Observera att dokumentet är inskannat och fel kan förekomma.

Regeringens proposition 1975/76:150

Prop. 1975/76:150

med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1916111, m.m. (kompletteringsproposition);

beslutad den 22 april 1976.

Regeringen förelägger riksdagen vad som har upptagits i bifogade ut­drag av regeringsprotokoll för de åtgärder som framgår av föredragan­dens hemställan. På regeringens vägnar

OLOF[REDACTED_EFTERNAMN]

G.E.[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsaldiga innehåll

I propositionen behandlas den ekonomiska poUtiken mot bakgrund av den samhällsekonomiska utvecklingen. Inriktningen av den ekonomiska politiken på längre sikt tas upp med utgångspunkt från 1975 års lång­tidsutredning och remissyttrandena över den.

Det förslag till statsbudget för budgetåret 1976/77 som lades fram i årets budgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträffade förändringar rörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I samband därmed redovisas en förnyad beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår. Denna ger vid handen att totalbudgetunderskot­tet skulle minska med nära 900 milj. kr. i förhållande till beräkningarna i årets budgetproposition. Sålunda förutses nu ett underskott om ca 10,1 miljarder kr. För budgetåret 1976/77 beräknades i budgetpropositionen ett underskott om inemot 12 miljarder kr. De nya beräkningarna visar ett underskott av ungefär samma storlek.

I propositionen läggs också fram förslag tiU lagstiftning om höjning av det särskilda investeringsavdraget för maskininvesteringar m. m. från 10 % tUl 25 %. Samtidigt föreslås det statliga investeringsbidraget bli höjt från 4 % till 10 %. Vidare redovisas förslag till riktlinjer för tota-lisatorverksamheten vid trav- och galopptävUngar, m. m.

I särskilda bilagor redovisas bl. a. en reviderad nationalbudget för år 1976, en långtidsbudget för budgetåren 1976/771980/81 samt en sam­manfattning av 1975 års långtidsutredning och remissyttrandena.

1    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150

Prop.1975/76:150

FINANSDEPARTEMENTET

Utdrag PROTOKOLL

vid regeringssammanträde 1976-04-22

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Bengts­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budget­året 1976/77, m. m. (kompletteringsproposition)

REVIDERAD FINANSPLAN 1976

1    Den internationella utvecklingen

Den internationella lågkonjunkturen nådde sin botten under somma­ren 1975. Under hösten blev tecknen på konjunkturuppgång allt tydli­gare. I OECD-länderna ökade lagerinvesteringarna och även den priva­ta konsumtionen tilltog. Den ekonomiska politiken i de större industri­länderna hade lagts om i expansiv riktning redan i början av 1975. Ar­betslösheten var emellertid vid utgången av 1975 fortfarande mycket hög. Allmänt kan konstateras att de efterfrågestimulerande åtgärder som vidtogs, sattes in för sent, var av för liten omfattning och hade en alltför generell prägel för att effektivt kunna motverka bortfallet i efter­frågan. Inflationen bromsades dock in under loppet av 1975, men låg vid ingången av 1976 fortfarande på en hög nivå.

Den hittillsvarande utvecklingen under 1976 bekräftar i allt väsentligt den prognos för den internationella konjunkturen som gavs i finanspla­nen. Produktionen har fortsatt att öka som en följd av att lagerinveste­ringarna slagit om och att hushållen kraftigt ökat sina inköp. Detta gäl­ler i synnerhet varaktiga konsumtionsvaror. Den privata konsumtionen har ökat något tidigare och snabbare än vad som fanns anledning anta i slutet av 1975. En faktor som är av avgörande betydelse för konjunktur­uppgångens styrka och varaktighet är utvecklingen av näringslivets fasta investeringar. Dessa har under de senaste två åren minskat i de flesta i-länder. Konjunkturdata av olika slag tyder emellertid på att efterfrågan på investeringsvaror åter ökar. En sådan ökning av investe­ringarna är för övrigt nödvändig för att på sikt eliminera de flask­halsproblem som under 1972 och 1973 bidrog till att förvärra inflatio­nen.

Prop. 1975/76:150

3

Den ekonomiska politiken i de stora OECD-länderna är f. n. utfor­mad med hänsyn till den väntade fortsatta konjunkturuppgången. Fi­nanspolitiken är avvaktande eller på väg att läggas om i åtstramande riktning. I flera länder är budgetunderskotten, som främst har orsakats av de automatiska utgiftsökningarna och inkomstbortfallen under låg­konjunkturen, ett framträdande ekonomisk-politiskt problem. Flera län­der har därför föresatt sig att inom några få år återstäUa balans i bud­getarna. Penningpolitiken har i länder som Förenta staterna, Förbunds­republiken Tyskland och Schweiz givits ett kvantitativt mål för penning­mängdens tillväxttakt. Tillväxten skall vara tillräckligt stor för att tillåta den önskade expansionen av produktion och efterfrågan utan att späda på inflationen. Hittills har dock tiUväxten i penningmängden tUl följd av den låga kreditefterfrågan i flera länder legat under de fastställda ra­marna.

Det faktum att såväl konsumenter som producenter nu har ökat sin efterfrågan på varor stöder antagandet om en stabil konjunkturuppgång. Även om det fortfarande finns en betydande osäkerhet om utvecklingen under 1976 har denna blivit väsentligt mindre än tidigare. Enligt de bedömningar som nu kan göras kommer produktionen inom hela OECD-området att öka med 45 % 1976.

Konjunkturuppgången väntas bli kraftigast i Förenta staterna där produktionen antas öka med 67 %. I Västeuropa är uppgången star­kast i Förbundsrepubliken Tyskland och i Frankrike. För bägge länderna förutses en tillväxt på mellan 4 och 5 % under 1976. Utvecklingen torde bli avsevärt långsammare i Storbritannien och Italien, där regeringarna till följd av den snabba inhemska kostnadsutvecklingen och den externa obalansen tvingas föra en återhållande politik. De mindre europeiska länderna har överlag fört en mera expansiv ekonomisk politik för att hålla uppe den inhemska aktiviteten. De har härigenom kraftigt försäm­rat sin externa balans. För flertalet av dessa länder är en ökning av ex­porten till de stora länderna av avgörande betydelse för den ekonomiska återhämtningen.

För världshandeln förutses en ökning med 78 %. Den viktigaste or­saken härtill är att handeln mellan OECD-staterna åter expanderar. De större OECD-ländema ökar nu sin import av främst råvaror, olja och halvfabrikat. De överskott som dessa länder registrerade under 1975 kommer därmed att reduceras. Jämviktsbristen i bytesbalanserna kom­mer dock att bestå. Detta innebär att de större OECD-länderna som grupp i stort sett kommer att vara i balans, medan de mindre OECD-länderna kommer att ha fortsatt höga underskott. Av det underskott på 17 mUjarder dollar som beräknas för hela OECD antas 14 miljarder falla på de mindre länderna. För de icke-oljeproducerande u-länderna kommer sannolikt en viss minskning av underskotten att ske. De förblir emeUertid höga ca 16 mUjarder dollar och den minskning som

Prop. 1975/76:150

4

sker åstadkoms bl. a. genom att import av investeringsvaror och därmed framtida tillväxtmöjligheter justeras ned. De oljeproducerande länder­nas överskott väntas ligga kvar på en nivå av ca 36 miljarder dollar. Denna obalans i utbytet mellan länderna har utsatt det internationella handelssystemet för avsevärda påfrestningar. Vissa länder har vidtagit restriktiva åtgärder mot importen. Den svenska regeringen har särskilt uttryckt sitt bekymmer över de amerikanska åtgärderna på stålområdet. I stort har dock det avtalssystem som reglerar världshandeln respekte­rats. Det är i detta sammanhang ett angeläget svenskt intresse att OECD:s handelspolitiska deklaration den s. k. trade pledge för­nyas en andra gång vid det kommande ministermötet i juni 1976 och att de tendenser tiU handdspoUtiskt motiverad protektionism som kan avlä­sas i dagsläget inle vinner ökad spridning.

Mot bakgrund av spänningarna i det internationella handels- och be­talningssystemet spelar str'ävandena att förb'ättra det intemationella va­lutasystemet en stor roll. I januari 1976 ledde mångåriga överläggningar inom internationella valutafonden om en reform av valutasystemet till en principöverenskommelse om att ändra fondens stadgar i vad avser växelkurssystemet och guldets roll i valutasystemet. Vidare enades man om att höja medlemmarnas kvoter i valutafonden. Förslagen till stadge­revision och kvothöjning har nu godkänts av valutafondens styrelse. Förslag om svenskt godkännande av dessa ändringar kommer att under­ställas riksdagen.

Handels- och betalningsutvecklingen samt de betydande skiUnaderna i inflationstakt länderna emeUan har under början av 1976 föranlett för­skjutningar i kurserna för vissa valutor. Främst har detta lett till s'änkta kurser för den italienska Uran och det engelska pundet. Den franska francen har utsatts för sådant tryck att Frankrike temporärt har av­brutit sin medverkan i den s. k. valutaormen. Den amerikanska dollarn har under innevarande år hävdat sig väl och varit föremål endast för måttUga fluktuationer.

2    Den ekonomiska utvecklingen 1975

Under 1975 var Sverige ett av de mycket få industriländer där pro­duktionen inte minskade. Visserligen sjönk exporten från Sverige kraf­tigt som en följd av den mycket svaga efterfrågan i vår omvärld. Men genom en aktiv ekonomisk politik hölls den inhemska efterfrågan uppe på en sådan nivå att produktion och sysselsättning kuride fortsätta att öka. Medan arbetslösheten nådde rekordhöjder i andra industriländer sjönk den i Sverige tUl den lägsta nivån sedan högkonjunkturåret 1970. Samtidigt blev prisstegringarna I Sverige inte större än i genomsnitt för OECD-länderna. Genom prioriteringen av sysselsättningsmålet kom däremot utrikesbalansen att försvagas ytterligare.

Prop. 1975/76:150

5

De reviderade uppgifter om utvecklingen 1975 som nu föreligger vi­sar att bruttonationalprodukten ökade med 0,6 % i volym, mätt från an­vändningssidan. Det är en obetydlig uppjustering jämfört med bedöm­ningen i finansplanen. Kalkylerna över BNP-ökningen från produktions­sidan har däremot reviderats nedåt. TiU skillnad från det mönster som gäUt under senare år är det nu beräkningarna från användningssidan som ger den högre tillväxten. Produktionsutvecklingen 19741975 en­ligt de båda beräkningsmetoderna framgår av tabeU 1.

En försörjningsbalans för 1975 redovisas i tabell 2. Äv denna framgår utvecklingen för olika användningsområden. Effekterna av den interna­tionella lågkonjunkturen kommer tydligt tiU synes. Exporten minskade med drygt 8 % i volym. Däremot ökade privat och offentiig konsumtion

summan av dessa motsvarar mer än 3/4 av bruttonationalprodukten

i nästan lika snabb takt som under 1974. De fasta investeringarna minskade, främst som en följd av bostadsbyggandets lägre omfattning och minskade kommunala investeringar. Däremot bidrog lagerinveste­ringarna också 1975 till ökningen i BNP. Den totala inhemska efterfrå­gan ökade med nästan 3 % 1975. Denna ökning var mycket väsentlig för att håUa uppe produktion och sysselsättning när den utländska efter­frågan minskade så kraftigt.

Den ekonomiska poUtiken verkade efterfrågestimulerande. De direkta skatterna sänktes redan vid ingången av 1975 som en följd av den s. k. Hagaöverenskommelsen. Därigenom kunde hushållen tiUförsäkras en tillfredsställande köpkraft redan från årets början trots att avtalsför­handlingarna om detta års löner ännu inte hade kommit in i ett av­görande skede. Otvivelaktigt bidrog skattesänkningen till att den pri­vata konsumtionen fortsatte att öka. För helåret 1975 steg den pri­vata konsumtionen med ca 3 %. Eftersom samtidigt den realt disponibla inkomsten beräknas ha ökat med 5 % skulle det innebära att sparkvoten steg kraftigt också 1975. Med tanke på att realinkomsterna steg så snabbt kunde man kanske ha väntat sig en kraftigare konsumtionsök­ning. En faktor som inverkat bromsande på konsumtionstillväxten torde emeUertid vara att en stor del av de retroaktiva löneökningarna inte be­talades ut förrän under andra halvåret. Man kan inte heUer utesluta att konsumtionsökningen har blivit underskattad i nationalräkenskaperna. Av den privata konsumtionen var det särskilt de varaktiga varorna i synnerhet bilarna som ökade starkt. Antalet nyregistrerade personbi­lar ökade sålunda med ca 25 000 (ca 10 %) från 1974 tUl 1975. Livsme­delskonsumtionen steg d'äremot med knappt 2 %, efter den ovanligt kraftiga tiUväxten på 4 % 1974.

Den offentliga konsumtionen steg med mer än 5,5 % från 1974 tUl 1975. Ökningstakten var ungefär lika stor inom den statiiga som den kommunala sektorn.

Ett väsentiigt drag i den ekonomiska poUtikens inriktning under 1975

Prop. 1975/76:150

6

var att industrins investeringar prioriterades. Påfrestningarna på vår ut­rikesbalans efter de kraftiga oljeprisstegringarna under 1973 och 1974 måste på sikt rättas tiU genom ökade exportinkomster. En förutsättning för att detta skall lyckas är att investeringsverksamheten kan hållas uppe. I nästan alla OECD-länder kom industrins investeringar att falla tiUbaka mycket kraftigt under 1975, främst som en reaktion på att det lediga kapacitetsutrymmet i industrisektorerna blev allt större. I Sverige fortsatte industrins investeringar att öka, om än i långsammare takt än 1973 och 1974. Investeringarna understöddes av möjligheterna att ut­nyttja investeringsfonderna. Såväl de vanliga investeringsfonderna som arbetsmiljöfonderna och de särskilda investeringsfonderna fick utnyttjas hela året. Medel från de två senare typerna av fonder fick dock utbeta­las först fr. o. m. juli 1975. Under hösten 1975 infördes vidare ett sär­skilt investeringsavdrag om 10 % för maskiner som anskaffas före ut­gången av 1976. För dem som inte kan utnyttja investeringsavdraget in­fördes möjlighet till investeringsbidrag. Också kreditpolitiken anpassa­des under 1975 så att industrins finansiering av investeringar underlätta­des. För att säkerställa tillgången tiU långfristigt kapital för industrin höjdes kapitalmarknadsräntan så att placeringar i långfristiga obliga­tioner och lån blev mer attraktiva.

Det övriga näringslivets investeringar visade en förhåUandevis kraftig tillbakagång. Denna förklaras nästan helt av att investeringarna i han­delsflottan halverades mellan 1974 och 1975. Leveranserna av svensk-byggda fartyg berördes inte av denna nedgång. Importen av nybyggda fartyg minskade däremot mycket starkt. För investeringarna inom varu­handel, bank- och försäkringsverksamhet m. m. redovisas nu en kraftig minskning för 1975. Däremot ökade jordbrukets och skogsbrukets inves­teringar kraftigt.

De statliga investeringarna i affärsverk och myndigheter hade ungefär samma volym 1974 och 1975. De kommunala investeringarna fortsatte att minska 1975. Det sammanhänger bl. a. med den fortsatta nedgången i bostadsbyggandet. De nya beräkningarna visar på en tillbakagång med drygt 8 % för investeringar i bostäder.

Lagerutvecklingen spelade en väsentlig roll för den inhemska efterfrå­gan. Totalt kom lagerökningen att uppgå till ca 9,5 miljarder kr. Det statliga lagerstödet kom därvid att spela en viktig roll. För den lagerök­ning utöver det normala som sker under tiden 1 juU 197530 juni 1976 utgår stöd med 20 % av värdet. Ett villkor är att sysselsättningen under stödperioden upprätthåUs på samma nivå som i juni 1975. EnUgt beräk­ningar från arbetsmarknadsstyrdsen fattades under 1975 och första kvartalet 1976 preliminära beslut om lagerstöd motsvarande ett lager-ökningsvärde på mer än 4 miljarder kr.

Nästan 1/3 av vår totala produktion går på export. Under 1975 be­fann sig större delen av vår omvärld i den djupaste lågkonjunkturen

Prop. 1975/76:150

7

under efterkrigstiden. Arbetslösheten steg mycket kraftigt i de flesta län­der och efterfrågan på våra exportprodukter föll kraftigt. Det gällde att forma vår poUtik så att vi även i detta läge kunde värna sysselsätt­ningen. Vi kan konstatera att resultatet blev lyckosamt. I själva verket kom arbetslösheten t. o. m. att sjunka från 1974 till 1975. I genomsnitt för 1975 var 1,6 % arbetslösa enligt arbetskraftsundersökningarna. Sys­selsättningen fortsatte att stiga med nästan 100 000 personer 1974 1975. I huvudsak var uppgången i sysselsättningen koncentrerad tUl den offentliga sektorn och varuhandeln. Kommuner och landsting nyan­ställde drygt 50 000 personer 1975. Även inom industrin ökade antalet anställda något.

Med h'änsyn till den förhållandevis svaga produktionsutvecklingen framstår ökningen av antalet sysselsatta som mycket kraftig. I national­räkenskapernas serier över antalet arbetade timmar beräknas dock upp­gången 19741975 ha blivit mindre. Till en del förklaras denna skillnad mellan ökningen i antalet anställda och den tid de har arbetat av att an­delen kvinnor i sysselsättningen har ökat. De har i genomsnitt kortare arbetstid än männen. Särskilt expansionen av sysselsättningen inom va­ruhandeln har i ganska stor utsträckning skett i form av deltidsarbete.

Oavsett beräkningsmetod blev sysselsättningsutvecklingen, med hän­syn till produktionens storlek och tidigare erfarenheter, mycket gynn­sam. Företagen höll i stor utsträckning kvar arbetsstyrkan och med­verkade härigenom positivt tUl det goda sysselsättningsläget. Till detta bidrog den nya lagstiftningen om trygghet på arbetsmarknaden. Äv stor betydelse torde ocksä ha varit att företagen kunde skönja en internatio­nell konjunkturvändning.

Det framstod mot denna bakgrund som ekonomiskt motiverat att hålla uppe sysselsättningen för att vara väl förberedd inför nästa hög­konjunktur. SärskUda arbetsmarknadspolitiska insatser medverkade ock­så i hög grad till att hålla kvar och skapa sysselsättning. Jag har redan nämnt några av de insatser som gjordes under 1975 i detta syfte. Jag vill emellertid särskilt erinra om de åtgärder som vidtogs under hösten för att ge arbete åt ungdom och andra nytillträdande på arbetsmark­naden.

Konsumentpriserna steg med 10 % under loppet av 1975. Det är un­gefär samma takt som för OECD-länderna i genomsnkt. Vi har således inte drabbats av en högre inflationstakt än andra länder under de se­naste åren, trots att prioriteringen av målen för den ekonomiska politi­ken varit en annan än i flertalet andra länder. Likväl är en årlig pris-stegringstakt på 10 % alldeles för hög. Som jag senare kommer att re­dovisa räknar jag emellertid med att vi successivt skall få ned inflations­takten både 1976 och 1977.

Utrikeshandeln under 1975 präglades starkt av den internationella lågkonjunkturen. Exporten av varor minskade i volym med 8,5 %,

Prop. 1975/76:150

8

medan importen sjönk med drygt 3 %. Ändå kom handelsbalansen att visa ett mindre underskott än för 1974. Det sammanhänger med att det s. k. bytesförhållandet förbättrades mycket kraftigt räknat mellan hel­åren 1974 och 1975. De högt uppdrivna ökningstalen för importpriserna sjönk högst avsev'ärt från 1974 tUl 1975. Samtidigt kunde priserna på de flesta av våra råvaruprodukter håUas väl uppe trots den svaga efterfrå­gan. Emellertid kom bytesbalansen ändå att försvagas, från ett under­skott på 4,2 miljarder kr. 1974 till 6,4 mUjarder kr. 1975. Hela förkla­ringen tiU denna försämring ligger således i de ökande underskotten för tjänster och transfereringar. Sjöfartsnettot minskade med nästan 1 mU-jard kr. från 1974 tiU 1975 och u-landsbiståndet fortsatte att öka kraf­tigt. Finansieringen av underskottet på bytesbalansen skedde med upplå­ning utomlands. Kapitalbalansen visar ett överskott på ca 7,5 miljarder för 1975. Valutainflödet har blivit ännu mera omfattande. Valutareser­ven kunde öka med mer än 5 miljarder kr. Huvudförklaringen härtiU torde vara ändrade handelskreditströmraar. Statistiskt redovisas dessa under den s. k. restposten.

Tabell 1 Produktionsutvecklingen 1974-1975

Procentuell volymför-

ändring frän föregående år

1974

1975

Bruttonationalprodukt från produktionssidan

4,4

0,2

därav: varuproduktion

4,8

-2,0

tjänster

4,1

2,3

Bruttonationalprodukt från

användningssidan

4,1

0,6

Tabell 2 Reviderad försöriningsbalans för 1975

Miljarder

Procentuell volymför-

kr. 1975

ändring från föregående är

1974

1975

Tillgäng

Bruttonationalprodukt

287,5

4,1

0,6

Import

74,0

17,9

-3.3

Summa tillgång

361,5

6,6

-0,2

Efterfrågan

Bruttoinvestering

60,2

1,1

-3,1

näringsliv

30,0

10,8

-1.6

därav: industrin

14.2

10,9

1,3

statliga myndigheter octi affärsverk    7,0

-4,7

-0,1

kommuner

11.0

-6,4

-2,2

bostäder

12,2

-7,1

-8,4

Lagerinvestering

9,3

(2,6)'

(0,7)'

Privat konsumtion

149,4

4,4

2,9

Offentlig konsumtion

71,9

3,0

5,6

Tjänstenetto

-1,5

Export

72,2

6,9

-8,6

Summa efterfrågan

361,5

6,6

-0,2

 Lagerinvesteringarnas förändring i procent av föregående års bruttonational­produkt.

Prop. 1975/76:150

Tabell 3 Betalningsbalans 1973-1975

Milj. kr.

1973

1974

1975

Handelsbalans

6 817

-2 244

-1 770

Tjänstebalans inkl. transfereringar

m. m.

-1 505

-1920

-4 630

Bytesbalans

5 312

-4 164

-6 400

Kapital balans

-1 362

474

7 530

Restpost

-66

398

4 130

Valutareservens förändring

3 884

-3 292

5 260

3    Den ekonomiska politiken 1976

3.1 Mål och förutsättningar för den ekonomiska politiken

Den ekonomiska utvecklingen i vårt land har under senare år mar­kant avvikit från omvärldens. Trots vårt stora beroende av utrikeshan­deln har vi lyckats motverka den internationella lågkonjunkturens effek­ter på vår ekonomi. Produktionen har ökat, arbetslösheten minskat och industriinvesteringarna fortsatt att expandera samtidigt som prissteg­ringarna varit internationeUt sett måttliga.

Denna för vårt land så lyckosamma utveckling kan i allt väsentligt återföras på den förda ekonomiska politiken, kring vilken vi kunnat samla breda majoriteter i riksdagen och som även de stora löntagarorga­nisationerna och de enskilda företagen har givit sitt stöd. Men den eko­nomiska politikens framgångar måste i sista hand alltid återföras på den inneboende styrkan i landets ekonomi. Saknas en sådan grundläg­gande styrka har inte den kortsiktiga ekonomiska poUtiken samma möj­ligheter att motverka det efterfrågebortfaU som vårt land via utrikes­handeln ofta drabbas av och som vi i så hög grad utsatts för under 1974 och 1975.

Erfarenheterna från senare år understryker sålunda vikten av att den ekonomiska politiken inte endast utformas med sikte på den allra när­mast framförliggande tidsperioden utan samtidigt också ges en inrikt­ning som mera långsiktigt stärker vår produktionsförmåga och vår inter­nationeUa konkurrenskraft. Det är endast därigenom som vi kan trygga sysselsättningen och skapa arbete åt alla.

1975 års långtidsutredning har på ett övergripande sätt behandlat dessa problem. Utredningen har varit föremål för en omfattande och i många fall mycket inträngande remissbehandling. Som en aUmän bakgrund till min redovisning av den ekonomiska politikens upplägg­ning vill jag därför redovisa min syn på utredningens bedömningar och på vad som har framkommit vid remissbehandlingen.

 SOU 1975: 89. En sammanfattning av rapporten och remissyttrandena redovisas i bilaga 3.

Prop. 1975/76:150

10

Långtidsutredningen har som utgångspunkt haft de av statsmakterna uppställda målen för den ekonomiska politiken: full sysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt, jämnare inkomstfördelning, rimlig prisstabili­tet och balans i utrikesbelalningarna. Liksom tidigare innefattas 1 dessa mål kravet på bättre regional balans. Utredningen har anvisat alterna­tiva vägar för hur den ekonomiska politiken kan utformas så att dessa mål tillgodoses under åren fram till 1980.

Vid full sysselsättning och fullt kapacitetsutnyttjande bestäms tillväxt­takten av arbetskraftens och produktivitetens utveckling.

Under andra hälften av 1970-talet stagnerar befolkningen i arbetsför ålder och en ökning av arbetskraften kan därför endast åstadkommas genom en höjd förvärvsintensitet eller en ökad nettoimmigration. Jag finner inte anledning att från arbetskraftssynpunkt målsätta en ökad in­vandring. Däremot bör, som utredningen också har förutsatt, fortsatta insatser göras för att bryta ner olika förvärvshinder och underlätta en fortsatt snabb ökning av förvärvsfrekvenserna. Vårt mål om arbete åt alla måste successivt utvidgas och fördjupas.

De nu beslutade åtgärderna på barnomsorgens område ingår som ett viktigt led i denna politik likaledes fortsatta satsningar inom arbets­marknadspolitikens ram. Regionalpolitiken spelar också en avgörande roll även om det inte torde Ugga inom det möjligas gräns att överallt skapa stora och differentierade arbetsmarknader som kan erbjuda alla ett önskat arbete. RiktUnjerna för den framtida sysselsättnings- och re­gionalpolitiken kommer att redovisas i särskild proposition senare i vår.

Med hänsyn till att den femte semesterveckan kommer att genom­föras under den aktuella perioden, räknar jag, liksom utredningen, med att arbetskraften mätt i antal arbetade timmar knappast kommer att öka under dessa år.

Utredningen har räknat med att produktiviteten i samhällsekonomin skulle öka med ca 3 % om året. Detta inneb'är en klart långsammare ök­ning än under 1960-talet och något långsammare än under åren 1970 1975. Skälen härtill är, enligt utredningen, dels en successivt förändrad branschsamrnansättning med allt större inslag av tjänsteproduktion, dels en jämfört med 1960-talet betydligt uppbromsad takt i strukturomvand­lingen och den regionala befolkningsomflyttningen.

Trots den förutsatta lägre takten i produktivitetsökningen anser re­missinstanser från näringslivets organisationer att den representerar en alltför optimistisk bedömning av produktionsmöjligheterna. Löntagaror­ganisationerna redovisar däremot snarare en motsatt inställning. För egen del anser jag att utredningens antagande i stort sett kan ligga till grund för den ekonomiska politikens utformning. Men jag vUl då under­stryka alt denna produktivitetsutveckling, som fortfarande framstår som snabb vid en internationell jämförelse, inte kommer till stånd av sig själv. Den kräver en fortsatt snabb kapitalbUdning, den kräver insatser

Prop. 1975/76:150

11

på yrkesutbildningens område och den kräver framförallt en beredvillig­het att acceptera en fortsatt förändring av vår industristruktur. Även om takten i strukturutveckUngen har bromsats upp i jämförelse med 60-ta-lets förhållanden utgör dock denna faktor en av de viktigaste betingel­serna för en fortsatt ekonomisk expansion i vårt land.

Strukturutvecklingen har i vårt land på ett internationeUt unikt sätt kunnat ske med anslutning från alla berörda parters sida. En förutsätt­ning för att medborgarna skall acceptera de nödvändiga förändringarna som kan innebära utbildning tiU nytt yrke eller flyttning tiU annan ort, är att löntagarna genom sina organisationer Och samhäUet genom sina insatser inom bl. a. arbetsmarknads- och regionalpolitiken kan hävda löntagarnas intressen och tryggheten i sysselsättningen. De förslag om ökat medbestämmande i arbetslivet som regeringen nyligen lagt fram syftar lill alt ytterUgare bredda och fördjupa samarbetet mellan lönta­gare och företagsledning. Det ansvar, intresse och engagemang de an­ställda har i företagens utveckling får härigenom ökad betydelse.

Under fömtsättning att produktiviteten kan fortsätta att öka i den av utredningen beräknade takten bUr den möjliga tUlväxttakten för BNP, vid oförändrad veckoarbetstid, i genomsnkt ca 3 % per år. Det är denna tillväxt i produktionen som på grundval av våra politiska värderingar skall fördelas på olika användningsområden.

En första utgångspunkt för denna resursfördelning är att balansen i utrikesbelalningarna skall återställas. Utredningen har förutsatt att detta skall ske tUl 1980. Till denna bedömning anslöt jag mig redan i årets fi­nansplan. Också finansutskottet har i sitt av riksdagen godkända ytt­rande anslutit sig tiU denna uppfattning. Samtidigt kan konstateras att underskottet i bytesbalansen 1975 blev mindre än som förutsetts drygt 6 miljarder kr. mot av utredningen antagna 8 å 9 miljarder kr. Det kan således bli möjligt att uppnå bytesbalansmålet med något mindre uppoffringar än utredningen antagit.

Skall vi under åren fram tiU 1980 kunna skapa balans i våra utrikes betalningar krävs inte endast att det nuvarande underskottet i handels­balansen elimineras utan även att varuexporten förmår kompensera för den fortgående försvagningen av vår tjänste- och transfereringsbalans. Sjöfartsintäkterna kommer sannolikt att i varje fall under de närmaste åren uppvisa en svag utveckling samtidigt som vi får räkna med ökande underskott på turist- och resebalansen. Genom u-landsbiståndet och först och främst våra snabbt växande räntebetalningar för den utländska upplåningen tilltar även underskottet på transfereringsbalansen. De nu föreliggande konjunkturutsikterna medför visserUgen att underskottet i bytesbalansen kommer att reduceras påtagUgt under 1976. Men denna förbättring är i huvudsak hänförlig tiU den internationeUa konjunktur­uppgången och den engångseffekt som uppstår vid utförsäljningen av de f. n. exceptionellt stora lagren.

Prop. 1975/76:150

12

I En återstäUd strukturell jämvikt i våra utrikesbetalningar under åren

fram till 1980 kräver enligt utredningen en årlig ökning av varuexporten på 79 % under hela perioden dvs. även sedan den nu inledda kon­junkturuppgången ebbat ut. En så kraftig exportökning förutsätter att svenskt näringsliv fortsatt kan hävda sig i en hårdnande internationell konkurrens och i en del fall även kan öka sina marknadsandelar. Därför blir det svenska näringslivets kostnadsutveckling och konkurrenskraft av avgörande betydelse för att uppnå bytesbalansmålet. Till denna fråga återkommer jag när jag diskuterar den ekonomiska politiken 197677.

En annan förutsättning för att exportindustrin och de importkonkur-rerande hemmamarknadsindustrierna skall kunna medverka i att åter­ställa bytesbalansen är att deras investeringar fortsätter att öka. För industrisektorn beräknar utredningen den nödvändiga genomsnitt­liga ökningen till 5 å 6 % om året, dvs. något snabbare än hittiUs under 1970-talet. Självfallet kan industriinvesteringarna till följd av bl. a. kon­junkturrörelserna komma att variera mellan åren, m.en den långsiktiga politiken bör enUgt min mening inriktas på en fortsatt snabb utbyggnad av vår industriella kapacitet. Detta inneb'är att den investeringsfräm­jande politik som har förts både under 1970-talet och tidigare kommer att fuUföljas med kraft. Den nödvändiga expansionen måste ske i såväl privata som statliga och kooperativa företag och den måste ske i företag av aUa storleksklasser.

Exporten och industriinvesteringarna måste sålunda ha sin självklara andel av det växande resursutryrnmet. YtterUgare visst utrym.me måste dessutom avsättas för vissa nödvändiga investeringar för näringslivet i övrigt, för bostäder och offentUg sektor. Det därefter tUlgängliga ut­rymmet står till förfogande för att i olika former användas till en ytter­ligare ökning av vår standard och välfärd.

Utredningen har redovisat två alternativ där konsumtionsutrymmet utnyttjas tiU att sänka veckoarbetstiden med 2,5 timmar. Tillväxttakten i ekonomin sjunker då till 2,5 % eller något därunder. Med hänsyn till att betalningsbalansmålet kvarstår oförändrat slår resursminskningen främst ut på konsumtionens ökningstakt. Detta innebär, som LO uttryc­ker det, en total stagnation i löneutvecklingen och./dler en socialpolitisk nedrustning. Detta torde enligt LO:s bedömning inte vara acceptabelt och knappast heller praktiskt genomförbart. Jag ddar LO:s och de flesta andra remissinstansers bedömning härvidlag och anser därför att dessa alternativ inte kan ligga till grund för den ekonomiska politikens ut­formning.

Utredningen har i alternativen soiu utgår från 3 % resurstillväxt stäUt valet mellan en prioritering av privat (alt. I) eller offentiig konsumtion (alt. 

II). 

Även om de av utredningen redovisade alternativen inte bör tolkas som preciserade anvisningar för två fullt utarbetade alternativa handlingsvägar 'är de dock av stort värde som underlag för en diskussion

Prop. 1975/76:150

13

om alternativa inriktningar av den ekonomiska politiken. Alternativen, som redovisas i följande tablå, har också utförligt diskuterats av remiss­instanserna.

Alt. I

Alt. II

BNP

Privat konsumtion

Offentlig konsumtion

3,2

2,9

3,0

2,0

1,5

2,9

Av värde när man bedömer de alternativa inriktningarna är naturligt­vis en kunskap om redan gjorda inteckningar i konsumtionsutrymmet. Vad först gäller den privata konsumtionen kommer antalet pensionärer att öka med drygt 3 % om året fram tiU 1980. Detta är en följd av dels pensionsåldersreformerna, dds förändringen i befolkningsstrukturen. Redan beslutade förmånsförbättringar inkl. de nu snabbt växande ATP-betalningarna beräknas ge pensionärerna som grupp en årlig real inkomstökning på nästan 5 %. Vidare har vid beräkningen av den möjliga tillväxten av BNP förutsatts en ökad förvärvsintensitet hos den aktiva befolkningen. Dessa nytillträdandes anspråk på löner utgör en yt­terligare inteckning i konsumtionsutrymmet. Slutligen måste utrymme avsättas för en ytterligare nödvändig förbättring av de lägst avlönades förhållanden.

När det gäller offentiig konsumtion har utredningen beräknat resurs­behovet för att upprätthålla oförändrad ambitionsnivå i offentlig sektor till 1,8 % per år, dvs. högre än det tillgängliga resursutrymmet enligt al­ternativ I. Delta alternativ skulle således kräva en viss begränsning av redan gjorda åtaganden.

Utredningens alternativ 

II 

utgår från kommunernas och landstingens långsiktsplaner (KELP och LKELP). Såväl Svenska kommunförbundet som Landstingsförbundet anser emellertid att även detta högre alternativ är lågt. Kommunförbundet pekar på behovet att förbättra vård och ser­vice för äldre och handikappade medan Landstingsförbundet särskilt pe­kar på långtidsvårdens stora behov. LO anger för sin del att alternativet 

II

med en snabbare utbyggnad av den offentliga sektorn ligger mest i linje med fackföreningsrörelsens mål. Även TCO pekar på betydelsen av insatser inom den offentliga sektorn.

KF och SACO/SR förordar snarast en inriktning som ligger mellan de båda alternativen. SACO/SR menar dock att man bör lägga sig relativt nära alternativet med en högre utveckling för privat konsumtion. LRF och Svenska handelskammareförbundet ansluter sig tämligen oreserverat till alternativet med högre privat konsumtion. SAF och Sveriges indu­striförbund menar att en fullt realistisk utveckling kan innebära ett låg-alternaliv för både privat och offentlig konsumtion.

För egen del vill jag 'anföra följande.

Prop. 1975/76:150

14

En given utgångspunkt vid den ekonomiska politikens utformning måste vara att den aktiva befolkning som åstadkommer resurstillväxten också får del av dess resultat i form av en ökad personlig konsumtion. En politik som innebär att den aktiva befolkningen under en hel femårs­period skulle få en i det närmaste oförändrad real inkomststandard samtidigt som det totala resursutrymmet växer med 3 % om året framstår inte som realistisk. Den skuUe skapa svåra motsättningar på ar­betsmarknaden, ge upphov tUl konflikter och påskynda inflationen. Den skulle också snabbt skapa spänningar gentemot de grupper som redan är tillförsäkrade en betydande årlig standardstegring. En sådan politik kan och bör inte föras.

Samtidigt är det uppenbart att behoven inom vård och service på den offentliga sektorn är mycket stora. Det ligger i linje med regeringens po­litik att söka tiUgodose dessa behov. Solidariteten meUan generationerna kräver uppoffringar av de aktiva till förmån för åldringarna och barnen.

Det tillgängliga resursutrymmet, som jag har bedömt det i det före­gående, tUlåter inte både en snabb privat standardstegring och en snabb offentlig konsumtionsökning. Inte heller bedömer jag det möjligt att ensidigt satsa på endera sektorn. Politiken måste därför inriktas på en av­vägning mellan utredningens alternativa inriktningar. Det innebär att i och för sig angelägna reformönskemål och standardförbättringar får ge­nomföras stegvis och på sikt. Utbyggnaden av kommunernas och lands­tingens service får anpassas med hänsyn till detta. Detsamma gäller den statliga verksamheten. Det finns således inget utrymme för en lättsinnig överbudspolitik. Samtidigt innebär det att privat konsumtions- och standardhöjning får begränsas med hänsyn till behoven inom den of­fentliga sektorn och då kanske frjimst inom vårdsektorn.

Vid sidan av redan gjorda åtaganden, bl. a. beträffande barnomsor­gen, framstår det som nödvändigt att prioritera långtidssjukvården för de äldre. Behovet av en utbyggd långtidsvård är dokumenterad i lands­tingens utbyggnadsplaner. Takten i genomförandet får emellertid bli be­roende på det ekonomiska utrymmet. Kostnadsutvecklingen på detta, lik­som på övriga angelägna samhällsområden får också ingå vid den sam­lade bedömning som måste göras av kommunernas och landstingens ut­gifter och inkomster.

Vi står alltså inför svåra awägningsproblem när den ekonomiska po­litiken skall utformas under resten av 1970-talet. Ansvar och solidaritet kommer att krävas av alla grupper i vårt samhälle om vi även på längre sikt skall lyckas förverkliga vårt viktigaste mål, nämligen att inom ra­men för en stabil ekonomi värna människornas rätt till arbete och social trygghet.

Jag har hittills uppehållit mig vid den reala resurstillväxten och dess fördelning. Emellertid måste också de finansiella aspekterna av den skis­serade utveckUngen beröras.

Prop. 1975/76:150

15

Det nuvarande underskottet i bytesbalansen återspeglar det förhållan­det att sparandet inom den svenska ekonomin totalt sett är otillräckligt. Vi kompenserar tillfälligt detta bristande sparande med en upplåning i utlandet. Som jag tidigare har anfört kan detta förhållande inte tillåtas fortsätta över en längre tid utan balansen i våra utrikes betalningar mås­te återstäUas. Detta leder då ofrånkomligt tiU att sparandet i vår ekono­mi mäste öka.

Utredningen har sökt bedöma inom vilken sektor detta ökade sparande skall ske. Den framhåller att den förutsedda och eftersträvade inves­teringsexpansionen inom näringslivet inte rimligen kan förenas med ett ökat sparande inom denna sektor; tvärtom kan man inte utesluta att näringslivets självfinansiering ytterligare sjunker något. Vidare kon­staterar utredningen att hushåUens sparande i dag har nått en exceptio­nellt hög nivå, inemot 10 %. I ett läge där den privata konsumtionen måste växa i långsammare takt än under de senaste åren verkar därför en ökning av hushållens sparkvot mindre sannolik. I absoluta tal skulle dock hushållens sparande fortsätta att öka men dock inte i en takt som kan åstadkomma den för hela nationen nödvändiga sparökningen. I takt med ökade pensionsutbetalningar väntas också AP-fondens spa­rande öka allt långsammare, ett förhållande som för övrigt redan har manifesterats. Härutöver återstår endast den offentliga sektorn och det är alltså inom denna som det ökande sparandet måste åstadkommas. Enligt långtidsutredningen skulle således det finansiella sparandet inom offentlig sektor behöva påtagligt förbättras under åren fram till 1980.

Den slutsats som kan dras av utredningens överväganden beträffande de statliga finansema är att budgetpolitiken måste präglas av en stark restriktivitet. Bl. a. måste stor försiktighet visas inför nya kostnadskrä­vande åtaganden på såväl inkomst- som utgiftssidan. Graden av nöd­vändig åtstramning får emdlertid bedömas successivt mot bakgrund av den ekonomiska utvecklingen.

Det är mot bakgrund av de här redovisade perspektiven för återsto­den av 1970-falet som årets långtidsbudget (bilaga 2) för åren 1976/77 1980/81 måste ses. Långtidsbudgeten är en konsekvensberäkning för statsutgifterna av redan fattade beslut och gällande normer. Den inne­fattar således varken några nya reformer eller några standardhöjningar för pågående verksamhet. Likväl ökar statsutgifterna enligt långtidsbud­geten med i genomsnitt 2 % per år i fasta priser. Ökningstakten för det första prognosåret, budgetåret 1977/78, är ännu högre, nämligen 3,8 %. Inkomstöverföringarna till hushåll och kommuner m. fl. ökar ännu snabbare. Men även konsumtionsutgifterna, som innebär direkta inteck­ningar i det realt disponibla utrymmet, ökat med 2,5 % till budgetåret 1977/78. Detta är väsentligt mer än som har förutsetts för statlig kon­sumtion i långtidsutredningens högre alternativ för offentlig konsum­tion.

Prop. 1975/76:150

16

Det är enligt min mening uppenbart att de statsfinansiella perspektiv och den reala efterfrågan som avtecknar sig i årets långtidsbudget yt­terligare understryker vikten av den tidigare förordade återhållsam­heten i finanspolitiken.

Långtidsutredningen har visat att förutsättningarna för en positiv ut­veckling av svensk ekonomi in mot 1980-talet är goda. Vår ekonomi är stark och det ankommer på oss själva att bygga vidare med ansvar och omdöme. Men en oansvarig och lättsinnig politik kan också snabbt slita ned vår ekonomis inneboende styrka. Exemplen från omvärlden vittnar om de konsekvenser en sådan politik får för sysselsättning och välfärd.

Den ekonomiska politiken måste alltid anpassas tUl ibland snabbt väx­lande förutsättningar. Likväl bör man nu kunna ange en huvudinrikt­ning för den ekonomiska politiken under återstoden av 1970-talet:

Målen för den ekonomiska politiken, syftande till full sysselsättning, ligger fast.

Särskilda insatser görs för att öka sysselsättningen och höja produkti­viteten.

Industriinvesteringarna och exporten prioriteras i syfte att skapa ba­lans i våra utrikes betalningar år 1980.

Kostnadsutvecklingen i svensk ekonomi måste begränsas och får inte komma i otakt med vår omvärld.

De förvärvsarbetande grupperna tillförsäkras en rimUg ökning av sin privata konsumtion. Ökningstakten får dock vägas mot de stora behoven inom den offentliga sektorn, i första hand vad avser service och vård för barn och pjnsionärer.

Den offentliga sektorns expansionsbehov liksom andra reformkrav får bedömas mot bakgrund av våra resurser under de närmaste kom­mande åren. Redan gjorda åtaganden inskränker möjligheterna att snabbt genomföra nya reformer.

Statens budgetpolitik inriktas på att på sikt bringa ned nuvarande budgetunderskott.

Det är med utgångspunkt i dessa grundläggande strävanden som poli­tiken för en stark ekonomi bör utformas.

3.2 Politik för en stark ekonomi

Den ekonomiska politiken har under 1974 och 1975 med framgång avvärjt det hot mot vår ekonomi som den djupa internationella kon­junkturnedgången utgjort. Vi har slagit vakt om de grundläggande rät­tigheterna för våra medborgare: arbete, social trygghet och välfärd. Sys­selsättningen har ökat kraftigt, produktion och industriinvesteringar har hållits uppe, hushållen har fått en snabb standardstegring samtidigt som den offentliga verksamheten fortsatt att byggas ut.

Vi kan nu se klara tecken på att den internationella konjunkturen har

Prop. 1975/76:150

17

börjat vända uppåt. Produktionen börjar ta fart inom OECD-länderna. Lageravvecklingen har upphört och efterfrågan återvänder på område efter område. Detta gäller även efterfrågan på våra exportprodukter som efter den kraftiga nedgången under 1975 visar tecken på att bli en expansiv faktor under 1976. Samtidigt är vår inhemska efterfrågan fort­farande klart uppåtriktad. I första hand gäller det den privata och of­fentiiga konsumtionen. Lagerinvesteringarna minskar däremot kraftigt.

Det är mot denna bakgrund som den ekonomiska politiken måste ut­formas. Den måste kännetecknas av en betydande fasthet som inte låter sig förenas med en lättsinnig löftespolitik. Endast en stram ekonomisk hushållning tryggar vår handlingsfrihet som nation och ger oss möjlighe­ter att också i fortsättningen stå emot verkningarna av kriser i vår omvärld.

Politik för full sysselsättning

Sysselsättningspolitikens utformning grundas på principen om allas rätt till arbete. Arbetslöshet är ett socialt ont och ett slöseri med både mänskliga och sociala resurser.

Regeringens sysselsättningspolitik är uppbyggd längs två handlingslin­jer. Den första huvudlinjen är att möta uppkommande arbetsmarknads­problem inne på arbetsplatserna. Av stor vikt i detta sammanhang är lagstiftningen om anställningstrygghet.

Lagstiftningens avgörande betydelse som stöd for syssdsättningspoUti-ken har klart dokumenterats under 197475. Företagen har vidare sti­mulerats att upprätthålla sysselsättningen genom frisläpp av investe­rings- och arbetsmiljöfonder samt genom lagerstöd och höjda bidrag för utbildning av anställda. Som ett led i denna politik beslutade regeringen i december 1975 att förlänga rätten att använda investeringsfonder un­der 1976 saml att införa en ny period med lagerstöd. Vidare höjdes den

1 januari 1976 bidraget till företag som utbildar i stället för att per-

mittera anställda till 8 kr./tim. Bidraget vid längre utbildningar fastställ­

des till 12 kr./tim. Regeringen lämnade vidare i februari 1976 ett bemyn­

digande till arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) att ge bidrag till kommu­

nerna med 20 % av kostnaderna för tidigardagda industribestäUningar.

För att stärka utvecklingen inom byggbranschen beslutade regeringen i december 1975 att tidigarelägga statiiga byggen för 300 milj. kr. och öka skolbyggnadsramen med 100 milj. kr. För att öka beredskapen inom byggbranschen har regeringen vidare föreslagit att statliga bidrag med 50 % skall kunna utgå för projektering av flerfamUjshus och områden med blandad bebyggelse samt att 30 milj. kr. anvisas för ökad projekte­ring av statliga byggnader.

Som en följd av den internationeUa konjunkturuppgången föratses nu en snabb ökning av den svenska exporten. Detta innebär att de insatta

2   Riksdagen 1975176. 1 saml Nr 150

Prop. 1975/76:150

18

stimulansåtgärderna successivt kan avlösas av den växande utländska ef­terfrågan. Den personal som varit under utbUdning kommer åter att kunna sättas in i produktionen och de extra lager som byggts upp kom­mer att successivt kunna avvecklas. Effekten av den ökande exportefter­frågan kan emellertid inom vissa branscher och företag förv'äntas ske med viss eftersläpning. Särskilt verkstadsindustrin påverkas erfarenhets­mässigt något senare av konjunkturuppgången. Flertalet av de insatta stimulansåtgärderna löper under hela år 1976. För vissa företag som re­dan uppbär lagerstöd upphör detta emellertid den 30 juni 1976. Rege­ringen har därför i dag beslutat cm en ny lagerstödsperiod för tiden den 1 juli den 31 december 1976. Såvitt nu kan bedömas bör någon ny lagerstödsperiod inte bli aktuell vid utgången av denna period.

Inför den förestående konjunkturuppgången måste inriktningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna gradvis ställas om. Ambitionen bör således sättas högre än bibehållen sysselsättning i företagen. Företagen bör så långt möjligt tidigarelägga kommande nyrekryteringar. En sådan poUtik bidrar förutom till högre sysselsättning även tUl att skapa fömt­sättningar för en bättre balanserad expansion under konjunkturuppsving­et genom att ökningen i efterfrågan på arbetskraft kan utjämnas. I linje med denna politik har åtgärder redan satts in. Fr. o. m. den 1 januari 1976 kan bidrag med 15 kr./tim. utgå till företag som utbUdar en tidi­gare anstäUd och samtidigt rekryterar en fast anställd ersättare. Rege­ringen beslutade vidare i mars 1976 att bidrag, med upp tiU 10 kr./tim., kan utgå till företag som anställer arbetslösa ungdomar under 20 år. Även de statliga affärsverken har fått extra resurser för tidigareläggning av sin personalrekrytering med syfte att i första hand nyanstäUa ung­domar. Genom beslut av regeringen har postverket, televerket, statens järnvägar, statens vägverk, sjöfartsverket och Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut tidigardagt planerade anställningar under de tre sista kvartalen i år till den 1 april.

Den andra huvudlinjen i sysselsättningspolitiken är att stödja dem som trots allt blir arbetslösa eller som är nytillträdande på arbetsmark­naden och har svårt att få arbete. Som ett led i denna del av politiken anvisade regeringen i december 1975 ytterligare 300 milj. kr. till bered­skapsarbeten. Statsbidragen tUl vissa arbetsintensiva kommunala bered­skapsarbeten har höjts tUl 75 %. I detta sammanhang bör vidare noteras att möjligheterna finns att öka mtagningarna tUl arbetsmarknadsutbild­ningen.

Inte minst som en följd av de särskilda sysselsättningspolitiska åtgär­der som satts in har ungdomsarbetslösheten sjunkit kraftigt. Således upp­gick den till 3,8 % 1975 mot 5,7 % 1972. Likväl är ungdomsarbetslös­heten alltjämt högre än genomsnittet. Samhället måste därför allt fram­gent med kraft gripa sig an frågan om de ungas sfållning på arbets­marknaden genom att erbjuda utbUdning, praktik och arbete.

Prop. 1975/76:150

19

En rad insatser har gjorts i detta syfte. Åtgärder har således beslutats för att bereda ungdomar sysselsättning inom såväl den statliga och kom­munala sektorn som inom det privata näringslivet. Inom den statliga sektorn har antalet praktikplatser ökat från drygt 1 000 i november 1975 tiU 5 000 i april 1976. I aprU var närmare 8 000 ungdomar under 25 år sysselsatta med beredskapsarbeten i kommunerna. Vidare utgår, som jag nyss nämnde, bidrag med upp tUl 10 kr./tim. till företag som anställer arbetslösa ungdomar. Även den s. k. 15-kronan har utformats med sär­skUd hänsyn till de ungas situation. Således föreskrivs att de ersättare som företagen anställer i första hand bör sökas bland ungdomar under 25 år.

Regeringen har vidare beslutat att förlänga försöksverksamheten med intensifierad arbetsförmedling för ungdom på 20 orter i landet till att gälla även andra halvåret 1976. Härigenom har 100 rutinerade arbetsför­medlare kunnat avdelas för särskUda ungdomsinsatser.

Slutligen har regeringen haft överläggningar med företrädare för så­väl kommuner som företag och organisationer om ungdomens sysselsätt­ningssituation i syfte att åstadkomma gemensamma insatser för att stärka deras möjligheter till praktik och arbete.

Även om effekterna av den begynnande internationella konjunktur­uppgången börjar göra sig märkbara i Sverige kan man inte utesluta att efterverkningarna av den tidigare djupa recessionen alltjämt kan på­verka vårt sysselsättningsläge. Insatserna för de arbetslösa och för de nytillträdande bör därför drivas vidare med kraft. Planeringsberedska­pen inför en möjlig försämring av sysselsättningsläget måste vara fort­satt hög. Förslag har nyligen lagts fram för riksdagen om en allmän be­redskapsbudget för nästa budgetår, som grundas på ett av AMS utarbe­tat förslag till investeringsreserv. Beredskapsbudgeten omfattar projekt till en kostnad av 1 870 milj. kr., vilket innebär en sysselsättningseffekt motsvarande ca 2 100 000 dagsverken. Samtidigt pågår inom regerings­kansliet ett kontinuerligt planeringsarbete för att bibehåUa och ytterli­gare höja den sysselsättningspoUtiska beredskapen. Med stöd av den av riksdagen beviljade finansfullmakten om 1 000 milj. kr. för innevarande och 1 500 milj. kr. för nästa budgetår har regeringen möjUghet att snabbt sälta in de åtgärder som en försämring av sysselsättningsläget skulle kräva.

Valet av sysselsättningspolitiska insatser under resten av 1976 bör emellertid i första hand ske mot bakgrund av den väntade konjunktur­uppgången även om beredskapen för att möta kvardröjande hot mot sys­selsättningen inom särskUda områden alUjämt måste vara hög. Såväl konjunkturbarometerundersökningarna som länsarbetsnämndernas rap­porter pekar på att en konjunkturuppgång är på väg. För den svenska exportindustrin som helhet' kan, som jag tidigare nämnt, en gynnsam utveckling förutses. Denna kan redan avläsas i en ökad orderingång till

Prop. 1975/76:150

20

företagen. Konjunkturuppgången inom verkstadsindustrin kommer dock, som jag tidigare nämnt, erfarenhetsmässigt senare än inom övriga branscher. Sammantaget skulle detta innebära att man inom de varupro-ducerande näringsgrenarna, efter ytterligare någon tid med dämpad ef­terfrågan på arbetskraft, successivt kommer att öka personalrekryte­ringen. Samtidigt kommer den offentliga sektorn att fortsätta att öka sin efterfrågan på arbetskraft.

Mot denna bakgrund bör sysselsättningspolitiken nu i ökande grad in­riktas mot åtgärder som underlätiar företagens personalrekrytering. Ge­nom att möjliggöra för företagen att i tid öka sin arbetskraft minskar man riskerna för en kostnadsuppdrivande kapacitetsbrist senare under konjunkturförloppet. De stora resurser som tillförts såväl arbetsmark­nadsutbildningen som helhet som den särskUda bristyrkesutbildningen kan nu sättas in med fuU kraft för att göra det möjligt för företag att på ett tidigt stadium under konjunkturuppsvinget tillgodose sitt behov av välutbildad arbetskraft. Utbildningskapaciteten kan vid behov ökas. TiU detta kommer att utbildningsbidragen höjdes kraftigt den 1 januari 1976 och att avsikten är att ytterligare höja dessa den 1 juli 1976. För branscher och sektorer med en fortsatt svag utveckling ligger den sys­sdsättningsstödjande politiken fast.

Politik för industriell expansion

För att återställa jämvikten i bytesbalansen måste vi stärka vår inter­nationella konkurrenskraft och öka exporten. Detta kräver en målmed­veten förnyelse och utbyggnad av den svenska industrin. En sådan ut­veckling är samtidigt en förutsättning för en full sysselsättning och för ökat välstånd.

Den svenska exporten sjönk 1975 som en följd av den djupa interna­tionella konjunkturnedgången. Det svenska näringslivet byggde då med statiigt stöd upp betydande lager som kan exporteras nu när konjunktur­uppgången kommer. Prognoserna pekar på en exportuppgång av 10 % 1976. Det innebär att svensk exjjort skulle öka snabbare än världshan­deln och därmed återta vissa marknadsandelar. Orsaken härtill är främst att söka i att den under 1975 extremt låga exporten av skogsprodukter nu åter skjuter fart. Det innebär en möjlig förbättring av handelsbalansen med nästan 5 miljarder kr. och av bytesbalansen med ca 3 mUjarder kr. Den kraftiga förbättringen i utrikesbalansen är emellertid delvis av en­gångsnatur och sammanhänger med avvecklingen av de stora exportlager som bl. a. med lagerstödets hjälp har byggts upp under 1974 och 1975. Den är alltså inte ett uttryck för att vi skulle ha tagit ett avgörande steg mot att återvinna den strukturella balans i våra utrikes affärer som vi förlorade i samband med oljekrisen. Härför kommer det att krävas fortsatta och målmedvetna ansträngningar.

Prop. 1975/76:150

21

Den svenska industrin förbättrade kraftigt sin konkurrensförmåga mot flertalet av konkurrentländerna under åren 197074. Under 197576 synes detta försteg komma att minska en del. Vissa länder med snabb kostnadsutveckling har kompenserat sin försämrade konkur­renskraft genom att låta sina växelkurser för sina valutor sjunka, i vissa fall kraftigt. Andra länder har dämpat sin kostnadsutveckling med andra medel, bl. a. genom att acceptera en mycket hög arbetslöshet. Att ånyo stärka vår industris konkurrenskraft inom ramen för den fulla syssel­sättningens politik blir därför en angelägen uppgift för den ekonomiska politiken.

Ett led i en politik för ökad konkurrenskraft är att begränsa kostnads­utvecklingen inom svensk ekonomi. Ett annat led i denna politik är att förnya och bygga ut vår industriapparat.

TUl följd av sviktande internationell efterfrågan var vår industrieUa kapacitet under 1975, trots lagerstödet, långt ifrån fuUt utnyttjad. Likväl låg industrins investeringsaktivitet kvar på mycket hög nivå. SärskUt ex­pansiva var byggnadsinvesteringarna, vilka i första hand återspeglar ka­pacitetshöj ande investeringar. Totalt sett låg investeringsvolymen inom industrin nästan 50 % över 1968 års nivå.

Investeringsviljan inom svensk industri avviker markant från vad som gällt i utlandet d'är industriinvesteringarna tämligen allmänt har minskat i vissa fall mycket kraftigt. Den höga investeringsaktiviteten återspeg­lar det svenska näringslivets tiUtro till styrkan i svensk ekonomi. Den återspeglar också insikten om att investeringsverksamhet under en av­mattningsperiod kan vara lönsam eftersom produktionskapaciteten då finns tillgänglig när konjunkturen vänder uppåt och efterfrågan på nytt stiger. Den höga investeringsaktiviteten är också resultatet av en fram­gångsrik ekonomisk politik inriktad på att just främja industrins in­vesteringar.

Industrins investeringsverksamhet är inte och kan inte enbart vara in­riktad på att öka produktionskapaciteten. Betydande investeringar måste nämligen också göras för att förbättra den inre och yttre miljön. Kort­siktigt kan detta visserligen innebära en viss press på den företagsekono­miska lönsamheten men det är kostnader som måste tas för att värna så­väl arbetstagarnas som vår allmänna miljö. En målmedveten förbättring av arbetsmiljön framstår också som nödvändig för att industrin fortsätt­ningsvis skall kunna rekrytera den erforderliga arbetskraften. Vad sär­skilt gäller den inre miljön har arbetsmiljöfonderna varit ett verksamt instrument för att finansiera en snabb och omfattande förbättring av lä­get i ett stort antal företag. Således hade arbetsmarknadsstyrelsen under liden januari 1975 februari 1976 meddelat 3 995 tiUstånd att utnyttja arbetsmiljöfonder tiU ett belopp av sammanlagt 1,2 mUjarder kr. Jag vill också erinra om de särskUda möjligheter till arbetsmiljölån som finns för mindre och medelstora företag.

Prop. 1975/76:150

22

Mera omedelbart lönsamma är de investeringar som företagen måste göra i energibesparande syfte. Erfarenheten har visserligen visat att man ibland med begr'änsade medel kan uppnå viktiga besparingseffekter men i allmänhet krävs omfattande och tidskrävande investeringar. Staten läm­nar omfattande bidrag för dessa ändamål. Enbart för de två budget­åren 1975/76 och 1976/77 uppgår anslagen för energibesparande åtgär­der inom industrin tUl 210 milj. kr.

Regeringen beslutade förra året, med stöd av en av riksdagen given fullmakt, att efter prövning i vaije särskilt fall sätta ned det maximala uttaget av energiskatt under tiden den 1 juli 1975 den 30 juni 1976 från 3 % till 1 % av försäljningsvärdet inom vissa särskilt energikrä-vande branscher. Det gällde bl. a. massa- och pappersindustrin, järn-och stålverk samt cementindustrin. Motivet för nedsättningen var dds konjunkturpolitiska, dels önskan att ge berörda industrier tid att ge pro­duktionen en mer energisnål utformning. Även om konjunkturupp­gången börjar manifesteras torde bägge motiven alltjämt ha bärkraft. Regeringen avser således att även för tiden den 1 juli den 31 decem­ber 1976 efter prövning i varje särskilt fall ge företag inom berörda branscher en nedsättning av energiskatten.

En förutsättning för att industrins investeringsvilja skall omsättas i faktisk investeringsaktivitet är att de finansiella resurserna finns till­gängliga. Ällm'änt sett har företagens likviditet varit mycket god under 1975 och är det också f. n. Detta har bl. a. åstadkommits genom en ex­pansion av kreditgivningen till företagen. Företagens likviditetssituation bör ytterligare förbättras när den tidigare höga lageruppbyggnaden inom vissa branscher övergår i en lageravveckUng. Då frigörs nämligen ytter­ligare medel. Detta kommer naturligtvis att få särskilt stor betydelse inom de branscher där konjunkturuppgången får sitt tidigaste genom­slag.

Av stor betydelse är också den förstärkning som sker av företagens eget kapital. Under 1975 uppgick de börsnoterade företagens nyemissio­ner till det höga beloppet 900 milj. kr. Såvitt nu kan bedömas kommer emissionsverksamheten under 1976 att ligga på en ännu högre nivå. AP-fondens fjärde fondstyrelse har genom vårriksdagens beslut att tUlföra aktieplaceringsverksamheten ytterligare 500 milj. kr. utan särskUda re­striktioner, möjlighet att aktivt bidra tiU företagens behov av nytt aktie­kapital.

Kreditpolitiken har varit och är alltjämt klart inriktad på att tillföra industrin allt erforderligt kapital. Stora belopp har bl. a. gått till finan­siering av näringslivets lageruppbyggnad. Företagens upplåning på ut­ländska lånemarknader har ocksä stimulerats. Detta har lett till en om­fattande upplåning utomlands. Samtidigt med att företagens finansie­ringssituation härigenom förbättrats har underskottet i bytesbalansen kunnat täckas och en ökning av valutareserven åstadkommas.

Prop. 1975/76:150

23

Av särskild betydelse för företagens investeringsfinansiering är till­gången på långt kapital. Den omläggning av kreditpolitiken som skedde våren 1975 med en höjning av den långa räntan möjliggjorde en kraftig expansion av kapitalmarknaden. Således kunde volymen industriobliga­tioner öka från ca 1,4 mUjarder kr. 1974 till ca 2,6 miljarder kr. 1975. Volymen bör kunna hållas på minst denna nivå också under 1976.

För små och medelstora företag är det statliga kreditstödet i form av hantverks- och industrUån samt industrigarantilån av stort värde. Under 1975 lämnades drygt 120 milj. kr. tUl företagen i form av hant­verks- och industrilån. Som lönegarantier lämnades ca 70 milj. kr. under budgetåret 1975/76. För budgetåret 1976/77 har föreslagits en så­dan anslagstilldelning att hantverks- och industrilånen kan utgå med ungefär samma belopp som under 1975. Garantilåneramen har föresla­gils höjd till 100 milj. kr. Det bör härjämte noteras att små och medel­stora företag i ett stort antal fall, utöver direktiån från företagar­föreningarna, i kombination härmed erhållit lån från Sveriges Investe-ring.sbank.

För de mindre och medelstora företagen är vidare mellanhandsinstitu­tens lånemöjligheter av avgörande betydelse. AB Industrikredit och AB Företagskredit kunde under 1975 kraftigt öka sin utlåning, till netto ca 750 milj. kr., brutto ca 1 miljard kr. Utiåningsökningen med 35 % var väsentligt snabbare än de totala kapitalmarknadsplaceringarna som ökade med 25 %. Ännu mycket snabbare var utlåningsökningen för Allmänna Hypoteksbanken. De mindre och medelstora företagen erhöll även krediter från Sveriges Investeringsbank i en omfattning som över­steg deras andel av de industriella investeringarna.

Mellanhandsinstituten har tUlförts kapital i sådan omfattning att nå­gon egentlig lånekö inte föreligger. Den balans av ärenden som finns återspeglar endast normal handläggningstid för en kredUansökan. Inget företag som bedömts kreditvärdigt har heller förvägrats lån. Jag räknar med att dessa institut kommer att tillföras medel i erforderUg omfatt­ning också under återstoden av 1976.

Riksdagen godkände tidigare i vår ett uttalande av finansutskottet (FiU 1975/76:20 s. 23) med vissa riktUnjer beträffande bl.a. AB In­dustrikredits, AB Företagskredits och AB Lantbrukskredits utlåningska­pacitet. Regeringen har delgett AP-fondens berörda styrelser riksdagens uttalande.

Sammanfattningsvis är kreditpolitiken således inriktad på att ge indu­strin erforderligt finansieringsutrymme. Upplåningsbehovet för indu­strins del synes dock inte komma att öka under innevarande år, trots växande fasta investeringar, eftersom lageruppbyggnaden kraftigt avtar. Den långfristiga upplåningen på svensk kreditmarknad torde likväl kom­ma att öka medan upplåningen i utlandet däremot på grund av mins­kande efterfrågan kommer att avta. Ett av målen för kreditpolitiken är

Prop. 1975/76:150

24

dock att den utländska upplåningen blir av sådan omfattning att bytes­balansens underskott täcks utan minskning av valutareserven.

Vid sidan av kreditpolitikens investeringsvänliga utformning har olika direkta statliga stödinsatser varit och är alltjämt av stor betydelse för den höga investeringsaktiviteten. Jag vill erinra om frisläppen av de aU­männa och särskilda investeringsfonderna samt arbetsmiljöfonderna. Utöver de 6,5 miljarder kr. som frisläpptes 1975 har under innevarande års två första månader frisläppts ytterligare ca en halv miljard kr. Vi­dare utgår extra investeringsavdrag med 10 % eller bidrag med 4 % för maskininvesteringar intiU utgången av innevarande år.

Den senaste investeringsenkäten som gjordes i februari 1976 tyder på att investeringsviljan nu skulle mattas något. Delta är i och för sig inte ägnat att förvåna med hänsyn till det f. n. relativt låga kapacitetsutnytt­jandet och tUl att konjunkturappgången vid enkättUlfället ännu var nå­got osäker. Det finns emellertid nu skäl anta att investeringsviljan suc­cessivt vänder uppåt i takt med att bl. a. den utländska efterfrågan till­tar.

Som jag tidigare har berört kan man anta att verkstadsindustrins efter-frågeläge kommer att vara svagt ännu någon tid. För att öka efterfrågan på verkstadsprodukter och samtidigt ge industrins investeringar ytterliga­re stimulans bör nu utgående extra avdrag för maskininvesteringar höjas från 10 % till 25 %. Bidraget bör då samtidigt höjas från 4 % till 10 %. Det förhöjda avdraget och bidraget bör utgå för anskaffningar gjorda under tiden den 1 majden 31 december 1976. Leverans bör ske senast den 31 december 1976. Jag räknar emellertid med att gällande dispens­regel bör kunna tillämpas generöst i det fall leverans av här aktuella maskininvesteringar på grund av leveranssvårigheter sker under första kvartalet 1977. Jag återkommer till denna fråga i det följande.

Jag räknar med att det kraftigt ökade stödet till maskininvesteringar som utgår under en klart avgränsad tidsperiod kommer att få en kraftig stimulanseffekt på näringslivets investeringar. Höjningen av bidraget för maskininvesteringar till 10 % kommer att få särskUd betydelse för de mindre och medelstora företagen som här får ett kraftigt stöd för en förnyelse och en utbyggnad av sin produktionsapparat. Den här för­ordade åtgärden förstärker således de insatser som görs på kreditpoli­tikens område och som jag tidigare berört. Härigenom har goda fömt-s'ättningar skapats för att gruppen av mindre och medelstora företag även fortsättningsvis skall kunna lämna sitt värdefulla bidrag till syssel­sättning och ekonomisk expansion.

Mot bakgrund av den förestående konjunkturuppgången finns det an­ledning att kort beröra investeringspolitikens uppläggning på något längre sikt. I ett läge med en markerad högkonjunktur blir det naturligt att avveckla det särskUda investeringsavdraget och -bidraget. Enligt nu föreliggande förslag sker detta i och med utgången av 1976. Dessutom

Prop. 1975/76:150

25

bör emellertid övervägas att upphöra med det generella frisläppet av de särskilda investeringsfonderna. Även frisläpp av de aUmänna investe­ringsfonderna kan i ett sådant läge komma att prövas mera restriktivt. Däremot anser jag att arbetsmiljöns förbättring har en sådan prioritet att arbetsmiljöfonderna bör bli tUlgängliga även fortsättningsvis. Vidare anser jag det olämpligt att som angetts i motioner tUl årets riksdag införa en investeringsavgift på industrins produktiva investeringar. Detta skulle strida mot den satsning på industriell produktion som jag angett i det föregående. Om en begränsning av investeringsaktiviteten blir erforderlig bör den i likhet med tidigare avse mindre prioriterad in­vesteringsverksamhet. Vidare bör även under en högkonjunktur kredit­politiken prioritera industrins investeringsverksamhet inom de ramar för den totala kreditgivningen som då är motiverad.

Den industriella förnyelsen och expansionen är av central betydelse för sysselsättning och bytesbalans. Den skapar också grundvalen för ökad välfärd och för en expansion av offentlig service.

Investeringspolitiken måste främja en fortsatt strukturomvandling av det svenska näringslivet så att personal och kapital utnyttjas effektivt. Endast härigenom kan vi hävda oss i en hårdnande internationell kon­kurrens och trygga en fortsatt välståndsökning. Men strukturomvand­lingen måste ske i socialt acceptabla former och den måste utnyttjas för att samtidigt förbättra den inre och yttre miljön.

Investeringspolitiken måste inriktas på att utjämna sysselsättningsmöj­ligheterna i olika delar av landet. En aktiv lokaliseringspolitik är ett vik­tigt instrument härför. Under perioden 19651975 har ca 1 200 före­tag fått sammanlagt 3,3 miljarder kr. i lokaliseringsstöd. För femårs­perioden 1973/741977/78 fastställdes en medelsram på 2,5 mUjarder kr. för det regionalpolitiska stödet. I årets budgetförslag har tagits upp en ökning av medelsramen för det regionalpolitiska stödet med 1 500 milj. kr. Riksdagen har nyligen beslutat enligt förslaget. Inte minst de mindre och medelstora företagen kommer att dra fördel av denna sats­ning.

Investeringspolitiken inriktas på en kraftfull utbyggnad av basindu­strierna med sikte på en vidareförädling av våra skogs- och malmtiUgång-ar. Samverkan bör därvid kunna ske meUan statliga och privata företag till gagn för hela samhäUsekonomin. Detta kan t. ex. aktualiseras inom järn- och stålindustrin.

Staten bör vara beredd att agera kraftfullt för att i samverkan med företagen sanera branscher där konjunkturen eller andra omständig­heter skapar krissituationer. Så avses ske inom varvsindustrin.

En tryggad energiförsörjning är grunden för all industriell verksam­het. Energipolitiken inriktas på att samtidigt främja energisparande och trygga erforderliga energileveranser.

Investeringspolitiken inriktad på att främja små, stora och medel-

Prop. 1975/76:150

26

stora företag, privata, statliga och kooperativa företag intar således en central roll vid utformningen av den ekonomiska politiken.

Kampen mot inflationen

Sverige har, i likhet med vår omvärld, under åren 1974 och 1975 drabbats av en hög inflationstakt. Under 1974 steg konsumentprisindex med 10,5 % och under 1975 med ca 10 %. Större delen av dessa pris­stegringar kan emellertid direkt eller indirekt återföras på den internationella inflationen. Vår ekonomis stora öppenhet gör att vi inte utan mycket stora ekonomisk-politiska ingrepp kan avskärma oss från en allmän, intemationell prisuppgång.

De svenska prisstegringarna var för åren 197475 sammantagna läg­re än i vår omvärld. I flera för vår utrikeshandel betydelsefulla länder, bl. a. Förbundsrepubliken Tyskland och Förenta staterna, ligger emel­lertid inflationstakten nu klart lägre än tidigare. Den tenderar också att dämpas ytterligare, om än till priset av en fortfarande mycket hög ar­betslöshet. I vissa andra länder med en klart högre inflationstakt än ge­nomsnittet har man sökt motverka prisstegringarnas effekter på konkur­renskraften med växelkursförändringar. För att ge effekt kräver denna politik emeUertid att medborgarna accepterar den åtföljande standard-s'änkningen. Denna väg kan inte bli aktuell för vår dd. För att värna vår internationella konkurrenskraft blir därför kampen mot inflationen av central betydelse. Vi måste få ned inflationstakten till en klart lägre nivå än vi har tvingats acceptera under senare år.

I vissa länder har man sökt neutralisera inflationens effekter på in­komstfördelning, m. m., genom ett utbyggt system av indexregleringar. Erfarenheten visar att en sådan utbyggd indexreglering snarare påskyn­dar inflationsprocessen. Det har också visat sig att man efter ett tag tvingats modifiera eller helt överge sådana indexreglerade system. Dessa erfarenheter manar således inte till efterföljd.

För vår del har indexreglering i huvudsak begränsats tUl pensionsför­månerna. I detta fall har vi specieUa sociala skäl för den utfärdade in­dexgarantin. Gjorda undersökningar visar också att vi härigenom kun­nat tillförsäkra pensionärsgrupperna en fuUgod kompensation för inträf­fade prisstegringar. En indexreglering utbyggd tiU andra områden skulle emellertid inte lösa inflationens problem. Kampen mot inflationen måste sättas in för att förhindra prisstegringar och får inte bli ett passivt ac­cepterande av inflationens verkningar med sociala orättvisor på många områden, snedvriden prisbildning och försvagad internationeU konkur­renskraft.

Kampen mot inflationen måste föras på bred front och under med­verkan av aUa grupper i samhället. Regeringen tog därför, i enlighet med riksdagens beslut i slutet av 1975, initiativet till överläggningar

Prop. 1975/76:150

27

med de politiska partierna och riksbanken i syfte att skapa en bred samling kring ett anti-inflationsprogram. I överläggningarna deltog även S.\F och SACO/SR. LO och TCO avböjde däremot att delta under hänvisning till att sådana överläggningar kunde binda de fackliga or­ganisationernas avtalsfrihet.

Ett viktigt element i ett anti-inflationsprogram är att skapa förutsätt­ningar för en lugn avtalsrörelse inför 1977. Det är därför beklagligt att opposhionspartierna inte var beredda att diskutera en skatteomläggning med detta syfte. Inte heUer lyckades man nå enighet i övrigt om ett pro­gram för att begränsa prisstegringarna. De av riksdagen begärda över­läggningarna mellan de politiska partierna har således inte lett till det eftersträvade resultatet. Överläggningarna gav dock vid handen att re­geringens uppfattning om nödvändigheten av en politik som hejdar inflationen delas av de i överläggningarnas slutskede deltagande par­tierna.

Vid överläggningarna lade regeringen fram sju punkter som underlag för ett program för åtgärder mot inflationen. De sju punkterna var följande:

Återhållsam kostnadsutveckling

Skatteomläggning

Front mot överbuden

Prisövervakning

Aktiv arbetsmarknadspolitik

Stimulans av investeringar, sparande och en hög produktivitet

Fast valutapolitik

Det är med utgångspunkt i dessa sju punkter som regeringen anser att kampen mot inflationen bör föras.

Ett oeftergivligt krav är att finanspolitiken ges en sådan utform­ning att den inte driver fram ytterligare pris- och kostnadsstegringar. Finanspolitiken måste ha den restriktivitet som fordras för att skapa balans i samhällsekonomin. En oansvarig löftespolitik med utgifts­ökningar som saknar täckning tenderar att förvärra inflationen och måste därför bestämt avvisas.

Ett ytterligare krav är att vår inhemska kostnadsstegring dämpas. Ett viktigt element härvidlag är att avtalsrörelsen 1977 kan genomföras inom de ramar som sätts av det samhällsekonomiska resursutrymmet. Därvid har skattepolitikens utformning sin givna roll.

Såväl 1974 som 1975 beslutades skatteomläggningar som fick sin givna betydelse för lönerörelserna 1975 och 1976 genom att skatteom­läggningarna var tillstyrkta av de fackliga huvudorganisationerna. I överenskommelserna med regeringen deltog folkpartiet och 1975 även centerpartiet. Inför 1977 års avtalsrörelse framstod det som nödvändigt för såväl regeringen som de fackliga huvudorganisationerna att åstad­komma en  ny skatteomläggning.  Eftersom   1972  ärs skatteutredning

Prop. 1975/76:150

28

anmält att den inte skulle bli färdig med sitt förslag till en mera ge­nomgripande omläggning i tid för att påverka 1977 års skatter måste lösningen bli av provisorisk karakfår.

Skatteförslagets utformning har tiUstyrkts av styrelserna i LO och TCO. Förslaget innebär att den direkta statsskatten sänks med 1 950 kr./år för de breda löntagarskikten. De största procentuella skattesänk­ningarna sker i de lägre inkomstskikten. Marginalskatten sänks i in-komstiägen upp till 50 000 kr.

Skattereformen innebär en minskning av statsinkomsterna med drygt 5 miljarder kr. Inkomstbortfallet kompenseras av en ökning av arbetsgi­var- eller socialförsäkringsavgifterna med 3 %. De fackliga organisatio­nerna har uttalat att de vid utformningen av sina lönekrav kommer att beakta att en del av utrymmet konsumerats av de höjda avgifterna.

För löntagare i genomsnittliga inkomstlägen innebär skatteomlägg­ningen en ökning av de disponibla inkomsterna som motsvarar en löne­stegring med 810 %. Genom att detta åstadkoms med en kostnadsök­ning för arbetsgivaren på endast ca 3 % verkar omläggningen klart d'äm-pande på kostnadsutvecklingen. Skatteomläggningen innebär vidare en markant sänkning av marginaleffekten på inkomstökningarna 1977.

Proposition om skatteomläggningen kommer att föreläggas 1976/77 års riksdag.

Ansvaret att stabUisera kostnadsutvecklingen är emeUertid icke alle­nast en sak för löntagarna och deras organisationer utan alla grupper som genom sina krav och åtgärder påverkar prisutvecklingen måste ålägga sig återhållsamhet. Som jag framhöll i årets finansplan gäller detta bl. a. producenter, företag och kapitalägare i allmänhet.

Regeringen har därför senast under början av 1976 ingripit med prisstopp när tendenser till omotiverade prisstegringar har kunnat obser­veras. De prisövervakande myndigheterna följer nu utvecklingen med skärpt vaksamhet. Regeringen kommer inte att tveka att ingripa med er­forderliga åtgärder om omotiverade prisstegringar skulle uppenbara sig på andra varuområden.

Av särskild betydelse för hushållen är prisutvecklingen vad gäller hy­ror och livsmedel.

Den statiiga bostadsfinansieringspolitiken innebär att kapitalkostna­den för flerfamUjshus i nyproduktionen till mer än h'älften subventione­ras med statsmedel. Även statsbdånade egnahem åtnjuter kraftiga sub­ventioner. BostadstiUäggen innebär för många barnfamiljer och familjer utan barn en ytterUgare betydande subventionering av bostadskostnaden. Genom den förbättring av bostadstilläggen som föreslagits (prop. 1975/76: 145) kommer effekten av stegrade bostadskostnader att ytterli­gare begränsas. Summan av statliga subventioner i form av räntebidrag och bostadstiUägg uppgår nästa budgetår till drygt 4 miljarder kr.

De viktigaste livsmedlen är sedan december 1972 underkastade pris-

Prop. 1975/76:150

29

stopp. Totalt satsas över statsbudgeten närmare 3 miljarder kr. på oUka former av prisstöd för livsmedel budgetåret 1976/77. Detta innebär stora kostnadsbesparingar av betydelse främst för barnfamiljer, pensionärer och låginkomsttagare. Jag vill exempelvis erinra om att subventionerna innebär att priset på en liter mjölk uppgår till ca 1,45 kr. Utan subven­tionering skulle priset vara ca 2,70 kr. Jag vill samtidigt erinra om att jordbrukarna enligt gällande jordbruksöverenskommelse den 1 juli 1976 skall kompenseras för inkomstutvecklingen för andra befolkningsgrup­per samt för inträffade kostnadsstegringar. De prisövervakande myndig­heterna får en viktig uppgift i att begränsa prisgenomslaget till den di­rekta effekten av justeringar i producentledet.

Den allmänna kostnadsnivån i samhäUet påverkas också, som jag be­rörde inledningsvis, av importprisstegringarna. Den mera dämpade kost­nadsutvecklingen i vår omvärld bör innebära att pristrycket utifrån minskar. Vidare innebär vår valutamässiga anknytning inom ramen för den s. k. valutaormen tUl länder med i genomsnitt klart fallande takt i pris- och kostnadsstegringen en viktig faktor som bidrar tiU att dämpa kostnadsstegringen hos oss.

Av stor belydelse för den fortsatta kostnadsutvecklingen blu: också att förnyelsen och effektiviseringen inom näringslivet drivs vidare med kraft. En snabb höjning av produktiviteten begränsar kostnadsstegring­arna i produktionen samtidigt som de skapar grundvalen för en fortsatt standardstegring. Även arbetsmarknadspolitikens olika medel då i första hand arbetsmarknadsutbildningen och de rörlighetsstimulerande åtgärderna kan bidra till att dämpa kostnadsstegringarna, bl. a. ge­nom att förhindra uppkomsten av kostnadsuppdrivande flaskhalsar på arbetsmarknaden. Jag vill i detta sammanhang peka på att den indu­striella utbyggnad, den företagsutbildning och den lageruppbyggnad som skett under den internationella lågkonjunkturen nu när efterfrågan åter ökar på motsvarande sätt kommer att motverka inflationen.

Det finns inga enkla patentlösningar i kampen mot inflationen. Den kräver en bred samverkan mellan olika grupper i vårt samhälle. Rege­ringen kommer att föra den kampen vidare med kraft i förvissningen om att inflationen successivt kan begränsas om vi alla visar ansvarskänsla och omdöme.

Politik för en ekonomi i balans

Det svenska välfärdssamhäUet har successivt byggts ut genom ett mål­medvetet och genomtänkt reformarbete. Önskemålen om fortsatta refor­mer pä olika områden är många. Det gäUer bl. a. barnomsorgen, sjuk­vård och åldringsvård, familjepolitikenj vuxenutbUdningen och insat­serna på miljöområdet. Det gäller en femte semestervecka och kortare arbetstid. Men aUa önskemål om reformer kan inte tiUgodoses på en

Prop. 1975/76:150

30

gång utan de kan endast genomföras i den takt som våra ekonomiska möjligheter medger.

Årets budgetförslag, som nu behandlas av riksdagen, innebär att nya viktiga steg tas i reformpolitiken. Sålunda sänks pensionsåldern tiU 65 år och möjligheter öppnas för delpension i åldrarna 6065 år. Takten i standardutvecklingen för folkpensionärer ökar genom en förbättring av pensionstillskotten. En kraftig förbättring sker av bostadstiUäggen till barnfamiljer och andra. Ett program för 100 000 daghemsplatser och 50 000 fritidshemsplatser börjar genomföras. Föräldraförs'äkringen byggs ut. En reformering av skolans inre arbete påbörjas. Lokaliserings­politiken får kraftigt ökade resurser. Stora belopp avsätts för att trygga sysselsättningen i varvsindustrin. Den statliga företagsgruppen tillförs resurser för en fortsatt utbyggnad av våra basindustrier.

Statsbudgeten för nästa budgetår beräknas nu uppvisa ett underskott på ca 11,9 mUjarder kr. Detta är ett underskott av ungefär samma stor­lek som förutsågs i budgetpropositionen. Jämfört med innevarande budgetår, som nu beräknas uppvisa ett underskott på ca 10,1 miljarder kr., blir det dock en saidoförsämring på ca 1,8 miljarder kr.

Så länge konjunkturuppgången inte har gett fullt utslag i svensk eko­nomi får en sådan budgetförsvagning accepteras. Det står emellertid fullt klart att ett tiUskott av nya reformer och nya åtaganden som saknar täckning i motsvarande inkomster skulle leda till en icke acceptabel budgetförsvagning och utgöra ett hot mot den samhällsekonomiska ba­lansen.

Också de kommunala finanserna är utsatta för trycket från reform­ambitionerna. I syfte att göra det möjligt för kommuner och landsting att fullfölja sina planer med begränsade skattehöjningar träffade rege­ringen våren 1975 en överenskommelse med kommunerna om ett sär­skUt statsbidrag på 600 milj. kr. för vart och ett av åren 1976 och 1977. Kommunförbunden förband sig därvid att verka för att begränsa de kommunala skattehöjningarna till sammanlagt 1 kr. för bägge åren. Skattehöjningarna 1976 för kommuner och landsting blev 88 öre. Det återstående skatteutrymmet uppgår således tiU 12 öre.

I enlighet med överenskommidsen har överläggningar nu ägt rum mellan regeringen och kommunförbunden om den ekonomiska utveck­lingen sedan överenskommelsen träffades och om villkoren för den kommunala ekonomin 1977. Den kommunala konsumtionen ökade mycket starkt 1975 eller med 5,6 %. För innevarande år blir ökningen ca 4 %. Även för 1977 förutser de kommunala planerna en kraftig vo­lymökning. Den kommunala ekonomin uppvisade ett kraftigt underskott 1975 och någon avgörande förbättring förutses inte för 1976. Enligt re­geringens bedömning bör emellertid den kraftiga ökningen av skatteut­betalningarna 1977 i kombination med en dämpad kostnadsutveckling medföra en klar förbättring av de kommunala finanserna. Då underla-

Prop. 1975/76:150

31

get för en mera slutlig bedömning ännu saknas har emellertid parterna kommit överens om att fortsätta överläggningarna i augusti i år.

De angelägna vård- och omsorgsbehoven för barn, sjuka och åld­ringar ombesörjs i allt väsentligt inom den kommunala sektorn. Denna sektor kommer därför att även framöver få ta en stor del av det till­gängliga reformutrymmet i anspråk. Som jag utvecklat i samband med diskussionen om en mer långsiktig ekonomisk strategi måste emeUertid i en balanserad ekonomi också de kommunala ambUioncrna begränsas av det reala resursutrymmet. Det förstärker kraven på noggrann kostnads­kontroll och en effektiv prioritering i den kommunala utgiftspolitiken.

De svenska hushållen beräknas i år för tredje året i rad kunna öka sin konsumtion med ca 3 %. I en tid när levnadsstandarden sjunkit i många industriländer har vi alltså lyckats såväl genomföra angelägna sociala reformer som kontinuerligt öka medborgarnas konsumtionsstandard. Samtidigt har hushållens sparande fortsatt att öka.

Ett fortsatt högt hushållssparande utgör en viktig betingelse för sam­hällsekonomisk balans under de närmaste åren. Det är bl. a. mot den bakgrunden sparavdraget vid beskattningen höjts fr. o. m. 1976 års taxe­ring. Sparavdraget är nu 1 600 kr. för makar. Det innebär att om ma­karna sparat 25 00030 000 kr. på sparkonto eller i aktier så blir av­kastningen normalt skattefri. Jag viU också erinra om den sparstimulans som finns i det allmänna lönsparandet, sparobligationerna och pre­mieobligationerna. Ett betydande sparande sker också inom ramen för egnahemsbyggandet.

För innevarande år beräknas hushåUssparandet sjunka något från den exceptionellt höga nivå som uppnåddes 1975 hushållens sparkvot var då närmare 10 %. Jag räknar emeUertid även fortsättningsvis med ett högt hushållssparande.

3.3 Den ekonomiska utvecklingen 1976

Den ekonomiska utvecklingen i Sverige kommer att i år präglas av den internationella konjunkturuppgång som jag har redovisat i det föregåen­de. Det innebär bl. a. att exporten på nytt blir en expansiv faktor i vår ekonomi. Samtidigt kommer de stora lager som byggdes upp i efterfrå-gestödjande syfte 197475 att verka dämpande på produktionsupp­gången i ekonomin. Den inhemska efterfrågan, exkl. lager, beräknas emellertid öka klart snabbare än 1975.

Sammantaget innebär detta att tUlväxten i vår ekonomi 1976 blir klart starkare än 1975. Bruttonationalprodukten skulle, mätt från använd­ningssidan, öka med 2 % 1976 mot 0,6 % 1975. Mätt från produktions­sidan blir talen något lägre, 1,8 % 1976 mot 0,2 % 1975. Bytesbalansen skulle förbättras markant och uppvisa ett underskott på 3,6 miljarder kr. mot 6,4 mUjarder kr. 1975.

Prop. 1975/76:150

32

Vid en internationeU jämförelse kan ökningstakten i den svenska eko­nomin 1976 förefaUa något låg. Man bör emellertid vid en sådan jäm­förelse också beakta den negativa ekonomiska utvecklingen i vår om­värld 1974 och 1975. En internationeU jämförelse som beaktar den samlade tillväxten åren 197376 visar således att den svenska tillväx­ten varit väsentligt snabbare än den genomsnittliga inom OECD-om­rådet.

