling. I sammanhanget framhåller kommunen all det är en brist i

Prop.  1980/81:75

24

ulredningens promemoria att skalteutjämningssystemels konsekvenser på längre sikt inte har utretts närmare. Kommunen anser del angelägel alt det i del forlsatla utredningsarbetet närmare analyseras vilka för- och nackdelar som är förknippade med bidragsgivning resp. låneslöd.

I reservationer lill yttrandena från länsstyrelsen i Stockholms län. Stockholms läns landstingskommun. Svenska kommunförbundet och Lands­tingsförbundet föreslår företrädare för moderata samlingspartiet att lagen förlängs endast under ett år med hänvisning till all yllerligare en ireärsperiod inle behövs för en utvärdering av den inomregionala skalteuljämningens konsekvenser. Det är enligt reservanterna angeläget att syslemet behålls 'ytterligare ett år för all man skall kunna utvärdera konsekvenserna för säväl bidragsberättigade som icke bidragsberättigade kommuner. Reservanterna framhåller bl. a. all frågan om en utjämning av skattekraft mellan kommunerna principiellt sett är en slallig angelägenhet.

GOTAB (S.Sftll    Suukhclm   I9S(I