En mera detaljerad genomgång av den ekonomiska utvecklingen 1976 redovisas i den reviderade nationalbudgeten (bilaga 1). Jag vill emeller­tid här redovisa vissa huvuddrag i den förutsedda utvecklingen.

Investeringarna exkl. lager förväntas ligga något lägre 1976 än 1975. Minskningen kan i sin helhet återföras till bostadsbyggandet som beräk­nas minska med 10 % i volym. Avgörande betydelse härvidlag har den låga igångsättningen 1975 ca 50 000 bostäder som sätter sin prägel på byggnadsvolymen 1976. Igångsättningen 1976 väntas stiga till knappt 60 000 lägenheter, vilket väl motiveras av bostadsbehovet på längre sikt. Den svaga igångsättningen under senare år har nämligen lett till att an­talet outhyrda lägenheter nu klart minskar.

De statliga investeringarna väntas öka kraftigt 1976. Detta hänger bl. a. samman med de sysselsättningsfrämjande åtgärder som har satts in under hösten 1975 och i början av detta år. Flera av åtgärderna riktar sig också mot de kommunala investeringarna, som bl. a. tUl följd härav väntas stiga med 3 %. Jag kan bl. a. erinra om att statsbidraget till byg­gande av daghem och fritidshem har höjts från 7 500 kr. per plats till 12 000 kr. per plats under 1976. Vidare har de kommunala beredskaps­arbetena utökats och byggandet av skolor har tilltagit.

Näringslivets investeringar förutses vara i huvudsak oförändrade 1976. Mot bakgrund av konjunkturuppgången och det förstärkta stödet till maskininvesteringar, som jag har förordat I det föregående, bedöms industriinvesteringarna komma att hävda sig väl i förhållande till 1975 års höga nivå. Handelns investeringar bedöms komma att öka kraftigt.

Som jag nämnde inledningsvis förutses en kraftig omsvängning i lager­investeringarna. Lageruppbyggnaden var kraftig såväl 1974 som 1975. Sammanlagt uppgick lagerökningen de bägge åren till ca 15 mUjarder kr. De extremt stora lagren kommer nu att successivt återgå tUl en mer normal nivå. En viss fortsatt lageruppbyggnad förutses dock totalt sett även under 1976. Bl. a. kommer enUgt vad jag har förordat i det föregå­ende lagerstödet att utgå för lagerinvesteringar under hela 1976. Mot den bakgrunden beräknas lagerinvesteringarna 1976 komma att uppgå till nästan 2 miljarder kr. Nedgången från 1975 års lagerinvesteringsnivå på 9,5 miljarder kr. utgör emellertid ett bortfall i efterfrågan som mot­svarar mer än 2 % av den totala produktionen.

Den offentliga konsumtionen beräknas öka med drygt 3 %. Sysselsätt­ningen beräknas öka med ca 3 % inom den statliga sektorn och med ca

Prop. 1975/76:150

Tabell 4 Produktionsutvecklingen 1975-1976

33

Bruttonationalprodukt från produktionssidan därav: varuproduktionen

tjänster Bruttonationalprodukt från användningssidan

Procentuell

volymför-

ändring

frär

1 föregående år

1975

1976

0,2

1,8

-2,0

1,0

2,3

2,5

0,6

2,0

Tabell 5 Försörjningsbalans för 1976

Miljarder

Piocentuell

volymför-

kr.

ändring frår

1 föregående år

1975

1975

1976

Tillgång

Bruttonationalprodukt

287,5

0,6

2,0

Import

74,0

-3,3

1,8

Summa tillgäng

361,5

-0,2

2,0

Efterfrågan

Bruttoinvestering

60,2

-3,1

-0,9

näringsliv

30,0

-1,6

0,5

därav: industri

14,2

1,3

1,0

statiiga affärsverk och myndigheter    7,0

-0,1

5,0

kommuner

11,0

-2,2

3,0

bostäder

12,2

-8,4

-10,2

Lagerinvestering

9,3

(0,7)'

(-2,3)'

Privat konsumtion

149,4

2,9

3,5

Offentlig konsumtion

71,9

5,6     .

3,1

Tjänstenetto

-1,5

Export

72,2

-8,6

10,0

Summa efterfrågan

361,5

-0,2

2,0

' Lagerinvesteringens förändring i procent av föregående års bruttonational­produkt.

4 % i den kommunala. Bidragande till denna utveckling är de särskilda åtgärder som har satts in för att stödja ungdomssysselsättningen.

Den privata konsumtionen bedöms komma att öka med ca 3,5 %, dvs. något snabbare än realinkomsterna. Utvecklingen i detaljhandeln under det första kvartalet .i år styrker också en sådan bedömning. En konsekvens av detta konsumtionsantagande är, som jag tidigare nämnt, en viss försvagning av den nu mycket höga sparkvoten.

Konsumentpriserna väntas stiga med ca 8 % under loppet av 1976. Den direkta effekten av höjda internationella priser väntas bli förhållan­devis Uten. Emellertid tillkommer indirekta och förskjutna effekter från de internationeUa prisrörelserna. Vår inhemska kostnadsutveckling är den viktigaste förklaringsfaktorn i övrigt.

Exporten väntas, som jag tidigare nämnde, öka inycket kraftigt eller med ca 10 %. Framför allt väntas en stor uppgång i råvaruexporten ef­ter den kraftiga muiskningen 1975. Exporten av järnmalm, trävaror och

3    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150

Prop. 1975/76:150

34

Tabell 6 Bytesbalans 1974-1976

(Milj. kr.)

1974

1975

1976

Export, varor Import, varor

70 514 72 758

72 230 74 000

82 030 79 105

Handelsbalans

-2 244

-1770

2 925

Korrigering av handelsstatistiken

Sjöfartsnetto

Resevaluta

övriga tiänster, netto

Korrigeringspost

Transfereringar, netto

-   100

3 877

-2 232

-1 652

800

-2 613

-   320 2 930 -2 540 -1 970 800 -3 530

-   360 3 000 -2 800 -2 450 800 -4 750

Bytesbalans

-4 164

-6 400

-3 635

massa beräknas sålunda öka med 2030 % i volym. Däremot förutses endast en obetydlig uppgång i exporten av järn, stål och verkstadspro­dukter, räknat mellan helåren 1975 och 1976. Ser man på utvecklingen under loppet av 1976 väntas emellertid även för dessa varor en klar vändning uppåt. Exportpriserna bedöms komma att stiga med 3 ä 4 %.

Importen, som sjönk med drygt 3 % 1975, beräknas 1976 stiga med inemot 2 %. Importpriserna vänlas stiga något snabbare än exportpri­serna eller med ca 5 %.

Med denna utveckling av import och export skulle handelsbalansen för 1976 visa ett överskott på nära 3 mUjarder kr.

Sjöfartsnettot som till följd av världshandelns utveckling minskade med nästan 1 miljard kr. från T974 till 1975 väntas bli obetydligt större 1976. Turistnettot försämras ytterligare och transfereringarna väntas ge ca 4,8 miljarder kr. i underskott 1976. Det är 1,2 miljarder kr. mera än för 1975. Förklaringen till de starkt ökande underskotten för transfere­ringarna är främst räntebetalningarna på den ökade utländska upplå­ningen ocb den fortsatta ökningen av u-landsbiståndet.

Bytesbalansen för 1976 väntas visa ett underskott på 3,6 miljarder kr. Det är ca 3 miljarder kr. mindre än 1975.

Sammanfattningsvis bör den ekonomiska utvecklingen 1976 således präglas av en tilltagande produktionsökning, en dämpad inflationstakt och en förbättrad bytesbalans.

4   Sammanfattning

Vi kan nu se tiUbaka på en tidsperiod som internationellt präglats av ekonomisk tillbakagång. Den har också kännetecknats av en oaccepta­belt hög arbetslöshet. Även om det finns förklaringsgrunder för tUlbaka-gången i  världsekonomin så  framstår den  omfattande arbetslösheten

Prop. 1975/76:150

35

och den ekonomiska tillbakagången som en dyster påminnelse om att nationerna ännu ej kan behärska det ekonomiska händelseförloppet i tillfredsstäUande grad och i det större formatet. Det ger anledning till eftertanke och omprövning: Löser man inte de grundläggande mänskliga kraven på arbete, trygghet och bättre livsbetingelser så saknas också för­utsättningarna för en lugn samhällsutveckling. Då vi nu ser slutet på den världsvida konjunkturnedgången och räknar med en ny konjunkturupp­gång bör tiden användas för att nationellt och internationellt skapa den beredskap som utesluter en upprepning av de senaste årens hårda på­frestningar.

Vi har i vårt land i stort sett undgått sådana påfrestningar. Sysselsätt­ningen har varit god, högre än tidigare, och arbetslösheten mycket låg. Vi har också byggt ut våra produktionsresurser, vidareutvecklat vår so­ciala trygghet och omsorgen om de behövande. Naturligtvis har vi inte undgått att drabbas av den internationella inflationen, även om prissteg­ringen för vår del legat i underkant av denna. Vi gick in i krisårens på­frestningar med överskott i vår bytesbalans och en god valutareserv. En försiktig ekonomisk politik under tidigare år gav oss detta goda utgångs­läge. I förvissningen om att den internationella nedgången, oaktat den var svår och omfattande, skulle gå över har vi medvetet satsat på att med statiiga stödåtgärder hålla efterfrågan och sysselsättning väl uppe. För finansieringen av vår omfattande investeringsexpansion har vi nöd­gats anlita den internationella lånemarknaden. Förbättringen av vår produktionskapacitet jämte den under senare år starkt ökade lagerreser­ven bör nu, vid en förväntad internationell efterfrågeökning, dels kraf­tigt nedbringa det nuvarande underskottet i bytesbalansen och dds möj­liggöra ett kraftigt minskat beroende av den internationella lånemarkna­den.

Problemet för dagen i det klart förändrade konjunklurperspektivet blir att anpassa den ekonomiska politiken till vad läget kräver. Starka skäl talar emellertid för att de statliga stimulanserna för en fortsatt ut­byggnad av produktionsapparaten uppehåUes under 1976. Lagerstöd och investeringsstimulanser bör således fortsätta året ut. Kreditpolitiken bör inriktas med hänsyn härtill. En viss förstärkning av industriinvestering­arna bör kunna åstadkommas genom de ytterligare höjda skatteavdrag resp. bidrag som nu föreslås.

Vi går in i en ny efterfrågekonjunktur med mindre reserver i fråga om arbetskraften än vid något tidigare liknande tillfälle. Det ger oss an­ledning att ambitiöst ta vara på den arbetskraft som visar sig vara till­gänglig vid en ökad efterfrågan. Här kommer framför allt det kvinnliga arbetskraftsutbudet jämte ungdomen i förgrunden. Vidare aktualiseras behovet av att stärka utbildningsmöjligheterna för att tillgodose efterfrå­gan på utbildad arbetskraft inom både privat och offentiig sektor. De åt­gärder som har introducerats för detta ändamål behöver uppehållas

Prop. 1975/76:150

36

även i en bättre konjunktur. Tidsutvecklingen kräver alltmer av yrkes­kunskap hos arbetskraften och samhällets ansvar i detta avseende är oomtvistat. Även i sämre tider visar erfarenheten att brist på yrkeskun-nigt folk ständigt föreligger och utgör en begränsning i den ekonomiska utvecklingen.

Den internationella prisstegringen visar nu klara tecken på att avta. För vår dd är det en klar anvisning om en motsvarande utveckling för vårt eget land. Vårt konkurrensläge såväl på exportsidan som i fråga om den hemmamarknadsindustri som har att möta importkonkurrensen kan endast framgångsrikt uppehållas om pris- och kostnadsutvecklingen inte överstiger vad som kan avläsas internationellt.

För 1977 har överenskommelsen mellan regeringen och de båda do­minerande arbetsmarknadsorganisationerna om skattesänkning i kom­bination med en kommande lönerörelse skapat förutsättningar också under nästkommande år för en avtalsrörelse inom ramen för ekonomisk stabilitet. Den ger också förutsättningar för en real inkomstförstärkning för alla löneanställda. Den realism och det ekonomiska ansvar för en stabil ekonomisk utveckling som organisationerna visat genom att bi­träda uppgörelser om skatter, arbetsgivaravgifter och dessas inverkan på förhandlingsutrymmet är värt ett oreserverat erkännande.

Även om alla tecken på en begynnande konjunkturuppgång nu börjar kunna avläsas så är samhällets ansvar för en lugn utveckling av ekono­min ej mindre. Den inflation som dessbättre nu visar klara tecken på att avta kan blossa upp igen om ekonomin blir överansträngd. Även om in­flytandet utifrån på vår inhemska prisstegring avtar, som vi räknar med, så kan en egen hemlagad inflation ställa till mycken skada. Lättköpta poäng i den allmänna debatten om långtgående skattesänkningar kombi­nerade med bibehållna och till och med utbyggda sociala reformer, kan åsamka många svårigheter i vår strävan till en sund ekonomi. Lika ofrånkomligt som att stimulera i nedgången blir det för samhäUet att visa erforderlig restriktivitet i uppgången. En stark finanspolitik och en kontrollerad och behärskad penningpolitik är statsmakternas medel i en sådan situation. Dessa nödvändiga medel är ej förenliga med lättsinniga överbud vare sig på skattepolitikens eller andra områden.

Under de senaste av lågkonjunktur präglade åren har stimulansåtgär­der från staten stått helt i förgrunden för den ekonomiska politiken. Si­tuationen är i dag sådan att beredskapen bör vara inställd på en flexibel konjunkturpolitik. Det är den nya situation som ger anledning tUl en mera nyanserad uppfattning om politikens medd och dess användning. Vi har alla ett odisputabelt intresse av att vårt lands vid en internatio­nell jämförelse stabUa ekonomi befästes för framtiden.

Prop. 1975/76:150

37

SÄRSKILDA FRÅGOR

1    Utnyttjande av finansfullmakten, m.m.

Regeringen har av riksdagen bemyndigats att lör budgetåret 1975/76, om arbetsmarknadsläget kräver det, besluta om utgifter intill ett sam­manlagt belopp av 1 000 milj. kr. (prop. 1975: 1 bil. 1, FiU 1975: 1, rskr 1975: 30). Möjligheterna att utnyttja fullmakten har utvidgats genom beslut av riksdagen (prop. 1975/76: 100 bU. 1, FiU 1975/76: 20, rskr 1975/76: 173).

Som framgår av den redovisning jag lämnade i årets finansplan har fullmakten utnyttiats vid två tillfällen, nämligen den 16 oktober 1975 och den 29 december 1975. Beslutet den 16 oktober 1975 redovi­sades i finansplanen. Genom beslutet den 29 december 1975 utnyttjades fuUmakten för följande ändamål: nybyggnad av polishus i Värnamo samt om- och tillbyggnad av polishus i Alingsås (26,7 milj. kr.), (jfr prop. 1975/76: 125 bil. 1); lån till nybyggnader vid erkända vårdanstal­ter för alkoholmissbrukare (3 milj. kr.), (jfr prop. 1975/76: 125 bil. 4); reparations- och underhåUskostnader m. m. under slottsbyggnadernas ddfond av statens allmänna fastighetsfond (1,7 milj. kr.), (jfr prop. 1975/76: 125 bil. 12); nybyggnad av stor musikstudio i Stockholm för Sveriges Radio (25,1 milj. kr.), vissa byggnadsarbeten inom utbildnings­departementets verksamhetsområde (27,2 milj. kr.), (jfr prop. 1975/76: 125 bil. 7) samt beredskapsåtgärder (477,1 milj. kr.), (jfr prop. 1975/76: 125 bU. 10).

Genom här redovisade beslut disponerade regeringen förskottsvis sammanlagt 560 800 000 kr. av den nämnda fullmakten. Regeringen har sedermera i prop. 1975/76: 125 hemställt om anslag av sammanlagt 560 800 000 kr.

Regeringen har vidare beträffande beslutet den 16 oktober 1975 an­gående reparations- och underhållskostnader m. m. under försvarets fas­tighetsfond, kasernbyggnaders delfond (4150 000 kr.), (jfr prop. 1975/76: 100 bU. 1 s. 48, FiU 1975/76: 20, rskr 1975/76: 173) medgivit att kostnadema får bestridas från förslagsanslaget B 3. Arméförband: Iståndsättningar av befästningar och kaserner resp. från den i staten för försvarets fastighetsfond under kasernbyggnaders delfond uppförda pos­ten Reparations- och underhållskostnader.

Som jag redovisade i årets finansplan har regeringen vidare med stöd av riksdagens beslut avseende en marginal av 10 % utöver investe­ringsramarna för affärsverken för att möjliggöra en av konjunkturmäs-siga eller andra skäl påkallad ökning av medelsanvändningen (prop. 1975: 1 bU. 8, TU 1975: 2, rskr 1975: 54 samt prop. 1975: 30 bU. 1 s.

Prop. 1975/76:150

38

525, NU 1975: 30, rskr 1975: 202) den 23 oktober samt den 29 de­cember 1975 beslutat vidta vissa sysselsättningsfrämjande åtgärder. Re­geringen har vidare, med stöd av skilda av riksdagen lämnade bemyndi­ganden, beslutat vidta åtgärder i konjunkturstimulerande syfte. Dessa åtgärder redovisades i årets finansplan (prop. 1975/76: 100 bil. 1, FiU 1975/76: 20, rskr 1975/76: 173).

2    Allmänna Pensionsfondens fjärde fondstyrelses verksamhet under år 1975

I prop. 1975/76: 100 (bil. 1 s. 5054) lämnades en redovisning av all­männa pensionsfondens fjärde fondstyrelses placeringar och övriga verksamhet under perioden den 1 januari 1975den 30 november 1975. Till propositionen var även fogad fondstyrelsens redovisning av verk­samheten för perioden. Fjärde fondstyrelsen har nu överlämnat årsredo­visning för verksamhetsåret 1975. Denna redovisning bör fogas till protokollet I detta ärende som bilaga (10). Regeringen har genom beslut den 8 april 1976 fastställt balansräkningen.

Av verksamhetsberättelsen framgår att fondstyrelsen under kalender­året 1975 fondens andra verksamhetsår har rekvirerat ytterligare 200 mUj. kr. från riksförsäkringsverket och därmed utnyttjat de 500 milj. kr. som riksdagen har ställt till förfogande. Äv det totala kapitalet har 435 milj. kr. disponerats för aktieköp. Nettoökningen under året uppgick till 203 milj. kr. och fördelade sig i stort sett jämnt på första och andra halvåret. Vid årsskiftet förfogade fonden över en likviditets­reserv om 103 milj. kr. i form av banktiUgodohavanden. Härav åtgår dock 10,5 milj. kr. för betalning av redan köpta aktier. Riksdagen beslu­tade i mars 1976 (NU 1975/76: 34, rskr 1975/76: 174) att ytteriigare 500 milj. kr. skall ställas till fjärde fondstyrelsens förfogande.

Vid utgången av år 1975 ingick i fondstyrelsens aktieportfölj 23 olika företag en reducering med två under året. Tre företag (Volvo, LM[REDACTED_EFTERNAMN] och AGA) svarade för 52 % av portföljens dagsvärde. Relativt stora poster hade fondstyrelsen också i Astra, FläktfabrDcen, Fortia och Incentive. Största andelen i förhåUande till företagens kapital hade fon­den i Svenska Rötor Maskiner och Iro (15 resp. 11,6 % av aktiekapita­let). Nya företag i portföljen för år 1975 är Astra, Billerud, Höganäs och Svenska Rötor Maskiner. Aktieinnehaven i Cementgjuteriet, Brö­derna Edstrand, Iggesund och Sydkraft har avvecklats under år 1975. Det tidigare Coronainnehavet har bytts mot nya aktier i AGA, medan Mölnlyckeaktierna har bytts mot nya Cellulosaaktier och konvertibla obligationer. Volvos tidigare dominans har reducerats genom portföljens utökning under året. Vid utgången av år 1975 utgjorde Volvoaktiema 25 % av totalportföljen.

Prop. 1975/76:150

39

3    Post- och Kreditbankens, PK-banken, verksamhet

Riksdagen har i samband med behandlingen av prop. 1975/76: 26 (NU 1975/76: 4, rskr 1975/76: 60) hemställt om en utvärdering och all­män redovisning av Post- och Kreditbankens (PK-banken) verksamhet. Härvid borde särskilt beröras hur PK-bankens tillkomst och inriktningen av dess rörelse inverkat på kapitalmarknaden samt hur banken uppfyUer kraven på förräntning av sitt kapital.

Redan 1969 beslutades (prop. 1969:158, BaU 1969:53, rskr 1969: 430) att dåvarande Postbanken skulle få vidgade placeringsmöjligheter av samma slag som redan gällde för affärsbankerna. Det uttalade syftet var att banken skulle få vidgade möjligheter att ge krediter till närings­livet. När beslut om PK-bankens inrättande fattades 1973 (prop. 1973: 145, NU 1973: 63, rskr 1973: 326) uttalade jag att syftet var aU banken skulle nå största möjliga slagkraft på kreditmarknaden och effektivt kon­kurrera med andra banker. Detta har inneburit att PK-bankens place­ringsstruktur närmat sig övriga affärsbankers. En likartad utveckling har f. ö. gällt också sparbankerna. PK-bankens placeringar är dock aUt­jämt i betydande utsträckning av långfristig natur. Detta framgår bl. a. av bankens verksamhetsberättelse för år 1975.

Kapitalmarknaden har totalt sett ökat i omfattning under 1970-talet. Följande serie (milj. kr.) utvisar det årliga flödet över marknaden i form av nettoköp av långfristiga obligationer och nettoökningen av försäk­ringsinrättningarnas reverslån.

1972

12 850

1973

17 000

1974

20 200

1975

25 400

Tillväxten beror delvis på den trendmässiga tUlväxten hos AP-fonden och försäkringsbolagen, men också på bankernas och övriga placerings­gruppers insatser. Tillväxten har också påverkats av olika ekonomisk­politiska åtgärder.

Är 1973 slöts för första gången en överenskommelse meUan bankinsti­tuten och delegationen för bostadsfinansiering angående bankernas bi­drag till den långa bostadsfinansieringen, och detta har upprepats under följande år. Det har i dessa sammanhang varit en självklar förutsättning att PK-banken skulle behandlas på samma sätt som de övriga affärsban­kerna och sparbankema.

På våren 1975 vidtogs en serie åtgärder för att vidga kapitalmarkna­den, i syfte att tillgodose i första hand industrins upplåningsbehov, men på sikt givetvis även andra låntagargruppers. Den långa räntan höjdes med en procentenhet och riksbanken träffade överenskommelser med

Prop. 1975/76:150   .

40

försäkringsinstituten och affärsbankerna om ökade förvärv av industri-obUgationer och lån tUl industrifinansierande mellanhandsinstitut. Åtgär­derna har hittills varit framgångsrika och kapitalmarknadsplaceringarna har ökat avsevärt. Del har bl. a. skett en vidgning av marknaden med större bidrag från andra placerare än banker och försäkringsinstitut. Det är uppenbart att behovet av dessa åtgärder loi' att stimulera till större kapitalmarknadsplaceringar inte kan tillskrivas bortfallet av Postbanken som kapitalmarknadsinstitut och att de har en potentiell effekt som vida överträffar bortfallets.

Som framgår av en särskild skrivelse från PK-banken till vilken har fogats bankens verksamhetsberältelse för 1975, blev bankens första hela verksamhetsår tillfredsställande. Volymutvecklingen blev i stort sett den förväntade och rörelseresultatet översteg.den förväntade nivån. Den ef­tersträvade strukturomvandlingen med ökad inriktning mot näringslivet har gått snabbare än väntat. Bankens växande rörelse och den pågående omstruktureringen kräver dock större kapital. För att trygga bankens kapitalförsörjning har bankens aktiekapital ökats från 316,8 mUj. kr. till 633,6 milj. kr. (prop. 1975/76: 26, NU 1975/76: 4, rskr 1975/76: 60).

Den stora andelen lågförräntande placeringar äldre obligationer och räntebundna lån medför att bankens lönsamhet f. n. är lägre än övriga affärsbankers. Den pågående breddningen av rörelsen samt det faktum att lågförräntande placeringar förfaller och successivt ersätts av mera högförräntande placeringar gör emellertid att banken ser positivt på möjligheterna att förbättra lönsamheten.

Beiräffande PK-bankens syn i övrigt på de av riksdagen väckta frågorna får jag hänvisa till den särskilda skrivelsen från banken och tUl bankens verksamhetsberättelse fiir 1975, vilka bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga (11).

4    Särskilt investeringsavdrag för maskininvesteringar m.m.

I syfte att stimulera näringslivet tUl investeringar i maskiner och in­ventarier infördes under hösten 1975 bestämmelser om särskUt investe­ringsavdrag och statligt investeringsbidrag för in ven tarieanskaff ningar (prop. 1975/76: 61, SkU 1975/76: 26, rskr 1975/76: 101, SFS 1975:1147, 1149). Bestämmelserna innebär att ett särskilt avdrag kan erhåUas vid taxeringen tiU statlig inkomstskatt för kostnader för maskiner och andra inventarier som har anskaffats eller tillverkals under perioden den 15 ok­tober 1975den 31 december 1976. Avdraget medges med 10 % av an­skaffningskostnaden. För de näringsidkare som inte helt kan utnyttja av­draget infördes samtidigt ett statiigt skattefritt investeringsbidrag mot­svarande 4 % av anskaffningskostnaden. Bidraget kan utgå för högst två beskattningsår under anskäffningsperioden och det får inte överstiga 20 000 kr. för varje beskattningsår. Äv administrativa skäl har bidraget

Prop. 1975/76:150

41

begränsats till investeringar för vUka de sammanlagda anskaffnings- el­ler tillverkningskostnaderna har uppgått till minst 10 000 kr., vilket in­nebär att bidrag inte utgår med lägre belopp än 400 kr.

Som jag tidigare har berört kan man anta att verkstadsindustrins efter-frågdäge kommer att vara svagt ännu någon tid. För att ytterligare sti­mulera i första hand industrins maskininvesteringar förordar jag att det nuvarande investeringsavdraget höjs från 10 % tUl 25 % för maskiner och andra inventarier som beställs och levereras under tiden den 1 maj den 31 december 1976.

För att samtidigt ge ytterligare stimulans åt de mindre företagarnas investeringar bör procentsatsen för investeringsbidragen höjas för de in­vesteringar som görs under perioden den 1 majden 31 december 1976. För denna tid bör därför bidrag kunna medges med 10 %. Samti­digt bör beloppstaket ändras. Det sker enklast genom en föreskrift att bidraget inte får beräknas på högre anskaffnings- eUer tillverkningskost­nad än 500 000 kr. varje beskattningsår.

Som jag tidigare har anfört räknar jag med att gällande dispensregel bör kunna tUlämpas generöst i det fall leverans av här aktuella maskin­investeringar på grund av leveranssvårigheter sker under första kvar­talet 1977.

De av mig förordade stimulansåtgärderna föranleder ändringar i 2 och 3 §§ lagen (1975: 1147) om särskilt investeringsavdrag vid taxering tUl statiig inkomstskatt samt i 2 och 3 §§ lagen (1975: 1149) om statiigt investeringsbidrag för inventarieanskaffning. Förslag till lagstiftning härom har utarbetats inom finansdepartementet. Förslagen bör fogas till protokoUet i detta ärende som bilaga (12).

5    Riktlinjer  för  totalisa torverksamheten vid trav- och galopptäv-liiigar, m. m.

Genom beslut av 1973 års riksdag (prop. 1973: 113, JoU 1973: 28, rskr 1973: 235) bemyndigades Kungl. Maj:t att träffa avtal med Svenska travsportens centralförbund och Svenska galoppsportens centralförbund i fråga om riktlinjer för hästtävUngar med totalisatorverksamhet, m. m.

I enlighet med avtalet har förbunden bUdat ett aktiebolag. Aktiebo­laget Trav och Galopp (ATG). Bolaget har bemyndigats anordna eller låta tävlingsarrangerande organisation anordna vadhållning med to­talisator vid offentiiga trav- och galopptävlingar. Bolaget bestämmer för varje organisation dag och plats för tävlingar med vadhållning.

Av totalisatoromsättningen skaU 6580 % återbetalas till spelarna och resten vinstavdraget fördelas meUan tävlingsanordnarna och staten. Vinstavdraget varierar för olika spelformer.

Enligt avtalet skall av vinstavdraget ett belopp motsvarande 12 % av omsättningen  levereras in till statsverket.  Ar  1975  uppgick den

4    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150

Prop. 1975/76:150

42

totala omsättningen vid totalisatorvadhållning till ca 1 miljard kr. Sta­tens inkomster härav uppgick till ca 120 milj. kr. medan ca 130 milj. kr. tillföll sporten. Bolaget har rätt att föreskriva att tävlingsanordnande or­ganisation skall betala in viss del av återstoden av vinstavdraget till bo­laget. Sådana avgifter skall bolaget fördela mellan organisationerna eller fondera för senare disposition. Härvid skall bolaget beakta galoppspor­tens och de mindre travbanornas särskilda behov. Av disponibla medel får bolaget också täcka erforderliga kostnader för sin egen administra­tion och gemensamma ändamål för sporten. För den fondering som sker åtnjuter bolaget avdrag vid inkomsttaxering enligt lagen (1973: 443) om avdrag vid inkomsttaxering för avgift tiU Aktiebolaget Trav och Galopp, m. m.

Bolaget skall enligt avtalet pröva budgeten för tävlingsanordnande or­ganisation. Bolaget skall också göra en vidare bedömning av de lokala förutsättningarna för hästsportverksamhet och verka för att de som yr­kesmässigt arbetar inom trav- och galoppsport ges tUlfredsstäUande för­hållanden i fråga om arbetsmiljö,, trygghet i anställningen och utbild­ning.

Styrelsen för bolaget består av åtta ledamöter, varav regeringen utser fyra, däribland ordföranden. Avtalet gäller t. o. m. den 31 december 1978.

Svenska travsportens centralförbund och Svenska galoppsportens cen­tralförbund har i skrivelse till regeringen den 18 mars 1976 anfört att kostnadsökningarna under hittillsvarande avtalsperiod varit sådana att de inte kunnat täckas av motsvarande inkomstökningar. Vid avtalets in­gående fanns enligt förbunden stora uppdämda investeringsbehov. Dessa behov kvarstår. För perioden 19761980 redovisar organisationerna investeringsönskemål om sammanlagt drygt 130 milj. kr. Häri ingår bl. a. förbättringar av stallar och banor, förnyelse av totalisatormaskiner samt förbättringar av arbetsmiljön. De inom bolaget fonderade medlen upp­går till drygt 6 milj. kr. Centralförbunden anser att dessa medel är helt OtillräckUga för att möta de krav som från olika håll ställs, på sporten.

Centralförbunden ser med oro på utvecklingen och anhåller om änd­ring av nu gällande avtal så att den andel av omsättningen som sporten har att leverera in till statsverket sänks från 12 % tiU 9 % samt att sporten erhåller ett statligt lån om 80 milj. kr.

Med anledning av centralförbundens skrivelse tiUkallade chefen för jordbruksdepartementet efter bemyndigande av regeringen den 25 mars 1976 en sakkunnig för att överlägga om avtalet med representanter för Svenska travsportens centralförbund och Svenska galoppsportens centralförbund. Överläggningama är nu avslutade och ett nytt avtal har träffats under förbehåU av regeringens godkännande. Enligt det nya avtalet skall 10% av omsättningen på totaUsatorn betalas in till stats­verket. Bolaget skall årligen, dock minst t. o. rn. den 31 december 1977,

Prop. 1975/76:150

43

fondera ett belopp motsvarande lägst 1 % av omsättningen. I förhål­lande tiU det tidigare avtalet har också gjorts vissa kodifieringar av den praxis som har utvecklats inom bolaget avseende t. ex. budget­prövning, prövning av investeringar och andra frågor inom hästsporten som är av väsentlig ekonomisk betydelse. Avtalet träder i kraft den 1 juli 1976 och gäller t. o. m. den 30 juni 1981. Det har vidare förutsatts vid överläggningarna att ett statligt lån om

20 milj. kr. samt en statlig garanti för lån om 30 milj. kr. skall ställas

till förfogande för investeringar av bolaget och organisationerna. Ga­

rantin skall också kunna utnyttjas för förbättringar av befintlig låne­

struktur. Det har också förutsatts att vinstavdraget vid kombinerad vad­

hållning vid galopptävlingar sänks från 30 % till 20 %.

För egen del vill jag efter samråd med chefen för jordbruksdeparte­mentet konstatera att trav- och galoppsporten har en bred förankring hos det svenska folket. Sporten är spridd över hela landet och ger sys­selsättning åt många människor. Genom beslut av riksdagen år 1973 skapades ett centralt bolag med statligt inflytande Aktiebolaget Trav och Galopp. Bolagets hittillsvarande verksamhet har inneburit att in­tresset för sporten har ökat och att en konsolidering av sportens ekono­mi har kunnat inledas. Betydande resurser har avsatts för att förbättra de anställdas situation. Utvecklingen har emellertid visat att flera efter­satta behov återstår. Jag tänker då särskilt på investeringar för en bättre arbetsmiljö, teknisk utrustning på banorna och andra investeringar som möjliggör nödvändiga kostnadsbesparingar. Bolagets strävan att i en­lighet med statsmakternas intentioner lokalt förankra sporten runt om i landet ställer också krav på resurser.

Mot denna bakgrund anser jag det motiverat att statens andel av to-talisatormedlen något minskas så att bolaget får möjligheter att lång­siktigt trygga förutsättningarna för sportens utveckling. En inom bola­get utförd utredning av de ekonomiska utvecklingstendenserna inom sporten visar också att behov föreligger av en ekonomisk konsolidering, som kan ge bolaget en tillfredsställande grund för att verka också mera långsiktigt.

Jag är därför beredd att biträda vad som sålunda har avtalats. Av­talet innebär att sportens andel av totalisatormedlen ökar med ca 20 milj. kr. årligen. De inom bolaget fonderade medlen kan därmed be­räknas öka med ca 15 milj. kr. och kommer sålunda att uppgå till minst

21 milj. kr. vid utgången av år 1977. Jag anser att en sådan uppbyggnad

av fonden är en väsentlig förutsättning för bolagets möjligheter att för

framtiden trygga sportens ekonomi.

Jag finner det också vara motiverat att bolaget och organisationerna ges statliga lån eller statliga garantier för lån. Därmed kan investeringar göras som ger sporten förutsättningar att rationellt bedriva totalisator-verksamheten. Vidare kan erforderliga miljöförbättrande åtgärder ge-

Prop. 1975/76:150

44

nomföras. Jag förordar därför att staten ikläder sig garanti på högst 30 milj. kr. jämte ränta för lån tiU bolaget samt att ett anslag av 20 milj. kr. anvisas under fonden för låneunderstöd för lån för vissa inves­teringar inom trav- och galoppsporten. Det bör ankomma på regeringen att med hänsynstagande till in\'esteringens karaktär bestämma ränta och amorteringstid för lån. Räntan bör dock inte få understiga statens normalränta. Amorteringstiden bör vara längst 15 år för maskininves­teringar och längst 25 år för byggnadsinvesteringar. Regeringen bör där­vid ha rätt att medge anstånd med amortering under högst tre år.

Galoppsportens företrädare har vid överläggningarna framfört att en sänkning av vinstavdraget från 30 % till 20 % vid kombinerad vadhållning kan beräknas få så positiva effekter på omsättningen att nettoresultatet för såväl staten som sporten kan beräknas öka. Vid ga­lopptävlingar är antalet startande hästar i varje löpning relativt Utet. Den kombinerade vadhållningen är därför av större intresse än vinnare-och platsspdet. Med hänsyn till att totalisatoromsättningen vid galopp-tävlingar har stagnerat anser jag en sådan sänkning av vinstavdraget vid kombinerad vadhållning vara värd att pröva.

6    Totalbudgeten budgetåren 1975/76 och 1976/77 Totalbudgetens utgiftsanslag budgetåren 1975/76 och 1976/77

I budgetpropositionen 1976 beräknade jag totalbudgetens utgiftsan­slag, dvs. bortsett från förändringar av reservationsmedelsbehållningarna och i dispositionen av rörliga krediter, till 96 534 milj. kr. för budget­året 1975/76. Häri ingick de i prop. 1975/76: 88 och prop. 1975/76: 101 upptagna anslagen på tiUäggsbudget. Riksdagen har sedermera beslutat om prop, 1975/76: 101. Riksdagen har vidare anvisat sammanlagt 2 milj. kr. till Riksdagen: Stöd till partigrupperna och kontorshjälp till riksdagsledamöter samt Den inre riksdagsförvaltningen: Fortsatt försöksverksamhet med annonsering (KU 1975/76: 32, rskr 1975/76: 137 samt KU 1975/76: 35, rskr 1975/76: 148). Vidare har i prop. 1975/76: 99 begärts 750 milj. kr. för teckning av aktier i Statsföre­tag AB.

TUl utgången av mars 1976 har härutöver begärts anslag på tilläggs­budget (prop. 1975/76: 121, 125 och 192) till ett sammanlagt belopp om 954 milj. kr. De största anslagen föreslås gå till bl. a. sysselsättningsska­pande åtgärder, 477 milj. kr., samt tUl förvärv av aktier i ÄB Götaver­ken, 136 milj. kr. Vidare föreslås att 51 milj. kr. anslås till FN-styrkors verksamhet utomlands.

Totalt har på tilläggsbudget ca 3,9 miljarder kr. anvisats eller föresla-gUs för budgetåret 1975/76.

Riksrevisionsverket har med skrivelse den 31 mars 1976 överlämnat en approximativ beräkning av budgetutfaUet för innevarande budgetår.

Prop. 1975/76:150

45

Skrivelsen bör fogas till protokoUet i detta ärende som bilaga (4). Verket har beräknat de totala statsutgifterna, exkl. förändringar av reservationsmedelsbehållningar och i dispositionen av rörliga kredUer till 98 6IS milj. kr. Detta är ett högre belopp än de utgiftsanslag som har upptagits i statsbudgeten jämte tilläggsbudgetar. SkUlnaden förkla­ras av beräknade merutgifter på förslagsanslag, vilka nu beräknas uppgå till ca 400 milj. kr. mer än vad som anvisats. I realiteten är merbdast-ningen 1 000 milj. kr. större då förslagsanslaget Oförutsedda utgifter, i statsbudgeten upptaget tUl 1 000 milj. kr. för väntade krav på tilläggs­budget, nu har räknats ned till 1 milj. kr. Verkets beräkning i denna del kan jag ansluta mig till. Härutöver har jag dock lagt på ytterligare 277 milj. kr. för att täcka väntade utbetalningar främst från anslagen Pris-reglerande åtgärder på jordbrukets område samt Stöd till lageruppbygg­nad. Jag räknar därför med att statsutgifterna exkl. förändringar i reser­vationsmedelsförbrukningen och dispositionen av rörliga krediter kom­mer att uppgå till 98 895 milj. kr. budgetåret 1975/76.

För budgetåret 1976/77 upptogs de totala statsutgifterna, exkl. för­ändringar i reservationsmedelsbehållningar och i dispositionen av rörliga krediter i budgetpropositionen till 108 914 milj. kr. För att få erforderlig realism i beräkningarna ingick i detta belopp anslaget tUl oförutsedda utgifter med 3 000 milj. kr., varav 1 500 milj. kr. avsåg täckande av oförutsedda och ofrånkomliga behov på tiUäggsbudget. Resterande 1 500 milj. kr. var avsatta för väntade förslag avseende varvsnäringen och de statliga företagsinvesteringarna. Dessa förslag har numera före­lagts riksdagen. Med anledning härav bör anslaget till oförutsedda utgif­ter beräknas tiU 1 500 milj. kr. avseende det behov av medel som erfa­renhetsmässigt uppkommer under löpande budgetår. Jag vill hänvisa till vad jag i denna del har anfört i prop. 1975/76: 100 bil. 17.

I propositioner vUka förelagts årets riksmöte före den 1 april 1976 samt riksdagsbeslut fram till nämnda dag har upptagits anslag som in­nebär en utgiftsökning i förhåUande till förslaget till statsbudget med nära 900 milj. kr.

Jag har låtit upprätta en specifikation över anslagsförändringar i för­hållande till budgetpropositionen. Specifikationen, som bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga (7), täcker perioden fram tUl mars månads utgång år 1976. Förslaget om finansiering av stålverk i Luleå (prop. 1975/76: 207) har dock inräknats. På grundval av dessa uppgifter beräknar jag utgiftsanslagen på totalbudgeten för budgetåret 1976/77 tiU 109 799 milj. kr. Eventuella förslag och beslut i övrigt efter den 31 mars 1976 torde få beaktas av riksdagens vederbörande utskott.

Avskrivning av nj'a kapitalinvesteringar fiir budgetåret 1976/77

Anslagen till avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1976/77 var i årets budgetproposition i viss omfattning upptagna med

Prop. 1975/76:150

46

beräknade belopp beroende på att motsvarande investeringsanslag inte hade begärts definitivt.

Jag får nu anmäla de definitiva anslagsförslagen samt förslagen om ytterligare investeringar utöver de i budgetproposUionen beräknade.

Under statens affärsverksfonder har anslaget till Järnvägar m. m. nu­mera fastställts tUl 554,7 milj. kr. (TU 1975/76: 12, rskr 1975/76: 176). Därav utgör 11 milj. kr. investeringar i det ersättningsberättigade nätet utöver regeringens förslag. Till följd härav bör avskrivningsanslaget ökas med motsvarande belopp och föras upp med 61,3 milj. kr.

Under statens aUmänna fastighetsfond har för byggnadsarbeten inom utbildningsdepartementets verksamhetsområde definitivt begärts (prop. 1975/76: 117) 140 milj. kr. Avskrivningsanslaget bör föras upp med 70 milj. kr.

Under fonden för läneunderstöd har till utbyggnad av oljelagringen definitivt begärts samma belopp som i budgetpropositionen (prop. 1975/ 76: 152). Anslaget bör skrivas av helt och avskrivningsanslaget föras upp med oförändrat 5,8 milj. kr. I prop. 1975/76: 152 har för anslaget Lån till teko-, sko- och garveriindustrier definitivt begärts 25 milj. kr. An­slaget bör skrivas av helt och avskrivningsanslaget föras upp med'25 milj. kr.

Under fonden för statens aktier har i prop. 1975/76: 99 begärts 750 milj. kr. för teckning av aktier i Statsföretag AB. Av aktieteckningen avser 187,5 milj. kr. ett i förhållande till aktiernas nominella värde över­skjutande belopp. Jag tar upp ett avskrivningsanslag av 187,5 milj. kr.

Under diverse kapitalfonder har till Förrådsfonden för ekonomiskt försvar: Förrådsanläggningar m. m. definitivt begärts 25 025 000 kr. (prop. 1975/76: 152). Anslaget bör skrivas av helt och avskrivningsan­slaget föras upp med 25 025 000 kr.

Beräkning av anslagsbehållningamas utveckling

I årets budgetproposition beräknades medelsbehållningarna på reser­vations- och investeringsanslag minska med ca 500 milj. kr. under budgetåret 1975/76. I sin beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår har riksrevisionsverket mot bakgrund av nya uppgifter rö­rande myndigheternas bedömning av anslagsbehållningarnas utveckling bedömt att anslagsbehåUningarna kommer att minska med ca 330 milj. kr. Som jag har framhållit i årets budgetproposition måste dessa beräkningar anges med betydande osäkerhetsmarginaler. Jag finner där­för inte anledning att nämnvärt frångå den bedömning som gjordes i budgetpropositionen (jfr tabell 7).

För budgetåret 1976/77 förutsåg jag i budgetpropositionen en för­brukning av reservationsmedel om 1 000 milj. kr. Jag finner inte heller anledning att frångå denna bedömning.

Prop. 1975/76:150

47

Tabell 7 Beräknad förändring i anslagsbehållningarna budgetåren 1975/76

och 1976/77

(Milj. kr., ökning -|-, minskning )

Anslags­behåll­ning 75-06-30

 Beräknad förändring 75-06-30-76-06-30

Beräknad för­ändring 76-06-30-77-06-30

Budget-

prop.

1976

Riks-

rev.-

verket

Före­dragan­den

Budget-  Före-prop.      dragan-1976       den

Driftbudgeten (exkl.

avskrivningar)

Investeringsanslag

Summa

4 183 2 851 7 034

-K 254 -755 -501

-f245 -578 -333

-K 200 -700 -500

-      300   -   300

-      700   -   700

 -1000   -1000

Beräkning av disposition av rörliga krediter

Budgetutfallet och därmed statens upplåningsbehov påverkas av för­ändringar i disposUionen av rörliga krediter hos riksgäldskontoret, vUka krediter enligt riksdagens beslut ställts till förfogande för vissa myndig­heter och bolag. I budgetpropositionen antogs det disponerade beloppet komma att öka med 450 milj. kr. under budgetåret 1975/76. Riksrevi­sionsverket har i sin skrivelse den 31 mars 1976 tagit upp en ökning av det disponerade beloppet med ca 420 milj. kr.

Det är framför allt Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB som beräk­nas ta i anspråk ökad kredit på 200 milj. kr. Vidare beräknas den tUl regeringens förfogande ställda rörliga krediten att disponeras vid krig, krigsfara eller annan omständighet av synnerlig vikt för rikets försvars­beredskap att tas i anspråk med ytterligare 145 milj. kr. För egen del räknar jag med att dispositionen av rörliga krediter kommer att öka med 500 milj. kr.

För budgetåret 1976/77 förutsåg jag i budgetpropositionen en ökning av de ianspråktagna beloppen om 300 milj. kr. Jag finner ingen anled­ning att frångå denna bedömning. Jag vUl dock erinra om den osäkerhet som gäller vid detta slag av beräkningar.

Totalbudgetens inkomster budgetåren 1975/76 och 1976/77 samt in­vesteringsplan för budgetåret 1976/77

Riksrevisionsverket har med särskilda skrivelser den 31 mars 1976 lämnat bl. a. en beräkning av utfaUet av budgetens inkomster under budgetåret 1975/76 samt en förnyad inkomstberäkning för budgetåret 1976/77. För en närmare redogörelse för dessa beräkningar får jag hän­visa till verkets skrivelser, vilka bör fogas tiU protokollet i detta ärende som bilagor (4 och 5).

Avgörande för beräkningen av statsinkomsternas utveckling är de an­taganden som görs om inkomstutvecklingen i samhället. Riksrevisions­verket har i sina beräkningar utgått från ett antagande om att lönesum-

Prop. 1975/76:150

48

man ökar med 18 % under år 1975 och 11,5 % under år 1976. I det in­komstbegrepp som utgör utgångspunkten för beräkningarna, nämUgen inkomst av tjänst, ingår även pensioner. Dessa svarar för ungefär en tiondedel av lönesumman och ökade under 1975 med knappt 17 %. För

1976

förutses pensionerna öka med ca 20 %. Den sammanvägda ök­ningen av inkomst av tjänst beräknas nu till knappt 18 % mellan åren 1974 och 1975 samt drygt 12,5 % mdlan åren 1975 och 1976. Detta in­nebär en uppjustering jämfört med de antaganden, som låg till grund för beräkningarna i finansplanen, med ca 0,5 % för vartdera året. För

1977

har ännu inga centrala löneavtal slutits, varför riksrevisionsverket valt att schablonmässigt skriva fram inkomsterna med 7 %. Jag har inte funnit skäl att frångå dessa antaganden.

Som jag tidigare har anfört har jag funnit det lämpligt att höja nu ut­gående särskilt investeringsavdrag från 10 % till 25 % samt statligt in­vesteringsbidrag från 4 % till 10 % avseende maskininvesteringar gjorda under perioden den 1 majden 31 december 1976. Sammantaget kan konsekvenserna av de ändrade avdrags- resp. bidragsreglerna i form av minskade inkomster och ökade utgifter beräknas till 450 milj. kr. bud­getåret 1976/77. Av beräkningsmässiga skäl har detta belopp uppförts som minskade inkomster nästa budgetår.

Med utgångspunkt i de angivna förutsättningarna beräknar jag, i Uk­het med riksrevisionsverket, inkomsterna under titeln Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m. m. till 39 200 milj. kr. för budgetåret 1975/76, vilket är 1 100 milj. kr. mer än vad som an­gavs i årets finansplan.

För budgetåret 1976/77 beräknar jag inkomsterna under titeln till 42 450 milj. kr., vilket är 650 milj. kr. mer än vad som upptogs i budget­propositionen men 450 milj. kr. mindre än enligt riksrevisionsverket. Jag har därvid inte beaktat effekterna av den aviserade skatteomläggningen år 1977.

Beräkningen av inkomsterna på inkomstskattetiteln baseras på förut­sättningen om oförändrat procenttal, dvs. 100, för uttagande av prelimi­närskatt för budgetåret 1976/77. Enligt lagen (1947: 576) om statlig in­komstskatt skall varje år bestämmas med vUka procenttal av grundbe­loppen den statliga inkomstskatten skall ingå i preliminärskatten för kommande budgetår. Procenttalet för den första hälften av budgetåret 1976/77 skall vara detsamma som under innevarande budgetårs senare hälft. I lagen (1975: 449) om storleken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1975/76 har delta procenttal satts till 100 för budgetåret 1975/76. För tiden den 1 juliden 31 de­cember 1976 blir uttagsprocenten densamma. Jag föreslår att uttagspro­centen även för tiden den 1 januariden 30 juni 1977 faststäUs till 100. Förslag till lagstiftning härom har utarbetats inom finansdepartementet. Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga (12).

Prop. 1975/76:150

49

Inkomsterna av energiskatt har av riksrevisionsverket budgetåren 1975/76 resp. 1976/77 beräknats till 2 907 milj. kr. resp. 3 664 mUj. kr. Med utgångspunkt från medgivna nedsättningar av allmän energiskatt i fråga om industrieU. tUlverkning under tiden den 1 juli 1975den 30 juni 1976 samt den av mig tidigare aviserade förlängningen av perioden för nedsättning av allmän energiskatt t. o. m. den 31 december 1976 be­räknar jag inkomsterna under titeln till 2 807 milj. kr. budgetåret 1975/ 76 och 3 514 milj. kr. budgetåret 1976/77. Detta innebär en nedjustering med 100 milj. kr. resp. 150 milj. kr. jämfört med riksrevisionsverkets beräkning.

Som jag tidigare har anfört föreslås denna dag att ett nytt avtal träf­fas mellan regeringen å ena sidan och Svenska travsportens centralför­bund samt Svenska galoppsportens centralförbund å den andra sidan. Avtalet innebär bl. a. minskade inkomster på inkomsttiteln Totalisator-medel. Budgetåret 1976/77 beräknas sålunda inkomsterna på titeln till 105 milj. kr., vilket är 20 milj. kr. mindre än vad riksrevisionsverket har angivit.

Jag övergår nu till att redovisa de avvikelser från riksrevisionsverkets inkomstberäkning jag, efter samråd med chefen för industridepartemen­tet, funnit skäl att göra beträffande inkomster av statens kapitalfonder i vad avser Statens affärsverksfonder: Förenade fabriksverken.

Förenade fabriksverken har i sitt bokslut för budgetåret 1974/75 av­satt 9,2 milj. kr. till varulagerreserv. Då verket saknar formeU rätt att göra sådana avsättningar anser jag, i likhet med riksrevisionsverket, att reserven nu bör upplösas. Reserven bör tillföras verkets resultat för bud­getåret 1975/76. Jag delar vidare riksrevisionsverkets uppfattning att den pensionsavsättning på 26,3 milj. kr. som verket i bokslutet för bud­getåret 1974/75 redovisat bland övriga långfristiga skulder bör föras tUI resultatet för budgetåret 1975/76. Tillsammans med det överskott på 42,6 milj. kr. som förenade fabriksverken räknar med för budgetåret 1975/76 uppkommer eU samlat överskott av (9,2-1-26,3-1-42,6 =) 78,1 milj. kr. Av detta belopp bör 45 milj. kr. inlevereras till staten medan övrig del av det uppkomna överskottet enligt den preliminära beräk­ningen 33,1 milj. kr. - bör avsättas som värderegleringsreserv för fabriksverkens tvätterier. Jag har i detta sammanhang inte tagit ställning till frågan om bokföringen av uthyrningspersedlar.

I avvaktan på att regeringen kan komma att bestämma nya regler för inleverans av överskott från verket bör inkomsten på titeln för budget­året 1976/77 föras upp med oförändrat belopp, dvs. 29 milj. kr.

Jämfört med riksrevisionsverkets beräkningar bör sålunda inkoms­terna justeras upp med 45 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och räknas ned med 33,5 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Inkl. de av mig förordade avvikelserna från riksrevisionsverkets inkomstberäkningar uppgår totalbudgetens inkomster enligt de förnyade

Prop. 1975/76:150

50

inkomstberäkningarna till 89 810 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och 99 197 milj. kr. för budgetåret 1976/77 (tabell 8). Detta är 991 milj. kr. resp. 971 milj. kr. mer än vad som angavs i årets budgetproposition.

Min beräkning av de enskilda inkomsttitlarna på driftbudgeten för budgetåret 1976/77 framgår av specifikationen i bilaga 6.

Jag har i det föregående redogjort för förändringarna i förhållande till budgetpropositionen i fråga om begärda investeringsanslag för bud­getåret 1976/77. De begärda investeringsanslagen uppgår nu till 9 595 milj. kr. De för finansiering av dessa investeringar beräknade avskriv­ningsmedlen som bör anvisas på driftbudgeten uppgår tUl 1 325 milj. kr. De medel som inom resp. kapitalfond är tillgängliga för finansiering av investeringarna, dvs. avskrivningsmedel och övriga kapitalmedel inom fonderna, beräknar jag till 2 555 milj. kr. På grundval härav beräknar jag investeringsbemyndigandena till 5 715 milj. kr. Kapitalbudgetens ut­gifter och dessas finansiering framgår av tabell 9.

Jag har låtit upprätta förslag till investeringsplan och investeringssta­ter för budgetåret 1976/77 med specifikation av de i planen angivna in­vesteringsbemyndigandena, vilka förslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga (8).

Beräkning av totalbudgeten för budgetåren 1975/76 och 1976/77

Med beaktande av vad jag har anfört i det föregående beräknar jag totalbudgeten för budgetåren 1975/76 och 1976/77 på sätt som framgår av tabell 10.

Beräkningarna ger ett underskott i totalbudgeten på ca 10,1 miljarder kr. för budgetåret 1975/76 och ett underskott på ca 11,9 miljarder kr. för budgetåret 1976/77. Underskottet för budgetåret 1975/76 är nära 900 milj. kr. mindre än det som angavs i finansplanen. För budgetåret 1976/77 beräknas nu budgetunderskottet bli av ungefär samma storlek som angavs i budgetpropositionen.

Prop. 1975/76:150

51

Tabell 8 Inkomster på totalbudgeten budgetåret 1974/75-1976/77 (Milj. kr.)

1974/75    1975/76 Utfall

1976/77

Budget- Ny be- Budget- Ny be-

prop. räkning prop. räkning

1976

1976

Förändring från

Ny be­räkning

Utfall

1974/75

till ny be-1975/76

räkning    till ny

1975/76

beräkning 1976/77

Skatt på inkomst, förmögenhet och rörelse samt socialförsäk­ringsavgifter Automobilskattemedel Allmän arbetsgivaravgift Tullmedel Mervärdeskatt Övriga tullar och acciser Statens affärsverksfonder Övriga inkomster på drift­budgeten Beräknad övrig finansiering

29 054

39 177

40 276

42 924

43 573

-Ml 222

-K 3 297

3 685

3 855

3 855

3 980

3 980

+     170

-1-   125

5 360

6 100

6 100

6 750

6 750

+     740

+   650

1 250

1 000

1 020

940

985

-     230

-     35

14 681

17 400

17 000

20 250

20 500

+ 2 319.

-F3 500

9 601

11 017

11 163

12 176

12 245

-f  1 562

4-1082

834

1072

1090

1069

1 046

+     256

-     44

5 558

6617

6 760

7 422

7 540

-f  1 202

+   780

2 467

2 581

2 546

2 715

2 578

-f-       79

4-     32

Summa

72 490      88 819      89 810      98 226      99 197       4-17 320   4-9 387

Tabell 9 Kapitalbudgetens utgifter och finansiering budgetåret 1976/77

Fond

Investerings-

Finansiering

anslag

Avskrivning

Övriga

Avskrivning

Investerings-

inom

kapitalme-

frän

bemyndi-

fonderna

del inom fonderna

driftbudgeten

gande

I.

Affärsverksfonderna

3 800 801 000

2 071 700 000

19 002 000

67 304 000

1 642 795 000

IL

Statens allmänna

fastighetsfond

726 251 000

76 645 000

10 000 000

304 640 000

334 966 000

III.

Försvarets fastig-

hetsfond

370 600 000

28 095 000

19 000 000

239 167 000

84 338 000

IV.

Statens utlånings-

fonder

2 331406 000

455 338 000

1 876 068 000

V.

Fonden för låne-

understöd

1 043 610 000

105 180 000

46 500 000

891 930 000

VI.

Fonden för statens

aktier

925 000 000

187 500 000

737 500 000

VII.

Fonden för förlag

till statsverket

20 000 000

_

47 000 000

_

-27 000 000

VIII

. Fonden för bered-

skapslagring

59 400 000

59 400 000

IX.

Diverse kapital-

fonder

317 827 000

174 805 000

3 250 000

25 028 000

114 744 000

Summa kr.

9 594 895 000

2 351 245 000

203 432 000

1 325 477 000

5 714 741 000

Avgår kapitalåterbetalning:

Oreglerade kapitalmedelsförluster

1 000 000

Övrig kapitalåterbetalning

22 952 000

Länemedel

5 690 789 000

Prop. 1975/76:150

52

Tabell 10 Totalbudgeten budgetåren 1974/75-1976/77 (Milj. kr.)

191411$

1975/76

1976/77

Förändring från

Utfall

Budget-

Ny be-

Budget-

Ny be-

Utfall

Ny be-

prop.

räkning

prop.

räkning

1974/75

räkning

1976

1976

till ny be­räkning 1975/76

1975/76 till ny be­räkning 1976/77

Inkomster

72 490

88 819

89 810

98 226

99197

4-17 320

4- 9 387

varav: inkomster pä

driftbudgeten

70 022

86 238

87 264

95 511

96 619

4-17 242

4- 9 355

övrig

finansiering

2 468

2 581

2 546

.   2 715

2 578

4-       78

4-       32

Utgifter

83 187

99 790

99 895

110 214

111 099

4-16 708

4-11204

varav: driftbudgeten

(exkl. föränd-

ringar i behåll-

ningar på reser-

vationsanslag)

73 482

90 211

89 189

100 591

100 204

4-15 707

4-11015

investerings-

anslag

9 569

8 628

9 706

8 323

9 595

4-     137

-     111

förändringar i

anslagsbe-

hållningar

-     137

501

500

1000

1 000

4-     637

4-     500

förändring i

disposition av

rörliga krediter

273

450

500

300

300

4-     227

-     200

Totalbudgetsaido

-10 697

-10 971

-10 085

-11988

-11902

4-     612

- 1817

Till regeringsprotokollet i detta ärende bör fogas som

Bilaga 1: Reviderad nationalbudget 1976

Bilaga 2: Långtidsbudget för perioden 1976/771980/81

BUaga 3: 1975 års långtidsutredning och remissinstanserna

BUaga 4: Riksrevisionsverkets approximativa beräkning av budgetut­fallet för budgetåret 1975/76

BUaga 5: Riksrevisionsverkets förnyade inkomstberäkning för budget­året 1976/77

Bilaga 6: Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budget­året 1976/77

BUaga 7: Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till bud­getpropositionen för budgetåret 1976/77

Bilaga 8: Förslag tiU investeringsplan och investeringsstater för bud­getåret 1976/77

Bilaga 9: Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetåret 1976/77 sedan budgetpropositionen

BUaga 10: Allmänna Pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen: Årsredo­visning för verksamhetsåret 1975

BUaga 11: Post- och Kreditbanken, PK-banken: Årsredovisning för verksamhetsåret 1975

BUaga 12: Lagförslag

Prop. 1975/76:150

53

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att rege­ringen föreslår riksdagen att

1.

godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska poUtiken som jag har förordat i det föregående,

2.

till Avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret 1976/77 anvisa följande förslagsanslag, nämligen

Statens affärsverksfonder Statens järnvägars fond

Kommunikationsdepartementet:

Järnvägar m. m.

61 300 000

3.        till Avskrivning av nya kapitalinvesteringar för budgetåret

1976/77 anvisa följande reservationsanslag, nämligen

Slatens alhnänna fastighetsfond

Utbildningsdepartementet:

Byggnadsarbeten inom utbildningsdepartementels

verksamhetsområde

70 000 000

Fonden för låneunderstöd

Handelsdepartementet:

Lån till utbyggnad av oljelagringen

5 800 000

Lån till teko-, sko- och garveriindustrier

25 000 000

Fonden för statens aktier

Industridepartementet:

Teckning av aktier i Statsföretag AB

187 500 000

Diverse kapitalfonder

Handelsdepartementet:

Förrådsfonden för ekonomiskt försvar:

Förrådsanläggningar m. m.

25 025 000

4.

bemyndiga regeringen att träffa avtal med Svenska travspor­tens centralförbund och Svenska galoppsportens centralför­bund i huvudsaklig överensstämmelse med vad jag har anfört i det föregående,

5.

bemyndiga fullmäktige i riksgäldskontoret att ikläda staten ga­ranti för lån till Aktiebolaget Trav och Galopp med högst 30 000 000 kr. jämte ränta.

Prop. 1915116:150

54

6.

till Lån för vissa investeringar inom trav- och galoppsporten för budgetåret 1976/77 under fonden för låneunderstöd an­visa ett investeringsanslag av 20 000 000 kr.,

7.

bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter om 20 procents vinstavdrag vid kombinerad vadhållning avseende galopp­tävlingar,

8.

godkänna min beräkning av förändringarna i anslagsbehåll­ningarna för budgetåret 1976/77,

9.

godkänna min beräkning av förändringarna i dispositionen av rörliga krediter för budgetåret 1976/77,

10.

antaga inom finansdepartementet upprättat förslag till lag om .storleken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1976/77,

11.

antaga inom finansdepartementet upprättat förslag till lag om ändring i lagen (1975: 1147) om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt,

12.

antaga inom finansdepartementet upprättat förslag tiU lag om ändring i lagen (1975: 1149) om statligt investeringsbidrag för inventarieanskaffning,

13.

godkänna min beräkning av driftbudgetens inkomster för bud­getåret 1976/77 enligt den vid detta protokoll fogade specifika­tionen,

14.

godkänna förslaget till investeringsplan och investeringsstater för budgetåret 1976/77,

15.

på kapitalbudgeten beräkna den mot investeringsplanen sva­rande inkomsttiteln Lånemedel tiU 5 690 789 000 kr.,

16.

med ändring av förslag i prop. 1975/76: 100 bU. 17, tiU Oför­utsedda utgifter för budgetåret 1976/77 anvisa ett förslagsan­slag av 1 500 000 000 kr. att stå till regeringens förfogande för de ändamål och på de villkor jag har förordat i det före­gående.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de åtgärder som föredraganden har hemställt om.

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1976

Reviderad Nationalbudget 1976

Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

Bilaga 1

DEN REVIDERADE NATIONALBUDGETEN 1976

Inledning

Den reviderade nationalbudgeten för 1976 som härmed läggs fram är utarbetad inom finansdepartementets ekonomiska avdelning och kon­junkturinstitutet. Nationalbudgeten bygger på material som erhåUits från fackdepartement och olika verk och institutioneir. Vidare har utrednings­rådet hörts. Dess ledamöter bär dock ej något ansvar för nationalbud-getens utformning och bedömningar.

Nationalbudgeten består av två delar. I den första delen, kapitel 1, sammanfattar finansdepartementet det ekonomiska läget och konjunk­turutsikterna. Den andra delen, kapitel 29, behandlar utvecklingen inom olika områden mera i detalj.

Kapitlen 3 Utrikeshandeln, 6 De enskilda konsumenternas ekonomi, 7 Investeringarna och 9 Kreditmarknadeh har sammanställts inom kon­junkturinstitutet. Institutet har även sammanställt avsnitten om gruvor, ' mineralbrott och tillverkningsindustri samt skogsbruk i kapitel 4. Av ett bihang som följer efter kapitel 9 framgår även i tablåform vilka ka­pitel och avsnitt som sammanställts inom ekonomiska avdelningen resp. konjunkturinstitutet. Vidare redovisas prognostal för olika delsektorer enligt ekonomiska avdelningens och konjunkturinstitutets bedömningar.

Ansvaret för bedömningen av Sveriges ekonomi 1976 vUar på finans­departementets ekonomiska avdelning där arbetet med nationalbudge­ten letts av planeringschefen Carl Johan[REDACTED_EFTERNAMN].

1    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

1    Sammanfattande översikt

1.1 Utsikterna för 1976

Tecknen på en vändning i den internationella konjunkturen har blivit allt klarare sedan den preliminära nationalbudgeten för 1976 framlades i början av året. I Förenta staterna inträffade vändningen sannolikt redan före halvårsskiftet 1975. I land efter land bromsades sedan ned­gången upp och har under de första månaderna 1976 ersatts med en allt mer markerad uppgång. Denna är nu helt manifest i både För­bundsrepubliken Tyskland och i Frankrike och man kan även ana vissa tecken till en förbättring i Storbritannien. I de mindre länderna, som bl. a. till följd av en mera effektiv ekonomisk poUtik haft en något gynnsammare utveckling, förväntar man sig emeUertid att uppgången skall ske med en viss fördröjning.

Enligt de nu föreliggande prognoserna kommer den totala produk­tionen inom OECD-området att öka med 45 % meUan 1975 och 1976. Prisökningarna fortsätter att bromsas upp och beräknas i genom­snitt uppgå till 78 %. Återhämtningen leder till en på nytt växande världshandel. Efter den kraftiga nedgången 1975 beräknar man att denna skall öka med 78 %.

I de stora industriländerna är det i första hand omslaget i lagerin­vesteringarna som medfört denna markanta förbättring i aktiviteten. Vi upplever nu spegelbilden av den lagerneddragning som främst sked­de under första halvåret 1975 och som då förorsakade den drastiskt minskade aktiviteten under denna period. Enbart det förhållandet att denna lageravveckling upphör innebär ett tillskott till efterfrågan. I flera länder förefaller det dessutom som om lagerinvesteringarna redan kommit in i ett uppbyggnadsskede, vilket i så fall ytterligare förstärker efterfrågeökningen.

Uppgångstendenserna har dessutom på många håll förstärkts av en tillväxt i den privata konsumtionen. Denna gjorde sig först märkbar på bilområdet och för en del andra varaktiga konsumtionsvaror. Nu före­faller emellertid uppgången omfatta ett brett varusortiment och även successivt tUlta i styrka. En viktig faktor bakom denna uppgång är den förstärkning av hushållens realt disponibla inkomster som skapats av kombinationen av ökande sysselsättning och successivt avtagande pris­stegringar. Men av ännu större betydelse är förmodligen att tillförsikten och förtroendet nu förefaller att ha återvänt till hushållen. Detta kan bl. a. registreras i en rad opinionsundersökningar men kommer även till uttryck genom en klar sänkning i hushållens sparkvot.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

Diagram 1:1 Arbetslöshet i olika länder 19741976

Procent av arbetskraften

9.0

F

ö

renta staterna

8,0

7,0

6,0

5,0

Storbritannien

4,0

3,0

F

ö

rbundsrepubliken Tyskland

5,0

4.0   -

3,0   -

3,0

2,0

3,0

2,0

I

A

1974                                     1975                          1976

1 Uppgift ej tillgänglig för december 1974.

Anm. På gmnd av skiljaktiga definitioner och beräkningsmetoder är dessa tal inte helt jämförbara länderna emellan.

Källor: OECD och nationell statistik.

Prop. 1975/76:150

4

Några helt tydliga tecken på en vändning i fråga om investeringarna förelåg inte vid årsskiftet. Men under de hUtills passerade delama av 1976 har man kunnat observera ett växande antal tecken härpå. I både Förenta staterna och Förbundsrepubliken Tyskland förefaller investe­ringsviljan nu ha återvänt inom näringslivet. Även bostadsbyggandet börjar skjuta fart i en dd länder.

Den växande ekonomiska aktiviteten drar också med sig ökningar i utrikeshandeln. I en rad länder kommer exporten nu på nytt att skjuta fart. Efterfrågans inriktning på lagerökningar och privat konsumtion medför emeUertid även relativt snabba uppgångar i importen, vilket för en del länder kan medföra relativt kraftiga försämringar av handels-och bytesbalanserna. De förbättringar som kunde observeras i detta av­seende under 1975 var således endast temporära och berodde i första hand på den kraftiga nedgången i den ekonomiska aktiviteten.

Utvecklingen under 1974 och 1975 medförde den djupaste lågkon­junkturen i fredstid sedan 1930-talet. När man nu ser tUlbaka på dessa år kan man konstatera att den ekonomiska politiken i de stora länderna i stort sett misslyckades med att stabUisera produktionen och motverka ökningarna i arbetslösheten. I första hand förefaUer detta bero på att åtgärderna sattes in för sent. Det var egentligen först under 1975 som politiken lades om i expansiv riktning. Men då hade redan nedgången blivit markant och arbetslösheten nått mycket höga nivåer. Det ekono­miska handlandet inom såväl företags- som hushållssektorn kom i det då rådande läget att kännetecknas av en betydande försiktighet. Låg­konjunkturen hade tillåtits att gå så långt att en utbredd misstro mot den framtida ekonomiska utvecklingen hade skapats. Genom att öka sitt sparande och förbättra sin likviditet ville man gardera sig mot en fortsatt eller kanske förvärrad lågkonjunktur. De olika ekonomisk­politiska åtgärder som sedermera vidtogs räckte inte till för att åter­ställa det förtroende som hade behövts för att motverka nedgången i hushållens och företagens efterfrågan.

Inriktningen och utformningen av den ekonomiska politiken bidrog inte heller härtiU. I de stora länderna valde man i en betydande ut­sträckning att arbeta med generella åtgärder som endast indirekt via andra sektorers utgiftsbeteende påverkade den ekonomiska utveck­lingen. Till följd av den rådande osäkerheten valde emellertid både företag och hushåll att spara stora delar av dessa inkomstförstärkningar i stället för att omvandla dem i en effektiv efterfrågan. I synnerhet un­der 1975 medförde detta kraftigt ökade budgetunderskott, vUka dock icke fick sin avsedda effekt på aktivitet och sysselsättning utan i första hand endast ledde till en likviditetsuppladdning inom de privata sekto­rerna av ekonomin.

Man kan inte utesluta möjligheten av att den ekonomiska politik som under lågkonjunkturåren förts i de stora industriländerna med dess

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

S

starka inslag av generella ekonomisk-politiska åtgärder kan komma att försvåra en effektiv stabiliseringspolitik under åren framöver. Om uppgången skulle hota att gå för snabbt krävs förmodligen utomordent­ligt kraftiga insatser inom såväl finans- som penningpoUtiken innan man når en effektiv dämpning av efterfrågan. För 1976 förefaller emel­lertid detta inte utgöra något problem. Det tycks snarare som om 1976 kommer att innebära en relativt väl balanserad återgång tUl mera nor­mala ekonomiska förhållanden. Det i utgångsläget mycket låga kapaci­tetsutnyttjandet medför att efterfrågan kan tillåtas expandera relativt långt innan detta medför några negativa effekter på pris- och kostnads­utvecklingen. Genom snabba produktivitetsstegringar kan också vinst­nivån återstäUas utan att några egentliga prishöjningar behöver vid­tagas. Det innebär emellertid samtidigt att antalet arbetslösa kommer att sjunka relativt långsamt.

För vårt eget lands vidkommande innebär den förutsedda internatio­nella utvecklingen en markant uppgång i varuexporten. Efter den kraf­tiga nedgången under 1975 räknar män nu med att varuexporten skall öka med 10 % under 1976. Det är i första hand råvaruefterfrågan som nu återvänder i takt med att lageravvecklingen upphör och på vissa områden förbyts i en lageruppbyggnad. I fråga om trävarusektorn kun-

Tabell 1:1 Reviderad försörjningsbalans 1975 1976

Miljarder      Procentuell volymför-

kr.

ändring

1975

--------------------- 

1974-1975    1975-1976

287,5

0,6

2,0

74,0

-3,3

1,8

361,5

-"'2

. . 2.0

60,2

-3,1

-0,9

30,0

-1,6

0,5

14,2.

1,3

1.0

7,0.

-0,1

5,0

11,0

-2,2

3,0

12,2

-8,4

-10,2

9,3

(0,7)>

(-2,3)

149,4

2,9

3,5

71,9

5,6

3,1

25,0

5,6

1,8

46,9

5,6

3,8

-1,5

72.2

-8.6

10.0

Tillgäng BNP Import Summa tillgång

Efterfrågan Bruttoinvestering

Näringsliv

därav: industri

Statliga myndigheter och

affärsverk

Kommuner

Bostäder Lagerinvestering Privat konsumtion Offentiig konsumtion

Statiig

Kommunal Tjänstenetto Export

Summa efterfrågan

361,5

0,2

2,0

' Lagerinvesteringarnas förändring i procent av föregående års bruttonatio­nalprodukt.

Prop. 1975/76:150

6

de man observera en klar vändning till det bättre redan under hösten 1975. Enligt den konjunkturbarometer som utförts under mars 1976 har dessutom ordertecknandet skjutit en betydande fart inom såväl massa- och pappers- som järn- och stålsektorerna. Till följd av den i varje fall än så länge jämförelsevis försiktiga uppgången på investe­ringsområdet kan man emellertid inte räkna med någon mera markant ökning av verkstadsindustrins export. Det är sannolikt först under se­nare delen av 1976 som den kommer att ta fart.

Vid sidan av exporten förefaller den privata konsumtionen att stå för ett expansivt inslag i efterfrågebilden under 1976. Vi har nu bakom oss flera år med utomordentligt kraftiga ökningar av de realt dispo­nibla inkomsterna i hushållssektorn ökningar som inte fullt ut kom­mit till uttryck i den privata konsumtionen. Hushållssektorns sparkvot har fortsatt att stiga, sannolikt till följd av just snabbheten i de reala inkomsternas ökning. Starka skäl talar nu för att dessa ökningar får en konsumtionsstimulerande effekt under 1976, även om inkomstökningen blir något långsammar under detta år. Den dämpning i konsumentpri­sernas stegring som man synes ha anledning att räkna med bidrar för­modligen också till att öka konsumtionsviljan. Ökningen för 1976 har beräknats tiU 3 1/2 %.

Under 1975 bidrog de offentliga sektorernas utgiftsexpansion till att hålla uppe den ekonomiska aktiviteten. Den offentliga konsumtionen beräknas ha stigit med mellan 5 och 6 % under detta år. En viss av-saktning i ökningen förefaller emellertid nu sannolik. Enligt de före-

Tabell 1: 2 Förändring i BNP-komponenterna i procent av BNP föregående är 1972-1976

1968 års priser

1972

1973

1974

1975

1976

Privat konsumtion

1.3

1,0

2,3

1.5

1.9

Statiig konsumtion

-0,1

0,2

0,2

0,4

0,1

Kommunal konsumtion

0,7

0,3

0,4

0,8

0,5

Bruttoinvesteringar i näringslivet

0,6

0,8

1,1

-0,2

0,1

Bruttoinvesteringar i statliga

myndigheter och affärsverk

0,2

0,1

-0,1

0,0

0,1

Bruttoinvesteringar i kommuner'

0,2

-0,5

-0,3

-0,1

0,1

Bruttoinvesteringar i bostäder

0,2

-0,1

-0,4

-0,4

-0,5

Lagerförändring

-0,8

-0,4

2,6

0,7

-2,3

Summa inhemsk efterfrågan

2,4

1,4

5,7

2,7

0,0

Export av varor och tiänster

1,8

4,0

2,6

-2,7

2,6

Import av varor och tjänster

-1,5

-1,9

-4,2

0,6

-0,6

Summa BNP-ökning

2,7

3,5

4,1

0,6

2,0

' Exkl. bostäder.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån samt beräkningar utförda inom finansdepartementets ekonomiska avdelning.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

7

liggande planerna skulle den offentiiga konsumtionen öka med 3 % under 1976. Det är i första hand den kommunala konsumtionen som fortsätter att öka.

De offentliga investeringarna förväntas däremot få en något annor­lunda profil än konsumtionen. Dessa investeringar minskade något under 1975. Det var i första hand de kommunala investeringarna som till följd av det låga bostadsbyggandet hade en klart vikande utveckUng. För 1976 förutses emdlertid nu en klar uppgång för såväl de stat­liga som de kommunala investeringarna. För statens vidkommande sammanhänger detta med en rad olika stimulansåtgärder som bl. a. syftat till att öka aktiviteten på byggnadsområdet. Även för kommu­nerna är utvecklingen i viss utsträckning ett resultat av den statliga sektorns stimulansåtgärder. Men utvecklingen sammanhänger förmod­ligen också med att de kommunala investeringarna efter flera års ned­gångar nått en vändpunkt och nu på nytt är på väg uppåt.

Bostadsinvesteringarna kommer däremot att fortsätta att minska även under 1976. Detta är i första hand ett resultat av den låga igång­sättningen under 1975. Man kan emdlertid nu konstatera att antalet outhyrda lägenheter börjat minska vUket bör lägga grunden för en viss uppgång i antalet startade projekt under 1976. Men detta hinner inte vända utvecklingen redan i år utan kommer att få sin fulla effekt på investeringsverksamheten först under 1977 och senare. Näringslivs­investeringarna förutsätts bli i stort sett oförändrade mellan 1975 och 1976. Man förutser där en fortsatt nedgång inom rederinäringen vUken motvägs av utvecklingen inom industrin och varuhandeln. De kraft­fulla åtgärder som sätts in för att stimulera näringslivets maskininves­teringar jämte det förhållandet att företagen sannolikt inte kan på­räkna vare sig dessa stimulansåtgärder eller fortsatta fondfrisläpp under 1977 understryker det sannolika i en positiv investeringsutveckling inom dessa sektorer under 1976.

Sammantaget innebär den här tecknade utvecklingsbilden att den slutliga efterfrågan som riktar sig mot den svenska produktionen skulle öka med ca 4 % mellan 1975 och 1976, dvs. en relativt kraftig åter­hämtning. Under både 1974 och 1975 har emellertid efterfrågan hål­lits uppe genom kraftigt ökade lagerinvesteringar. Man har nu anled­ning räkna med en markant omsvängning i fråga om dessa investe­ringar. I takt med att den internationella efterfrågan återvänder kom­mer inte samma anspråk att ställas på lageruppbyggnaden utan tvärt­om får man räkna med att de lager som byggts upp under senare år successivt kommer att säljas ut. Omslaget i lagerinvesteringarna blir sannolikt så kraftigt att det reducerar efterfrågans inverkan på produk­tionen med drygt 2 procentenheter. BNP skulle således komma att öka med ungefär 2 % under 1976. Härvid har också förutsatts att impor­ten skulle visa en i förhållande till efterfrågeökningen mycket blygsam

Prop. 1975/76:150  .

Tabell 1: 3 Bytesbalans för 1974-1976

Milj. kr., löpande priser

1974

1975

1976 prognos

Export, varor Import, varor

70 514 72 758   '

72 227 74 000

82 030 79 105

Handelsbalans

-2 244

-1773

2 925

Korrigering av handelsstatistiken

-100

-316

-360

Sjöfartsnetto

Resevaluta

Övriga tjänster, netto

Korrigeringspost

Transfereringar, netto

3 877

-2 232

-1652

800

-2613

2 931

-2 542

-1 971

800

-3 529

3 000

-2 800

-2 450

800

-4 750

Bytesbalans

-4 164

-6 400

-3 635

uppgång. Handelsbalansen skulle förstärkas kraftigt och leda till att bytesbalansunderskottet stannade vid ca 3,5 miljarder kr.

Den fortsatt relativt kraftiga uppgången i fråga om såväl privat som offentiig konsumtion medför en fortsatt ökad efterfrågan på arbets­kraft under 1976. Den snabba återhämtningen inom exportindustrin bör även trots att det förmodligen finns en ganska betydande pro­duktivitetsreserv där successivt leda till en förstärkt efterfrågan även från detta håU. Den ökade efterfrågan kan i stOr utsträckning till­godoses genom ett fortsatt växande arbetskraftsutbud. Marginalerna på arbetsmarknaden kan dock bli små under det kommande ård eftersom utbudsökningen netto kommer att påverkas av bl; a. de pensionsrefor­mer som träder i kraft. Man synes inte någon gång tidigare under efter­krigstiden ha.gått in i en internationell högkonjunktur med en så Uten rörelsefrihet på arbetsmarknaden som den som nu föreligger. Tenden­ser tUl en överhettnin'g kan dock motverkas genom en succéssiv ned­dragning eller a-weckling av de olika, nu utgående, stödformerna inom arbetsmarknadspolitiken.

I det följande beskrivs' utvecklingen inom olika områden mera i detalj.

1.2 Utvecklingen inom olika områden

Det internationella läget

Den samlade bruttonationalprodukten i OECD-länderna minskade med 1,5 % meUan 1974 och 1975. Det var andra året i följd med sjun­kande produktion i dessa länder. Efter en mycket kraftig tUlbakagång under första halvåret  1975  vände dock produktionskurvan långsamt

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

9

uppåt under den senare delen av året. Förbättringen i konjunkturen inträffade redan under våren i Förenta staterna och Japan och under hösten började produktionen successivt att stiga även i Förbundsre­publiken Tyskland, Frankrike och Nederländerna. 1975 präglades dock allmänt av en omfattande outnyttjad produktionskapacitet och arbets­lösheten uppgick som mest tUl 17 ä 18 miljoner i OECD-området.

De viktigaste drivkrafterna bakom konjunkturuppgången är lager­omslaget och ökningen i den privata konsumtionen. Under första halv­året 1975 drogs företagens lager ned mycket kraftigt med ett stort bort­fall i efterfrågan och minskad produktion som följd. Under andra halv­året minskade lagerneddragningen för att mot slutet av 1975 upphöra, vilket gav en positiv effekt på produktion och efterfrågan. I flera fall tycks denna effekt ha varit något starkare än väntat.

Den privata konsumtionens ökning under andra delen av 1975 kan tillskrivas ett flertal faktorer, bl. a. en sedan flera år uppdämd efter­frågan och ökade realinkomster vid en allt lugnare prisstegringstakt. I Förenta statema torde den starka ökningen i sysselsättningen under 1975 ha spelat en betydande roll.

De fasta investeringarna sjönk under fjolåret i de flesta OECD-län­derna. Den svaga utvecklingen för industriinvesteringarna beror främst på den betydande överkapaciteten och den svaga lönsamheten. Sam­tidigt sjönk bostadsbyggandet för andra året i rad även om en viss återhämtning under loppet av året kunde noteras i vissa länder. De offentliga investeringamas bidrag till efterfrågan var allmänt tämligen blygsamt.

Under våren 1975 blev den ekonomiska politiken alltmer expansiv. Man kan emellertid konstatera att de vidtagna åtgärderna sattes in för sent och var av alltför generell natur för att kunna motverka de reces­siva tendenserna. Stimulanserna motverkades dessutom av både före­tagens och hushållens snabbt stigande sparande. Penningpolitiken lät­tades successivt under 1975. Kreditefterfrågan var emellertid låg under hela året främst beroende på att företagen senardade investeringar och frigjorde likvida medel som var bundna i de stora lagren.

Trots den intensiva lågkonjunkturen var inflationstakten ännu vid årsskiftet 1975/1976 så hög som 9 % för OECD-området i sin helhet. Takten i prisökningarna sjönk dock påtagUgt under 1975, särskilt i Förenta statema och Japan men även i Förbundsrepubliken Tyskland. De internationella råvarupriserna steg något mot'slutet av 1975 efler att länge i stort sett ha legat kvar på den nivå de hade i början av året. Detta återspeglade sannolikt omsvängningen I lagerinvesteringarna och den ökade efterfrågan. Oljepriset höjdes av OPEC den 1 oktober med 10 % och priset skall gälla t. o. m. första halvåret 1976.

För första gången sedan 1958 minskade världshandelns volym 1975 denna gång med hela 6 %. Som en följd av lågkonjunkturen mins-

Prop. 1975/76:150

10

kade importen tUl OECD-länderna. Främst gäller detta olja och andra råvaror. OECD-länderna reducerade därmed sitt samlade bytesbalans­underskott från 33 miljarder dollar 1974 tiU 6 mUjarder 1975. Delvis som en följd härav halverades i stort sett OPEC-staternas överskott och blev ca 36 miljarder dollar 1975. Minskad export och försämrat bytes­förhållande ledde till att bytesbalansunderskottet för de icke-oljeprodu­cerande u-länderna ökade från 15 mUjarder dollar 1974 till ca 24 mil­jarder 1975.

Tillgängliga konjunkturdata för första kvartalet 1976 bekräftar i allt väsentligt den prognos för den internationella konjunkturen som gavs i den preliminära nationalbudgeten. Industriproduktionen, orderin­gången och lagerinvesteringama pekar samtUga på en fortsatt snabb uppgång av den ekonomiska aktiviteten, speciellt i de stora länderna.

Lagerinvesteringarna tycks i flera länder ha ökat under början av 1976. Starkast har uppbyggnaden av lagren varit i Förenta staterna. Lagerinvesteringarna kommer troligen att bära upp stora delar av efter-frågetillväxten under 1976. Detta får i sin tur betydande spridnings­effekter i form av ökad produktion, högre sysselsättning och ökade inkomster för hushåll och företag.

Den privata konsumtionen tycks ha ökat något tidigare och kraftigare än vad som allmänt förväntades. Detta har tydligast kunnat avläsas på efterfrågan för varaktiga konsumtionsvaror. Den privata konsumtionen kommer sannolikt att fortsätta att vara hävdad under 1976 främst mot bakgrund av uppdämda ersättningsbehov och ökade realinkomster.

Den senaste statistiken tyder på att näringslivets fasta investeringar skulle återhämta sig snabbare än vad som tidigare förutsatts. Behovet av nyinvesteringar kan trots det låga kapacitetsutnyttiandet vara relativt stort främst till följd av att den nuvarande produktionsapparaten till stora delar inte är anpassad til), de nya energipriserna. Industrins in­vesteringar har dessutom utvecklats svagt under första delen av 1970-talet i flera av de större OECD-länderna, vilket bl. a. ledde tiU en känn­bar kapacitetsbrist 1973. Konjunkturuppgången bör därför utgöra ett starkt incitament i ett flertal länder tUl att utnyttia den förbättrade lön­samheten och den investeringsvänliga politiken 1976 till att utöka pro­duktionskapaciteten.

Bostadsbyggandet har denna gång inte spelat en lika framträdande roll som i tidigare konjunkturuppgångar. En återhämtning kunde dock noteras i vissa länder under 1975, bl. a. i Förenta staterna. Japan och Storbritannien. Under 1976 kan en fortsatt uppgång väntas. Däremot torde de offentliga investeringarna stagnera till följd av regeringarnas strävan att minska budgetunderskotten.

Finanspolitiken i de större OECD-länderna kan f. n. karakteriseras som avvaktande med begynnande inslag av åtstramning. På flera håU, främst i Förenta staterna, Förbundsrepubliken Tyskland och i Frank-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

11

rike, försöker man minska de nu mycket stora budgetunderskotten. Tan­ken är att de offentliga utgifterna skall stramas åt under de närmaste åren i takt med återhämtningen av efterfrågan i övrigt. Penningpoliti­ken har ännu inte bUvit speciellt restriktiv. Företagens efterfrågan på krediter är emellertid fortfarande relativt låg.

Produktionstillväxten under 1976 i OECD-området kan nu beräknas till 45 %. Man bör då ha i åtanke att tillväxten sker från ett läge som utmärks av stor outnyttjad kapacitet. I Förenta statema (som svarar för 40 % av OECD:s produktion) är en tillväxt på inemot 7 % sannolik. I och med att uppgången förefaller att ha accelererat i Västeuropa under det senaste halvåret finns det risk för att konjunkturtopparna även den­na gång kan komma att sammanfalla. Följden kan bli att stabiUserings-politiska problem av liknande slag som under 19721973 uppstår.

I Västeuropa leds uppgången av Förbundsrepubliken Tyskland och Frankrike där bruttonationalprodukten beräknas öka med 4,5 % 1976. Även i Benelux-länderna och Storbritannien anses vändpunkten ha pas­serats. De mindre länderna har i allmänhet följt produktionsutvecklingen i de större länderna dock med en viss fördröjning. Produktionen i dessa länder kan därför väntas öka något långsammare än i de större länderna under 1976.

Inflationstakten fortsätter att sakta av under 1976. Den väntas emd­lertid ligga kvar på 78 % i genomsnUt för OECD-länderna. I flertalet länder kommer kostnadsutvecklingen att förbättras avsevärt till följd av en stigande produktivitet. En viktig faktor för kostnadsutvecklingen i vissa av de ledande länderna är de återhållsamma lönekraven.

De internationella råvarupriserna kan väntas öka långsamt i takt med ökningen i industriproduktionen. Några kraftiga prisrörelser förefaller inte sannolika med hänsyn främst till att kapacitetsreserverna lätt torde möta den stigande efterfrågan.

Världshandeln 1976 kommer åter att växa efter 1975 års minskning. En uppgång på 78 % torde vara möjlig.

Konjunkturuppgången i OECD-området förutses leda tiU föränd­ringar både i bytesbalanserna mellan de enskilda OECD-länderna och mellan OECD-länderna som grupp och andra länderområden. De mind­re OECD-ländemas saldon torde i stort sett komma att ligga kvar på 1975 års nivå. De större ländernas betydande överskott 1975 en kon­sekvens bl. a. av den restriktiva ekonomiska politiken väntas bli för­bytta 1 mindre underskott 1976. OECD-ländernas samlade bytesbalans­underskott väntas 1976 komma att öka med ca 11 miljarder dollar till i runt tal 17 miljarder.

De icke-oljeproducerande u-ländema beräknas reducera bytesbalans­underskottet från ca 24 miljarder dollar 1975 till 16 miljarder 1976. Många u-länder tvingas därvid att skära ned sin import. OPEC-länder-nas överskott väntas ligga kvar på ca 36 miljarder dollar.

Prop. 1975/76:150

12

Utrikeshandeln

Den djupa internationella konjunkturnedgången har icke kunnat und­gå att sätta spår också i efterfrågan på svenska, ei/jorrprodukter. Första halvåret i fjol låg exportvolymen 67 % lägre än 1974 års genom-' snittsnivå. Under andra halvåret 1975 sjönk den ytterligare några pro­cent. Förklaringen är naturligtvis till stor del att marknaden i industri­länderna försämrades. Den högre aktivitetsnivån i den svenska ekonomin i jämförelse med utlandet har dessutom medfört ett lägre tryck på före­tagen att samtidigt hålla sina positioner på exportmarknaderna. De ut­ländska företagen ökade också sina ansträngningar att sälja på grund av den svaga efterfrågan de mötte på sina resp. hemmamarknader. Att det svenska relativa exportpriset steg i början av 1975 kan också ha bidragit till denna utveckling.

Konjunkturavmattningen drabbade i första hand råvarorna. Redan

under 1973 började exempelvis utlandsförsäljningen av trävaror att för­

sämras och nedgången fortsatte under hela 1974 och in på 1975. Även

för andra råvaror, t. ex. massa, blev exportbortfallet drastiskt under

senare delen av 1974 och första delen av 1975. Ätt exporfminskningen

blev så kraftig för flera råvaror har att göra med att konsumtionsminsk­

ningarna förstärktes av stora utförsäljningar från lagren i importlän­

derna.

.

,

Under andra halvåret 1975 började emellertid en förbättring märkas. Efterfrågan på exportvaror ökade igen och råvaruexporten steg med 7 å 8 % andra halvåret 1975. Huvudsakligen.beror det på att avveck­lingen av råvarulagren i Västeuropa hade upphört. Samtidigt medförde ökningen av den ekonomiska aktiviteten i Förenta staterna att konkur­renstrycket från nordamerikanska. producenter på den västeuropeiska marknaden för vissa råvaror lättade i någon mån.

Färdigvaruexporten drabbades senare av den internationella konjunk­turförsvagningen än råvarorna. Mot slutet av 1974 blev dock effekterna fullt märkbara. Särskilt drastiskt blev faUet i exportvolymen för papper och järn- och stålprodukter. Även för färdigvarorna spelade de stora lagren hos avnämare på kontinenten en viktig roll för efterfrågeutveck­lingen.

De svenska färdigvarorna tycks ha förlorat andelar av OECD-mark-naden under 1975. Däremot har statshanddsländerna och OPEC-länderna givit positiva tiUskott till efterfrågan. Exporten på statshanddsländerna ökade med 1213 % i volym medan OPEC-exporten ökade 60 %. I båda fallen tycks den svenska exporten ha vunnit marknadsandelar. De båda områdena svarar nu för närmare 15 % av vår totala färdigvaru­export.

Totalt sett har därmed exporten av råvaror och färdigvaror minskat med 8,5 % i volym 1975. fri.ruppgången har varit ca 12 %. De största prisökningarna faUer på järnmalm 50 %, massa 30 % och papper 20 %.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

13

Det kan förefaUa märkUgt att flera varugrupper kan uppvisa så stora prisökningar trots den svaga konjunkturbilden. Till en del samman­hänger emellertid dessa stora prisstegringar på råvaror med att det är fråga om en jämförelse mellan genomsnittsprisnivåerna 1974 och 1975. Priserna steg under loppet av hela 1974 medan prisnivån successivt sta-bUiserats under loppet avl975 och.för vissa produkter såsom trävaror har leveranspriserna t. o. m.. sjunkit. De senaste månaderna har å andra sidan vissa prisstegringar registrerats i de prismätningar som innehåller inslag av noteringspriser.

Även för flera färdigvaror har en dämpning av exportpriserna skett under 1975. För vissa varor såsom papper och järn och stål har det varit fråga om prissänkningar under loppet av året medan det mellan års­genomsnitten varit fråga om prisökningar. Undantaget är verkstadspro­dukterna där exportpriserna fortsatte att stiga under loppet av hela 1975.

Förbättringen av den internationella konjunkturen under 1976 kom­mer att stimulera den svenska exporten. Bedömningen av den intema­tionella utvecklingen är nu mera optiinistisk än i den preliminära natio­nalbudgeten. Redan andra halvåret i fjol kännetecknades av exportök­ningar för flera råvaror. I konjunkturbarometern för mars 1976 regi­strerades ökade orderingångar för flera varugrupper. I första hand sti­muleras efterfrågan av att avvecklingen av lagren upphör. Senare kom­mer efterfrågan för konsumtions- och investeringsändamål att växa. MeUan årsgenomsnitten 1975 och 1976 bedöms volymökningarna i ex­porten bli avsevärda. Tillväxttal på ca 20 % förutses för exempelvis järnmalm, trävaror och massa.

Genom att priserna på åtskilliga varor hållits uppe också under den internationeUa lågkonjunkturen blir exportprisstegringen 1976 inte så stark. Den har beräknats tiU ca 3 % för råvarorna.

I samband med att kapacitetsutnyttjandet inom OECD-området stiger väntas dessa länders import av färdigvaror öka snabbare än produk­tionen där. Marknaden för färdigvaror kan beräknas expandera med ca 7 % i volym.

Den svenska färdigvaruexporten tUl OECD kommer emellertid sanno­likt inte att växa lika fort som marknaden. Den svenska exporten inne­håUer relativt sett mer av investeringsvaror vars uppsving kommer se­nare i konjunkturuppgången. Vidare ligger vårt relativa exportpris fort­farande högt. Å andra sidan stiger nu efterfrågetrycket i utlandet i jäm­förelse med det svenska vilket skapar en gynnsammare situation för de svenska exportföretagen än den som gäUt under 1975. Exportvolymtill­växten pä OECD-länderna kan uppskattas till 3,54 %. Statshandels-ländernas marknader ger sannoUkt inte utrymme för någon tillväxt 1976 medan avsättningen på OPEC fortfarande är hög trots att ökningstak­ten troligen halveras jämfört med 1975. Den ökning av hela färdigvaru­exporten om ca 5 % som förutses för 1976 har en profU som innebär en

Prop. 1975/76:150

14

måttlig tillväxt första halvåret medan den skjuter fart under andra halv­året. Återhämtningen blir sannolikt snabbast för papper där vändningen inträffade redan i slutet av 1975. Även för järn- och stålprodukterna kan man anta att ett uppsving blir fullt märkbart mot sommaren 1976. Efter den kraftiga volymnedgången i fjol väntas en snabb återgång; volymutvecklingen kan komma att beskriva en V-formad kurva. Grup­pen övriga industriprodukter, dvs. kemiska produkter, textil och kon­fektion, snickerier m. m., uppvisade en avsevärd nedgång under 1975. Eftersom varugruppen har ett starkt inslag av insatsvaror blir åter­hämtningen relativt snabb i år. Verkstadsprodukterna däremot kommer sannolikt att stagnera ännu en tid. Någon klar vändpunkt har inte kun­nat konstateras än och för första halvåret förutses exportnivån bli oför­ändrad. Under andra halvåret kan man dock vänta en viss tillväxt.

Den totala exporten skuUe med dessa antaganden öka med inte mindre än 10 % i volym 1976 och det genomsnittliga exportpriset väntas öka med ca 3 a 4 %.

Den måttliga tillväxten i samhällsekonomin 1975 bidrog till att im­portvolymen minskade. Ytterligare en orsak var att den tillväxt som förekom främst härstammade från områden med ett relativt lågt margi­nellt importinnehåll. Som exempel kan nämnas att den offentliga kon­sumtionen ökade snabbt medan investeringarna minskade med ca 3 %. De senare utgörs traditionellt av Unportvaror i rätt stor utsträckning. Minskningen av industriproduktionen har dessutom lett till ett lägre be­hov av importerade insatsvaror.

De ökningar som förekommit faller på råolja, jordbruksprodukter och verkstadsvaror. Råoljeimportens ökning på närmare 15 % i volym för­klaras av att den svenska raffinaderikapaeiteten byggts ut. Spegelbilden är därför en minskning på över 10 % i volym för de färdiga petroleum­produkterna.

Anledningen tUl att importen av jordbruksprodukter ökat är att ök­ningen av den privata konsumtionen fortsatt. Konsumtionen är också den främsta bidragande orsaken till att import av verkstadsvaror ökade. Det var nämligen främst konsumtionsvaror som kom in i landet. Där­utöver gäller att importen av investeringsvaror ökade trots sjunkande maskininvesteringar.

I år blir det sannoUkt fråga om en viss ökning av importvolymen även om den blir mycket blygsam. Anledningen är bl. a. att ett negativt lager­omslag förutses. Eftersom importinnehållet normalt är stort i lagerinves­teringarna har detta omslag en avgörande betydelse. De totala maskin­investeringarna kommer troligen att minska något 1976. Detta bidrar till att minska importen förutom att importandelen går tillbaka från 1975 års höga nivå. Konsumtionen är. dock fortfarande importstimulerande. Vad gäller utvecklingen för olika varugrupper kan konstateras att om­läggningen från import av färdiga petroleumprodukter till råolja fort-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

15

sätter. Verkstadsimporten minskar 1976 i volym. Det är investerings- och insatsvaror som orsakar detta medan importen av verkstadsvaror av­sedda för konsumtion ökar. Inom den s. k. övriggruppen kan väntas en viss ökning beroende på konsumtionsökning och efterfrågan på insats­varor. Totalt beräknas importvolymen stiga ca 2 %, vilket är en något större ökning än enligt konjunkturinstitutets bedömning. Detta är en konsekvens av att de föreslagna stimulansåtgärderna beräknas leda till en kraftigare ökning av den inhemska efterfrågan.

Prisutvecklingen på importvaror präglades under 1975 av i stort sett fallande råvarupriser och dämpad ökningstakt för färdigvarorna. Totalt beräknas prisuppgången till 5 %. Den försiktiga utvecklingen på pris­sidan antas fortsätta även i år. Det gäller både för råvaror och färdig­varor. Därmed skulle importprisökningen även 1976 uppgå till 5 %. Om detta realiseras försämras relationen mellan export- och importpris, terms-of-trade, med ungefär 1,5 % efter en förbättring 1975 på 510 %. 1976 års försämring motsvarar i mnt tal 1 miljard kr.

Den utveckling som har beskrivits här innebär att nettot mellan ex­port- och importvärdena, handelsbalansens saldo, skulle stanna på ett överskott om 3 miljarder kr. i år, vUket är en förbättring på närmare 5 miljarder kr. gentemot fjolårets underskott om nära nog 2 miljarder kr. (se tabell 1: 3). Konjunkturinstitutet har räknat med ett överskott i handelsbalansen på närmare 4 miljarder kr. 1976. Underskottet i det externa utbytet i fråga om tjänster var i fjol mer än 1,5 miljarder kr. större än 1974. En bidragande orsak var de låga nettointäkterna inom sjöfarten. De väntas inte förbättras i år och tillsammans med övriga försämringar på tjänsteposterna blir det en försämring av tjänstebalan­sen på ca 700 milj. kr.

Transfereringarna uppvisade ett underskott på 3,5 miljarder kr. 1975. Större delen utgjordes av u-landsbistånd och resten i stort sett ränte­betalningar på den utiändska upplåningen. 1976 ökar u-landsbiståndet med över 500 milj. kr. och räntebetalningarna med ca 800 luilj. kr. Un­derskottet i transfereringsbalansen beräknas uppgå till närmare 4,8 mil­jarder kr.

Bytesbalansunderskottet kan som följd av ovan beskrivna utveckling uppskattas till drygt 3,6 miljarder kr. Förbättringen på ca 3 miljarder kr. gentemot 1975 är i sin helhet hänförlig till handelsbalansen.

Produktionen

I det tidigare avsnittet om exporten redovisades hur den intematio­nella lågkonjunkturen inverkat på den svenska exporten. Påverkan var kraftigast på råvarorna där orderingång och leveranser tycks ha mins­kat successivt redan under loppet av 1974. För färdigvarornas del, och särskilt verkstadsprodukterna, har effektema blivit ordentligt kännbara först under 1975.

Prop. 1975/76:150

16

Diagram 1:2 Industriproduktionen, totalt och inom massa- och verkstads­industrierna 19701975

Säsongrensade kvartalsdata. Index: 1968 100

150

140

130

120

100

1970

1971

1972

Källa: Statistiska centralbyrån.

1973

1974

1975

Eftersom exporten svarar för 4050 % av industriproduktionen har exportens utveckling satt sina tydliga spår i produktionen. Enligt de be­räkningar som nu föreligger skulle industriproduktionen ha minskat med ett par procent under fjolåret. Denna minskning är emeUertid blygsam vid en internationell jämförelse. Det beror på att den inhemska efter­frågan har fortsatt att öka i betydande omfattning och kompenserat för nedgången i den externa efterfrågan. Den privata konsumtionen har fortsatt att öka kraftigt. Exempelvis har inköpen av nya bilar stigit brant, men även annan vamkonsumtion har varit av avsevärd omfattning. Där­utöver har en omfattande produktion för lager ägt mm. Man kan upp­skatta bidraget därifrån tUl 3 å 4 %, räknat på industriproduktionen. Det statliga lagerstödet har möjliggjort en stor lagerproduktion. I mnt tal 1/3 av lageruppbyggnaden har skett med statligt lagerstöd.

Av tabell 1: 4 framgår att det för vissa råvambranscher varit fråga om en betydande nedpressning av produktionsvolymen under 1975. Däremot har verkstadsindustrin kunnat hålla produktionen igång i oförändrad

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

17

Tabell 1: 4 Industriproduktionens utveckling 1974 1976

Procentuell volymförändring från föregående år

1974

1975

1976

Hela industrin

5,7

-1,8

1

därav: gruvindustri

7,3

-11,6

-2,5

sågverk

-3,4

-24,7

4,5

massaindustri

0,9

-11,8

0

pappers- och pappindustri

5,1

-20,7

9,5

petroleumraffinaderier

-4,4

2,2

16,5

järn- och stålverk

5,8

-10,4

-4

verkstadsindustri

10,6

4,8

-1

varvsindustri

8,7

4,4

0

omfattning ända fram till senare delen av fjolåret. För den branschen blev försämringen i orderläget fullt märkbar först under loppet av 1975 och då främst på exportmarknaderna.

När det gäller utvecklingen under 1976 kommer vändningen till det' bättre först på råvamsidan. I exportavsnittet har vi redovisat att en upp­gång har börjat märkas för en del skogsprodukter. De utiändska förbru­karna har nu reducerat sina lager så kraftigt att efterfrågeökningen däri­från kan bU relativt betydande. Även från hemmamarknaden väntas en ökad efterfrågan. Produktionsökiungen blir därför ganska snabb.

Efterfrågan på järn- och stålprodukter försämrades kraftigt från års­skiftet 1974/1975. Efterfrågdäget förvärrades av att förbmkarnas lager var stora. Detta medförde att stålföretagen var tvungna att dra ner pro­duktionen med ca 10 % 1975. Den förbättring av stålkonjunkturen som nu börjar synas härstammar till stor dd från utlandsmarknadema. De stimulansåtgärder som aviseras i den nu framlagda, reviderade finans­planen får sin största effekt på maskininvesteringama och därmed pro-duktionsmässigt på verkstadsindustrin. Det ger i sin tur effekt på efter­frågan på järn- och stålvaror. Hemmamarknaden fömtses dock inte bli lika expansiv som exportmarknaden. Sammantaget kommer dock produktionen inom järn- och stålverken att öka successivt under 1976. Genom att nedgången var så kraftig under särskilt senare delen av 1975 blir det dock en minskning mellan årsgenomsnitten 1975 och 1976..

Som tidigare nämnts har verkstadsindustrin först på ett sent stadium berörts av konjunkturförsämringen. Även uppgången kommer sanno­likt senare i tiden bl. a. beroende på att investeringsverksamheten inom OECD-området fortfarande kommer att ligga på en relativt låg nivå under större delen av 1976.

Utan de nu aktuella stimulansåtgärderna hade maskininvesteringarna troligen mmskat med 3 å 4 % 1976. Nu kan man räkna med en mera blygsam nedgång varför den neddragande effekten på produktionen inom verkstadsindustrin reduceras. Lagerinvesteringarna har varit om-

2    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

Ig

fattande inom branschen under 1975. Bl. a. som en följd av lagerstö­det fortsätier uppbyggnaden av färdigvarulager under första halvåret 1976. För branschen som helhet blir det en viss produktionsökning un­der loppet av året även om genomsnUtet för 1976 kommer att ligga nå­got under 1975.

Den s. k. övrigsektorn, dvs. kemisk industri, textU och konfektion m. m., ökar sin produktion 2 å 3 % främst som en följd av konsum­tionsutvecklingen. Varven fortsätter att arbeta av den stock av order man har inneliggande. Därmed kan man hålla produktionen på samma nivå som i fjol.

Den här diskuterade utvecklingen skulle innebära en produktionstill­växt för hela industrin på ca 1 % 1976. Det är knappt 1 procentenhet mera än enligt konjunkturinstkutet, vilket sammanhänger med de nya stimulansåtgärder som föreslagits i den reviderade finansplanen.

En annan näringsgren som också påverkas kraftigt av stimulansåtgär­der är byggnadssektorn. Utan de tidigare stimulanserna hade byggandet totalt sett minskat. Nu kan det ligga kvar på en ungefär oförändrad nivå 1976, se tabell 1: 5. Under 1975 minskade byggnadsverksamheten ca 1,5 %. För båda åren verkar bostadsbyggandet kraftigt dämpande.

Produktionsökningen i energisektorn kan antas bli kraftig i år, 7 %. Ökningen faller främst på kärnkraftverken. För den övriga varuproduk­tionen gäller att jordbruksproduktionen har antagits öka med 3 % i vo­lym 1976. Animalieproduktionen väntas öka något. För vegetabiliema har en normalskörd antagits. Skogsbrukets produktion fortsätter att mins­ka även i år. Minskningen i fjol berodde på att efterfrågan från skogs­industrin var så svag. I år förbättras efterfrågan men skogsbrukets lager är fortfarande stora och fungerar som en buffert innan produktionen kan komma igång.

Inom tjänstesektorerna var ökningen bara 1 % för de privata tjänster-

Tabell 1: 5 Produktionen inom olika näringsgrenar 1975 1976

Procentuell volyntförändring från föregående år

1975

1976

Jordbruk

Skogsbruk

Industri

El-, gas-, värme- och vattenverk

Byggnadsverksamhet

-10,5 -9,5 -2

9,5 -1,5

3 -6

1 7 0

Summa varu- och kraftproduktion

-2

1

Privata tjänster Offentliga tjänster

1 5

2 4

Summa tiänster

2,5

2,5

Total produktion

0,2

1,8

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

19

na 1975 trots att den privata konsumtionen ökade med 3 %. Detta har att göra med utvecklingen inom partihandeln och samfärdselsektorn. För 1976 är det rimligt att räkna med en ökning på ca 2 %.

Den offentliga tjänsteproduktionen expanderade kraftigt 1975, 5 %. Främst förklaras detta av sysselsättningstillväxten inom kommuner och landsting. Även för 1976 blir ökningen kraftig eller närmare 4 %. Det kan vara befogat att erinra om tjänstesektorernas betydelse för tillväx­ten i samhället. De svarar för över hälften av den reala produktionen. Innevarande år kommer de med all sannolikhet att bidra med 3/4 av den totala tillväxten.

I fjol ökade den totala produktionsvolymen, BNP mätt från produk­tionssidan, med endast 0,2 %. I år kan man påräkna en tUlväxt om 1,8 %.

A rbetsmarknaden

Sysselsättningen ökade med 100 000 personer meUan helåren 1974 och 1975. I likhet med tidigare mönster föll ökningen praktiskt taget helt på kvinnorna. Sysselsättningsexpansionen 1975 var i huvudsak kon­centrerad till ett par näringsgrenar. Kommuner och landsting ökade sys­selsättningen med ungefär 55 000 personer. Inom varuhandeln ökade också sysselsättningen kraftigt, speciellt gällde detta antal ddtidssys-sdsatta. Även inom industrin ökade antalet sysselsatta.

Arbetslösheten låg under hela 1975 på en mycket låg nivå. I genom­snitt var 67 000 personer arbetslösa. Det motsvarar 1,6 % av arbets­kraften. Sett i ett internationellt perspektiv finner man att av OECD-länderna var det endast Norge som uppvisade en Uka låg arbetslöshet. Ett flertal faktorer förklarar derma utveckling. Den privata och offent­liga konsumtionen ökade förhållandevis kraftigt. Även industrins in­vesteringar hölls uppe trots den dåliga exportkonjunkturen. Successivt under 1975 vidtogs ett flertal åtgärder för att industrin skulle kun­na hålla kvar arbetskraften i väntan på konjunkturuppgången. Bidrag infördes för såväl lagerproduktion som för utbildningsverksamhet inom företagen. Medd från investeringsfonder och arbetsmiljöfonder fick ut­nyttjas i full utsträckning och kom att beröra ett stort antal projekt. Trots den låga arbetslösheten har ungdomarna haft vissa svårigheter att få arbete. I genomsnitt var 26 000 ungdomar (1624 år) arbetslösa un­der 1975, vUket i och för sig är lägre än under något år sedan 1970. Under hösten 1975 intensifierades åtgärderna mot ungdomsarbetslös­heten. Ett stort antal praktikplatser för ungdomar inrättades vid olika verk och myndigheter. Anslagen till kommunala beredskapsarbeten höj­des kraftigt. Dessa åtgärder fick också önskad effekt. Antalet ungdomar sysselsatta i praktik- och beredskapsarbeten steg snabbt under vinter­månaderna.

Prop. 1975/76:150

20

Diagram 1: 3 Arbetslöshet och lediga platser 19701976

Tusental. Säsongrensade månadsdata

120

100

1970'

1971

1972

1973

1976

Källor: Arbetsmarknadsstyrelsen, konjunkturinstitutet och statistiska cen­tralbyrån.

Efterfrågan på arbetskraft mattades av successivt under loppet av 1975. Under de första månaderna av 1976 kan emellertid en viss upp­gång skönjas. I diagram 1: 3 illustreras utvecklingen av antalet arbets­lösa och de lediga platserna sedan 1970. Utvecklingen inom olika bran­scher var dock delvis olika. Nedgången i antalet lediga platser var mest markerad inom industrin medan efterfrågan på arbetskraft inom tjänste­sektorerna höll sig relativt väl uppe. Trots nedgången av lediga platser inom industrin har många förelag rapporterat om svårigheter att få tag i yrkesutbildad arbetskraft.

Bedömningen av arbetsmarknadsläget under 1976 bygger på en prog­nos över utbudet av arbetskraft och en efterfrågeprognos härledd från de näringsgrensvisa kalkylema över produktionsutvecklingen.

Ökningen av antalet personer i arbetskraften väntas bli klart lägre än 1975. Mätt mellan genomsnittslägena för 1975 och 1976 fömtses en ökning på 20 00030 000 personer. Bl. a. reformema inom högskole-och vuxenutbildningen och på pensionsområdet fömtses få en neddra­gande effekt på utbudet de närmaste åren. Utbudet, räknat i timmar, väntas som en följd av den ökande andelen kvinnor i arbetskraften samt vissa smärre arbetstidsförkortningar m. m. bli ungefär oförändrat jäm­fört med 1976.

Prognoserna över efterfrågan på arbetskraften byggs upp utifrån be­räkningarna över produktion och produktivitet. Speciellt den sistnämnda faktorn är svårprognostiserad på grund av att tidigare utvecklingsmöns-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

21

ter bröts under 1975. Som en följd av att sysselsättningen hölls uppe trots den svaga produktionsutvecklingen blev produktiviteten totalt sett nästan oförändrad I förhållande till 1974. Inom industrin t. o. m. sjönk produktiviteten något. Detta kan jämföras med en trendmässig ökning under 1970-talets första del med nästan 6 % per år. Sammantaget pekar efterfrågekalkylerna på en ökning med 10 00020 000 personer under 1976. Mätt i timmar skulle efterfrågan bli ungefär oförändrad. I antal personer väntas en minskning av antalet sysselsatta inom jordbruk, skogsbruk, industri och byggnadsverksamhet på ungefär 20 00030 000 personer. Den offentliga sektorn förutses dock komma att öka antalet anställda med 40 000 personer. Merparten av denna ökning väntas falla på kommunerna. Ett fortsatt gott arbetsmarknadsläge kan sålunda för­utses för 1976. Arbetslösheten skulle även under 1976 komma att ligga under 2 %. Utvecklingen under loppet av året, liksom inom olika bran­scher och regioner kan emellertid komma att präglas av vissa obalan­ser. En eventuell fördröjning av den internationella konjunkturupp­gångens genomslag på industriproduktionen kan innebära ytterligare på­frestningar inom en del branscher. Dessa blir dock med största san­nolikhet inte större än att de kan mötas med sysselsättningspolitiska åt-: gärder.

Inkomster, priser och konsumtion

Lönen är för de flesta hushåll den viktigaste inkomstkällan. AUtsedan 1973 har löneutvecklingen påverkats av de skatteomläggningar som skett. Avsikten med dessa omläggningar har varit att kunna ge lön­tagarna en realinkomstökning utan att det skulle behöva kräva alltför stora löneökningar och därigenom försämra det svenska näringslivets konkurrenskraft internationellt.

1974 var ett år med en mycket kraftig internationell inflation. Enligt EFOi-modeUen skulle löneökningsutrymmet ha varit mycket stort. Den faktiska löneökningen blev lägre, än det uppskattade utrymmet, eller ca 18 % inom industrin. Man måste emellertid betänka att löneutrymme och faktisk lönehöjning måste ses i ett längre perspektiv och att skill­nader mellan dem ett visst år kan vara motiverade för att kompensera tidigare obalanser. Vinstökningarna blev kraftiga 1974. För att de inte skulle få inflationsdrivande effekter drog staten in, "steriliserade", 35 % av vinsterna till arbetsmiljöfonder och särskUda investeringsfonder. Men vinstökningarna och vinstspridningen medförde ändå att löneök-

1 EdgrenFaxénOdhner: Lönebildning och samhällsekonomi, Stockholm 1970. Modellen beskriver hur ökning av internationella priser och produktivi­tet ger ett löneökningsutrymme i den konkurrensutsatta delen av ekonomin. Via den solidariska lönepolitiken bUr löneökningarna lika stora i den från konkurrens skyddade sektorn. Där är möjligheterna till produktivitetsökning­ar lägre varför en del av kostnadsökningen ger prisstegringar.

Prop. 1975/76:150

22

Tabell 1: 6 Hushällens inkomster och konsumtion 19741976

Miljarder Förändring, %

kr.

--------------------- 

1975

1974

1975

1976

27

15,4

7,9

5,5

48

32,9

17,2

20,3

66

16,1

17,8

14,1

17

-14,3

19,3

-2,9

2

35,4

8,8

-3,7

166

17,5

15,9

11,6

7,5

4,9

2

1

Löner

154

13,0

18,0

11,3

2

Enskilda företagares inkomster m. m.

3

Inkomstöverföringar

4

Direkta skatter, avgifter m. m.

5

Hushållens nettoinbetalningar till det offentiiga (4-3)

6

Räntor och utdelningar, netto

7

Disponibel inkomst

8

Real disponibel inkomst

9

Real privat konsumtion

4,4

2,9

3,5

ningarna i de centrala avtalen för 1975 och 1976 blev höga, 13 % 1975 och ca 9 % 1976. Till detta skall läggas den löneglidning som sker ut­över avtalen. Den beräknas för 1975 till drygt 3 % för löntagargenom-snittet och 8 % för industriarbetare. Av industriarbetarens löneökning på nästan 7 000 kr. under 1975 var närmare hälften löneglidning. Till den avtalade ökningen på närmare 9 % 1976 skall för genomsnittet läggas en löneglidning som antagits bli 2,5 %. Den totala lönesumman i samhället skulle i så fall öka med drygt 17 miljarder kr.

Till hushållssektorns inkomster räknas också de enskilda företagarnas inkomster. De ökade mycket kraftigt 1974 och det berodde dels på re­kordskörden som påverkade jordbmkarinkomsterna, och dels på den goda skogskonjunkturen. Under fjolåret normaliserades jordbmkarin­komsterna medan skogsbruksinkomsterna fortfarande ökade kraftigt. För 1976 har konjunkturinstitutet antagit att inkomsterna från skogs­bruket stagnerar medan jordbrukarnas inkomster utvecklas i enlighet med ett antagande om normalskörd. Tillsammans med övriga rörelse­inkomster stiger de enskilda företagarnas intäkter med ca 7 %, dvs. något långsammare än lönesumman. Det är en ökning med 900 milj. kr. att jämföra med lönesummans ökning på 17 miljarder kr.

Av tabell 1: 6 kan man utläsa att näst lönerna är inkomstöverföring­arna från stat och kommun genomsnittshushållets viktigaste inkomst­källa. De tyngst vägande posterna är pensioner, sjukförsäkring, för­äldraförsäkring och barnbidrag, se följande tablå.

Under 1975 ökade ATP-pensionerna mycket kraftigt. Det beror på att allt fler av de personer som går i pension har tjänat in avsevärda ATP-pensioner. Dessutom höjs pensionerna successivt för att deras köpkraft skall bibehållas. Utbetalningarna från försäkringskassan ökade på grund av uppskrivningar av beloppen, utökning av föräldraförsäkringen m. m. I år ökar inkomstöverföringarna ännu kraftigare än 1975 eller med

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

23

Inkomstöverföringar till hushållen, miljarder kr.

1974

1975

1976

Folkpensioner Onkl. kommunalt

bostadstillägg)

14

16

18,5

ÄTP-pensioner

4

5

7

Utbetalningar frän försäkrings-

kassor

10,5

13

15

Barnbidrag

3

3

3,5

Bostadsbidrag

1,5

2

2

20 %. Pensionsutbetalningarna ökar med över 20 %, motsvarande 4,5 miljarder kr. Barnbidragen ökades med 300 kr. per barn från oktober 1975. Försäkringskassan beräknas betala ut 2 miljarder kr. mer i år än i fjol. Beloppen följer i viss utsträckning med lönerna.

Från hushåUens bruttoinkomster skall skatterna dras för att få fram de disponibla inkomsterna. Fjolårets skattereform bestod av en sänk­ning av den direkta statsskatten och ett borttagande av sjukförsäkrings­avgiften. Sänkningen var ungefär 6 miljarder kr. De kraftiga löneök­ningarna medförde att inbetalningarna av preliminärskatt ändå ökade med 16 %. Till detta bidrog också ökade kommunalskatter.

Som resultat av den s. k. Haga Il-överenskommelsen sänks statsskat­ten med närmare 5 miljarder kr. 1976 eller med ungefär 1 600 kr. för flertalet inkomsttagare. Det innebär en köpkraftsförstärkning som i runt tal motsvarar en 10-procentig löneökning. En viss motvägande effekt får kommunalskattehöjningen på 92 öre i genomsnitt. Skatteinbetal­ningarna ökar långsammare än 1975 och nettot mellan inkomstöver­föringar till hushåUen och skatter blir sådant att nettoinbetalningarna till det offentliga minskas.

Om löner, företagarinkomster, inkomstöverföringar och kapitalin­komster summeras och skatterna dras bort får man den disponibla in­komsten, se tabell 1: 6. I nomineUa termer ökade den med 17,5 % 1974. Det var ett år då specieUa stimulansåtgärder vidtogs för att håUa köp­kraften uppe. I fjol var ökningen 16 % och i år beräknas den tUl 11,5 %, vilket i runt tal är 19 miljarder kr. räknat för samtliga hushåll.

Hur mycket blir då kvar realt sett, dvs. efter prisstegringarna? Om man går tillbaka till 1974 finner man att prisutvecklingen influerades kraftigt av de internationella råvamprisstegringarna, speciellt på olja och oljeprodukter. Det medförde att prisstegringen under loppet av 1974 (dec. 1973dec. 1974) blev 10,5 %. Därav svarade de internatio­nella prisernas direkta genomslag för över hälften. Till det kom deras indirekta effekter via lönebildningen på den skyddade sektorns priser. Under 1975 begränsade sig det direkta genomslaget på konsumentpri­serna till drygt 1 %. I gengäld var de indirekta effekterna kraftigare.

Prop. 1975/76:150

24

Den intemationeUa inflationen 1974 påverkade lönerna för 1975 på tvä sätt. Dels förorsakade importprisstegringarna ett behov av att försvara köpkraften, dels gav exportprisstegringen upphov till ett utrymme för avsevärda löneökningar. Av den totala konsumentprisökningen på 10,1 % under loppet av 1975 kan'således en betydande del hänföras fill de internationella priserna. MeUan årsgenomsnitten 1974 och 1975 var . prisstegringen något under 10 %' och av den tidigare nämnda nomineUa disponibelinkomstökningen på 16% återstod realt ca 5 %. 1974 steg den reala disponibla inkomsten mycket kraftigt, 7,5 %, på grund av de stimulansåtgärder som då sattes in. 1974 och 1975 har därmed reaUn-komsten efter skatt ökat med närmare 13 %. En sådan snabb ökning av realinkomsterna har inte inträffat i varje faU sedan krigsslutet. I år kan man inte undgå en viss ökad direkt effekt från de internationella priserna på konsumentprisindex i jämförelse med 1975. Den effekten har beräknats till drygt 1,5 procentenheter. De "indirekta" effekterna via lönebUdnmgen blir fortfarande betydande. Totalt uppskattas pris­ökningen tUl 8 % under 1976.

Ökningen mellan årsgenomsnitten 1975 och 1976 bUr något större än 8 %. Med hänsyn tagen bl. a. tiU ändringar i konsumtionens sam­mansättning har den beräknats tiU 99,5 %. Ätt det blir en högre siffra räknat på detta sätt förklaras av att en hel del av prisstegringarna faller på första delen av året. Det gäller t. ex. effekten av lönekostnads­ökningarna, kostnaderna för jordbmksavtalet och bostadskostnaderna. Det innebär att inflationstakten skuUe avta under loppet av året. Med denna prisprognos blir det kvar en ökning av den reala disponibla in­komsten på ca 2 %. Det är lägre än 1974 och 1975 men totalt för tre­årsperioden 19741976 skulle ökningen bU 15 %, dvs. 5 % per år.

Den privata konsumtionens utveckUng har en mycket stor betydelse för den årliga produktionstillväxten. Den privata konsumtionen svarar för hälften av den totala resursförbrukningen i landet. Av diagram 1: 4 ser man att hushållen sedan 1969, med undantag för 1972, sparat en allt större andel av inkomsterna. I fjol sparades 10 % av de disponibla inkomsterna. Det finns tecken som tyder på att hushållen i sitt konsu­mentuppträdande är ganska bundna till föregående års konsumtions­nivå och endast långsariit anpassar sig till inträffade inkomstförändrmg-ar. Det skulle kunna förklara varför bara en del av de kraftiga real-inkomsttillskotten 1974 och 1975 konsumerades och sparandet i stäUet steg.

Slutsatserna för 1976 skulle bli att eftersom hushållen anpassar sin konsumtion efter föregående års ökningar kan en viss minskning av sparkvoten väntas inträffa, se diagram 1: 4. Här har antagits en real konsumtionsökning på 3,5 %, vilket är en halv procentenhet mera än enligt konjunkturinstitutets bedömning i kapitel 6. Sparkvoten sjunker någon procentenhet. Man bör erinra sig att hushållen genom tidigare

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

25

Diagram 1: 4 Sparkvotens utveckling 19631976

Sparandet i procent av disponibel inkomst

9,0

Z__ i

/      \

70

5,0

3.0-

1963

I    I    I

1965       1967       1969       1971

1973

1975

Källor: Finansdepartementets ekonomiska avdelning och statistiska central­byrån.

års sparande skapat en latent konsumtionskapacUet som är mycket be­tydande och som sannolikt kommer att ha en konsumtionsuppdrivande effekt när nu konjunktursituationen successivt förbättras.

Investeringarna

De totala fasta investeringarna minskade med 3 % 19741975. Ned­gången var störst på maskinsidan, 4,5 %. Om.handelsflottan inte med­räknas blev minskningen dock obetydlig. För byggnadsinvesteringarna var nedgången 2,5 %.

Utvecklingen under 1976 påverkas i hög grad av de stimulanser av näringslivets investeringar som presenteras i den reviderade finanspla­nen. Även bedömningen av volymutvecklingen för de offentliga investe­ringarna avviker, fastän endast i obetydlig grad, från konjunkturinstitu­tets prognos i årets reviderade nationalbudget.

Industriinvesteringarna beräknas ha ökat med 1,5 % i volym 1974 1975. Ökningen faller på byggnadssidan, 9,5 %, medan maskininveste­ringarna minskade med 2,0 %. Sedan 1968 har industriinvesteringarna ökat oavbrutet vilket ger en ökning på nästan 50 % över hela perioden, se diagram 1:5.

Industrins planer för 1976 pekar enligt en enkätundersökning från

februari i år på att en minskning av den totala investeringsvolymen med

25 % förefaUer sannolik. Med hänsyn till de tidigare omtalade nya

stimulansåtgärderna, vilka inte kunnat beaktas i kapitel 7, finns det nu

anledning att räkna med en gynnsamniare utveckUng. Både byggnads-

och maskininvesteringar kommer sannolikt att öka något i förhållande

tiU1975.

Prop. 1975/76:150

26

Diagram 1: 5 Industriinvesteringar 19681976

Index: 1968 = 100

140

Totalt

120

100

140

Byggnader och anl

ä

ggningar

120

100

140

120

100

Maskiner m.m.

/

"

±

1968       69

70

71

72

73

74

75

76

Källor: Finansdepartementets ekonomiska avdelning och statistiska central­byrån.

Den betydande upplåningen under 1975 och den väntade lagerutveck­lingen gör att inga allvarligare finansiella hinder torde föreligga för en gynnsam investeringsutveckling för industrin som helhet.

Stimulansåtgärderna medför även att det övriga näringslivets investe­ringar kan hållas på en oförändrad nivå 1976. Handelns och de privata tjänstesektorernas investeringar ökar sannolikt 1976 efter ett par år av svag utveckling. Uppgången förklarades bl. a. av konsumtionens utveck­ling 1974 och 1975.

Bostadsbyggandets utveckling under senare år här självfallet dragit ned den totala investeringsvolymen i samhället. Antalet påbörjade lä­genheter har minskat från 100 000 1970 till 51000 1975. Neddrag­ningen har helt avsett flerfamiljshusen. Men under 1975 minskade även småhusbyggandet efter en kraftig uppgång under de närmast föregående åren. Minskningen av antalet outhyrda lägenheter under 1975 tyder på att färdigställandet detta år var nere i en nivå som knappt räckte till för

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

27

den löpande efterfrågan. En fortsatt reducering av antalet outhyrda lä­genheter under loppet av 1976 är därför sannolik.

Bedömningen av den långsiktiga bostadsefterfrågan talar för en åter­hämtning av bostadsbyggandet totalt sett. Faktorer som bristen på byggnadsarbetare inom vissa orter kan dock verka återhållande på bo­stadsbyggandet under 1976. Igångsättningen har bedömts öka något 1976 och uppgå till inemot 60 000 lägenheter, varav 40 000 i småhus. Investeringsbeloppet väntas dock minska som en följd av den låga igång­sättningen 1975. Produktionstiden för en lägenhet är nämligen omkring ett år. Om man räknar med en viss fortsatt ökning av ombyggnadsverk­samheten innebär antagandena att bostadsinvesteringarna skulle minska med ca 10 % 19751976.

De statliga myndigheternas och affärsverkens totala investeringar be­räknas öka med 5 % i volym 19751976 efter att ha varit i stort sett oförändrade 19741975. Byggnadsinvesteringarna förväntas öka med 7,5 % medan maskininvesteringarna antas vara oförändrade 1975 1976. En faktor bakom uppgången på byggsidan är det statliga vägbyg­gandet, som beräknas öka kraftigt. En annan faktor är den fortsatta ex­pansionen av de byggnads- och anläggningsprojekt som luftfartsverket och vattenfallsverket f. n. bedriver.

Prognosen för de totala kommunala investeringarna pekar på en ök­ning med 3 % 19751976. Enligt nu tiUgängliga uppgifter minskade de kommunala investeringarna med ett par procent 19741975. Bygg­nadsinvesteringarna, vUka minskat alltsedan 1973, beräknas öka med 3 %. Investeringarna i maskiner m. m., som svarar för en mindre andel av de totala kommunala investeringarna, beräknas öka med 3,5 % 19751976.

Totalt sett innebär den redovisade bilden att investeringarna minskar med någon procent 1976. Detta förorsakas helt av bostadsinvestering­arna eftersom de statiiga och kommunala investeringarna ökar och nä­ringslivets investeringar väntas bli oförändrat stora. Om man räknar bort bostäder och handelsflottan, där förhållandena är speciella skulle investeringarna öka med ett par procent.

Lagerinvesteringarnas utveckling under 1975 var tiU stor dél beroende av den stimulans som lagerstödet gav. Den totala lagerökningen kan be­räknas till 9,5 miljarder kr. vilket medfört ett bidrag till den totala till­växten i ekonomin på drygt 0,5 %. Lagerökningen skedde tiU större de­len inom industrin. Det för denna konjunkturcykel unika är att företa­gen trots en vikande efterfrågan hållit produktionen uppe och i stället producerat på lager, något som lagerstödet således underrättat. Det innebär också att lageruppbyggnaden varit koncentrerad till färdigva­rorna. De branscher där de största ökningarna förekommit är skogsindu­strin, järn- och stålverken och verkstadsindustrin.

Skillnaden gentemot föregående lagerkulmination, 1970, är bl. a. att

Prop. 1975/76:150

'28

Diagram 1: 6 Lagerinvestéringar 19501976

Milj. kr. 1968 års priser

5000

4000 -

3 000 -

2 000

1000 

'     I   I  I   I   I   I  I I   I   I   I  I  I.................. 1  I   I  I  I   I  I  I   I  I   I   I  I  I

1950       1955       1960       1965        1970        1975

Källor: Finansdepartementets ekonomiska avdelning och statistiska central­byrån.

ökningarna då omfattade både råvaror, varor i arbete och färdigvaror. Nu är inriktningen på. färdigvaror dominerande. Det tyder på att lager­uppbyggnaden 1970 mera hade samband med överhettningsfenomen i ekonomin. Industrin har successivt fått känning av omsvängningen i kon­junkturen under första halvåret I år. Efterfrågan ökar dock ännu inte snabbare än att lagren fortsätter att öka. En sådan, utveckling är bety­delsefull för att hålla uppe produktionsnivån tills konjunkturförbätt­ringen får ett kraftigare genomslag. Förlängningen av lagerstödet till att gälla till utgången av 1976 medför att lagerniyån under andra halvåret kan hållas ungefär oförändrad. Utan denna förlängning är det troligt att den skuUe ha sjunkit.

Totalt sett kan lagerinvesteringarna i år uppskattas till knappt 2 mil­jarder kr. Jämfört med fjolåret innebär det en reducerande inverkan pä tUlväxten med mer än 2 %.

Den offentliga verksamheten

Den offentliga sektorns konsumtion, beräknas öka med ca 3 % i vo­lym 1976. Det är en långsammare ökning än. 1975 då den ökade med 5,5 %. Ä andra sidan är ökningen 1976 snabbare än under de tidigaste åren av 1970-talet. Den kommunala konsurntionen väntas 1976 öka nå­got snabbare, 4 %, än den statUga konsumtionen, 2 %.

Investeringarna i den offentliga sektorn minskade 1975. Under hösten

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

29

1975

vidtogs en rad åtgärder för att stimulera investeringarna avseende daghem, vägar, statliga byggen m. m. tiU ett belopp av ca 700 milj. kr. 1976. I januari 1976 fortsattes denna poUtik med ytterligare stimulanser. Det bidrar till att de offentliga investeringarna väntas öka med 3,5 %

1976

(häri ingår inte investeringar i statliga affärsverk och bolag resp. kommunala bolag).

Sammantaget innebär detta att den offentiiga sektorns totala efterfrå­gan i form av konsumtion och investeringar ökar med 3 % 1976 och.att syssdsättnmgen ökar med nästan 4 %.

Statens totala budgetunderskott ökade kraftigt 1974. Det uppgick till drygt 10 miljarder kr. Det ökade ytterligare 1975 och enligt de nu före­Uggande prognoserna kommer det att ligga kvar på denna höga nivå även 1976. Underskottet beräknas bli 11,8 miljarder kr. för detta år.

De kommunala utgifterna översteg 1975 inkomsterna med över 3 mU­jarder kr. Underskottet beräknas inte bU fullt lika stort 1976. Det kan nu beräknas till 2,3 miljarder kr. De stora Utbetalningarna av kommu­nalskattemedel till kommunerna bidrar till denna förbättring. Kommu­nernas skatteinkomster beräknas öka med hela 19 % 1976.

Socialförsäkringssektorns utgifter består a'v folkpensioner, utbetal­ningar från försäkringskassor m. m. Reformerna på detta område med­för en kraftig ökning av transfereringarna till hushållen 1976. De ökar med 18 ä 19 % till följd av bl. a. pensionsålderns sänkning till 65 är den 1 juli 1976 och förbättrade folkpensioner. Reformerna har finan­sierats med ökade socialförsäkringsavgifter. Allmänna pensionsfondens finansiella sparande beräknas uppgå till 13 niiljarder kr. 1976. Större delen av denna fondökning placeras i form av utiåning till näringslivet och bostadssektorn. Riksdagen har beslutat att ytterligare 500 milj. kr. får placeras i aktier utöver de 500 milj. kr.' som tidigare ställts till för­fogande för detta ändamål.

Det totala offentliga upplåningsbehovet, exkl. Allmänna pensions­fonden, var drygt 15 miljarder kr. 1975. Det beräknas bli något lägre 1976, ca 14 miljarder kr. Förbättringen är ungefär densamma som enligt kalkylerna i den preliminära nationalbudgeten.

Den offentliga sektorns inverkan på samhällsekonomin 1975 och 1976 har beräknats med hjälp av en enkel analysmodell. Statens, kom­munernas och socialförsäkringssektorns finanspolitiska effekter uttrycks i procent av bruttonationalprodukten i fasta priser. Den sammanlagda effekten av de tre delsektorerna var under 1975 närmare 2 % av brutto­nationalprodukten, se följande tablå. 1976 är den offentiiga sektorn i stort sett neutral. Beräkningarna tyder på en svag positiv effekt på 0,2 % av bruttonationalprodukten. De nya stimulansåtgärder som pre­senteras i den reviderade finansplanen bidrar härtUl. Utan dem hade den offentliga sektorn inte alls haft någon expansiv verkan 1976.

I den preliminära nationalbudgeten beräknades den offentliga sektorn

Prop. 1975/76:150

30

1975

1976

Staten                                                  0,4

0,0

Kommunerna                                      1,1

0,2

Socialförsäkringssektorn inkl.

Allmänna pensionsfonden                  0,4

0,0

Totalt                                                  1,9

0,2

Anm. I tablån anges effekten av förändringarna från föregående är i del­

sektorernas inkomster och utgifter. Effekten

uttrycks i procent av brutto­

nationalprodukten i fasta priser.

ha en kraftigare stimulerande effekt på ekonomin 1976 än vad som nu skulle vara fallet. Nedrevideringen beror delvis på att sektorns inverkan 1975 visade sig mer expansiv än vad som kunde förutses vid årsskiftet 1975/76. Utgångsnivån för beräkningarna är därför högre. Nedrevide­ringen beror också på att bl. a. skatteinkomsterna 1976 beräknas bli något högre än vid föregående beräkningstillfälle.

Kreditmarknaden

Kreditmarknaden kom 1975 att mjukas upp något i förhåUande till 1974. I augusti sänkte riksbanken diskontot från 7 % tUl 6 %, och taket för affärsbankernas utlåning till andra ändamål än bostadsbyg­gande borttogs. För att något dämpa den kreditexpansion, som kunde följa av den pågående kraftiga ökningen av banklikviditeten, betingad av valutareservens ökning och statsbudgetens underskott, höjdes likvi­ditetskvotkraven för bankerna genom beslut i augusti och oktober 1975 och i februari 1976. Kvoterna höjdes mera för affärsbankerna än för övriga bankinstitut.

En viktig del av kreditpolitiken bestod i att garantera en riklig till­försel av långfristiga krediter till framför allt industrin. För att nå detta mål höjdes räntesatserna för långfristiga obligations- och reverslån i april 1975. Härigenom kom placeringar i dessa objekt att framstå som mera attraktiva. Differensen till de "korta" räntorna ökades också ge­nom att diskontosänkningen i augusti 1975 inte följdes av någon ned­justering av de "långa" räntorna. Den ökade ytterligare vid sänkningen av diskontot från 6 % till 5 1/2 % i januari 1976. Riksbanken träffade dessutom överenskommelser med olika kreditmarknadsinstitut om öka­de satsningar på industriobligationer och annan långfristig kreditgiv­ning till industrin.

Upplåningen på den svenska kreditmarknaden blev betydligt större 1975 än 1974. Härtill kom en omfattande upplåning utomlands.

Statens upplåningsbehov blev emellertid endast obetydligt större 1975 än 1974 efter att ha ökat mycket kraftigt från 1973 tiU 1974. Det upp­gick tUl 11,5 miljarder kronor 1975 och finansierades, liksom under 1974, tUl ungefär hälften genom upplåning utanför bankerna och till

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

31

hälften inom banksystemet. Under 1975 var en växande del av lång­fristig karaktär.

Kommunernas finansiella sparande försämrades under 1975. Genom en växande upplåning, på svensk kreditmarknad men också i utlandet, förblev kommunernas likvida tillgångar i stort sett oförändrade.

Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden avtog 1975. TiU detta bidrog bl. a. att bostadsinvesteringarna minskade med 8 % i volym 1975.

NäringsUvets upplåningsbehov växte kraftig 1975. Detta berodde bl. a. på att de fasta investeringarna ökade värdemässigt. Vidare skedde en omfattande lageruppbyggnad. Dessutom var företagens möjligheter att bidra till sin egen finansiering genom kvarhållna vinstmedel inte lika goda som 1974. Upplåningen i såväl bankerna som i kapitalmark­nadsinstituten ökade. Industrins emissioner av obligations- och förlags­lån nästan fördubblades 1975 till ett belopp av 2,6 miljarder kr. Expan­sionen av upplåningen i utlandet kom dock att utgöra den kraftigaste förändringen i företagens finansieringsbild. De mest betydande belop­pen lånades upp av företagen själva, men kreditaktiebolagen och ban­kerna kanaliserade också krediter från utlandet till företagen. Den om­fattande upplåningen tillsammans med viss ökning av de belopp, som företagen tillfördes genom nyemissioner på aktiemarknaden, gjorde att företagen kraftigt kunde förbättra sin likviditet 1975.

Kreditpolitiken är även under 1976 inriktad på att tiUgodose indu­strins kreditefterfrågan, bl. a. genom ökad långfristig kreditgivning inte minst till små och medelstora företag. Vidare väntas företagens uttag från arbetsmiljö-, särskilda och allmänna investeringsfondskonton fort­sätta. Utbetalningar enligt lagerstödsprogrammet får också en positiv likviditetseffekt. Företagens upplåningsbehov beräknas bli mindre 1976 än 1975. Visserligen beräknas näringslivets fasta investeringar öka med ca 3 miljarder kronor men lageruppbyggnaden minskar sannolikt kraf­tigt.

Statens upplåningsbehov 1976 blir av ungefär samma storleksordning som 1975. Samtidigt väntas kommunernas finansiella sparande förbätt­ras med nästan 1 miljard kronor. Kommunerna kan därför förbättra sin likvidhet detta år utan att öka upplåningen. Bostadsinvesteringarna beräknas i löpande priser öka med ca 400 milj. kr. 1976. Genom att statens bostadslån väntas öka mer blir bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden ändå lägre än 1975.

De olika låntagargmppernas sammanlagda behov av krediter torde sålunda närmast bli mindre 1976 än 1975. Upplåningen på den svenska kreditmarknaden kan likväl komma att öka, medan upplåningen i ut­landet avtar.

UTVECKLINGEN INOM OLIKA OMRÅDEN

3    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

35

2   Det intemationella läget 2.1 Sammanfattande översikt

Utvecklingen 1975

Under första halvåret 1975 sjönk den samlade produktionen inom OECD-området mycket kraftigt. Under andra halvåret har produk­tionen visserligen börjat öka men inte mer än att man för helåret er­hållit en produktionsnedgång på ca 1,5 %. Detta innebär att den eko­nomiska aktiviteten inom OECD-länderna vid årsskiftet 1975/1976 skulle ha legat i runt tal 10 % under den nivå som hade uppnåtts om tillväxten 1974 och 1975 hade skett i en för efterkrigstiden normal takt. Den outnyttjade produktionskapaciteten i området var omfattande un­der 1975 och antalet arbetslösa uppgick som mest tiU 17 miljoner.

Industriproduktionen, som under första halvåret 1975 sjönk med 16 % i årstakt, stabiliserades och började öka under andra halvåret. Ökningen var särskilt kraftig i Förenta staterna där konjunkturvändningen in­träffade redan under våren. Men även i t. ex. Förbundsrepubliken Tyskland, Frankrike och Nederländerna steg produktionen successivt under hösten. I Japan började industriproduktionen att stiga fr. o. m. april men planade ut mot slutet av hösten 1975.

De viktigaste drivkrafterna bakom denna konjunkturuppgång var den. upphörande lagera'wecklingen och den privata konsumtionens ökning. Under loppet av 1975 drog företagen ned sina lager mycket kraftigt. Denna anpassning svarade för merparten av efterfrågebortfallet och minskningen i produktionen under första halvåret 1975. Under hösten avtog emdlertid takten i lagerneddragningen för att mot slutet av året helt upphöra. Den positiva effekten härav på efterfrågan och produktio­nen synes ha varit starkare än väiitat, särskilt i Förenta staterna.

Bakom ökningen i den privata konsumtionen under andra halvåret låg flera faktorer. I Förenta statema steg t. ex. antalet sysselsatta kraf­tigt under loppet av året och arbetslösheten som under 1975 nått rekord­höga nivåer började sjunka under andra halvåret. I Västeuropa tycks en alltmer uppdämd efterfrågan och en under 1975 successivt lugnare pris­stegring ha varit betydelsefulla faktorer för den privata konsumtionens ökning.

De fasta investeringarna sjönk under 1975 i flertalet OECD-länder. Den svaga lönsamheten liksom den stigande överkapaciteten medförde ett kraftigt fall i industriinvesteringarna. Bostadsbyggandet genomgick samtidigt en stmktureU kris vilket ledde tUl en ytterligare minskning från 1974 års redan låga nivå. En återhämtning i denna sektor kunde dock noteras under loppet av året i bl. a. Förenta staterna och Stor-

Prop. 1975/76:150

36

Diagram 2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i olika länder och länder-områden 19661975

Procentuell volymförändring från föregående år. Siffrorna för 1975 är i fler­talet fall preliminära

Europeiska OECD

Italie

- Jji

n

;       :

:         j

r,

;   f

    \

I 

i

n

':

:

1   \

:     ;

1

\   t

:

-

1

4 2 O

8 6|-

4

F

ö

renta staterna

ill-l

Canada

I

1

¥1

6

- Storbritannien

1

2

n

Pl                       P

i] 1 i i  i i 1

ii 

1

-2

1

il

. Sverige

»[il!

H         ii          i!         i

-tiil_ m___ Mt

1

n   Pl

i _  i 1

m

V

ä

sttyskland

.|g . Japan

14

12

10

8

6

4 -

2 -

"2-

u

OECD-totalt

el-r-.

4

2

O

-2*-

L

1_L

I    I    I    I    '    I

I      

I      I      I      I      I

74  75

1966  67  68  69 70  71   72 73  74  75

1966  67 68 69  70   71  72 73

Källor: OECD, nationell statistik och uppskattningar gjorda inom finans, departementets ekonomiska avdelning.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

37

Tabell 2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder och länderområden 1974-1976

Ärlig procentuell förändring

1914

1975

1976

De sju stora länderna

Förenta staterna

-2,1

-2

6   -7

Japan

-1,8

2

4   -5

Förbundsrepubliken

Tyskland

0,4

-3,6

4   -5

Frankrike

3,9

-3

4   -5

Storbritannien

0,2

-2

1   -2

Italien

3,2

-3,5

0   -1

Canada

2,8

0

5   -6

Norden

Norge

3,7

3,3

6   -7

Danmark

1,3

-2

4   -5

Finland

4,2

0

0   -1

Sverige

4,1

0,6

    2

Vissa andra OECD-länder

Belgien

4,0

-2

2   -3

Nederländerna

3,3

-2

3   -4

Österrike

4,4

-2

2   -3

Schweiz

-0,7

-7

1   -2

OECD-Europa

2,1

-2,5

2,5-3,5

OECD-totalt

0

-1,5

4   -5

Källor: OECD, nationell statistik och uppskattningar gjorda inom finans­departementets ekonomiska avdelning.

britannien. De offentliga investeringarnas bidrag till efterfrågan var däremot i de flesta länder tämligen blygsamt.

Den ekonomiska politiken hade redan från början av 1975 en ex­pansiv inriktning i Förenta staterna och Förbundsrepubliken Tyskland. Under våren vidtog så regeringarna i en del andra länder, bl. a. i Frank­rike och lapan, stimulansåtgärder. Då man ännu vid slutet av somma­ren inte kunde se någon vändning i Västeuropa vidtogs ytterligare sti­mulansåtgärder i vissa EG-länder. I stort sett kan dock konstateras att de vidtagna åtgärderna var av för generell natur, att de sattes in för sent och i för liten omfattning för att kunna motverka de starka kon-traktiva krafter som var verksamma. Effekten av stimulanserna försva­gades vidare av hushållens höga sparande. Trots att flera av de större länderna har fått kraftigt ökade budgetunderskott i en del fall har de under 1975 uppgått till inemot 89 % av bruttonationalprodukten har den ekonomiska aktiviteten minskat.

Penningpolitiken i de flesta OECD-länder lättades successivt under året och diskontona sänktes i omgångar. Kreditefterfrågan var trots detta låg under hela året till följd av att företagen senardade sina in­vesteringar och minskade sin lagerhåUning.

Prisstegringstakten sjönk som ovan nämnts påtagUgt under loppet av året. Särskilt markant har denna avsaktning varit i Förenta staterna och

Prop. 1975/76:150

38

Diagram 2: 2 Industriproduktionen ii vissa länder 19731975

Index: 1970=100. Säsongrensade månadsdata

140

_ F

ö

renta staterna

130

-

120 110 100

"-------- 1

\

--- 

140

_ Storbritannien

130

-

120

110

100

90

-

Kl

r

140 130 120 110 100

_ Österrike

r~y-~

ts/s/

->..'sy

140 130 120 110 100

_ Finland

' hj\

/"xv"

yv\

140 130 120 110 100

Frankrike

140 130 120 110 100

_ Norge

r\/vA-

rv-->

140 130 120 110 100 90

- Sverige

r

VjVa

1973        1974        1975

Källor: OECD och nationell statistik.

1973

1974

1975

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

Tabell 2: 2 Konsumentprisernas utveckling 1962 1975

Årlig procentuell förändring

39

1962-1972'

1973'

1974'

1975'

Belgien

3,8

7,0

12,7

12,7

Danmark

6,0

9,3

15,4

9,6

Finland

5,7

10,7

16,9

17,8

Frankrike

4,4

7,3

13,7

11,7

Förbundsrepubliken

Tyskland

3,2

6,9

7,0

6,0

Italien

4,3

10,8

19,1

17,0

Nederländerna

5,4

8,0

10,0

10,2

Norge

5,1

7,5

9,4

11,7

Schweiz

4,0

8,7

9,8

6,7

Storbritannien

4,9

9,2

16,0

24,3

Sverige

4J

6,7

9,9

9,8

Österrike

3,9

7,6

9,5

8,5

Förenta staterna

3,3

6,2

11,0

7.0

Canada

3,3

7,6

10,9

10,8

Japan

5,7

11,7

24,4

11,8

OECD-Europa

4,5

8,6

13,6

13,5

OECD-totah

3,9

7,9

13,2

10,6

' Prisstegringarna mellan genomsnittslägena resp. är. Källor: OECD och nationell statistik.

Japan. Även i Förbundsrepubliken Tyskland, där inflationstakten re­dan tidigare var låg vid en internationell jämförelse, har takten i pris­stegringarna dämpats. Trots den för efterkrigsförhållanden exceptionellt kraftiga recessionen under 1974 och 1975 var inflationstakten ännu i början av 1976 så hög som 9 % för OECD-området i dess helhet.

De internationella råvarupriserna har i stort sett legat kvar på den lägre nivå till vUken de sjönk i slutet av 1974 och början av 1975. I slutet av sommaren steg dock priserna på jordbruksprodukter tillfälligt som en följd av ovissheten om effekterna på den internationella mark­naden av den dåliga sovjetiska spannmålsskörden. Mot slutet av året steg råvarupriserna något vilket sannolikt återspeglade omsvängningen i lagerinvesteringarna och den ökade efterfrågan. Priset på råolja hölls konstant fram till den 1 oktober då OPEC beslutade om en 10-procehtig prishöjning. Detta pris skall gälla fram tiU den sista juni 1976.

Världshandeln minskade med 6 % i volym under 1975. Denna ned­gång visar klart lågkonjunkturens djup och omfattning. Endast en gång tidigare under efterkrigstiden har världshandeln minskat 1958 sjönk den med 1 %. Som en följd av lågkonjunkturen minskade OECD-länderna sin import kraftigare än sin export varför bytesbalansunder­skottet för dessa länder som grupp reducerades från drygt 33 mUjarder dollar 1974 till 6 miljarder 1975. Det yar främst importen av olja och råvaror som minskade. Då samtidigt oljeländerna fortsatte att öka sin import av varor och tjänster från de industrialiserade länderna, sjönk

Prop. 1975/76:150

40

Diagram 2: 3 Råvaruprisemas utveckling 19741976

Index: 1970 = 100. ("New dollar index" omräknad i svenska kronor)

220: 180

140'

Totalt

300

varav: Livsmedel

vikt i totalen: 0,6l'

260

\

220 180 140

/-____ '     \

- y

R

å

varor f

ö

r insats i tillverkningsindustri vikt i totalen: 0,39'

varav: Ickesyntetiska fibrer vikt i totalen: 0,13'

220

varav: Ickej

ä

rnmetaller vikt i totalen: 0,20'

1974

1975

1976

1       Vikter 1975.

2   Denna prisindex baserar sig på veckovisa noteringspriser från ett antal

internationella varubörser. Veckonoteringarna enligt det s. k. "new doUar

index" har sammanräknats till månadsgenomsnitt och därpå omräknats tUl

index i svenska kronor. Vid omräkningen har den genomsnitUiga växelkursen

under varje månad använts. Genom att räkna om det s. k. "new dollar index"

till svenska kronor har man till stor del neutraliserat inverkan av fluktuatio­

nerna i dollarkursen.

Källor: "The Economist" och konjunkturinstitutet.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

41

OPEC-staternas överskott från ca 64 miljarder dollar 1974 till ca 36 miljarder dollar 1975. De icke-oljeproducerande u-ländernas export minskade kraftigt tUl följd av recessionen. Då deras import samtidigt fördyrades ledde detta till en ytterligare försämring av deras samlade bytesbalansunderskott, vilket växte från 15 miljarder doUar 1974 tUl 24 miljarder dollar 1975.

Utsikter för 1976

Tillgängliga konjunkturdata från första kvartalet 1976 bekräftar i allt väsentligt den prognos för den internationella konjunkturen under 1976 som gavs i den preliminära nationalbudgeten. Industriproduktio­nen, orderingången och lagerinvesteringarna pekar samtliga på en fort­satt snabb uppgång av den ekonomiska aktiviteten. I synnerhet gäUer detta Förenta staterna och de större västeuropeiska ekonomierna.

Lagerinvesteringarna torde nu ha nått ett läge då avvecklingen upp­hört och gått över i lageruppbyggnad. I Förenta staterna tycks upp­byggnadsfasen ha påbörjats under första kvartalet i år. I Förbunds­republiken Tyskland och i Frankrike har lageruppbyggnaden kommit igång främst för insatsvaror. Under loppet av 1976 kan därför lager­investeringarna väntas bära upp en betydande del av efterfrågeöknmgen. Detta får i sin tur avsevärda spridningseffekter på den slutliga efter­frågan genom att den ökade produktion, som blir följden av lagerinve­steringarna, leder UU ökade inkomster för hushåll och företag och till ett högre kapacitetsutnyttjande.

Den privata konsumtionen visar tecken på att ha ökat något tidigare och snabbare än vad som antogs i den preliminära nationalbudgeten. Inom denna sektor finns ett betydande uppdämt ersättningsbehov för varaktiga konsumtionsvaror. Den fortsatta uppgången i industriproduk­tionen kommer att öka hushållens inkomster, som till följd av den lägre inflationstakten mer än tidigare kommer att öka i reala termer. Vidare finns klara tecken på en nedgång i sparandet. Allt detta understryker det sannolika i en fortsatt ökning av den privata konsumtionen. Den ökade konsumtionsbenägenheten har särskilt tydligt kunnat avläsas på efterfrågan för varaktiga konsumtionsvaror, främst bilar.

Utvecklingen av de fasta investeringarna utgjorde en osäker faktor i den prognos som presenterades i den preliminära nationalbudgeten. Det låga kapacitetsutnyttjandet, likviditetsbristen inom företagssektorn och den dåliga vinstutvecklingen under första halvåret 1975 ledde till mas­siva nedjusteringar av företagens investeringsplaner. Mot bakgrund av recessionens rekordartade omfattning fanns anledning att anta att nä­ringslivets investeringar inte skulle återhämtas förrän ganska sent i kon­junkturens uppgångsfas, dvs. tidigast i slutet av 1976. De data som bli­vit tUlgängliga under de senaste månaderna tyder emellertid på att dessa

Prop. 1975/76:150

42

farhågor kan ha varit överdrivet pessimistiska. Företagens likviditetsläge har förbättrats tack vare lagerawecklingen och en förbättrad lönsam­het. Ökningen av produktionen har nämligen skett ifrån ett mycket lågt kapacitetsutnyttjande varför produktionskostnaderna per enhet kunnat hållas nere. I nuvarande situation tUlkommer dessutom vissa struktu­rella faktorer som kan påverka investeringarna i positiv riktning. Exem­pelvis ledde de förändringar i relativpriserna som åtföljde råvarupris­boomen och den s. k. oljekrisen 19731974 tUl att en dd av produk­tionsapparaten blev föråldrad snabbare än vad som eljest hade varit fallet. Detta leder till ett ökat behov av nyinvesteringar. Därtill kommer att industrins investeringar har utvecklats mycket svagt i flera av de större OECD-länderna under första hälften av 1970-talet. På flera håll torde man dessutom fortfarande ha kapacitetsbristen 1973 i färskt min­ne. Den intemationella konjunkturuppgång som nu har tagit sin början bör därför utgöra ett starkt incitament i ett flertal länder till att utnytt­ja investeringsstimulanserna 1976 för att bygga ut produktionskapaci­teten.

Bostadsbyggandet, som vanUgtvis brukar ligga tidigt i uppgångsfasen, har denna gång i stort sett utvecklats svagt. I vissa länder har det dock vänt uppåt redan under 1975, främst i Förenta staterna. Japan och Storbritannien och under loppet av 1976 kan en fortsatt uppgång väntas. De offentiiga investeringarna däremot kan förväntas stagnera under loppet av året. Bakom detta ligger regeringarnas strävan att minska budgetunderskotten.

Finanspolitiken i de större OECD-länderna kan f. n. karakteriseras som avvaktande med begynnande inslag av åtstramning. Efter att sti­mulansåtgärderna sattes in under 1975 har förväntan om en konjunktur­uppgång avhållit regeringarna från ytterUgare expansiva åtgärder. En viktig ekonomisk-politisk fråga i många länder har varit hur man skall nedbringa de mycket stora budgetunderskott som recessionen lett till genom bortfallet av skatteinkomster och ökningen av sociala utgifter, främst i form av arbetslöshetsersättning. I Förenta statema, Förbunds­republiken Tyskland och i Frankrike har man klart uttryckt sin avsikt att lägga om politiken I syfte att under de närmaste åren nedbringa eller eliminera underskotten. Detta skall ske så alt åtstramningen av den offentliga sektorns utgifter skall gå i takt med återhämtningen av efter­frågan i övrigt.

Inte heller penningpolitiken har ännu så länge givits någon mera be­tydande restriktivitet. Till stor del förklaras dock de f. n. lätta kredit­marknaderna av att företagens efterfrågan på krediter varit låg. TUl följd av den omfattande lagerawecklingen har likviditeten inom före­tagen ökat samtidigt som investeringarna i fast kapital-och lager ännu inte nått upp till några högre nivåer. Från utbudssidan har centralban­kerna i ett flertal länder som ett led i begränsningen av inflationen

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

43

offentliggjort mål för penningmängdens genomsnittliga expansion. I Förenta staterna och Förbundsrepubliken Tyskland har dock den fak­tiska tillväxten i penningmängden på gmnd aV den låga kreditefterfrå­gan från företagens sida legat klart under dessa i och för sig restriktiva mål. Härigenom har kreditexpansionen kunnat ske inom deri ram som centralbankerna uppställt.

Konjunkturutvecklingen under 1976 förutses medföra en snabb fort­satt ökning av den ekonomiska aktiviteten. Tillväxten i bruttonational­produkten för hela OECD-området kan nu beräknas tUl 45 %. Under andra halvåret bör industriproduktionen i de större OECD-ländernä åter ha nått över genomsnittet för andra halvåret 1974. Denna relativt snabba tillväxt sker dock från ett läge som alltjämt utmärks av betydande överkapacitet.

Under recessionen 1975 tycktes den synkronisering av konjunkturen som var ett sådant utmärkande drag för skeendet 19721973 ha upp­hört. Förenta staterna Och Japan föreföll att leda konjunkturcykeln med åtminstone ett halvår. I Japan dämpades ökningstakten mot slutet av året, vilket har föranlett en viss nedjustering av prOgnosen för 1976 jäm­fört med vår preliminära nationalbudget. Under senare tid har takten i återhämtningen emellertid accelererat i Västeuropa varför risk förelig­ger för en förnyad synkronisering av konjunktursvängningarna i mark­nadsekonomierna. Under 1977 kan detta leda till stabiliseringspoUtiska problem av liknande slag som under 19721973.

I Västeuropa leds uppgången av Förbundsrepubliken Tyskland och Frankrike, men även i Benelux och i Storbritannien anses vändpunk­ten ha passerats. I de mindre OECD-länderna väntas produktionen vis­serligen öka, men långsammare än i de större länderna. Detta förklaras av att de mindre länderna fört en mera ambitiös stabiliseringspolitik under recessionen och medvetet accepterat stora utrikeshandelsunder­skott i syfte att stödja sysselsättningen. De har därför ett begränsat utrymme för inhemsk expansion och får avvakta att den internationella konjunkturuppgången under andra halvåret 1976 leder till ökad ex­port.

Inflationslakten fortsätter att bromsas in under 1976, men väntas fortfarande ligga kvar på en hög nivå, 78 % för hela OECD. Den inhemska kostnadsutvecklingen torde i flertalet länder inte ge några starkare inflationsimpulser. Öknmgén i arbetskostnaderna per produ­cerad eiUiet kommer att ligga klart under inflationstakten. Denna för­delaktiga kostnadsutveckling förklaras av den förbättrade produktivite­ten och de återhållsamma lönekraven i flertalet av de större länderna.

De internationeUa råvampriserna kan väntas öka långsamt i takt med den fortsatta öknuigen i industriproduktionen. Några kraftigare prisuppgångar förefaller inte sannolika bl. a. med hänsyn till dé omfat­tande producentlager som finns f.n. Blir emdlertid konjunkturupp-

Prop. 1975/76:150

44

gången alltför synkroniserad kan kraftigare prisrörelser på de interna­tionella marknaderna inte uteslutas.

För jordbrukspriserna råder sedvanlig osäkerhet. Den omfattande utvidgningen av de odlade arealerna 19731975 i Förenta staterna kan dock få en viss återhållande effekt.

Världshandeln under 1976 kommer att återhämtas efter minskningen 1975. Ökningstakten är emellertid mycket svår att förutsäga med hän­syn till att det sedvanliga sambandet mellan produktionstUlväxt och ex­pansion i världshandeln kan ha förändrats till följd av det låga kapaci­tetsutnyttjandet i världsekonomin. En ökning på 78 % framstår emel­lertid inte som osannolik.

Som en följd av konjunkturuppgången i OECD-området kan importen dit väntas öka kraftigt liksom intra-OECD-handeln. Detta kan förutses leda till förändringar i bytesbalanserna. Inom OECD-området har flera av de större ländema haft betydande överskott en konsekvens bl. a. av den restriktiva ekonomiska politiken. I och med den ekonomiska återhämtningen och den stigande importen förbyts nu dessa överskott i ett mindre sammanlagt underskott. Det är osäkert om den nu fömt-sedda importökningen i de större länderna kommer att medföra en snar minskning av de mindre OECD-ländernas relativt sett stora underskott. Försiktiga uppskattningar av de mindre OECD-ländernas bytesbalanser för 1976 tyder på i stort sett oförändrade underskott om ca 14 miljar­der dollar sammanlagt. För OECD-området som helhet förutses ett bytesbalansunderskott 1976 på 17 miljarder dollar.

Bytesbalansunderskotten i de icke-oljeproducerande u-länderna be­räknas under 1976 reduceras med omkring 8 miljarder dollar till 16 miljarder. Det finns risk att många u-länder kan tvingas att skära ned sin import om inte finansiellt bistånd och krediter ges i tillräcklig ut­sträckning. OPEC-ländernas överskott väntas ligga kvar på 1975 års nivå, dvs. ca 36 miljarder dollar.

Den korta och meddfristiga kreditgivningen på eurovalutamarknaden under 1975 uppgick till drygt 20 miljarder dollar, eller ca 10 miljarder dollar mindre än 1974. Den långsammare tillväxten förklaras av den ekonomiska tillbakagången i OECD-området. Krediterna till låntagare i OECD-länderna blev endast 1/3 jämfört med föregående år. En större andel än tidigare, eller omkring 9 miljarder dollar, gick till finansie­ringen av de icke-oljeproducerande u-ländernas bytesbalansunderskott.

På de internationella obligationsmarknaderna gick utvecklingen under 1975 i motsatt riktning. Under inflytande av accelererande prissteg­ringar och vissa bankfalissemang hade placerarna under 1974 intagit en försiktig hållning tUl långsiktiga kapitalbindningar med fast ränta. Un­der 1975 återvände förtroendet tUl obligationsmarknaderna och emissio­ner på sammanlagt 19 miljarder dollar kunde genomföras. Jämfört med föregående år var detta nästan en tredubbling. Merparten av lånen

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

45

eller nära 15 miljarder dollar emitterades av låntagare i OECD-ländema. Från bytesbalanssynpunkt innebär detta att underskotten för dessa län­der kunnat få en långfristig finansiering.

I det följande avsnittet med olika länderöversikter har en viss be­gränsning i urvalet av länder skett i förhållande till tidigare national-budgetar.

2.2 Länderöversikter

Förenta staterna

Återhämtningen i den amerikanska ekonomin började under andra kvartalet 1975. Trots att uppgången vann styrka under året sjönk bmtto-nationalprodukten med drygt 2 % räknat mellan helåren 1974 och 1975. Därmed låg den på en nivå som var 4 % lägre än högkonjunkturåret 1973. Det var främst lagerutvecklingen och den privata konsumtionen som bestämde konjunkturförloppet under 1975. De vid början av året exceptionellt höga lagren i tillverkninssindustrin och i detalj- och parti­handeln avvecklades i mycket snabb takt de första sex månaderna. Den starkt ökande privata konsumtionen stimulerad av skatteåterbäring och skattesänkning fr. o. m. andra kvartalet fick därefter ganska snart direkt effekt på industriproduktionen. Det förhållandet att lager­avvecklingen upphörde bäddade sålunda för en snabb tillväxt i total­produktionen under andra halvåret. Den privata och offentliga konsum­tionen var fortsatt förhållandevis hög. Även bostadsbyggandet ökade men har inte spelat samma ledande roll som i tidigare konjunkturupp­gångar. De totala privata fasta investeringarna utvecklades svagt och sjönk 1975 med inemot 15 %. Den svaga inhemska efterfrågan under första halvåret 1975 förorsakade en anmärkningsvärt stor nedgång i importen (i synnerhet av olja). Visserligen steg den totala importen något under andra halvåret, men inte mer än att handels- och bytes­balansen båda kunde visa rekordöverskott.

Prisstegringstakten sjönk under 1975 till 7 % (en minskning med fyra procentenheter under året). Detta skedde dock till priset av en mycket stor arbetslöshet. Som mest gick 8,5 miljoner personer utan ar­bete 1975.

Den väl hävdade ekonomiska utvecklingen under första kvartalet 1976 har minskat en del av den tidigare osäkerheten kring styrkan i konjunkturuppgången. På vissa områden kan man nu därför uttala sig med något större säkerhet än i den preliminära nationalbudgeten. Detta gäller den privata konsumtionen, arbetsmarknaden och i viss mån även industriinvesteringarna.

Den privata konsumtionen stiger snabbare än väntat. En av förkla­ringarna tUl detta är att de under 1975 sänkta skatteskaloma gäller även under första halvåret 1976. Starkt bidragande är också den kraftiga

Prop. 1975/76:150

46

ökiungen av sysselsättningen som ägt rum sedan våren förra året. I bör­jan av 1976 har över 2 mUjoner fler arbete än under motsvarande period i fjol. Detta har givit ett märkbart tiUskott till hushåUens totala dispo­nibla inkomster. När det gäUer prisutvecklingen kan noteras, att bl. a. återhållsamma löneökningar har lett tUl låga ökningstakter för partipri­serna, vilket kommer att slå igenom i detaljhandelsledet successivt un­der 1976. Man torde därför kunna komma ned till en ökningstakt på under 6 % för konsumentpriserna under 1976.

Många bedömare har satt frågetecken inför återhämtningen av de privata investeringarna. Man har då främst pekat på det låga kapacitets­utnyttjandet och den förmodat relativt långsamma allmänna konjunk­turförbättringen. Utvecklingen mot slutet av 1975 och i början av detta år tycks emellertid inte stödja dessa tankar utan investeringsutvecklingen har uppvisat vissa expansiva inslag. Detta kan sammanhänga med kraf­ten i den ekonomiska återhämtningen men kan också förklaras av att en del produktionskapital under senare år föråldrats snabbare på gmnd av förskjutningarna i relativa kostnader och priser. Nyligen företagna enkäter om företagens investeringsplaner tyder visserligen på en relativt svag utveckling under 1976. Men i början av en konjunktumppgång brukar dessa regelmässigt underskatta investeringarnas ökningstakt. Det kan därför antas, att investeringsbenägenheten i stort sett kommer att följa mönstret från tidigare amerikanska konjunkturuppgångar. De pri­vata fasta investeringarna har beräknats öka med minst 10 % 1976. Därav kan bostadsbyggandet komma att öka med så mycket som 30 %.

Administrationen har i sitt budgetförslag för budgetåret 1977 (okto­ber 1976oktober 1977) sati ett tak på 394 miljarder dollar för de of­fentliga utgifterna. Presidenten torde dock i kongressen få svårt att vin­na gehör för denna restriktiva uiriktning. Ytterligare offentliga utgifter blir sannolikt resultatet av behandlingen i kongressen, varför finans­politiken inte i varje fall under 1976 kommer att få den kontraktiva effekt som eljest vore fallet.

Mot bakgrund av det nu något ljusare perspektivet kan BNP-ökrungen jämfört med den preliminära nationalbudgeten justeras upp till 67 % för 1976. De ökande lagerinvesteringarna beräknas svara för inemot 2 % av den totala produktionstillväxten. En sådan uppgång i den in­hemska efterfrågan drar naturligtvis med sig en ökad import. Bytesba­lansöverskottet torde därmed minska till uppskattiungsvis 23 mUjar­der dollar 1976.

Storbritannien

Liksom i de flesta andra OECD-ländema fördjupades konjunk­turnedgången I Storbritannien avsevärt under första halvåret 1975. Den inhemska efterfrågan var svag och lagren drogs ned kraftigt. Tvärt emot utvecklingen i andra länder fortsatte inflationstakten att accelerera.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

47

Finanspolitiken var förhållandevis restriktiv under året. I och för sig kunde starka stimulansåtgärder motiveras av den aUmänt sjunkande aktiviteten och den branta ökningen av arbetslösheten. Under 1975 för­lorade i genomsnitt 40 000 personer per månad sitt arbete och vid årets slut var ca 1,25 miljoner utan arbete. Starka genereUa stimulansåtgärder i denna konjunkturfas skulle emellertid ha riskerat att utrikesbalansens underskott ånyo förvärrades och att man blev tvungen att "tvärbromsa'' när konjunkturen väl tagit fart. I stället har selektiva lättnader på vissa specieUt utsatta områden blivit den ekonomiska politikens kännemärke.

Under 1975 startades en stark offensiv mot inflationen. Efter det att' tolvmånaderstalet under sommaren överskridit 25 % kunde regeringen få arbetsmarknadens parter att på frivillig väg enas om en pris- och löneuppgörelse. I denna fastställs bl. a. att höjningarna av veckolönen inte bör överstiga 6 pund t. o. m. augusti 1976. Därmed beräknar re­geringen att inflationstakten skall ha sjunkit till ca 10 % i slutet av 1976. Det torde vara ofrånkomligt att de brittiska löntagarna får vid­kännas minskade realinkomster under 1976.

Under hösten 1975 passerades botten i lågkonjunkturen och inflations­takten avtog. Storbritannien hade minimala möjligheter att delta i de koordinerade åtgärderna inom EG för att stimulera konjunkturen i bör­jan av hösten. Man inriktade sig i stället på att selektivt stödja syssel­sättningen genom rörlighetsstimulerande åtgärder och väsentligt utökade resurser för omskolning, utbildning samt subventionering av företag som temporärt håller personalstyrkan intakt.

Enbart den starka lagerneddragningen beräknas ha minskat brutto­nationalprodukten med ca 2,5 % förra året. De expansiva inhemska efterfrågekomponenterna (den offentliga konsumtionen och byggnads­verksamheten) och förbättringen av bytesbalansen kunde inte väga upp effekten från lagercykeln. Bruttonationalprodukten 1975 föll därför med knappt 2 %.

Som konstaterades i den preliminära nationalbudgeten kommer ex­porten och omslaget i lagerinvesteringarna att få stor betydelse för styr­kan i återhämtningen 1976.

Den privata konsumtionen och de fasta investeringarna tillsam­mans svarar de för ca 85 % av bruttonationalprodukten : utvecklades svagt under fjolåret. Så kommer sannolikt även att bli fallet 1976. Öns­kan att få ned den offentliga sektoms upplåningsbehov kommer vidare att begränsa utrymmet för stimulansåtgärder via denna sektor under innevarande år.

Utvecklingen i början av 1976 ger vid handen, att konsumtionen är något starkare än väntat och att en lageruppbyggnad påbörjats i detalj-och partihandelsleden. Barometerundersökningarna pekar på en ökad optimism i näringslivet och orderingången har redan vänt uppåt  om än i långsam takt. Exporten, bl- a. stimulerad av den successiva depre-

Prop. 1975/76:150

48

cieringen av pundet, har även börjat öka. Detta kombinerat med en dämpad import medför att bytesbalansens underskott kommer att mins­ka något och förmodlingen stanna vid 1,5 miljarder pund. Den samlade produktionen, BNP, kommer att sannolikt stiga med drygt 1 % 1976.

Såvitt kan bedömas är inte avståndet mellan bedömningarna hos TUC (brittiska LO) och regeringen så stort att det skiUle komma att äventyra en fortsatt framgångsrik lönepolitik. I april presenterade regeringen sin budget. Huvudsyftet med denna är att genom skattelättnader i utbyte mot återhållsamma lönekrav från fackföreningarnas sida dämpa infla­tionstakten. Från efterfrågesynpunkt är budgetförslaget i stort sett neu­tralt. Om enighet nås om detta förslag, finns utsikter till en fortsatt av­saktning av inflationstakten. Denna torde kunna minska med 8 procent­enheter meUan 1975 och 1976 tiU ca 13 %.

Arbetslösheten synes ha planat ut under första kvartalet. Den kom­mer dock inte att kunna nedbringas speciellt mycket under året trots ytterligare betydande arbetsmarknadspolitiska åtgärder i början av 1976. Därtill är efterfråge- och produktionsutvecklingen ännu alltför svag.

Förbundsrepubliken Tyskland

Efter den dramatiska nedgången i efterfrågan och produktionen un­der första halvåret 1975 vände konjunktumtvecklingen uppåt under tredje kvartalet. Industriproduktionen steg brant fr. o. m. september och under fjärde kvartalet 1975 ökade bruttonationalprodukten med 3 % i förhållande till tredje kvartalet. Denna återhämtning skedde från en låg nivå och kunde inte förhindra att den totala produktionen sjönk med ca 3,5 % för helåret 1975. Höstens återhämtning byggdes upp av de expansiva effekterna av omsvängningen i lagerinvesteringarna. Hus­hållens konsumtion ökade påtagligt varvid den rekordhöga sparkvoten sjönk med 2 procentenheter mellan halvåren 1975. Likaså aktiverades exportefterfrågan vilket är av särskild betydelse i Förbundsrepubliken med dess stora utrikeshandelsandd.

Mot slutet av 1975 och början av innevarande år har investeringarna börjat stiga. Till en del sammanhänger detta med det särskUda investe­ringsavdrag som fått göras för order och beställningar utlagda under första delen av 1975. Men detta förklarar inte hela uppgången utan denna har fått en aUtmera "spontan'" karaktär. Trots att konjunktur­klimatet förbättrades under loppet av 1975 fortsatte läget på arbets­marknaden att försämras och arbetslösheten låg under större delen av året över miljonstrecket, motsvarande ca 5 % av arbetskraften. Infla­tionstakten, som redan tidigare var en av de lägsta bland industrilän­derna sjönk ytterligare och uppgick tUl 5,4 % under loppet av 1975. För 1976 väntas prisstegringstakten sjunka under 4 %.

Under början av 1976 tycks konjunkturuppgången ha befästs ytter-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

49

ligare. Orderingången I januari pekar brant uppåt såväl för konsum­tions- som investeringsvaror och denna efterfrågan kommer från såväl inhemska som utiändska beställare. Undersökningar av företagens och hushållens förväntningar och planer visar likaså att en fortsatt konjunk­turuppgång är att vänta. För 1976 väntas bruttonationalprodukten stiga med 45 %.

Den privata konsumtionens fortsatta utveckling är emeUertid f. n. något svårbedömbar. De avgörande faktorerna blir hur stora löneök­ningarna blir och hur mycket inflationstakten bromsas in. Allmänt väntas dock hushåUens konsumtion öka med mellan 2,5 och 3 %. De fasta investeringarna väntas för första gången sedan 1973 visa en upp­gång. Industriinvesteringarna beräknas stiga med mellan 5 och 6 %, vilket skulle lyfta investeringsvolymen till 1969 års nivå. Byggandet har stabiliserats på en låg nivå men kommer sannolikt att för helåret uppvisa en nedgång med några procent. Lagerinvesteringarna svängde om redan under slutet av 1975 och kan under 1976 väntas ge efter-frågeimpulser motsvarande 1,5 % av bruttonationalprodukten. Såväl export som import kommer sannolikt att öka snabbare än världshan­deln vilket skulle medföra en uppgång med i storleksordningen 89 % med en något högre expansionstakt för importen. Bytesbalansens över­skott torde därmed komma att minska ytterligare från fjolårets 7 mil­jarder DM. Trots den har skisserade markerade konjunkturuppgången kommer arbetslösheten som i mars var 1,2 milj. eUer 5,2 % att förbli hög även om den sannolikt sjunker under loppet av året.

Danmark

Den danska ekonomiska poUtiken de två senaste åren har karakteri­serats av stora kursomläggningar. Efter att ha fört en restiiktiv politik 1974 för att bl. a. värna om utrikesbalansen lades dén ekonomiska poli­tiken om vid årsskiftet 1974/1975. Bl. a. vidtogs betydande sänkningar av de direkta skatterna. 1974 års politik och den starka intemationeUa recessionen satte sina klara spår i starkt sjunkande fasta investeringar (-15 % i volym från 1974 till l975). Eti brett upplagt stimulanspro­gram genomfördes i september 1975. Programmet innehöll bl. a. en fem månaders momssänkning och ett 20-procéntigf investeringsavdrag för maskiner och utmstning anskaffade före 1976 års utgång. Den privata och offentliga konsumtionen steg kraftigt 1975 med 4 resp. 5 % men kunde inte mer än kompensera fallet i investeringarna. Importen var förhållandevis låg under de tre första kvartalen 1975 men sköt ör-dentiigt i höjden sista kvartalet, som effekt av momssänkningen. Detta medförde, att underskottet i handelsbalansen reducerades med enbart ca 1 miljard från 1975 och stannade kring 9 miljarder Dkr. Bytesba­lansen visade ett underskott på 3 miljarder Dkr.

4    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

50

Arbetslösheten minskade länge under 1975 men steg åter kraftigt under hösten och uppgick vid årsskiftet tUl ca 14 % av de arbetslös­hetsförsäkrade. Detta torde motsvara 67 % av den totala arbetskraf­ten. Inflationstakten sjönk kraftigt under året och uppgick till 9,6 % mellan 1974 och 1975. Denna avsaktning kan tUl stor del tUlskrivas den dämpade löneutvecklingen och den temporära momssänkningen.

Den konjunkturbUd 1976 som tecknades i den preliminära national­budgeten står sig fortfarande på de flesta punkter. Det konstaterades då, att de under 1975 vidtagna stimulansåtgärderna dels måste visa sig vara tillräckligt kraftiga för att på kort sikt avvärja en syssdsättrungskris under vintern, dels förmå hålla den inhemska efterfrågan uppe även under första halvåret 1976 till dess efterfrågan från utlandet sätter fart på dansk export.

Momssänkningen från oktober förra året t. o. m. februari i år fick större effekt än beräknat på den privata konsumtionen. Det torde vara ofrånkomligt att konsumtionen kommer att visa svaghetstecken en period efter återgången till den högre momsen. Den underliggande styrkan i de inhemska efterfrågekomponenterna (främst bostadsbyggan­det och den privata konsumtionen) bedöms dock som så pass stark att den möjliggör den förutsedda tillväxten i bruttonationalprodukten på ca 4 % 1976.

Återhämtningen på de största danska exportmarknaderna kommer sannoUkt alt gå förhållandevis långsamt. I ljuset av den starkare all­männa konjunkturuppgången är man nu emellertid något mer optimis­tisk från dansk sida och har justerat upp exportökningen några procent­enheter till ca 4 % i volym. Med hänsyn till den extremt stora importen under årets första två månader och tUl den fortsatt hävdade privata konsumtionen kan bytesbalansunderskottet 1976 bli någon miljard större än de 45 miljarder sorn angavs i preliminär nationalbudget. Det framtida utrymmet för inhemsk efterfrågan skulle därmed komma att begränsas betydligt. En redan nu ökande orderingång på investe­ringsvaror indikerar att industriinvesteringarna kan komma att öka ett par procent 1976. I kombination med uppsvinget i byggandet skulle därmed de totala fasta investeringarna komma att öka med 810 %.

Arbetslösheten är vid ingången av 1976 fortfarande mycket hög. Mycket talar för att den kommer att ligga kvar på en hög nivå under året.

Finland

Den finländska ekonomin 1975 karakteriserades av en relativt hög inhemsk efterfrågan som starkt försämrade utrikesbalansen. Samtidigt var inflationstakten en av de högre inom OECD-området. Regeringen vidtog flera åtgärder under första halvåret för att begränsa den in­hemska efterfrågan och slå vakt om utrikesbalansen. Bl. a. sattes ett

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

51

tak för den statliga och kommunala konsumtionen under 1975 och 1976. Ett temporärt importdepositionssystem infördes för att dämpa importen och kreditpolitiken stramades successivt åt betydligt. Dessa åtgärder till trots blev importen i volym lika stor som 1974. Den konjunkturkänsliga finska exporten som till 50 % består av skogsprodukter föll mycket kraftigt 1975 (med 17 %). Underskottet i handelsbalansen steg därför med närmare 3 miljarder mark och bytesbalansens negativa sal-do översteg 8 miljarder. Inflationen dämpades inte utan ökningstakten låg kvar på 1974 års nivå, dvs. ca 17%. HushåUens reala disponibla inkomster steg förra året, men med konsumentemas försiktiga attityd blev dock ökningen av den privata konsumtionen måttlig. En trots ut­giftstaket expansiv offentlig konsumtion och en lagemppbyggnad kunde inte motverka den kontraktiva tendensen från exporten. Bruttonational­produkten sjönk därför förra året med ca 1 %.

Sysselsättningsläget var länge hävdat under 1975 och arbetslösheten steg jämfört med 1974 med i genomsnkt endast ca 0,5 %. Men under slutet av hösten försämrades läget allvarligt och redan första kvartalet i år uppgick arbetslösheten till över 4 %. Det visade sig också att den nya regeringen som främsta programpunkt satte bekämpandet av arbets­lösheten. Det realekonomiska utrymmet för några bredare satsningar är dock på kort sikt begränsade.

En hel del har hänt i finsk ekonomi sedan den preliminära national­budgeten publicerades. Regeringen har lyckats få parlamentarisk upp­slutning kring ett sysselsättningsprogram på en dryg miljard mark. Vi­dare har man lyckats klara de långa och svåra förhandlingarna om en inkom.stpolitisk helhetsuppgörelse. Denna består av tre delar; ett ett­årigt löneavtal, åtgärder på prissidan och ett jordbruksavtal. Löneav­talet, som löper från 1 februari 1976 till den 31 januari 1977, begränsar löneökningarna (inkl. löneglidning) till 7 å 8 %. Ett totalt prisstopp in­förs vidare från den 21 januari till den 30 juni 1976. Under resten av avtalsperioden sker en sträng prisövervakning. Enligt officiella källor skulle prisökningarna under avtalsperioden begränsas till 5 å 6 %.

De lägre löneökningarna kommer med all sannolikhet att begränsa tillväxten av den privata konsumtionen under innevarande år. De fasta investeringarna väntas både för industrin och byggnadsverksamheten minska under 1976 varför någon stimulans inte kan väntas från den inhemska efterfrågan. Genom att skogssektorn kommer att få en bättre exportkonjunktur kommer lagren att minska. Samtidigt förbättras ut­rikesbalansen vilket torde kompensera effekten av lagerawecklingen. Bytesbalansens underskott torde 1976 minska med ca 3 miljarder mark och bli ca 5 miljarder. Bruttonationalprodukten 1976 beräknas öka en­dast obetydligt. Denna prognos innebär inte någon förändring av pro­gnosen från den preliminära nationalbudgeten.

Prop. 1975/76:150

52

Norge

Den norska ekonomin uppvisade under 1975 den högsta tillväxttakten i hela OECD-området, 3,3 %. Undantas den expansiva oljesektorn blev dock tiUväxten endast 0,7 %. Skillnaden mellan dessa siffror speglar väl den konjunkturutveckling som präglat Norge under 1975. Samtidigt som oljeutvinningen kom igång under andra halvåret och pljeexporten ökade kraftigt, drabbades de traditioneUa exportsektorerna av den in­ternationella konjunkturnedgången. Som en följd härav mattades efter­frågan på arbetskraft och arbetslösheten steg till över 2%. Att den ekonomiska utvecklingen ändå i stort skUjer sig så fördelaktigt från omvärldens lågkonjunktur får tillskrivas regeringens ambitiösa efter-frågestödjande ekonomiska politik. Den aUmänt konsumtionsstimule­rande inriktningen i 1975 års budget kompletterades under loppet av året med en rad åtgärder för att stödja produktion och sysselsättning. Härigenom lyckades man hålla sysselsättningen uppe och ökningen i ar­betslösheten blev begränsad. Tack vare den betydande ökningen i hus­hållens reala disponibla inkomster ökade den privata konsumtionen med inemot 5 %, vilket dock var något mindre än väntat. De totala investe­ringarna i fast kapital ökade däremot kraftigare än förutsett, eller med 11 % och industriinvesteringarna steg med 8,5 %. Försvagningen av in­komsterna från sjöfarten försämrade utrikesbalansen. Men det var främst skillnaden mellan den inhemska och utländska efterfrågan som ledde till ett rekordartat bytesbalansunderskott på drygt 13 mUjarder Nkr. Detta ligger dock helt i linje med regeringens politik att redan innan olje-inkomstema nått sin avsedda omfattning, anpassa landet tUl en succes­sivt högre aktivitetsnivå.    .

Utsikterna för 1976 bestäms i stor utsträckning av den fortsatta in­ternationella konjunkturutvecklingen. Den ekonomiska politiken och sti­mulansåtgärderna är utformade utifrån antagandet att exportefterfrågan åter skall börja stödja produktionstillväxten från andra halvåret. Stimu­lansåtgärderna är därför utformade så att de expansiva effekterna i stort sett upphör kring halvårsskiftet 1976. Den privata konsumtionen torde komma att öka rätt kraftigt under 1976, eller med drygt 5 %. En fömt­sättning härför är dock att hushåUen minskar sin sparkvot något. Brutto­investeringarna exkl. sjöfarten och oljesektorn bromsas visserligen in av­sevärt men väntas ändå öka med i storleksordningen 7 %. Industrins investeringar torde öka med mdlan 5 och 10 %. Den totala inhemska efterfrågan växer med bortåt 5 %. Den väntade BNP-ökningen under 1976 ligger dock avsevärt högre 6 å 7 %. Detta kräver emellertid en mycket kraftig exportökning, i synnerhet för olja där en fördubbling av exportvolymen fömtses. Trots att exporten går upp och produktionen ökar torde arbetslösheteo, i vilket fall under årets första hälft, komma att ligga kvar på en efter norska förhåUanden onormalt hög nivå.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

53

3 Utrikeshandeln

Teknik för pris-och volymberäkningarna i utrikeshandeln

Vissa skillnader föreligger meUan pris- och volymutvecklingen i ut­rikeshandeln som den redovisas i utrikeshandelsstatistiken resp. i,natio­nalräkenskaperna. Beräkningarna i detta kapitel bygger på utrikeshan-ddsstatistiken medan de tal för export och import som återfinns i för­sörjningsbalansen i sammanfattningskapitlet följer nationalräkenskaper­nas beräkningsmetoder. SkUlnaderna mellan beräkningssätten har att göra med metoderna för prismätning. I det följande lämnas en kort redogörelse för dessa olikheter.

Information om prisutveckUngen för utrikeshandeln kan hämtas, från två skilda källor: enkätinformation från export- och importföretagen (producentpriser), resp. tullstatistiken. I det senare fallet beräknar man pris per enhet för vart och ett av de statistiska numren i tulltaxan med hjälp av tullsialistikens varuvisa uppgifter om värde och kvantitet. Des­sa enhetspriser sammanvägs därefter till en prisindex, benämnd enhets-värdeindex. Denna typ av prisindex är den som sedan länge använts för de svenska officiella utrikeshandelsberäkningarna och också den som vanligen återfinns i andra länders utrikeshandelsstatistik och i t', ex. FN:s och OECD:s handelsstatistik. Enhetsvärdeindex har vissa svaghe­ter, främst den att kvalitetsförändringar hos produkter inom ett och samma statistiskt nummer kan komma att registreras som prisföränd­ringar i stället för som rätteligen volymförändringar. För färdigva­ror, särskilt verkstadsprodukter, betyder detta att volymutvecklingen kan underskattas i den mån kvalitetsförbättringar förekommer. Dess­utom kan detta slag av index påverkas av förskjutningar i vamsamman-sättningen inom ett statistiskt nummer. De prisindex som baseras på fö­retagsenkäter å andra sidan, dvs. i första hand producentprisindex, har i stor utsträckning karaktär av noteringsprismdex och avser sålunda de faktiska leveranserna under en kommande period. I varje fall under ti­der av snabba och oregdlDundna prisförändringar nödvändiggör deUa en omperiodisering av prisindexen om den skall användas till att deflatera leveranser i löpande priser. Denna omperiodisering kan endast ske med betydande osäkerhet.

I nationalräkenskaperna infördes på hösten 1975 ett nytt system för volymberäkning (deflatering) av utrikeshandeln i vilket man konstruerar en deflator genom en kombination av olika indextyper. Avsikten är bl. a. att härigenom eliminera den nämnda olägenheten med enhetsvärdeindex och att vidare skapa bättre konsistens mellan utrikeshandelsberäkningar­na och t. ex. beräkningarna av bruttonationalprodukten från produk­tionssidan (där producentprisindex utnyttjas). Resultatet har blivit volym­förändringstal som rätt påtagligt avviker från vad som på traditionellt sätt erhålls genom deflatering med enhetsvärdeindex.

I de analyser och bedömningar som presenteras i detta kapitel har enhetsvärdeindex och de volymutvecklingstal som framkommer genom deflatering med denna index använts. Detta beror bl. a. på att konjunk­turinstitutet för sin prognosverksamhet har behov av ett tidsseriematerial för olika specificerade varugrupper och att detta material är baserat på

Prop. 1975/76:150

54

enhetsvärdeindex. Vidare spelar, i synnerhet vid exportanalysen, jäm­förelser med den internationeUa handelns pris- och volymutveckling en betydande roll. Den bästa konsistensen mellan svenska utrikeshandels­data och data för internationell handel uppnås förmodligen om enhets­värdeindex används.

En teknisk omräkning görs emellertid av exporten och importen på totalnivå till att avse nationalriikenskapemas beräkningsmetodik. De omräknade utvecklingstakterna redovisas i tabell 3: 4 (exporten) och 3: 5 (importen). Omräkningen i sig utgör ett särskilt osäkerhetsmoment.

3.1 Exporteni

Utvecklingen 1975

Varuexportens volym sjönk mycket kraftigt 1975. I huvudsak kan detta ses som ett uttryck för den recession som präglade större delen av världsekonomin under året. Den svenska exporten tycks dock ha sjunkit väsentligt kraftigare än de övriga industriländemas samlade ex­port. OECD beräknar sålunda att medlemsländernas exportvolym sjönk med 5,5 %, att jämföra med en nedgång på 12 % för Sveriges export. De svenska exportpriserna steg betydligt mer än världsmarknadspriser­na 1975, vilket kan vara en del av förklaringen till att den svenska ex­portens andel av världshandelsvolymen sjönk. Den starka prisupp­gången för Sveriges export medförde att exportvärdet i löpande priser, trots den betydande volymminskningen, steg något 1975. Det förefaller även som om Sveriges andel av världshandeln ökade under 1975 när man räknar i löpande priser; detta således i stark kontrast till vad som gällde den volymmässiga utveckUngen.

Detta tämligen positiva utlåtande får emellertid lov att modifieras en del om man studerar den halvårsvisa utvecklingen 1975. Höjningen av de relativa exportpriserna 1975 ägde i sin helhet mm under första halv­året. Detta framgår av den mellersta kurvan i diagram 3: 1. Sveriges andel av OECD-ländernas import kom härigenom att kraftigt öka, räknat i löpande priser. Andra halvåret sjönk de relativa priserna något." Eftersom den volymmässiga andelen av OECD-ländemas import fort­satte att sjunka avsevärt, kom följaktligen andelen i löpande priser att falla kraftigt under andra halvåret.

1   Den systematiska genomgång av exportutvecklingen för olika varugrup­

per som i tidigare konjunkturrapporter funnits under rubriken "Exporten

på varugrupper" utgår denna gång. Bedömningarna och kalkylema för de

olika varugmppema redovisas i detalj i produktionskapitlet. Siffermaterialet

för de olika varugmppema är sammanställt i tabell 3:4.

2   Utvecklingen av de relativa priserna under 1975 förklaras delvis av va­

lutakursemas fluktuationer. Den västeuropeiska "ormens" valutor (däribland

Sveriges) apprecierades kraftigt gentemot bl. a. Förenta staternas. Japans och

Storbritanniens valutor under första halvåret 1975 jämfört med andra halv­

året 1974. Mellan halvåren 1975 skedde däremot en viss effektiv depreciering

av "ormvalutoma" vilket i sig bör ha verkat i riktning mot en viss relativ

prisnedgång.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

55

Diagram 3:1 Sveriges andelar av OECD-ländernas totala import och relativa priser för totalexporten 19701975

Index: 1970 = 100

Oljeprish

ö

jningarna

100

l

ö

pande priser

100 -

Sveriges exportpris VarldsexportpriseT

100

/

A: B

90

\

80

V

Sveriges export OECD:s import '

volym

_L

1970  1971  1972  1973  1974  1975

Ovanstående grova analys av den totala exportens utveckling i förhål­lande till OECD-områdets totala handel tar ingen hänsyn till att den svenska exporten bar en varu- och länderförddning som i vissa avseenden kraftigt skiljer sig från vad som gäller den övriga internatio­nella handeln. Exempelvis består den svenska råvamexporten till unge­fär 2/3 av trävaror, pappersmassa och jämmalm medan dessa vamslag sammantagna svarar för mindre än 10 % av OECD-områdets import av råvaror. Vidare upptar de övriga nordiska ländema en andel av den svenska exporten som är mycket större än deras andel av OECD-om­rådets totala import.

Ungefär 75 % av exporten utgörs av färdigvaror exkl. fartyg. Sam­mansättningen av vamgrupper inom denna kategori är i högre grad än för råvamexporten överensstämmande med den intemationella han-

Prop. 1975/76:150

56

Tabell 3:1 Sveriges export av färdigvaror (exkl. fartyg)' till OECD-området= 1972-1976

Procentuell volymförändring

1972-

1973-

1974-1975    1975-1976

1973

1974

prel.

prognos

Marknad

16,1

4,1

-6,1

7

Export

16,9

4,6

-13,3

3,5

Marknadsandelar

0,7

0,5

-7,7

-3,5

' SITC 5-8, e.xkl. 68 och 735.

- Utom Australien, Nya Zeeland, Grekland, Irland, Island; Portugal, Spanien och Turkiet. Anm. Prognoserna är avrundade till närmaste hela resp. halva procent.

ddn. Om de olika OECD-ländernas färdigvaruimport vägs samman med deras andelar i Sveriges färdigvaruexport erhålls ett "marknads­index", vars procentuella förändringar anges på översta raden i tabell 3:1. Skillnaden mellan tillväxten i Sveriges färdigvaruexport till OECD-området och "marknadstillväxten" utgör ett mått på marknadsandelar­nas förändring. Även efter denna "förfining" av analysen kvarstår som framgår av tabellen intrycket av att de volymmässiga marknadsande­larna för Sveriges export tiU OECD-området sjönk påtagligt 1975.

TiU en del torde marknadsandelsförlusten 1975 kunna förklaras av alt de relativa exportpriserna steg kraftigt från andra halvåret 1974 till första halvåret 1975. En annan viktig orsak består troligen i det för­hållandet att avsättningsläget på den svenska hemmamarknaden varit relativt gott medan efterfrågan i övriga industriländer försvagades kraf­tigt under loppet av 1974 och en stor dd av 1975. Härigenom blev sälj-trycket på exportmarknaderna från konkurrentländernas sida förhållan­devis starkare.

Att nedgången i den internationella importefterfrågan blev så kraftig 1975 stod med all säkerhet i samband med att mycket kraftiga lager­minskningar ägde rum under första halvåret i flertalet OECD-länder, i anslutning till den försvagade utvecklingen av konsumtion och investe­ringar.- SärskUt drabbade lagerneddragningarna importefterfrågan på råvaror och de mera stapelvambetonade delarna av färdigvaruhandeln. Det är mot denna bakgrund betecknande att i den svenska färdigvaru­exporten delgrupperna stål och papper uppvisade vida större nedgångstal

1   En del "disproportioner" finns dock. Sålunda upptar papper och investe­

ringsvaror frän verkstadsindustrin större andelar i Sveriges färdigvaruexport

än i den totala internationella färdigvaruhandeln.

2   Den vägda minskningen t OECD-ländemas färdigvaruimport uppgick

enligt tabell 3:1 till 6,1%. Den på motsvarande sätt sammanvägda BNP-

minskningen kan beräknas tili 1,8 %, vilket skulle irnplicera en inkomstdasti-

citet på 3,4.

"

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

57

Tabell 3: 2 Sveriges export av färdigvaror (exkl. fartyg)' 1968 1976

Export till

Ärljg

volymförändring, %

Andel av totalsumman, %

1968-

-      1972-

1973-

1974-

1975-

1968

1973

1976

1973

1973 

1974

1975

1976 prognos

prognos

OECD-länderna=

11,2

16,9

4,6

-13,3

3,5

76,1

78,4

72

Övriga länder

8,3

15,6

27,8

1,7

3,5

23,9

21,6

28

därav: Östeuropa och

Kina

6,2

29,1

34,6

12,4

0

5,9

4,8

7

OPEC-

länderna'

12,3

21,7

39.6

60,2

30

2,0

2,1

6     '

Andra länder

8,6

10,9

23,8

-11,6

-3

16,0

14,7

15

Summa

10,5

16,6

9,6

-9,5

3,5»

100,0

100,0

100

SITC5-8, exkl. 68 och735.

- Utom Australien, Nya Zeeland, Grekland, Iriand, Island, Portugal, Spanien och Turkiet.

' Qatar, Abu Dhabi, Saudi-Arabien, Kuwait, Irak, Iran,. Indonesien, Venezuela, Libyen, Algeriet och Nigeria.

'" Enligt kalkylen från varugruppssidan, som ingår i tabellen över totalexporten (tabell 3: 4), blir för­ändringen 4 %.

Anm. Prognoserna för volymförändringarna är avrundade till närmaste hela resp. halva procent.

än t. ex. verkstadsprodukter (jfr tabell 3: 4). Under andra halvåret skedde uppenbarligen ett omslag i lagerutvecklingen och en smärre uppgång i OECD-ländernas färdigvaruimport synes ha ägt rum. Trots detta föll den svenska färdigvaruexporten även under andra halvåret; dvs. marknadsandelarna fortsatte att sjunka.

Om sålunda färdigvaruexporten till OECD-länderna förlorade mark­nadsandelar 1975, är det å andra sidan tydligt att Sverige i stället vann andelar på de östeuropeiska marknaderna. OECD-områdets totala export dit steg mycket obetydligt 1975 trots att beräkningama av exporten in­begriper de stora veteleveranser till Sovjetunionen som påbörjades un­der senare delen av året. Sveriges export tUl öststaterna expanderade däremot kraftigt, om än i försvagad takt jämfört med 1974 (se tabell 3: 2). Det är känt att de östeuropeiska ländema har brist på internatio­nella betalningsmedel till följd av stora underskott i handeln med väst­världen under de senaste åren. Sverige hade emellertid ett underskott i handeln med öststaterna 1974 och var ungefär i balans 1975. Möjligen har detta gjort det lättare för Sverige att öka sin export jämfört med det flertal av OECD-ländema som i motsats till Sverige har stora över­skott i handeln med öststatsländerna.

Också exporten tUl OPEC-länderna synes ha hävdat sig väl i kon­kurrensen med de övriga industriländerna. Den svenska färdigvam-exporten dit beräknas ha vuxit med inte mindre än ca 60 % i volym 

1 Eftersom papper och i någon mån även stål upptar en större andel i Sve­riges färdigvaruexport än i OECD-ländernas genomsnittliga färdigvaruimport är det troligt att en del (uppskattningsvis ett par procentenheter) av den i tabell 3:1 redovisade andelsförlusten kan förklaras av en sålunda under 1975 oförmånlig vamsammansättning i den svenska färdigvamexporten:

Prop. 1975/76:150

58

Tabell 3: 3 Prisutvecklingen för färdigvaror 1960-1976

Ärlig piocentuell förändring

1960-

1969-

1970-

1971-

1972-

1973-

1974-

1975-

1969

1970

1971

1972

1973

1974

1975 prel.

1976 prognos

Världsexportpriset»

(1) i nationella

valutor                1,4

4,7

3,2

2,4

8,4

23,5

10,8

5

(2) i US dollar         1,1

5,9

5,6

8,6

17,7

21,8

13,5

0,5

(3) i svenska kronor 1,1

5,9

3,7

1,5

7,4

23,8

5,6

6,5

Sveriges exportpris i

svenska kronor        2,0

7,6

5,7

5,4

6,7

19,2

17,9

T

Sveriges relativa

exportpris                0,9

1,6

1,9

3,8

-0,7

-3,7

11,6

0,5

' Exportprisindex för "manufactured goods" för de elva i världshandeln största OECD-länderna sammanvägt med deras andelar i världsexporten.

= Räknat exkl. papper. Inkl. papper erhålls 21,7 %, 18,3 % resp. 6,5 %. Anm. Prognoserna är avrundade till närmaste hela resp. halva procent.

mer än vad som torde ha gällt för det övriga OECD-områdets export. Exporten till de icke-oljeproducerande u-länderna sjönk däremot kraf­tigt. Dessa länders bytesbalanser, som redan 1974 visade synnerligen stora underskott tiU följd av oljeprishöjningarna och en starkt växande import, försvagades ytterligare 1975 nu mest ett resultat av ett för­sämrat bytesförhållande mot industrUänderna.

Exporten av råvaror har en avsättningsmarknad som är betydligt mer begränsad än färdigvaruexporten: endast omkring 15 % av råvam­exporten hamnar utanför Västeuropa. Lagerneddragningar i köpar­länderna medförde synnerligen starka volymminskningar för exporten 1975; som tidigare nämnts påverkades råvamhanddn betydligt starkare av lagerminskningarna än färdigvaruhandeln. De tre viktigaste export­råvarorna järnmalm, trävaror och massa noterades alla för vo­lymminskningar på omkring 30 %. Däremot kom två tämligen "otra­ditionella" svenska exportvaror, nämligen jordbruksprodukter och petroleumprodukter, att svara för mycket kraftigt stigande exportvoly­mer. De bidrog därmed verksamt till att bromsa fallet i den totala rå­varuexporten.

Botten i exportkonjunkturen för råvarorna synes tämligen entydigt ha inträffat vid eller strax efter mitten av 1975. Mellan tredje och fjärde kvartalet ägde en markant uppgång rum, vilket troligen åter­speglar att lagerawecklingama i köparländerna generellt sett upphör­de.

Även råvaruexporten förlorade delvis marknadsandelar 1975. Detta kan främst beläggas för massa och järnmalm. Massaexportens andelar minskade mycket kraftigt i Västeuropa till förmån för de nordameri­kanska massaproducentema, vilka prismässigt gynnades till följd av dollarkursens fall i början av året. Marknadsandelarna för järnmalms-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

59

exporten minskade av flera skäl, bl. a. att de under året låga sjöfrakterna gjorde malm från utomeuropeiska gruvor mer konkurrenskraftig. För trävaruexporten synes däremot andelama i den västeuropeiska importen ha varit ungefär oförändrade 1975 efter ett mer betydande fall 1974. Leveranspriserna för råvaruexporten uppvisade en stagnerande eller svagt fallande tendens under loppet av 1975. Till följd av att stegringen under loppet av 1974 var mycket kraftig blev emellertid ändå prisnivån för 1975 väsentligt högre än genomsnittet för 1974. Det kan dock noteras att för utförseln av trävaror en ganska kraftig prissänkning ägde rum.

Utsikterna för 1976

Den förbättring av den internationeUa konjunkturen som ägde rum andra halvåret 1975 väntas fortsätta och utmynna I en relativt god eko­nomisk tUlväxt 1976. Detta har bedömts kunna utgöra förutsättning för en exportökning 19751976 på ca 7,5 %.

För den samlade färdigvamexporten till OECD-området har kalky­lerats med en marknadstillväxt (se tabell 3: 1) som innebär en import-elasticilet med avseende på BNP av en storlek som inte fullt mot­svarar den långsiktiga historiska trenden. Lagerinvesteringarnas vänta­de starka bidrag till tillväxten i området kunde i och för sig motivera en högre elasticitet. Försiktigheten i bedömningen har närmast motive­rats av det i utgångsläget mycket låga kapacitetsutnyttiandet, vilket väntas verka dämpande på importens expansion. För ett par länder med stor vikt i exportkalkylerna, Finland och Norge, kan nämnas att lagerinvesteringama snarast väntas utgöra negativa komponenter i till­växten.

Marknadsandelarna för den svenska färdigvaruexporten till OECD-länderna beräknas sjunka ytterligare något, sett mellan genomsnitten för 1975 och 1976. Under loppet av 1976 innebär emellertid den gjorda prognosen att marknadsandelarna ökar. Denna bedömning grundas på att efterfrågetrycket i världsekonomin successivt väntas stiga i för­hållande till det svenska och medföra en viss normalisering av mark­nadsföringsintensiteten för Sverige i förhållande till konkurrentländer­na. Däremot förutses inte någon sänkning i det svenska relativa ex­portpriset för färdigvaror (se tabell 3: 3).

1 Motsvarande 10 % enligt nationalräkenskapsdefinitionen (se tabell 3: 4 och försörjningsbalansen i sammanfattningskapitlet).

-'Tillväxten i OECD-områdets import av papper beräknas bli betydligt snabbare än tillväxten i den totala färdigvaruimporten. Härigenom erhåUs en rätt stor positiv "vamsammansättningseffekt" av det slag som nämnts i fotnot 1 på sid. 57. Storleken av denna kan skattas till nägon procentenhet och innefattas i andelsprognosen.

3 Denna bedömning bygger i sin tur pä ett antagande om oförändrade växelkurser från mitten av mars 1976.

Prop. 1975/76:150

60

Exporten till Östeuropa torde inte komma att visa någon volym­ökning 1976, tiU följd av ländernas brist på västvaluta. Prognosen inne­bär ändå en något mer gynnsam utveckling än vad som väntas för det övriga OECD-områdets totala export tUl området.

OPEC-ländernas importefterfrågan väntas stiga mycket starkt även 1976, dock inte i sanuna höga takt som tidigare. Dels har ökningstakten i deras oljeinkomster minskat i samband med den intemationeUa re­cessionen, dels synes också vissa svårigheter ha börjat uppstå att fysiskt hantera den starka strömmen av importvaror.

Utvecklingen av de övriga u-ländernas import bedöms bli fortsatt svag under åtminstone första hälften av 1976. Mot slutet av året kan dock en återhämtning av importen inträda som resultat av de inkomst­förstärkningar via deras export som det emotsedda uppsvinget i in­dustriländerna medför.

Den totala färdigvaruexporten skulle enligt de redovisade bedömning­arna stiga med ca 3,5% 19751976 (se tabeU 3:2). Av den vam-gruppsvisa redovisningen i tabell 3: 4 framgår dock ätt verkstadsproduk­terna inte beräknas komma att uppvisa någon ökning. Detta beror dels på att tillväxten i investeringsvaruefterfrågan inte väntas bU speciellt stark, dels på att det förväntade lageromslaget sannolikt har mindre betydelse for denna typ av produkter. Pappersexporten väntas därertiot stiga avsevärt under intryck av ett starkt lageromslag i avnämarlän-derna. Stålexporten beräknas likaledes växa kraftigt under loppet av 1976, men beroende på det betydande faUet mellan halvåren 1975 bUr förändringen meUan hdårsgenomsnitten 1975 och 1976 måttligt stor.

Exporten av råvaror 1976 har beräknats bli betydligt mer expansiv än exporten av färdigvaror. Volymökningar på 20 % och däröver förut­ses sålunda för järnmalm, trävaror och massa. Vad beträffar järnmalm är det mera en förväntad kraftig produktionsuppgång i den västeuro­peiska stålindustrin än ett omslag i malmlagren som motiverar den höga exporttillväxten. Prognosen innebär därutöver en viss ökning av de svenska marknadsandelarna. Trävaruexporten beräknas stiga mycket starkt till följd av ett betydande omslag i lagercykeln jämte en ökning av byggandet i Västeuropa. En osäkerhetsfaktor är dock utvecklingen av marknadsanddama 1976. Det kan sålunda tänkas att en betydande ökning av trävaruutbudet till Västeuropa från Canada kan äga. ram även vid en avsevärd efterfrågeökning på den nordamerikanska mark­naden.

Utsikterna för fartygsexporten slutligen ter sig på längre sikt inte särskilt ljusa till följd av att ett överskott på tankfartygstonnage väntas prägla återstoden av .i970-talet. Under 1976 beräknas emeUertid ex­porten av fartyg öka kraftigt, beroende på att leveransutvecklingen för varvsindustrin speglar orderingångens utveckUng med lång eftersläp­ning.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

61

Tabell 3: 4 Exportutvecklingen för olika varugrupper 1974 1976

Exportvärde, mil. 1974        1975

i. kr. 1976

Åriig procentuell förändring

Volym

Pris (enhetsvärdt 1974        1975

:)

1974

1975

1976

1976

Jordbruksprodukter och

fisk

1 129

1 274

1 210

5,7

30,0

-14

78,3

-13,2

10,5

Skogsbruksprodukter

234

261

255

-24,1

-11,5

-10

34,0

26,1

9

Mineraliska produkter

2 475

2 421

2 695

2,5

-29,5

18

23,8

38,7

-5,5

därav: järnmalm 

I 965

2 002

2 280

5,1

-32,0

20

19,9

49,8

-5

Industriprodukter exkl.

fartyg

63 151

64 600

72 505

4,5

-12,1

6

28,0

16,4

6

därav:

livsmedelsprodukter

1247

1 146

I 150

-7,7

-13,2

-1

22,5

5,9

1,5

trävaror

4 171

2 642

3 600

-21,1

-28,3

26

58,7

-11,7

8

massa

5 829

5 526

6 685

-3,8

-29,1

21

51,4

33,7

0

papper och papp

5 388

4 704

5 890

5,1

-27,4

24

46,2

20,3

1

petroleumprodukter

692

904

1020

-6,1

30,8

3

160,5

-0,1

9,5

järn och stål -

5 891

5 584

5 520

8,7

-19,6

1,5

29,2

17,9

-2,5

ickejärnmetaller

1517

1 166

1 160

-1,3

-9,8

-2

36,7

-14,7

1,5

verkstadsprod ukter

exkl. fartyg

27 021

31 7J9

34 895

12,4

-2,4

0

12,9

20,3

10

övriga industripro-

dukter inkl. elektrisk

ström

11 395

11 209

12 585

5,1

-12,5

9

29,6

12,6

3

Export exkl. fartyg

66 988

65 555

76 665

4,4

-12,4

6

28,4

16,8

S,5

Fartyg

3 525

3 672

. 5 365

-4,3

1,3

31,5

15,9

2,9

11

Totalt

70 514

72 228

82 030

3,9

-11,8

7,5

27,7

16,1

6

Färdigvaror exkl. fartyg'

49 468

53 010

58 655

9,4

-9,4

4

21,7

18,3

6,5

Råvaror'

17 521

15 546

18 010

-7,6

-21,1

13

48,1

12,7

2,5

Total export enligt

nationalräkenskapernas

beräkningsmetoder'

70 514

72 228

82 030

6,9

-8,6

10

24,1

12,1

3,5

' Papper och papp, järn och stål, verkstadsprodukter samt övriga industriprodukter, utom elektrisk ström.

= Export exkl. fartyg minus de i not 1 nämnda varugrupperna.

= Se kapitlets inledande avsnitt.

Anm. 1974 och 1975 års exportvärden enligt utrikeshandelsstatistiken. Samtliga uppgifter för 1976 avser prognoser. I prognoser är värdeuppgifterna avrundade till närmaste 5- resp. 10-tal milj. kr. och de procentuella förändringarna till närmaste hela resp. halva tal.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1975/76:150

62

Diagram 3: 2 Exportutvecklingen, totalt och för vissa varugrupper 19691976

Milj. kr., 1968 ärs priser. Säsongrensade halvårsdata. Log. skala

21000 19000 17000

15000 13 000

9 000 8 000

7000 6 000

5 000

Total export

rA

r-\

.''

j

\

/

y

Verkstads produkter, exkl. fartyg

1800 1700 1600 1500 1400 1300 1200 1100 1000

. J

ä

rn och st

å

l

f

\

\

/

V

/

/

\

/

/

\

/

-

--

/

1600 1500 1400 1300 1200

Massa

1100 -4-- i*

1000 900

1500 1400 1300 1200 1100 1000

2 400

2 000

Papper och   papp

./S /]

r\

f\

ZA     /

y

\ /

\ /

\l

Ovr

ga in

dustri

produ

kter

A

r\

k

-     A

f

1

/]

r

L

J___ lill

1969     70     71      72     73     74     75     76

1969     70      71     72     73     74     75     76

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

63

3.2 Importen

För importen registrerades en volymmässig tillbakagång på 3 % meUan 1974 och 1975. Denna utveckling kom till stånd trots att efter­frågan och produktion ökade. Tillbakagången följde emeUertid på ett år med mycket stark tUlväxt i importen närmare 15 % 19731974. Konjunkturförloppets normala förskjutningar i efterfrågans samman­sättning samt olika stora importbenägenheter vad gäller de olika an-vändingsgrupperna har här givetvis spelat en roll. Samtidigt har också strukturella förändringar ägt mm inom landet vilket fått en hämmande effekt på importen.

En av de faktorer som i första hand bidrog tiU att hålla tillbaka importen under 1975 var den nedåtriktade utvecklingen av industri­produktionen något som medförde en minskad förbrukning av in­satsvaror. Sannolikt har även ett lågt kapacitetsutnyttiande inom den svenska industrin medverkat till att inhemsk produktion trängt ut im­port från vissa användningsområden. Likaså medförde utvecklingen av handelns lager en starkt kontraktiv effekt. Främst gäUer detta parti­handeln som uppvisade ett mycket starkt negativt lageromslag. Även utvecklingen av detalj- och bilhandelns lager verkade i denna riktning. Utvecklingen av industrins lager av insatsvaror och halvfabrikat torde däremot ha utövat en viss positiv effekt på importen då uppbyggnaden av sådana varulager alltjämt fortgick 1975. I samma riktning verkade likaså den privata konsumtionen som uppvisade en god tUlväxt även 1975.

Inom skilda varu- och användningsgrupper har införseln haft en mycket olikartad utveckling 19741975. Användningsgruppen med den kraftigaste tillbakagången var importen av insatsvaror. Två betydande undantag kan emellertid noteras råoljeinförseln och importen av så­dana insatsvaror som utgör verkstadsprodukter. Råoljeinförseln ökade kraftigt mellan 1974 och 1975. Detta förklaras av utbyggnaden av den svenska raffinaderikapaciteten vilken medförde en omfördelning från import av konsumtionsfärdiga petroleumprodukter till import av rå­olja under 1975. Den mycket kraftiga nedgången i importen av petro­leumprodukter som ägde rum har delvis även sin förklaring i en minskad förbrukning av sådana varor. Här kan nämnas bl. a. en kraftig redu­cering av den oljebaserade kraftproduktionen som en följd av den snabbt ökande kärnkraftproduktionen. Vidare har också tUlkommit en ökad sparsamhet med energi som en effekt av de kraftigt höjda pri­serna.

Det andra undantaget avsåg importen av insatsvaror av verkstadstyp, där införseln 1975 hölls uppe på en jämfört med 1974 oförändrad nivå. Denna grupp av varor finner huvudsakligen sin avsättning inom verk­stadsindustrin vars produktionsutveckling 1975 också var betydligt gynnsammare än för industrin i övrigt. För övriga insatsvaror föll im-

Prop. 1975/76:150

64

porten en kraftig minskning registrerades för gruppen övriga in­dustriprodukter.

Importen av investeringsvaror blev i volym räknat ca 5 % högre 1975 än 1974. Detta står i kontrast mot den stagnation i maskin­investeringarna som ägde rum. Importandelen ökade sålunda ytter­ligare mellan 1974 och 1975.

Införseln av konsumtionsvaror ökade också väsentiigt 1975 främst som en följd av en för andra året i rad stark ökning i införseln av per­sonbilar. Vad gäller övriga varaktiga konsumtionsvaror stagnerade im­porten meUan 1974 och 1975 trots att den privata konsumtionen för dessa varor uppvisade en fortsatt ökning. Detta tyder på att en del av den mycket kraftiga uppgången 1974 av dessa varor kan ha hamnat i lager och därmed utövat en kontraktiv effekt på importen 1975. Vad gäller övriga konsumtionsvaror ökade importen av dessa med va­rierande styrka. Noteras kan emellertid en mycket kraftig importökning av kläder.

För 1976 beräknas flertalet av de komponenter i den inhemska efter­frågan som har nämnvärd betydelse för importen utvecklas relativt svagt. Främst bidragande härtill är ett fömtsätt kraftigt negativt lager­omslag inom industrin samt fallande maskininvesteringar. Samtidigt väntas industriproduktionen bU i stort sett oförändrad jämfört med 1975. Däremot beräknas konsumtionen uppvisa en fortsatt god tillväxt. Be­räkningar över importen 1976 ger med föreliggande prognoser över efterfrågan en tillbakagång på 1/2 å 1 %.

Den minskning som sålunda förutses kan i synnerhet återföras på importen av investeringsvaror. För denna förutses ett omslag till ett relativt kraftigt fall 19751976. Här har då räknats med att leverans­kapaciteten inom den svenska verkstadsindustrin ökar påtagligt och att importandelen för dessa varor som en följd härav faUer tillbaka. Kost­nadstrycket i den svenska industrin torde dock bli starkare än i kon­kurrentländerna, vilket verkar i motsatt riktning.

Även mellan 1975 och 1976 beräknas importen av insatsvaror minska om än i klart lägre takt än året innan. Under 1976 i motsats tiU 1975 är det importen av insatsvaror av verkstadstyp som väntas falla relativt kraftigt. Däremot förutses en viss uppgång i importen för fler­talet övriga insatsvaror.

Importen av konsumtionsvaror beräknas fortsätta att öka i nära nog samma takt 19751976 som året innan. Inriktningen av den privata konsumtionen väntas emellertid bli sådan att importökningen huvud­sakligen faller på icke-varaktiga och delvis varaktiga konsumtionsvaror exempelvis livsmedel, kläder etc.

På energiförsörjningens område fortgår och förstärks den under 1975 inledda omfördelningen mellan råolja och petroleumprodukter. Så­ledes fömtses en fortsatt kraftig ökning av råoljeinförseln samt en be-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

Tabell 3:5   Importutvecklingen för olika varugrupper 1974 1976

65

Importvärde,

Årlig procentuell förändri

ng

milj. kr.

Volym

Pris (enhetsvärde)

1975

1976

1974'

1975'

1976

1974

1975

1976

Jordbruks-, skogsbrukspro-

dukter och fisk

3 397

3 885

6,2

3,9

4

21,0

1,2

10

Mineraliska produkter

6 064

lldS

2,0

10,1

15

142,8

11,2

11

Industriprodukter exkl. fartyg

63 814

66 255

13,7

-3,0

-2

33,9

5,1

6

därav:

livsmedelsprodukter

3 819

3 930

2,7

0,6

4,5

27,1

-1,1

-1,5

trävaror, massa samt papper

och papp

355

385

-0,1

-23,0

11

46,7

8,7

-3

petroleumprodukter

7 796

1110

3,3

-10,9

-12,5

131,5

-4,6

14

järn och stål

4 843

4 700

13,7

-9,3

2

39,1

10,1

-5

ickejärnmetaller

2 199

2 195

16,8

-2,7

-5

39,5

-13,6

5

verkstadsprodukter exkl.

fartyg

26 091

27 020

22,6

3,0

-4

14,6=

9,8'

8=

övriga industriprodukter

inkl. elektrisk ström

18711

20 255

11,6

-6,8

3,5

28,8

6,6

4,5

Import exkl. fartyg

73 275

77 905

12,5

-1,8

-0,5

37,9

5,4

6,5

Fartyg

1 576

1 275

114,6

-39,6

-21,5

4,1

-5,4

3

Total import

74 851'

79 180'

14,5

-3,1

-0,5

37,1

5,0

6,5

Total import enligt national-

räkenskapernas beräknings-

metoder

74 000*

78 275*

17,9

-3,3

1

33,1

5,1

5,0

' De volymmässiga förändringarna är baserade på korrigerade importvärden för 1974 och 1975.

' Se kapitlets inledande avsnitt.

' Okorrigerat importvärde.

 Importvärde för 1975 enligt korrigerade importvärden för jämförbarhet med tidigare perioder. Se not 1 kapitel 3.2 den reviderade nationalbudgeten 1975.

Anm. 1975 års värden enligt utrikeshandelsstatistiken. Samtliga uppgifter för 1976 avser prognoser I prognoserna är värdeuppgifterna avrundade till närmast hela 5- resp. 10-tal milj. kr. och de pro centuella förändringarna till närmaste hela resp. halva tal.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

tydande tillbakagång i importen av petroleumprodukter.

Efter en markerad uppbromsning i prisstegringstakten för den totala importen under första halvåret 1975 började priserna åter att stiga i något snabbare takt mot slutet av året. Därmed blev prisökningen 19741975 5 % efter en uppgång på 37 % året innan. Den dämpning som inträdde var till stor del en följd av fallande priser på ett bety­dande antal råvaror. Kopparpriserna började falla redan 1974 medan importpriserna på övriga metaller, främst då järn och stål, vände nedåt en bit in på 1975. Även råolje- och bränslepriserna föll tillbaka under första halvåret. Prisutvecklingen för dessa varor blev emellertid starkt uppåtriktad mot slutet av året i anslutning till den överenskonundse om höjda oljepriser som OPEC-länderna träffade i september. Ut­vecklingen för oljeprodukter bidrog starkt till den förstärkning av pris­ökningstakten som registrerades för totalimporten mot slutet av året.

5    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

66

För övriga råvaror var den internationella prisutveckUngen 1975 synnerligen lugn. Efter en vikande tendens första halvåret 1975 bott­nade priskurvan vid halvårsskiftet. Denna utveckling återspeglar huvud­sakligen prisutvecklingen för livsmedelsråvaror. Den prisuppgång som noterades efter halvårsskiftet var en följd av rapporter om betydande frostskador i Brasilien och skördebakslag främst i Sovjetunionen. En viss nedgång och stabUisering skedde senare då de prisuppdrivande ef­fekterna av dessa faktorer tydligen överskattats på de internationella marknaderna. Under slutet av 1975 och de tre första månaderna av 1976 har priserna för livsmedelsråvaror åter stigit. Pristendensen för olika varor är emellertid varierande.

För industriella basråvaror bibehöUs den fallande pristendensen praktiskt taget hela 1975. För .färdigvarorna därtipades prisstegringen successivt över året.

För flertalet råvaror bedöms de svenska importpriserna komma ait öka under loppet av 1976. Man kan emellertid sannolikt räkna med att prisuppgängcn blir relativt lugn under åtrninstone första hälften av året. Den betydande lagerhållning i metallbranschen som föreligger gör att den industriella efterfrågan måste öka väsentligt innan prisökningen för metaller kan väntas bli av mer betydande omfattning. För textil­råvaror synes pristendenserna bli relativt fast. Också för färdigvaror beräknas prisutvecklingen bli relativt lugn under 1976. Det låga ka-pacitetsutnyttjandet i industrivärlden som rådde under 1975 tyder på att det finns betydande produktivitetsreserver som åtminstone till en del bör kunna tas ut under 1976. Dessutom kan man för färdigvarorna räkna med vissa fördröjda effekter av råvaruprisernas svaga utveckling under 1975. Sammanfattningsvis beräknas importpriserna öka med 6 å 7 % 19751976.

3.3 Bytes- och betalningsbalansen

Handelsbalansen uppvisade 1975 ett underskott på närmare 1,8 mil­jarder kr. och förbättrades därigenom något från 1974. En gynnsam ut­veckling av bytesförhållandet ca 10 % 19741975 lade grunden härför. Ändå försvagades bytesbalansen med i runt tal 2,2 miljarder kr. på grund av fortsatt försämring i tjänste- och transfereringsbalansen. Bytesbalansens underskott 1975 kom därmed att uppgå tUl 6,4 miljarder kr.

Främst tiU följd av den omfattande upplåning som ägde rum under 1975 förstärktes kapUalbalansen högst avsevärt. De kända kapital­transaktionerna, netto, resulterade i en kapitalimport på ca 7,5 mUjarder kr. och därmed en förbättring av kapitalbalansen 19741975 med ca 7 mUjarder kr. Det är mot denna bakgrund man skall se valutareser­vens tillväxt med dr>'gt 5 mUjarder kr. under loppet av 1975. Denna ökning översteg emellertid i betydande grad värdet av de statistiskt re-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

67

gistrerade transaktionerna, vilket kom tUl uttryck i en positiv restpost på ca 4 miljarder kr. Restposten är ett utslag av de svagheter som vid­låder den statistiska registreringen av transaktionerna med utlandet. Bl. a. är den kortfristiga upplåningen i form av handdskredUer ytterst bristfälligt belyst. Förändringar i dessa torde emeUertid ibland uppgå tiil ansenliga belopp.

Enligt de prognoser och antaganden som gjorts för 1976 kommer bytesbalansen att undergå en väsentiig förbättring gentemot 1975, eller med 3,6 miljarder kr. Grundläggande härför är handelsbalansens vän­tade omslag i positiv riktning med ca 5,5 miljarder kr., vUket i sin hel­het är hänförbart tUl en starkare volymutveckling för exporten än im­porten. Detta motvägs emeUertid av en fortsatt stark försämring av tjänste- och transfereringsbalansen.

Handelsbalansen

Underskottet i handelsbalansen 1975 blev ca 1,8 miljarder kr., vUkel är en försämring i förhåUande tiU 1974 på närmare 1/2 miljard kr. En väsentlig förklaring tiU detta var att exportpriserna steg betydligt snab­bare än importpriserna. Denna förbättring av det svenska bytesförhål­landet åstadkoms delvis på råvamsidan, mycket beroende på olikheter­na i varusammansättning mellan råvaruexporten och -importen, men också i ovanligt hög grad på färdigvarusidan, t. ex. för verkstadspro­dukterna. Räknat i volym däremot blev handelsbalansen kraftigt för­svagad då exportvolymen sjönk betydligt mer än importvolymen (se vi­dare avsnitt 3.1 och 3.2).

Som närmare framgått av redovisningen tidigare i detta kapitel emot­ses för 1976 en ganska kraftig ökning av exportvolymen medan import­volymen utvecklas relativt svagt. Samtidigt beräknas bytesförhållandet bli endast obetydligt försämrat 19751976. Försämringen kan främst ses som ett uttryck för att importpriserna för vissa råvaror återigen torde komma att stiga 1976. De gjorda bedömningarna av handelsbalan­sens pris- och volymsida resulterai" sammantagna i en påtaglig förbätt­ring av balansen: underskottet från 1975 väntas bli förbytt i ett över­skott på närmare 4 miljarder kr. 1976.

Tjänste- och transfereringsbalansen

Den allmänna konjunkturnedgången med kraftig minskning av världs­handeln 19741975 fick som naturlig följd ett avtagande transport­behov. Fraktraterna sjönk drastiskt och inom vissa sektorer så djupt att omfattande fartygsuppläggningar blev följden. Svårast drabbades olje­transportsektorn där uppläggningarna runt om i världen ökade succes­sivt för att i början av mars i år uppgå till mer än 50 miljoner ton dw, ca 18 % av världens tankflotta. För svenskt vidkommande blev upp­läggningarna betydligt mera omfattande. Vid årsskiftet låg drygt 4 mU-

Prop. 1975/76:150

68

joner ton dw, i huvudsak oljebärande tonnage, upplagt. Det motsva­rade ungefär 32 % av det totala handelstonnaget och ca 41 % av det oljebärande. För att dessa fartyg skall kunna återinsättas i trafik krävs en uppgång i fraktratema tillräckligt stor för att åtminstone täcka drifts­kostnaderna.i Tankrederiemas förväntningar om en sådan förbättring 1976 är emellertid små. En uppgång kan komma först under höstmå­naderna, men troligen för sent för att nämnvärt påverka årets resultat. För torrlasttonnaget i trampfart var läget under 1975 bättre och en viss uppgång i fraktsatserna noterades under hösten. Varaktigheten blev emellertid kort och i januari och februari i år sjönk raterna åter till mycket låga nivåer. En viss återhämtning rapporteras dock under de första marsveckorna. Den inom svensk sjönäring tungt vägande linje­trafiken rapporterades 1975 ha givit ett betydligt sämre resultat än 1974. Utnyttjandet av lastkapaciteten var relativt högt under första hälften av 1975 men minskade avsevärt under andra.

Vad som kan förbättra den pressade situationen är den väntade kon­junkturappgången med åtföljande tillväxt i världshandeln. Internatio­nella prognoser pekar mot en tillväxt i volym 19751976 med 78 %, vilket efter hand torde resultera i en aktivering av marknaderna med ökad tonnageefterfrågan och bättre fraktsatser. Rederiernas bruttointäk­ter sjönk 19741975 med 9 %. Då samtidigt kostnadema ökade med ca 4 % kom nettoinflödet av utländsk valuta därigenom att minska med drygt 800 milj. kr. Sjöfartsnettot som utöver dessa poster också inklude­rar utländska fartygs utgifter i Sverige gick ned med ca 950 milj. kr. Mot bakgmnd av den växande världshandeln 19751976 har antagits en svag förbättring av sjöfartsnettot. Därvid har förutsatts en större re­lativ ökning av kostnaderna än intäkterna. Sjöfartsnettot för 1976 har sålunda beräknats till ca 3 miljarder kr.

Nettoutflödet av resevaluta ökade 1975 jämfört med 1974 med 310 milj. kr. Utflödet och inflödet ökade i ungefär samma takt, ca 14 %. Inflödesökningen bestod till nära 80 % av finsk och norsk valuta medan utflödesökningen fördelade sig på ett flertal utländska valutor. Utflödet av resevaluta till Spanien blev obetydUgt större än 1974 och torde realt ha inneburit en minskning. Det är uppenbart att händelseutvecklingen i Spanien under hösten medverkade till en betydande reducering av an­talet resenärer dit. Tillgängliga uppgifter om antalet charterresenärer till Spanien andra halvåret 1975 visar att antalet sjönk med inemot 14 % från andra halvåret 1974. Det framgår också att landet visserligen be­höll sin ledarställning som turistland men att dess marknadsandel med avseende på svensk utlandsturism och vid denna periodjämfördse mins­kade från 56 % till 44 %. Under 1976 torde den svenska turismen i

1 Dagens rater ger i allmänhet täckning för endast bunkerkostnader och hamnumgälder samt en mindre del av övriga driftskostnader, men ger inget till täckning av kapUalkostnaderna.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

69

Spanien knappast komma att nå upp tUl 1975 års nivå. Totalt sett väntas inte turistresorna avta 1976, varför nedgången i de svenska spanien­resorna sannolikt får till effekt en ökad efterfrågan på andra resor. För 1976 har antagits en obetydlig volymökning totalt sett av såväl utflödet som inflödet, vilket, räknat i löpande priser, skulle komma att medföra ett nettoulilöde av resevaluta på ca 2 800 milj. kr.

Det negativa saldot av övriga tjänstebetalningar uppgick 1975 till ca 2 miljarder kr. En trendmässig framskrivning av transaktionerna under denna post ger för 1976 ett underskott på ca 2 450 milj. kr.

Transfereringarna tiU och från utiandet resulterade 1975 i ett 900 milj. kr. större nettoutflöde än 1974. I likhet med tidigare år svarade det växande gåvobiståndet till u-länder för huvudparten av förändringen (600 milj. kr.). Återstoden, ca 300 milj. kr., kunde nästan i sin helhet lokaliseras till undergruppen "räntor och utdelningar", vilket skall sät­tas i samband med den omfattande svenska upplåningen utomlands som ägde rum under 1975. För 1976 förutses en fortsatt tillväxt av gåvo­biståndet med ytterligare ca 600 mUj. kr., vUket därmed beräknas uppgä till ca 2,5 miljarder kr. Räntebetalningarna från Sverige beräknas 1976 få ett kraftigare genomslag och öka med i runt tal 800 milj. kr. Totalt väntas transfereringarna öka med 1,2 miljarder kr.

Kapitalbalansen

Statistiskt registrerades 1975 kapitaltransaktioner mdlan Sverige och utlandet som netto gav upphov tUl en betydande kapitalimport, ca 7,5 miljarder kr. Därigenom förstärktes kapitalbalansen 19741975 med ca 7 mUjarder kr. Till denna utveckling medverkade i främsta rummet den omfattande svenska upplåning utomlands, av såväl kort- som långfristig karaktär, som ägde mm 1975. Sålunda registrerades exempelvis långfris­tig upplåning till ett belopp på ca 10,5 miljarder kr. Såsom framgår av tablån nedan verkade i motsatt riktning i stort sett endast omslaget I posten "övriga kapitaltransaktioner". Denna styrs i huvudsak av föränd­ringar i varvens samt fartygs- och flygplansimportörernas kreditförhål­landen gentemot utiandet. Omslaget 19741975 var främst betingad av nedgången i fartygs- och flygplansimporten.

Beträffande kapitaltransaktionema 1975 kan vidare konstateras att den nettokapitalimport dessa ledde till väl täckte underskottet i bytes­balansen samt dessutom bidrog till en förstärkning av valutareserven. Denna ökade 19741975 med 5 262 milj. kr. och uppgick vid utgången av 1975 tUl 13 585 milj. kr. Valutainflödet fortsatte även in på 1976 och vid utgången av februari hade valutareserven ökat med ytterligare 554 milj. kr. och uppgick tUl 14 139 milj. kr.

Följande tablå visar hur kapitaltransaktionerna med utiandet utföU och förddade sig 19741975.

Prop. 1975/76:150

70

Kapitaltransaktioner, netto

Milj. kr.

1974

1975

Förändring 1974-1975

Bankerna

-1502

1 229

2 731

Statliga

-450

-459

-9

Kommunala

1 234

1234

Värdepapperstransaktioner

97

1734

1 637

Emissioner och amorteringar

309

1 783

1474

Övriga transaktioner

-212

-49

163

Övriga privata långfristiga lån

.    1821

3 593

1772

Direkta investeringar

-1 550

-1 380

170

Kortfristig upplåning utomlands

för finansiering av export och

import

398

1635

1 237

Övriga kapitaltransaktioner

1 660

-55

-1 715

Kapitalbalans

474

7 531

7 057

Tabell 3:6   Bytes- och betalningsbalans 1973-

Milj. kr., löpande priser

1976

1973

1974

1975

1976 prognos

Export av varor, fob' Import av varor, cif Handelsbalans

Korrigering av handelsstatistiken Sjöfartsnetto Resevaluta Övriga tiänster, netto Korrigeringspost Bytesbalans för varor och tiänster'

Transfereringar, netto

därav:

riintor och utdelningar Bytesbalans för varor, tiänster och transfereringar'

Kapitalbalans

Restpost

Valutareservens förändring

53 153     70 514    72 227     82 030

46 336    72 758    74 000    78 275

6 817   -2 244  1773       3 755

-111

2 991

-2 253

-1 184

800

7 060

-316

2 931

-2 542

-1971

800

-2 871

-360

3 000

-2 800

-2 450

800

1945

-100

3 877

-2 232

-1 652

800

-1551

-1 100 -2 805

-1748   -2613   -3 529   -4 750

35

-80

-350

5 312   -4164   -6 400

474

398

-3 292

7 531 4131 5 262

-1 362 -66

3 884

' Enligt handelsstatistiken.

' Nettot av äterutförsel och återinförsel, korrigering av SAS' flygplansimport, i utlandet direktlandad fisk, nettoimport av icke-monctärt guld samt rabatter och koncernbidrag i samband med oljeimport.

' Överensstämmer med saldot mellan irnport och export av varor och tjänster i nationalräkenskapernas försörjningsbalans bortsett från att korrigerings­posten endast med halva beloppet ingår i försörjningsbalansen. Resterande hälften av korrigeringsposten räknas i nationalräkenskaperna till transfere­ringsnettot.

Källor: Konjunkturinstitutet och riksbanken.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

7]

4    Produktionen

4.1 Sammanfattning av produktionsutvecklingen inom industrin

Den svenska industrins efterfrågdäge försvagades mycket snabbt un­der loppet av 1975. I första hand präglades utvecklingen av exportorder­ingången. Denna började sjunka redan i början av 1974 under intryck av en nedgång i aktiviteten i världsekonomin. Den internationella ned­gången accentuerades kraftigt under första delen av 1975 och den ut­lösande faktom utgjordes framför allt av ett dramatiskt omslag till minskning av lagerinvesteringarna. Fallet i efterfrågan för de svenska exportindustriema med dess starka inslag av produkter av rå- och stapelvarukaraktär blev under dessa omständigheter betydande. Ex­portefterfrågan föll ytterligare något under andra halvåret 1975. Order­ingången från hemmamarknaden började avta först andra kvartalet 1975 och då i en klart svagare takt än exportorderingången. Industrins order­stockar totalt sett synes ha kulminerat vid årsskiftet 1974/1975 och har sedan reducerats påtagligt under loppet av 1975. SärskUt starkt föll orderstockarna i basindustrierna. För verkstadsindustrin kom kulmina-tionspunkten något senare och minskningen därefter blev mindre mar­kerad.

Produktionen inom industrin bromsades upp påtagligt mot slutet av

1974

för att under första halvåret 1975 falla inte obetydligt. En viss ytterligare tillbakagång skedde andra halvåret och minskningen 1974

1975

kom att bli omkring 2 %.

Eftersom fallet i den slutiiga efterfrågan 19741975 blev avsevärt starkare resulterade denna produktionsutveckling i en mycket betydande lagerökning i industrin. Den uppgick 1975 tUl närmare 9 miljarder kr. (i 1975 års priser) vilket i volym är mer än en fördubbling jämfört med 1974. Samtidigt skedde en förskjutning av lageruppbyggnaden mot fär­digvaror. Dessa svarade 1975 för mer än hälften av lagerinvesteringarna.

De expansiva komponenterna i efterfrågeutvecklingen 1976 förutses bli exporten och den privata konsumtionen. Lageruppbyggnaden beräk­nas fortsätta men bara under första halvåret. Lagerutvecklingen 1976 förutses sålunda, trots att lagerstödet utövar en viss effekt i motsatt rikt­ning, komma att utgöra en starkt kontraktiv faktor för produktionen 1976. Mot denna bakgrund beräknas industriproduktionen förbli svag första halvåret 1976 medan en viss tUlväxt fömtses ske andra halvåret då takten i lageranpassningen avtar.

Produktionsökningar 19751976 förutses främst inom delar av skogs­industrierna samt konsumtionsvambranscherna. Produktionen inom verk­stadsindustrin, järn- och stålverken och gmvindustrin beräknas falla mellan helåren 1975 och 1976. För de två sistnämnda branscherna vän­tas dock en uppgång under loppet av 1976.

Prop. 1975/76:150

72

4.2 Gruvor och mineralbrott samt tillverkningsindustri

Malmutvinningen i de svenska järnmalmsgruvorna minskade 12 % 19741975 tiU följd av kraftigt försämrade avsättningsmöjligheter på exportmarknaderna. De internationeUa stålkonjunkturerna började för­svagas mot slutet av 1974 och nedgången under loppet av 1975 kom att bli mycket brant. Stålproduktionen i Västeuropa skars sålunda ned kraf­tigt 19741975 och stålproducenternas malmlager byggdes upp. Där­med kom malmköparna under 1975 i allt större utsträckning att upp­skjuta hemtagningen av inbokade malmkvantiteter. Detta innebar en kraftig nedskärning av de svenska exportskeppningarna under de tre första kvartalen 1975 och exportvolymen minskade 32 % 19741975. De inhemska malmleveranserna steg 19741975 genom en ökning av tackjärnsproduktionen. Trots neddragen malmproduktion skedde en mycket kraftig uppbyggnad av gmvornas malmlager 19741975. För­säljningspriserna höjdes utomordentligt kraftigt i 1975 års leveranskon­trakt och exportpriserna ökade 50 % 19741975.

Avsättningsläget för järnmalm kommer sannolikt att förbättras avse­värt under 1976. Lagersituationen inom den västeuropeiska stålindustrin, både vad beträffar järnmalm och stål, torde dock vara sådan att effek­terna av den förväntat expansiva stålefterfrågan fördröjs något för malmskeppningarnas del. Marknadsanddama för svensk järnmalm un-

Tabell 4:1    Industriproduktionens utveckling 1973 1976

Procentuell volymförändring från föregående år

SNI

1973

1974

1975

1976

def.

prel.

prel.

prognos

7

Gruvor och miiieralbrolt

10,2

7,3

-11,6

-2,6

2301

Järnmalmsgruvor

8,2

6,2

-11,7

-2,0

2302

Ickejärnmalmsgruvor

22,9

14,3

-5,9

-5,5

210,220,290

Övriga gruvor och mineralbrott

2,3

0,2

-24,2

-0,9

3

Tillverkningsindustrin

6,8

5,6

-1,5

0,3

33111

Sågverk'

6,7

-3,4

-24,7

4,6

34111

Massaindustri

4,8

0,9

-11,8

0,0

34112,34113

Pappers- och pappindustri m. m.'

13,3

5,1

-20,7

9,5

353, 354

Petroleumraffinaderier m. m.'

1,5

-4,4

2,2

16,7

371

Järn- och stålverk'

9,1

5,8

-10,4

-4,0

372

Ickejärnmetallverk

10,2

-0,2

-8,9

0,5

38 ./. 3841

Verkstadsindustri exkl. varv

6,8

10,6

4,8

-2,0

3841

Varv''

4,7

8,7

4,4

0,0

31

Livsmedelsindustri m. m.'

1,5

0,8

0,7

2,0

3 resterande

Övrig industrisektor

1,1

2,2

-4,7

2,5

2,3

Hela industrin

6,9

5,7

-1,8

0,2

' Inkl. hyvlerier och träimpregneringsverk.

' Inkl. träfiberplattindustri.

' Inkl. smörjmedels-, asfalt- och kolproduktindustri.

* Inkl. ferrolegeringsverk.

' Inkl. båtbyggerier.

«Inkl. dryckesvaru- och tobaksindustri.

Källor: Statistiska centralbyrån 1973 1975 och konjunkturinstitutet 1976.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

73

der 1976 är starkt beroende av utfallet av prisförhandlingarna på den internationella malmmarknaden. Efterfrågeutvecklingen under 1976 be­räknas vid någorlunda oförändrade prisrelationer mellan svensk och utländsk järnmalm ge utrymme för en exportvolymökning på ca 20 % 19751976. Priserna på de svenska exportleveranserna beräknas falla 5 % 19751976. Hemmaleveranserna förutses minska 19751976. Brytningstakten torde inte ändras nämnvärt 19751976 och en ytter­ligare påfyllnad av malmproducenternas lager är därför sannolik.

Exportorderingången till sågverken som fallit kraftigt i nära två års tid vände till en uppgång under hösten 1975. Orderingången har där­efter fortsatt att stiga liksom också priserna. Därmed har bottenpunkten i den djupaste efterfrågesvacka som drabbat sågverken under efterkrigs­tiden passerats. Fallet i efterfrågan i slutet av 1973 orsakades primärt av ett drastiskt omslag till en minskning av byggandet i Västeuropa där hu­vuddelen av de svenska trävarorna avsätts. Byggandet upphörde emeller­tid att falla i några länder under andra halvåret 1975 samtidigt som minskningen begränsades eUer upphörde i andra. Under hösten upp­hörde också den tidigare mycket starka lageravvecklingen i importör-och förbrukarleden och inköpen drogs upp i paritet med förbrukningen. Trots uppgången mot slutet av 1975 sjönk exporten ca 30 % i förhål­lande till 1974 eller med inemot hälften i förhållande till 1973.

Den inhemska efterfrågeutvecklingen har under denna tid utgjort en stabiliserande faktor i sågverkens efterfrågeutveckling. En viss minskning av leveranserna skedde dock 19741975. Förbrukningen inom bygg­nadsverksamheten samt inom de träkonsumerande delarna av industrin sjönk samtidigt som lagren drogs ned inte bara i förbrukarledet utan också i handeln.

Produktionen inom sågverken skars ned väsentligt först under hösten 1974 varför trävarulagren vid sågverken steg markant under året. Trots mycket betydande inskränkningar under hela 1975 fortsatte lagerupp­byggnaden om än i väsentiigt lägre takt fram till hösten då en viss avtappning kunde ske. Produktionen kom därmed att bli ca 25 % lägre än 1974. Att produktionsbegränsningarna inte blev än mer omfattande torde till en del kunna tillskrivas det statiiga stödet för lagerproduktion. Till skillnad från övriga delar av industrin fick sågverken möjlighet att kunna utnyttja lagerstödet redan från ingången av 1975.

Byggandet i Västeuropa torde i flertalet länder stiga under loppet av 1976 men tUl följd av det kraftiga fallet under första halvåret 1975 torde ökningen meUan årsgenomsnitten 1975 och 1976 bli måttiig. Om sålunda förbrukningstillväxten beräknas bli begränsad kommer ändå importbehovet att öka kraftigt. Detta till följd av det tidigare nämnda betydande omslaget i lagercykeln i förbrukar- och importörleden. Mot denna bakgmnd beräknas den svenska trävamexporten kunna öka ca 26 % 19751976. Prognosen baseras på ett antagande om en viss ök-

Prop. 1975/76:150

74

Tabell 4:2   Försörjningsbalans för sågade och hyvlade trävaror 19741976

(barr- och lövträ)

1 000 m' 1974

Förändring frän före­gående år, % resp. 1 000 m'

1975

1976 prognos

Produktion Import

13 590 160

-24,7 -29,9

4,6 -9,1

Summa tillgäng

13 750

-24,7

4,5

Export Varuinsats

industri

byggnadsverksamhet Lagerförändring Saidopost

7 410 6 590 4 330 2 260 1400 -1 650

-28,4

-2,8

-3,7

-1,1

-1 110

0

26,0

-0,6

0,3

-2,3 -890 0

Summa användning

13 750

-24,7

4,5

Källa: Konjunkturinstitutet.

ning av de svenska marknadsandelarna. Detta bl. a. då de kanadensiska skeppningama till Västeuropa begränsas av den emotsedda starka ök­ningen av bostadsbyggandet i Nordamerika och Japan. Leveranspriserna torde stiga tämUgen kraftigt under loppet av 1976 men till följd av det snabba fallet under 1975 beräknas ökningen mellan årsgenomsnitten 1975 och 1976 stanna vid ca 8 %.

Hemmamarknadsleveranserna 1976 förutses bli i stort sett oförändra­de jämfört med 1975. Förbrukningen beräknas visserligen minska något men också här torde man kunna räkna med ett lageromslag i handeln och förbrukarledet.

De mycket stora producentlagren sjönk ytterligare något under första kvartalet 1976. För året som helhet förutses lagerminskningen komma att bli betydande dels på grund av likviditetsskäl, dels på gmnd av att lagerstödet upphör vid halvårsskiftet. Här har kalkylerats med en lager­minskning av omkring 1/2 miljon m. En sådan lagerminskning i för­ening med den ovan antagna leveransutvecklingen beräknas komma att medföra en endast obetydlig höjning av produktionen 19751976. En fömtsättning för att produktionen över huvud taget skall kunna vid­makthållas och kanske ökas är emellertid att de svårigheter med tUlför-seln av sågtimmer som gjorde sig gällande redan mot slutet av 1975 upphör under 1976.

Orderingången till massaindustrin sjönk kraftigt mot slutet av 1974. Främst exportleveranserna föll hastigt och de fortsatte att falla in mot senare delen av 1975. Att så skedde berodde främst på att papperskon­sumtionen och sedermera pappersproduktionen i Västeuropa hade sjun­kit. Dessutom sjönk de svenska marknadsandelarna. Utbudet av nord-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

75

amerikansk massa tiU Västeuropa var stort, då betydande mängder inte kunde avsättas på de iiUiemska marknadema. De nordamerikanska mas­sasäljarna fick dessutom fördelar i konkurrensen på grund av valuta­kursutvecklingen. Den svenska massan för försäljning 1975 hade åsatts ett pris i kronor jämbördigt med priset i dollar på nordamerikansk mas­sa. Prisomräkningen skedde efter den doUarkurs som gällde hösten 1974. Dollarn sjönk senare i värde i förhåUande till kronan. Det blev då för­delaktigare för pappersproducentema i Västeuropa att köpa nordameri­kansk massa i stället för svensk. Så småningom vände kursutvecklingen. Framemot hösten 1975 hade läget i det närmaste normaliserats. Detta påverkade positivt de svenska marknadsandelarna. At samma håll verka­de strejker inom de kanadensiska skogsindustrierna.

Under senhösten 1975 kunde en viss återhämtning av massaefterfrågan iakttas. Slutresultatet för 1975 blev dock en stor nedgång i exportvoly­men jämfört med 1974. Priserna för massaleveranser tiU exportmarkna­derna var i stort sett oförändrade under 1975.

Även på hemmamarknaden sjönk behovet av massa och leveranserna minskade betydUgt. Produktionen sänktes men var ändå betydligt större än vad som motsvarade leveransbehovet. Följden blev att producent­lagren av avsalumassa byggdes upp i mycket stor omfattning.

Under 1976 beräknas exportmöjligheterna för massa fortsätta att för­bättras. Pappersproduktionen i Västeuropa förefaller nu ha börjat röra sig upp mot en mer normal nivå. Produktionsuppgången är betydligt mer markerad i Förenta staterna. Därmed skulle det möjliga utbudet av massa från Nordamerika komma att reduceras då nu större kvantiteter behövs för att tillfredsställa det ökande inheniska behovet.

För att undvika ett upprepande av besvärligheterna under 1975 har de svenska massasäljarna övergått till att bestämma priset på pappers­cellulosa i dollar. Leveranspriserna för massa till exportmarknaderna väntas bli oförändrade 19751976, räknat mellan helårsgenomsnitten.

En kraftig volymtillväxt av massaexporten förefaller vara trolig att vänta 19751976. Leveranserna av massa till hemmamarknaden väntas stiga. Produktionen förutses bli i stort sett av samma storlek som 1975. Detta innebär att lagren av färdiga varor hos producenterna till en början byggs upp under 1976. Den uppgången förmodas tas tillbaka un­der senare delen av 1976.

För pappersindustrin var efterfrågdäget bekymmersamt under större delen av 1975. Redan innan utgången av 1974 hade ordertillström-ningen i synnerhet från exportmarknaderna minskat kraftigt. Pappersförbrukningen hade sjurlkit i Västeuropa tiU följd av det svaga konjunkturläget. Stora lager av papper hade dessförinnan byggts upp av förbrukare och meUanhänder. Då pappersbehovet minskade hämtades en stor andel av det papper som förbmkades från lager. Förbmkamas behov att bestäUa papper, sjönk därmed mer än vad som i och för sig

Prop. 1975/76:150

76

motiverades av nedgången i papperskonsumtionen. Detta drabbade den svenska pappersmdustrin hårt.

Mot slutet av 1975 visade pappersefterfrågan tecken på att ha vänt uppåt igen. Uppgången understöddes sannoUkt av att papperslagren i Västeuropa då rimligen bör ha kommit ner till en låg nivå. Därmed kunde inte det ökade pappersbehovet tUlgodoses med ytterUgare lager­neddragningar. Nedgången i den svenska pappersexporten blev ändå högst avsevärd 19741975.

Leveranserna tiU hemmamarknaden sjönk även de under 1975. Pro­duktionen av papper sänktes betydUgt. Produktionen var trots detta större än de sammantagna leveranserna. Detta medförde att pappers­lagren hos tillverkarna ökade under året. Exportpriserna för papper steg fortfarande under första delen av 1975 samt sjönk därefter under se­nare delen av året men förhållandevis måttligt. Genomsnittspriserna 1975 blev därigenom betydligt högre än genomsnittspriserna 1974.

Den uppgång i pappersefterfrågan som började mot slutet av 1975 väntas bli förstärkt under loppet av 1976. Uppgången väntas följa av den uppåtriktade utveckling av den ekonomiska situationen i Västeuropa som förutses. I ett skede då bl. a. industriproduktionen stiger, ökar efter­frågan på förpackningsmaterial. Som nämnts torde papperslagren i Väst­europa vara så små att de inte bör verka återhållande på efterfrågan.

Förmodligen begränsas också det nordamerikanska utbudet av papper till Västeuropa. En ökande andel av det papper som produceras i Nord­amerika väntas åtgå till att täcka det växande inhemska behovet. Därmed förutses konkurrensen på den västeuropeiska pappersmarknaden minska. Den svenska pappersexporten beräknas följaktligen få utrymme att öka högst väsentiigt 19751976. Ökningen inleds emellertid från en låg nivå och exportvolymen väntas därmed inte nå upp tiU 1973 års nivå. Export­priserna förutses i det närmaste ligga stilla under första halvåret 1976. Under senare delen av 1976 väntas de därefter öka något. Räknat mel­lan årsgenomsrutten 1975 och 1976 blir uppgången mycket liten.

Hemmamarknadsleveranserna väntas även de öka under 1976. Då fallet 1975 inte var så kraftigt i jämförelse med exportieveranserna antas nu inte heller uppgången bli lika uttalad som för exportleveran­sernas del. Produktionen väntas stiga 1976. TUl en början beräknas detta innebära att lagren hos producenterna fylls på. Denna lagerupp­byggnad förutses dock avvecklas igen under senare delen av året. Vid utgången av 1976 väntas lagren vara av något mindre omfattning än de var vid utgången av 1975.

Produktionen inom petroleumraffinaderier m. m., som föll tUlbaka under loppet av 1974, fortsatte att minska i snabb takt även under första halvåret 1975. Från första till andra halvåret 1975 skedde emeUertid en mycket kraftig produktionsuppdragning och produktionen ökade med ett par procent meUan 1974 och 1975. Denna utveckling var en

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

77

följd av att betydande kapacitetstillskott togs i bruk under sensommaren 1975. Tillförseln tUl den svenska marknaden av raffinerade produkter minskade emellertid 1975 jämfört med 1974. De inhemska leveran­serna kom därmed att uppvisa den lägsta nivån sedan ingången av 1970-talet. Den svaga inhemska efterfrågan 1975 var till mycket stor del en följd av att den konjunkturbetingade efterfrågenedgången hårt kom att drabba den oljebaserade kraftproduktionen eftersom man sam­tidigt fick stora tillskott av kärnkraftskapacitet. Även industrins förbruk­ning av eldningsoljor minskade ytterligare meUan 1974 och 1975. Hus­hållens förbmkning av bensin och tunna eldningsoljor ökade däremot från 1974 års låga nivå. Vad gäller tunna eldningsoljor var nivån 1975 emellertid fortfarande lägre än 1973.

Även för 1976 synes en relativt svag förbrukningsutveckling av raffi­nerade produkter vara att vänta. Främst utgör detta ett resultat av att den oljebaserade kraftproduktionen väntas fortsätta att avta. Industrins förbrukning av eldningsoljor förutses däremot komma att öka något mellan 1975 och 1976. Beträffande förbrukningen av tunna eldnings­oljor och bensin väntas denna uppvisa en fortsatt uppgång om än i något lägre takt än året innan.

De kapacitetstillskott som togs i bruk under 1975 får betydande effek­ter även på produktionsutvecklingen 19751976. Produktionsupp­gången för branschen som helhet har beräknats uppgå till knappt 17 % 19751976. Som en följd härav har importen av petroleumproduk­ter beräknats minska med ca 12 % 19751976.

Efterfrågdäget för järn- och stålverken försämrades kraftigt under första halvåret 1975. Orderstockarna reducerades då mycket snabbt. Mellan halvåren 1975 skedde en viss förstärkning av efterfrågan huvud­sakligen som en följd av ökade exportorder. Orderstockama fortsatte dock att minska under senare delen av året även om takten reducerades påtagligt.

Produktionen inom stålverken, som började dras ned under senare delen av 1974, minskade i mycket snabb takt under loppet av 1975. Produktionsminskningen 19741975 uppgick tUl drygt 10 %. Leve­ranserna föll emellertid påtagligt snabbare än produktionen och fär­digvarulagren ökade i betydande utsträckning.

Till exportmarknaderna reducerades leveranserna med ca 1/5 mdlan 1974 och 1975. Det mycket kraftiga fallet i exporten har sin förklaring i den extremt svaga internationella efterfrågan på stålprodukter under 1975. Stålförbrukningen, som var vikande redan under 1974, försvagades ytterligare under 1975 samtidigt som den låga aktivitetsnivån hos stål­konsumenterna föranledde dessa att reducera sina lager. Prisutveck­lingen för exporterade produkter kan med hänsyn till det mycket svaga avsättningsläget uppfattas som påfallande positiv. Ännu under första halvåret 1975 steg leveransprisema. Under senare delen av året föll

Prop. 1975/76:150

78

em.dlertid priserna i viss utsträckning varför prisökningen 19741975 stannade vid 18 %. Exporten minskade kraftigt framför allt tiU Nord­amerika och råvamländerna medan tillbakagången på den västeuro­peiska marknaden och på statshanddsländerna ej blev fullt lika kraftig. Även leveranserna tiU hemmamarknaden kom att uppvisa en bety­dande tillbakagång under 1975. Produktionen inom de stålkonsumeran-de branscherna verkstadsindustrin och varven ökade visserligen

1975   men stållagren hos förbrukare och mellanhänder drogs ned kraftigt.

Den svaga stålefterfrågan från hemmamarknaden drabbade .också im­

porten som minskade med ca 10 % lueilan 1974 och 1975.

Bottenpunkten i konjunktursvackan för stålverken torde nu ha passe­rats. Enligt konjunkturbarometern fortsatte orderingången att öka un­der första kvartalet 1976. Förstärkningen i efterfrågan visade sig mot slutet av fjolåret och kunde huvudsakligen härledas från exportmark­naderna. Enligt den av statistiska centralbyrån insamlade exportenkäten för järn och stål räknar företagen med en värdemässig ökning av ex­porten 19751976 på ca 8 %, innefattande en relativt kraftig uppgång redan första halvåret 1976. Framför allt räknar företagen med en kraftig uppgång i exporten tUl Nordamerika men även utvecklingen av stålexporten till råvamländerna väntas bli relativt snabb. Däremot räknar man med en svagare tillväxt i exportleveranserna till den väst­europeiska marknaden. Som en följd av en förväntad uppgång i den faktiska stålförbrukningen under 1976 samtidigt som lageruttömningen hos förbrukare torde ha upphört omkring årsskiftet 1975/1976 beräknas exporten av jäm och stål komma att öka påtagligt under loppet av

1976  främst under senare delen av året. Uppgången mellan helåren

1975 och 1976 torde dock komma att stanna vid ett par procent, vUket

är en något långsammare ökning än vad enkäten tyder på. Leverans­

priserna beräknas falla tillbaka något ytterligare en bit in på 1976 för

att därefter vända uppåt under loppet av året. Den genomsnitUiga pris­

nivån för 1976 berälvnas sålunda ligga ett par procent lägre än för 1975.

Leveransutvecklingen till hemmamarknaden torde utvecklas relativt svagt även 1976. Främst förutses detta som en följd av en produktions­minskning inom verkstadsindustrin, men även en stagnerande produk­tion inom varven och en försvagning inom byggnadsverksamheten bidrar härtill. Efter den mycket kraftiga lageruttömningen av järn och stål inom handeln under 1975 förutses dessa lager komma att byggas upp i viss utsträckning under 1976. Det ät främst detta lageromslag som väntas medföra en importökning med ett par procent meUan 1975 och 1976.

Enligt den senaste konjunkturbarometern upphörde produktionen att faUa under första kvartalet 1976 och för andra kvartalet 1976 räknar företagen med produktionsökningar. Här har räknats med att produk­tionen dras upp successivt under resten av året. Takten i produktions-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

79

tillväxten väntas dock ej bli. snabbare än att produktionsnivån för hel­året 1976 fömtses ligga ca 4 % lägre än för 1975. Ovan relaterade efterfråge- och produktionsutveckling 1976 innefattar en fortsatt lager­uppbyggnad i producentledet om än av mindre omfattning än 1975.

Huvuddelen av ickejärnmetallverkens produktion går i form av insatsvaruleveranser till den inhemska industrin, men omkring 1/3 av produktionsresultatet finner avsättning i utlandet. Under 1975 stagne­rade den inhemska industrins förbrukning av ickejärnmetaller. Vikande internationell efterfrågan medförde en kraftig minskning av exportvo­lymen 19741975 och ett kraftigt prisfall på exportprodukterna no­terades. TUl följd av den svaga inhemska efterfrågan minskade även importvolymen 19741975. Produktionen kom att dras ned avsevärt men lagren av ickejärnmetaller byggdes ändå upp kraftigt.

Varken hernmamarknadsefterfrågan eller exportefterfrågan väntas förbättras förrän mot slutet av 1976. Volymminskningar förutses för så­väl exporten som importen 19751976 och prisutvecklingen förutses bli förhåUandevis lugn. Produktionen torde inte komma att öka nämnvärt.

Läget för den svenska verkstadsindustrin e.xkl. varv karakteriserades under 1975 av

fallande orderingång

försvagad leveransutveckling

upphörande produktionsökning

hastigt växande färdigvarulager

Den djupa och långvariga konjunktursvackan inom OECD-länderna i kombination med osedvanligt starka prishöjningar på svenska verk­stadsprodukter ledde till sjunkande verkstadsexport 1975. Fjärde kvar­talet 1975 låg exportleveranserna 8 % under toppnivån från tredje kvartalet 1974. Totalt för hela 1975 sjönk exportvolymen med drygt 2 %. Den starkaste nedgången inträffade på Västeuropa, medan ex­porten till Nordamerika tog upp sig mot slutet av året. Liksom under

1974  utgjorde efterfrågan från länderna utanför OECD en stödjande

faktor. Exporten till OPEC-länderna steg för andra året i följd mycket

starkt. Även till Östeuropa ökade exportleveranserna kraftigt. Export­

priserna steg med 20 % mellan årsgenomsnitten 1974 och 1975. Pris­

uppgången var starkast i början av året.

Efterfrågan från hemmamarknaden hävdade sig bättre än den ut­ländska efterfrågan. Framför allt berodde detta på den starka efter­frågan för privat konsumtion i synnerhet då personbilar och of­fentiig konsumtion. Maskininvesteringarna var i det närmaste lika höga

1975  som 1974. Däremot sjönk förbrukningen av verkstadsprodukter

som insatsvaror inom såväl industrin som byggnadsverksamheten. Hern­

mamarknadsefterfrågan kom under 1975 att i ökad utsträckning rikta sig

mot utiandet och importen av verkstadsprodukter ökade med 3 %

19741975. Uppgången var helt hänförlig till konsumtionsvaror och

Prop. 1975/76:150

80

Tabell 4:3   Försörjningsbalans för verkstadsprodukter (exkl. fartyg) 1974 1976

1968 ärs producentpriser

Milj. kr.

Förändring från före-

1974

gående år, milj. kr.

% resp.

1975

1976 prognos

Produktion'

28 780

-0,6

-3,4

Import

15 180

3,0

-4,0

Summa tillgång

43 960

0,7

-3,6

OITentlig konsumtion

1 940

18,8

-9,8

Privat konsumtion

4 610

7,2

3,5

Investeringar

10 240

-0,3

-2,8

Export

18 170

-2,5

0,0

Lagerförändring i industrin

(milj. kr.)

1 160

520

-1 250

Lagerförändring i handeln

(milj. kr.)

310

-380

30

Varuinsats

7 530

-1,0

-0,4

industri

2 780

-L9

0,7

byggnadsverksamhet

3 400

-1,1

-2,3

övrigt

1 350

1,1

2,1

Summa användning

43 960

0,7

-3,6

' Produktionen framkommer som saldot i balansen och avviker från statistiska centralbyråns årsberäkningar över produktionsutvecklingen. Försörjnings­balansens produktionsökning för prognosperioden korrigeras därför i enlighet med mönstret för tidigare konstaterade avvikelser.

Källa: Konjunkturinstitutet.

investeringsvaror. Importen av insatsvaror till industrin drogs ned kraftigt under senare delen av 1975 och blev därmed ej större än 1974 års import.

Under inverkan av den vikande efterfrågan började produktions­ökningen dämpas mot slutet av 1974, men först under senare delen av 1975 upphörde produktionen att öka. Produktionen 1975 blev där­med några procent högre än 1974. Denna kombination av leverans- och produktionsutveckling ledde tUl mycket snabbt växande färdigvarulager under 1975.

Enligt den senaste konjunkturbarometern minskade orderingången ytterligare från såväl hemma- som exportmarknaderna under första kvartalet 1976. Orderstockarna, som successivt dragits ned under 1975, bedömdes även i mars av en mycket betydande andel företag som för små. Under andra kvartalet räknar företagen med en viss ökning av beställningarna från utlandet. Orderingången från hemmamarknaden väntas däremot bli i det närmaste oförändrad gentemot första kvar­talet.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

81

Exportleveranserna under 1976 har bedömts med hjälp av en enkät till verkstadsindustrin insamlad i februari av statistiska centralbyrån. Företagen i denna enkät räknar med en värdemässig uppgång 1975 1976 på 17 % och en prisuppgång på 10 1/2 %. För att förverkliga den volymuppgång 19751976 på 5 å 6 % som detta innebär, fordras en snabb och stark uppgång av exportleveranserna under 1976. En åter­hämtning inom OECD-länderna kommer säkerligen till stånd. Denna be­räknas emellertid först mot slutet av året få en sådan inriktning att en uppgång av verkstadsexporten kan ske. Med undantag av OPEC-länderna får man dessutom för 1976 räkna med tämligen begränsade exportökningar till länderna utanför OECD. Med hänsyn till dessa fak­torer har exportvolymen mellan helåren 1975 och 1976 beräknats bli oförändrad. Under 1976 förutses en avsaktande prisutveckling ex­portprisindex beräknas stiga 10 % 19751976.

Den inhemska efterfrågan på verkstadsprodukter beräknas minska 19751976, framför allt beroende på en förutsedd neddragning av maskininvesteringarna. Hushållens inköp av verkstadsprodukter beräk­nas stiga med endast några procent 19751976 beroende på att bil­inköpen förutses sjunka 1976. Förbrukningen av verkstadsprodukter som insatsvaror torde bli i stort sett oförändrad från 1975 till 1976, men förbrukarna inom industrin väntas till viss del tillgodose sina behoV ge­nom lagernedskärningar.

Den vikande efterfrågan på verkstadsprodukter inom Sverige 1976 väntas få större effekt på importen än på de inhemska leveranserna. Framför allt är det för investeringsvarorna som importandelen förutses minska i samband med de förkortade leveranstiderna inom Sverige. Även importen av insatsvaror beräknas minska relativt kraftigt 1975 1976.

Lagren av varor i arbete och färdigvaror var mycket stora vid ut­gången av 1975. Företagen torde göra starka ansträngningar att be­gränsa lagertillväxten under 1976 även om det statliga lagerstödet för flertalet företag underlättar produktion på lager. Enligt senaste konjunkturbarometern drog verkstadsföretagen ned sin produktion första kvartalet 1976 och planerar ytterligare sänkt produktion andra kvarta­let. Här har räknats med en produktionsminskning första halvåret 1976 och oförändrad produktion andra halvåret 1976. Detta innebär en pro­duktionsminskning på 2 % 19751976. Med den utveckling av efter­frågan på verkstadsprodukter 1976, som skisserats ovan, skulle då la­gerökningen av varor i arbete och färdigvaror dämpas starkt första halv­året 1976 och i det närmaste upphöra andra halvåret.

Varvens orderstockar byggdes upp mycket kraftigt under 1972 och 1973. Stora leveranser i förening med mycket få beställningar reduce­rade orderstockarna avsevärt 1974 och 1975. Enligt den i februari av statistiska centralbyrån insamlade varvsenkäten, beräknades av vär-

6    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

82

det av de inneliggande beställningarna närmare hälften komma att le­

vereras 1976 och 1/3 1977.

,      .

Exporten av nybyggda fartyg uppgick 1975 till 2,8 miljarder kr. en värdemässig uppgång på drygt 2 % från 1974. Volymmässigt synes detta innebära någon nedgång jämfört med 1974. Samtidigt ökade emdlertid leveranserna till de svenska rederierna, vilket tillsammans med en uppbyggnad av varvens lager av varor i arbete resulterade i en produktionsökning på 4 a 5 %.

Leveranserna av nybyggda fartyg under 1976 har bedömts med led­ning av den ovan nämnda varvsenkäten. Exporten av nybyggda fartyg beräknas uppgå till 4,4 miljarder kr. dvs. en mycket stark uppgång i löpande priser jämfört med 1975. Samtidigt synes man på många håll räkna med kraftigt höjda leveranspriser 19751976. De inhemska leve­ranserna av nybyggda fartyg beräknas minska i volym jämfört med 1975. Med tanke på de avsevärt färre beställningarna för 1977 och på att varven på sikt räknar med att minska sin produktionsvolym har här antagits en kraftig reducering av varvens lagerinvesteringar i varor i ar­bete under 1976. Produktionen skulle då bli oförändrad 19751976, trots en relativt stark uppgång av leveranserna.

Produktionen inom den heterogena övrigsektorn består till övervä­gande delen av färdigvaror vilka huvudsakligen finner avsättning inom landet. Dessa varor går främst till privat konsumtion och i form av insatsvaror tiU industrin och byggnadsverksamheten. En trendmäs­sigt växande andel av sektorns produktionsresultat finner avsättning på exportmarknaderna.

Den snabba produktionstillväxten inom övrigvarusektorn 19721973 möjliggjordes bl. a. av kraftigt förstärkt exportefterfrågan. Exportefter­frågans belydelse som expansionsfaktor avtog 19731974 då exporten ökade knappt 5 %. I stället kom den inhemska efterfrågan på övrig­varor för privat konsumtion att expandera kraftigt. Industrins inköp av övrigvaror för löpande förbrukning ökade märkbart 19731974. Upp­byggnaden av industrins övrigvarulager som påbörjats 1973 blev om­fattande 1974 samtidigt som handelns lager av övrigvaror visade ett kraftigt positivt omslag 19731974. Den starka inhemska efterfrågan på övrigvaror under 1974 kom att i ökad omfattning rikta sig mot ut­landet med en importvolymökning på drygt 10 % 19731974 som re­sultat.

Det ökade inhemska ianspråktagandet av övrigvaror kunde dock inte

1 Sektorn omfattar textil-, beklädnads-, läder- och lädervaruindustri (SNI

32), trähus- och byggnadssnickeriindustri, möbelindustri samt övrig trävaru­

industri utom sågverk (SNI 33 exkl. 33111), pappers- och pappförpacknings­

industri (SNI 3412), övrig pappers- och pappvaruindustri (SNI 3419), gratisk

industri (SNI 342), kemisk industri, gummivaru-, plast- och plastvaruin-

dustri (SNI 351, 352, 355, 356), jord- och stenvaruindustri (SNI 36) samt

annan tillverkningsindustri (SNI 39).

.      .

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

83

Tabell 4:4 Försörjningsbalans för övrig industrisektor 1974 1976

1968 års producentpriser

Milj. kr..

Förändring från föri-

1974

gäende år.

%

resp. milj.

kr.

1975

1976

prognos

Produktion'

21 270

-2,4

1,8

Import

11410

-5,2

3,4

Sumnra tillgång

32 680

-3,4

2,3

Offentlig konsumtion

2 220

7,2

   5,8

Privat konsumtion

9 740

1,5

4,9

Investeringar

660

-0,3

-2,8

Export

6 360

-12,5

9,0

Lagcrförändring i industrin

(milj. kr.)

300

-20

-360

Lagerförändring i handeln

(milj. kr.)

370

-440

40

Varuinsats

13 030    .

-1,1

-0,5

industri

4 590

-3,5

0,4

byggnadsverksamhet

4 860

-1,1

-2,3

övriga sektorer

3 580

0,9

0,9

Summa användning

32 680

-3,4

2,3

' Produktionen framkommer som saldo i balansen och avviker från statistiska centralbyråns årsberäkningar över produktionsutvecklingen. Försörjnings­balansens produktionsförändring för prognösperioden korrigeras därför i enlighet med mönstret för tidigare avvikelser.

Källa: Konjunkturinstitutet.

helt kompensera exportens svagare volymtillväxt och produktionstill­växten kom att dämpas under 1974. Även med beaktande av den höga importökningen 19731974 synes efterfrågetUlskottet 19731974 dock ha medgett en kraftigare produktionsökning än de drygt 2 % som anges i statistiska centralbyråns produktionsberäkningar.

Avsättningsläget för övrigvaror på utlandsmarknadema förblev svagt under 1975 och exportvolymen kom att ligga kvar på den låga nivå som nåddes under senare delen av 1974. Detta resulterade i en minsk­ning av exportvolymen med drygt 12 % 19741975. Exportpriserna upphörde att öka redan i början av 1975 men prisökningen mellan hel­årsgenomsnitten 1974 och 1975 kom att uppgå tiU nästan 13 %.

Den inhemska efterfrågan på övrigsektorns produkter minskade lika­ledes 19741975. En måttUgt ökad efterfrågan för privat konsumtion och expanderande efterfrågan för offentlig konsumtion synes ha varit de enda stödjande faktorerna. Industrin skar ned sina inköp av övrigvaror och i likhet med de två föregående åren minskade leveranserna till bygg­nadsverksamheten 19741975. Inom såväl parti- som detaljhandel no­terades kraftigt negativa lageromslag. Uppbyggnaden av industrins öv-

Prop. 1975/76:150

84

rigvarulager 1975 synes dock totalt sett ha varit av ungefär samma om­fång som 1974. LagertUlväxten 1975 var emellertid i huvudsak hän­förlig lill en ökning av färdigvarulagren inom övrigsektorn.

Totalt sett minskade således den interna efterfrågan på övrigvaror 19741975. Det inhemska efterfrågebortfallet synes dock sammantaget endast ha varit ungefär hälften så stort som bortfallet på exportmark­naderna.

Den vikande inhemska efterfrågeutvecklingen 19741975 medförde en markant neddragning av importen av insatsvaror och totalt minskade övrigvaruimporten drygt 5 % i volym 19741975. Utvecklingen av ut­rikeshandel och inhemsk efterfrågan framtvingade en neddragning av produktionen inom övrigsektorn på omkring 5 % 19741975.

Efterfrågdäget förutses bli avsevärt förbättrat under 1976 tUl följd av gynnsammare avsättningsmöjligheter på exportmarknaderna liksom en förstärkning av den inhemska efterfrågan för privat konsumtion. Den förväntade återhämtningen i de västeuropeiska ekonomierna väntas medföra en exportvolymökning med 9 % 19751976. Exportpriserna förutses stiga i ett måttiigt tempo under loppet av 1976 och prisök­ningen 19751976 beräknas stanna vid 3 %. Den förväntat expansiva efterfrågan för inhemsk privat konsumtion torde leda till ett efterfråge-tillskott av ungefär samma storlek som det beräknade tillskottet i ut­landsefterfrågan. Insatsvaruleveranserna till industrin torde inte ändras nämnvärt 19751976. Efter en massiv uppbyggnad av färdigvarulagren under två år förutses nu ett kraftigt negativt lageromslag 19751976. Handelns lager av övrigvaror torde dras nedåt även 1976. Byggnadsverk­samhetens behov av insatsvaruleveranser beräknas minska även 1975 1976.

Det inhemska efterfrågetrycket beräknas inte bli kraftigare än att importvolymökningen kan väntas stanna vid drygt 3 % 19751976. Den ovan skisserade efterfråge- och lagemtvecklingen beräknas bereda rum för en produktionstillväxt på 2 å 3 % 19751976 inom övrig­sektorn.

Den helt övervägande delen av produktionen inom livsmedelsindustrin inkl. dryckesvaru- och tobaksindustrin går till privat konsumtion inom landet. Konsumtionen av livsmedel ökade förhåUandevis måttiigt 1974 1975 samtidigt som ett kraftigt negativt lageromslag noterades för livs-mcddsproduklernas del inom handeln. Importvolymen kom ej att öka nämnvärt. Minskningen av livsmedelsexporten 1974 vände i en upp­gång i börian av 1975 men exportvolymen minskade dock kraftigt mel­lan helåren 1974 och 1975. I likhet med importvarorna fick export­sortimentet vidkännas en vikande prisutveckling under loppet av 1975 men hdårsvis registrerades dock en måttlig exportprisökning 1974 1975. Den svaga efterfrågeutvecklingen ledde tiU en blygsam produk­tionstillväxt 19741975.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

85

Livsmedelskonsumtionen väntas fortsätta att stiga 19751976 i näs­tan samma takt som 19741975. Exportvolymen beräknas bli i stort sett oförändrad och importen förutses öka. För såväl Importens som exportens dd räknas med måttiiga prisökningar 19751976. Livsme­delsindustrins egna lager steg 1975. En minskning av dem syns trolig 1976 medan livsmedelslagren i handeln närmast torde hållas oförändra­de. Denna efterfrågeutveckling beräknas endast ge utrymme för en be­gränsad produktionstillväxt 19751976.

4.3 Skogsbruket

Rundvirkesavverkningarna minskade totalt sett 19741975. Massa-vedsavverkningarna steg dock under det att avverkningarna av sågtim­mer sjönk tillbaka mycket kraftigt. Importen av massaved mer än för­dubblades 19741975. Sågtimmerimporten minskade däremot avsevärt. Förbrukningen av rundvirke avtog starkt, då produktionsaktiviteten snabbt avtog under loppet av 1975 inom såväl trävaruindustrin som massa- och pappersindustrin. Lagren av massaved steg mycket kraftigt till följd av den låga förbrukningen i kombination med höjda avverk­ningar. Sågtimmerlagren drogs ned.

1976 väntas förbrukningen av såväl sågtimmer som massaved öka till följd av förbättrade avsättningsmöjligheter för slutprodukterna. Ex­porten av rundvirke beräknas minska. En fortsatt uppgång i importen av rundvirke främst massaved förutses. Lagren av rundvirke väntas bli  avtappade.  Mest omfattande förutses neddragningarna av

Tabell 4:5 Försörjningsbalans för rundvirke 1974 1976

Fast mått utan bark (barr- och lövträ)

1 000 m'

Förändring från före-

gående år.

% resp.

1974

I 000 m'

1975

1976

prognos

Produktion

62 390

-8,8

-7,7

sågtimmer

27 710

-26,5

7,9

massa- och boardved

30 800

6,0

-18,1

övrigt rundvirke

3 880

0

-2,1

Import

1 340

124,8

18,0

Summa tillgång

63 730

-6,0

-6,4

Export

2 160

-9,0

-10,0

Lagerförändring

-4 300

8 220

-5 320

Förbrukning

65 870

-18,0

3,1

sågtimmer

28 020

-24,7

4,6

massa- och boardved

34 050

-14,5

2,7

övrigt rundvirke

3 800

0,5

-1,9

Summa användning

63 730

-6,0

-6,4

Källa: Konjunkturinstitutet.

Prop. 1975/76:150

86

massavedslagren bli. Ytterligare någon minskning av de redan vid in­gången av året mycket små sågtimmerlagren torde dock ske. Sammanta­get ger det ovanstående att rundvirkesavverkningarna minskar även 19751976. I detta innefattas en tämligen markerad nedgång i- av­verkningarna av massaved medan sågtimmerawerkningarna beräknas öka. Den kalkylerade ökningen förutsätter att den tröghet i anpass­ningen av avverkningarna av sågtimmer till sågverkens efterfrågan som fanns under 1975 upphävs under loppet av 1976.

4.4 Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

Den totala produktionstillväxten i ekonomin under 1975 var låg en­ligt statistiska centralbyråns kalkyler. Ökningen i bruttonationalproduk­ten, mätt från produktionssidan, ligger delvis av beräkningstekniska orsaker lägre än motsvarande tal från användningssidan. Prognosen för den totala produktionen 1976 bygger på finansdepartementets sam­manfattande bedömning av utvecklingen (se kapitel 1). I nedanstående tablå redovisas förändringstalen för de oUka näringsgrenarnas produk­tionsvolym 19741975 samt prognoser för 19751976.

Förändring tionsvolym.

i produk-

%

Bidrag till ökningen i. den totala produktio­nen, % 1975-1976

1974-1975

1975-1976

Jordbruk

Skogsbruk

Industri

Elkraftproduktion mm.

Byggnadsverksamhet

-10,5 -9,5 -2

9,5 -1,5

3 -6

1 7 0

4

-6

17

10

1

Summa varu- och

kraftproduktion

-2

1

26

Privata tiänster Offentliga tjänster

1

5

2 4

36

38

Summa tiänstesektorer

2,5

2,5

74

Total produktion

0,2

1,8

100

Jordbrukets produktionsvolym minskade kraftigt 19741975. Efter rekordskördarna 1974 blev skördeutfallet mera normalt under 1975. Animalieproduktionen beräknas ha varit i stort sett oförändrad. Sam­mantaget skulle minskningen i jordbrukets produktionsvolym ha uppgått till drygt 10 %. Under förutsättning om normalskörd 1976 väntas vege-tabUieproduktionen enligt statens jordbruksnämnd minska ytterligare något. Genom en ökning i animalieproduktionen väntas jordbrukets för­ädlingsvärde dock öka med 3 % 19751976.

Skogsbrukets förädlingsvärde beräknas ha minskat med 9,5 % i vo-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

87

lym 19741975. Under 1976 väntas produktionsvolymen enligt kon­junkturinstitutets kalkyler minska med 6 %.

Som framgår av avsnitt 1 i detta kapitel beräknas industriproduktionen ha minskat med ca 2 % i volym 19741975. För 1976 förutser kon­junkturinstitutet en oförändrad produktionsvolym inom industrin jäm­fört med 1975. Den annorlunda bedömningen i finansdepartementets kalkyler har beräknats resultera i en ökning på ca 1 %  19751976.

Produktionen inom elsektorn ökade kraftigt 1975 efter en minskning under oljekrisåret 1974. Produktionsvolymen beräknas sålunda enligt statistiska centralbyrån ha ökat med ca 9,5 % 19741975. Ökningen faller främst på värmekraftproduktionen till följd av att flera nya kärn­kraftaggregat har tagits i bruk under 1975. Dessa har främst ersatt olje­baserade kondenskraftverk, vUka därför har utnyttjats i betydligt mind­re utsträckning än tidigare. Den totala elförbrukningen beräknas ha ökat med ca 4 % från 1974 till 1975. Förbrukningsökningen inom hus­håll, handel m.m. var mycket kraftig, ca 15 %, medan förbrukningen inom industrin minskade med ca 4 %. Att den totalt sett relativt mått­liga förbrukningsökningen lett till så kraftig produktionsökning beror främst på alt nettoimporten av elkraft blev avsevärt mindre 1975 än 1974. Under 1976 bedöms produktionsvolymen inom elkraftsektorn öka med ca 7 %. Även under 1976 faller ökningen främst på kärnkraft­produktionen.

Inom byggnadsverksamheten beräknas produktionsvolymen ha mins­kat med drygt 1,5 % 19741975. Som framgår av kapitel 7 förutses enligt konjunkturinstitutet en minskning av bruttoinvesteringarna i bygg­nader och anläggningar med ca 3 % från 1975 till 1976. Med hänsyn till bl. a. en ökad reparations- och underhåUsverksamhet skulle minsk­ningen av produktionsvolymen inom byggnadssektorn dock komma att stanna på 2,5 %. Mot bakgrund av den i sammanfattningskapitlet an­tagna investeringsutvecklingen för 1976 torde emellertid byggnadssek­torns produktion vara i stort sett oförändrad från 1975 till 1976.

De ovan redovisade förändringstalen innebär att varu- och kraftpro­duktionen skulle ha minskat med 2 % 19741975 och beräknas öka med 1 % 19751976.

Produktionsvolymen för de privata tjänstesektorerna ökade med ca, 1 % 19741975. Enligt statistiska centralbyråns beräkningar har pro­duktionsutvecklingen för varuhandeln dämpats betydligt under loppet av 1975. Ökningen i produktionsvolymen beräknas till 2 % 19741975. För samfärdseln minskade produktionen med 8 %. Under 1976 antas den totala privata tjänsteproduktionen öka i snabbare takt än under 1975; produktionsökningen från 1975 tiU 1976 har beräknats tiU knappt 2%.

Den offentliga tjänsteproduktionen beräknas ha stigit med ca 5 % 19741975. Det är framför allt ökningen i den kommunala verksam-

Prop. 1975/76:150

88

heten som bidragit till produklionsuppgången. Kommunernas tjänster produktion ökade med drygt 5,5 % jämfört med en ökning på 3 % i den statliga sektorn. Från 1975 till 1976 väntas den utveckling som redo­visas i kapitel 8 leda till en ökning i den totala offentliga tjänsteproduk­tionen på nära 4 %.

Den totala tjänsteproduktionen ökade enligt ovanstående beräkningar med 2,5 % 19741975. Även för 19751976 förutses ökningen bli ca 2,5%.

Bruttonationalproduktens volymtillväxt, mätt från produktionssidan, blir enligt de redovisade beräkningarna 1,8 % 19751976. Därvid bi­drar tjänstesektorerna med ungefär 3/4 av ökningen i totalproduktionen.

Av kapitel 1 framgår att ökningen av bruttonationalprodukten, mätt från användningssidan, uppgår till 2 % 19751976.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

89

5    Arbetsmarknaden

5.1 Arbetsmarknaden under 1975 och början av 1976

Sammanfattning

Den beskrivning av arbetsmarknaden 1975 som gavs i den preliminära nationalbudgeten står sig i allt väsentiigt fortfarande. Utmärkande för 1975 var att såväl arbetskraftsutbudet som sysselsättningen ökade kraf­tigt och att arbetslösheten bibehölls på en låg nivå. I genomsnitt under året var 67 000 personer, motsvarande 1,6 % av arbetskraften, arbets­lösa.

Sysselsättningen ökade med 2,5 % eller 100 000 personer. Av dessa var 75 000 kvinnor. De sektorer som framför allt expanderade var kom­munema, landstingen och varuhandeln. Inom varuhandeln ökade främst ddtidssyssdsättningen.

Efterfrågan på arbetskraft föll under loppet av året inom flera sek­torer. Speciellt markerat var detta inom tUlverkningsindustrin. Indu­strin kunde dock i stort utsträckning hålla kvar sin arbetsstyrka trots den internationella lågkonjunkturens utdragna förlopp. Bidragande till detta har varit de stödåtgärder som vidtagits i form av lagerstöd, utbild­ningsbidrag m. m.

Befolkningsutveckling och arbetskraftsutbud

Tre faktorer bestämmer utbudet av arbetskraft: den inhemska befolk­ningsutvecklingen, in- och utvandringen samt förvärvsfrekvensen. För­värvsfrekvensen (det relativa' arbetskraftstalet) anger den andel av be­folkningen i en viss åldersgrupp som står till arbetsmarknadens förfo­gande. Den helt avgörande' faktorn bakom ökningen av arbetslcrafts-utbudet hittills under 1970-talet har varit kvinnornas ökade förvärvs-benägenhet.

Under 1975 ökade folkmängden i Sverige med 31000 personer (0,4 %). Det var en lika stor ökning som 1974, men lägre än genomsnit­tet för perioden 19701975. Det mest anmärkningsvärda vad gäller befolkningsförändringen 1975 var det rekordlåga födelseöverskottet. Nettot uppgick tiU endast 14 000 mot 24 000 året innan. Det är det lägsta födelseöverskott som noterats sedan mitten av 1930-talet. Detta kompenserades emellertid av ett relativt stort invandraröverskott. An­talet invandrare uppgick brutto till 44 000. Samtidigt minskade utvand­ringen något under 1975, tiU 27 000 personer. Invandringsöverskottet blev sålunda 17 000 personer, vilket nästan innebar en fördubbling.jäm­fört med 1974. Två länder, Danmark och Finland, svarade för 2/3 av denna nettoinvandring. Från Danmark kom, netto, 6 700 invandrare vil­ket innebar en ökning med 2 000 jämfört med 1974. Invandringen från

Prop. 1975/76:150

90

Diagram 5:1 Arbetskraft och sysselsättning 19701976

Miljoner personer. Säsongrensade mänadsdata

4,1 -

4,0 -

3,9

3,S

/I

r-

Arbetskraften '   

/

r

/

.

-oJ

'/

V-

S/ Antal s

ysselsatta 

i

I

1970

1971

1972

1973 '       ' 1974     -     1975

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

1976'

Danmark mattades dock av mot slutet av'1975.. Invandringen'från Fin­

land visade ett något annat mönster. Nettoinvandringen stannade vid

4 400 personer (1974 noterades ett utvandringsövérskott på 1100), men

ökningen var koncentrerad till andra halvåret 1975. Totala nettoinvand­

ringen hittills under 1976 (januarimars) har varit väsentiigt lägre än.

under motsvarande period förra året.

,   

'.   >      i

Medelfolkmängden i åldrarna 1674 år ökade 1975 med 16 000 per­

soner eller knappt 0,3 %. Det var, beroende på-den större invandringen,

en kraftigare ökning än 1974. Antalet personer i arbetskraften, dvs; sum­

man av sysselsatta och arbetslösa ökade mycket kraftigt 1975, eller med

85 000 personer. Även. året innan ökade .arbetskraftsutbudet kraftigt;

med 65 000 personer jämfört méd 1973. Tillväxten av personer i arbets­

kraften 1974 och 1975 kom alltså, vilket, framgår av diagram 5; 1, att

bli ovanligt stark.

i     

Som nämnts tidigare förklaras deii kraftiga utbudsökhingen tUl helt.

övervägande del av kvinnornas ökade förvärvsbenägenhet;-Totalt ökade

deras relativa arbetskraftstal under 1975 med 2,1 '.procentenheter tUl.

59,2 %. Även männens förvärvsfrekvens steg något, méd 0,3 procent­

enheter så att nu 80 % av männen i åldern, 16:74 år-befinner sig på

arbetsmarknaden.

     '.

"'' ' 

';        .

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

91

Efterfrågan på arbetskraft

Ett flertal indikatorer kan användas för att belysa efterfrågeutveck­lingen på arbetskraft. Arbetsförmedlingsstatistiken över lediga platser, kompletterad med kvalitativa omdömen i länsarbetsnämndemas rappor­ter är väsentlig vid bedömningen av efterfrågdäget. En viktig roll spelar också konjunkturinstitutets kvartalsvisa barometerundersökningar för in­dustrin i vilka man bl. a. frågar om företagens uppfattning om tUl­gången på arbetskraft.

Statistiken vid arbetsförmedlingarna över nyanmälda och kvarstående lediga platser täcker dock inte hela arbetsmarknaden. Uppskattningar tyder på att i genomsnitt endast omkring 60 % av samtliga lediga platser på marknaden anmäls tiU arbetsförmedlingarna'. Detta medför vissa svårigheter vid jämförelser övei* tiden då exempelvis benägenheten att söka arbetskraft via förmedlingarna kan variera med konjunktur­läget. Dessa reservationer tiU trots bör emellertid förändringarna i se­rierna över de lediga platserna kunna användas som indikatorer på hur efterfrågan på arbetskraft utvecklas.

Hos arbetsförmedlingarna registreras varje månad tillströmningen av nyanmälda lediga platser. Tillflödet av nyanmälda platser ökade under 1973 och fram t. o. m. halvårsskiftet 1974 men har därefter varit vi­kande. Säsongrensat låg nivån fjärde kvartalet 1975 4 % under första kvartalet. Under februari och mars 1976 noterades emellertid en mar­kerad uppgång, främst beroende på en ökning av antalet anmälda kort­tidsarbeten. Nedgången i de nyanmälda platserna under 1975 var mest markerad inom tillverkningsindustrin. Nivån fjärde kvartalet låg 25 % under första kvartalet. Trots detta har en del industriföretag fortfarande svårt att få tag i yrkesiitbUdad arbetskraft. Även inom byggnadsverk­samheten minskade de nyanmälda platserna kraftigt under 1975."

Beståndet av kvarstående lediga platser är en indikator på den icke tillgodosedda efterfrågan på arbetskraft. Utvecklingen av de lediga platserna illustreras i diagram 5: 2. På grund av en statistikomläggning i juli 1974 är inte serierna helt jämförbara bakåt i tiden. En snabb ök­ning skedde från mitten av 1973 och också under 1974 även om en viss avmattning märktes mot slutet av detta år. En markerad uppgång re­gistrerades andra kvartalet 1975 beroende på en ökning inom sektorer­na offentlig förvaltning och privata tiänster (främst inom vårdområdet cch vamhandeln). De lediga platserna sjönk därefter under återstoden av 1975 med 20 %. Nivån vid årsskiftet 1975/76 låg dock fortfarande i paritet med nivån vid slutet av 1973. Under loppet av 1975 och bör-

11 prop. 1975/76: 84 har regeringen föreslagit att man på försök inför skyldighet för privata arbetsgivare att anmäla lediga platser till arbetsför­medlingarna. Försöksverksamheten avses att starta 1 juli 1976 och skall om­fatta Malmöhus, Blekinge och Kristianstads län.

" Privata tjänster: varuhandel, post- och telekommunikationer, samfärdsel, hotell- och restaurangrörelse, bank- och försäkringsverksamhét.

Prop. 1975/76:150

Diagram 5: 2 Kvarstående lediga platser 1971feb/mars 1976

Tusental. Säsongrensade månadsdata. Log. skala

92

1971

1972

1973

1974

1975

1976

Källor: .Arbetsmarknadsstyrdsenoch konjunkturinstitutet.

jan av 1976 sjönk de lediga platserna inom de flesta branscherna med tillverkningsarbete. För metall- och verkstadsindustri och massapap­perstillverkning var antalet lediga platser fjärde kvartalet 41 % resp. 28 % lägre än första kvartalet 1975. Som framgår av diagram 5: 2 vi­sade dock tjänstesektorerna en tendens till ökning av de lediga platser­na under början av 1976.

I konjunkturinstitutets barometerundersökningar har andelen företag som uppgivit brist på arbetskraft sjunkit successivt sedan junibarometern 1974. Detta gäller aUa kategorier anställda, såväl arbetare som tjänste­män. Trots denna nedgång rapporterar dock fortfarande 1/3 av företa­gen att det råder brist på yrkesarbetare.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

93

Sysselsättningsutvecklingen

Som framgår av diagram 5:1 steg sysselsättningen kraftigt mellan 1973 och 1974. Denna utveckling fortsatte under 1975 även om en av­mattning skedde mot slutet av året. Under dessa två år, 1974 och 1975, ökade sysselsättningen med inalles 200 000 personer. Sysselsättnings­expansionen har fortsatt även under början av 1976.

Medan antalet sysselsatta steg med 2,5 % mellan 1974 och 1975 ökade antalet personer i arbete något mindre, med 2,1 %. Detta be­rodde på en ökning av frånvaron under 1975. Antalet arbetade timmar, enligt arbetskraftsundersökningama steg klart lägre än antalet personer, med 1,4% jämfört med 2,5%. Ett flertal faktorer förklarar denna skUlnad, bl. a. den ökade kvinnliga sysselsättningen (dessa har genom­snittligt lägre medelarbetstid än männen), vissa arbetstidsförkortningar och ett minskat övertidsuttag.

Ökningen av sysselsättningen under 1975 var i huvudsak koncentre­rad till ett par sektorer. SärskUt starkt ökade sysselsättningen i den offentliga sektorn och där främst i kommuner och landsting som ökade antalet sysselsatta med 7,5 %. Även varuhandelns sysselsättning expan­derade kraftigt under 1975. TUl övervägande del är denna ökning hän-förbar till en stark ökning av antalet deltidssysselsatta. Det är inte ovanligt att vissa varuhus och stormarknader kan ha ända upp till 80 % av arbetsstyrkan i form av deltidsanställda. Denna ökning inom varu­handeln förklarar i sin tur en del av kvinnornas ökade sysselsättning.

I tabell 5: 1 redovisas förändringarna i sysselsättningen räknat i tim-

Tabell 5:1 Sysselsättningen inom olika näringsgrenar 19731975

Jordbruk, fiske

Skogsbruk

Gruvor, tillverkningsindustri

El-, gas- och vattenverk

Byggnadsverksamhet

Privata tiänster'

Staten

Staten exkl. värnpliktiga Kommunerna

Summa

Korrigeringspost

Totalt

Antal

Procentuell

Procentuell

syssel-

förändrin

gav

förändring av

satta

antalet

antalet utförda

1 000-tal

sysselsatta

arbetstimmar

1974

1973-

1974-

1973-

1974-

1974

1975

1974

1975

217

-1,9

-2,5

-1,9

-3,3

63

4,5

0

4,0

-4,7

1037

1,4

1,3

0,6

-1,4

28

0,7

0,7

-1,0

1,3

334

-1.5

-1,6

-2,3

-2,6

1 305

-0,3

1,6

-0,7

0

278

4,0

2,7

2,8

1,8

232

3,9

3,3

2,4

2,5

717

7,0

7,5

5,1

6,4

3 979

1,6

2,1

0,6

0,2

0,4

0,4

0,5

0,4

2,0

2,5

1,0

0,6

' Varuhandel, restaurang- och hotellrördse, samfärdsel, bank- och försäk­ringsinstitut m. m.

Källa: Statistiska centralbyrån.

Prop. 1975/76:150   ;,

-94

mar och personer mer detaljerat för olika sektorer av samhällsekono- ' min. Denna redovisning bygger på material från nationalräkenskaper­nas statistik över sysselsättningsutvecklingen. Jämfört med arbetskrafts­undersökningarna brukar vissa skillnader föreligga. I nationalräken­skaperna arbetar man med ,en delvis annan åldersindelning samt juste­rar för vissa kalendariska effekter. Av tabellen framgår expansionen inom den offentiiga sektorn liksomi den trendmässiga tillbakagången inom jordbruket och byggnadsverksamheten.

Arbetslöshet, arbetsmarknadspolitiska åtgärder m. m.

Sysselsättningen kunde under 1975 mer än väl hålla jämna steg med den kraftiga ökningen av arbetskraftsutbudet vilket medförde att ar­betslösheten hela året kunde hållas nere på en läg nivå. Ett flertal fak­torer bidrog till denna utveckling. Den privata och offentliga konsum­tionen ökade kraftigt. Industrins investeringar fortsatte att öka, vilket i kombination med oUka syssdsättningsstödjande åtgärder minskade ef­fekterna av den intemationeUa lågkonjunkturen. Avmattningen kom också sent inom den arbetsintensiva verkstadsindustrin. Uppenbarligen har också företagen, av lärdom från tidigare aymattningar, försökt hålla kvar arbetskraften i väntan på utiandskonjunkturens uppgång. Utbild­ningsverksamhet, underhålls: och reparationsarbeten inom företagen ökade markant under 1975.

För 1975 noterades ett arbetslöshetsgenomsnitt på 67 000 personer enligt arbetskraftsundersökningarna. Detta motsvarade 1,6 % av ar­betskraften (se tabell 5: 2). Som framgår av diagram 5: 3 tenderade arbetslösheten att stiga något under loppet av 1975, men har nu i början av 1976 åter minskat. I mars 1976 uppskattades antalet ar-Tabell 5: 2 Arbetslösheten 1970-1975 1 000-tal årsmedeltal

197.0

1971

1972

1973

1974

1975

Arbetskraft

3 913

3961

3 970

3 977

4 043

4 129

Sysselsatta

3 854

3 860

3 862

3 879

3 962

4 062

Arbetslösa

    59

100

107

98

80

67

därav: storstadslän

'    18

33

36

30

25

18

skogslän

    18

29

31

31-

25

22

övriga län

23

39

40

36

30

27

Relativa arbetslöshetstal (arbetslösa i procent av arbetskraften)

Totalt

1,5

2,5

2,7

2,5

2,0

1,6

1,3

2,4

2,5

2 2

1,7

1,3

1,8

2,8

3,0

2,8

2,4

2,0

 L2

2,2

2.4

2,0

1,6

1,2

2,3 

3,6

3,8 -

3,9

3,0

2,7

-1,4    

'   2,4

2,4-    '

2 2

1,8

   1,5

Män Kvinnor

Storstadslän Skogslän Övriga län

Källa: Statistiska centralbyråns arbetskraftsundersökningar.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

95

Diagram  5:3 Arbetslöshet  och  kvarstående  lediga  platser  1970:fcb/niars 1976

Tusental. Säsongrensade månadsdata

120 -

80

60

'//span>

A

h\

p/\   Art>etsl

ö

shet

f

V

AVv

hk

vt

'.-

A

jy

V- 

/ w

/" -'-

/

v   /

r

-''-.,-\-'

''''Lec

iga platser

               1

1970

1971

1972

1973

1974

Kullor: Arbetsmarknadsstyrelsen, konjunkturinstitutet och statistiska cen­tralbyrån.

betslösa tiU 62 000 (1,5 %). Av dessa var 42 000 medlemmar i någon arbetslöshetskassa. I likhet med tidigare mönster har vissa grupper, främst ungdomar, drabbats.ay en något högre arbetslöshet än genom­snittet. Under de tre första kvartalen 1975 låg emellertid antalet arbets­lösa ungdomar (1624 år) under 1974 års nivå. Mot slutet av. året steg , ungdomsarbetslösheten något. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna intensifierades emellertid under hösten och vintern för dessa grupper. Praktikplatser inrättades vid. statliga verk och. myndigheter, Anslagen lill kommunala beredskapsarbeten höjdes. Vidare utgår, med speciellt . sikte på ungdomarna, stöd till företag som nyanställer personal. Dessa åtgärder har fått avsedd effekt. I mitten av mars 1976 var totalt 29 000 personer sysselsatta i beredskapsarbeten. Av dessa var drygt 11 000 un­der 25 år, en fördubbling jämfört med december 1975. Antalet praktik­platser vid verk och myndigheter har nu ökat kraftigt, från drygt 1 000 platser i november 1975 tUl drygt 4 000 i mars 1976.

Ett flertal åtgärder har vidtagits under .1975 och början av 1976 för att förmå företagen att hålla kvar arbetskraften. Preliminära beslut om stöd för lagerproduktion beviljades under 1975 och första .kvartalet 1976 motsvarande en lagerökning på 4,4 miljarder kr. Bidrag för ut­bildning av permitteringshotad personal beviljades under 1975 i, en så­dan omfattning att 8 000 personer berördes. Användandet avlihvéste-ringsfondsmedd medgavs för ett stort antal projekt. Många av dessa kommer att färdigställas eller igångsättas under första hälften av 1976.

Bland kassamedlemmarna, dvs. de på arbetsmarknaden som är för.

Prop. 1975/76:150

96

säkrade i någon arbetslöshetskassa, utvecklade sig arbetslösheten i stort sett efter samma mönster som AKU-serien. Dock förefaller uppgången under loppet av 1975 vara något mer markerad i denna serie. I mars 1976 var som nämnts tidigare 42 000 kassamedlemmar arbetslösa. Det­ta motsvarade 1,5 % av medlemsantalet. I industrikassorna har en måttlig uppgång i arbetslösheten (säsongrensat) kunnat noteras under 1975. Vid slutet av mars 1976 var 2 % arbetslösa i dessa kassor, mot­svarande 15 000 personer. I byggnadskassorna låg arbetslösheten under hela 1975 under 1974 års nivå. 1 början av 1976 steg den dock. I mars var drygt 5 % av medlemmarna arbetslösa mot 4,0 % för ett år sedan. Den förhållandevis goda byggarbetsmarknaden kan förefalla märkUg mot bakgrund av den kraftiga nedgången i bostadsbyggandet på senare år. Förklaringen ligger delvis i ätt andelen småhusbyggen ökat (mer arbetsintensiv produktlon än flerfamiljshus) samtidigt som ombygg­nads- och reparationsverksamhelen expanderat. Främst förklaras dock den förhållandevis låga arbetslösheten av en avgång av arbetskraft från byggnadsbranschen. Arbetslösheten i tjänsteinaniiakassonia låg hela 1975 under 1974 års nivå. I mars 1976 var arbetslöshetsprocenten 0,5.

Som framgår av tabell 5: 3 ökade antal varsel om driftsinskränk­ningar under 1975. Speciellt kraftig var ökningen av varsel om ned­läggningar. Bland de branscher som noterade de kraftigaste ökningarna luärks verkstadsindustrin, trävaru-, samt textil- och beklädnadsindustrin. I en del fall har dock utfärdade varsel återtagits. Även antalet berörda av förkortad arbetsvecka ökade under 1975, 7 200 personer mot 3 000 året innan. Den kraftiga ökningen under januarimars 1976 jämfört med motsvarande månader 1975 beror bl. a. på varsel från ett par stora industrier. Dessa inskränkningar/nedläggningar har varit kända sedan länge och kommer att effektueras under 1977. Bl. a. berörs vat­tenfallsverkets anläggningar på Väröhalvön.

Antalet personer i arbetsmarknadsutbildning låg hela 1975 under 1974 års nivå. I början av 1976 kunde en ökning noteras. I mars var antalet 50 000 personer mot 44 000 ett år tidigare. En liknande upp-

Tabell 5:3 Varsel om personalinskränkningar 1970 1976

.     Totalt antal

. Därav antal ned-

berörda

läggningar

1970

20 975

13 378

1971

36 966

13 773

1972

23 745

10 519

1973

15 102

8 048

1974

14 228

6 984

1975

23 793

13 202

1975

jan.

mars

4 956

2 505

1976

jan.

mars

9 652

5 460

Källa: Arbetsmarknadsstyrelsen.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

97

gång registrerades också för antalet sysselsatta i beredskapsarbeten. Dessa ökningar är, som beskrivits tidigare, bl. a. betingade av de ökade åtgärderna mot ungdomsarbetslösheten.

5.2 Arbetsmarknaden under 1976

I detta a\snift sammanfattas prognoserna över utbud och efterfrågan av arbetskraft under 1976. Först görs en prognos över arbetskraftsutbu­det mätt i personer och timmar. I ett andra steg härleds efterfrågan på arbetskraft utifrån de sektorvisa produktionskalkylerna (se avsnitt 4.4) och en uppskattning av produktivitetsutvecklingen. Genom att sedan ställa utbuds- och efterfrågekalkylen mot varandra kan en uppfattning om sysselsättningsläget för 1976 erhåUas.

Arbetskraflsutbud

Utbudskalkylen tar sin början i en befolkningsprognos. Medelfolk­mängden i åldrarna 1674 år beräknas bli ungefär oförändrad jämfört med 1975. I denna bedömning ligger ett antagande om ett lägre invand-ringsöverskotl än 1975. Sålunda väntas en nettoinvandring på 5 000 10 000 personer under 1976. Konjunkturutvecklingen i Finland spelar en avgörande roll för invandringens omfattning. Här har antagits en nettoinvandring från Finland av samma omfattning som 1975, dvs. unge­fär 4 000 personer.

Av större betydelse för arbetskraftsutbudet än befolkningsutvecklingen är förändringarna i de relativa arbetskraftstalen för olika grupper. För­värvsbenägenheten påverkas av ett flertal faktorer såsom val mellan arbete och studier, konjunkturläget, möjligheterna att ordna barntiUsyn etc. Sedan lång tid är det i första hand kvinnornas ökade deltagande i förvärvslivet som bidragit till arbetskraftsresursernas ökning. Mellan 1965 och 1975 ökade antalet kvinnor i arbetskraften med 380 000. Ök­ningen för männen var under samma period helt obetydlig, endast 10 000 personer. Utvecklingen av de relativa arbetskraftstalen under 1970-talet framgår av nedanstående tablå. Kvinnornas förvärvsfrekvens ökade med drygt 6 procentenheter, medan männens trendmässiga nedgång fortsatte (med undantag för 19741975).

I utbudsprognosen för 1976 har antagits att männens relativa arbets­kraftstal kommer att minska med 0,3 procentenheter medan en ökning

Relativa arbelsk Årsmedeltal

raft stålen 1970-

1975

1970

1971

1972

1973

1974

1975

Mun Kvinnor

80,7 52,9

80,3 54,0

79,7 54,7

79,6

55,2

79,7 57,0

80,0 59,2

7    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

98

med 1,0 procertenhet väntas för kvinnorna. Detta innebär en svagare ökning än 19741975. Förändringarna under dessa båda år låg dock klart över den långsiktiga trenden.

Flera reformer inom högskole- och vuxenutbildningen och på pensions­området har genomförts som kan antas få en neddragande effekt på arbetskraftsutbudet de närmaste åren. På litet längre sikt torde dock exempelvis ökad utbildning innebära att fler personer söker sig ut på arbetsmarknaden. Reformerna på pensionsområdet träder i kraft 1 juli 1976. Den allmänna pensionsåldern sänks till 65 år. Ett system med del­tidspension införs samtidigt som möjligheterna tUl förtida pensionsuttag vidgas. Möjligheten tUl delpension sänker arbetskraftsutbudet räknat i timmar. Effekten under 1976 bedöms dock bli förhåUaridevis begränsad. Det kommer att ta viss tid innan arbetslivet anpassat sig lill de ökade kraven på deltidsarbeten. Sammantaget innebär kalkylerna att den pro­gnos som gjordes i den preliminära nationalbudgeten ligger kvar. Således väntas en utbudsökning på omkring 20 00030 000 personer meUan genomsnittslägena 1975 och 1976. Arbetskraftsutbudet mätt i timmar blir däremot praktiskt taget oförändrat jämfört med 1975. Detta beror på flera faktorer. Kvinnornas ökande andel av arbetskraften sänker det totala timutbudet eftersom de har kortare medelarbetstid än männen. Vidare genomförs en del smärre arbetstidsförkortningar för vissa skift­arbetare i industrin och inom en del statiiga verk, bl. a. SI.

Produktion och sysselsättning 1976

I kapitel 4 har närmare redovisats de bedömningar som gjorts över produktionsutvecklingen inom olika sektorer av ekonomin. Med vissa antaganden om produktivitetsutvecklingen kan arbetskraftsbehovet to­talt och inom de olika näringsgrenarna beräknas.

Som framhöUs redan i den preliminära nationalbudgeten är produk­tivitetsutvecklingen speciellt svårprognostiserad med hänsyn tiU de dras­tiska förändringarna under senare år. Sålunda noterades för hela sam­hällsekonomin 1975 endast en mycket obetydlig produktivitetsökning mot en genomsnittlig ökning för perioden 19701975 på drygt 4 %. Inom gruvor och tUlverkningsindustri sjönk produktiviteten något jäm­fört med 1974. Detta förklaras av att sysselsättningen i industrin höUs uppe trots den svaga produktionsutvecklingen. I stället för att permitte­ras har arbetsstyrkan i ökad omfattning sysselsatts med reparations- och underhållsarbeten, utbildning av olika slag m. m. Den ekonomiska poli­tiken har bl. a. syftat till att hålla kvar de anställda i företagen, vilket bör ha medfört att de nu står väl rustade inför konjunkturuppgången.

Med hänsyn till osäkerheten om produktivitetsutvecklingen under det framförliggande året redovisas denna i intervall om halva procenten­heter. Därmed redovisas också syssdsättningsförändringen i timmar i intervall. Resultaten sammanfattas i tabell 5: 4. Sammantaget skulle be-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

99

hovet av arbetskraft inom de vamproducerande näringsgrenarna minska något under 1976. Översatt tiU personer innebär kalkylerna att minsk­ningar förutses för jordbruk, skogsbruk och tUlverkningsindustri med ungefär 15 00020 000 personer. För den offentliga tiänstesektorn för­utses däremot en fortsatt ökning av sysselsättningen med ungefär 40 000 personer. Huvuddelen av denna ökning kommer att falla på kommuner och landsting. I detta sammanhang kommer åtgärderna som satts in för att stimulera anställningar av ungdomar att bli betydelsefuUa.

De presenterade kalkylerna pekar på ett totalt sett väl hävdat syssel­sättningsläge sett mellan genomsnitten av 1975 och 1976. Arbetslöshe­ten skulle också för 1976 stanna under 2 %. Osäkerheten i prognoserna bör dock understrykas. Utbudet av arbetskraft kan skifta snabbt på grund av förändrade attityder bland de potentiella arbetskraftsresurserna, dvs. kvinnor och ungdomar. Likaså kan den alltid förhandenvarande osäker­heten om den ekonomiska utvecklingen skapa en motsvarande osäkerhet i fråga om läget på arbetsmarknaden. Förväntningarna inom industrin förefaller dock nu på de flesta håll att vara klart optimistiska. Enligt konjunkturinstitutets barometerundersökning i mars 1976 har företagen klart positiva omdömen om produktionsvolym och orderingång andra kvartalet 1976. För första gången sedan sommaren 1974 noteras i baro­metern också en ökning av antalet företag som uppger brist på yrkes;-arbetare.

Trots att konjunkturen vänder uppåt kan vissa grupper möta svårig­heter på arbetsmarknaden. Detta gäller särskilt ungdomar och kvinnor utan yrkesutbUdning och praktik. En fortsatt satsning på en rörlighets­främjande arbetsmarknadspolitik med inriktning på utbildnings- och om­skolningsverksamhet bör medverka till att den ömsesidiga anpassningen mellan arbetssökande och lediga platser sker allt snabbare och mer effektivt.

Tabell 5:4 Produktion, produktivitet ocb sysselsättning 1976

Procentuella förändringstal  '

Produktion    Produktivitet       Sysselsätt­ning (timmar)

Jordbruk, fiske

3

4,5-5,0

-1,5--2,0

Skogsbruk

-6

-],5--0,5

-4,5--5,5

Gruvor och tillverkningsindustri

1

2,0-2,5

-1,0--1,5.

El-, gas-, värme- och vattenverk

7

6,0-6,5

1,0-0,5

Byggnadsverksamhet

0

2,5-3,0

-2,0--3,0

Privata tiänster

2

2,0-2,5

0----- 0,5

Offentliga tiänster

4

0

4

Totalt

2

2

0

' I enlighet med tillämpade schabloner har produktiviten i den offentliga sektorn kalkylmässigt satts lika med noll.

Anm. Siffrorna har avrundats till hela resp. halva procent.

Prop. 1975/76:150

100

6    De enskilda konsumenternas ekonomi

6.1 Sammanfattning

Hushållens disponibla inkomster beräknas ha stigit med 22,8 mil­jarder kr., eller med 15,9 %, från 1974 till 1975. Detta är drygt en procentenhet mindre än vad som redovisades i den preliminära national­budgeten. Nedrevideringen beror främst på att inbetalningarna av direk­ta skatter under 1975 i osedvanligt stor utsträckning förskjutits till sista uppbördsterminen, något som inte bedömdes sannolikt vid prognostUl-fället. Inbetalningarna av direkta skatter visar efter denna uppjuste­ring av skatteberäkningen ungefär lika stor ökningstakt 19741975 som 19731974. Effekterna av de ändrade skattereglerna vid årsskiftet 1974/1975 motverkas av kraftigt ökat skatteunderlag och höjd kommu­nal utdebitering. Den sammanlagda effekten av skattereformen vid års­skiftet 1974/1975 och den höjda kommunala utdebiteringen 1975 upp­skattas ha blivit en minskning av uttaget av preliminär A-skatt med 4,4 miljarder kr. Effekten av enbart de ändrade reglerna för statlig be­skattning motsvarar ca 25 % av disponibelinkomstökningen.i

I reala termer ökade den disponibla inkomsten 4,9 % 19741975. Hushållens konsumtion var under första och fjärde kvartalen avsevärt större än motsvarande kvartal 1974 (5 resp. 5,7 %). För sommarhalv­året 1975 registreras emellertid betydligt lägre ändringstal från den höga konsumtionsnivån andra och tredje kvartalen 1974. Volymuppgången för helåret 1975 beräknas till 2,9 %. Kalkylema innebär en fortsatt ökning av sparkvoten med 1,8 procentenheter tUl 10 %.

I prognosen över inkomstutfallet 1976 förutses faktorinkomsterna stiga betydligt mindre än de närmast föregående åren. Den avtals-mässiga löneökningen är beräknad med utgångspunkt från de upp­görelser som träffades under första halvåret 1975. Förutsatt oförändrat sysselsättningsläge och dämpad löneglidning beräknas den utbetalda lönesumman öka med 11,3 % 19751976. Någon effekt av kontroU-stationsförhandlingar ligger inte i detta tal. Inkomstöverföringarna till hushållen från den offentUga sektorn väntas stiga något mer 1975 1976 än 19741975. Vad gäller skatteprognosen har den för den to­tala lönesummeförändringen tillämpliga marginalskattekvoten höjts något jämfört med tidigare beräkning tUl följd av skatteutfallet för 1975.

1 Detta tillskott till hushållens nominella inkomster har inte sin fulla mot­svarighet i en ökning av deras reala disponibla inkomster. Skattereformen innebar nämligen även en ökning av arbetsgivaravgifterna med viss återver­kan uppåt på konsumentpriserna. A andra sidan utökades även vissa sociala förmåner bl. a. folkpensionerna. Inberäknat dessa effekter kan det ifrågava­rande reformpaketet uppskattas ha gett ett tillskott om ca 3 procentenheter till 1975 års disponibla realinkomster.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

101

UtveckUngen mellan åren av hushållens inbetalningar av skatter, avgifter m. m. ändras emeUertid inte nämnvärt jämfört med prognosen i den preliminära nationalbudgeten. Ökningstalet för 19751976 beräknas sålunda bli något lägre än 19741975, vartUI kommer att transferering­arna till hushållen som ovan framhållits stiger i något snabbare takt. Nettoinbetalningarna från hushållen till den offentliga sektorn skulle därmed minska något från 1975 tUl 1976.

Hushållens disponibla inkomster beräknas öka med 11,6 % 1975 1976. Den genomsnittUga prisnivån för privat konsumtion förutses stiga med 9,4 % mellan åren. Realinkomstökningen skulle då bli 2 %. Volym­tillväxten i den privata konsumtionen har uppskattats till 3 %, varvid förutsätts en lägre sparkvot 1976 än 1975.

6.2 De disponibla inkomsterna

Från 1974 tiU 1975 beräknas lönesumman för samtliga anställda ha ökat med 18 %. Härav svarade den avtalsmässiga löneökningen för 13,1 procentenheter medan löneglidningen beräknas ha bidragit med 3,1. Sysselsättningskomponenten gav ett positivt bidrag till lönesumme­utvecklingen på 1,5 procentenheter.

För industriarbetarnas del visar statistiska centralbyråns förtjänst­statistik, korrigerad för retroaktiva löneutbetalningar, en timlöneökning från 1974 till 1975 på 18,5 %. Därav beräknas avtalen ha svarat för 10,5 procentenheter och löneglidningen för 8. Som en följd av ökade sociala avgifter steg timkostnaderna med drygt 4 procentenheter ut­över timlöneökningen. Häri ligger ökade kostnader för sjukförsäkringen, folkpensioneringen och ATP samt smärre höjningar av avgifterna till aytalsgruppsjukförsäkringen och trygghetsförsäkringen.

Mellan 1975 och 1976-förutses den totala utbetalda lönesumman öka med 11,3 %. Den avtalsmässiga löneglidningen beräknas därvid till 8,8 %, medan löneglidningen kalkyleras tUl 2,5 %. Sysselsättnings­komponenten har satts till 0. Avtalskomponenten på 8,8 % är be­räknad med utgångspunkt från de uppgörelser som träffades under 1975 och kan således, i den mån kontrollstationsförhandlingar leder till ytterligare lönepåslag, komma att uppjusteras.

Industriarbetarlönerna beräknas avtalsmässigt öka med knappt 7,5 % från 1975 till 1976. Förutsatt en löneglidning på 4,5 % skulle därmed en timlöneökning på omkring 12 % vara att vänta. 1976 höjdes folk­pensionsavgiften och sjukförsäkringsavgiften ytterligare bl. a. till följd av ökade folkpensionsförmåner och höjd sjukfrekvens. Även ATP-avgiften höjdes något. Dessutom tiUkom 1976 tre nya sociala avgifter för resp. arbetsmarknadsutbildning, vuxemitbildning och delpensionering. De höjda sociala avgifterna kan beräknas medföra att timkostnaden för

Prop. 1975/76:150

102

Tabell 6:1 De enskilda konsumenternas Inkomster och utgifter 1974 1976''

Milj. kr.

Procentuell förändr från föregående år

1974         1975

ing

1974

1975

1976

prognos

Löpande priser

1 Faktorinkomster'

156 002

181 529

13,4

16,4

10,5

Egentliga löner*

130 836

154 373

13,0

18,0

11,3

Enskilda företagares inkomster

11 671

12 562

23,7

7,6

7,3

Övriga faktorinkomster

13 495

. 14 594

9,0

8,1

3,9

2 Inkomstöverföringar till hushåll

41 197

48 297

32,9

17,2

20,3

3 Direkta skatter, avgifter m. m.

55 840

65 763

16,1

17,8

14,1

därav: prel. A-skatt

48 485

56 318

14,9

16,2

12,2

4 Nettoinbetalningar till det

offentliga (3-2)

14 643

17 466

-14,3

19,3

-2,9

5 Räntor och utdelningar, netto=

1995

2171

35,4

8,8

-3,7

6 Övriga transfereringsinkomster

och -utgifter, netto

-259

-367

7 Disponibel inkomst

143 095

165 867

17,5

15,9

11,6

8 Privat konsumtion

131 325

149 363

14,0

13,7

12,7

9 Sparande (7-8)»

11 770

16 504

77,4

40,2

2,2

10 Sparkvot (9:7)'

8,2

10,0

2,8

1,8

-0,9

1968 års priser

11 Disponibel inkomst

99 173

104 044

7,5

4,9

2,0

12 Privat konsumtion

91016

93 692

4,4

2,9

3,0

' Hushållssektorn inkluderar, förutom hushällen, de s. k. ideella organisationerna som betiänar hushällen och som inte helt eller huvudsakligen finansieras och kontrolleras av off"entiiga sektorn. Hit räknas fackföreningarna, folkbildningsverksamheten, nykterhetsrörelsen, idrottsorganisationerna, tjänstemannaorganisationerna. Röda korset m. m. samt ej statsbidragsberättigade privata sjukhem, barnhem, barnkolonier, semesterhem. Utöver löntagarhushåll ingår hushåll som äger personliga företag, dvs. som erhåller sin huvudsakliga inkomst från rörelse.

° Uppdelningen av de disponibla inkomsterna följer samma principer som tillämpades i konjunktur­institutets höstrapport.

' Arbetsgivaravgifter till socialförsäkring, tillräknade pensionsavgifter för statliga och kommunala myndigheter, för kommunala affärsverk samt för icke-finansiella företag är ej medtagna som löne­förmåner i denna post.

* Egentliga löner motsvarar kontant utbetald lönesumma, direkt utbetalda pensioner från industri, handel och statliga affärsverk samt arbetsgivaravgifter till privat försäkring.

' Inkl. räntor på privata försäkringsfonder (exkl. skadeförsäkring).

«Inkl. privat försäkringssparande. Detta uppgick 1974 till 4 715 milj. kr. och 1975 till 5 282 milj. kr. Det beräknas 1976 uppgå till 5 741 milj. kr.

' Förändring mätt i procentenheter.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

industriarbetare stiger med 3,5 procentenheter utöver kontantlöne-höjningen.

De enskilda företagarnas inkomster återgick 1975 till mera normal ök­ningstakt efter den kraftiga ökningen 1974, se tabeU 6: 1. Bakom siffran 7,6 % döljer sig olikartad utveckling för olika typer av företagare. lord-brukarinkomsterna nådde t. ex. inte upp till 1974 års rekordnivå, medan däremot skogsbrukarinkomsterna fortsatte att öka kraftigt, om än något långsammare än 1974.

I tabell 6: 2 återfinns en detaljredovisning av inkomstöverföringarna till hushållen. Utbetalningarna av barnbidrag var lägre 1975 än 1974 då

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

103

Tabell 6:2 Inkomstöverföringar till hushåll 1974-1976

Milj. kr., löpande priser

1974

1975

1976

prognos

Egentliga inkomstöverföringar                             12 019

13 396

16 026

därav: barnbidrag                                                    3 038

2 832

3 257

bostadsbidrag, statligt och

statskommunalt'                                        1 447

1 861

1 942

studiebidrag                                                     497

578

737

arbetsmarknadsutbildning                              492

438

851

pensioner från stat och kommun               2 103

2 354

2 532

övrigt                                                             4 442

5 333

6 707

Socialförsäkringsutfall                                           29178

34 901

42 059

därav: folkpensioner'                                           13 841

15 916

18 720

ATP                                                               3 884

5 008

6 750

utbetalningar från försäkringskassor       10 342

12 773

14 921

utbetalningar från arbetslöshetskassor         758

779

1117

övrigt                                                                353

425

551

Inkomstöverföringar till hushåll                           41 197

48 297

58 085

' Kommunala bostadstillägg till pensionärer redovisas under

posten folk­

pensioner.

- Inkl. apotekarrabatter.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

ett extra barnbidrag betalades ut. Bostadstilläggen och studiebidragen ökade däremot ganska kraftigt. ATP-utbetalningarna hade liksom tidi­gare år en ökningstakt på ca 30 %. Den snabba utvecklingen där hänger samman med att allt fler av dem som pensioneras hunnit meritera sig för ATP-pensioner av väsentlig storlek.

Skaltereformen 1975 verkade sänkande på inbetalningarna av pre­liminär A-skatt. De stora löneökningarna medförde att inbetalningarna ändå ökade relativt kraftigt, som framgår av tabell 6: 3. Nettot av fyllnadsskatt, kvarskatt och överskjutande skatt förändrades betydligt och blev från statskassans synpunkt sett positivt. Samtidigt reducerades emellertid socialförsäkringspremierna tiU drygt 1/3 av 1974 års nivå i och med slopandet av hushållens sjukförsäkringsavgift.

Sammantagna resulterar beräkningarna för 1975 i en disponibel­inkomstökning på 15,9 % i löpande priser. Med en genomsnittiig pris­uppgång på 10.5 % ger detta en realinkomstökning på 4,9 %.

Ökningen av de totala faktorinkomsterna beräknas 1976 bli lägre än de två senaste åren. Lönerna har redovisats i det föregående. Av företagargrupperna väntas jordbrukarna åter öka sina inkomster efter nedgången 1975. I prognosen antas normalt skördeutfall. Skogsbrukar­nas inkomster, som de tre senaste åren ökat kraftigt i samband med höjda virkespriser, väntas ligga kvar på 1975 års nivå. För övriga rö­relseidkare antas inkomsterna öka med drygt 7 %.

Inkomstöverföringarna tUl hushållen beräknas stiga något mera 1976

Prop. 1975/76:150

104

Tabell 6:3 Hushållens direkta skatter och avgifter 1971-1976

Milj. kr., löpande priser

1971

1972

1973

1974

1975

1976

prognos

34 954

40 480

42 180

48 485

56 318

63 199

3 644

3 939

3 973

4 349

4 890

5 890

1 334

1 325

1 369

1 734

2 676

2 951

2 023

2 222

1401

1 562

1 786

2 285

-2 836

-4 265

-4410

-4 266

-3 964

-3 676

521

-718

-1 640

-970

498

1 560

2 622

3 082

3 569

3 976

4 057

4 404

41741

46 783

48 082

55 840

65 763

75 053

1

Prel. A-skatt

2

Prel. B-skatt

3

Fyllnadsskatt

4

Kvarskatt'

5

Överskjutande skatt

6

Slutskattereglering (3-K4 + 5)

7

Övriga skatter och avgifter

8

Summa (1+2-1-6-1-7) därav: socialförsäkringspremier        5 400

6 067

6 443

4 122

1560

1995

' Influtna delen.

Anm. Kvarskatten avser inkomsten två år tidigare, medan fyllnadsskatten och överskjutande skatten avser inkomsten ett år tidigare.

Källor: Konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

än 1975. Till uppgången bidrar det från oktober 1975 höjda barnbidra­get, reformer på det studiesociala området, ändrade ersättningsvillkor för personer i arbetsmarknadsutbildning, den aUmänna pensionsålderns sänkning från juli i år och högre utbetalningar från arbetslöshetskassor­na.

Även 1976 års skattereform verkar sänkande på inbetalningarna av preliminär A-skatt, medan höjningen av den kommunala utdebiteringen verkar i motsatt riktning. Den höjda fastighetstaxeringen 1975 och den maximering av sjukförsäkringsavdraget som infördes vid deklarationen av detta års inkomster påverkar för 1976 fyllnadsskatten uppåt och den överskjutande skatten nedåt. Samtidigt beräknas kvarskatten öka,-bl. a. som en följd av underuttaget av preliminärskatt 1974 på de socialför­säkringsförmåner som då blev beskattningsbara. Totalt beräknas direkta skatter, avgifter m.m. stiga med 14 %. Samtidigt stiger emellertid in­komstöverföringarna till hushållen så mycket kraftigare att effekten be­räknas bli en liten minskning av hushållens nettoinbetalningar till det offentliga.

Nettot av räntor och utdelningar väntas minska något under 1976. Detta sammanhänger med att diskontot, som antas förbli oförändrat 5,5 % under resten av året, ligger lägre än under 1975.

Beräkningama av hushållens disponibla inkomster 1976 ger till re­sultat en ökning från 1975 med 11,6 % i löpande priser. Prisuppgången

kalkyleras till 9,4 % och realinkomsten skulle således öka med 2

%..

6.3 Konsumentpriserna

Från december  1974 till december  1975  steg konsumentprisnivån 10,1 % enligt långtidsindex (se tabell 6: 4). Detta var mindre än pris-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

105

Tabell 6:4 Konsumentprisindex december 1974december 1975

Vägnings-

Procentuell

Inverkan

Procen-

tal'

förändring

på total-

tuell andel

dec. 1974-

index

av totala

dec. 1975

ökningen

Totalt

1 000,0

10,1

10,1

100,0

Samtliga varor

672,5

10,9

7,3

72,8

Livsmedel

220,0

11,5

2,5

25,1

Alkoholhaltiga drycker

och tobak

80,0

13,3

1,1

10,6

Bränsle och drivmedeP

57,0

10,6

0,6

6,0

K läder och skor

77,5

9,2

0,7

7,1

Övriga icke varaktiga

varor

66,0

10,6

0,7

7,0

Varaktiga varor

172,0

9,9

1,7

17,0

Samtliga tiänster

327,5

8,4

2,8

27,2

Bostaa

177,0

5,2

0,9

9,1

Övriga privata tiänster

82,5

15,3

1,3

12,6

Offentliga tiänster

68,0,

8,2

0,6

5.5

' Förändringar i vägningstalen sedan den preliminära nationalbudgeten beror dels på att SCB ändrar vägningstalen i längtidsindex, dels på smärre ändringar i konjunkturinstitutets indelning.

- Exkl. kokgas och elström, vilka ingår i offentliga tiänster;

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

uppgången under loppet av 1974. Varupriserna fortsatte att öka snabba­re än priserna på tjänster, mén bland varugrupperna noteras en ändrad rollfördelning i jämförelse med 1974. De varugrupper som under 1974 uppvisade den svagaste indexölcningen är de som 1975 uppvisar den starkaste. Sålunda steg (under perioden december 1974 till december 1975) priserna mest på alkohol och tobak, drygt 13 %, och på' livs­medel, 11,5 %. Däremot avtog prisstegringstakten för gruppen bränsle och drivmedel men var fortfarande något högre än prisökningen i ge­nomsnitt. Denna grupp steg under 1975 med 10,5 % efter att under 1973 och 1974 ha stigit med 40 % resp. 20 %.

Priserna på tjänster steg lika rriycket som under 1974, men som nämnts ovan, mindre än varupriserna. Det sistnämnda kan främst åter­föras på bostadspostens ringa ökning, 5,2 %. Starkt bidragande tillden svaga ökningstakten har varit utvecklingen av egnahemsposten, som påverkats av diskontosänkningen i augusti 1975.

I tabell 6: 5 redovisas indexhöjningen under 1975 Uksom den progno-serade prishöjningen för 1976 med uppdelning på olika prisstegringskom­ponenter. Av den totala ökningen av konsumentpriserna på 10,1 % un­der loppet av 12-månadersperioden december 1974december 1975 be­räknas restfaktorn, som innefattar lönekostnadsstegringarnas genomslag inom de från internationell konkurrens skyddade näringsgrenarna, ha svarat för drygt hälften, 5,1 procentenheter. Detta värde på restfaktorn är avsevärt högre än vad som gäUer både för 1974 och för genomsnittet.

Prop. 1975/76:150

106

Tabell 6:5 Konsumentprisförändringen 1965-1976 uppdelad på komponenter

(Längtidsindex dec dec)

1965-

-1970

1970-

-1975

1974

1975

1976

To-

Per

To-

Per

Prog-

talt

år

talt

år

nos

Konsumentprisnivåns pro-

centuella uppgång, totalt

23,5

4,3

48,6

8,3

10,5

10,1

8,2

därav hänförs till:

ändring i indirekta skatter

4,2

0,8

6,0

1.2

0,3

0,9

automatiska effekter av

indirekta värdeskatter

0,9

0,2

3,8

0.8

0,8

1,0

0,7

ändring av internationellt

bestämda priser

2,3

0,4

14.6

2.8

5,7

1,1

L7

ändring av jordbrukspriser

1,0

0,2

2,2

0.4

-0,4

0,6

0,7

ändring av bostadspris-

sättning

5,0

1,0

6.0

1.2

2,0

0,9

1,2

ändring av diverse taxor

L6

0,3

2.0

0.4

0,2

0,4

0,3

trendavvikelse i priserna

på färskvaror

0.0

0,0

0.8

0.2

0,3

0,1

0,1

restfaktor

8,5

1,6

13.2

2.5

1,6

5,1

3,5

under den senaste 10-årsperloden. Det förklaras främst av den osed­vanligt kraftiga höjningen av lönekostnaderna, men får också ses mot bakgrund av den svaga utvecklingen av denna beräknade komponent under 1973 och 1974. I det höga värdet för restfaktorn 1975 döljer sig sålunda en eftersläpningseffekt, vilken uppkommU i och med att starkt ökade importkostnader inte omedelbart slagit igenom eller tillåtits slå igenom i prisbildningen i senare led inom landet.

Restfaktorn innefattar huvuddelen av de prisförändringar som försig­går utan omedelbar påverkan av den internationella prisutvecklingen. Lika fullt står denna del av prisbildningen under stark inverkan av uti­från kommande impulser, låt vara att påverkan förmedlas genom indi­rekta överföringsled. Den internationella prisutvecklingen styr nämligen prissättningen inom de konkurrensutsatta sektorerna. Dessa utövar i sin tur ett starkt inflytande på lönekostnadernas utveckling inom hela den svenska ekonomin, däribland även de näringsgrenar som är skyddade från internationell priskonkurrens.

Den internationella prisfaktorn i tabellen benämnd ändring av in­ternationellt bestämda priser innefattar även prissättningen på sådana svensktillverkade varor som från konkurrensutsatta näringsgrenar leve­reras till hemmamarknaden. Sålunda förutsätts med den analys­metod som tillämpas att dylika varor nära följer den internationella prisutvecklingen sådan denna i första hand representeras av priserna vid import till Sverige. Exportpriserna steg emellertid 1975 väsentligt mera än importpriserna, vilket bl. a. kom tUl uttryck i en stark positiv föränd­ring av bylesvilikoren för bearbetade färdigvaror. I den mån priserna på svensktillverkade varor även vid avsättning inom landet kunnat höjas

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

107

mera än importpriserna finns anledning att beakta detta i den uppdel­ning som redovisas av prisstegringskomponenterna. Detta har sålunda motiverat ett särskUt tillägg om 0,2 procentenheter till den internationella prisfaktorn, varigenom denna i tabellen upptagits till 1,1 procentenheter för 1975. Det angivna värdet för restfaktorn är likaledes avstämt med hänsyn till detta.

Mellan genomsnittslägena för kalenderåren 1974 och 1975 blev ök­ningen av konsumentindex 9,9 %. Vid implicitprisindexberäkning fram­träder en starkare genomsnittiig prisökning, 10,5 %.

Prisutsikler för 1976

Från december 1975 till februari 1976 har konsumentprisindex stigit 2,4 %, varav höjda hyres- och egnahemskostnader svarar för 0,4 pro­centenheter och höjda priser på eldningsolja och bensin för 0,4 procent­enheter. Den totala indexökningen mellan februari 1975 och februari 1976 är 10,7%.!

Bedömningen av prisutsikterna för 1976 har utgått från tillgängliga prognoser och antaganden angående arbetskraftskostnader och import­priser m. m. Med utgångspunkt från löneprognosen har arbetsgivarnas genomsnittliga kostnader för samtliga anställda beräknats öka med 15 %. Lönekostnadernas genomslag inom de från internationeU konkurrens skyddade områdena antas få ett normalt värde. Härutöver räknas emel­lertid liksom 1975 med ytterligare ökning för restfaktorn. Uppjusteringen för 1976 har gjorts med hänsyn till troliga eftersläpande effekter av tidi­gare års däribland även 1973 och 1974 års importpris- och/eller lönekostnadsstegringar. Restfaktorns inverkan på konsumentprisupp­gången väntas bli 3,8 procentenheter varav 0,3 procentenheter faller på ändring av diverse taxor.

De internationellt bestämda prisernas ökningstakt antas bli måttlig men jämfört med 1975 ändå i det närmaste fördubblad. Det är främst vissa råvaror och stapelprodukter som väntas visa en tilltagande pris-

1 Enligt en presskommuniké utgiven frän statistiska centralbyrån har kon­sumentprisnivån stigit 10,8 % från februari 1975 till febmari 1976. Härvid bortses frän den inverkan på indextalen som följer av långtidsindex för de­cember 1975. I den särskilda långtidsberäkning av index som företas för december varje år ingår revideringar som i vissa fall innebär ett hänsyns­tagande tUl UtveckUngen under tidigare kalenderår. Nämnvärda inslag av denna art förekom dock inte i längtidsindex för december 1975. Hämtöver insätts regelbundet nya vägningstal avsedda för en årslänk räknat från före­gående december. Införandet av sådana nya vägningstal kan påverka index; i det aktuella fallet medförde det en sänkning med 0,15 procentenheter. För en 12-mänadersjämförelse av priserna decemberdecember innebär detta inte någon komplikation. Däremot skulle kunna hävdas att 12-månaders-jämförelser mellan okorrigerade indextal för övriga månader i princip skulle vara behäftade med ett periodiseringsfel som kan befaras tillta allteftersom utgångspunkten för jämförelsen förskjuts från december. Den lösning som valts i den ovan nämnda presskommunikén har varit att vid angivelse av prisutvecklingen för senaste 12-mänadersperiod eliminera inverkan av lång­tidsindex och därmed även risken för detta speciella periodiseringsfel.

Prop. 1975/76:150

108

stegringstakt. Effekten på konsumentprisindex av fortsatt uppgång i de

internationellt bestämda priserna har under sådana omständigheter satts

till 1,7 procentenheter.

.    .

Jordbruksprisernas utveckling har både under 1974 och 1975 hållits tillbaka genom subventioner. Bedömningen för 1976 utgår från att sub­ventioneringen inte ökas ytterligare. Inverkan på totalindex av höjda jordbrukspriser har därför satts tUl 0,7 procentenheter.

Bostadspriserna beräknas bidra till uppgången i konsumentprisnivån med 1,2 procentenheter. SkiUnaden gentemot 1975 kan huvudsakligen hänföras till egnahemsposten. Prognosen förutsätter oförändrat diskonto under återstoden av 1976. Diskontot sänktes emellertid 1 procentenhet i augusti 1975 och 1/2 procentenhet i januari 1976. Räntekostnaderna har därigenom i större utsträckning verkat återhållande på egnahemspostens utveckling under loppet av 1975 än de beräknas göra under 1976.

Totalprognosen ger en konsumentprisstegring under loppet av 1976 pä 8,2 % (se tabell 6: 5). MeUan genomsnittslägena för kalenderåren 1975 och 1976 upskattas förändringen till 9,6%. Ökningen i implicU-prisindex för den privata konsumtionen antas bli något mindre, 9,4 %.

6.4 Den privata konsumtionen

I oförändrad prisnivå räknat ökade den privata konsumtionen 1975 med 2,9 % (se tabell 6: 6) eiUigt statistiska centralbyrån. Konsumtions­utgifterna i löpande priser ökade 13,7 % (se tabell 6: 1). Tillväxten i

Tabell 6:6 Hushållens konsumtionsutveckling 1963 1975

1968 års priser

Milj. kr.

Procentuell årli

ig förändring

1974

1963-

-  1968-

1973-

1974-

1968'

1973'

1974

1975

1  Varaktiga varor

9 994

5,1

3,4

13,4

6,9

1.1 Bilar

3 211

2,4

1,4

12,2

8,9

1.2 Övriga

6 783

. 6,8

4,4

14,1

5,9

2 Delvis varaktiga varor

13 874   .

3.7

1,5

9,9

2,8

3 Icke varaktiga varor

.    36 8,76

3,9

,1,4

.2,2

2,4

3.1 Livsmedel

23 880

2,8

0,6

4.3

L7

3.2 Övriga

12 996

6,0

2,7

-1,5

3,6

4 Tjänster

28 575

2,7

2,2

3,1

3,0

4.1 Bostäder

15 693

2,8

2,6

7 2

1,8

4.2 Övriga

12 882

2,5

1,7

4,2

4,6

5 Summa inhemsk konsumtion

89 319

3,6

1,8

4,8

3,2

6 Turistnetto

1 697

13,1

8,2

-13,2

-9,3

7 Hushållens totala konsumtion

91016

3,7

2,0

4,4

2,9

8 Hushållens disponibla

inkomster

99 173

3,0

2,4

7,5

4,9

' Per år.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

109

de inkomster som hushållen kunde disponera för konsumtion och spa­rande under 1975 beräknas nu tUl 15,9 %, vilket är drygt en procent­enhet lägre än vad som fömtsattes i den preliminära nationalbudgeten 1976. Uppgången i sparandets andel av de disponibla inkomstema blev sålunda något mindre än enligt PNB-prognosen. Sparandet ligger lika­fullt på en mycket hög nivå och sparkvoten uppgår enligt beräkningarna till 10 %. Beräkningar av hushållssparandet med utgångspunkt från sta­tistik över finansiella tiUgångar och skulder ger emellertid inte belägg för fullt så kraftig sparökning som den ovan redovisade. Det statistiska underlaget är ofullständigt och svårtolkat, men skulle möjligen kunna tyda på en underskattning av konsumtionsutgifterna 1975. Det kan hel­ler inte uteslutas att inkomstutvecklingen 19741975 blivit något över­skattad, kanske närmast vad gäller företagarhushållen.

Den volymmässiga konsumtionsutvecklingen 1974 och 1975 för olika grupper av varor och tjänster framgår av tabell 6: 6. Inköpen av var­aktiga varor ökade mer än trendmässigt även under 1975, om än i mindre grad än 1974 då konsumtionen av sådana varor stimulerades genom den tiUfälliga momsnedsättningen. Konsumtionen av livsmedel och drycker steg i långsammare takt efter den kraftiga uppgången 1974. Förbrukningen av övriga icke varaktiga varor har ökat icke obetydligt 1975. I varugruppen ingår bl. a. flytande bränslen, elström och bensin, som minskade kraftigt 1974. Sett över helåret 1975 försiggick emeller­tid säsongrensat sett en nedgång av konsumtionen av övriga icke var­aktiga varor. Nedgången mellan första och andra halvåren 1975 beror främst på att bränsleåtgången blivit lägre. Väderleken var relativt mild och de energibesparande åtgärder som började vidtagas under 1974 kan nu ha fått en synbar effekt på förbrukningen.

För 19751976 har hushållens disponibla inkomster beräknats öka ined 11,6 %. Med en genomsnittlig prisökning mellan åren på 9,4 % för

Diagram 6:1 Hushållens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter 1964 1976

Miljarder kr., 1968 års priser. Säsongrensade halvårsdata. Log. skala

-

r* *

'"

r'

-

Disponibel i

c

r

Privat

konsL

mtion

_L

X

I

I

_L

1964 1965 1966 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Prop. 1975/76:150

110

privat konsumtion skulle realinkomstökningen bli 2 %. Prognosen för konsumlionsutvecklingen utgår bl. a. från antagandet att hushållen suc­cessivt anpassar sig till en viss konsumlionsstandard efter de betydande realinkomstökningarna de närmast föregående åren. Det utgiftsutrymmc som den inträffade sparandeökningen skapat skulle med andra ord till en dd komma att tas i anspråk av konsumenterna 1976. Detaljhandelsför­säljningen de första månaderna 1976 tycks inte heller motsäga en sådan utveckling. För 1976 antas konsumtionen komma att öka med i mnt tal

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

11 ]

7    Investeringarna 7.1 Sammanfattning

De totala fasta investeringarna beräknas ha minskat med 3 % i volym från 1974 tUl 1975. Byggnadsinvesteringarna fortsatte att minska med ett par procentenheter främst till följd av ett kraftigt minskat bostads­byggande och en avtagande byggnadsaktivitet bland kommunerna. Ett ökat byggande redovisas däremot bl. a. för industrin och de statliga af­färsverken.

För de totala investeringarna i maskiner m. m. anger kalkylerna én minskning med 4,5 % 1975. Exkluderas de starkt fluktuerande investe­ringarna i handelsflottan inskränker sig nedgången till 0,5 %. Såväl de privata som de statliga maskininvesteringarna beräknas ha minskat, däribland inom handeln och de statliga affärsverken, medan kommu­nernas anskaffning tycks ha ökat.

Prognosema for 1976 pekar på en fortsatt minskad investerings­aktivitet. För de totala investeringarna fömtses en nedgång av samma storlek som 1975 dier med 3 %. Minskningen förddar sig jämnt på byggnads- resp. maskininvesteringar.

En viktig faktor bakom den förutsedda nedgången på byggnadssidan är den fortsatt kraftiga minskningen av bostadsbyggandet. Den senast registrerade utvecklingen av bostadsreserven talar emeUertid för att lägenhetstillskottet inte längre överstiger efterfrågan på nyproducerade lägenheter. Den långsiktiga efterfrågan på bostäder motiverar en vänd­ning uppåt i bostadsbyggandet under de närmaste åren. Den fortsatta nedgången i nyproduktionen 1976 får i hög grad ses som en konsekvens av utvecklingen under de närmast föregående åren.

Även industriinvesteringarna förutses minska under 1976. Prognosen på en minskning med 5 % utgår ifrån att det nu låga kapacitetsutnytt­jandet i industrin inte kommer att höjas i sådan omfattning under 1976 att det får någon nämnvärd effekt på investeringsaktivileten. Några finansiella hinder för de aktuella investeringsplanernas genomförande har inte bedömts föreligga bl. a. med hänsyn tUl industriföretagens goda likviditetsläge i början av 1976.

Kommunemas totala investeringar (exkl. bostäder) har minskat med 20 % i volym de senaste tre åren. Denna utveckling kan till en stor del återföras på det samband som existerar mellan kommunal investerings­verksamhet och byggandet av bostäder. En viss återhållsamhet har san­nolikt även förorsakats av de senaste årens anspänning av kommunernas finansiella läge som bl. a. haft sin grund i en snabb expansion av de kommunala driftsutgifterna. Kommunernas investeringsplaner för 1976 har tolkats så att en ökning med 2 %  nu skulle vara att vänta. Av

Prop. 1975/76:150

112

Tabell 7:1 Bruttoinvesteringarnas utveckling 1971 1975 samt prognos för 1976

1968 års priser

1975 i

Procentuell förändring från föregående år

milj. kr.

löpande

1971

1972

1973

1974

1975

1976

priser

Byggnader odi anläggningar

Permanenta bostäder

12 176

0,5

3,5

-2,0

-7,0

-8,5

-10,0

Privat jordbruk, skogsbruk och fiske

644

7,0

-1,5

-2,0

2,5

12,5

0,5

Egentlig industri

4 234

-1,0

-0,5

0,0

23,0

9,5

-7,0

Handel m. m.'

2 088

-9,5

16,5

5,0

-13,0

-4,0

4,0

Statliga affärsverk exkl. industri

2 324

-6,0

20,5

10,0

-4,0

17,0

8,5

Statliga myndigheter inkl. militära-

2 196

-2,0

18,5

LO

-5,5

-10,5

4,5

Kommunala investeringar exkl.

bostäder och industri

9 491

-7,0

4,5

-11,0

-7,0

-3,0

2,0

Övriga investeringar'

2 729

8,0

-1,5

9,0

13,5

9,0

0,5

Summa

35 882

-2,5

5,5

-2,5

-3,5

-2,5

-3,0

Maskiner m. ni.

Privat jordbruk, skogsbruk och fiske

2 179

10,0

4,5

8,0

12,5

17,0.

-6,5

Egentlig industri

9 948

2,0

6,0

13,5

6,5

-2,0

-4,0

Handel m. m.'

2 359

-6,5

21,0

7,5

13,5

-10,5

6,0

Statliga affärsverk exkl. industri

1 878

5,0

-9,5

5,0

' -7,5

-5,5

-3,0

Statliga myndigheter

588

-4,0

-8,0

9,5

8,0

5,5

9,0

Kommunala investeringar exkl.

industri

1   546    :

-13,5

2,5

0,0

-1,0

4,0

3,5

Övriga investeringar'

5 887

-2,0

12,5

10,5

21,5

-14,5

-10,0

därav: handelsflottan

1 594

38,5

98,0

16,0

45,0

-49,5

-21,0

Summa

24 385

-0,5

6,5

9,5

.  ''5

-4,5

-3,5

Summa, exkl. handelsflottan

22 791

-1,5-

3,5

9,5

7,0

-0,5

-3,0

Totalt

Permanenta bostäder

12 176

   0,5

3,5

-2,0

-7,0

-8,5

-10,0

Privat jordbruk, skogsbruk och fiske'

2 768

15,5

8,5

2,5

8,0

15,5

-3,5

Egentlig industri

14 182

1,0

4,0

9,5

11,0

L5

-5,0

Handel m. m.'

4 447

-8,0

18,5    

6,5

0,5

-7,5

5,0

Statliga affärsverk exkl. industri

4 202

:   0,0

3,0

7,0

-5,5

6,0

3,5

Statliga myndigheter inkl. militära-

2 784

-2,5

13,5

2,5

-3,5

-'5.

.   5,5

Kommunala investeringar exkl. bostä-

der och industri

11037

-8,0

4,0

-10,0

-6,5

-2,0

2,0

Övriga investeringar'

8 616

1,5

8,5

9,5

19,0

-7,5

-6,5

Summa*

60 212

-1,5

6,0

1,5

1,0

-3,0

-3,0

Summa, exkl. handelsflottan'

58 618

-2,0

5,0

1,0

0,0

-1,5

-2,5

' Häri innefattas bl. a. flertalet fristående kontorsbyggnader.' = Inkl. statliga väginvesteringar. ' Inkl. vissa statliga aktiebolags investeringar.

' Häri innefattas investeringar i avelsdjur m. m. Summan av byggnads-överensstämmer därför ej med totala investeringar.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

och maskininvesteringar

central beydelse för denna prognos är antagandet att kommunerna i sina redovisade planer endast i begränsad omfattning hunnit beakta de ekonomisk-poUtiska åtgärder som beslutats sedan hösten 1975. Fram­för allt gäller.dessa en förhöjning av anordningsbidraget för dag- och fritidshem samt en utvidgad skolbyggnadsram.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

113

Tabell 7:2 Bruttoinvesteringarnas utveckling 19711975 samt prognos för 1976 för privat, statlig och kommunal sektor

1968 ärs priser

'

1975 1 milj. kr.

Procentuell förändring frän föregående

år

löpande

1971

1972

1973

1974

1975

1976 

priser

Byggnader och anläggningar

Privata

inkl. bostäder

18 500

-2,0

5,5

6,0

3,0

-1,5

-7,0

exkl. bostäder

9 030

-2,0

2,0

5,0

6,5

6,5

-2,5

Statliga

inkl. bostäder

5 181

-1,5

21,0

2,0

-0,5

2,0

6,0

exkl. bostäder

5181

-1,5

21,0

2,0

-0,5

2,0

6,0

Kommunala

inkl. bostäder

12 201

-3,5

1,0

-13,5

-13,0

-5,0

0,0

exkl. bostäder

9 495

-7,0

4,5

-11,0

-7,0

-3,5

2,0

Summa

inkl. bostäder

35 882

-2,5

5,5

-2,5

-3,5

-2,5

-3,0

exkl. bostäder.

23 706

-4,5

6,5

-3,5

-1,0

1,5

1,0

Ma.skiiier in. m.

Privata

19 304

-1,0

8,5

12,0

12,5

-5,5

-6,0

Statliga

3 526

9,5

-2,0

3,0

-1,5

-2,0

5,5

Kommunala

1 555

-13,5

3,0

-0,5

-1,0

4,0

3,0

Summa

24 385

-0,5

6,5

9,5

9,5

-4,5

-3,5

Totah

Privata'

inkl. bostäder

37 749

-1,0

7,5

9,0

7,5

-3.5

-6,5

exkl. bostäder

28 279

-1,0

7,0

9,5

10,5

-2,0

-4,5

Statliga

inkl. bostäder

8 707

3,5

10,5

2,5   '

-1,0

0,5

6,0

exkl. bostäder

8 707

3,5

10,5

2,5

-1,0

0,5

6,0

Kommunala

inkl. bostäder

13 756

-4,5

1,5

-12,5

-12,0

-4,0

0,5

exkl. bostäder

11050

-8,0

4,0

-9,5

-6,5

-2,5

2,0

Siimmä

inkl. bostäder

60 212

-1,5

6,0

1,5

1,0

-3,0

-3,0

exkl. bostäder

48 036

-2,5

6,5

2,5

4,0

-1,5

-1,0

' Häri innefattas investeringar i avelsdjur. Summan av byggnads- och maskininvesteringar överens­stämmer därför ej med totala investeringar.

Anm. Procenttalen är avrundade till hela resp. halva procent.

Nedan redovisas byggnadsunderhållets procentuella förändring i 1968 års priser.

1969-1970        1970-1971        1971-1972        1972-1973        1973-1974        1974-1975

5,0

2,5

1,0

-1,0

-3,5

1,0    .

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

7.2 Investeringsutvecklingen inom olika områden

Bostäder

Mellan 1974 och 1975 beräknas investeringarna i bostäder ha minskat med 8,5 % i volym. Därav har investeringarna i flerfamiljshus minskat med 32,5 % och investeringarna i småhus med 4 %. Investeringarna i ombyggnad beräknas däremot ha ökat med ca 20,5 % i volym.

8    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

114

Diagram .7:1 Byggnads- och maskininvesteringar, totalt och uppdelat på sek­torer 19671976

Maskiner m.m.   . Totalt

'A

/

\

"

X

y

1

y

/

i

Index: 1967 = 100. 1968 ärs priser Byggnader och anläggningar

120

100

2oL Totalt

120

100

140

120

100

80 120

100

80

120

100

140

120

100

Handel

(

 -

--T-''

L

N

(/

V.:.

\

/

\

/

N

v

/

.-_

Ö

vriga privata                        y

/

.-r'i

,--

--

z'

r

\

-

/

ö

vriga statli

ga

s.

1

\

''

A

,-

«£

r~-,-

/

*--

»

ö

vriga kommunala

120

lOOh

140

120

100

120

100

140

120

100

ö

vriga offentliga

1967        1969        1971.     1973       1975

l-l       I       I       i       I       I       I       I       I       I 

1967        1969        1971        1973       1975

Anm. I varje deldiagram är respektive total inlagd sömmen tunt streckad

kurva.

;  .         -i

..-.'.

Xfi7/o;-.-Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

115

Tabell 7:3 Lägenheter i påbörjade och inflyttningsfärdiga bostadsbyggen 19701975

Totalt

D

ä

rav fler

familjshus InflyUn.

D

ä

rav sm

å

h

US

P

å-

Inflyttn.

P

å-

P

å-

InflyUn.

b

ö

rjade

f

ä

rdiga

b

ö

rjade

f

ä

rdiga

b

ö

rjade

f

ä

rdiga

1970

100 100

109 850

69 250

72 250

30 850

34 600

1971'

104 600

107 200

68 900

75 250

35 700

31950

1972

98 600

104 050

55 800

66 900

42 800

37 150

1973

80 200

97 500

36 950

- 53 750

43 250

43 750

1974

81050

85 300

27 600

38 750

53 450

46 550

1975

51050

74 500

15 200

27 450

35 850

47 050

1976

(57 000)

(55 500)

(17 000)

(16 300)

(40 000)

(39 200)

1973:1

17 000

24 350

9 950

14 450

7 050

9 900

2

19 250

28 900

8 650

16 300

10 600

12 600

3

20 250

19 800

8 450

10 950

11 800

8 850

4

23 700

24 450

9 900"

12 050

13 800

12 400

1974:1

13 700

22 300

4 850

11400

8 850

10 900

2

18 500

23 900

7 250

10 100

11 250

13 800

3

15 750

16 100

5 050

6 700

10 700

9 400

4

33 100

23 000

10 450

10 550

22 650

12 450

1975:1

8 550

16 150

3 350

5 800

5 200

10 350

2

11 200

21 600

3 400

6 700

7 800

14 900

3

12 100

14 550

3 050

5 650

9 050

: 8 900

4

19 200

22 200

5 400

9 300

13 800

12 900

' Med påbörjandemånad avses fr. o. m. 1971 månad för grundbottenbesiktning och/eller de egentliga

byggnadsarbetenas påbörjande. Fram t. o. rn. 1970'avses den-månad då schaktning, sprängning eller

utfyllnadsarbetena påbörjas.      .           j

;

Anm. Samtiiga inom parentes angivna uppgifter är prognoserade. Alla siffror är avrundade till närmast hela femtiotal.

A'ö//oc; Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyräii. ,

,

Investeringsminskningen under 1975 förklaras främst av ett kraftigt minskat påbörjande under året. Även antalet färdigställda lägenheter, som fortgående minskat under 1970-talet, sjönk ytterligare (se tabell 7: 3). Detta har i sin tur återverkat på antalet outhyrda lägenheter. Mellan beräkningstUlfällena 1 september 1974 och 1 september 1975 sjönk antalet outhyrda lägenheter med ca 3 350 lägenheter tUl 23 050 lägenheter. Den nedåtgåeiide tendensen i antalet outhyrda lägenheter tyder på att färdigstäUandet 1975 var nere på en nivå som i stort mot­svarar den löpande efterfrågan. Utvecklingen under loppet av 1976 kan under sådana förhållanden komma att medföra att antalet lediga lägenheter reduceras starkt. En mycket snabb absorbering av lägenhets­reserven kan emellertid komma alt försvåras med hänsyn till dess spe­ciella sammansättning. De lägenheter som nu är outhyrda består främst av tre rum och kök. Enligt SABO-företagen, som undersöker samtliga outhyrda lägenheter inom sitt bestånd, bestod drygt 50 % av antalet outhyrda lägenheter av tre rum och kök och inemot 30 % av två mm och kök. Diagram 7: 2 visar det genomsnittliga antalet mmsenheter per lägenhet i nyproduktionen under 19651975. Av diagrammet framgår

Prop. 1975/76:150

116

Diagram 7: 2 Genomsnittligt antal rumsenheter per lägenhet 1 nyproduktio­nen 19651975 uppdelat på småhus och flerfamiljshus

Index: 1965 = 100

110

Sm

å

hus

C~~

100

f                  -v

.-- -

Flerfa

S v

miljshus

.....

s

1

'

90

I_ L

1965

67

69

J__ I__ I      I

71

73

75

Anm. Är 1965 var det genomsnitUiga antalet rumsenheter per lägenhet 3,31 för flerfamiljshus och 5,18 för småhus.

Källa: Statistiska centralbyrån.

att den genomsnittUga lägenhetsstorleken i flerfamiljshus fortiöpande mmskat sedan 1965 medan tendensen varit den motsatta för småhus. Av nyproduktionen de senaste åren har endast omkring 10 % av fler-familjshuslägenhetema varit större än tre mm och kök. Detta tyder på en obalans i lägenhetsutbudet vad gäller flerfamiljshusen och kan ha haft en viss betydelse för den kraftigt ökade efterfrågan på småhus under första hälften av 1970-talet.

Bedömningen av den mera långsiktiga bostadsefterfrågan talar för en återhämtning av bostadsbyggandet totalt sett. Hur snabbt återhämt­ningen kan ske blir beroende av kommunernas planering och arbets­kraftsutbudet. Mycket tyder på att kommunernas planering försämrats under senare år samtidigt som planeringsproblemen komplicerats genom det ökade småhusbyggandet. Arbetskraftsutbudet har minskat under en följd av år, vilket har medfört brist på vissa byggnadsarbetare inom en del orter. Även detta kan verka återhållande på bostadsbyggan­det under 1976. Igångsättningen under 1976 har därför antagits uppgå tiU 57 000 lägenheter varav 40 000 i småhus en bedömning som ligger i linje med länsbostadsnämndernas.

Antalet lägenheter för vilka preliminära beslut om bostadslån till om­byggnad meddelats, som nästan fördubblades under 1974, fortsatte att öka under 1975 från 22 400 lägenheter till 24 800 lägenheter (se tabell 7:4). Denna ökning under 1974 och 1975 sammanhänger med de ekonomisk-politiska åtgärder som vidtagUis under senare år. För 1976

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

117

Tabell 7;4 Antal lägenheter för vilka preliminära beslut om bostadslån till om­byggnad meddelats 1970-1975

1970

1971

1972

1973

1974

1975

Ombyggnad d

ä

rav: flerfamiljshus

sm

å

hus F

ö

rb

ä

ttring

Totalt

3 800

1 900

1 900

12 350

16 150

3 450

1 500

1 950

10 500

13 950

3 200

1     150

2     050

 8 400

11600

5 600 3 100 2 500 9 300

14 900

15 750

12 250

i 

500

6 6.50

22 400

18 500 12 800

5      700

6      300

24 800

Anm. Alla siffror är avrundade till närmast hela femtiotal. Källa: Bostadsstyrelsen.

väntas investeringarna i ombyggnad öka ytterligare, främst till följd av de moderniseringsarbeten som påbörjades under 1975 och slutförs under 1976. I antal lägenheter räknat väntas dock ett i stort sett oförändrat påbörjande. Investeringarna i ombyggnad har antagits öka med 5 % från 1975 till 1976.

Tillsammantaget skulle ovanstående antaganden resultera i en minsk­ning av bostadsinvesteringarna med 10,5 % i volym 19751976. Fler­familjshusinvesteringarna beräknas härvid minska med 24 % och inves­teringarna i småhus med 9,5 %.

Egentlig industri

De totala fasta investeringarna inom den egentiiga industrin beräknas enligt statistiska centralbyråns februarienkät ha blivit endast obetydligt större 1975 jämfört med 1974. Ökningen inskränker sig sålunda till 1,5 % i volym totalt sett; för byggnadsinvesteringarna redovisas en ök­ning med 9,5 % medan maskininvesteringarna beräknas ha minskat med 2 %. Enkätuppgiftema har före dessa kalkyler uppjusterats med någon procentenhet med hänsyn tUl den systematiska underskattning som ob­serverats mellan preliminära och definitiva uppgifter.

Den snabba ökning av industriinvesteringarna som kunnat registre­ras från 1972 till 1974 skulle sålunda åtminstone temporärt ha brutits. Ännu våren 1975 angav industrin relativt optimistiska investeringsplaner för 1975 men dessa skars successivt ned under hösten samtidigt som kapacitetsutnyttjandet sjönk ned till en låg nivå. Under samma tid kun­de industrin stärka sina finansiella resurser, bl. a. ökade de likvida med­len betydligt under andra halvåret 1975. Detta kunde genomföras med en betydande upplåning såväl på den inhemska kreditmarknaden, som på vissa utiändska. Utgångsläget inför 1976 torde därigenom, finansiellt sett, ha varit relativt gott. En upphörande lageruppbyggnad som i vissa branscher övergår i lageravveckUng kommer att frigöra ytterligare finan­siella resurser under 1976. TUl detta kan också läggas de avsevärda net­toutbetalningar till industrin som kommer att genomföras från de sär­skilda investeringsfonderna resp. arbetsmiljöfonderna.

Prop. 1975/76:150

118

Diagram 7: 3 Investeringar i bostäder och egentlig industri 19691976

Index: 1967=100. 1968 års priser. Säsongrensade halvårsdata

140

180

- Egentlig industri

Totalt

140

-   rA

*

»

100

V

160

.Byggnader

120

f

--

80

/\

"

r

190

. Sm

å

hus

H

\

150

-

A

r

\

/

v

110

r

ps/

180

. Maskiner

140 100

-1

' 

X

-n

'V

/

1

1969   1971    1973   1975

1969   1971   1973   1975

Källor: Konjunkturinstitutet och .statistiska centralbyrån.

Trots detta finns det vissa hinder för en expansiv investeringsutveck­ling. Dessa torde främst ha sin gmnd i den fortsatt svaga produktions­aktivitet som är att vänta. Ett ökat ianspråktagande av kapacitetsresur-serna kan sålunda inte beräknas komma till stånd förrän lageraweck­lingen hunnit genomföras mer allmänt i industrin. Det är mot denna bakgrund som de relativt pessimistiska planerna för 1976 får ses.

I tabell 7: 5 redovisas fömtom den nu aktuella februarienkätens planer för byggnads- resp. maskininvesteringar omräknade till procen­tuella volymtal även motsvarande planer och utfall för några tidigare år. Industrins planer för 1976 har totalt sett accepterats som en rimlig prognos på investeringsaktiviteten; byggnadsinvesteringarna har dock uppkorrigerats något medan maskininvesteringarna nedkorrigerats. Dessa justeringar har tagit sin utgångspunkt i tidigare års differenser mellan planer och utfall. Inflytandet från ekonomisk-politiska åtgärder har där­vid i görligaste mån beaktats. I bedömningen av 1976 års investeringar har antagits att effekterna av det 10-procentiga investeringsavdraget samt möjligheterna att utnyttja de reguljära investeringsfonderna redan har inarbetats i företagens planer.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

119

Tabell 7:5 Planerade och faktiska förändringar av den egentliga industrins investeringar 1966 1976

Procentuell förändring från föregående år. 1968 års priser

'

1966

1967

1968

1969

1970

1971

1972

1973

1974

1975

1976

Byggnader och

anläggningar

Planerat i februari

samma år'

33

-24

-29

-12

6

0

-7

-1

9

4

-10

Faktiskt inträffad

förändring

24

7

-15

8

1

-1

0

0

23

9

(-7)

Differens

-9

31

14

20

-5

-1

7

1

14

5

(3)

Maskiner m. m.

Planerat i februari samma

år'

12

-10

-6

16

9

5

-3

2

-1

1

-3

Faktiskt inträffad

förändring

4

0

2

8

6

3

. 5

14

7

-2

(-4)

Differens

-8

10

8

-8

-3

-2

8

12

8

-3

(-1)

' Planerna är beräknade som kvoten mellan prognosårets rena enkätvärde och föregående års utfall. För planförändringen 1975 1976 har använts det preliminära utfallet för 1975.

Anm. Redovisningen innefattar på maskinsidan investeringar i bilar. Uppgifterna inom parentes är prognoserade värden.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån

Med dessa fömtsättningar beräknas industrins totala investeringar minska med 5 % i volym 19751976. Nedgången på byggnadssidan förutses bli 7 % och på maskinsidan 4 %.

I diagram 7: 4 redovisas investeringsutvecklingen för de ur investe­ringshänseende tyngst vägande branscherna. Branschuppgifterna för 1975 och 1976 från februarienkäten har schablonmässigt korrigerats på samma sätt som ovan angivits för industrin som helhet. En dylik prog­nosmetod fångar endast grovt de enskilda branschernas utveckling. In­vesteringarna inom järn- och stålverk beräknas efter en minskning 1974 stiga kraftig både 1975 och 1976. Inom verkstadsindustrin ökade in­vesteringarna måttiigt 1975 och planerna för 1976 pekar på en oför­ändrad nivå. Investeringama i massa- och pappersindustrin beräknas öka i begränsad omfattning såväl 1975 som 1976. För industrin i övrigt pekar enkäten på fallande investeringar 1975 och 1976.

Handel m. ni.

Investeringarna inom gruppen handel m. m. redovisas nu ha minskat med 7,5 % i volym från 1974 till 1975. Detta innebär en uppjustering av 1975 års nivå med fyra procentenheter jämfört med den preUmnära na­tionalbudgeten för 1976. TUl underlag för denna bedömning ligger dels en av statistiska centralbyrån i februari 1976 insamlad enkät över han­dels-, bank- och försäkringsföretag, dels en beräkning baserad på upp-

1 Med investeringar inom gruppen handel m. m. avses investeringar i vam-    > handel, bank- och försäkringsverksamhet, teatrar, hotell, restauranger, lager­byggnader samt fastighetsförvaltning.

Prop. 1975/76:150

120

Diagram  7:4 Investeringar inom  egentlig  industri,  totalt och uppdelat  på branscher 19691976

Index: 1962 = 100. 1968 års priser. Log. skala

160 150 140 130 120 110

130 120 110

100

90

,/-

'~

>v

Totalt                      >

r

/

-r-

1

.

J

ä

rn- och st

å

lverk               /

t-

I

80 

140 130

120

110

100

90

80 70

Massa-

och

pap

pers

ndustri

r\

r\

'A

/

/

\

/

y

V

190.

180

170

160

150

140

130

120

no-

Verkstadsindustri. .

_ 

__

180 170 160 150 140 130 120 110

. exkl. varv

/

/S.

t

/

t

/

/

/

/

/

.

L

_L

1969   70    71    72   73   74   75   76

Ö

vriga branscher

/K

/

s..

/

\

i

'

\

/

N

/

\y

J

L

1969   70    71     72   73   74   75    76

Anm.  De branschvisa proghoserna är' något osäkrare  än prognosen  för totala industrin. Investeringarna i bilar är inkluderade..

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån. .    '

gifter över totala kostnader och byggnadstider för påbörjade byggnads­projekt inom hela sektorn. De nu aktuella uppgifterna tyder på en minsk­ning av byggnadsinvesteringarna med 4 % och av maskininvesteringama med 10,5 %. På maskinsidan redovisar framför allt handelsföretagen en kraftig minskning av maskininköpen.

Företagens planer för den enkättäckta delen anger för 1976 totalt sett en ökning av investeringama. På byggnadssidan pekar företagens planer mot en ökning på ca 5 % i volym en utveckling som överensstämmer med resultatet från de beräkningar som gjorts över påbörjade projekt och byggnadstider under 1976 för hela den privata delen ay handel

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

121

m. m. Härvid har igångsättningen antagits öka med 10 % i volym 1975 1976. Den av statistiska centralbyrån i november 1975 genomförda bygg­nadsinventeringen över planerade projekt under 1976 tyder på att ök­ningen t. o. m. kan bli större. Uppgifterna är emellertid osäkra varför igångsättningsantagandet håUits på en försiktig nivå. Inkluderas även de statligt ägda företagen inom restaurang-, hotell- och bankrörelser skulle byggnadsinventeringarna öka med 4,5 % i volym 19751976.

På maskinsidan pekar företagens planer mot en mindre minskning av maskininköpen under 1976. Företagen tenderar emellertid att under­skatta utfallet för det innevarande året varför enkätuppgifterna uppkor­rigerats. Maskininköpen beräknas efter denna uppkorrigering öka med 6 % från 1975 till 1976. Därmed skulle de totala investeringarna inom handel m. m. öka med 5 % i volym 19751976.

Handelsflottan

Investeringarna i handelsflottan, dvs. inköp av nybyggda fartyg från svenska och utiändska varv minus nettoutförseln av begagnade fartyg, mer än fyrdubblades under perioden 19701974. 1975 uppgick däremot dessa investeringar tiU endast 620 milj. kr. i 1968 års priser en halve­ring jämfört med 1974 års investeringar. Nedgången förklaras huvudsak­ligen av en mycket stark minskning av importen av nybyggda fartyg leveranserna av svenskbyggda fartyg ökade däremot.

Beräkningarna över investeringarna i nybyggda fartyg 1976 baseras på två enkäter, en till svenska redare angående deras nyinköp av utländska fartyg och en till de svenska varven. Med ledning av dessa enkäter be­räknas investeringarna i handelsflottan minska med ytterligare 20 % hänförligt till neddragna leveranser från såväl svenska som utländska

Statliga investeringar

De totala statliga investeringarna beräknas 1975 ha varit i stort sett oförändrade jämfört med 1974. De statiiga myndigheternas investe­ringar, som till övervägande del består av vägbyggen samt byggnadsarbe­ten administrerade av byggnadsstyrelsen, sjönk med 7,5 %. Affärsverkens investeringsverksamhet ökade däremot med 6 %. Det är framför allt VattenfaUsverket samt luftfartsverket som redovisar en ökad investerings­verksamhet. De statliga företagens investeringar steg med 13 %.

Beräkningama över den statliga investeringsverksamheten 1976 byg­ger på en enkät till myndigheter, affärsverk och företag. Enkätsvaren från myndigheter och affärsverk bygger i sin tur på budgetpropositio­nen 1975/76: 100, vUket innebär att hänsyn tagits tUl de ekonomisk­politiska åtgärder som vidtogs under hösten 1975 samt i januari 1976.

1 De statiiga företagens investeringar redovisas i tabell 7:1 under Egentlig industri.

Prop. 1975/76:150

122

De totala statiiga investeringarna beräknas öka med. 6 % från 1975 till 1976.

Byggnadsinvesteringarna förväntas öka med 6 %. Vägbyggena be­räknas 1976 öka kraftigt. Ökningen förklaras av de åtgärder som under slutet av 1975 vidtagits i syfte att stimulera sysselsättningen. Luftfarts­verkets byggnadsverksamhet, som domineras av en ny utrikesterminal på Arlanda samt en ny flygplats i Göteborgs-regionen, och som nära nog fördubblades från 1974 till 1975, kommer att öka ytterligare under 1976. Även vattenfallsverkets byggnadsarbeten förväntas fortsätta öka.

De statliga maskininvesteringarna beräknas öka med 5,5-% efter att ha minskat med 2 % från 1974 tiU 1975. Det är framför aUt de statiiga företagen som rapporterar en kraftig investeringsuppgång men även myndigheternas maskininköp beräknas öka. Inom affärsverken är det hu­vudsakligen slatens järnvägars inköp av lok och godsvagnar som ökar medan de övriga affärsverkens maskininköp förväntas minska.

Kommunala investeringar

De totala kommunala investeringarna beräknas ha minskat med 2 % frän 1974 till 1975. Landstingens investeringar ökade härvid med 4 % medan primärkommunernas samt de kommunägda bolagens investe­ringar sjönk.

Beräkningarna över 1976 års investeringar har huvudsakligen baserats på två enkäter. Den ena omfattar primärkomrnunerna och landstingen

Tabell 7:6 Planerade och faktiska förändringar i de borgerliga primärkommuner­nas och landstingens investeringar 1969 1976

Procentuell förändring från föregående år. 1968 års priser

1969

1970

1971

1972

1973

1974

1975

1976

Byggnadsinvesteringar

planerat i februari

samma år'

8

9

-4

-8

-6

-I

-1

Faktiskt inträffad

förändring

4

5

-6

0

-10

-9

-2

(1)

Differens

-4

-4

--

4

-2

-3

-1

(2)

Maskininvesteringar

Planerat i februari

samma år'

12

21

7

0

18

8

10

Faktiskt inträffad

förändring

-1

27

-19

0

-10

10

6

(    5)

Differens

-13

6

-7

-10

-8

-2

(-5)

' Planerna är beräknade son-» kvoten mdlan prognosårets rena enkätvärde och föregående års utfall. För planförändringen 1974 1976 har använts det preliminära utfallet för 1975. Uppgiftema inom parentes är progno- serade:

Anm. Uppgifterna avser kommunala myndigheter och affärsverk men ej kommunägda bolag och stiftelser.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

123

medan den andra, som är förhållandevis ny, redovisar de kommunägda företagens planer.

Tabell 7: 6 redovisar primärkommunernas samt landstingens investe­ringsplaner för 1976 omräknade till förändringstal i fasta priser. Enligt planerna förväntas det totala byggandet minska med 1 % från 1975 till 1976. Vid korrigering av planerna i november 1975 antogs att de sys­selsättningsstimulerande åtgärder som regeringen vidtog under hösten 1975 endast till en mindre del inkluderats i enkäten. Att döma av de planuppgifter som lämnats i februarienkäten tycks detta förhållande fort­farande gälla. De åtgärder som här avses är förhöjt anordningsbidrag för daghem och frUidshem, utvidgade skolbyggnadsramar samt utökat anslag för beredskapsarbeten.

Utifrån grova kalkyler beräknas den kommunala byggnadsverksam­heten öka med 5 procentenheter som en följd av de vidtagna åtgärderna. Vid korrigering av planerna har liksom i novemberberäkningen antagits att kommunema tagit viss hänsyn till åtgärderna varför planerna har uppkorrigerats med 4 procentenheter. Samtidigt har en nedkorrigering på 2 procentenheter gjorts med ledning av mönstret i avvikdsema mel­lan planer och utfall enligt tabellen. Därmed skulle primärkommunernas och landstingens byggnadsverksamhet komma att öka med 1 % från 1975 tiU 1976.

De kommunägda företagens byggnadsverksamhet som minskade med 5 % från 1974 till 1975 förväntas enligt planerna åter öka 1976. Den to­tala kommunala byggnadsverksamheten som minskat alltsedan 1973, skulle därmed öka med 2 % från 1975 till 1976.

De planerade maskininköpen har med ledning av mönstret i avvikel­serna mellan planer och utfall enligt tabellen nedkorrigerats med 5 pro­centenheter. Därmed skulle maskininvesteringarna öka med 5 % från 1975 tUl 1976, dvs. en i stort sett oförändrad ökningstakt jämfört med 19741975. Inkl. de kommunägda bolagen som förväntas minska något har ökningstakten beräknats tiU 3,5 %.

Totalt skulle de kommunala investeringarna därmed öka med 2 %.

7.3 Lagerinvesteringarna

Lagerökningen inom samtliga näringsgrenar uppgick 1975 till när­mare 5 mUjarder kr. i 1968 års priser. Under 1974 ökade lagren med närmare 4 miljarder kr. Därmed gav lagerutvecklingen 19741975 ett inte obetydligt tillskott till den totala inhemska efterfrågans fortsatta tillväxt. I löpande priser uppgick lagerökningen 1975 tiU 9 1/2 miljarder kr., att jämföra med en ökning på 5 1/2 miljarder kr. 1974.

Den starka lageruppbyggnaden 1975 är praktiskt taget hdt hänförbar till industrin samt i någon mån också till skogsbruket. Lagren inom han­deln minskade däremot något efter den kraftiga expansionen 1974.

Prop. 1975/76:150

124

Diagram 7: 5 Totala Industrins lagervolymföräiidringar 196319761

Milj. kr. 1968 ärs priser. Säsongrensade halvärsdata

800

400

0

Insatsvaror

/I

tv

v/1

M

kA

/

\    .n

\

\

M

v

"

nr

p

1600

1200

800

400

O

-400

F

ä

rdigvaror

X     

[ .   ,

1

A

\

~n

v-

"

y-

\~\A

A-

'

±

2 400

_

Totalt'                                                                                                                           >.

2 000

A                          r-'

l\                        1   \

1600 1200

Å

\

\

\          /

1

/\                    /

\                    

\

800

AK

s,

\

/

\

/

\

\

/

\

1

400

'\

/

\

/

\

/

\

/

\

/

\

/

\

0

\

/

\ /

\

N              

Å

\ \

V

v

A      /

\

\

-400

V /

s

pV

-800

.

_L

L

J__ L

J_ J_

1963

1965

1967

1969

1971

1 Exkl. varvens lagervolymförändringar av varor i arbete.

1975

1973

Anm. Fr. o. m. första kvartalet 1972 redovisas lagerinvesteringarna enligt en ny metod, vilket stör jämförelser med tidigare perioder i obestämd om­fattning.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

125

Lageruppbyggnaden inom industrin, som inleddes första halvåret 1974, fortgick i snabbt ökande takt under andra halvåret 1974 och första halv­året 1975. Lagertillväxten andra halvåret 1975 blev obetydligt större än under första halvåret. För hela året 1975 innebar detta en lagerökning inom industrin som var dubbelt så stor som 1974.

Lageruppbyggnaden 1975 var i hög grad koncentrerad till färdigvaru­lagren. Tillväxten var väsentligt starkare än under föregående uppbygg­nadsfas 19701971 (se diagram 7: 5). Lagerökningen tilltog markant första halvåret, då industriproduktionen visserligen anpassades nedåt, men ej i en omfattning som svarade mot den kraftiga försämringen av exportefterfrågan. Lagerökningen under andra halvåret blev inom skogs­industrierna i det närmaste lika hög som under första halvåret trots fortsatta driftsinskränkningar och en viss ökning av exportefterfrågan. Inom verkstadsindustrin tilltog lagertillväxten något, då produktionen där under andra halvåret alltjämt upprätthölls på oförändrad nivå. Inom övriga delar av industrin skedde en relativt markerad uppbromsning av lageruppbyggnaden.

Det statiiga lagerstödet torde få störst effekt på utvecklingen av pro­duktion och lager inom basindustrierna. Under inverkan av lagerstödet beräknas produktionsutvecklingen inom skogsindustrierna bli sådan att en minskning av färdigvamlagren kommer till stånd först andra halv­året 1976. För övriga delar av industrin beräknas lagertillväxten brom­sas upp under första halvåret för att sedan upphöra under andra halv­året.

Lageruppbyggnaden av varor i arbete (exkl. varv) var stark under 1974, men blev av lägre omfattning 1975. Denna utveckling samman­hänger med det höga resursutnyttjandet inom industrin 1974 och ned­gången i detta 1975. För 1976 förutses en relativt måttlig uppbyggnad av dessa lager, koncentrerad till första halvåret.

Varvens lager av varor i arbete ökade starkt under 1974 och 1975. För 1976 förutses denna uppbyggnad bli väsentligt lägre.

Insatsvarulagren började enligt konjunkturbarometern anses för stora mot slutet av 1974. Råvaminköpen minskade kraftigt under första halv­året 1975, men till följd av redan utiagda beställningar accelererade la­gertillväxten under detta halvår. I samband med driftsinskränkningarna inom skogsindustrierna fick dessa en kraftig påspädning av sina råvaru­lager andra halvåret 1975. Inom övriga delar av industrin bromsades lagertUlväxten markant. För industrin som helhet blev lagerökningen under andra halvåret därigenom ej större än under första. Uppbyggnads­fasen för insatsvarulagren beräknas därmed vara avslutad. Jämfört med föregående konjunkturcykel inleddes denna väsentligt senare och känne­ tecknades också av jämförelsevis måttiiga lagerökningar (se diagram 7: 5). Insatsvarulagren förutses minska under loppet av 1976.

För industrilagren totalt innebär detta att lageruppbyggnaden beräk-

Prop. 1975/76:150

126

nas ha kulminerat andra halvåret 1975 - på ungefär samma nivå som toppnivån första halvåret 1970 i föregående lagercykel, men i ett väsent­ligt senare skede av konjunkturförloppet. För första halvåret 1976 förut­ses en stark uppbromsning av lagertillväxten och.för andra halvåret en nedgång av industrins lager.

Handelns lager förutses minska ytterligare något 1976, men i lägre takt än året dessförinnan. Lagren inom skogsbruket beräknas stiga även 1976, dock i mindre omfattning än 1975.

Sammantaget för alla näringsgrenar beräknas lagren därmed stiga med endast 650 mUj. kr. 1976 (1968 års priser) dvs. en minskning ay lagerinvesteringarna på drygt 4 miljarder kr. Detta innebär ett väsent­ligt efterfrågebortfaU 1976 för den totala inhemska efterfrågan. I löpande priser beräknas lagerinvesteringarna vara 8 miljarder kr. lägre än 1975.

Tabell 7:7 Lagervolymförändringar totalt och efter näringsgrenar 1972 1976

Milj. kr., 1968 års priser

1972

1973

1974

1975

1976 prognos.

Industri (inkl. el-, gas-.

värme- och vattenverk)

-20

-435

2 331

4 766

580

därav: verkstadsindustri

exkl. varv

-284

-160

1 275

1 746

,   390

Detaljhandel (inkl. bilar)

238

_2

319

-111

-50

Partihandel

-118

-35

963

-109

-50

Jord- och skogsbruk

16

-100

96

326

170

Summa

116

-572

3 709

4 872

650

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

Bil. 1   Reviderad nationalbudget 1976

127

8    Den offentliga verksamheten

8.1 Allmänt

Verksamheten inom den offentliga sektorn diskuteras-i detta kapitel med utgångspunkt från inkomst- och utgiftsöversikter för delsektorerna staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn samt för sektorn i dess helhet. I avsnittet om socialförsäkringssektorn har Allmänna pensions­fonden särredovisats. Statliga affärsverk och aktiebolag, t. ex. SJ och Statsföretag AB, samt kommunala bolag,- t. ex. Storstockholms Lokal­trafik AB, räknas inte till den offentliga sektorn.

Översikterna över inkomster och utgifter ger en viss, om än partiell,, belysning av den offentliga sektorns inverkan på samhällsekonomin. De offentliga utgifter som avser konsumtion och investeringar påverkar direkt den totala efterfrågan i ekonomin. Transfereringar och skatter påverkar inkomsterna för hushåll och företag. Den offentliga sektorns inkomster och utgifter har därför en stor betydelse för efterfrågeut­vecklingen också inom den privata delen av ekonomin.

Den offentliga sektorn har också ett inflytande på ekonomin via kreditmarknaden. De samband som här gäller är emellertid svåra att klarlägga och kan inte heller analyseras fristående från förhållandena på kreditmarknaden i stort. Effekterna via kreditmarknaden kommer därför endast att beröras resonemangsvis i det följande. Det bör obser­veras att riksbanken inte ingår i begreppet offentlig sektor.

Avslutningsvis presenteras i kapitlet vissa beräkningar' av finanspoli­tikens effekter på samhällsekonomin under 1975 och 1976. Dessa be­räkningar är baserade på den modell sqm presenterades och tillämpa­des första gången i nationalbudgeten 1974.

De redovisningsprinciper som ligger till grund för presentationen är oförändrade jämfört med den preliminära nationalbudgeten 1976.

8.2 Staten

Den bild över utveckUngen i den statliga sektorn som presenteras i detta avsnitt bygger på redovisade utfaUssiffror fram t. o. m. budgetåret 1974/75. För innevarande budgetår grundas bedömningarna i huvudsak på riksrevisionsverkets budgetprognoser. För andra halvåret 1976 har utgiftskalkylerna gjorts med utgångspunkt från statsbudgeten avseende budgetåret 1976/77. Vid bedömningen av statens inkomster har riks­revisionsverkets inkomstberäkningar legat till grund. I beräkningarna har hänsyn tagits till tiUäggsbudget I, 

II 

och III för budgetåret 1975/76.

Prop. 1975/76:150

128

Tabell 8:1 Statens inkomster och utgifter 1974-1976

Exkl. statens affärsverk och aktiebolag

Milj. kr.

Förändring, %

1974

1975

1976

1974-1975

1975-1976

Löpande priser

1       Inkomster

61974

72 800

83 860

17,5

15,0

1.1     Direkta skatter

23 267

28 860

34 170

24,0

18,5

1.2    Indirekta skatter

33 210

37 300

42 480

12,5

14,0

1.3    Övriga inkomster

5 497

6 640

7 210

21,0

8,5

2       Utgifter

68 587

79 760

90 340

16,5

13,5

2.1     Transfereringar

46 202

53 840

60 500

16,5

12,5

2.1.1 Till hushåll m.m.

6 985

7 420

8 890

6,0.

20,0

2.1.2 Till socialförsäkrings-

sektorn

13 963

15210

12 430

9,0

-18,5

2.1.3 Till kommuner

16110

18 380

21470

14,0

17,0

2.1.4 Till företag inkl. livs-

medels- och bostads-

subventioner

4 504

6 670

10 510

48,0

57,5

2.1.5 Till internationell verk-

samhet

1494

2 100

2 700

40,5

28,5

2.1.6 Ränteutgifter

3 146

4 060

4 500

29,0

11,0

2.2    Konsumtion

20 098

23 920

27 020

19,0

13,0

2.3     Realinvesteringar

2 696

2 780

3 220

3,0

16,0

2.4    Korrigeringspost

-409

-770

-400

3        Finansiellt sparande

(1-2)

-6 613

-6 970

-6 480

.

4       Utlåning och andra

finansiella transaktioner

3 678

4 710

5 350

28,0

13,5

5       Totalsaldo (3-4)

-10 291

-11680

-11 830

6       Netto av transaktioner

vid sidan av riksstaten

(utgiftsöverskott:)

-430

220

7       Av riksgäldskontoret

redovisat budgetutfall

-10 721

-11460

1974 års priser

Konsumtion

20 098

21 200

21 620

5,5

2,0

Realinvestering

2 696

2 490

2 640

-7,5

6,5

Anm. 1 Procenttalen är avrundade till närmaste hela resp. halva procent.

Anm. 2 Beloppen för skatter avser normalt uppbörd av skatt ocfi inte som i nationalräkenskaperna upplupen skatt.

Anm. 3 Investeringsuppgifterna avser endast statliga myndigheter; investe­ringar i statliga affärsverk och aktiebolag ingår ej.

Källor: Finansdepartementet, konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

Hänsyn har också tagits till de stimulansåtgärder för 1976 som vid­tagits sedan den preUminära nationalbudgeten presenterades. Uppgif­terna i tabell 8: 1 avser de statliga myndigheternas verksamhet. Den del av de statliga affärsverkens investeringar som finansieras över statsbud­geten redovisas i tabell 8: 1 som transfereringar tUl företag.

Den statliga totalbudgetens underskott för kalenderåret 1974 uppgick

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

129

till drygt 10 miljarder kr., vilket motsvarar 4 % av bruttonationalpro­dukten. Detta innebar en kraftig ökning av underskottet jämfört med 1972 och 1973 då de negativa budgetsaldona låg kring 6 miljarder kr. per år eller ca 3 % av bruttonationalprodukten. Under perioden 1969 1971 uppgick budgetunderskotten till ca 2 % av bruttonationalproduk­ten per år. Det statliga upplåningsbehovet uttryckt som andel äv brutto­nationalprodukten kom således att mer än fördubblas från 1971 tUl 1974. Totalbudgeten beräknas 1975 visa ett underskott på 11,7 miljar­der kr., ett något större underskott än det som kunde beräknas i den preliminära nationalbudgeten. Bedömningarna för 1976 tyder inte på att det är möjligt att krympa det statliga upplåningsbehovet jämfört med de närmast föregående åren. Budgetunderskottet väntas bli 11,8 miljarder kr. 1976.

Av tabell 8: 1 framgår att både inkomster och utgifter beräknas öka i långsammare takt 1976 än 1975. Vad gäller inkomsterna förklaras den snabbare ökningstakten 1975 av utvecklingen för direkta skatter och övriga inkomster. Att de direkta skatterna ökade snabbare 1975 än vad som förutses för 1976 beror bl. a. på skatteunderlagets tUlväxt. Den to­tala lönesuiTtman beräknas öka med 11,5 % jämfört med 18 % 1975. Vidare växer utbetalningarna av kommunalskattemedel till kommuner­na snabbt 1976, vUket begränsar tillväxttakten för de statliga skatte­inkomsterna.

De statliga transfereringarna till socialförsäkringssektorn minskar 1976. Det beror på att finansieringen av kostnaderna för sjukförsäk­ringen ändrades fr. o. m. den 1 januari 1976. Statsbidragsandelen mins­kade från 25 till 15 %. Transfereringarna till hushållen påverkas främst av de höjda barnbidragen fr. o. m. den 1 oktober 1975 samt av det för­bättrade stödet till studerande i arbetsmarknadsutbildning och vuxen­utbildning fr. o. m. årsskiftet 1975/1976. Den snabba ökningen av stats­bidragen till kommunerna beror bl. a. på det extra bidraget om 600 milj. kr. 1976 som ingick i överenskommelsen mellan regeringen och kommunförbunden om en begränsning av den kommunala utdebite­ringen 1976 och 1977.

Subventioneringen över statsbudgeten av livsmedelspriserna samt av bostadsräntorna förklarar en stor del av den kraftiga ökningen av trans­fereringarna till företag 1975 och 1976. Företagstransfereringarna på­verkas 1976 också av utbetalningar avseende stödet till lageruppbygg­nad samt av det utökade stödet till energibesparande åtgärder i närings­livet och inom bostadsbeståndet.

Uppgifterna om den statliga konsumtionen 1974 och 1975 i tabeU 8: 1 överensstämmer helt med nationalräkenskapernas senaste bedöm­ning. Konsumtionen beräknas ha ökat med 5,5 % i volym 1975. Den kraftiga ökningen förklaras bl. a. av att de statUga inköpen av materiel m. m. blev ovanligt stora 1975. Det medför i sin tur att konsumtions-

9    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

130

ökningen 1976 beräknas stanna vid 2 %. Det statliga stödet på bekläd­nadsområdet i form av tidigareläggning av industribestäUningar och ökad statlig lagerhållning beräknas tillsammans med de utökade bered­skapsarbetena stimulera statens konsumtionsefterfrågan 1976. De stat­liga myndigheternas sysselsättningsökning beräknas tUl 3 % 1976. De StatUga investeringarnas utveckling har redovisats och komrnenterats i kapitel 7 samt i sammanfattningen av den reviderade nationalbudgeten.

8.3 Kommunerna

Sedan den preliminära nationalbudgeten för 1976 presenterades har statistiska centralbyrån genomfört två enkäter till kommunerna. Svaren på dessa enkäter ger underlag för en förnyad bedönnning av den kom­munala utvecklingen för 1975 och 1976. Den ena enkäten som tidigare rörde personal- och investeringsutgifterna har fr. o. m. 1976 utvecklats till att omfatta kommunernas totala inkomster och utgifter. Den andra enkäten behandlar kommunernas finansiella tillgångar och skulder andra halvåret 1975. Det i tabell 8: 2 redovisade utfallet för 1974 och den nya bedömningen för 1975 överensstämmer, förutom en korrige­ring för vissa pensionsavgifter, i stort med nationalräkenskaperna.

Kalkylerna över den kommunala sektorns utveckling 1975 är obetyd­ligt annorlunda än vad som presenterades i den preliminära national­budgeten för 1976. Kommunernas finansiella sparande beräknas från 1974 till 1975 ha försvagats med ca 2,5 miljarder kr. till ca 3,2 miljar­der kr. Det finansiella sparandet så som det framkommer enligt den kommunala finansstatistiken visar ett underskott på 2,7 miljarder kr. Differensen mdlan de båda statistikseriernas finansiella sparande är fortfarande betydande, om än inte så stort som för 1974.

Utgiftsöverskottet väntas 1976 bli i storleksordningen 2,3 miljarder kr., vilket skulle motsvara en förbättring av kommunernas finansiella sparande mellan 1975 och 1976 med 900 milj. kr. En ännu kraftigare förbättring förutsågs i den preliminära nationalbudgeten. Den ändrade bedömningen av kommunernas finansiella sparande beror främst på att inkomstökningen 19751976 beräknas bli något mindre än enligt de preliminära kalkylerna. Den kraftigare syselsättningsökningen 1976 bi­drar dessutom till att utgifterna ökar mer än förutsatt.

Kommunernas inkomster beräknas under 1975 ha ökat med 14,5 % och 1976 vänlas en ökning med 17 %. Skatteintäkterna som utgör drygt hälften av de kommunala irikomsterna väntas under 1976 stiga med hela 19 %. Skatternas höga tillväxttakt förklaras bl.a. av att den ge­nomsnittliga kommunala utdebiteringen ökade från 25.23 kr. 1975 till 26.15 kr. 1976.

De totala statsbidragen beräknas 1975 och 1976 öka.med 14 resp. 17%. Den höga ökningstakten under 1976 beror bl.a. på väsentligt ökade statsbidrag till den kommunala barnomsorgen samt de i februari

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

131

Tabell 8: 2 Kommunernas inkomster och utgifter 1974-1976

Exkl. kommunala aktiebolag och stiftelser

Milj. kr.

Förändring, %

1974

1975

1976

1974-1975

1975-1976

Löpande priser

1        Inkomster

56 759

64 920

75 910

14,5

17,0

1.1     Skatter

30153

34 500

41 110

14,5

19,0

1.2    Statsbidrag

16110

18 380

21 470

14,0

17,0

1.2.1 Allmänna statsbidrag

3 935

4 020

4 450

2,0

10,5

1.2.2 Speciella statsbidrag

12 175

14 360

17 020

18,0

18,5

1.3    Övriga inkomster

10 496

12 040

13 320

14,5

10,5

2       Utgifter

57 267

68 030

78 110

18,5

15,0

2.1     Transfereringar

9 637

11 310

13 100

17,0

16,0

2.1.1 TiU hushåll

5 034

5 990

7 120

19,0

19,0

2.1.2 Till socialförsäkrings-

sektorn

1 160

1 340

1480

12,0

10,5

2.1.3 TiU företag

736

850

970

15,5

14,0

2.1.4 Oförddat

2 707

3 140

3 530

16,0

12,5

2.2    Konsumtion

38 637

46 940

54 000

21,5

15,0

2.3     Realinvesteringar

8 993

9 780

11 010

9,0

12,5

3        Saldo (1-2)

-508

-3 110

-2 200

4       Netto av mark- och

fastighetsköp

197

100

100

5        Finansiellt sparande

enligt nationalräken-

skaperna (34)

-705

-3 210

-2 310

6       Finansiellt sparande

enligt kreditmarknads-

statistiska uppgifter

-1 696

-2 735

7        Likviditetsförändring

-987

66

8       Utlåning

517

284

9        Upplåning

1 226

3 085

1974 ärs priser

Konsumtion

38 637

40 800

42 350

5,5

4,0

Realinvestering

, 8 993

8 820

9 080

-2,0

3,0

Anm. 1 Procenttalen är avrundade till närmaste hela resp. halva procent.

Anm. 2 Investeringsuppgifterna avser kommunala myndigheter och affärsverk (inkl. affärsverkens bostadsinvesteringar); investeringar i kommunala bolag och stiftelser ingår ej.

Anm. 3 Allmänna statsbidrag omfattar skattebortfallsbidrag, skatteutiäm-ningsbidrag, särskilt bidrag till kommunerna samt för 1976 ett extra bidrag tiil kommuner och landstingskommuner med 600 milj. kr. Speciella statsbidrag ut­går till bestämda verksamhetsområden.

Källor: Finansdepartementet, konjunkturinstitutet och statistiska central­byrån.

införda nya stimulansbidragen till kommunerna för sysselsättningsska­pande åtgärder. Vidare har kommunförbunden enligt överenskommelse med regeringen rekommenderat primär- och landstingskommuner att under 1976 och 1977 begränsa höjningen av den genomsnittliga kom­ munala utdebiteringen till sammantaget högst 1 kr. Kommunerna er­håller som kompensation ett extra bidrag på 600 niUj. kr, under vart

Prop. 1975/76:150

132

och ett av åren 1976 och 1977.

Den kommunala konsumtionen som utgör den övervägande delen av de samlade kommunala utgifterna beräknas under 1975 ha ökat med hela 21,5 %. Detta är bl.a. betingat av den snabba sysselsättningsök­ningen. Under 1976 förväntas en lugnare tillväxt i pris- och löneutveck­lingen men en fortsatt betydande uppgång i sysselsättningen. Lands­tingen väntas även under 1976 få en kraftigare sysselsättningsutveckling än primärkommunerna.

Enligt kommunenkäten beräknas de kommunala myndigheternas och affärsverkens investeringsvolym under 1976 öka efter flera års svag ut­veckling. Inräknat effekterna av den planerade utbyggnaden inom barn­omsorgen, de stimulanspolitiska satsningarna i form av bl. a. kommu­nala beredskapsarbeten, tidigareläggning av kommunala industribeställ­ningar och ökade anslag för skolbyggen beräknas investeringsvolymen under 1976 öka med 3 %. Detta är en något mera posUiv utveckUng än vad som antagits av konjunkturinstitutet i kapitel 7.

8.4 Socialförsäkringssektorn

Socialförsäkringssektorn är egentligen inte en självständig ekonomisk delsektor. Den är snarare en statistisk konstruktion som svarar mot internationell praxis. Socialförsäkringssektorn består av ett antal för­säkringsformer inom det sociala området. Sektorn omfattar allmän sjuk­försäkring, föräldraförsäkring, yrkesskadeförsäkring, arbetslöshetsför­säkring, folkpensionering inkl. kommunala bostadstillägg till folkpensio­närer, allmän tUläggspensionering och frivillig pensionsförsäkring. Alla dessa försäkringar finansieras helt eller delvis med avgifter. En del av­gifter erläggs av de enskilda hushållen. Men arbetsgivarna svarar nu­mera för den övervägande delen av avgifterna. Sjukförsäkringen, för­äldraförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen och folkpensionerna finan­sieras också i betydande utsträckning över statsbudgeten. För de kom­munala bostadstilläggen till folkpensionärer bär dock kommunerna hela kostnadsansvaret.

Riksdagen beslutade 1974 om förbättrade folkpensionsförmåner. Folk­pensionens grundbelopp höjdes från 90 till 95 % av basbeloppet för ensam pensionär och från 140 till 155 % av basbeloppet för pensionärs­par fr.o.m. den 1 januari 1975. Basbeloppet är f.n. 10 000 kr. Folk­pensionsförmåner för handikappade i form av handikappersättning och vårdbidrag förbättrades den 1 juli 1975. Som en del av 1975 års skatte­omläggning ingick att hushållens sjukförsäkringsavgift slopades. Refor­merna på pensions- och skatteområdena finansierades genom höjningar av arbetsgivarnas socialförsäkringsavgifter till folkpensionering och sjukförsäkring.

En lagstadgad sänkning av den allmänna pensionsåldern tiU 65 år ge-nomfön den 1 juli 1976. Samtidigt förbättras pensionsförmånerna för

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

133

Tabell 8: 3 Socialförsäkringssektorns (exkl. Allmänna pensionsfonden) inkomster och utgifter 1974-1976

Löpande priser

Milj. kr. 1974

1975

1976

Förändr

ing, %

1974-

1975-

1975

1976

1     Inkomster

26 836

31180

37 350

16,0

20,0

1.1 Avgifter

11423

14 330

23 130

25,5

61,5

1.2 Bidrag från staten och

kommunerna

14 602

14 720

12 210'

1.3 Förskott frän statsbudge-

9,5

-16,0

ten avseende sjukförsäk-

ring

521

1 830

1 700

1.4 Ränteinkomster m. m.

290

300

310

3,5

3,5

2     Utgifter

26 619

31450

37 330

18,0

18,5

2.1 Transfereringar till hushåll

25 294

29 960

35 440

18,5

18,5

2.2 Övriga transfereringar

566

570

840

0,5

47,5

2.3 Konsumtion

759

920

1 050

21,0

14,0

3     Finansiellt sparande

217

-270

20

Anm. Procenttalen är avrundade till närmaste hela resp. halva procent. Källor:  Finansdepartementet, konjunkturinstitutet och statistiska central­byrån.

folkpensionärer som saknar ATP eller har låga ATP-belopp. 1976 års skatteomläggning samt de ovan redovisade reformerna på pensions- och sjukförsäkringsområdet inkl. kompensation för ökad sjukfrånvaro finan­sieras till betydande del genom höjda arbetsgivaravgifter. Folkpensions­avgiften höjdes med 2 % till 6,2 % och sjukförsäkringsavgiften med 1 % till 8 % från årsskiftet 1975/1976. Vidare slopades den nuvarande be­gränsningen av avgiftsunderlaget till 7,5 gånger basbeloppet för dessa socialförsäkringsavgifter. ATP-avgiften höjs även 1976, med 0,25 % till 11 %.

Utvecklingen i socialförsäkringssektorn (exkl. Allmänna pensions­fonden) redovisas i tabell 8: 3. Det finansieUa sparandet, dvs. skiUnaden mellan inkomster och utgifter, beräknas uppgå till obetydliga positiva eller negativa tal hela perioden 19741976. De smärre över- resp. un­derskott som redovisas i tabellen utgörs huvudsakligen av saidoföränd­ringar i försäkringskassorna och arbetslöshetskassorna.

Den allmänna tUläggspensioneringen (ATP) har en särställning inom socialförsäkringssektorn. Allmänna pensionsfonden utgör nämligen en helt självständig förvaltningsenhet. Den stora årliga fonduppbyggnaden inom Allmänna pensionsfonden bidrar också till att skilja ut ATP från de övriga trygghetsförsäkringarna. Allmänna pensionsfonden särredo­visas därför i detta avsnitt. Fondens inkomster och utgifter framgår av tabell 8: 4. Redovisningen avser verksamheten under samtliga fyra fond­styrelser. Inkomstöverskottet i Allmänna pensionsfonden beräknas öka både 1975 och 1976 bl. a. tUl följd av den successiva höjningen av ATP-

Prop. 1975/76:150

134

Tabell 8: 4 Allmänna pensionsfondens inkomster, utgifter och placeringar 1974 1976

Löpande priser

Milj. kr.

Förändring, %

1974

1975

1976

1974-1975

1975-1976

1     Inkomster

14 625

16 740

19 820

14,5

18,5

1.1 Avgifter

9 765

10 950

13 100

12,0

19,5

1.2 Räntor m. m.

4 860

5 790

6 720

19,0

16,0

2     Utgifter

4 000

5140

6 860

28,5

33,5

2.1 Transfereringar till hushåll

3 884

5 010

6 720

29,0

34,0

2.2 Konsumtion

116

130

140

3     Finansiellt sparande

10 633

11600

12 960

9,0

11,5

4     Placeringar under året

10 085

11005

9,0

4.1  Utiåning till staten och

kommunerna

2 070

3 237

56,5

4.2 Utlåning till övriga sek-

torer

7 783

7 566

-3,0

4.3 Aktier

232

202

Anm. Procenttalen är avrundade till närmaste hela resp. halva procent. Källor: Allmänna pensionsfonden, finansdepartementet, konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

avgiften dessa år. 1976 beräknas fondtillväxten uppgå tUl ca 13 mUjar­der kr. Allmänna pensionsfondens finansiella sparande kan även ses som fondens nettoutlåningsmöjligheter. Fondökningen utbjuds till aUra största delen på kreditmarknaden. Av tabellen framgår att 1975 placera­des närmare 30 % av fondökningen som utlåning till staten och kom­munema. .Återstående del av fondens utlåning placerades i bostads­sektorn och näringslivet med i stort sett jämn fördelning mellan dessa sektorer. Det är således den större delen av fondens årliga inkomstöver­skott som används för utlåning till sektorer vid sidan av den offentliga sektorn.

Allmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelse startade sin verksamhet 1974. Riksdagen har i år beslutat att ställa ytterligare 500 milj. kr. till fondstyrelsens förfogande för placering i aktier. Vid utgången av 1975 hade drygt 430 milj. kr. av de 500 milj. kr. som tidigare ställts till fondstyrelsens förfogande disponerats för aktieköp.

8.5 Den konsoliderade offentliga sektorn

Som en sammanfattning av de tidigare avsnitten redovisas i detta av­snitt verksamheten i hela den offentliga sektorn. Sektorns sammanlagda efterfrågan på reala resurser för konsumtion och investering beräknas öka med 3 % 1976, se tabell 8: 5. Det är en något långsammare ökning än 1975.

Den offentliga sektorns konsumtion beräknas öka med 3 % i volym 1976. Det är en något långsammare ökning än 1975. Då ökade den med

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

] 35

Tabell 8 :5 Den offentliga sektorns konsumtion och investeringar 1974 1976

Milj. kr. 1976

Volymförändring, %

Värdeföränd­ring, %

1974- 1975

1975-1976

1974-1975

-

1975- 1976

Statlig konsumtion Statlig investering Totalt staten

27 020

3 220

30 240

5,5

-7,5

4,0

2,0 6,5

2,5

19,0

3,0

17,0

13,0 16,0 13,5

Kommunal konsumtion Kommunal investering Totalt kommunerna

54 000 11010 65 010

5,5

-2,0

4,0

4,0 3,0

3,5

21,5

9,0

19,0

15,0 12,5 14,5

Socialförsäkringssektorns konsumtion (inkl. .Allmänna pensionsfonden)

1 190

5,5

2,0

20,0

13,5

Summa offentlig sektor

96 440

4,0

3,0

18,5

14,0

Summa offentlig konsum­tion Sumnia offentlig investering

82 210 14 230

5,5 -3,5

3,0

3,5

20,5

7,5

14.5 13,5

Anm. 1 Procenttalen är avrundade till närmaste hela resp. halva procent.

Anm. 2 Sektoravgränsningarna överensstämmer med dem som tillämpas i tabell 8: 14. I överensstämmelse med nationalräkenskapernas institutionella sektorindelning ingår således inte investeringar i statiiga affärsverk och aktie­bolag samt kommunala aktiebolag och stiftelser. Dessa ingår däremot i de offentliga investeringarna sådana de vanligen presenteras i försörjningsbalansen. Vidare gäller att begreppet statlig konsumtion i försörjningsbalansen även inkluderar socialförsäkringssektorns konsumtion, vilken i detta kapitel sär­redovisas.

Källor: Finansdepartementet, konjunkturinstitutet, riksrevisionsverket och statistiska centralbyrån.

hela 5,5 %. .\ andra sidan är ökningen 1976 snabbare än under början av 1970-talet.

Investeringarna minskade i volym 1975. Under hösten 1975 vidtogs flera åtgärder för att stimulera investeringarna i den offentliga sektorn. Daghem, fritidshem, skolor, vägar, tidigareanläggning av statliga byg­gen och industribeställningar, arbetsmiljöinsatser inoiu statliga affärs­verk och upprustning av samlingslokaler ingick bland investeringsprojek­ten. Den sammanlagda effekten på de offentliga investeringarna 1976 har beräknats till ca 700 milj. kr. I samband med att budgetpropositio­nen presenterades i januari 1976 fullföljdes detta med ytterUgare stimu­lanser. Statliga byggnadsinvesteringar för ca 300 milj. kr. tidigardades. Ytterligare 300 milj. kr. anvisades för beredskapsarbeten, bl. a. för väg­byggande. Skolbyggnadsramen höjdes med 100 milj. kr. Dessa åtgärder har bidragit till den omsvängning i de offentiiga investeringarna som förutses för 1976. En volymuppgång på 3,5 % framstår nu som trolig. Detta är emellertid en något lägre ökning än den som beräknades i den preliminära nationalbudgeten. Denna nedrevidering av volymutveck­lingen beror huvudsakligen på att prisökningen på byggnadsinveste­ringar under slutet av 1975 blev större än väntat.

Prop. 1975/76:150

136

Den offentliga sektorn svarar för en betydande del av den totala efterfrågan. Sektorns konsumtion och investeringar motsvarar närmare 1/3 av bruttonationalprodukten. Förändringar i konsumtionen och in­vesteringarna har därför stor betyddse för produktionens och syssel­sättningens utveckling. Den offentiiga verksamhetens betydelse för­stärks av att importinnehållet i den offentliga konsumtionen är lågt. Stimulanser och åtstramningar kommer därmed att i särskilt stor ut­sträckning påverka den inhemska utvecklingen. I avsnitt 8.6 redovisas en beräkning av de effekter på ekonomin som bl. a. förändringarna i den offentliga sektorns efterfrågan har.

För att få en samlad bUd av den offentiiga sektorns inverkan på eko­nomin måste man även ta hänsyn till skatter, transfereringar m. m. I tabell 8: 6 redovisas inkomsterna och utgifterna för den konsolide­rade offentiiga sektorn. Konsolideringen innebär att alla transaktioner mellan de tre sektorerna har eliminerats. Tabellen visar alltså bara transaktioner mellan den offentliga sektorn som helhet och resten av ekonomin. Allmänna pensionsfonden ingår iiUe i tabell 8:6. Huvud­delen av fondens stora årliga fonduppbyggnad lånas ut igen till den

Tabell 8: 6 Den konsoliderade offentliga sektorns (exkl. Allmänna pensionsfon­den) inkomster och utgifter 1974 1976

Löpande priser

Milj. kr. 1974

1975

1976

Förändr

ing, 7o

1974-

1975-

1975

1976

1        Inkomster

114 336

133 970

161 740

17,0

20,5

1.1     Skatter

86 630

100 660

117 770

16,0

17,0

1.2    Avgifter

11423

14 330

23 130

25,5

61,5

1.3    Övriga inkomster

16 283

18 980

20 840

16,5

10,0

2        Utgifter

121 437

144 420

170 500

19,0

18,0

2.1     Transfereringar

50 466

60 760

74 500

20,5

22,5

2.1.1 Till hushåll m.m.

37 313

43 370

51450

16,0

18,5

2.1.2 TiU företag inkl. hvs-

medels- och bostads-

subventioner

5 240

7 520

11 480

43,5

52,5

2.1.3 Till internationell verk-

samhet

1 494

2 100

2 700

40,5

28,5

2.1.4 Oförddat

6419

7 770

8 870

21,0

14,0

2.2    Konsumtion

59 494

71 780

82 070

20,5

14,5

2.3     Realinvestering

11 689

12 560

14 230

7,5

13,5

2.4    Korrigeringspost m. m.

-212

-680

-300

3

FinansielU sparande

-7 101   -10 450     -8 760

4

Över statsbudgeten finansierad utlåning

m.m.

3 678        4 710        5 350    28,0

13,5

Anm. 1 Procenttalen är avrundade till närmaste hela resp. halva procent. Aitm. 2 Korrigeringspost m. m. innefattar korrigeringsposten i tabeU 8: 1 samt kommunernas nettoköp av mark och fastigheter. Källa: Finansdepartementet.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

137

privata sektorn. Allmänna pensionsfondens finansiella överskott avräk­nas därför inte mot underskottet i finansiellt sparande hos den övriga delen av den offentliga sektorn.

Inkomstema för den konsoliderade sektorn beräknas öka mer än ut­gifterna 1976. Därmed minskar underskottet i det finansiella sparandet med 2 miljarder kr. Det är en något större minskning än den som kunde beräknas i den preliminära nationalbudgeten. Både statens och kom­munernas underskott väntas minska något 1976. Underskottet för den offentiiga sektorn kan beräknas tUl 8,8 miljarder kr. 1976.

Vid en bedömning av den offentliga sektorns upplåningsbehov bör förutom det negativa finansiella sparandet även statens utiåning be­aktas. Upplåningsbehovet påverkas på samma sätt av en utlånings­ökning, t. ex. i form av bostadslån och studiestöd, som av en försämring av det finansiella sparandet. Den utiåning som finansieras över stats­budgeten beräknas 1976 överstiga 5 miljarder kr.

Vilka effekter på ekonomin sektorns upplåning kan få via kreditmark­naden är svårt att precisera. Sambanden mellan kreditmarknaden och den reala ekonomin är mycket svåröverskådliga. Tillgången på finan­siella resurser kan emellertid utgöra en restriktion för den ekonomiska politiken. Det sammanhänger bl. a. med institutionella förhållanden på marknaden för långfristiga krediter. Ett stort underskott i det finansiella sparandet kan, vid bl. a. givet behov av långfristig bostadsfinansiering, leda till oönskade balansbrister mellan olika lånemarknader. De kan i vissa lägen inverka negativt på bl. a. konjunkturutvecklingen.

8.6 Beräkning av finanspolitiska effekter

Metod

Under de senaste åren har en enkel modell använts i nalionalbudget-arbetet för att belysa de samlade finanspolitiska effekterna inte bara av statsbudgetens förändringar, utan även av förändringar i kommunernas och socialförsäkringssektorns inkomster och utgifter. Fr. o. m. national­budgeten 1974 beräknas de finanspolitiska effekterna med hjälp av en i förhållande till tidigare år något modifierad modell.1 Analysen tar sin utgångspunkt i förändringarna från föregående år i konsumtion, investe­ringar, transfereringar, skatter samt övriga inkomster i de tre delsekto­rer som ingår i den totala offentliga sektorn. Beräkningarna visar dessa förändringars effekter på bruttonationalprodukten. I kalkylerna tas en­dast hänsyn tiU de effekter som kommer till uttryck under prognos­året. Kvarstående effekter av förändringar i den offentliga sektorns verksamhet under föregående år beaktas inte heller.

Modellen är en real modell i den meningen att utgångspunkten ut-

1 Modellen är statisk och liknar i sina huvuddrag den som redovisats av Bent[REDACTED_EFTERNAMN] i Fiscal Policy in Seven Countries 19551965 (OECD).

Prop. 1975/76:150

138

görs av förändringar uttryckta i fasta priser, vilka ställs i relation tiU bruttonationalprodukten i fasta priser. Modellen kan således inte an­vändas för exempelvis en bedömning av de effekter på bruttonational­produkten som de nominella förändringarna i den offentliga sektoms inkomster och utgifter kan ha via kreditmarknaden. Den offentliga sek­torns direkta efterfrågan i form av konsumtion och investering betrak­tas i modellen som en direkt effekt på bruttonationalprodukten. Med indirekta effekter avses de effekter som förändringarna i de olika del­posterna i den offentiiga sektorns inkomster och utgifter ger upphov till via hushållens och företagens efterfrågan. Exempelvis betraktas den stimulerande effekt som ökade transfereringar till hushållen har på bruttonationalprodukten som en indirekt effekt. Likaså är den åtstra­mande effekt som ökade skatter har en indirekt effekt.

De sektoravgränsningar som har valts för modellberäkningarna skil­jer sig något från redovisningen i tidigare avsnitt i detta kapitel. Investe­ringar i statliga affärsverk samt i statliga och kommunala bolag och stiftelser betraktas i detta sammanhang som ingående i den offentliga sektorns utgifter. Däremot inräknas inte bostadsbyggandet i den offent­liga sektorn, eftersom bostadsinvesteringarna inte längre kan sägas ut­göra ett styrmedel i deii ekonomiska politiken på samma sätt som var fallet under 1960-talet. Även investeringsfonderna har hålUts utanför modellen. Ekonomisk-poUtiska åtgärder, som direkt inriktas mot den privata sektorns konsumtion och investeringar, registreras i effektbe­räkningarna endast med utgångspunkt från i vilken utsträckning åtgär­derna påverkar den offentliga sektorns inkomster och utgifter.

Förändringar i olika delposter av de offentliga inkomsterna och ut­gifterna ger skilda effekter på samhällsekonomin. Genom att göra an­taganden om bl. a. de marginella konsumtions- och importbenägenhe-terna tas i modellen hänsyn tUl detta förhållande. Till grund för effekt­beräkningarna ligger således bedömningar av dels importbenägenheter-na för privat konsumtion samt för offentlig konsumtion och investering, dels hushållens konsumtionsbenägenhet vid olika slags inkomster. Det aktuella konjunkturläget liksom även efterfrågeökningarnas samman­sättning påverkar de marginella importbenägenheternas storlek. För 1975 och 1976 har det bedömts rimUgt att räkna med en marginell im­portbenägenhet för privat konsumtion på 0,35. Importbenägenheterna för offentlig konsumtion och investering har uppskattats tiU lägre tal än för privat konsumtion. Hushållens marginella konsumtionsbenägen­het har för både 1975 och 1976 förutsatts vara 0,7. Det har emeUertid ansetts befogat att räkna med en lägre marginell konsumtionsbenägen­het (0,6) för inkomster som härrör från tiUfälliga transfereringar och en något högre (0,8) för inkomster från permanenta transfereringar. De marginella konsumtionsbenägenheter hos hushållen som ingår i model­len avser, som tidigare framhållits, endast att avspegla den konsum-

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

139

tionsökning som inträffar under prognosäret. Bedömningarna av kon­sumtions- och importbenägenheter är desamma som vid beräkningarna i den preliminära nationalbudgeten.

Med de antaganden om import- och konsumtionsbenägenheter som redovisas ovan erhålls ur modellen värden på ett antal multiplikatorer. Med tillämpning av dessa multiplikatorer kan den totala effekten på bruttonationalprodukten av förändringar i den offentliga sektorns verk­samhet räknas fram. För några av de viktigaste variablerna redovisas multiplikatorerna nedan.

Byggnadsinvesteringar

1,5

Maskininvesteringar

1,2

Offentliga löner

1,7

Övrig offentlig konsumtion

1,4

Permanenta transfereringar till hushåll

0,9

Tillfälliga transfereringar till hushåll

0,7

Direkta skatter

0,8

Indirekta skatter

0,9

Resultat

I tabell 8: 7 redovisas effekten på bruttonationalprodukten av för­ändringar i den offentliga sektorns inkomster och utgifter. Den offent­liga sektorns inverkan på samhällsekonomin var kraftigt stimulerande 1975. Ineinot 2 % av bruttonationalprodukten 1975 förklaras av för­ändringar av den offentliga verksamheten 19741975. Statens direkta efterfrågan i form av konsumtion och investeringar svarade därvid för 0,3 %. De statiiga inköpen förklarar huvuddelen av denna effekt. De indirekta skatterna svarade sammanlagt för 0,1 %. Kommunernas posi­tiva effekter på ekonomin har beräknats tUl drygt 1 % av bruttonatio­nalprodukten. Det är framför allt den kraftiga ökningen av kommu­nernas sysselsättning 1975 som ger denna stimulerande effekt.

I den preliminära nationalbudgeten beräknades den samlade effekten av verksamheten i den offentliga sektorn 1976 till 0,7 % av brutto­nationalprodukten. De nya beräkningar som presenteras här antyder att stimulansen blir svagare. Nedrevideringen förklaras bl. a. av att den offentliga konsumtionen och de offentliga investeringarna blev större 1975 än vad som då kunde beräknas. Utgångsnivån för förändringarna 19751976 är därför högre och förändringarnas storlek följaktligen mindre enbart av detta skäl. Andra faktorer som bidragit tUl nedrevi­deringen är att skatteinkomsterna 1976 nu beräknas bli högre och att investeringsvolymens ökning 19751976 nu beräknas bli något lägre till följd av bl. a. en snabbare prisutveckling på byggnadsinvesteringar­na under andra halvåret 1975.

Den kommunala konsumtionen och de kommunala investeringarna ökar med sammanlagt 3,5 % 1976. Den stimulerande effekt detta har motvägs till största delen av de åtstramande indirekta effekter som

Prop. 1975/76:150

140

Tabell 8: 7 Finanspolitiska effekter 1975 och 1976

Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser

1975

1976

Staten: direkt efterfrågan indirekt effekt

0,3 0,1

0,2 -0,2

totalt

0,4

0,0

Kommunerna: direkt efterfrågan indirekt effekt

0,5 0,6

0,6 -0,4

totalt

1,1

0,2

Socialförsäkringssektorn inkl. Allmänna pensionsfonden

0,4

0,0

Totalt

1,9

0,2

Källa: Finansdepartementet.

följer bl. a. av de kraftiga kommunala skattehöjningarna. Kommuner­nas stimulerande inverkan på ekonomin blir därför avsevärt mindre 1976 än 1975. Kommunernas finansiella sparande förbättras nämligen med ungefär 1 miljard kr. 1976. Det försvagades med 2,5 mUjarder kr. 1975.

Statens direkta efterfrågan svarar för en svag positiv effekt 1976. De kraftigt ökade transfereringarna i form av bl. a. subventioner av bostadsräntor och lagerstöd har en kraftigt stimulerande inverkan 1976. Denna positiva effekt motvägs emellertid av bl. a. ökade skatteinkoms­ter. Socialförsäkringssektorn beräknas ha en positiv inverkan på sam­hällsekonomin 1975 men vara neutral 1976.

Effekterna av investeringsfonderna ingår inte i beräkningarna. 1974 kompletterades investeringsfonderna för konjunkturutjämning med ar­betsmiljöfonder och särskilda investeringsfonder. Ianspråktagandet av dessa fonder bör ha en klart stimulerande effekt 1976. Inte heUer har effekten av investeringsavdraget för maskininvesteringar fullt ut kunnat beaktas. Statens skatteinkomster påverkas först fr. o. m. 1977 av detta avdrag. Det innebär att den statUga finanspolitikens totala effekter på bruttonationalprodukten 1976 underskattas i beräkningarna.

Vid tolkningen av resultaten för 1975 och 1976 bör man dessutom ha i minnet att sparandet ökade kraftigt inom den privata sektorn un­der 1975. Vid beräkningarna har däremot förutsatts konstanta sparbe-nägenheter under de båda åren, vilket kan innebära att en del av den kraftiga effekt som redovisats för 1975 inte materialiserats i form av en effektiv efterfrågan under detta år ulan i stället fångats upp av ett ökat sparande. Det ligger då nära till hands att förutsätta att dessa effekter - helt eller delvis i stället kommer till uttryck under 1976.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

141

9    Kreditmarknaden

Kreditpolitiken måste 1975, liksom under 1974, utformas med till­börlig hänsyn till obalansen i varu- öch tjänstetransaktionerna med ut­landet. Så länge de expansiva tendenserna inom produktion och syssel­sättning bibehöll tillräcklig styrka var kfeditpolitiken entydigt inriktad på inhemsk kreditbegränsning samt relativt hög räntenivå. Syftet med denna politik var att på kort sikt genom utländsk upplåning täcka by--tesbalansunderskottet samt möjliggöra en viss återuppbyggnad av lan­dets valutareserv. På längre sikt var syftet att kreditpolitiken skulle ge industrin möjligheter att finansiera sin fortsatta utbyggnad av produk­tionskapaciteten. I och med att produktionens tillväxttakt avtog under loppet av 1975 fick kreditpolitiken även till uppgift att skapa utrymme för en kreditgivning, som gav möjligheter till produktion på lager. Kre­ditpolitiken kom utifrån dessa fömtsättningar att hållas relativt stram samtidigt som den i ökad utsträckning inriktades på att tillgodose in­dustrins finansieringsbehov genom upplåning både utomlands och på den svenska kreditmarknaden.

I linje med denna omsorg om kredittUlförsdn till näringslivet vidtogs i april 1975 åtgärder för att vidga den svenska kapitalmarknaden. Rän­tesatserna vid emission av bostads-, kommun- och industriobligationer höjdes då med en procentenhet vid oförändrat diskonto varigenom pla­ceringar i obligationer och långfristiga lån kom att framstå soni mer attraktiva. I augusti 1975 sänktes diskontot från 7 till 6 %. Den långa räntan hölls därvid oförändrad, vilket således ytterligare vidgade margi­nalen mellan korta och långa räntan och innebar ett fortsatt stöd tiU den förda kapitalmarknadspolitiken. Denna diskontosänkning kunde komma till stånd tack vare en nedgång i räntenivåerna utomlands samt en för­bättrad valutaställning.

För banksystemet innebar kreditpoUtiken krav på återhållsamhet. Inom det utrymme, som erbjöds uppmanades bankerna att tillgodose industrins behov. Under året uppjusterades visserUgen affärsbankernas tak för övrig utlåning och i augusti slopades detta helt, men kredit­politiken innehöll ett selektivt inslag. Det ökade utrymmet var sålun­da avsett för industriföretagens utbyggnad av produktionskapacitet samt produktion på lager.

Den förda kreditpolitiken ledde bl. a. till ett kraftigt överskott i ka­pitalbalansen, som mer än väl täckte underskottet i bytesbalansen. Va­lutareserven kom härigenom att öka med 5,3 miljarder kr. under 1975 (diagram 9: 1). Även åtgärderna att vidga den svenska kapitalmarkna­den skapade ökat utrymme för framför allt industrins finansiering. In­dustrins obligations- och förlagslåneemissioner uppgick 1975 tiU 2,6 mU­jarder kr., vilket var ungefär dubbelt så mycket som året innan. Också

Prop. 1975/76:150

142

Diagram 9:1 Valutareserven 19721976

Milj. kr. Stockuppgifter vid slutet av varje månad

13 000

110001-

9 000

7000

5 000

1972 Källa: Riksbanken.

1973

1974

1975

1976

upplåningen via de industrifinansierande mellanhandsinstituten ökade markant. Privatpersoner, företag och fonder visade ett ökat intresse för placeringar i obligationer och förlagslån. Utiåningstaket för affärsban­kerna resulterade fram tiU sommaren 1975 i en dämpad tillväxt i affärs­bankernas utestående krediter. Efter hävandet av utlåningstaket i augusti blev affärsbankemas övrigutiåning mycket expansiv under senare delen av året (diagram 9: 2). Denna utlåningsexpansion gick dock trots riks­bankens rekommendationer till större dd till andra låntagare än in­dustrin.

Inriktningen av kreditpolitiken från senare delen av 1975 bibehölls i början av 1976 och kännetecknades sålunda av diskontosänkning, över­vakning av bankernas utiåningsexpansion samt selektiva inslag. Banker­na uppmanades att dämpa sin utlåningstakt, som blivit mycket hög i slutet av 1975. Försvagningen i det svenska konjunkturläget motiverade en ytterligare diskontosänkning från 6 till 5 1/2 % med verkan fr. o. m. den 30 januari 1976. Nedgången av räntenivån utomlands och det fort­satta valutainflödet skapade utrymme för denna åtgärd. Genom att den långa räntan ej sänktes vidgades ytterligare marginalen mellan den korta och långa räntan. Detta var ett fortsatt led i politiken att öka tUlförsdn av långa krediter, i första hand till industrin.

Inflödet av utiändska valutor samt ett stoit statligt budgetunderskott bidrog till en likviditetsökning i banksystemet. I enlighet härmed an­passades fr. o. m. mars likviditetskraven för samtliga bankinstitut utom Sparbankernas Bank och Föreningsbankernas Bank. För de tre största affärsbankerna höjdes kravet från 36 till 37 %, för Götabanken från 32 till 33 % och för provinsbankerna från 28 tiU 29 % att gälla fr. o. m. mars 1976. För sparbanker och föreningsbanker höjdes kravet från 24

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

143

Diagram 9: 2 Affärsbankernas utestående krediter till övriga ändamål exkl.

bostadsbyggnadskrediter 1971;1976

.

Procentuella 12-månadersförändringar

1971

1972

1973

1974

1975

1976

Källa: Riksbanken.

till 25 % att gälla först fr. o. m. december 1976. Kraven beräknas för hela banksystemet ge utrymme för en utlåningsexpansion på 12 % under 1976, dvs. något lägre än som uppnåddes under loppet av 1975. Utbudet på kapitalmarknaden väntas emellertid växa.

9.1 Likviditetsutvecklingen

Penningmängden

Penningmängden, omräknad med häns)'n till prisutvecklingen ökade i en relativt svag takt under 1975 (diagram 9: 3). Denna tillväxt hade under 1974 föregåtts av en viss reducering i samhällsekonomins totala likviditet omräknad i fasta priser.

Nominellt ökade penningmängden med 19,2 miljarder kr. 1975 mot 13,8 miljarder kr. året dessförinnan (tabell 9: 1). Den kraftiga stegringen i penningmängdens tillväxt berodde framför allt på valutareservens kraf­tiga oinsvängning från ett utflöde på 3,3 miljarder kr. 1974 till ett in­flöde på 5,3 miljarder kr. 1975. Även bankernas utlåning till allmän­heten samt deras värdepappersförvärv bidrog till den större penning-luängdsökningen 1975 än 1974. Stora utbetalningar från investerings-och arbetsmiljökonton i riksbanken fick en utökande effekt på penning­mängden under senare delen av 1975, men dessförinnan hade än större inbetalningar på dessa .konton skett under tidigare delen av .1975. Den indragande effekten blev sålunda större 1975 än 1974. Påverkan från

Prop. 1975/76:150

144

Diagram 9: 3 Penningmängden hos allmänheten 19691976

Miljarder kr. Stockuppgifter vid slutet av varje månad i fasta priser, säsong­rensade data. Medelpriser 1968=100

110 100

y\

/]

f\

-sT

N

90 80

r

\v

k"

f

1969

1970

1971

1972

1973

1974

1975

1976

Anm. Penningmängden definieras som allmänhetens sedelinnehav samt in­låning i bankinstituten. Källa: Konjunkturinstitutet.;

statens budgetpolitik var ungefär densamma under 1974 och 1975.

Sätts den totala penningmängden i relation till bruttonationalproduk­ten i löpande priser erhålls en kvot, som kaUas för real likviditet. Be­räknad som årsmedeltal blev den lägre 1975 än 1974, men den hade en fallande trend en stor del av 1974 och en stigande hösten 1975.

Likviditetsutvecklingen inom vissa sektorer

Den ovan beskrivna utvecklingen av penningmängden kan analyseras sektorvis. Under framför allt andra halvåret 1975 byggdes en betydande

Tabell 9:1    Penningmängden hos allmänheten 1973-1975

Milj. kr.

1973

1974

1975

Penningmängden hos allmänheten.

ökning

17 783

13 777

19 255

Tillskott genom:

Valutareservens förändring

3 884

-3 292

5 262

Statens utgiftsöverskott

6 150

10 721

11461

Statens upplåning utanför bankerna ()'

-4 729

-4 862

-5 783

Medel på investerings- och arbetsmiljö-

konto i riksbanken ()'

-194

-1040

-2 186

Övriga riksbankstransaktioner

-705

-670

-724

Bankernas utlåning till allmänheten

10 003

11917

13 509

Bankernas nettoförvärv av hypoteks-

obligationer och mdlankrediter

3 899

3 178

4 214

Bankerna, diverse

-525

2 175

-6 498

Summa

17 783

13 777

19 255

' Tecknet () innebär, att förändringen i posten i fråga har erhåUit omvänt tecken.

Källa: Riksbanken.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

145

Diagram 9: 4 Industrins likviditetsutveckling 19691975

Milj. kr. 12-månadersflöde

1969

1970

1971

1972

1973

1974

1975

Anm. Med likvida medel menas kassa-, bank-, postgirotillgodohavanden, kortfristiga penningplaceringar samt icke-utnyttiad checkräkningskredit. Upp­gifterna avser industriföretag med fler än 200 anställda.

Källor: Konjunkturinstitutet och statistiska centralbyrån.

likviditet inom ekonomin upp. Likviditetsökningen återfanns inom hus­hålls- och företagssektorerna. Företagens likvida tUlgångar i form av banktillgodohavanden växte mycket påtagligt under senare delen av 1975. Detta bestyrks av statistiska centralbyråns statistik över utveck­lingen av de större Industriföretagens likvida medel (diagram 9: 4). Denna kraftiga likviditetsökning kunde komma till stånd tack vare en omfattande upplåning både i Sverige och utomlands. Betydande inkomst­ökningar tillsammans med hög sparkvot innebar en fortsatt stark ökning av hushållens banktillgodohavanden.

Bankernas likviditet

Affärsbankernas likviditet kom att öka väsentiigt under 1975 (tabell 9: 2). Affärsbankernas likvida tillgångar i form av nettofordringar mot staten, riksbanken (exkl. kassakravsmedd) och utländska banker kom under 1975 att öka med 7,6 miljarder kr. mot en nedgång på 5,3 mil­jarder kr. 1974. Dessa bankers förvärv av bostadsobligationer uppgick till 2,6 miljarder kr. 1975 mot 2,3 miljarder kr. 1974. Särskilt under andra halvåret kom likviditetssituationen i banksystemet att lätta vä-

10    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 1

Prop. 1975/76:150

146

Tabell 9:2 Bankernas likvida tillgångar 1973-1975

Milj. kr., nettobelopp

1973

1974

1975

Påverkande faktorer

3   884

 6 150

4 729

-3 292

10 721

-4 862

5 262 11461

-5 783

1227

-1939

-2 807

-194

-214

-104

-826

-949

-106 -705 3 073

-3 795

-670

-4 877

-1 133 2 496 -724 7 719

-62

-2 640

2 194

-850

-3 515

3 073

79 3 661 2 828

192

638

-5 325

250 2 039 7 556

3481 -653

376 -4 949

-475 7 081

Total valutareserv

Statens utgiftsöverskott

Statens upplåning utanför bankerna ()'

Allmänhetens innehav av sedlar och mynt (-Y

Medel på investeringskonto i riks­banken ()'

Medel på arbetsmiljökonto i riks­banken ()'

Medel på särskilda investeringskonton i riksbanken ()'

Kassakvotsmedel i riksbanken ()'

Övriga riksbankstransaktioner

Summa (1)-I-(2)

Affärsbankernas likvida tillgångar

Korta nettofordringar på riksbanken

Korta nettofordringar på riksgälds­kontoret

Korta nettofordringar på utiändska banker

Statsobligationer

Summa (1)

Korta nettofordringar på övriga kredit­institut

Summa

Sparbankernas och föreningsbankernas

likvida tillgångar

Korta nettofordringar på riksbanken

98

63

9

Korta nettofordringar på riksgälds­

kontoret

-8

212

-114

Statsobligationer

155

173

268

Summa (2)

245

448

163

Korta nettofordringar pä övriga kredit­

institut

925

-246

664

Summa

1 170

202

827

' Tecknet () innebär, att förändringarna ifråga har erhållit omvänt tecken. Anm. Affärsbankernas kassakvotsmedel är ej medräknade i deras likvida tillgångar. Källa: Riksbanken.

sentligt. Bakom denna utveckling 1975 låg till övervägande delen de snabba kastningarna i valutaflödena. Under första halvåret ägde dock en påtaglig likviditetsindragning rum i samband med stora inbetalning­ar på investeringsfonds- och arbetsmiljökonton i riksbanken samt ge­nom statens upplåningspolitik. Under andra halvåret började utbetal­ningarna från dessa konton, vilket innebar stora likvidiletstillskott detta halvår. Dessa utbetalningar kom dock för året som helhet att under­stiga inbetalningarna.

I början av november 1975 sänktes kassakravet för affärsbankerna från 5 till 2 %  samtidigt som likviditetskraven skärptes. Härigenom

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

147

föranleddes bankerna att öka sina obligationsinnehav. Redan tidigare under hösten hade de gjort relativt stora placeringar i statsobligationer. I samband med sänkningen av kassakravet emitterades två korta stats­obligationslån, som till mycket stor del placerades hos affärsbankema. Vid utgången av december 1975 uppgick den genomsnittliga likvidi­tetskvoten för samtliga affärsbanker tiU 43,1 %, vilket var flera procent­enheter över kravet.

9.2 Kreditinstitutens utlåning

Kreditströmmarna på den inhemska organiserade kreditmarknaden växte jämfört med 1974 med 5,2 mUjarder kr. under 1975 tiU 43,5 mil­jarder kr. (tabell 9: 3). Ökningen föU på näringslivet (som i kreditmark-nadsstatistiken inkluderar även hushållen) medan kredUgivningen till staten, kommunerna och bostadssektorn var i stort oförändrad 1975. Affärsbankernas kreditgivning expanderade 1975 med 9,6 miljarder kr. till 15,6 miljarder kr. Under första halvåret var kassalikviditeten an­strängd, varför statsobligationer avyttrades. Affärsbankernas kassamäs­siga beredskap upprätthölls under denna del av året i stället av ett väx­ande skattkammarväxdinnehav. Detta fortsatte att tUlta i snabb takt under andra halvåret och kom tillsammans med ett ökat statsobligations­innehav till följd av ett minskat riksbanksberoende och en förbättrad likviditetsställning att svara för den kraftiga tillväxten i kreditgiv­ningen till staten 1975.

Affärsbankernas kreditgivning till bostadssektorn var endast några hundra mUj. kr. lägre 1975 än 1974. Avlyften ökade avsevärt 1975 och blev lika stora som utbetalningarna detta år. De utestående bostadsbygg­nadskrediterna blev i det närmaste oförändrade 1975 jämfört med en ökning med 1,2 miljarder kr. 1974.

Inte bara affärsbankernas kreditgivning till staten utan även till nä­ringslivet växte påtagligt under 1975. För näringslivets del låg ökningen hdt under andra halvåret, medan första halvåret uppvisade en nedgång i kreditgivningen. Denna tendens speglar utvecklingen av affärsbanker­nas direkta lån till näringslivet. Diagram 9: 2 över procentueUa 12-må­nadersförändringar i affärsbankernas utestående krediter visar också denna utvecklingslinje. Slopandet av utlåningstaket i augusti 1975 följ­des av en mycket kraftig expansion i affärsbankernas direkta lån, trots den höjning som samtidigt vidtogs av likviditetskvoten, en åtgärd som syftade till att binda en del av bankernas ökade likvida tillgångar. Av den stora kreditgivningen under andra halvåret torde en icke oväsent­lig del ha gått till privatpersoner, vilket Svenska Bankföreningens kredit­analys tyder på. Av kreditgivningen under första halvåret utgjorde en förhållandevis stor del krediter till industrin.

Sparbankernas totala kreditgivning ökade med 400 milj. kr. 1975.

Prop. 1975/76:150

148

Tabell 9:3   Kreditmarknaden under 1974 och 1975

Milj. kr., nettobelopp

Långivare

Låntagare

Staten

Kommu­ner

Bostäder

Närings­liv

Summa

1974

Riksbanken

8 341

6

71

8 418

Affärsbanker

-2 880

260

2 750

5 935

6 065

Sparbanker och förenings-

banker

385    

- 111

1 800

3 899

5 973

Enskilda försäkrings-

inrättningar

1 176

47

2 172

2 046

5 441

Offentliga försäkrings-

inrättningar'

1 525

645

3 594

3 050

8 814

Allmänheten

2 174

91

188

1084

3 537

Summa

10 721

938

10 504

16 085

38 248

1975

Riksbanken

333

45

378

Affärsbanker

5 198

-73

2 394

8115

15 634

Sparbanker och förenings-

banker

154

104

1 455

5 194

6 907

Enskilda för-säkringsinrätt-

ningar

663

91

2 528

2 450

5 732

Offentliga försäkringsinrätt-

ningar»

2 506

709

3 220

3 360

9 795

Allmänheten-

2 607

218

224

1 979

5 028

Summa

11461

1049

9 821

21143

43 474

' Exkl. återlån samt exkl. förvärv av utländska obligationer och bankers för­lagsbevis. '' Inkl. investeringsbankens kortfristiga placeringar. Källa: Riksbanken.

Det var framför allt deras reverslån till näringslivet som växte i snabb takt under andra halvåret. Föreningsbankernas kreditgivning 1975 var ca 1/2 miljard kr. större än 1974, varav merparten gick till jordbruket.

De enskilda försäkringsinrättningarnas totala nettoplaceringar på den svenska kreditmarknaden belöpte sig till 5,7 mUjarder kr. 1975, vilket var 300 mUj. kr. mer än 1974. Det var särskUt deras kreditgivning i form av obligationer tiU bostadssektorn och näringslivet som ökade. Däremot blev placeringarna i statsobUgationer mindre 1975 än 1974.

Kreditgivningen från Allmänna pensionsfondens tre första fonder väx­te med drygt 1 miljard kr. 1975 till 9,6 miljarder kr. Denna ökning kun­de helt hänföras till en snabbare fondtillväxt detta år jämfört med 1974. Fondens återlån, lån till banker och upplåning i banker utvecklades i sådan takt att kreditgivningen ökade i samma takt som tillväxten i fond­ökningen. Det var framför allt fondens placeringar i statsobligationer som tilltog 1975, men även fondens kreditgivning till näringslivet. Där­emot avtog placeringarna hos bostadssektorn. Den fjärde fondens aktie­förvärv skUde sig 1975 ej markant jämfört med 1974.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

149

9.3 Den sektorvisa upplåningen

Statens budgetunderskott uppgick 1975 till 11,5 miljarder kr., vUket var 740 milj. kr. mer än 1974 (tabeU 9: 4). Statens upplåning på mark­naden utanför bankerna ökade med ungefär samma belopp, innebärande att i stort sett hiilften av det statiiga upplåningsbehovet täcktes genom upplåning på denna marknad. Den tidigare förskjutningen av statsskulds­politiken i långfristig riktning accentuerades väsentligt 1975. Statens nettoupplåning i form av räntebärande långa obligationer, premie- och sparobligationer växte från 5,6 miljarder kr. 1974 tiU 8,9 mUjarder kr. 1975. I slutet av året emitterade staten två korta obUgationslån. Då samtidigt ett tidigare emitterat kortfristigt obligationslån förföll tiU be­talning kom statens nettoupplåning genom korta obligationslån att öka endast obetydligt 1975.

Kominunernas finansiella sparande beräknat dds frän sektorns in­komster och utgifter, dels från dess finansiella tUlgångar och skulder skiljer sig markant åt för 1974 och 1975. Detta avsnitt bygger på upp­gifter från kreditmarknadsstatistiken. Under 1975 försämrades kom­munernas finansiella sparande med drygt 1 miljard kr. (tabell 9: 5). Ök­ningen i kommunernas utgiftsöverskott möttes 1975 helt med en ökad upplåning. Kommunerna lånade så mycket 1975 att likviditeten ej drogs ned detta år. Kommunernas totala upplåning blev närmare 2 miljarder kr. större 1975 an 1974 och uppgick till ca 3 miljarder kr., varav 1,2 mUjarder kr. utgjordes av upplåning utomlands.

Kommunernas upplåning på den inhemska kreditmarknaden var 1975 lika stor som 1974 och stannade runt 1 miljard kr. Upplåningsmönstret skiftade dock något. Kommunernas upplåning på kapitalmarknaden växte 1975, medan deras bankkrediter ökade i en lägre takt detta år jämfört med 1974. Dessutom förekom upplåning på marknaden utanför den organiserade kreditmarknaden.

Tabell 9:4    Statens budgetutfall samt uppläningsformer 1973-1975

Milj. kr., nettobelopp

1973

1974

1975

Budget utfaU (netloutgift )

-6 150

-10 721

-11461

Upplåning (ökning -I-)

Skattkammarväxlar och kortfristig

upplåning

-3411

3 969

1 199

Korta obligationer

3 989

950

1 105

Länga obligationer

3 162

3 645

6 703

Premieobligationer

800

1450

1 575

Sparobligationer

671

469

630

Övrigt

939

238

249

Summa

6150

10 721

11461

Anm. För att få överensstämmelse mellan budgetutfallet och förändringen i statsskulden har statsverkets och riksgäldskontorets kassatransaktioner dragits bort frän skattkammarväxlar och kortfristig upplåning.

Källor: Riksbanken och riksgäldskontoret.

Prop. 1975/76:150

150

Tabell 9:5    Kommunernas upplåning, utlåning, förändring av likvida tillgångar samt flnansiella sparande 19731975

Milj. kr.

1973

1974

1975

Likviditetsförändring

2 374

-987

. 97

Utlåning

309

516

253

Upplåning totalt

1 925

1 224

3 086

på svensk kreditmarknad

1 337

938

1049

övrig inhemsk upplåning

588

286

803

i utiandet

1234

Finansiellt sparande

758

-1 695

-2 736

Källor: Riksbanken och statistiska centralbyrån.

Bostadsinvesteringarna minskade med drygt 8 % i volym under 1975. Den värdemässiga förändringen uppgick till en ökning på närmare 1/2 miljard kr. Utbetalningar av nya bostadsbyggnadskrediter ökade sam­tidigt i ungefär samma utsträckning.

Nettoutbetalningarna av de statliga bostadslånen var av ungefär sam­ma storleksordning 1975 som 1974. Däremot var bostadssektorns upp­låning på kredkmarknaden närmare 700 milj. kr. lägre 1975 än 1974 (tabell 9: 6). Upplåningen på obligationsmarknaden växte med 1/2 mil­jard kr. 1975.

Näringslivets investeringar i byggnader och maskiner minskade i vo­lym med ca 1 % mellan 1974 och 1975, medan den värdemässiga ök­ningen uppgick tiU ca 3,5 miljarder kr. 1975. Industrins investeringar fortsatte däremot att växa både i volym och värde. Näringslivets lager­uppbyggnad, som hade varit mycket stor 1974 fortsatte att uppgå till mycket stora belopp 1975 och kom att kräva finansieringsinsatser, som var 3,6 miljarder kr. större 1975 än 1974. Samtidigt härmed minskade företagens vinster och vinstmarginaler. Investerings- och vinstutveck­lingen 1975 ledde således till en påtagUg försämring av det finansiella sparandet detta år.

Näringslivets totala upplåning ökade i hög grad 1975. Mer än hälf­ten av upplåningsökningen härrörde från utlandet. Av den totala ök-

Tabell 9:6   Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden 1974 och 1975

Milj. kr., nettobelopp

1974

1975

Obligationer

8 871

9 416

Direkta lån i affärsbanker

651

38

därav: bostadsbyggnadskrediter

1237

-24

mellankrediter

-586

62

Bostadslän frän andra kreditinstitut

982

367

Summa

10 504

9 821

Källa: Riksbanken.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

151

ningen av kreditgivningen på kreditmarknaden gick så gott som allt till näringslivet. Särskilt upplåningen på den inhemska kapitalmarkna­den växte i en hög takt 1975.

Näringslivet började under sista kvartalet 1974 märkbart att utnyttia de utländska kreditmarknaderna. Deima utveckling accentuerades under 1975. Särskilt under andra kvartalet blev den utländska långfristiga upp­låningen mycket omfattande. DärtUl kommer kortfristiga lån i utländs­ka banker för finansiering av import och export. För helåret 1975 upp­gick den registrerade utländska upplåningen i form av värdepapper, långfristiga lån, direkta investeringar, kortfristiga lån samt övriga lån till 5,5 miljarder kr., vilket var drygt 3 miljarder kr. mer än 1974. In­kluderas betalningsbalansens "restpost" blev sektorns utländska upp­låning 9.6 miljarder kr., eller närmare 7 miljarder kr. mer än 1974. HärtUl kommer bankernas upplåning utomlands för vidareutlåning till företagen. Under året gav bankerna tUl näringslivet lån refinansierade utoiulands till en omfattning av 1,4 miljarder kr.

Näringslivets nettoupplåning på den inhemska obligationsmarknaden ökade till 3,6 miljarder kr. 1975 (tabell 9: 7). Denna expansion berodde framför allt på satsningen på obligationer emitterade av industrin samt av företagsinstituten. Industrin emkterade 1975 tUl ett belopp av 2,6 miljarder kr., vilket var 1,2 miljarder kr. mer än 1974. Företagsinstitu­tens långfristiga obligationsemissioner växte påtagligt 1975 och uppgick till 562 milj. kr. Allmänhetens vidgade nettoplaceringar i företagsobli­gationer vittnar om att näringslivets obligationsemissioner har nått pla­cerare utanför de traditionella (tabeU 9: 7). Samtliga kreditinstitut samt allmänheten ökade sina nettoförvärv av näringslivsobligationer i högre takt 1975 än 1974.

Näringslivets totala upplåning på kapitalmarknaden, där förutom upp­låning mot långfristiga obligationer även kapitalanskaffning genom ak­tier samt utlåning från enskilda och offentliga försäkringsinrättningar ingår, växte med 1,8 miljarder kr. 1975 till 8,4 miljarder kr.

Näringslivets bankupplåning blev mycket mer omfattande 1975 än 1974. Merparten av ökningen ägde dock rum under fjärde kvartalet och har väsentligen tillfallit övriga låntagarkategorier och inte industrin.

Under andra halvåret 1975 skedde stora utbetalningar från olika in­vesteringsfonds- och arbetsmiljökonton i riksbanken. För helåret 1975 belastade dock nettoavsättningarna på dessa konton företagens likvi­ditet.

Den kraftiga upplåningsökningen 1975 från näringslivets sida täckte mer än väl försämringen av dess finansiella sparande och likviditeten förbättrades såväl inom näringslivet som industrin. Inom industri och handel växte de likvida tillgångarna med 3,5 miljarder kr. 1975 mot 1,2 miljarder kr. 1974.

Prop. 1975/76:150

152

Tabell 9:7    Näringslivets upplåning pä kreditmarknaden 1974 och 1975

Milj. kr., nettobelopp

1974

1975

Obligationer och förlagslån

2 195

3 646

Aktier

1 492

2 127

Upplåning hos affärsbankerna

5 704

7 661

Upplåning hos andra kreditinstitut

6 694

7 709

Summa

16 085

21143

Källa: Riksbanken.

9.4 Utblick mot 1976

Utifrån de inkomst- och utgiftsprognoser för de olika sektorerna, som presenteras i de övriga kapitlen, framläggs i det följande vissa skatt­ningar för dessa sektorers finansiella utfall 1976.

Statens anspråk på kreditmarknaden 1976 beräknas uppgå till 11,8 miljarder kr.

Kommunernas finansiella sparande väntas förbättras 1976 med runt 900 milj. kr. Detta skulle innebära en lägre total upplåning 1976 än 1975 ocli/eller en förstärkning av kommunernas likviditetsställning.

Bostadsinvesteringarna beräknas luinska med 10,2 % i volym, vilket emellertid torde motsvara en värdemässig ökning på ca 400 milj. kr. De statiiga bostadslånen väntas öka i högre takt än investeringarna, vilket indikerar att bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden i och för sig skulle kunna bli lägre 1976 än 1975.

Näringslivets fasta investeringar förväntas öka med 2,4 miljarder kr. i värde 1976. Samtidigt räknas med en väsentligt lägre lagerupp­byggnad 1976 jämfört med 1975. Skillnaden i lageruppbyggnadsstakten förefaller bli av sådan storleksordning att näringslivets finansiella spa­rande skulle kunna förbättras, trots tillväxten i de fasta investeringarna.

Uttagen från de olika fondkontona i riksbanken kan förväntas fort­sätta 1976. Ytterligare uttag från fonder, såväl från arbetsmiljöfonder som från särskilda och traditioneUa investeringsfonder, beräknas uppgå till drygt 2 miljarder kr.

Med tanke på effekterna av uttagen från fonderna i riksbanken samt en förbättring av det finansiella sparandet skulle företagens anspråk på inhemsk och intemationell kreditmarknad kunna väntas bli lägre 1976 än 1975. Till en sådan utveckling kommer också utbetalningar enligt lagerstödsprogrammet att bidra.

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

153

BIHANG

Delprognoser och arbetsfördelning rörande den reviderade national­budgeten 1976

Av inledningen framgår vilka kapitel och avsnitt som sammanställts inom finansdepartementets ekonomiska avdelning (EA) resp. konjunk­turinstitutet (Kl). Nedan redovisas detta i tablåform. Härutöver framgår EA:s och KI:s bedömningar av utvecklingen inom olika delsektorer.

Sektor

Avsnittet ut­format inom

Prognos,

%

EA

Kl

Privat konsumtion

Kl

3,5

3

Offentlig konsumtion

EA

3

Bruttoinvesteringar

Kl

-1

 3

Lagerinvesteringar

Kl

8251

6501

Export av varor och tjänster

Kl

9

9

Import av varor och tjänster

Kl

2

1,5

Bruttonationalprodukt

EA

2,0

Internationell bedömning

EA

Produktion inom gruvor, mine-

ralbrott, tillverkningsindustri

och skogsbrak

Kl

Övrig produktion

EA

Arbetsmarknad

EA

De enskilda konsumenternas

ekonomi

Kl

Kreditmarknad

Kl

Sammanfattning

EA

1 Milj. kr. i 1968 års priser.

Prop. 1975/76:150

I54

Innehåll

1    Sammanfattande översikt

2

1.1

Utsikterna för 1976

2

1.2

Utvecklingen inom oUka områden

3

2    Det internationella läget

35

2.1

Sammanfattande översikt

35

2.2

Länderöversikter

45

3    Utrikeshandeln

53

3.1

Exporten

54

3.2

Importen

63

3.3

Bytes- och betalningsbalansen

gg

4    Produktionen

7I

4.1

Sammanfattning av produktionsutvecklingen inom industrin

71

4.2

Gruvor och mineralbrott samt tillverkningsindustri

72

4.3

Skogsbruket

85

4.4

Övriga näringsgrenar och den totala produktionen

gg

89

5     Arbetsmarknaden

5.1 Arbetsmarknaden under 1975 och början av 1976

89

5.2 Arbetsmarknaden under 1976

97

6    De enskilda konsumenternas ekonomi

jqO

6.1

Sammanfattning

]00

6.2

De disponibla inkomsterna

lOi

6.3

Konsumentpriserna

204

6.4

Den privata konsumtionen

jOg

7    Investeringarna

jjj

7.1

Sammanfattning

jU

7.2

InvesteringsutveckUngen inom olika områden

113

7.3

Lagerinvesteringarna

]23

8    Den offentUga verksamheten

127

8.1

Allmänt

127

8.2

Staten

127

8.3

Kommunerna

130

8.4

Socialförsäkringssektorn

132

8.5

Den konsoliderade offentliga sektorn

I34

8.6

Beräkning av finanspolitiska effekter

137

Bli. 1    Reviderad nationalbudget 1976

155

9     Kreditmarknaden

141

9.1

Likviditetsutvecklingen

143

9.2

Kreditinstitutens utlåning

147

9.3

Den sektorvisa upplåningen

149

9.4

Utblick mot 1976

152

BIHANG

Delprognoser och arbetsfördelning

152

Prop. 1975/76:150

156

Tabellförteckning

1:1 Reviderad försörjningsbalans 19751976

5

2

Förändring i BNP-komponenterna i procent av BNP

föregå­ende år 19721976

6

3

Bytesbalans för 19741976

8

4

Industriproduktionens utveckling 19741976

17

5

Produktionen inom olika näringsgrenar 19751976

18

6

Hushållens inkomster och konsumtion 19741976

22

2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder och

länder­

områden 19741976

37

2 Konsumentprisernas utveckling 19621975

39

3:1 Sveriges export av färdigvaror (exkl. fartyg) till OECD-om­

rådet 19721976

56

2

Sveriges export av färdigvaror (exkl. fartyg) 19681976

57

3

Prisutvecklingen för färdigvaror 19601976

58

4

Exportutvecklingen för olika varugrupper 19741976

61

5

Importutvecklingen för olika varugrupper 19741976

55

6

Bytes- och betalningsbalans 19731976

70

4:1 Industriproduktionens utveckling 19731976

72

2    Försörjningsbalans för sågade och hyvlade trävaror

1974

1976

74

3

Försörjningsbalans för verkstadsprodukter (exkl. fartyg)

1974 1976

80

4

Försörjningsbalans för övrig industrisektor 19741976

83

5

Försörjningsbalans för rundvirke 19741976

85

5:1 Sysselsättningen inom oUka näringsgrenar 19731975

93

2

Arbetslösheten 19701975

94

3

Varsel om personalinskränkningar 19701976

96

4

Produktion, produktivitet och sysselsättning 1976

99

6:1 De enskilda konsumenternas inkomster och utgifter

1974

1976

102

2

Inkomstöverföringar till hushåll 19741976

103

3

Hushållens direkta skatter och avgifter 19711976

104

4

Konsumentprisindex december 1974december 1975

105

5

Konsumentprisförändringen 19651976 uppdelad på

kompo­nenter

106

6

Hushållens konsumtionsutveckling 19631975

108

Bil. 1    Reviderad nationalbudget 1976

157

7:1 Bruttoinvesteringarnas  utveckling   19711975  samt prognos

för 1976

112

2 Bruttoinvesteringarnas  utveckling   19711975  samt prognos

för 1976 för privat, statUg och kommunal sektor

113

3

Lägenheter i påbörjade och inflyttningsfärdiga bostadsbyggen 19701975

115

4

Antal lägenheter för vilka preliminära beslut om bostadslån

till ombyggnad meddelats 19701975

117

5

Planerade och faktiska förändringar av den egentiiga indu­strins investeringar 1966-1976

119

6

Planerade och faktiska förändringar i de borgerliga primär­kommunernas och landstingens investeringar 19691976

122

7

Lagervolymförändringar totalt och efter näringsgrenar 1972 1976

126

8:1 Statens inkomster och utgifter 19741976

128

2

Komiuunernas inkomster och utgifter 19741976

131

3

Socialförsäkringssektorns (exkl. Allmänna pensionsfonden) in­komster och utgifter 19741976

133

4

Allmänna pensionsfondens inkomster, utgifter och placeringar 19741976

134

5                                                                                       Den offentliga sektorns konsumtion och investeringar 1974

1976

135

6

Den konsoliderade offentiiga sektorns (exkl. Allmänna pen­sionsfonden) inkomster och utgifter 19741976

136

7

Finanspolitiska effekter 1975 och 1976

140

9:1 Penningmängden hos allmänheten 19731975

144

2

Bankernas likvida tillgångar 19731975

146

3

Kreditmarknaden under 1974 och 1975

148

4

Statens budgetutfall samt upplåningsformer 19731975

149

5

Kommunernas upplåning, utlåning, förändring av likvida till­gångar samt finansiella sparande 19731975

150

6

Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden 1974 och 1975

150

7

Näringslivets upplåning på kreditmarknaden 1974 och 1975

152

Prop. 1975/76:150

158

Diagramförteckning

1: 1 Arbetslöshet i olika länder 19741976

3

2

Industriproduktionen, totalt och inom massa- och verkstads­industrierna 19701975

16

3

Arbetslöshet och lediga platser 19701976

20

4

Sparkvotens utveckling 19631976

25

5

Industriinvesteringar 19681976

26

6

Lagerinvesteringar 19501976

28

2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i olika länder och länder­

områden 19661975

36

2

Industriproduktionen i vissa länder 19731975

38

3

Råvaruprisernas utveckling 19741976

40

3:1 Sveriges andelar av OECD-ländernas totala import och rela­

tiva priser för totalexporten 19701975

55

2 Exportutvecklingen, totalt och för vissa varugrupper 1969

1976

62

5:1 Arbetskraft och sysselsättning 19701976

90

2

Kvarstående lediga platser 1971febr/mars 1976

92

3

Arbetslöshet och kvarstående lediga platser 1970febr/mars 1976

95

6:1 Hushållens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter 1964

1976

109

7:1 Byggnads- och maskininvesteringar, totalt och uppdelat på sek­

torer 19671976

114

2

Genomsnittligt antal mmsenheter per lägenhet i  nyproduk­tionen 19651975 uppdelat på småhus och flerfamiljshus

ng

3

Investeringar i bostäder och egentlig industri 19691976

118

4

Investeringar inom egentiig industri, totalt och uppdelat på branscher 19691976

120

5

Totala industrins lagervolymförändringar 19631976

124

9:1 Valutareserven 19721976

142

2

Affärsbankernas utestående krediter till övriga ändamål exkl. bostadsbyggnadskrediter 19711976

I43

3

Penningmängden hos allmäiUieten 19691976

I44

4

Industrins likviditetsutveckling 19691975

I45

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1976

Bilaga 2

Långtidsbudget för perioden 1976/771980/81

Prop. 1975/76:150 Bil. 2 Långtidsbudget

Bilaga 2

LÅNGTIDSBUDGET FÖR PERIODEN

1976/77-1980/81

1     Inledning

1.1      Långtidsbudgetens syfte och allmänna uppläggning

Långtidsbudgetens syfte är att kartlägga de statsfinansiella konsekven­serna på längre sikt av redan fattade beslut och gjorda åtaganden. Den har utarbetats inom finansdepartementets budgetavdelning.

På utgiftssidan utgör långtidsbudgeten en kalkyl över omfattningen av de finansiella och reala resurser som krävs för att av statsmakterna upp­ställda mål skall kunna uppfyllas och gjorda åtaganden infrias. På in­komstsidan där tidsperspektivet är kortare än på utgiftssidan har en schablonmässig framräkning gjorts efter budgetåret 1976/77.

Inga försök görs att förutse vilka nya beslut som kan komma att fat­tas under perioden eller effektema härav. Långtidsbudgeten är således varken en plan eller ett program för den önskvärda utvecklingen och ej heller en prognos för den mest sannolika utvecklingen. I själva verket brukar regelmässigt den faktiska utgiftsutvecklingen i icke oväsentlig grad Överstiga långtidsbudgetens belopp. Långtidsbudgetens syfte är att ange de inteckningar i det framtida resursutrymmet som gjorts genom re­dan fattade beslut. Mot denna bakgmnd kan förslag om nya aktiviteter bedömas och omprövningar av redan gällande program aktualiseras.

1.2      Principerna för ufgiftsbediimningarna

De beräkningar av den framtida utgiftsutvecklingen som redovisas i det följande syftar endast till att ange konsekvenserna av redan fattade beslut. Beroende på beslutets eUer åtagandets karaktär kan dessa kon­sekvensberäkningar göras på olika sätt. Följande typfall belyser hur be­räkningarna utformats i några olika situationer.

1. I vissa fall har statsmakterna beloppsmässigt kvantifierat en ut­giftsnorm. Detta gäller i aUmänhet utgifter av transfereringskaraktär. De på så sätt kvantifierade programmen kan vara av olika slag:

a) För vissa aktiviteter föreligger mål som gäller t. v. och som inte innefattar standardhöjningar. Detta gäller t.ex. de allmänna barnbidra­gen som utgår med fastställt belopp för aUa barn under 16. år. Här koin-mer den beräknade anslagsutvecklingen att helt styras av antagandena om befolkningsutvecklingen.

1    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1975/76:150

2

b)

För vissa verksamheter innefattar det kvantifierade målet även standardhöjningar under hela eller en del av den tid som omfattas av långtidsbudgeten. Vid beräkningarna har hänsyn tagits tUl detta genom att utgiftema successivt höjts i enlighet med det beslutade åtagandet. Ett exempel härpå är anslaget till folkpensioner där utgiftema för den årliga standardstegringen i form av pensionstillskott medtagits i kalky­lerna.

c)

SlutUgen fiiuis på några områden tidsbegränsade program. I dessa fall har i allmänhet utgiftema antagits falla bort i och med att program­met upphör. Exempel på detta är det extra bidraget till kommuner och landstingskommuner som beslöts i samband med överenskommelsen i februari 1975 rörande begränsningen av kommunalskatternas höjning under åren 1976 och 1977.

I den mån det är klart oreaUstiskt att räkna med att anslagen kom­mer att falla bort efter programperiodens slut underskattas givetvis om­fattningen av de framtida resursanspråken. I en del fall har statsmak­tema även låtit förstå att tidsbegränsade program avses bli förlängda i en eller annan form utan att formella beslut ännu fattats härom. Ut­giftema för program av denna karaktär fömtsätts ligga kvar på oför­ändrad nivå. Likaså har i fråga om vissa avtal, vilka löper ut under lång­tidsbudgetperioden men avses bli förnyade, schablonmässigt antagits oförändrad anslagsnivå. Detta gäller t. ex. avtalen med landstingskom­munerna avseende mentalsjukvården.

2.

I andra fall har statsmaktema kvantifierat målen men inte preci­serat de finansiella konsekvenserna härav. Sådana kvantifieringar åter-fiims exempelvis på den spärrade utbUdningens område. I dessa fall har i långtidsbudgeten tagits upp de resurser som beräknats vara nöd­vändiga för att uppnå de fastställda målen. Eftersom beräkningarna av­ser de erforderliga resursinsatserna utgår de från vissa antaganden om rationalisering och produktivitetsutveckling.

3.

I de fall statsmakterna fattat principbeslut eller gjort principut­talanden i viss fråga utan att ställning ännu tagits till närmare regler eller tidpunkten för ikraftträdandet m. m. har utgifter för detta inte medräknats i långtidsbudgeten.

4.

För de flesta anslag saknas av statsmakterna kvantifierade mål för den framtida verksamheten. I dessa fall har konsekvensbedömningen gjorts från andra och i allmänhet mer skönsmässiga utgångspunkter.

a) En i vissa fall användbar metod är att utgå från oförändrad kvali­tet hos den statliga tjänsteproduktionen. Detta innebär att produktionen får anpassas tUl förändringar i efterfrågan. Insatsen av resurser påver­kas emellertid av produktivitetsutvecklingen, som i aUmänhet måste för­utsättas vara sådan att en över tiden oförändrad efterfrågan kan tiU­godoses med successivt minskade resursinsatser. Det bör understrykas att stora svårigheter föreligger att rätt bedöma efterfråge- och produk-

Bil. 2 Långtidsbudget

3

tivitetsutvecklingen. Antagandena måste göras mycket schablonartade.

b)

För de statliga verksamhetsgrenar som förekommer på statsbud­getens utgiftssida i huvudsak som investering, bl. a. kommunikations-verken och vägbyggandet, föreligger särskilda svårigheter att avgöra vil­ken anslagsutveckling som på längre sikt krävs för att anpassa produk­tionen till förändringar i efterfrågan. Detta sammanhänger främst med svårigheterna att precisera sambandet mdlan investeringar och efterfrå­gan. Principen i beräkningama har här varit att investeringarna antagits öka i takt med efterfrågan sedan hänsyn tagits tiU en förväntad produk­tivitetsutveckling. För de närmast framförliggande åren domineras dock investeringsverksamheten ofta av att redan fattade investeringsbeslut ge­nomförs.

c)

Inom vissa områden saknas kontinuerlig investeringsverksamhet av större omfattning. Däremot aktualiseras punktvis vissa större projekt utan att dessa i och för sig itmebär höjd ambitionsnivå för verksamhe­ten. I den mån en utbyggnad inte följer av fastlagda program har en aU­män skälighetsbedömning fått göras.

1.3 Beräkningsunderlag

Långtidsbudgeten omfattar endast i statsbudgeten ingående utgifter och inkomster. Härav följer att affärsverkens driftutgifter och andra ut­gifter för de statliga bolagen än tUlskott av kapital inte ingår i beräk­ningarna. Detsamma gäller en stor del av socialförsäkringssystemet, bl. a. AP-fondens utgifter och inkomster.

Gnmd val en för långtidsbudgeten utgörs av lårigtidsbedömningar som utförts av myndigheterna. Den slutiiga bedömningen av anslagsutveck­lingen har gjorts inom finansdepartementets budgetavdelning efter sam­råd med vederbörande fackdepartement.

Vid en diskussion av den statliga utgiftsutvecklingen under de fram­förliggande budgetåren är det naturligt att göra jämförelser med utveck­lingen under tidigare år. Sådana jämförelser kan visa bl. a. i vUken mån nya tendenser i den totala utgiftsutvecklingen eller i utvecklingen på skilda delområden gör sig gällande.

Som jämförelsematerial kommer i det följande att användas statisti­ken över budgetutfallen för budgetåren 1970/711974/75. För budget­året 1975/76 föreligger slutredovisning först hösten 1976. Detta budget­år har därför inte tagits med i kalkylerna.

Beräkningama av den framtida utgiftsutvecklingen, utgår från anslags­beloppen för budgetåret 1976/77 enligt 1976 års reviderade finansplan. Två olika beräkningar har utförts, dels en i fasta priser och löner för perioden t. o. m. budgetåret 1980/81, dels en i löpande priser och löner avseende perioden t. o. m. budgetåret 1978/79.

Även för den historiska perioden redovisas en beräkning av utgifts-

Prop. 1975/76:150

4

förändringarna i fasta priser. Omräkningen av utgiftema från löpande priser till fasta priser har gjorts med hjälp av olika indexserier. För vissa utgiftsgrupper finns direkt användbara indextal. Detta gäller t. ex. de kvantitativt viktiga direkta inkomstöverföringarna. Dessa har omräknats efter konsumentprisindex. För andra grupper saknas direkt tillämpbara indexserier. Detta gäller t. ex. de anslag som innehåUer omkostnader. För dessa komponenter har använts konsumentprisindex sedan denna rensats från varugrupper som inte är relevanta för den statliga konsum­tionen.

Den angivna metoden för volymberäkning innebär således att för de utgiftsgmpper som består av transfereringar (inkomstöverföringar) och finansiella transaktioner (utlåning) anges den nytta i reala termer som resursöverföringen representerar för mottagaren. För de utgifter som in­nebär statlig konsumtion eller investering anger volymberäkningarna sta­tens efterfrågan på reala resurser.

2    Samhällsekonomisk bakgrund 2.1 Inledning

Den offentliga sektorn tar i dag i anspråk ca 1/3 av de totala ekono­miska resurserna. Detta sker i form av statiiga och kommunala kon­sumtions- och investeringsutgifter, varav de statliga utgifterna endast motsvarar knappt hälften av kommunernas. Den offentliga sektorn kan användas som ett instmment i den ekonomiska politiken. Sålunda kan statsmakterna direkt påverka resursfördelningen i samhället genom att låta offentlig konsumtion och offentliga investeringar växa snabbare eller långsammare än övriga delar av ekonomin. Därutöver kan stats­makterna indirekt genom t. ex. inkomstöverföringar och utiåning på­verka fördelningen av de disponibla inkomsterna och förmögenhetsför­hållandena inom andra sektorer.

Sambandet mellan den offentiiga sektorn och övriga sektorer kan sägas vara dubbelsidigt. A ena sidan är tillväxten inom den offentiiga sektorn och efterfrågan på offentliga tjänster beroende av resurstill­gången och den ekonomiska utvecklingen i samhället i övrigt. A andra sidan förutsätter en allmän ekonomisk tillväxt att Insatser görs inom den offentliga sektorn, exempelvis inom utbUdningen, barnomsorgen och genom en aktiv näringspolitik. En väsentiig uppgift för den eko­nomiska politiken är att åstadkomma en avvägning mellan olika sek­torer. Härvid måste den offentliga efterfrågan på varor och tjänster och övriga ekonomisk-politiska åtgärder utvecklas så att balans mellan tillgängliga resurser och totala anspråk upprätthålls.

Redovisningen i detta avsnitt bygger på långtidsutredningen 1975 (SOU 1975: 89), som behandlar den svenska ekonomin 19751980.

Bil. 2 Långtidsbudget

5

Den har utarbetats inom ekonomiska avdelningen vid finansdeparte­mentet. Den första långtidsutredningen gjordes 1948. Sedan 1950 har långtidsutredningar gjorts vart femte år. Numera brukar de dessutom avstämmas och uppdateras sedan ungefär hälften av den mellanlig­gande perioden förflutit. Det huvudsakliga syftet med utredningarna är att ge underlag för ekonomisk-politiska beslut. De utgör dessutom en informationskälla för allmänheten, företagen och de offentliga myn­digheterna om de långsiktiga tendenserna i ekonomin.

2.2 Utvecklingen av resurserna 19751980

Produktionskapaciteten bestäms av insatserna av olika typer av pro­duktionsresurser, i första hand arbetskraft och realkapital. Våra kun­skaper om sambanden mellan insatserna av produktionsresurser och den resulterande produktionen är dock osäkra. Av detta skäl har be­dömningarna av den fortsatta utvecklingen av produktionskapaciteten i första hand baserats på uppskattningar av hur arbetskraften och dess produktivitet dvs. produktion per arbetstimme kommer att ut­vecklas.

Utvecklingen av arbetskraften fram till år 1980 har beräknats med ut­gångspunkt från en befolkningsprognos. Invandringen har antagits vara lika stor som utvandringen. Befolkningen beräknas öka med 0,2 % per år 19751980. Antalet äldre personer kommer att öka betydligt kraf­tigare än befolkningen i dess helhet. Beroende på åldersfördelningen och till följd av att den lagstadgade pensionsåldern sänks från 67 till 65 år under prognosperioden kommer antalet folkpensionärer att öka med drygt 300 000 personer eller med nästan 30 %. Antalet skolbam och yngre barn beräknas vara i stort sett oförändrat. Antalet personer i för­värvsarbetande åldrar kommer däremot att minska med 200 000 per­soner. Det har emdlertid förutsatts att förvärvsintensiteten bland kvin­norna kommer att fortsätta att öka i samma takt som under perioden 19651974. Detta innebär att den exempelvis i åldersgruppen 2554 år väntas öka från 74 % till 83 % mellan 1975 och 1980. För män i denna åldersgrupp beräknas förvärvsintensiteten under samma period uppgå tUl oförändrat 95 %. Totalt väntas härmed antalet sysselsatta öka med drygt 120 000 personer 19751980, vilket är samma ökning som 19701975. Den beräknade ökningen av antalet förvärvsarbetande fömtsätter en fortsatt satsning på arbetsmarknadspoUtiken, utbyggna­den av daghem och fritidshem m. m.

För att bedöma produktionskapacitetens utveckling är det nödvän­digt att göra en kalkyl över arbetskraftsvolymen mätt i timmar. Lång­tidsutredningen har härvid antagit att en femte lagstadgad semester­vecka kommer att införas före år 1980. I två av utredningens alternativ förutsätts veckoarbetstiden förbli oförändrad. Arbetsvolymen i timmar

Prop. 1975/76:150

6

skulle dock i dessa fall minska något. Utredningen har också studerat effekterna av en förkortning av den lagstadgade veckoarbetstiden från nuvarande 40 timmar till 37 1/2 timmar. I dessa alternativ skulle arbets­volymen mätt i antal timmar minska med 1,1 % per år 19751980. De beskrivs endast kortfattat i det följande.

Produktivitetens utveckling var såväl historiskt sett som i internatio­nell belysning mycket snabb under 1960-talet. Orsakerna var bl. a. libe­raliseringen av den internationeUa handeln, den höga kapitalbUdnuigs-takten och den snabba strukturomvandlingen såväl vad gäller den re­gionala som den branschmässiga sammansättningen av näringslivet. Un­der 1970-talet beräknas produktivitetsökningen bli lägre, bl. a. tUl följd av att strukturomvandlingen väntas gå betydligt långsammare. Flera faktorer bidrar ändå till att bibehålla en viss ökningstakt för produkti­viteten 19751980. Här kan nämnas en hög investeringstakt, tekniska framsteg och en fortsatt satsning på utbildning. Produktivitetsökningen beräknas vid oförändrad veckoarbetstid bli ca 3 % per år.

Den beräknade utvecklingen av arbetskraften och produktiviteten medger en ökning av produktionskapaciteten med ca 3 % per år 1975-1980 om veckoarbetstiden inte förkortas. Vid en förkortning av arbets­tiden till 37 1/2 timmar per vecka beräknas produktionskapaciteten öka med 2 å 2 1/2 % per år. Som jämförelse kan nämnas att ökningen 19701975 uppskattas tiU ca 3 % per år.

2.3 Resursernas användning

I långtidsutredningen redovisas olika altemativ vad gäller fördel­ningen av produktionsökningen på olika användningsområden. För att långsiktigt åstadkomma en balanserad samhäUsutveckling med full sys­selsättning av arbetskraften krävs emellertid att underskottet I utrikes­balansen avlägsnas. Underskottet i bytesbalansen för år 1975 beräknas nu ha uppgått till 6 å 7 miljarder kr., dvs. 2 a 2 1/2 % av bruttonational­produkten. Utsikterna för år 1976 tyder inte på någon mer betydande förbättring. Tillsammans med det underskott som uppstod år 1974 skulle därmed det totala underskottet för dessa tre år uppgå till ca 15 miljarder kr. En del av detta underskott kan tillskrivas den nu rådande internationella lågkonjunkturen. Denna del av underskottet kan väntas bli avvecklad när det f. n. mycket låga kapacitetsutnyttiandet i export­industrin i samband med den väntade internationella konjunkturupp­gången återgår till en mer normal nivå. Återstoden av underskottet är däremot strukturellt betingad huvudsakligen beroende på de kraftiga oljeprishöjningarna 19731974 och kan år 1975 uppskattas tUl ca 4 miljarder kr. I utredningen har man utgått från att strukturell jäm­vikt i bytesbalansen skall uppnås år 1980. Då måste bl. a. en förutsedd kraftig försämring av tjänste- och transfereringsnettot kompenseras med

Bil. 2 Långtidsbudget

7

en ökad export av varor. Kraftigt ökande räntekostnader för den ut­ländska upplåningen 19741976 måste betalas. För att uppnå balans i de utrikes betalningarna krävs att exporten av varor och tjänster ökar inemot 1 1/2 procentenheter snabbare än importen.

Avvägningen mellan offentliga insatser och annan resursanvändning är i hög grad föremål för politiska överväganden. I utredningen har därför konsekvenserna av olika alternativ studerats för det tUlgängliga konsumtionsutrymmets fördelning på privat resp. offentlig konsumtion. Olika antaganden om den privata konsumtionens årliga ökningstakt har kombinerats med de båda alternativ för veckoarbetstiden som ovan be­rörts. Härvid har fyra olika alternativ erhåUits:

Veckoarbetstid,        Privat konsumtion,

timmar

årlig procentuell ökning

Alt. I

40

3

Alt. 

II

40

2

Alt. III

37 1/2

2

Alt. 

IV

37 1/2

I J/2

De lägre utvecklingstakterna för den privata konsumtionen, 2 resp. 1 1/2 % per år, ligger under de tre föregående femårsgenomsnitten. Det högre alternativet, 3 % per år, ligger åtminstone över ökningstak­ten för 19701975 (tabell 1). Utvecklingen av den offentliga konsum­tionen bestäms i långtidsutredningen av det utrymme som ges av kraven på full sysselsättning och en balanserad ekonomisk utveckling samt av de ovan angivna antagandena om veckoarbetstiden och den privata konsumtionen. I de olika alternativen beräknas den offentiiga konsum­tionen öka med 13 % per år. Dessa olika utvecklingstakter måste ställas mot kraven på den offentliga verksamhetens tillväxt. Den lägsta tänkbara utvecklmgstakt för den offentiiga sektorn, som är förenlig med redan gjorda åtaganden, har beräknats till nära 2 % per år. Lång­tidsbudgeten för perioden 1975/761979/80 (prop. 1975: 100 bil. 2) har använts som underlag för denna s. k. baskalkyl när det gäller den statliga konsumtionen. Det kan i sammanhanget konstateras att inne­varande års långtidsbudget ger ungefär samma utgångsvärden. En lik­nande baskalkyl har gjorts för den kommunala sektorn. En samman­ställning av den reformverksamhet som kommunerna och landstingen bedömt som trolig för den framförUggande perioden tyder dock på en högre ambitionsnivå för den kommunala konsumtionen än vad som följer av baskalkylen.

Investeringarna beräknas öka med ungefär 2 1/2 % per år 1975 1980. De långtgående krav på en industriell expansion inte minst för att uppnå jämvikt i bytesbalansen som ligger i utredningens be­räkningar fömtsätter att industrins investeringar ökar i snabbare takt.

Prop. 1975/76:150

8

nämligen med 56 % per år. En enkätundersökning tUl större företag tyder på att denna ökningstakt är möjlig. Även för energiförsörjningen förutses en kraftig ökning av investeringarna. Bostadsinvesteringarna beräknas öka med 2 % per år.

För importen av varor och tjänster beräknas i de olika alternativen en ökningstakt varierande mellan knappt 5 % och drygt 6 % per år. En högre ökningstakt för den privata konsumtionen medför en högre ökningstakt för importen. Därmed kommer det att krävas en större ök­ning också av exporten för att balans i de utrikes betalningarna skall kunna uppnås. De ökningstakter som krävs för exporten av varor och tjänster varierar i de olika alternativen mellan drygt 6 % och knappt 8 % per år. En studie av efterfrågan på svensk export tyder på att det finns marknadsmässiga fömtsättningar för en ökning av exporten av denna storlek. För det högsta exportökningsalternativet skulle dock förmodligen krävas en viss ökning av Sveriges internationella marknads­andel.

Försörjningsbalansens utveckling i de olika alternativen redovisas i tabeU 1.

Tabell 1 Försörjningsbalans 1960-1980

Årlig procentuell volymförändring

1960-

1965-

1970-

-  1975-

-1980

1965

1970

1975

Alt. I

Alt. 

II

Alt.

III Alt. 

IV

BNP

5,.

4,0

2,9

3,2

2,9

2,5

2,3

Import

6,9

8,5

5,7

6,4

5,3

5,2

4,7

Privat konsumtion

4,1

3 2

2,3

3,0

2,0

2,0

1,5

Offentiig konsumtion

5,4

SJ

3,3

1,5

2,9

1,2

1,9

därav:

statiig

5,9

1,6

2,2

0,8

2,0

0,5

1,1

Fasta brutto-

investeringar

6,9

3,7

1,0

2,6

2,7

2,2

2,2

därav:

statliga

investeringar'

7,3

0,6

0,4

-1,2

1,6     -

-1,2

-0,1

Export

7,6

9,0

8,2

7,7

6,7

6,6

6,2

1 Endast statliga myndigheter. .Statliga affärsverk och aktiebolag ingår ej.

Anm. Beräkningarna baseras på en nivå för utrikeshandeln 1975 som är uppjusterad med hänsyn till den onormalt låga handeln detta år.

2.4 Avvägningsfrågor

Gemensamt för de olika alternativen är att nödvändiga resurser av­sätts för att uppnå balans i de utrikes betalningarna år 1980 och för att åstadkomma erforderliga investeringar. Gemensamt för de olika alter­nativen är också förutsättningen om full sysselsättning och fullt kapa­citetsutnyttjande. En viktig förutsättning för att detta skall kunna upp-

Bil. 2 Långtidsbudget

9

nås är att den internationella ekonomiska utvecklingen återgår till ett i jämförelse med perioden 19741975 mera normalt mönster. Alter­nativen skiljer sig emellertid åt när det gäller hur en fortsatt möjlig standardökning tas ut genom olika avvägningar mellan en ökad privat konsiuntion, en ökad offentiig konsumtion och, eventuellt, en förkortad arbetstid.

De olika alternativen är vart och ett förenade med problem och det kan ifrågasättas om det är möjligt att genomföra något av dem ren­odlat. Alternativ I med en årlig ökning på 3 % av den privata konsum­tionen ger ett så knappt utrymme för den offentliga verksamheten att man kan behöva ompröva redan gjorda åtaganden inom detta område. Alternativ 

II 

ger en högre ökningstakt för den offentliga konsumtionen med tyngdpunkt på den kommunala sektorn. Den privata konsumtionen kan dock i detta alternativ bara öka med 2 % per år. Vid en arbetstids­förkortning skulle avvägningsproblemen ytterUgare accentueras.

3    Utgiftsutvecklingen

I detta avsnitt redovisas statsutgifternas utveckling i fasta priser un­der perioden t. o. m. budgetåret 1980/81. Redovisningen omfattar de totala utgifterna över statsbudgeten. Dessa redovisas gmpperade efter ändamål. Elva av de största ändamålsgmpperna särredovisas. De svarar tillsammans för drygt 82 % av utgifterna under budgetåret 1976/77. En redovisning av de totala utgifternas utveckling lämnas i tabell 18. Beräkningama utgår från de anslagsbelopp för budgetåret 1976/77 som redovisas i den reviderade finansplanen. För vissa anslag som är direkt knutna till prisindex redovisas också utgiftemas utveckling i löpande priser. Till grund för dessa beräkningar ligger ett antagande om att priserna skall stiga med 4 % per år för perioden 19771981.

Beräkningarna i 1976 års långtidsbudget styrs i hög grad av de om­fattande reformer som beslutats av riksdagen under de senaste åren eller föreslagits av regeringen vid nu pågående riksmöte. Dessa reformer föranleder betydande utgiftsökningar inom sina resp. utgiftsområden och svarar därigenom för en stor dd av budgetens utgiftsökningar. Mest märkbara är utgiftsökningarna budgetåret 1977/78 men även fortsätt­ningsvis StäUer reformerna krav på ökande reala resurser. Exempel på sådana reformer är förbättrade folkpensionsförmåner och utbyggd barnomsorg.

3.1 Folkpensioner m. m.

Ändamålsgruppen domineras av utgifterna för folkpensioneringen och statens bidrag till sjukförsäkringen. Med undantag för vissa administra-

Prop. 1975/76:150

10

Tabell 2 Folkpensioner m. m.

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring

Procen-

Genom-

snittiig

1976/77

tuell för-

snittiig

procen-

1977/78   1978/79   1979/80

1980/81

ändring

procen-

tuell för-

1976/77-

tuell för

ändring

1977/78

ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

Totala utgifter

+ 9,7

20 917

+ 1001   -f642     +591

+ 546

+ 4,8

+ 3,2

därav

folkpensione-

ringen

+ 5.8

18 637

+   886   +560      +515

+465

+ 4,8

+ 3,1

sjukförsäkringen

-F-37,3

2 226

+   110   + 80      + 78

+ 80

+4,9

+ 3,7

tionskostnader utgörs hela ändamålsgruppen av transfereringar till hus­hållen.

Utgiftema för folkpensionerna har under perioden 1970/711974/75 stigit med i genomsnitt 5,8 % per år räknat i fasta priser, öknmgen beror dels på att antalet pensionärer stigit under denna tid, dels på att standardförbättringar genomförts.

Den 1 januari 1975 höjdes folkpensionens grundbelopp för ensam pensionär från 90 till 95 % av basbeloppet och för pensionärspar från 140 till 155 % av basbeloppet. Den 1 juli 1975 förbättrades handikapp­förmånerna inom folkpensioneringen. Den 1 juli 1976 genomförs en lagstadgad sänkning av den allmänna pensionsåldern från 67 till 65 år. Vid samma tidpunkt förbättras möjligheterna till rörlig pensionsålder mellan 60 och 70 år. Den viktigaste nyheten i systemet för en rörlig pensionsålder är införandet av delpension, som möjliggör en stegvis minskad arbetsinsats mdlan 60 och 65 års ålder.

Samtidigt med pensionsålderssänkningen och de nya reglema för rör­lig pensionsålder den 1 juli 1976 genomförs ytterligare förbättringar i det system för en successiv standardhöjning av folkpensionen vilket in­fördes år 1969. Enligt systemet utgår s. k. pensionstUlskott tiU de folk-pensionärer som inte uppbär ATP eller har låg ATP. PensionstiUskotten höjs årligen fr. o. m. den 1 juli 1976 med 4 % av basbeloppet för att pensionstUlskottet i det fullt utbyggda systemet den 1 juli 1981 skall utgöra 45 % av basbeloppet. Inkl. pensionstUlskott kommer därmed folkpensionen år 1981 att för ensamstående pensionär utgöra 140 % av basbeloppet och för makar 245 % av basbeloppet. De förtidspensionä­rer som saknar ATP eller har låga ATP-belopp får en kraftig pensions­höjning genom att pensionstUlskotten fr. o. m. den 1 juli 1976 kommer att utgå med fördubblade belopp till dessa pensionärer.

Kostnadema för sänkningen av den allmänna pensionsåldern och för höjningen av pensionstiUskotten beräknas för budgetåret 1976/77 till ca 1 500 milj. kr. för folkpensioneringen och till ca 775 milj. kr. för ATP

Bil. 2 Långtidsbudget

11

räknat i nuvarande prisläge. Kostnadema för delpensioneringen beräk­nas för de första åren till ca 400 milj. kr. om året. För att täcka kost­nadsökningen för den allmänna pensionsålderssänkningen m. m. kom­mer socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen att höjas med 0,6 procentenheter till sammanlagt 6,8 % av avgiftsunderlaget för år 1977.

Det totala antalet pensionärer beräknas bl. a. tUl följd av förändring­ar i befolkningens ålderssammansättning under långtidsbudgetperioden årligen öka med i genomsnitt 27 000 pensionärer, varav 23 000 ålders­pensionärer. Antalet folkpensionärer beräknas år 1976 överstiga 1,6 mU­joner, varav knappt 1,1 miljoner ålderspensionärer. Ca 620 000 pensio­närer erhåller ålderspension från ATP.

Beräkningen av utgifterna för folkpensioneringen i fasta priser fram t. o. m. budgetåret 1980/81 har gjorts med utgångspunkt i beräknade basbelopp under budgetåret 1976/77. Beräkningarna omfattar därefter endast sådana utgiftshöjningar som följer av ett ökat antal folkpensio­närer och de lagstadgade förändringarna av pensionsförmånema. I fasta priser ökar utgiftema för folkpensioneringen med ca 886 milj. kr. bud­getåret 1977/78. Däri ingår ca 270 milj. kr. som följer av tidigare bas­beloppshöjningar. Effekterna av andra utgiftspåverkande faktorer fram­går av nedanstående tabell.

Tabell 3 Folkpensioner, utgiftspåverkande faktorer

(Milj. kr., fasta priser)

Utgiftsförändring till

1977/78

1978/79

1979/80

1980/81

Ökat antal pensionärer Årlig höjning av pensions-liliskotten m. m.

Summa

+ 295

+ 320 + 615

+ 275

+ 285 + 560

+ 255

+ 265 +520

+ 240

+225 + 465

Folkpensionens årsbdopp inkl. pensionstUlskott vid nuvarande (april 1976) basbelopp om 10 000 kr. uppgår tiU 11 600 kr. för ensamstående och 19 700 för pensionärspar.

Med en antagen prisstegring om 4 % årligen skulle utvecklingen av utgifterna för folkpensioneringen i löpande priser bli följande.

Tabell 4 Folkpensioner

(Milj. kr., löpande priser)

Genom­snittlig procentuell förändring 1970/71-1974/75

Anslag 1916111

Anslagsförändring till       Procentuell förändring

1976/77-

\

9iiin

1911 m-1918119

1977/78        1978/79

+ 14,0

18 575

+ 1 336

-1-1 295

+ 7,2

+ 6,5

Prop. 1975/76:150

12

Vid sidan av folkpensionerna utgår till pensionärerna stora belopp i form av dels ATP, dels kommunala bostadstillägg. Under budgetåret 1976/77 beräknas de sammanlagda ATP-bdoppen uppgå tiU ca 6,8 mil­jarder kr. och de kommunala bostadstilläggen till ca 2 miljarder kr.

Inom den allmänna sjukförsäkringen höjdes sjukpenningen kraftigt den 1 januari 1974 och blev samtidigt beskattad och pensionsgrundande för ATP. Ersättningen till den försäkrade vid sjukdom utgår med 90 % av den ersättningsgrundande inkomsten upp till 7 1/2 basbelopp (f. n. 75 000 kr.). Sjukpenningen är genom dessa regler jämförbar med sjuk­lön från arbetsgivaren. Vidare omvandlades moderskapsförsäkringen vid samma tidpunkt till en föräldraförsäkring med samma ersättningsregler som inom sjukförsäkringen, men med en lägsta garantinivå om 25 kr. per dag. Samtidigt infördes rätt till sjukpenning vid vård av sjukt barn. Statens utgifter för föräldraförsäkringen inom sjukförsäkringen redo­visas under ändamålsgmppen stöd tUl barnfamiljer. Vidare infördes den 1 januari 1974 den allmänna tandvårdsförsäkringen som ger ersättning med i regel 50% av tandvårdskostnadema för alla personer över 19 års ålder. I ett inledningsskede gäUer detta även åldersgruppen 1719 år. Barn och ungdom under 17 år skall ges kostnadsfri tandvård genom landstingens folktandvård. Försäkringen gäller både för folktandvår­dens vuxentandvård och för de privatpraktiserande tandläkare som är anslutna tUl försäkringen.

Fr. o. m. den 1 januari 1975 gäller nya ersättningsregler för läkarvård som lämnas av privatpraktiserande läkare. Ersättningen från sjukför­säkringen utgår nu direkt till läkaren och patienten betalar endast ett enhetUgt belopp på normalt 25 kr. eUer i vissa fall 3035 kr. per besök. De privatpraktiserande läkare som är anslutna tUl försäkringssystemet är genom taxebindning skyldiga att hålla sig inom ramen för den av regeringen fastställda läkarvårdstaxan.

Fr. o. m. den 1 januari 1976 gäller nya regler för den aUmänna för­säkringens ersättning för läkarvård och sjukvårdande behandlingar inom den offentliga öppna sjukvården. Härigenom höjdes ersättningen till sjukvårdshuvudmännen för läkarvård från 48 kr. till 70 kr. per läkar­besök. Samtidigt höjdes patientavgiften från 12 kr. till 15 kr. Sjukför­säkringens läkemedelsrabatt ändrades också. Vidare infördes ersättning till huvudmännen även för behandlingar som utförs av annan personal än läkare och höjd ersättning för sjukhusvård m. m. Huvudmännen har också övertagit ansvaret för att tillhandahåUa hjälpmedel tiU handi­kappade, varvid ersättning utgår från försäkringen tUl huvudmännen. De ändrade ersättningsreglerna beräknas totalt medföra en kostnads­ökning för sjukförsäkringen uppgående till drygt 630 milj. kr.

Nya finansieringsregler gäller fr. o. m. år 1976 för hela den obligato­riska sjukförsäkringen. Statsbidrag utgår med 15 % av sjukförsäkring­ens totala kostnader, medan resterande del täcks av arbetsgivaravgifter.

Bil. 2 Långtidsbudget

13

Anslagsberäkningen för perioden t. o. m. budgetåret 1980/81 utgår från gällande bestämmelser, taxor och statsbidragsregler. Den ökande andelen äldre medför att utgifterna ökar något under perioden.

3.2 Utbildning och forskning

Denna ändamålsgrupp omfattar de statliga utgifterna för utbUdnings-väsendet och för den civila forskning som bedrivs av staten eller med statligt stöd. Ändamålsgruppen omfattar bl. a. grundskolan, gymnasiala skolor, högre utbildning och forskning samt studiesociala ändamål. Till högre utbildning och forskning förs bl. a. anslagen till universitet och högskolor, undervisningssjukhusen, lärarutbildningen samt de statliga forskningsråden och styrelsen för teknisk utveckling. I gruppen ingår även de statiiga utgifterna för forsknings- och utvecklingsverksamhet på energiområdet. Studiesociala ändamål omfattar det statliga studiestödet tiU samtiiga kategorier av studerande.

Av tabell 5 framgår att utgifterna under den framförliggande perio­den beräknas öka något snabbare än under jämförelseperioden.

Utgiftsutvecklingen för grundskolans del styrs i betydande utsträck­ning av befolkningsutvecklingen. Elevantalet i gmndskolan beräknas läsåret 1976/77 uppgå tUl ca 1 028 000 och läsåret 1980/81 uppgå till ca 1 035 000. Under perioden kommer utgiftsutvecklingen att påverkas av förslagen i en särskild proposition (prop. 1975/76: 39) till riksdagen om skolans inre arbete (SIA). De sammanlagda årliga kostnaderna för denna reform stiger under perioden och kan för budgetåret 1980/81 beräknas till ca 200 milj. kr.

Anslagsutvecklingen påverkas även av klasstorlekarna. På låg- och högstadierna ligger klasstorlekarna väl i nivå med de beräkningar som

Tabell 5 Utbildning och forskning

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1976/77

tudl för-

snittlig

procen-

1977/78

1978/79

j 979/80

1980/81

ändring

procen-

tuell för-

1916111-

tudl för-

ändring

1977/78

ändring

1970/71 -

1976/77-

1914115

1980/81

Totala utgifter

+ 0,2

15 456

+ 380

+66

H-194

+ 38

+ 2,5.

+ 1.1

därav

grundskolan

+ 1,8

6 679

-    6

+ 9

+ 99

- 7

- 0,1

+0,4

gymnasiala

skolor

-h 0,6

2 353

+ 90

-1-42

+ 42

-15

+ 3,8

+ 1.7

högre utbildning

och forskning

+ 3,2

4 321

+ 70

- 2

+ 30

+ 30

+ 1,7

+ 0,7

studiesociala

ändamål

-13,2

1 137

+ 164

-36

- 35

-30

+ 14,4

+ 1.4

Prop. 1975/76:150

14

låg tUl grund för 1962 års grundskolebeslut, medan de på mellanstadiet fortfarande ligger under denna nivå.

Läsåret 1976/77 beräknas antalet intagningsplatser i den direkt gmnd-skolcanknutna delen av gymnasieskolan motsvara ca 97 % av årskullen 16-åringar. Andelen elever som omedelbart efter grundskolan fortsätter till gymnasieskolan är dock lägre. Antalet sökande till de mer utpräglat yrkesinriktade linjerna bar ökat. Däremot har intresset för de tvååriga sociala och tekniska linjerna minskat. I långtidsbudgeten har bl. a. mot bakgmnd av det stigande antalet 16-åringar beräknats en fort­satt ökning av antalet intagningsplatser i gymnasieskolan.

Den snabba utbyggnaden av skolväsendet under 1960-talet ledde tUl en betydande utbyggnad av lärarutbildningen. Den tidigare bristen på lärare är dock numera till största delen hävd och antalet intagnings­platser för bl. a. klasslärare och ämneslärare har dragits ned under flera budgetår. Regeringen har mot bakgmnd av detta i en särskild proposi­tion (prop. 1975/76: 89) föreslagit att klasslärarutbildningen och ämnes­lärarutbildningen på vissa orter avvecklas för att utbildningsorganisa­tionen skall bli mer ändamålsenlig. Samtidigt föreslås att utbUdningen av förskollärare och fritidspedagoger utökas väsentligt och förläggs till bl. a. de orter där annan lärarntbUdning avvecklas.

Inom vuxenutbildningen har en kraftig utbyggnad skett av såväl ut­bildningen i studieförbundens regi som de kommunala skoloma för vuxna. Fr. o. m. 1976 utgår ett särskilt vuxenstudiestöd för längre stu­dier samt timstudiestöd och dagstudiestöd för kortare kurser. Det sär­skilda vuxenstudiestödet ansluter till stödet för arbetsmarknadsutbild­ning men består till skillnad från detta till en del av återbetalningsplik­tiga medel. I samband med de nya stödformerna för vuxenstudier har införts ett statligt stöd för studierekryterande uppgifter bl. a. uppsökan­de verksamhet på arbetsplatser. De direkta kostnaderna för uppsökande verksamhet och för det särskUda vuxenstudiestödet finansieras emeller­tid med arbetsgivaravgifter och belastar inte hithörande anslag. Statens kostnader för vuxenutbildningen exkl. studiestöd beräknas för budgetåret 1976/77 tiU över 950 milj. kr. För långtidsbudgetperioden fömtses en fortsatt kraftig ökning av antalet studiecirklar. Även efter­frågan på kommunal vuxenutbUdnmg beräknas öka något under perio­den. I tabeU 5 har utgifterna för vuxenutbUdnmgen fördelats efter skol­form och ingår i de där redovisade ändamålsgrupperna.

Riksdagen fattade under våren 1975 beslut med anledning av rege­ringens proposition om reformering av högskoleutbildningen. Besluten itmebär i huvudsak följande. All eftergymnasial utbildning högskole­utbildning sammanförs i en ny högskoleorganisation. Reglema för behörighet och urval förändras så att rekryteringen kan breddas tiU andra studerandegrupper än de traditionella. Återkommande utbUdnmg främjas. Nytillkommande utbUdning förläggs i första hand tUl vissa

Bil. 2 Långtidsbudget

15

orter utanför nuvarande universitetsorter. Ett ökat lokalt och regionalt ansvar för högskolan liksom nya former för samspel mellan högskolan och samhället i övrigt skall ge grunden för en fortlöpande förnyelse av högskoleutbildningen. Högskolereformen kommer i sina huvuddelar att träda i kraft budgetåret 1977/78.

Uppskattningen av anslagsutvecklingen inom högre utbildning bygger i vad avser universiteten och högskolorna i huvudsak på den beräknade närvaron. Medelsbehovet för de nu spärrade utbildningarna har be­räknats med utgångspunkt i de beslutade förändringarna i intagnings­kapaciteten. För övriga utbildningar har t. v. förutsatts att närvaron i stort sett kommer att ligga kvar på den nivå som prognostiserats för budgetåret 1976/77. Sammantaget innebär detta att kostnaderna för den högre utbildningen stiger obetydligt under perioden.

Det statliga stödet till forskning och utveckling utgår dels genom de statiiga forskningsråden, styrelsen för teknisk utveckling m. fl., dels ge­nom universiteten och högskolorna. Ökningen av anslagen till direkta forsknings- och utvecklingsändamål har under de senaste åren varit be­tydande och för femårsperioden fömtses en fortsatt ökning. TUl grup­pen forskning och utveckling har förts utgiftema för det program för ökad satsning på energiforskning som riksdagen beslutade våren 1975. Programmet omfattar olika forskningsåtgärder med syfte att minska energikonsumtionen och omvandlingsförlusterna i energiproduktionen samt forskning kring alternativa energikällor. Under en treårsperiod beräknas satsningen rymmas inom en total utgiftsram av ca 365 mUj. kr. Ett fortsatt deltagande i det europeiska forskningssamarbetet, bl. a. inom europeiska rymdforskningsorganisationen (ESRO) och europeiska kärnforskningsorganisationen (CERN), har förutsatts vid anslagsberäk­ningarna.

Utgifterna för studiesociala ändamål omfattar såväl bidrag som åter­beialningspliktiga studiemedel till studerande. Fr. o. m. budgetåret 1973/74 har alla elever över 20 år i gymnasieskolan, den kommunala och statliga vuxenutbUdningen samt folkhögskolan överförts tUl studie­medelssystemet. Studiekredit tUl elever under 20 år i dessa skolformer utgår fr. o. m. samma budgetår i form av återbetalningspliktiga studie­medel.

Antalet studiemedelstagare har bedömts förbli i stort sett oförändrat. Samtidigt väntas återbetalningarna av studiemedel och studielån stiga successivt under de tre sista åren i perioden. Hänsyn har därvid tagits till de nya reglema för återbetalning av studiemedel. Detta påverkar återbetalningarnas storlek fr. o. m. år 1975. Förändringssiffran tUl bud­getåret 1977/78 för studiesociala ändamål i tabell 5 återspeglar ingen reell förändring i omfattningen av de studiemedel som verkligen utbe­talas utan beror huvudsakligen av anslagstekniska förhållanden.

Prop. 1975/76:150

16

3.3 Totalförsvar

Utgiftema inom ändamålsgruppen totalförsvar avser till helt över­vägande del det militära försvaret. Därutöver ingår civUförsvaret, det ekonomiska försvaret samt övriga delar av totalförsvaret. Utgifterna för totalförsvarsändamål uppgår budgetåret 1976/77 till ca 10 % av de be­räknade totala statsutgifterna. Deras andel av de sammarUagda statliga konsumtions- och investeringsutgifterna är däremot avsevärt högre och uppgår tUl nästan 31 %.

Genom 1972 års försvarsbeslut har statsmakterna mot bakgrund av en säkerhetspolitisk bedömning tagit ställning tUl inriktningen av det militära försvaret, civilförsvaret, det ekonomiska försvaret samt total­försvaret i övrigt. Budgetåret 1976/77 utgör det sista budgetåret som omfattas av 1972 års försvarsbeslut. Den nu gällande planeringsramen för det militära försvaret och för civUförsvaret för perioden fr. o. m. budgetåret 1977/78 t. o. m. budgetåret 1981/82 utgår, bortsett från vissa skyddsrumskostnader, horisontellt från de ramar som fastställdes i 1972 års försvarsbeslut. Långtidsbudgetens beräkningar utgår från denna för­utsättning. Totalförsvarets fortsatta utveckling övervägs av 1974 års försvarsutredning. På grundval av utrednmgens överväganden avser statsmakterna komma att fatta beslut våren 1977 om totalförsvarets fortsatta inriktning.

Härutöver har riksdagen år 1975 beslutat om ett nytt system för pla­nering och finansiering av skyddsrumsbyggandet. Systemet innebär bl. a. att staten kommer att svara för kostnaderna för skyddsrum i bostads­fastigheter fr. o. m. budgetåret 1979/80. Regeringen har i budgetpropo­sitionen 1976 emellertid föreslagit att staten redan nu tar över skydds­rumskostnaderna för flerfamiljshus i sådana fall där byggnadsprojektet erhåller preliminärt beslut om bostadslån efter den 1 januari 1976. De härav föranledda utgifterna har beaktats.

Tabell 6 Totalförsvar

(Milj. kr., fasta priser)

Genom­snittlig

Anslag

1976/77

Anslagsförändring till

Procen­tuell

Genom­snittlig

procen-

1977/78   1978/79

1979/80

1980/81

föränd-

procen-

tuell för-

ring

tuell

ändring

1976/77

föränd-

1970/71 -

1977/78

ring

1974/75

1976/77-1980/81

Totala utgifter

+ 1,8

Jl 155

+ 124       +47

+ 58

- 2

+ 1.1

+0,5

därav

militärt försvar

+ 1,8

10 389

+ 73       +37

-20

-15

+ 0,7

+0,2

civilförsvar

+0,9

194

+ 22             0

+ 67

0

+ 11,3

+9,9

ekonomiskt

försvar

+ 3,0

304

+ 15        + 9

+ 10

+ 11

+ 4,9

+ 3,5

Bil. 2 Långtidsbudget

17

Beträffande det militära försvaret har i 1972 års försvarsbeslut fast­slagits att resurserna skaU användas på sådant sätt att en framtida styr-ketUlväxt underlättas även om detia medför en lägre operativ styrka under de närmaste åren än vad som annars vore möjligt. Försvaret skall bygga på den allmänna värnpliktens grund. Om valet står mellan olika vapensy.stem skall hellre anskaffas ett större antal tekniskt mindre kva­lificerade vapensystem än ett fåtal kvalificerade. Fjärrstridsförbanden, vilka bl. a. innehåUer atiackflyg och ubåtar, ges på sikt en lägre priori­tet än andra system.

I syfte att inom den givna ramen skapa så stort utrymme som möj­ligt för sådan materielanskaffning och utbildning, som ger direkt effekt i krigsorganisationen, har överbefälhavaren fått i uppdrag att minska antalet anställda inom försvaret med 3 900 under perioden september 1972september 1979.

För budgetåret 1972/73 bestämdes genom försvarsbeslutet år 1972 en utgiftsram grundad på ett s. k. basbelopp om 6 470 milj. kr. uttryckt i prisläget februari 1971. För budgetåret 1976/77 har i budgetpropositio­nen föreslagits militära försvarsutgifter om 10 372,7 mUj. kr. Härav ut­görs 1 380 milj. kr. av priskompensation enligt nettoprisindex, räknat från prisläget februari 1975. Basbeloppet är, bortsett från tekniska juste­ringar, oförändrat i förhållande till försvarsbeslutet. Utgiftsförändring­arna under långtidsbudgetperioden beror i allt väsentiigt på investe­ringsutgifter utanför utgiftsramen tUl följd av omlokalisering av mUUär verksamhet.

För att belysa utvecklingen av de militära försvarsutgifterna även i löpande priser har beräkningar gjorts på grundval av de prisantaganden som tUlämpas vid beräkningar i långtidsbudgeten i övrigt (tabell 7).

Tabell 7 Utveckling av de militära försvarsutgifterna 1976/77-1978/79

(Milj. kr., löpande priser)

1976/77        1977/78

1978/79

Militära försvarsutgifter

10 373          10 982

11422

varav priskompensation

(1 380)          (1 930)

(2 370)

Förändring från föregående

budgetär

+609

+440

Planeringsramen medger att betydande belopp årligen kan användas för forskning och materielanskaffning. TUl de större anskaffningspro­grammen hör artilleri, terrängbilar och luftvärnsrobotar för armén, ubåtar, patrullbåtar och kustartilleribatterier för marinen samt anskaff­ning av attack- och jaktversionen av flygplanet Viggen för flygvapnet.

Beträffande civilförsvaret innebär 1972 års försvarsbeslut att plane­ringen bl. a. skaU utgå från att befolkningen kan komma att beröras av

2    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1975/76:150

18

biverkningar vid anfall mot militära mål i samband med en invasion eller vid markstrid varvid i första hand konventionella stridsmedel an­vänds. Liksom i fråga om det militära försvaret bör dvilförsvarsåtgär-derna ges långsiktig inriktning. Vissa begränsningar i den operativa styrkan kan godtas under de närmaste åren. Exempel härpå är att man­skapsutbildningen något begränsas. Civilförsvarets utbildnings- och öv­ningssystem förändras f. n. En ny organisation för civUförsvarets regio­nala skol- och förrådsanläggningar träder i kraft med början den 1 juli 1976.

För budgetåret 1972/73 bestämdes genom försvarsbeslutet 1972 en utgiftsram gmndad på ett s. k. basbelopp om 118 milj. kr., uttryckt i prisläget febmari 1971. I budgetpropositionen har för budgetåret 1976/ 77 föreslagits utgifter för civilförsvaret om 194,1 milj. kr. Härav utgörs 25,6 mUj. kr. av priskompensation enligt nettoprisindex, räknat från prisläget febmari 1975. Basbeloppet är, bortsett från tekniska juste­ringar, oförändrat i förhållande till försvarsbeslutet. Planeringen de närmaste fem åren bör enligt budgetpropositionen 1976 utgå horison­tellt från det nämnda basbeloppet. HärtUl kommer kompensation för prisstegringar enligt nettoprisindex. Utgiftsförändringarna under perio­den beror på den ändrade finansieringsformen för skyddsrumsbyggande.

Det ekonomiska försvaret omfattar beredskapsåtgärder inom bl. a. industriproduktionen, livsmedelsförsörjningen, energiförsörjningen och kommunikationerna.

För att skydda samhället mot skadeverkningar som beror på avbrott i oljetillförseln sker en betydande beredskapslagring hos säljare och stor­förbrukare av oljeprodukter. Investeringskostnaderna för denna bered­skapslagring av oljeprodukter enligt beslutat program för perioden 19701976 beräknas i 1969 års priser tiU 760 milj. kr., varav staten bi­drar med ca 80 milj. kr. och återstoden täcks genom prissättningen på oljeprodukter. Regeringen har föreslagit riksdagen att oljelagringspro-grammet förlängs till år 1977. För att begränsa sårbarhet bl. a. vid s. k. fredskriser pågår härutöver en betydande statlig beredskapslagring av rå­olja. Utgifterna härför kommer att till övervägande del faUa på budget­åren 1977/78 och 1978/79. Vidare är ett lagringsprogram för eldnings­olja under genomförande. F. n. pågår utbyggnad av sju lagringsanlägg­ningar för eldningsolja. Riksdagen har dessutom beslutat att pågående utbyggnad av den statliga beredskapslagringen för främst fredskrisbehov till år 1985 skaU ytterligare utökas med en lagring av råolja och olje­produkter motsvarande 3 milj. m råolja i den mån detta är praktiskt möjligt och ekonomiskt rimligt. Under perioden 1976/771979/80 har vidare medel beräknats för en beslutad utökad statlig lagring av gasol och flygdrivmedel till en kostnad av ca 70 milj. kr. Regeringen har före­slagit riksdagen uppbyggnad av beredskapslagring för främst fredskris­behov av petrokemiska insatsvaror under perioden 1976/771980/81.

Bil. 2 Långtidsbudget

19

Kostnaden härför beräknas tiU ca 480 milj. kr. inkl. kostnader för lag­ringsutrymmen.

Kostnaderna för lagring, främst avsedd för fredskriser, av råolja, petrokemiska insatsvaror samt eldningsolja finansieras av en särskild beredskapsavgift för oljeprodukter. Intäkterna från beredskapsavgiften tillförs en fond i riksgäldskontoret oljdagringsfonden. Från oljelag-ringsfonden bestrids kostnaderna för nämnda program efter regeringens beslut.

För att en tillfredsställande beredskap beträffande försörjningen med beklädnadsvaror skall kunna upprätthållas beviljas ränte- och amorte-ringsfria avskrivningslån till investeringar inom teko-, sko- och garveri-industrierna. För detta ändamål har beslutats en investeringsram av 160 milj. kr.

F. n. pågår försök med att samordna långsiktsplaneringen inom det ekonomiska försvaret med planeringen inom totalförsvarets övriga gre­nar. I anvisningar för försök med programplanering har ekonomiska ramar angivits av regeringen för planeringen av åtgärder som finansie­ras av anslag över statsbudgeten. Beräkningarna i långtidsbudgeten an­sluter till dessa ramar. En kraftig ökning av de kostnader för ekono­miskt försvar som finansieras från oljdagringsfonden kan förväntas under periodens första år. En sammanställning av totala statUga kost­nader för långtidsbudgetperioden fördelade på finansieringsform ges i tabdl 8.

Tabell 8 Uppskattade statliga utgifter inom det ekonomiska försvaret (Milj. kr., fasta priser)

1976/77

1977/78

1978/79

1979/80

1980/81

Totalt

554

1098

572

1027

988

därav

finansierade över

statsbudgeten

304

319

328

338

349

finansierade frän

oljelagringsfonden

250

779

244

689

639

Övrigt totalförsvar omfattar åtgärder inom en rad skUda funktioner. Aktiviteterna inom hälso- och sjukvården, polisverksamheten och det psykologiska försvaret förutsätts i långtidsbudgeten fortlöpa på i hu­vudsak oförändrad nivå. Verksamheten inom övrigt totalförsvar bygger i krig och krigssituationer i stor utsträckning på den bas som det freds­tida samhället utgör. Behovet av beredskapsåtgärder blir därför be­roende av samhällets utveckling i övrigt.

3.4 Kommunikationer och energiförsörjning

Denna ändamålsgrupp omfattar huvudsakligen utgifterna för vägvä­sendet,  kommunikationsverken dvs. postverket,  televerket,  statens

Prop. 1975/76:150

20

järnvägar, luftfartsverket och sjöfartsverket vissa investeringsutgifter för Sveriges Radio samt vattenfallsverket.

I tabell 9 anges den anslagsutveckling söm förutses för perioden fram t. o. m. 1980/81. Dessa anslagsbelopp avser att jämte tidigare be­hållningar täcka den förutsedda medelsförbrukningen och därutöver såvitt avser bl. a. de affärsdrivande verken ge en marginal om ca 10 % för att möjliggöra ökade investeringar om det skulle påkallas av konjunkturmässiga eller andra skäl.

Vid bedömningen av den framtida utvecklmgen har hänsyn i första hand tagits tUl den väntade efterfrågeutvecklingen. Som nämnts i av­snitt 1.2 föreligger vissa svårigheter att avgöra vilken investeringsut­veckling som krävs för att anpassa produktionen till efterfrågan. För att få en praktiskt användbar beräkningsmetod har investeringarna, efter reduktion med väntad produktivitetsstegring, förändrats i takt med den beräknade efterfrågeökningen. Vidare har vissa beslutade pro­gram och engångsprojekt beaktats.

Inom vägväsendet beräknas trafikvolymen öka i långsammare takt än vad som varit faUet under 1960-talet. Det även vid en oförändrad nivå av vägbyggnadsanslagen stigande vägkapitalet kräver emeUertid en viss uppräkning av driftanslagen för att det ökade underhåUsbehovet skall kunna tillgodoses.

Televerkets investeringar omfattar dels telenätet, dels rundradioan­läggningar för distribution av radio- och TV-programmen. Medelsför­brukningen för dessa ändamål beräknas uppgå tUl 875 milj. kr. under budgetåret 1976/77, varav 50 milj. kr. för rundradioanläggningar. In­vesteringarna i telenätet har bedömts mot bakgrund av den väntade teletrafikutvecklingen.

Medelsförbrukningen för statens järnvägars investeringar beräknas uppgå till 555 milj. kr. under budgetåret 1976/77. Investeringarna har

Tabell 9 Kommunikationer och energiförsörjning

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittiig

1976'77

tuell för-

snittlig

procen-

1977/78

1978/79

1979/80

1980/81

ändring

procen-

tuell för-

1976/77-

tuell för-

ändring

1977/78

ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

Totala utgifter

+ 2,5

8 406

+  56

-231

-34

+ 111

+ 0,7

-0,3

därav

väganslag.

trafiksäkerhet

m. m.

+ 0,2

3 429

+  15

+ 27

+ :.7

+ 27

+ 0,4

+0,7

kommunika-

tionsverken

+ 0,1

2 856

- 88

-125

-43

+ 32

-3,1

-2.0

energiförsörjning

+ 11,9

2 020

+ 110

-135

-20

+ 50

+ 5,9

+ 0,1

Bil. 2 Långtidsbudget

21

för de följande budgetåren räknats upp med hänsyn till den förväntade trafik- och produktivitetsutveckUngen.

Utvecklingen av luftfartsverkets investeringar domineras av ett fåtal stora projekt vilka avslutas under långtidsbudgetperioden. Medel har beräknats för färdigställande av Göteborg-Landvetter flygplats. Övriga investeringsbehov har bedömts mot bakgrund av den förväntade trafik­utvecklingen.

Medelsbehovet för postverkets investeringar har beräknats med ut­gångspunkt i att den totala postvolymen kommer att ligga på i stort sett oförändrad nivå under perioden. Hänsyn har tagits tUl vissa större på­gående byggnadsprojekt, bl. a. postgirohuset i Stockholm, och en ny postterminal i Göteborg.

I fråga om sjöfarten förutses under den framförliggande perioden en fortsatt rationalisering av lots- och fyrväsendet. Under senare år har två statsisbrytare av större och maskinstarkare typ varit i operativ verk­samhet. I meddsförbrukningen har beaktats att ytterligare en isbrytare av samma typ levereras under perioden.

En utgångspunkt för långtidsbudgetens beräkningar avseende energi­försörjning har varit den föresats som ställts upp i prop. 1975: 30 om energihushållning. Denna föresats innebär en i genomsnitt tvåprocentig årlig tillväxt av energikonsumtionen för perioden fram till år 1985. I detta syfte föreslås i fråga om energikonsumtionen insatser för att spara energi i bostäder och inom näringslivet. På produktionssidan re­dovisas åtgärder för att förstärka elkraftproduktionssystemet. Till detta kommer åtgärder för att trygga vår tillgång tUl olja. Utgifterna för de ökade insatserna redovisas inom de ändamålsgmpper som svarar mot åtgärderna. Under ändamålsgruppen kommunikationer och energiför­sörjning har sålunda medel beräknats enbart för utbyggnad av produk­tions- och distributionsanläggningar för elkraft.

I avsnittet bostäder har bidragen till förbättrad energihushållning inom bostadssektorn beaktats.

Utgiftskonsekvenserna av stödprogranunet för förbättrad energihus­hållning inom industrin tas upp i avsnitt 3.12.

3.5 Arbetsmarknad och regionalpolitik

Denna ändamålsgrupp omfattar statens utgifter för olika arbetsmark­nadspolitiska åtgärder såsom arbetsförmedling, sysselsättningsskapande åtgärder, arbetsmarknadsutbildning, kontant stöd vid arbetslöshet och arbetarskydd.

Sedan 1960-talets början har utgifterna för arbetsmarknads- och re­gionalpolitiken ökat mycket kraftigt. Under de senaste fyra budgetåren har utgiftema i fasta priser inom denna ändamålsgmpp stigit med i ge­nomsnitt 7,3 % per år. De snabbt ökande anslagen är ett uttryck för en

3   Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1975/76:150

22

höjning av ambitionsnivån, bl. a. i form av ökade insatser i anslutning till näringslivets strukturomvandling. Det kan i sammanhanget nämnas att arbetsmarknadsverket hittills under 1970-talet tillförts ca 1 300 nya tjänster.

Arbetsmarknadspolitiken torde även i framtiden i första hand kom­ma att inriktas på åtgärder som syftar tUl att hjälpa de grupper som har särskilda problem att få eller behålla ett arbete. För att uppfylla målet om en jämnare fördelning av syssdsättnirigsmöjligheterna mellan olika regioner krävs även fortsättningsvis insatser såväl i fråga om åtgärder som syftar till ökad yrkesmässig och geografisk rörlighet som i fråga om regionalpolitiskt stöd i de delar av landet som har svårt att uppnå en tillfredsställande sysselsättningsnivå. För att öka effektiviteten hos arbetsförmedlingarna har stora bdopp satsats på ADB under senare år. Under nästa budgetår kommer ca 90 % av de lediga platserna att pre­senteras i platslistor som framställts med hjälp av ADB. Arbetet med rationalisering med hjälp av ADB kommer under perioden att fortsätta.

Att de totala utgifterna för ändamålsgruppen beräknas minska under budgetåren 1977/78 och 1978/79 beror på att statsbidragen för lager­stöd successivt kommer att upphöra. Långtidsbedömningarna inklude­rar inte kostnader för eventuella särskUda insatser i stabiliseringspoli-tiskt syfte.

Riksdagen har beslutat om nya riktlinjer för arbetsmarknadsutbUd-iiingen. Det innebär bl. a. att utbildningsbidragen höjdes väsentiigt från den 1 januari 1976. Bidragen utgår med 90130 kr. per dag för elever över 20 år. Reformen finansieras via en särskUd arbetsgivaravgift. Sta­tens bidrag förs tiUsammans med arbetsgivaravgifterna till en särskUd arbetsmarknadsutbildningsfond. Utbetalningarna från denna fond redo­visas inte på budgetens utgiftssida.

De sysselsättningsskapande åtgärderna i form av beredskapsarbeten har beräknats få en i huvudsak oförändrad omfattning jämfört med vad som motsvarar de medel som tagits upp för budgetåret 1976/77.

Tabell 10 Arbetsmarknad och regionalpolitik

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom- .

snittiig

1976/77

tuell för-

snittiig

procen-

1977/78   1978/79

1979/80

1980/81

ändring

procen-

tudl för-

1976/77-

tuell för-

ändring

1977/78

ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

Totala utgifter

+  7,3

6 665

-69       -42

+93

+ 63

-1.0

+0.1

därav

arbetsmarknads-

poUtik

+  3,8

5 277'

-45       -71

+ 79

+ 79

-0,9

+0,2

regionalpolitik

+ 23,4 

1 388

-24        +29

+ 14 .

-16

-1,7

+0,0

Bil. 2 Långtidsbudget

23

Utbetalningar för siöd till lageruppbyggnad kommer att utgå så sent som budgetåret 1977/78. Det sammanlagda statsbidraget beräknas f. n. uppgå till ca 1 miljard kr. för treårsperioden 1975/761977/78. Genom möjligheten att få förskott kommer en stor del av utbetalningarna att belasta budgetåret 1975/76.

I arbetsmarknadspolitiken ingår vidare strävanden att med hjälp av anpassningsgrupperna bereda arbete på den reguljära arbetsmarknaden för personer med nedsatt arbetsförmåga. Medel har beräknats för en fortsatt utbyggnad i första hand av den halvskyddade men också av den skyddade sysselsättningen.

I fråga om regional utveckUng har 1975/76 års riksmöte beslutat att utöka ramen för regionalpolitiskt stöd med 1 500 milj. kr. tiU 4 000 milj. kr. under det femårsprogram som upphör budgetåret 1977/78. 1 långtidsbudgeten har verksamheten antagits ligga kvar på oförändrad nivå även de efterföljande budgetåren.

I ändamålsgruppen ingår även kostnader för arbetarskydd. Sedan budgetåret 1971/72 har arbetarskyddsstyrdsen och yrkesinspektionen erhållit närmare 400 nya tjänster, varav 80 för budgetåret 1976/77. En stor del av de ökade resursema syftar till att intensifiera insatserna mot de kemiska hälsoriskerna. Resurserna skall också användas för det om­fattande arbetet med nya tillämpningsföreskrifter och andra anvisningar inför den nya lagstiftningen om arbetsmUjön. Medel beräknas för en fortsatt anpassning av organisationen till utvecklingen på området.

3.6 Stöd till barnfamiljer

Utgiftema under denna ändamålsgrupp avser till stor del inkomst­överföringar till hushållen i form av allmänna barnbidrag, föräldra­penning och bostadsbidrag för barnfamiljer. Den kraftigast växande de­len av ändamålsgruppen utgörs dock av statsbidrag till kommunernas barnomsorg. Vidare ingår statens utgifter för bidragsförskott (utgifter för underhållsbidrag vilka förskotteras till barn i avvaktan på att ersätt­ning kan tas ut av den underhållsskyldige) och den del av statens bidrag till social hemhjälp som avser hjälp till barnfamiljer.

Utgiftsutvecklingen för barnbidragen bestäms av bidragsnivån och befolkningsutvecklingen. Enligt riksdagens beslut höjdes barnbidrags­beloppet fr. o. m. den 1 oktober 1975 från 1 500 till 1 800 kr. per barn och år. Bidragen utgår till omkring 1 miljon barnfamiljer med ca 1,8 miljoner barn. Antalet barn i bidragsberättigad ålder beräknas sjunka något under senare delen av perioden.

Den nya föräldraförsäkringen inom sjukförsäkringen trädde i kraft den 1 januari 1974. Ersättningstiden vid bams födelse förlängdes den 1 januari 1975 från sex till sju månader. Föräldrapenning, som är ATP-grundande, utgår med en garantinivå på 25 kr. per dag. För dem som

Prop. 1975/76:150

24

Tabell 11 Stöd till barnfamiljer

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1976/77

tuell för-

snittiig

procen-

1977/78   1978/79

1979/80

1980/81

ändring

procen-

tuell för-

1976/77-

tuell för-

ändring

1977/78

ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

Totala utgifter

+ 9,7

6 417

-1831      +306

+ 412

+ 375

+12,9

+ 6,8

därav

allmänna barn-

bidrag

+  1,8

3 260

+  10      +5

-  10

- 25

+ 0,3

- 0,2

bostadsbidrag

m. m.

+ 14,7     .

1 178

+ 126 . . +  15

+  15

±    0

+ 10,7

+ 3,2

bidrag till barn-

omsorg

+ 35,5

1245

+ 412      +403

+ 521

+ 387

+ 33,1

+ 24,3

har sjukpenning över garantinivån utgår föräldrapenningen med samma bdopp som sjukpenningen, dvs. med 90 % av inkomsten. Föräldrapen­ningen utgår till den av föräldrarna modern eller fadern som stannar hemma och vårdar barnet. Till följd av riksdagens beslut i en­lighet med regeringens prop. 1975/76: 133 kommer föräldraförsäkring­en att byggas ut fr. o. m. den 1 januari 1977. Utbyggnaden innefattar bl. a. en utökning av ersättningstiden vid vård av sjukt barn från 10 da­gar per år och familj tiU 12, 15 och 18 dagar per år för resp. en-, två-och flerbarnsfamiljer. Vidare utvidgas ersättningsrätten till att gälla även vård av barn när ordinarie vårdare är sjuk samt för besök hos barnhälso­vården m. m. Från samma tid förlängs ersättningstiden för adoptivför­äldrar från 20 dagar till 90 dagar om barnet är yngre än sex år och 45 dagar om bamet fyllt sex men inte tio år.

De statliga och statskommunala bostadsbidragen till barnfamiljer ut­går tiU ca en halv miljon famUjer med omkring en miljon barn. I en särskild proposition till riksdagen föreslås bl. a. vissa förbättringar av bostadsbidragen. Sålunda föreslås att inkomstgränserna höjs för oredu­cerade tUlägg. Den nedre hyresgränsen föreslås bli satt vid 350 kr. och bli lika för alla samtidigt som de övre hyresgränserna föreslås bli höjda. Stödet till låginkomsttagare utan barn har i långtidsbudgeten inräknats i ändamålsgruppen bostäder.

De barn under 18 år vilkas föräldrar lever åtskilda är genom bidrags­förskotten garanterade ett särskilt ekonomiskt grundskydd. Bidrags­förskottens årsbdopp är 40 % av basbeloppet eller f. n. 4 000 kr per år. Fr. o. m. den 1 juli 1976 utgår bidragsförskott även till invandrarbarn enligt grunder liknande dem som gäller för barnbidrag. Kommunerna erhåller statsbidrag med 75 % av nettokostnaderna för bidragsförskot­ten för varje kalenderår i efterskott. Fr. o. m. den 1 oktober 1977 skall administrationen av bidragsförskotten föras över från kommunerna till

Bil. 2 Långtidsbudget

25

riksförsäkringsverket och försäkringskassorna. I samband med omlägg­ningen ökar statens kostnader övergångsvis med ca 250 milj. kr. budget­året 1977/78.

Vårdbidraget tUl förälder med svårt handikappade barn i hemmet uppgår tUl samma nivå som förtidspension inkl. pensionstillskott. Fr. o. m. den 1 juli 1975 har möjligheterna att få vårdbidrag utvidgats. Vidare kommer vårdbidragens nivå att höjas den 1 juli 1976 i anslut­ning till att förtidspensionerna höjs. Utgifterna för vårdbidrag har in­räknats i ändamålsgmppen folkpensioner m. m.

På gmndval av en överenskommelse mellan regeringen och kommun­förbundet genomförs en kraftig utbyggnad av samhällets barnomsorg. Utbyggnadsprogrammet för åren 19761980 omfattar 100 000 nya dag­hemsplatser och 50 000 nya platser i fritidshem jämte en ökning av an­talet platser i kommunala familjedaghem.

För att ge kommunerna ekonomiska möjligheter att genomföra ut-, byggnaden av barnomsorgen införs ett nytt statsbidragssystem med vä­sentligt höjda värdebeständiga statsbidrag. Driftbidraget för daghem höjs fr. o. m. den 1 januari 1977 från 7 500 kr. tUl 14 000 kr. per år för nya platser. För befintliga platser höjs bidraget successivt till samma belopp. Bidraget till nya platser i fritidshem uppgår tUl hälften av nämnda be­lopp. För familjedaghemmen införs utöver nuvarande statsbidrag ett nytt grundbelopp i bidragssystemet.

Det nya statsbidragssystemet finansieras genom en socialavgift. Social­avgiften till barnomsorgen uppgår för år 1977 till 1 % av avgiftsunder­laget och beräknas senare höjas successivt tiU 2,2 % år 1981.

3.7 Bostadspolitik

Denna ändamålsgrupp domineras av räntebidrag och långivning till bostadsbyggandet, vilka för budgetåret 1976/77 föreslås uppgå till sam­mantaget drygt 4,1 miljarder kr. Bland andra ändamål inom gruppen märks lån till kommunala markförvärv, vissa energibesparande åtgär­der inom bostadsbeståndet samt bostadsbidrag för låginkomsttagare.

Tabell 12 Bostadspolitik

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-     Anslag   Anslagsförändring till

--- 

Procen-      Genom­

snittlig       1976/77 -----------------------------   tuell för-    snittiig

procen-

1977/78   1978/79   1979/80

1980/81   ändting      procen-

tuell för-

1976/77-   tudl för-

ändring

1977/78      ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

-5,5

5470       +1435   +344      -180

+55        +26,2

+6,8

Prop. 1975/76:150

26

Under senare år har antalet påbörjade lägenheter understigit det ut­rymme som lämnats inom de särskilda bostadsbyggnadsramarna. Små­husens andel av nyproduktionen har ökat och uppgick år 1975 till ca 70 %. Investeringskostnaderna per rumsenhet är i genomsnitt drygt 15 % högre i småhus än i flerfamUjshus. Härav följer att investerings­volymen inte har minskat lika mycket som antalet påbörjade lägen­heter.

En stor del av statens stöd till bostadsbyggandet utgår i form av räntebidrag och långivning. För statligt belånade hus gäller att ränte­kostnaden över vissa garanterade nivåer betalas av staten. Nyproduce­rade hyres- och bostadsrättslägenheter har en garanterad låneränta på 3,9 % under det första året av lånetiden. För nyproducerade småhus som bebos av låntagaren är motsvarande ränta 6 %. De garanterade räntenivåerna höjs därefter årligen för att slutligen nå upp till bostads­låneräntans nivå (f. n. 9,25 %). Systemet med garanterade räntenivåer berör även stora delar av det befintliga beståndet av fastigheter som har finansierats med statliga lån.

Ramen för beslut om bostadslån till nybyggnad under 1976 föreslås i 1976 års budgetproposition bli faststäUd tiU 8 375 000 m våningsyta. Detta beräknas motsvara 71 500 lägenheter samt därtill anknutna loka­ler, såsom daghem och fritidshem. För åren 1977 och 1978 föreslås ramen få samma omfattning.

Bostadsbyggandet har under senare år i ökad omfattning inriktats mot ombygnad av befintliga äldre fastigheter. Ombyggnadsverksamheten vän­tas framdeles beröra ca 10 000 lägenheter per år. En annan expansiv sek­tor utgörs av daghem och fritidshem där under de närmaste åren ett avsevärt ökat byggande kan förväntas.

De i långtidsbudgeten angivna anslagsförändringarna har beräknats med utgångspunkt från den ovan angivna ramen. Härvid har beaktats att riksdagen har beslutat att slopa den tidigare gällande särskilda be­gränsningen av låneunderlaget i fråga om bostadslån för nybyggnad av småhus. Vidare har hänsyn tagits till de år 1975 beslutade förbättringar­na avseende finansieringen av byggnadskreditkostnaderna. De nya reg­lerna innebär att byggnadskreditkostnaderna får beaktas tiU fuUo vid beräkningen av låneunderlaget.

Vid anslagsberäkningen har även beaktats de av regeringen föreslagna förbättringarna av lånebestämmelserna vid ombyggnad av flerfamiljs­hus. Förslaget syftar bl. a. till alt skapa ökad kostnadsneutralitet mellan ny- och ombyggnadsverksamhet. Av betydelse är också att låneunder­lags- och pantvärdenivåerna höjdes den 1 januari 1976.

Hänsyn har också tagits till att hyresförlustiån, enligt förslag i 1976 års budgetproposition, skall utsträckas tUl att omfatta hyresförluster t. o. m. år 1977. Utgifterna härför kan antas belasta bostadslånefonden under budgetåren 1977/78 och 1978/79.

Bil. 2 Långtidsbudget

27

Den kraftiga anslagsförändringen mellan budgetåren 1916111 och 1977/78 kan bl. a. hänföras till de ovan nämnda antagandena. En an­nan faktor av betydelse i detta sammanhang är den förväntade stora för­brukningen under budgetåret 1976/77 av reservationsmedel på bostads­lånefonden. Därefter blir en betydande anslagsökning nödvändig för budgetåret 1977/78.

3.8 Skattebidrag till kommuner

I denna ändamålsgrupp ingår skatteutjämningsbidrag, skattebortfalls­bidrag i anledning av 1970 års skattereform, särskUt bidrag till kom­munerna i samband med den skatteomläggning som trädde i kraft den 1 januari 1973 samt de extra bidrag som utgår i enlighet med överens­kommelsen om begränsning av den kommunala utdebiteringen under åren 1976 och 1977. Vidare ingår kompensation till kommunerna för minskat skatteunderlag i anledning av den skattereform som trädde i kraft den 1 januari 1975.

Skatteutjämningsbidragen utgör huvuddelen av ändamålsgruppen. De syftar huvudsakligen till att stödja kommuner, landstingskommuner och kyrkliga kommuner med svag skattekraft. Enligt de bidragsbestämmél-ser som gäller fr. o. m. år 1974 utgår bidrag till kommuner och lands­tingskommuner för att tillförsäkra dessa ett visst skatteunderlag, som relateras till meddskattekraften i landet. Skattekraftsgarantin varierar med det geografiska läget. Skatteutjämningsbidrag utgår f. n. till 250 av 278 kommuner och till samtliga 24 landstingskommuner. De kyrk­liga kommunema får samma skatteutjämningsbidrag som år 1973 med en årlig femprocentig uppräkning av föregående års bidragsbelopp.

I särskilda fall utgår extra skatteutjämningsbidrag till kommuner som befinner sig i en besvärlig ekonomisk situation. Vidare titgår t. o. m. år 1978 en successivt minskande övergångskompensation till sådana koni-muner och landstingskommuner som till följd av nya bidragsbestäm­melser skuUe ha fått sänkt bidrag år 1974 jämfört med bidraget för år 1973.

Skatteutjämningsbidragen svarar för en betydande del av kommuner­nas samlade inkomster. Bidragen betyder mest för Gotland och norr­landslänen. De lägsta bidragen per invånare får storstadslänen. Skatte­utjämningsbidragen räknat i kronor per invånare uppgår för hela lan­det till 324 kr. för år 1976. För Jämtiands och Gotlands län uppgår bidragen tiU 1 715- resp. 1 684 kr. per invånare. Närmast följer Norr­bottens och Västerbottens län, där bidragen uppgår till 1 421 resp. 1 177 kr. per invånare. För länen i övrigt varierar beloppen meUan 20 och 857 kr. per invånare.

Anslagsbehovet påverkas främst av skatteunderlaget och utdebite­ringen. Utvecklingen av dessa faktorer har medfört att statens utgifter

Prop. 1975/76:150

28

för skatteutjämningsbidrag har ökat under de senaste åren. Härutöver medförde övergången till de nya bidragsbestämmelserna den 1 januari 1974 ett ökat utgiftsbehov om ca 370 mUj. kr.

Skattebortfallsbidragen är avsedda att kompensera kommunerna för det inkomstbortfall som uppstår tUl följd av 1970 års skattereform. Detta bortfall har beräknats tiU 1 250 milj. kr. för år 1971. Bidragsgiv­ningen mmskar härefter i takt med att den skattekraft som kommuner­na förlorade i anledning av 1970 års skattereform återviims genom att skatteunderlaget per inkomsttagare ökar. För inkomståret 1975 beräknas skattebortfallet till ca 850 milj. kr.

Det särskilda bidraget tiU kommunerna utgår med 122 milj. kr. per år. Bidraget ger kommuner och landstingskommuner kompensation för den skatteomläggning som trädde i kraft den 1 januari 1973.

Som en följd av den överenskommelse som träffades mellan före­trädare för regeringen samt Svenska konununförbundet och Landstings­förbundet i februari 1975 rörande begränsnuig av kommunalskatternas höjning under åren 1976 och 1977 utgår av statsmedel ett extra bidrag till kommuner och landstingskommuner. Bidraget utgår med 600 mUj. kr. under vart och ett av åren 1976 och 1977. För de därefter följande åren utgår inte detta bidrag, vUket förklarar minskningen för ändamåls­gruppens totala utgifter budgetåret 1978/79.

Genom den skattereform som trädde i kraft den 1 januari 1975 får kommimer och landstingskommuner m. fl. ett minskat skatteunderlag på gmnd av ändrade avdragsregler m. m. Riksdagens beslut innebär att kompensation skall utgå för detta. I prop. 1915116: 147 har före­slagits närmare bestämmelser för denna kompensation som börjar ut­betalas imder år 1977. Kompensationen beräknas för kalenderåret 1977 till ca 1 500 milj. kr. Detta kommer till uttryck på statsbudgeten! ett anslagsbehov som för budgetåret 1976/77 uppgår till 750 mUj. kr. An­slagsbehovet fördubblas därefter genom helårseffekten till budgetåret 1977/78.

Tabell 13 Skattebidrag till kommuner

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

snittlig

1976/77

tudl för-

snittiig

procen-

1977/78  1978/79 1979/80

1980/81

ändring

procen-

tuell for-

1976/77-

tuell för-

ändring

1977/78

ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

Totala utgifter

+ 12,1

5 293

+ 532      -255     +88

+ 118

+ 10,1

+2,2

därav

skatteutiäm-

ningsbidrag

+ 1.4

2 870

+ 301      +155      +52

+ 70

+ 10,5

+4,7

Bil. 2 Långtidsbudget

29

3.9 Hälso-, sjuk- och socialvård

Denna ändamålsgrupp omfattar utgifter för statliga och statsunder­stödda vårdområden. Huvudparten av här redovisade utgifter avser statsbidrag till vårdområden under kommunalt huvudmannaskap, varav statsbidrag till den psykiatriska sjukvården utgör den största posten. Betydande statsbidrag utgår också tUl annan hälso- och sjuk­vård, social hemhjälp och samhällets åtgärder för handikappade. I di­rekt statlig regi drivs dock bl. a. vissa sjukhus, imgdomsvårdsskolor samt vissa vårdanstalter för alkoholmissbmkare.

Överenskommelser om ändrade bidragsregler för den psykiatriska sjukvården och regler för finansieringen av vissa provinsialläkares pen­sionering godkändes av riksdagen år 1972. Genom avtal har partema träffat överenskommelse om driftbidragen för den psykiatriska sjuk­vården för tiden t. o. m. år 1976. För perioden därefter har driftbidra­gen schablonmässigt tagits upp med samma belopp som för budgetåret 1976/77.

De statliga utgifterna för kroppssjukvård och allmän fiälsovård avser en rad myndigheter på detta område, statliga sjukhus, statsbidrag till olika former av hälso- och sjukvård samt bidrag till kostaaderna för de kommunala undervisningssjukhusen. Utgiftsminskningarna fram till innevarande budgetår beror till största delen på att ersättning för sjuk­vårdskostnader i ökad utsträckning under senare år utgår från sjukför­säkringen. Beräkningarna av statens utgifter för sjukhus har skett med utgångspunkt i nuvarande grunder för samarbdet med övriga finan­siärer. Vissa pågående byggnadsarbeten kommer att avslutas under pe­rioden.

Den öppna åldringsvården har fått allt större betydelse. Bl. a. har den sociala hemhjälpen, som främst är inriktad på åldringar, bandi-Tabell 14 Hälso-, sjuk- och socialvård (Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändrini

g till

Procen-

Genom-

snittlig

1976/77

tuell

snittiig

procen-

1977/78

1978/79

1979/80

1980/81

föränd-

procen-

tuell för-

ring

tuell

ändring

1976/77-

föränd-

1970/71-

1977/78

ring

1974/75

1976/77-1980/81

Totala utgifter

+ 1,9

4 359

+ 38

+ 14

+ 11

+ 26

+0,9

+0,5

därav

psykiatrisk sjuk-

vård m. m.

+ 4,1

2 339

+ 2

- S

-  1

0

+0,1

-0.1

kroppssjukvärd

och allmän

hälsovård

-3,2

686

+ 8

- 8

-  1

+  3

+ 1,2

+0,0

åldringsvård

+ 5,2

318

+ 17

+ 17

+ 17

+ 17

+5,3

+5,0

4    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 2

Prop. 1975/76:150

30

kappade och barnfamiljer, expanderat mycket kraftigt. Fr. o. m. år 1975 utgår statsbidrag enligt beslut av riksdagen med 35 % av kommunernas bruttokostnader för färdtjänst för handikappade. Samtidigt ändrades tidigare bidragsregler för social hemhjälp tUl att omfatta 35 % av kom­munernas bruttokostnader för hemhjälpen, varvid statsbidrag läranas inte bara för hemvårdare och hemsamariter utan även för att täcka kostnader för vissa andra serviceåtgärder. Ungefär 350 000 åldringar och handikappade beräknas få social hemhjälp år 1976. Utgiftsökningen under budgetåren 1977/781980/81 beror bl- a. på fortsatt ökning av antalet ålderspensionärer.

I ändamålsgruppen redovisas även bl. a. utgifterna för nykterhets­vård, ungdomsvård och åtgärder för handikappade.

Nykterhetsvårdens utveckling käimetecknas av att de frivilliga och öppna vårdformerna ökat kraftigt under senare år medan antalet tvångs-intagningar minskat. De kommunala nykterhetsnämndemas verksamhet med frivilliga och öppna vårdformer för alkohol- och narkotikamiss-bmkare ges fortsatt stöd.

Anslagen till ungdomsvården avser främst de statliga ungdomsvårds­skolorna. De senaste åren har antalet platser minskat kraftigt och be­räknas under 1976 i princip svara mot behovet.

Samhällets åtgärder för handikappade spänner över en rad områden. Den större delen av utgiftema t. ex. förtidspensioner och handi­kappersättningar inom folkpensioneringen redovisas under andra ändamålsgrupper. Här redovisas utgifterna för bidrag tUl särskolor, bi­drag till organisationer m. m. EnUgt riksdagens beslut år 1975 övertog landstingen hjälpmedelsverksamheten för handikappade fr. o. m. år 1976. Ett enhetligt bidrag för landstingens kostnader utgår från sjukför­säkringen med 22 kr. per invånare och år. Ersättningen från sjukför­säkringen omfattar även förhöjd ersättning till de sjukvårdshuvudmän som medverkar vid anskaffning av kostnadsfria eller prisnedsatta glas­ögon till bam och ungdom.

3.10 Rätts- och polisväsende

TiU ändamålsgmppen hör polisväsendet, åklagarväsendet, domstols­väsendet, kriminalvården samt exekutionsväsendet.

Över hälften av utgifterna inom ändamålsgruppen hänför sig till po­lisväsendet som också svarar för ca 60 % av personalen. Polisväsendet har under budgetåren 1973/741975/76 tillförts drygt 1700 tjänster i huvudsak i enlighet med brottskommissionens förslag. För budget­året 1976/77 tillförs orgaiusationen ytterligare 450 tjänster.

Den s. k. kriminalitetsgruppen har försökt bedöma utvecklingen av brott som kan komma till polisens kännedom under åren 19751979. Gruppens bedömning är intagen i brottsförebyggande rådets rapport

Bil. 2 Långtidsbudget

31

Tabell 15 Rätts-

och polisväsende

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-

Anslag

Anslagsförändring till

Procen-

Genom-

,snittiig _

1976/77

tudl

snittlig

procen-

1977/78

1978/79  1979/80

1980/81

föränd-

procen-

tuell för-

ring

tueU

ändring

1976/77-

föränd-

1970/71-

1977/78

ring

1974/75

1976/77-1980/81

Totala utgifter

+ 6,1

4 013

+ 28

+ 16       +23

+ 18

+0,7

+0,5

därav

polisväsende

+  7,5.

2 353

+ 2

+ 19       +18

+ 13

+0,1

+0,5

domstolar m.

m.   +10,7

700

+ 12

- 2        +4

+ 4

+ 1,7

+ 0,6

kriminalvård

+ 6,3

668

+ 11

- 2       +0

+ 0

+ 1,6

+0,3

1974: 2. Gruppen har framhållit att dess bedömning är mycket osäker. Prognosema är därför inte ägnade att ligga till grund för bedömningar av resursbehovet inom rättsväsendet. Den förväntade öknmgen av bil­trafiken kommer i viss utsträckning att medföra ett ökat övervaknings­arbete för polisens del. Bl. a. mot denna bakgrund föratses vissa re­sursökningar under perioden.

Investeringarna i nya polishus har legat på en mycket hög nivå under senare år. De beräknas minska under perioden medan statens inlösen av i kommunal regi uppförda polishus väntas fortgå i oförändrad takt.

Domstolsväsendet svarar för ca 15 % av antalet sysselsatta inom sek­torn. Rättshjälpskostnaderna förväntas öka under periodens första år. I övrigt fömtses vissa smärre personalökningar.

Kriminalvården svarar för ca 15 % av antalet anställda inom rätts­väsendet. Beläggningen vid anstalterna har sjunkit under senare år och förväntas sjunka ytterligare. Den sjunkande beläggningen gör det nöd­vändigt att reducera platsantalet vid anstalterna. Beslut om reduktion av platsantalet har fattats dels den 13 december 1974 dels den 18 de­cember 1975. Enligt beslutet den 13 december 1974 skall antalet plat­ser successivt minska med omkring 290 fram tUl den 30 juni 1976. I beslutet den 18 december 1975 föreskrevs att platsantalet fram tUl den 30 juni 1977 skall ha nedbringats med ytterligare 115. Ytterligare minskningar väntas därefter komma till stånd. Resursberäkningarna i övrigt har skett utifrån den plan för reformering av kriminalvårdens organisation och verksamhet som redovisades i 1973 års statsverkspro­position. Planen innebär bl. a. en ny regional indelning, ett nytt anstalts­system och en ökad satsning på frivård.

3.11 Intemationellt utvecklingsbistånd m. m.

Denna utgiftsgrupp innefattar anslagen tiU internationellt utvecklings­samarbete, bidrag till intemationella organisationer och anslag till andra

Prop. 1975/76:150

32

Tabell 16 Internationellt utvecklingsbistånd m. m.

(Milj. kr., fasta priser)

Genom-     Anslag       Anslagsförändring till

Procen-      Genom-

1976/77

snittiig procen­tuell för­ändring 1970/71 -1974/75

-------  tuell för-    snittiig

1977/78   1978/79   1979/80  1980/81   ändring      procen-

1976/77-  tueUför-1977/78      ändring 1976/77-1980/81

+ 94

Totala utgifter

därav utvecklings­bistånd

21,3

25,5

3 359

3 122

+ 92

20      +103      +2,8

+94       +96       +100     +102      +3,0

+2,2

+ 3,0

internationella ändamål. Anslagsgruppen domineras av utgiftema för utvecklingssamarbetet.

Det av riksdagen fastställda målet för utvecklingsbiståndet om 1 % av bruttonationalprodukten tiU marknadspris har uppnåtts budgetåret 1975/76. Biståndsanslagen beräknas nu öka i samma takt som den för­väntade ökningen i bruttonationalprodukten.

I ändamålsgruppen ingår också Sveriges andel i finansieringen av Nordiska investeringsbaidien. Denna andel beräknas till ca 240 milj. kr., som skall inbetalas under tre år. Den sista inbetalningen har beräknats ske budgetåret 1978/79.

3.12 Övrigt

Under denna rubrik har sammanförts utgifter som inte har hänförts till någon av de tidigare behandlade ändamålsgrupperna. Här återfinns bl. a. anslag för att främja utvecklingen inom näringslivet, prisstöd för Uvsmedel, miljövård, kyrkliga och kulturella ändamål, idrotts- och fri­tidsverksamhet, central och regional förvaltning samt ofömtsedda ut­gifter. Vidare har här beaktats räntor på statsskulden, förändringar i re­servation smedelsbehålliungar och utnyttjande av rörliga krediter.

Till utgifter för näringars främjande, som för budgetåret 1976/77 upp-

Tabell 17 Övrigt

(Milj. kr., fasta priser)

Genom­snittlig procen­tuell för­ändring 1970/71-1974/75

Anslag 1976/77

Anslagsförändring till

1977/78   1978/79   1979/80  1980/81

Procen-tueU för­ändring

1976/77-1977/78

Genom­snittiig procen­tuell för­ändring 1976/77-1980/81

Totala utgifter

+8,4

19 589        -232+551      +225      +561      -1,2

+1,4

Bil. 2 Långtidsbudget

33

går till drygt 1,7 miljarder kr., har förts en rad anslag för stöd till jord­bruk, fiske, skogsbruk, hantverk, handel och industri. TUl de större an­slagen hör stödet till dagspressen samt energibesparande åtgärder inom näringslivet. Under perioden kommer en rad engångsuppmstningar av utmstning till vissa myndigheter att slutföras.

Vidare ingår utgifter för statsskuldräntor vilka bestäms av förändring­arna i statsskulden samt av räntenivån på den statliga upplåningen. Ök­ningar av ränteutgifterna ett visst budgetår beror i huvudsak på statens upplåning under närmast föregående budgetår. För deima utgiftspost, som för budgetåret 1976/77 upptagits till drygt 5,1 mUjarder kr., har endast schablonmässiga framskrivningar kunnat göras.

I ändamålsgruppen ingår vidare bl. a. utgiftema för prisstöd till livs­medel m. m. som för budgetåret 1976/77 väntas uppgå tUl 2 866 milj. kr.

Vidare utgör skatteadministrationen en betydande delpost. Samman­lagt uppgår kostnadema under budgetåret 1976/77 för riksskatteverket, länsstyrelsemas skatteavdelningar och de lokala skattemyndigheterna till drygt 800 milj. kr. Under långtidsbudgetperiodens första hälft ökar den­na sektor till följd av beslutade reformer för effektivisering av skatte­administrationen.

3.13 Totala utgifter

I tabell 18 sammanfattas utgiftsutvecklingen för samtliga utgiftsgrup­per som behandlats i det föregående. Enligt de redovisade beräkning­ama skulle utgifterna i fasta priser under den framförliggande fyraärs-perioden öka med i genomsnitt 2 % per år att jämföra med en ökning på 6,1 % per år under perioden 1970/711974/75. Den lägre öknings­takten åren framöver beror framför allt pä att beräkningarna har be­aktat endast sådana utgiftskrav som följer av redan gjorda åtaganden. Ökningstalen under den gångna perioden avser däremot verkställda ut­gifter. Tillväxten av statsutgifterna visar till följd av beräkningsmetodi­ken i aUmänhet en faUande tendens. Detta är en följd bl. a. av att vissa utgiftskrävande verksamheter och program upphör.

4    Statsutgifternas realekonomiska utveckling 4.1 Inledning

Tidigare har redovisats en bedömning av statsutgiftemas utveckling fördelade på olika ändamål. För att ytterligare belysa utgiftsutveck­lingen i ett samhällsekonomiskt perspektiv krävs en uppdelning av stals-utgiftema i realekonomiska termer. Härmed avses en uppdelning i kon­sumtion, investeringar, transfereringar och finansiella transaktioner.

Vid en analys av den statliga utgiftsutveckUngen i dessa termer är det i första hand av intresse att skilja mellan å ena sidan sådana utgifter

Prop. 1975/76:150

34

Tabell 18 Utgiftsutvecklingen 1970/71-1980/81

(Milj. kr., fasta priser)

Ändamål

Genom­snittlig

Anslag

1976/77

Anslagsförändring till

Genom­snittiig

procen-

1977/78

1978/79

1979/80

1980/81

procen-

tuell förr

tuell för-

ändring

ändring

1970/71 -

1976/77-

1974/75

1980/81

1. Folkpensioner m. m.

+ 9,7

20 917

+ 1001

+

.642

+

591

+

546

+ 3,2

2. Utbildning och

forskning

+ 0,2

15 456

+   380

+

66

+

194

+

38

+ 1,1

3. Totalförsvar

+  1,8

11 155

+   124

+

47

+

58

2

+0,5

4. Kommunikationer och

energiförsörjning

+ 2,5

8 406

+     56

231

34

4-

111

-0,3

5. Arbetsmarknad och

regionalpolitik

+ 7,3

6 665

-     69

.

42

+

 93

+

63

+0,1

6. Stöd till barnfamiljer

+ 9,7

6417

+.   831

-1,

306

.+

412

+

375

+ 6,8

7. Bostadspolitik

- 5,5

5 470

   +1435

-i-

344

180

+

55

+ 6,8

8. Skattebidrag till

kommuner

+ 12,1

5 293

+   532

255

+

88

+

118

+ 2,2

9. Hälso-, sjuk- och

socialvård

+  1,9

4 359

+     38

+

14

+

11

+

26

+0,5

10. Rätts- och polis-

väsende

+ 6,1

4 013

+     28

+

16

+

23

+

18

+0,5

11. Internationellt ut-

vecklingsbistånd m. m.

, +21,3

3 359

+     94

+

92

+

20

+

103

+ 2,2

12. Övrigt

+ 8,4

19 589

-   232

+

551

+

225

+

561

+ 1,4

Totalt

+ 6,1

111 099

+4 218

+ 1550

+ 1501

+2 012

+ 2,0

som innebär att staten direkt efterfrågar produktionsresurser i form av varor och tjänster och å andra sidan sådana utgifter som påverkar den samhällsekonomiska utvecklingen indirekt genom sina effekter på de disponibla inkomsterna inom andra sektorer av ekonomin.

Den redovisning av anslagsbeloppens utveckling i realekonomiska ka­tegorier som lämnas i det följande bygger i huvudsak på det inom na­tionalräkenskaperna tillämpade SNA-systemet (System of National Ac­counts).

De statliga konsumtions- och investeringsutgiftema anger statens di­rekta efterfrågan på reala resurser. Som konsumtionsutgifter betraktas utgifter för statiiga myndigheters produktion av tjänster inom t. ex. un­dervisningssektorn, rättsväsendet och försvaret. Av konsumtionsutgifter­na består nära 60 % av löner och pensionskostnader. Återstoden är om­kostnader i den löpande verksamheten, hyror, försvarets materidinköp samt reparationer och underhåll.

I princip skiljer sig inte det investeringsbegrepp som används i be­räkningama för den statiiga sektorn från det som används för den pri­vata sektorn. Som statliga investeringar betraktas här utgifter för bygg­nader och atUäggiungar samt materidinköp för civila ändamål. Till skill­nad mot vad som följer vid en strikt' tillämpning av SNA-systemet räk-

Bil. 2 Långtidsbudget

35

nas dock även affärsverkens investeringar som direkta statliga investe­ringar.

Det bör understrykas att avgränsningen mellan konsumtion och in­vestering från vissa synpunkter kan te sig missvisande. Det kan sålunda hävdas att delar av de som konsumtion betraktade utgifterna för t. ex. utbildning och forskning utgör produktiva investeringar i lika hög grad som exempelvis inköp av maskiner. Det bör också erinras om att ut­giftema för försvarsmateriel och militära befästningar i nationalräken­skapssystemet betraktas som konsumtion och inte som investeringar.

Den del av statens utgifter som endast indirekt påverkar samhälls­ekonomin indelas i transfereringar och finansiella transaktioner.

Transfereringarna indelas i undergrupper med utgångspunkt i olika mottagare av iidcomstöverföringen. Den dominerande gruppen är trans­fereringar till hushållen. I denna grupp ingår de från fördelningssyn­punkt viktiga utgifterna för folkpensioner, bostadstUlägg, barnbidrag, m. m. Som transfereringar räknas också statens bidrag till kommuner, företag och organisationer sanit utgifter för utvecklingsbistånd och för statsskuldräntor.

Till gmppen finansiella transaktioner hänförs utgifter för utlåning, aktieteckning, markinköp, m. m. Denna utgiftskategori kan närmast upp­fattas som en del av kreditmarknaden.

4.2 Konsumtions- och investeringsutgifter

I tabell 19 redovisas statens utgifter för konsumtion och investeringar tillsammans med bidrag tiU kommuner för motsvarande ändamål. Effek-

Tabell 19 Konsumtions- och investeringsutgifternas utveckling

(Volymförändring)

Genom-

Anslag

Procen-

Genom-

snittlig

1976/77

tuell för-

snittlig

procen-

milj. kr.

ändring .

procentuell

tuell för-

till

för-

ändring

1977/78

ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

Konsuml ionsutgifter

+ 4,5

42 912

+ 2,5

+ 1,5

Statliga

+ .3,8

28 097

+ 0,7

+ 0,5

Driftbidrag till kommuner

+ 6,2

14815

+ 5,8

+ 3,5

Investeriiigsutgifter

+ 3,5

9 846

+0,9

-0,4

Statliga

+ 3,3

8 324

+ 0,7

-0,6

Investeringsbidrag till

kommuner

+ -\7

1 522

+ 2,0

+ 0,8

Summa konsumtions- och

investeringsutgifter

+ 4,3

52 758

+ 2,2

+ 1,2

Prop. 1975/76:150

36

tema på den totala efterfrågan kan sägas vara i stort sett desamma, oavsett om staten svarar för verksamheten eller om kommunerna dri­ver den med statsbidrag.

Dessa utgifter för konsumtion och investeringar, vilka representerar statens och den statsunderstödda verksamhetens direkta efterfrågan på varor och tjänster, utgör knappt 50 % av de totala statsutgifterna. Ut­gifterna beräknas stiga med 1,2 % per år under den framförliggande femårsperioden, vilket är en avsevärt lägre ökningstakt än för jämfö­relseperioden 1970/711974/75. Detta beror framför allt på att utgif­tema under den förflutna perioden inbegriper reformer medan beräk­ningarna för perioden framåt enbart avser konsekvensemå av redan fat­tade beslut.

Konsumtionsutgifterna stiger med 1,5 % genomsnittligt under den framförliggande perioden. De statiiga konsumtionsutgifterna ökar i vä­sentligt långsammare takt än driftbidragen tiU kommunerna. De senares ökningstakt uppgår genomsnittligt till 3,5 %.

För periodens första år, dvs. biidgetåret 1977/78, redovisar långtids­budgeten regelmässigt en snabbare tillväxt av konsumtionen än under de påföljande åren, vilket beror på bindningar till de föregående årens utgiftsbeslut. Detta gäller framför allt utvecklingen av driftbidragen till kommunerna, t. ex. inom bamomsorgens område.

Investeringarna visar en nedgång med 0,4 % sett över hela perioden. Detta torde i första hand sammanhänga med att bedömningen av inve-stermgsutvecklingen än mer än konsumtionsutvecklingen påverkas av långtidsbudgetens karaktär. Detta gäUer framför allt på den statiiga si­dan. Investeringsbidragen till kommunerna uppvisar däremot en svag ökning under den framförliggande perioden. Fattade beslut om bidrag till kommunema har oftast karaktär av långsiktiga åtaganden.

De statliga investeringarna ökar något tiU budgetåret 1977/78 för att därefter minska. Detta sammanhänger med att nu beslutade investeringar avslutas. Vid bedömningen av förändringarna i investeringsvolymen måste också beaktas att investeringarna budgetåret 1976/77 ligger på en betydligt högre nivå än vad som förutsattes i förra årets långtidsbudget. Detta är en konsekvens av de beslut om tidigareläggningar i sysselsätt­ningsfrämjande syfte som har fattats.

4.3 Övriga realgrupper

Utvecklingen av transfereringar och finansiella transaktioner m. m. framgår av tabell 20. Dessa utgiftskategorier beräknas visa en betydligt snabbare tillväxt än konsumtions- och investeringsutgiftema, något som har varit ett genomgående drag även under den historiska jämfördse-

Bil. 2 Långtidsbudget

37

Tabell 20 Utvecklingen av transfereringarna m. m.

(Volymförändring)

Genom-

Anslag

Procen-

Genom-

snittlig

1976/77

tuell för-

snittlig

procen-

milj. kr.

ändring

procen-

tuell för-

till

tuell för-

ändring

1977/78

ändring

1970/71-

1976/77-

1974/75

1980/81

Transfereringar

+ 8,9

52 421

+ 3,8

+ 3,3

Till hushåll (inkl.

socialförsäkringar)

+  9,7

31470

+ 3,4

+2,:

Internationella

+ 24,7

3 169

+ 2,9

+2,3   .

Skattebidrag till kom-

muner m. m.

+ 12,1

5 293

+ 10,1

+ 2,2

Övrigt

+ 3,5

12 489

+ 3,7

+ 6,5

Finansiella transaktioner

+ 4,7

5 920

+ 13,3

-4,7

perioden. Sammantaget beräknas transfereringarna öka med i genom­snitt 3,3 % per år.

Transfereringarna tUl hushållen beräknas växa med i genomsnitt drygt 2 % per år. Folkpensionerna, som beloppsmässigt dominerar denna realgrupp, ökar med drygt 3 % per år. Utöver folkpensioner ingår i denna utgiftsgrupp bidragen tUl sjukförsäkringen och det kontanta stö­det vid arbetslöshet. Skattebidrag till kommuner m. m. ökar kraftigt mel­lan budgetåren 1976/77 och 1977/78 framför aUt beroende på det nya skattebortfallsbidraget i anledning av 1974 års skattereform. För den resterande delen av långtidsbudgetperioden beräknas ökningstakten bli väsentligt lugnare. Detta beror bl. a. på att den kompensation bortfal­ler som utgår till landsting och kommuner åren 1976 och 1977 enligt överenskommelsen om begränsning av utdebiteringshöjningen.

Gruppen övriga transfereringar i tabell 20 beräknas också öka täm­ligen kraftigt. Häri ingår bl.a. ränteutgiftema för den statliga upplå ningen liksom transfereringar till statiiga och privata företag.

I posten finansiella transaktioner ingår förutom den statiiga utlåningen till bostadsbyggande, studiesociala ändamål m. m. även förändringama i reservationsmeddsförbmkningen och de rörliga kreditema. För den framförliggande perioden fömtses för hela utgiftsposten en relativt kraftig minskning med ca 4,7 % om året. Om utvecklingen av de re­serverade medlen och de rörliga krediterna exkluderas, kommer denna realgmpp volymmässigt att bli av ungefär samma storleksordning 1980/ 81 som 1976/77. Den beloppsmässigt mest betydande komponenten ut­gör utlåningen till bostadsändamål.

Prop. 1975/76:150

38

5    Personalutvecklingen

Redovisningen avser personal inom statlig verksamhet samt inom det statsunderstödda kommunala skolväsendet. Redovisningen avser inte bara personal som avlönas från myndighetsanslag utan även anställda som avlönas t. ex. av forskningsråden och personal sysselsatt i uppdrags­verksamhet. Statiiga bolag ingår inte i redovisningen. AB Atomenergis personal har dock ituräknats, eftersom bolagets utgifter i stort sett be­strids genom anslag över budgeten. De statUga affärsverken ingår inte i långtidsbudgetens personalkalkyl utan redovisas separat i det följande. Personalredovisningen avser den personalorganisation som myndighe-tema beräknas ba enligt anvisade anslag, varför även vakanta tjänster ingår. Redovisningen sker i hela årstjänster. Det bör framhållas att sta­tistiken har många svagheter och uppgifterna får betraktas som osäkra.

5.1 Långtidsbudgetens personalkalkyl

Den personalutveckling som följer av redovisade utgiftsberäkningar framgår av tabell 21. En uppdelning har skett på de områden som per­sonalmässigt väger tungt.

Under långtidsbudgetperiodens två första år beräknas personalen öka med ca 1 000 per år. Därefter beräknas personalbehovet minska något.

Inom ändamålsgruppen högre utbildning och forskning väntas en viss personalökning. Personalbehovet vid lärarhögskolorna förväntas succes­sivt minska.

Till följd av elevutvecklingen inom gmndskolans och gymnasiesko-

Tabell 21 Personalutvecklingen 1973/74-1980/81

ToUilt

ring

1976/77

1975/76-

1976/77

Genomsnitt- Föränd-1ig för­ändring 1973/74-1975/76

Förändring till

1977/78    1978/79    1979/80    1980/81

+ 1015

-

482

-

305 +

120

+

17

+

347

+

156

+ 372 -463'

-277 + 70

+ 17 

+ 235 -171

Högre utbildning och

155

423

2

300 396

forskning

+

Skolväsendet och

vuxenutbildning

Totalförsvar

Kommunikationer och

+

energiförsörjning

Arbetsmarknadspolitik

Hälso-, sjuk- och

+  26

socialv

å

rd

R

ä

tts- och polisv

ä

sende +1 367

Ö

vrigt

-I 1 434

+

289

+

797

-

362

-

124 +

330

+

37

+

589

-     56

24 991

99 290

48 538

13 178 10 529

6 274 34 408 42 622

+ 115  + 103  + 83

+ 1

012

-

431-

-

295 +

70

+

17

+

218

+

304

+ 81

+ 227 -424

-288 + 70

+ 17 

+ 235 -204

Summa

-3189

+ 1500  279 830

983  + 998  -134

-286

Bil. 2 Långtidsbudget

39

lans område förutses vissa personalökningar inom skolväsendet. Även inom vuxenutbildningen väntas en personalökning.

Nedskärningen av personalbehovet inom totalförsvaret fortsätter un­der långtidsbudgetperioden. Personalstyrkan inom försvarsmakten be­räknas minska med 3 900 personer under perioden september 1972 september 1979.

Inom ändamålsgruppen kominimikationer och energiförsörjning förut­ses fortsatta mmskningar främst inOm vägväsendet. Här inräknas som tidigare nämnts inte affärsverken. En viss personalminskning väntas vi­dare på gmnd av den fortsatta rationaliseringen inom lots- och fyrvä­sendet.

Ändamålsgmppen arbetsmarknadspolitik förutses få en viss ökning av personalbehovet framför allt för arbetsförmedlingen och för arbe­tarskyddet.

Inom rätts- och polisväsendet beräknas vissa personalökningar främst inom polisväsendet och domstolsväsendet.

Som en följd av beräkningsmetodiken fömtses personalökningarna, liksom utgiftsökningarna, under den framförliggande perioden bli vä­sentligt lägre än under jämförelseperioden. Det bör vidare understrykas att långtidsbudgetens personalredovisning inte återspeglar den statliga to­tala efterfrågan på arbetskraft.

5.2 Affärsverken

Personalutvecklingen inom affärsverken framgår av tabell 22. Totalt sett väntas affärsverkens personalantal fortsätta att minska.

Inom postverket bedrivs sedan flera år en omfattande rationaliserings­verksamhet med bl. a. ökad användning av ADB. Personalökningen har därför kunnat begränsas.

Det minskade personalbehovet hos televerket och statens järnvägar beror i stor utsträckning på rationaliseringar. Den nedgång i personal-

Tabell 22 Personalutvecklingen vid affärsverken 1973/74-1980/81

Genomsnitt-

Föränd-

Totalt

Förändring till

lig för-

ring

1976/77

ändring

1975/76-

1977/78

1978/79

1979/80

1980/81

1973/74-

1976/77

1975/76

Postverket

+ 283

+   500

43 200

+   250

-\-   200

+   150

+   200

Televerket

-380

+   386

41 900

-   250

-   400

-   400

-   200

Statens järnvägar

-871

-   850

38 850

-   900

-1 000

-\ 100

-1 200

Luftfartsverket

+ 129

+   416

2 250

+   171

+     38

+     40

+       6

Förenade fabriksverken

+460

+   111

8 400

-2 400

-   100

-   100

-   200

Statens vattenfallsverk

+ 93

+   500

11663

-   353

-   275

-   225

-   200

Domänverket

-333

+     23

7 958

-   135

-   135

-   135

-   135

Summa

-619

+ 1086

154 221

-3 617

-1672

-1770

-1729

Prop. 1975/76:150

40

antalet hos SJ som förväntas ; trots en viss nyrekrytering förklaras av de ökade pensionsavgångarna under senare delen av 1970-talet.

Den något ökade efterfrågan på personal inom luftfartsverket moti­veras bl. a. av behovet av driftpersonal vid Arlanda och Göteborg Landvetter flygplatser. Vidare sker en viss personalöverföring från flyg­vapnet.

Den kraftiga nedgången av personalbehovet hos förenade fabriksver­ken till 1977/78 motiveras av att tvätteriverksamheten överförs till lands-, tingen.

För statens vattenfallsverk förutses en viss personalminskning, vilken bl. a. beror på en minskad utbyggnadstakt av vattenkraften.

Även för domänverket fömtses en viss personalminskning av personal­behovet till följd av skogsbrukets mekanisering.

6    Sammanfattande analys

6.1      Inledning

Som inledningsvis framhölls är syftet med långtidsbudgeten att ange konsekvenserna för den statliga budgetutvecklingen av de beslut stats­makterna redan har fattat och de åtaganden som gjorts för framtiden. Långtidsbudgeten innefattar en beräkning av de resurser som krävs för att den statliga och statsunderstödda verksamheten skall kunna bedrivas i enlighet med dessa beslut och åtaganden. Här görs alltså inga försök att förutse beslut som statsmaktema kan komma att fatta under perio­den. Den får därför inte uppfattas som en prognos över statsutgifternas sannolika förändringar. I själva verket överstiger den faktiska utgifts­utvecklingen regdmässigt långtidsbudgetens kalkyler med avsevärda be­lopp. Däremot kan långtidsbudgeten genom att ange de inteckningar i resursutrymmet som redan skett utgöra en del av statsmakternas be­slutsunderlag. På grundval av långtidsbudgeten kan en bedömning göras av utrymmet för nya aktiviteter och behovet av omprövningar av existe­rande program. Utgiftsutvecklingen i 1976 års långtidsbudget påverkas i hög grad av de omfattande reformer som har beslutats åren 1975 och 1976 eller har föreslagits av regeringen under 1975/76 års riksmöte.

Beräkningarna utgår från anslagsbeloppen enligt kompletteringspro­positionen för budgetåret 1976/77 och omfattar perioden t. o. m. bud­getåret 1980/81.

6.2      Realekonomisk utveckling

De totala statsutgifterna ökade med i genomsnitt drygt 6 % om året i fasta priser under perioden 1970/711974/75. Enligt de beräkningar som har redovisats i avsnitt 3 skulle utgifternas stegringstakt bli lägre

Bil. 2 Långtidsbudget

41

under de kommande budgetåren. Den genomsnittliga tillväxten beräknas till 2 %. En sådan lägre utgiftsexpansion är emeUertid en naturlig följd av de förutsättningar som gäller för långtidsbudgetarbetet. Med den ut­gångspunkt som gäUer för kalkylerna, nämligen att endast effekterna av redan fattade beslut skall beaktas, blir följden att utgifterna för tidsbe­gränsade program som utlöper under perioden faUer bort och att resurs­insatserna i övrigt begränsas till vad som krävs för att infria och vid­makthålla gjorda åtaganden. Hänsyn har däremot inte tagUs till even­tuella kommande beslut av statsmakterna.

De relativt sett mest expansiva utgiftsområdena under jämförelseperio­den var skatteutiämningsbidragen till kommunerna och det internatio­nella utvecklingsbiståndet. Även på det socialpolitiska området, för folk­pensioner m. m. samt för stöd tUl bamfamUjer, har utgiftema stigit snabbt. Dessa sistnämnda utgiftsområden beräknas öka starkt också un­der den framförliggande perioden. Betydande ökningar framkommer även för skattebidragen till kommuner och vårt internationella utveck­lingsbistånd. De nu nämnda ändamålsgrupperna svarar för den över­vägande delen av budgetens expansion under långtidsbudgetperioden.

För att belysa på vilka olika sätt som de statliga utgifterna kommer att ställa anspråk på samhällets reala resurser är det av intresse att stu­dera utvecklingen av de statUga konsumtions- och investeringsutgiftema. Dessa innebär nämligen en direkt efterfrågan på resurser. Effekten av transfereringarna på den totala efterfrågans utveckling är däremot in­direkt på så sätt att dessa påverkar de disponibla inkomsterna hos mot­tagarna.

De statliga utgiftema för konsumtion och investeringar, inkl. bidragen till kommunerna för dessa ändamål, ökade i fasta priser med 4,3 % per år under perioden 1970/711974/75, medan den årliga ökningen under långtidsbudgetperioden enligt beräkningama blir 1,2%. För såväl den förflutna som den framförliggande perioden utgör driftbidragen till kommunal konsumtion den mest expansiva komponenten.

Enligt kalkylerna skulle ökningstakten för de totala konsumtionsut­gifterna sjunka från 4,5 % per år under jämförelseperioden till 1,5 % per år under den framförliggande perioden. Detta motsvarar ungefär den tillväxttakt som enligt långtidsutredningen erfordras för den offentliga konsumtionen för att fuUfölja redan gjorda åtaganden. För periodens första år budgetåret 1977/78 framkommer i långtidsbudgeten av­sevärt högre anspråk på resurser för konsumtion. Endast för att full­följa redan fattade beslut skulle sålunda konsumtionen behöva öka med 2,5 %. Denna tillväxt ligger väsentligt högre än vad som förutsetts för statlig konsumtion i långtidsutredningens högre alternativ för offentlig konsumtion. Till detta får läggas de krav på kraftigt ökade resurser som den kommunala ekonomiska långtidsplarieringen innebär.

Jämfört med den historiska perioden visar investeringsutgifterna en

Prop. 1975/76:150

42

svagare utveckling. Vid bedömningen måste dock beaktas att utgångs­året budgetåret 1976/77 ligger på en osedvaidigt hög nivå tiU följd av att investeringar i sysselsättningsfrämjande syfte tidigardagts.

De utgifter som itmebär transfereringar beräknas växa betydligt snab­bare än utgifterna för konsumtion och investeringar. Detta samman­hänger främst med ökningen av skattebidragen till kommunerna och med sänkningen av pensionsåldern.

Sammanfattningsvis kan konstateras att de utgiftsbindningar som lång­tidsbudgeten redovisar i första hand avser inkomstöverföringar från den statliga sektorn tUl andra sektorer, dvs. sådana utgifter som har en in­direkt effekt på ekonomin via dessa andra sektorers efterfrågan. Men också sådana utgiftsbindningar som hänför sig till konsumtions- och investeringsutgifter innebär, särskUt för periodens första år, en betydan­de inteckning i det resursutrymme som eidigt långtidsutredningen kan bedömas vara tillgängligt för hela vår ekonomi.

6.3 Budgetkalkyl i liipande priser

Den hittUls redovisade analysen har belyst de inteckningar i det fram­tida reala resursutrymmet som följer av fattade beslut och gjorda åta­ganden. En sådan analys har givetvis sitt värde som underlag för bud­getpolitiska beslut beträffande eventuella förslag om nya åtaganden,och omprövningar av redan gällande program. Det är å andra sidan klart att ett mera fullständigt underlag för en budgetpolitisk diskussion stäUer vissa krav på en helhetsbild över budgetutvecklingen innefattande en framräkning även av statsinkomsterna samt av utgiftsutvecklingen i löpande priser.

Det Ugger emellertid i sakens natur att framräkningar av detta slag måste bli mycket schablomnässiga, särskilt om de utsträcks över längre tidsperioder än ett å två år. Detta gäller i dagens läge i särskUt hög grad framskrivningar av statsinkomsternas utveckling. Av detta skäl har redo­visningen av budgetutvecklingen i det följande närmast karaktär av räk­neexempel och har begränsats tUl att avse budgetåren 1976/771978/79.

Beträffande statsutgifternas utveckUng har en omräkning gjorts från fasta tUl löpande priser i överensstämmelse med de prognoser för pris-och löneutvecklingen år 1976 som redovisas i den reviderade finanspla­nen och i övrigt med utgångspunkt i den prismodeU som utnyttjats i långtidsutredningen. Denna modeU tar hänsyn tiU den-relativa kostnads­stegring som äger rum inom den offentiiga tjänsteproduktionen. Deima sammanhänger bl.a. med att produktiviteten på detta område stiger långsammare än inom varuproduktionen.; Löneökningar och andra pris­ökningar inom offentUg verksamhet får härigenom ett starkare genom­slag på kostnadema. En i stort sett enhetlig lönestegring i aUa sektorer inom samhäUsekonomin medför för områden med oförmånligare produk-

Bil. 2 Långtidsbudget

43.

Tabell 23 Utgiftsutvecklingen 1970/71-1978/79

(Milj. kr.)

Genom-     Anslag snittiig        1976/77 procen­tuell för­ändring 1970/71-1974/75

Anslagsförändring till

Procen­tuell för­ändring 1976/77-1977/78

Procen-tueU för­ändring

1977/78-1978/79

1977/78

1978/79

Totala utgifter i fasta priser Löne- och prisefTekter Totala utgifter i löpande priser

+ 6,1         111099 + 14,6        111099

+ 4 218

+ 5 390 + 9 608

+ 1550

+4 143 + 5 693

+3,8 + 8,6

+1,3

+ 4,7

tivitetsutveckling en relativt sett större kostnadsstegring än för andra sektorer. I sådana fall där utgifternas storlek är direkt knuten till något prisindex, t. ex. försvarsutgifterna och folkpensionerna har omräkning till löpande priser skett i enlighet med den antagna utvecklingen av dessa index.

Enligt kalkylen skulle statsutgifterna i löpande priser öka med nära 9 % till budgetåret 1977/78 och med inemot 5 % till budgetåret 1978/79 (tabdl 23).

En beräkning av statsinkomsternas utveckling med utgångspunkt i nu gällande skatteregler är förenad med särskilda problem med hänsyn till den osäkerhet som råder för de närmaste åren beträffande skattesyste­mets utformning. Sålimda föreligger ännu inte något beslut av riksda­gen beträffande en provisorisk skatteomläggning för år 1977. Vidare pågår ett utredningsarbete om det framtida skattesystemets utformning på såväl det statiiga som det kommunala området. Statsmakternas beslut i dessa frågor kommer med all säkerhet att påverka den faktiska utveck­lingen av statens inkomster under långtidsbudgetperioden. Mot denna bakgmnd är det uppenbart att försök att nu mera exakt beräkna stats­inkomsternas utveckling under denna period ter sig föga meningsfulla. För att få ett underlag mot vUket den redovisade utgiftsutvecklingen kan ställas, har likväl en rent schablonmässig framskrivning av de totala stats­inkomsterna gjorts i takt med den antagna allmänna inkomstutveck­lingen i samhäUet, dvs. med 7 %. Framskrivningen utgår från de stats­inkomster för budgetåret 1976/77 som anges i den reviderade finans­planen.

De överslagsmässiga budgetkalkyler, vUkas bakgrund nu har presen­terats, sammanfattas i tabell 24.

För budgetåret 1976/77 beräknas budgetunderskottet i den reviderade fmansplanen uppgå tUl ca 11,9 miljarder kr. Kalkylen ger tUl resultat en markant budgetförsvagning för budgetåret 1977/78. Budgetsaldot skulle sålunda försämras med nära 2,7 mUjarder kr. Även för budgetåret 1978/79 ligger budgetunderskottet på en högre nivå än för budgetåret

Prop. 1975/76:150

44

Tabell 24 Budgetsaldots utveckling 1975/76-1978/79

(Milj. kr., löpande priser)

1975/76

1976/77

1977/78

1978/79

Inkomster

Utgifter

Saldo

89 810

99 197

106 141

113 571

99 895

111099

120 707

126 400

-10 085

-11902

-14 566

-12 829

1976/77. Denna utveckling bör ställas mot de resultat som framkommer i långtidsutredningens beräkningar över den finansiella utvecklingen i samhällsekonomin. I samtliga de alternativ som utredningen redovisar ställs nämUgen krav på ökad stramhet i den offentliga sektorns finanser. Det kan alltså konstateras att redan ett fuUföljande av gjorda åtaganden på det statliga området innebär problem för finanspolitiken.

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM H7»

Bilaga 3

1975 års långtidsutredning och remissinstanserna

Prop. 1975/76:150

1

Bil. 3    Långtidsutredningen

Bilaga 3

1975 ÅRS LÅNGTIDSUTREDNING OCH REMISSINSTANSERNA

1975 ärs långtidsutrednings huvudrapport (SOU 1975: 89), som av­lämnades den 4 december 1975, har remissbehandlats. En förteckning över de myndigheter och organisationer m. m. som inkommit med ytt­randen återfinns i ett appendix till denna bilaga. I det följande presente­ras ett sammandrag av huvudrapporten tUlsammans med en samman­fattning av remissyttrandena. Med hänsyn tUl att utredningen täcker ett så vidsträckt område och att remissinstanserna lämnat en mångfald syn­punkter har det inte varit möjligt att ge en fullständig översikt över re­missinstansernas åsikter. Avsikten har i stället varit att lämna en redogö­relse för de centrala tankarna 1 remissvaren. Den inledande redogörelsen för långtidsutrednmgen (LU 75) har i stort sett begränsats till de avsnitt som kommenterats av remissinstanserna. Remissvaren kommenteras inte i detta sammanhang.

Långtidsutredningens ställning och politiska utgångspunkter

Långtidsutredningen

Den ekonomiska politikens uppgift är att söka förverkliga en rad centrala och poUtiska mål: full sysselsättning, extern balans, ekonomisk tillväxt, rimlig prisstabilitet samt en rättvis fördelning av produktionsre­sultatet meUan individer och regioner. För att dessa mål skall kunna nås krävs en fortgående anpassning av den ekonomiska poUtiken tUl förut­sättningar som ständigt förändras. Den ekonomiska politiken kan inte utformas som en bindande utvecklingsplan för en något längre period. Den svenska ekonomins öppenhet och dess beroende av en svårfömt-sägbar internationell utveckling är huvudskälet härtill. Det ständigt åter­kommande valet av kortsiktsåtgärder måste emellertid göras mot bak­grunden av en mera långsiktig utvecklingsbild för ekonomin. Långtids­utredningarna utgör ett underlag för de bedömningar som därvid krävs.

Utvecklingen sedan andra världskriget har givit många exempel på si­tuationer och händelseförlopp som krävt en bestämd inriktning av poli­tiken under en följd av år. Som exempel kan nämnas förändringar i eko­nomins externa balans samt åtgärder i syfte att påverka den ekonomiska tillväxten. I sådana fall väljer man stabiliseringspolitiska åtgärder inte endast med hänsyn till den aktuella situationen utan också med be­aktande av mera långsiktiga mål. En sådan långsiktig inriktning av

1 Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 150. Bilaga 3

Prop. 1975/76:150

2

politiken måste emellertid få karaktären av en flexibel "strategi" där den närmare utfornmingen av de konkreta åtgärderna får ske med stän­digt hänsynstagande tiU den aktuella konjunktursituationen.

Utredningen ger ett sammanhållet informationsmaterial om den eko­nomiska utvecklingen vilket kan användas som utgångspunkt inom and­ra former av samhäUsplaneringen, t. ex. länsplanering, fysisk riksplane­ring, utredningar inom kommittéväsendet m. m. Information från dessa planeringsformer ingår emellertid också som ett viktigt underlag för långtidsutredningen.

Det bar vid diskussionen av långtidsutredningsarbetet ibland hävdats att utredningarna borde innehåUa mera av Ifrågasättande av givna mål och mer av programmatiska uttalanden och ställningstaganden till den politik som kommer att föras. Emellertid är utredningarna endast det första steget i en politisk process vars senare led omfattar en debatt om dess resultat, bl. a. genom remissbehandlingen, och slutiigen regeringens ställningstaganden till awägningsproblemen. Det är således först i det sista steget i planeringsprocessen som de nya politiska ställningstagan­dena redovisas.

Målet avseende full sysselsättning är primärt och styrande även för vissa andra mål. Detta mål har varit föremål för en ständig ambitions­höjning och en successiv differentiering. Som exempel härpå kan näm­nas delmålen avseende kvinnornas förvärvsarbete, den regionala fördel­ningen av sysselsättningen samt möjligheten för sysselsättning åt t. ex. handikappade.

Med hänsyn tUl den brist på extern balans som kännetecknat den svenska ekonomin under senare år spelar diskussionerna om hur man under prognosperioden skaU kunna etablera jämvikt i utrikesbelalning­arna en stor roU i utredningens överväganden. Utredningen räknar i första hand med ett alternativ som innebär att jämvikt i bytesbalansen skall uppnås 1980. Valet av denna tidpunkt sammanhänger med att OECD-området som helhet anses komma att uppnå balans gentemot OPEC-området mot slutet av 1970-talet. Det är då naturligt att räkna med ett altemativ där utvecklingen för vårt vidkommande blir i huvud­sak paralleU med denna.

Flera skäl kan anföras för att man borde försöka avveckla underskot­tet i en snabbare takt. En tidigare balanstidpunkt skulle dock enligt de överslagsvisa kalkyler som utredningen utfört innebära alltför snabb omställning av ekonomin. En senare balanstidpunkt skulle å andra sidan innebära kraftigt växande ränte- och amorteringsutgifter till utlandet.

Den kraftiga ökningen av konsumentpriserna under 1970-talets första hälft sammanhänger praktiskt taget helt med ökningen i den intematio­nella prisnivån. Den stora vikt som prisstabiliteten ges i den ekonomiska politiken i framför allt de stora länderna bör medföra en klar dämpning av den intemationella inflationstakten under de närmaste åren. För den

Bil. 3   Långtidsutredningen

3

inhemska politiken bor det även fortsättningsvis vara ett centralt mål att stabilisera prisnivån.

Målet om en jämnare inkomstfördelning kvarstår med oförändrad vikt vid utformningen av den ekonomiska politiken. Liksom föregående långtidsutredning konstaterar utredningen att en betydande utjämning skett. Denna kan sättas i samband med den ökade sysselsättningsgraden.

Målet snabb ekonomisk tillväxt har diskuterats och i viss mån ifråga­satts i samband med tidigare utredningar. En anledning härtUl kan vara att man i Sverige sedan åtskiUiga decennier varit inriktad på just de problem som först under senare år fått aktualitet i vissa andra länder, nämligen frågorna kring tUlväxtens innehåll och fördelning. Inte minst de arbetstidsförkortningar som genomförts imder senare år är ett uttryck för att tiUväxtmålet vägts mot andra målsättningar. Det till­växtmål som gäller den ekonomiska politiken avser en socialt och miljömässigt välbalanserad framstegstakt.

Utöver de övergripande målen har samhället en rad andra mål för olika delsektorer av samhället eller ekonomin, exempelvis inom jord-bmkspolitiken, bostadspolitiken, undervisningen och sjukvården. De mål som ställs upp för utveckUngen inom sådana områden kan i vissa fall in­nebära mycket viktiga restriktioner för hur de övergripande målen skall nås.

Utredningens arbetsområde är i första hand de ekonomiska förhåUan­dena i samhäUet. De slutsatser man kommer fram till kan inte utan vi­dare generaliseras tiU ett totalt välfärdsperspektiv. A andra sidan gäUer de problem som utredningen analyserar en för de flesta människor myc­ket central del av välfärdsupplevelsen. Bakom de ekonomiska kalkylema ligger centrala frågor om möjlighetema att i framtiden tiUförsäkra alla rätt tUl arbete, inkomsttrygghet, ökad offentlig verksamhet och bevarad ekonomisk integritet.

Remissinstanserna

Utredningens uppläggning. Remissinstansernas aUmänna inställning till uppläggningen av analyserna av samhällsutvecklingen i LU 75 är överlag mycket positiv. Kommerskollegium, som erhåUit synpunkter från handelskamrama i Stockholm, Göteborg, Malmö, SundsvaU och Skel­lefteå, finner det mycket värdefullt att man i första kapitiet lämnar en ingående och klargörande beskrivning av syftet med utredningen och tillvägagångssättet vid dess utarbetande. Detta avsnitt underlättar för­ståelsen av det problemkomplex som utredningen behandlar. Flera re­missinstanser kommenterar särskilt långtidsutredningens ställning i pla­neringsprocessen samt de politiska utgångspunkterna för utredningens arbete. Riksrevisionsverket (RRV) menar att utredningen på ett konkret och pedagogiskt sätt redovisat samspelet mellan oUka ekonomiska variabler. Utredningen borde därmed väl fylla sitt syfte att som ett steg

Prop. 1975/76:150

4

i den politiska processen ligga till grund för saklig och öppen debatt om altemativa utvecklingsvägar. Liknande synpunkter framför av bl. a. Centralorganisationen SACO/SR, Svenska landstingsförbundet och Sve­riges grossistförbund.

Kooperativa förbundet (KF), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF) och Sveriges industriförbund (SI), Svenska bankföreningen m. fl. remiss­organ framhåller det värdefulla i att utredningen analyserar den fram­förliggande perioden i form av alternativa utvecklingsvägar utan inbördes rangordning. Genom att utredningsrapporten renodlas som en alterna­tivdiskussion kan den på ett meningsfuUt sätt fylla funktionen som ett beslutsunderlag i den politiska processen. Skolöverstyrelsen (SÖ) fram­håller att de sammanhållna kalkyler över tänkbara alternativ för samhäl­lets utveckling som utredningen redovisar är av värde som utgångspunkt för planeringen av skolväsendets framtida inriktning. Inget remissorgan anför kritiska synpunkter på denna uppläggning av utredningens analy­ser.

Socialdemokratiska kvinnoförbundet uttrycker sin tUlfredsställdse med det sätt som arbetet med långtidsutredningen nu bedrivs på och den strävan att åskådliggöra alternativa utvecklingsmöjligheter som präglar utredningen. Den ger ett bra underlag för den politiska debatten om den framtida utvecklingen.

Landsorganisationen i Sverige (LO) anser i sitt yttrande att bristen på politisk förankring av målsättningar och val mellan alternativa utveck­lingslinjer är en svaghet i utredningens arbetsmetod. LO har tidigare framfört dessa synpunkter, bl. a. i remissvaret över den förra långtidsut­redningen. Även om bristen enligt LO:s uppfattning denna gång mildras av att sysselsättningsutredningen delvis fyller de funktioner som avses, anser LO att de synpunkter som tidigare framfördes fortfarande är ak­tueUa. LO betonar vikten av att en mer utvecklad samordning mellan långtidsutredningen och sysselsättningsutredningen kommer tUl stånd in­för sysselsättningsutredningens slutbetänkande och avstämningen av 1975 års långtidsutredning.

Statskontoret förordar ett utbyggt samarbete med vissa andra forsk­

nings- och utredningsorgan beträffande analyserna av de mer lång­

siktiga utvecklingstendenserna. Kommande långtidsutredningar skulle

på ett systematiskt sätt presentera alternativa, "breda" beskrivningar

över framtiden i Sverige och utlandet. Utredningens insats skulle dock

inskränkas tiU en redigering av olika tillgängliga bUder av alternativa ut­

vecklingslinjer vUka tagits fram av andra institutioner, t. ex. sekretaria­

tet för framtidsstudier, kommittéväsendet och olika internationella

forskningsorgan. Ett sådant komplement till LU:s femåriga och rent

ekonomiska bedömningar skulle enligt statskontoret stärka utredningens

roll som katalysator för en omfattande diskussion av altemativa utveck­

lingsvägar.

-

Bil. 3    Långtidsutredningen

5

Målet full sysselsättning. Svenska fabriksarbetareförbundet har av LO beretts tUlfälle att inkomma med synpunkter på LU 75. Beträffande sys­selsättningsmålet har förbundet med tiUfredsställdse noterat att utred­ningen understryker att förutsättningen är full sysselsättning och fullt kapacitetsutnyttjande och att det uttryckligt sägs ifrån att man inte stu­derat något altemativ där problemet med utrikesbalansen löses genom en deflationistisk, efterfrågedämpande politik.

Riksbanksfullmäktige betonar att den ekonomiska politiken måste in­riktas på att förbättra våra kostnadsrelationer gentemot omvärlden för att inte målet om full sysselsättning skall komma i fara.

KF betonar starkt nödvändigheten av att samhället fortsätter att vidta åtgärder för att underlätta för dem som så önskar att söka sig tUl för­värvslivet. Detta ger förutom höjd levnadsstandard en socialt önskad valfrihet. I konsekvens härmed betonar KF vikten av uppställda delmål inom den fulla sysselsättningens ram bl. a. avseende kvinnornas för­värvsarbete och den regionala fördelningen av sysselsättningen.

Socialstyrelsen anser att innehållet i utredningens mål full sysselsätt­ning inte är helt preciserat. Detta mål har analyserats och preciserats längre i syssdsättningsutredningen där det övergripande målet är ar­bete åt alla. Långtidsutredningen har, enligt vad socialstyrelsen anför, en i huvudsak passiv inställning tUl det sysselsättningsmål som är dess ut­gångspunkt. Tjänstemännens centralorganisation (TCO) hävdar att lång­tidsutredningen ser sysselsättningen som en resurs eller produktionsfak­tor vars tiUgång bestämmer möjlighetema alt uppnå ett visst produk­tionsresultat. Denna typ av i och för sig intressanta beräkningar kan dock ej tas som utgångspunkt för en bedömning av den ekonomiska ut­vecklingens sociala innehåll, där sysselsättningsfrågorna spelar en cent­ral roll. Sysselsättningsutredningen t. ex., vill främst se sysselsättnings­frågorna från den enskUdes synvinkel och framhåUer inte bara arbetet som ett sätt att uppnå en viss materiell standard utan också att arbetet har ett egenvärde i det att det formar och bestämmer en stor del av indi­videns livsbetingelser. Det kan dock enligt TCO:s mening vara motive­rat att se utredningarna som kompletterande varandra.

Den externa balansen. Utredningens målsättning att balans i transak­tionerna med omvärlden skall vara uppnådd 1980 stöds uttalat av flera remissinstanser. Riksbanksfullmäktige understryker vikten av att balans­tidpunkten vid planläggningen av den långsiktiga politiken inte förläggs till efter 1980. En senardäggning skulle starkt försämra den framtida beredskapen inför oförutsedda händelser på det internationella planet av den typ som inträffade under hösten 1973. Om problemlösningen hän­skjuts till 1980-talet kan detta medföra att det valutapolitiska handlings­utrymmet vid oförutsedda händelser begränsas så att målet om den fulla sysselsättningen äventyras.

Enligt TCO innebär främst den utiändska skuldsättningen ett allvar-.

Prop. 1975/76:150

6

ligt problem för den svenska ekonomin och den ekonomiska poUtiken bör inriktas på en nedtrappning av denna skuld.

KF anser att strävan att nå balans 1980 bör uppfattas som ett rikt­märke för det ekonomisk-politiska handlandet och inte som ett ovUl-korligt krav. KF betonar vidare det angelägna i att politiken för att nå extern balans utformas så att ingrepp av typ kvantitativa regleringar el­ler devalveringar kan undvikas. EnUgt LO:s mening kan vissa anta­ganden i utredrungens kalkyler av bytesbalansens utveckling ifråga­sättas. Totalt blir dock de krav som kommer att ställas på exporten av den storleksordning som utredningen anger. FöljaktUgen finns det enligt LO:s mening ändå goda skäl för utredningens rekommenda­tion att exportkapaciteten bör byggas ut så att långsiktig balans skaU kunna uppnås. Om det sker med något års förskjutning i ena eller andra riktningen har föga betydelse om bara utvecklingstendenserna är de eftersträvade.

Bankföreningen anser det ingalunda självklart att jämvikt i utrikes-betaliungama skall uppnås så snart som möjligt eller att Sverige snarast måste amortera sin utlandsskuld. Det synes i stäUet naturligt att göra balansmålet (och därmed den utländska upplåningen) beroende av konjunktumtvecklingen och dess inverkan på den yttre balansen och sysselsättningen. Liknande synpunkter anför SAF/SI i sitt gemensam­ma yttrande. De senare organisationerna tillägger vidare att, i den mån konjunktumtvecklingen innebär otillräcklig efterfrågan för att upp­rätthåUa ett rimligt högt kapacitetsutnyttjande och en låg arbetslöshet, utrymmet för utiändsk upplåning bör kunna tänjas högst betydligt.

Svenska försäkringsbolags riksförbund anser att det vore önskvärt om balans i utrikesbetalningarna kunde uppnås 1980 men delar inte vad man uppfattar som utredningens optimism om att så skulle kunna bli faUet. SACO/SR redovisar i sitt yttrande vissa beräkningar av ett senareläg-gande tUl 1985 av tidpunkten för uppnåendet av extern balans. Utred­ningen har enligt SACO/SR överdrivit farhågoma av en sådan förskjut­ning av tidpunkten för extern balans.

Statskontoret anser att mot bakgrund av den centrala betydelse som bytesbalansmålet givits i långtidsutredningens bedömningar borde ett el­ler flera alternativ för ett senare återstäUande av bytesbalansen ha prö­vats. En sådan känslighetsanalys vore motiverad inte bara från princi­piella synpunkter utan skulle sannolikt även ha stor betydelse i den all­männa ekonomisk-politiska debatten.

Prisutvecklingen. I fråga om prisutvecklingen understryker Svenska kommunförbundet, Landstingsförbundet och KF betydelsen av att en låg prisökningstakt är ett centralt mål för den ekonomiska poUtiken. KF framhåUer att en rimlig prisutveckling är en förutsättning för en realis­tisk framtidsplanering för såväl företag som enskilda hushåll. Även från

Bil. 3   Långtidsutredningen

7

sociala synpunkter är det viktigt att prispolitiken förhindrar mer bety­dande överflyttningar av realvärden från sparare tUl låntagare. KF an­ser att LU:s antagande om en årlig prisökning om ca 4 % under perio­den 19761980 ställer mycket stora krav på den ekonomiska politiken för att vara realistiskt. En långsiktig ekonomisk politik måste i första hand verka genom åtgärder som syftar till att dämpa kostnadsutveck­lingen. KF anser att prisregleringar av olika slag bör undvikas. Om de ändå måste tillgripas bör de utgöra kortvariga punktinsatser.

SACO/SR är mer pessimistisk än långtidsutredningen i fråga om den inhemska prisutvecklingen. Vid övergången till en lägre prisstegrmgstakt har man att kämpa mot alla eftersläpningseffekter som ligger kvar sedan tidigare perioder och som via kompensationskrav eller förväntningar tenderar att konservera inflationstakten. När denna övergång dessutom sammanfaller med en relativt långsam tillväxt i produktiviteten skärps dessa problem ytterligare. Därigenom framstår utredningens antagande om en inhemsk prisstegringstakt på ca 4 % per år som alltför optimis­tiskt. Samma bedömning beträffande utredningens antagande om prisut­vecklingen görs också av bl. a. kommerskollegium, Kommunförbundet, Landstingsförbundet och TCO. Ytterligare synpunkter på utredningens antaganden om prisutvecklingen redovisas i avsnittet om den finansiella utvecklingen.

Inkomstfördelning och tillväxt. Socialstyrelsen anser att LU:s defini­tion av målet jämnare inkomstförddrung är alltför opreciserad. I utred­ningen diskuteras sysselsättningens utjämnande effekt på inkomstfördel­ningen. Någon ambitionsnivå för detta mål anges emellertid inte. Inte heller belyses vilken strukturomdaning som krävs för att nå utred­ningens mål. Den jämnare inkomstfördelningen bör enligt socialstyrelsen också gälla dem som lämnat produktionen. Successiva standardförbätt­ringar bör ske genom bl. a. folkpensionen.

Även tillväxtmålet behandlas av vissa remissinstanser. KF finner det väsentligt att diskussionen i LU 75 kring målet ekonomisk tillväxt har vidgats till att avse en socialt och miljömässigt balanserad framstegstakt, som undviker att skapa de negativa effekter man förknippat med till­växtprocessen. KF anser även att en ekonomisk politik som syftar till att stimulera den ekonomiska tiUväxten måste inriktas på att fördela de ekonomiska resursema så att en jämnare inkomstfördelning uppnås.

LO menar att ekonomisk tiUväxt är nödvändig för att lösa de många olika problem vi nu står inför, inte minst de av stabiliserings- och fördel-ningspolitisk natur. Men dessa problem kan och får inte lösas med en tillväxt vilken som helst. De växande behoven i de rika samhällena är i stort sett socialt bestämda. Den snedhet i behovsstrukturen som uppstår genom reklamens inverkan måste motverkas. En starkare opinion måste enligt LO:s mening skapas för den kollektiva produktionen som tillgo-

Prop. 1975/76:150

8

doser behov av kultur, service, utbildnmg och vård m. m. Liknande syn­punkter framför Socialdemokratiska kvinnoförbundet i sitt yttrande.

Målsamband m. m. Flera remissinstanser kommenterar utredningens analyser av målsambanden. RRV menar att utredningen särskilt fram­håUer hur uppfyllandet av de ekonomisk-politiska målen kan samverka. Det kan emellertid uppstå situationer då en strävan att uppfylla ett eller flera mål direkt motverkar möjligheterna att uppnå andra mål. Eftersom det sannolikt är graden av måluppfyllelse snarare än valet av mål som kan ge upphov till meningsmotsättningar hade det varit värdefullt om utredningen något utförligare kunnat redovisa målkonflikterna. SAF/SI framför i sitt gemensamma yttrande att det finns viktiga inbördes sam­band mellan problem som gäller arbetsmarknad, produktivitet m. m. och som bör tas fram i en öppen analys när utredningen genomförs som en altemativdiskussion. Detsamma gäUer exempelvis de skiUnader som kan finnas i investeringsbehov mellan de olika alternativen. Utredning­ens synpunkter på svårigheterna att ange tillförlitliga samband mellan olika variabler gäller inte med samma tyngd när problemet är att analy­sera skiUnader mellan alternativa utvecklingsförlopp.

SACO/SR delar utredningens bedömning att de problem som den an-lyserar gäller en för flertalet människor central dd av välfärdsupplevel­sen även om dessa kalkyler för den ekonomiska utvecklingen inte utan vidare kan generaliseras till ett mera totalt välfärdsperspektiv. Lands­tingsförbundets kommentar till denna aspekt av utredningens analyser är att begränsningen av analysen till de ekonomiska förhållandena i samhället leder till motsvarande begränsningar i räckvidden hos de re­sultat och slutsatser utredningen kommer fram till. Socialstyrelsen anser att utredningens målformulering och avgränsning av planeringsproble­men utesluter viktiga frågor som rör välfärden och fördelningen av denna. Exempelvis framstår avvägningarna mellan tillväxtmålet och må­let om balanserad social och miljömässig framstegstakt som oklara. En mer fullständig analys krävs av konflikter mellan dels de olika övergri­pande målen för den ekonomiska politiken, dels de ekonomisk-politiska målen och andra välfärdsmål. Härigenom skulle man kunna pröva för­utsättningarna att förverkliga målen i de fall de står i konflikt med var­andra.

LO anser att betoningen av de övergripande ekonomisk-politiska må­len och medlen i analyserna innebär att en lång rad av andra politiskt och socialt viktiga frågor kommer att ligga utanför utredningens arbets­område. I de fall dessa återverkar på den ekonomiska utvecklingen har visserligen särskilda fömtsättningar och antaganden gjorts av utredning­en men de är enligt LO:s mening tämligen löst påklistrade och blir där­för inte operativa i gmndanalysen. Även om den nu föreliggande utred­ningen liksom den närmast föregående i hög grad stäUer tUlväxtmöjlig-

Bil. 3    Långtidsutredningen

9

heterna och bytesbalansproblemen i centmm så har dock diskussionerna om olika alternativ för resursfördelningen fått en centralare plats. Därmed ges ett visst utrymme för en diskussion i kvalitativa termer. I den mån utredningens antagande om en lägre produktivitetsstegringstakt framöver är ett uttryck för omställningar som de omfattande arbetslivs­reformerna nödvändiggör är den ett uttryck för hänsyn till kvalitativa målsättningar.

TCO, socialstyrelsen m. fl. remissorgan anser att LU 75 mycket litet diskuterar förutsättningarna att åstadkomma de olika ekonomisk-poli­tiska helhetslösningar som redovisas i utredningen. Sålunda behandlas exempelvis förutsättningarna för olika handlingslinjers förenlighet med full sysselsättning mycket litet. Ett annat område som diskuteras förhål­landevis knapphändigt är skattepolitiken. Också SACO/SR anser att skatteutvecklingen borde kunnat diskuteras i mer konkreta termer. Detta gäller även investeringarnas självfinansiering och andra känsliga frågeställningar såsom reallöneutvecklingen för de nu aktiva löntagama.

Den grundläggande metoden

Långtidsutredningen

Den metod som använts i 1975 års långtidsutredning innebär i korthet att man för varje kombination av givna ekonomisk-politiska mål erhål­ler en konsistent utvecklingsbild för samhällsekonomin. Med utgångs­punkt i de övergripande ekonomisk-politiska målen har i LU 75 perioden 19751980 analyserats i form av fyra altemativa utvecldings-linjer utan inbördes rangordning. Syftet med denna uppläggning har varit att åskådliggöra de valmöjligheter samhäUet har då det gäller utformningen av den ekonomiska politiken. Den ekonomiska modell som ursprungligen utarbetades i samband med LU 70 är ett viktigt hjälpmedel i dessa beräkningar. I två väsentliga avseenden har modellen förändrats i jämförelse med den som tillämpades vid LU 70. I den nu föreliggande versionen läggs i förväg beräknade alternativ för den priva­ta konsumtionen in i modellen, varefter modeUen beräknar utrymmet för de offentliga verksamheterna under förutsättning av bl. a. full syssel­sättning och extern balans. I den tidigare versionen lade man i stäUet in vissa på förhand givna värden för de offentliga verksamhetema. I gengäld fick då den privata konsumtionen anpassa sig så att de angivna målen uppfylldes.

Den andra större förändring som genomförts är att den ursprungligen reala modellen kompletterats med en modell för beräkning av utveck­lingen i löpande priser. Man kan härigenom få ett visst grepp om den pris- och kostnadsutveckling som följer äv en viss utveckling för den

Prop. 1975/76:150

10

reala ekonomin. Vidare kan en mera fullständig finansiell analys ut­föras.

Bristerna i det statistiska underlaget och den allmänna prognososäker­heten medför att de siffermässiga preciseringarna har en betydande osä­kerhet. De begränsningar som följer av de statistiska konventionerna-för mätning av BNP, t. ex. beträffande antagandet om oförändrad pro­duktivitet inom offentlig tjänsteproduktion, kvarstår givetvis oföränd­rade. Även om utredningen haft ambitionen att så långt som möjUgt precisera innebörd och konsekvenser av olika utvecklingsalternativ måste prognosemas osäkerhet anses vara minst lika stor som I tidigare utredningar.

Remissinstansema

Som påpekas i avsnittet om långtidsutredningens ställning och poli­tiska utgångspunkter framhåUer många remissorgan det värdefuUa i att LU 75 redovisar altemativ för ekonomins utveckling fram tUl 1980. KF betonar önskvärdheten av att det inför kommande långtidsutredningar sker en ytterligare utveckling vad gäUer alternativa kalkyler. Samtliga alternativ behöver dock ej vara så genomarbetade som utredningens fyra kalkyler. I många fall kan det enligt förbundets mening vara tiUräckligt med grövre känslighetsanalyser av effekterna av förändringar i olika an­taganden.

Långtidsutredningens modeUutvecklingsarbete kommenteras av vissa remissmstanser. KF framhåller värdet av att de reala modellerna kom­pletterats med beräkningar i löpande priser, varigenom kunskapen om effekterna av olika pris- och kostnadsutvecklingar ökats.

Landstingsförbundet menar att det är betänkligt att som i LU 75 be­stämma utrymmet för den offentliga sektorn residualt. Inom flera av sektorns verksamhetsområden arbetar man med relativt fasta planer som kan sträcka sig flera år framåt i tiden. Förbimdsstyrdsen anser dock att tiUvägagångssättet av beräkningstekniska skäl får anses godtag­bart när det gäUer att forma alternativ för resursfördelningen i stort mellan privat och offentlig konsumtion. Göteborgs universitet har av universitetskanslersämbetet (UKÄ) beretts tiUfälle yttra sig över LU 75. Universitetet anser det otillfredsställande att lägga givna värden för den privata konsumtionen som utgångspunkt för beräkningarna. Utveck­lingen för denna variabel borde komma fram som ett resultat av modeU-kalkylema. Universitetet hävdar i yttrandet också att bl. a. en klar distinktion mellan vad som är endogena och exogena storheter i beräk­ningarna saknas.

Försäkringsbolagens riksförbund hävdar att omständigheten att man av "statistiska skäl" mäter den offentliga sektorns produktion via kost­naderna är av mindre betydelse om denna produktion utgör en begrän-

Bil. 3    Långtidsutredningen

11

sad del av totalproduktionen. När den offentliga konsumtionen växer le­der förfaringssättet emellertid till allvarliga cirkelresonemang. Förbun­det menar att t. ex. de av brottslighetens ökning orsakade lönekostnads-ökningarna inte utgör något välkommet bidrag till bruttonationalpro­dukten. UKÄ anför att enligt utredningens alternativa kalkyler är to­talproduktionens (BNP:s) utveckling beroende av om man lägger ton­vikten på tUlväxt av den privata konsumtionen eUer på den offentiiga sektorn. Utredningens kalkyler bygger emellertid på förutsättningen att den offentiiga tjänsteproduktionen skulle ha en låg produktivitetsutveck­ling, något som enligt UKÄ inte nödvändigtvis måste vara faUet. Lant­brukarnas riksförbund (LRF) framhåller vikten av att frågor om bl. a. den offentliga konsumtionens fördelningseffekter bör ägnas ökad upp­märksamhet mom forskning och utredningsarbete. LRF understryker vikten av att beslut om offentlig konsumtionsökning ej fattas utan ett kritiskt granskande av bl. a. fördelningseffektema.

Vissa remissinstanser anger preciserade önskemål beträffande fram­tida långtidsutredningar. KF framhåUer att det skulle vara av stort värde bl. a. för näringslivets planering om långtidsutredningama fort­sättnuigsvis kunde utarbetas årligen. Av arbetsmässiga skäl är det.dock förståeligt om utrednmgarna ej varje år genomförs i full utsträckning. Med hjälp av den ekonometriska modellen borde dock en mer översikt­lig avstämning och framräkning årligen kunna göras. Också LO framför att LU bör göras tUl en milande femårsbedömning. Statens naturvårds­verk framhåller att ambitionsnivån i kommande långtidsutredningar måste höjas bl. a. när det gäller analyser av miljöpåverkan och konse- . kvenser i miljöförbättrande hänseende av olika stora satsningar på mil­jövård. Det kan Ifrågasättas om inte vissa begränsade studier i detta hänseende med anknytning till de olika alternativen i LU 75 bör genom­föras redan i samband med revideringen av utredningen. Verket anser att utredningens Inriktning på att enbart analysera de ekonomiska för­hållandena i samhäUet bör vidgas tUl att i kommande långtidsutred­ningar omfatta bl. a. samband mellan produktionssystemet och det eko­logiska systemet.

Flera remissinstanser kommenterar behandlingen av konjunkturför­hållandena i LU 75. Bankföreningen anser, att det faktum att utred­ningen arbetat med normalårsbegrepp som bas för kalkylerna och vi­dare bortsett från konjukturförloppet under perioden, försvårar en prak­tisk tillämpning av modeUen. Konjunkturförloppet är av stor betydelse för att bedöma möjligheterna att uppnå bytesbalansmålet och de krav som kommer att stäUas på kreditmarknaden och de intemationella kapi-talrördsema. SAF/SI framhåller i sitt gemensamma yttrande att den pe­riod på fem år som analysen omspänner är så kort att man inte utan att förlora ganska mycket av realism kan bortse från den förväntade kon­junkturutvecklingen.  En önskvärd vidareutveckling av utredningarna

Prop. 1975/76:150

12

vore därför att konjunkturanpassade prognoser infördes som kom­plement tUl de trendinriktade alternativen. Också KF framhåller det an­gelägna i att kommande långtidsutredningar utarbetar bedömningar av konjunkturutvecklingen på fem års sikt. Ett sådant underlag förbättrar möjligheterna att på företagstuvå styra investeringarna så att produk­tionskapaciteten över tiden utvecklas och utnyttjas optimalt, över hu­vud taget skuUe enligt KF:s mening analyser av den långsiktiga kon­junkturutvecklingen medverka tUl att företagens och därmed hela ekonomins konjunkturkänslighet minskar. Handlingsberedskapen i den ekonomiska politiken skulle också ökas.

LO kommenterar den justermg av export- och produktionsvärden för 1975 tUl en normal nivå som gjorts i LU 75. LO menar att dessa kalky­ler i sina förgreningar blir mycket svårgenomskådliga. Denna justering medför att det blir svårt att på ett rättvisande sätt jämföra utredningens resultat med den faktiska utvecklingen. LO anser vidare att en annan, mera lättbegriplig presentationsform, bör väljas vid ett kommande till­fälle, t. ex. genom valet av alternativa konjunkturantaganden för slutåret. KommerskoUegium inser att starka beräkningstekniska skäl talar för att korrigerade värden för 1975 bör användas i LU:s beräkningar. Kollegiet finner dock samtidigt att detta tillvägagångssätt kan innebära viss risk för feltolkningar. Faktiska ökningstal behövs bl. a. när det gäller att be­döma rimligheten i de resultat utredningen kommit fram tUl.

Vissa remissinstanser diskuterar statistikfrågor i anslutning tiU utred­ningens arbete. Kommerskollegium finner det klargörande att utred­ningen pekar på den osäkerhet som vidlåder det statistiska underlaget för beräkningama. RRV kommenterar utredningens analyser av inkomst­fördelningens utveckling och framhåller att det mot bakgrund av det mycket bristfälUga underlag som använts är särskilt väsentligt att instm­ment skapas för att löpande mäta den ekonomiska levnadsstandardens fördelning.

Statistiska centralbyrån (SCB), som svarat för en betydande del av bak­grundsmaterialet för utredningens analyser, pekar i sitt yttrande på ak­tuella förslag till årlig uppföljning och utvärdering av länsplaneringen med avstämning mot förekommande prognosarbete på central nivå samt statens industriverks planer på att utarbeta planer över industribran­schernas utveckling på riksnivå vUka rullas årligen. Ett genomförande av sådana förslag och planer ställer delvis nya krav på informationsun­derlaget, särskilt beträffande kopplingen av innehållet i löpande och in-termittenta undersökningar. Enligt SCB bör ett utredningsarbete påbör­jas med syfte att klargöra hur aktualisering av underlaget skall ske för dels sådana nya planerings- och utredningsformer som skall stämmas av mot långtidsutredningen, dels långtidsutredningen i sig. En andra upp­gift för en sådan utredning bör vara att behandla de metodfrågor som sammanhänger med inhämtandet av planinformation på medellång sikt

Bil. 3    Långtidsutredningen

13

från företagen och försöken att stämma av resultaten mellan långtids­utredningen och länsplaneringen.

Den internationella utvecklingen

Långtidsutredningen

Utredningen skiljer mellan utvecklingen av potentiell och faktisk bmttonationalprodukt. Tillväxten i potentiell bruttonationalprodukt förefaller ha minskat något inom OECD-länderna under 1970-talets första hälft. Den snabbare utvecklingen under 1960-talet berodde på snabb sektorieU och regional strukturomvandling betingad bl. a. av den höga takten i den internationella ekonomiska integrationen.

Den faktiska BNP-tUlväxten inom OECD-området har varierat kraf­tigt sedan 1960. Under 1960-talet uppehöll länderna ett genomsnUtiigl högt kapacitetsutnyttiande. För perioden 19701975 framträder där­emot starka tendenser till en fallande faktisk BNP-tillväxt. Under 1974 och 1975 noteras för flera länder stagnation eller t. o. m. minskningar i bruttonationalprodukten.

Under både 1960- och 1970-talen har den internationella utvecklingen utmärkts av en snabbt växande handel i varor och tjänster och av om­fattande faktorrörelser. Tillväxten i handeln har varit volymmässigt snabbare än BNP-tillväxten. Under 1973 och 1974 ökade värdet av rå-varuhandeln explosionsartat på grund av de prishöjningar som genom­fördes.

För perioden 19751980 fömtses att ökade satsningar på exportin­dustri och åtgärder som medför ökad självförsörjning på energiområdet kommer att få stor betydelse inom OECD-området. Den ökning av in­dustriinvesteringar och export som då skulle erfordras skulle nödvändig­göra en återhållsamhet i fråga om privat konsumtion. De oförändrat starka kraven på expansion av den offentiiga sektorn skärper ytterligare den ekonomiska politikens avvägningsproblem. Utredningen räknar med att den ekonomiska politiken i OECD-länderna under de närmaste åren i första hand kommer att inriktas på att lösa de mera iögonfallande bris­terna på ekonomisk balans, dvs. de som kommer till uttryck i arbetslös­het, inflation och brist på utrikesbalans. En viss prioritering av prisstabi­litet och extembalans synes komma att känneteckna politiken. Arbets­kraftsresursernas utveckling kommer inte att utgöra något hinder för den potentiella tUlväxten 19751980. Den i flera länder vikande inves-teringsvUjan och effekterna på kapitalstockens effektivitet av oljepris­höjningarna kan däremot vara en sådan restriktion. Det är dock inte sannolikt att man kommer att tillåta en kapacitetsförlust av detta skäl. Man bör räkna med en påtaglig acceleration i investeringsutvecklingen inom flera viktiga länder. Totalt sett får man dock räkna med att ök­ningstakten i potentieU bruttonationalprodukt, som under 19701975

Prop. 1975/76:150

14

var ca 4,5 % för hela OECD-området, skulle sjunka till ca 4 % 1975 1980.

Den faktiska produktionsutvecklingen beräknas gå betydligt snabbare än den potentiella. Utgångsläget 1975 kännetecknas allmänt av ett myc­ket lågt kapacitetsutnyttjande. Man kan fömtsätta att kapacitetsgapet inom OECD-området successivt kommer att reduceras under prognos­perioden. Som huvudalternativ räknas med en faktisk BNP-tUlväxt om ca 5 % per år 19751980. En sådan utveckling skulle visserligen med­föra att kapacitetsutnyttjandet förbättrades under perioden men fortfar­ande skulle en betydande outnyttjad kapacitet föreUgga 1980. Här­igenom och genom den fömtsätta prioriteringen av prisstabiliserings-politiken, kan man också räkna med att den internationella prisutveck­lingen kommer att sakta av. Vid en genomsnittlig ökning av BNP-defla-torn med 5 % per år 19751980 skulle prisnivån i den samlade Interna­tioneUa handeln kommer att stiga med ungefär 3 % per år. En sådan ut­veckling skulle innebära en mycket kraftig uppbromsning av prissteg­ringstakten jämfört med perioden 19701975 men fortfarande en snabbare prisutveckling i världshandeln än under 1960-talet.

Det förhåUandet att många stora länder kommer att försöka förbättra sin externa balans genom att hålla ett genomsnittligt sett relativt lågt ka­pacitetsutnyttjande 19751980 kommer i viss utsträckning att dämpa världshandelns volymtillväxt och öka konkurrensen på världsmarkna­den. Världshandelns tillväxt begränsas tiU ca 7 % per år. Detta skuUe i så fall innebära en återgång tiU de tUlväxttal som rådde i början av 1960-talet.

Remissinstansema

I fråga om den allmäima intemationeUa bedömningen instämmer LO i stort med utredningen. I yttrandet betonas att 1970-talet hittills har vi­sat sig vara en väsentUgt stormigare epok i den intemationella utveck­lingen än 1950- och 1960-talen. Enligt LO:s uppfattning talar mycket för att så blir fallet även i fortsättningen. Det intemationella samarbetet och biståndet till de fattiga länderna har mer och mer trängts ut av den ekonomiska maktpolltiken mellan de olika storpolitlska blocken. Ett an­nat viktigt element är de multinationella företagens växande inflytande. Oron på valutamarknaden bidrar väsentligt tUl den internationella infla­tionen och betalningsbalanssvårigheter uppstår för än det ena, än det andra landet. Detta föranleder regeringarna att föra en långt mera re­striktiv ekonomisk politik än tidigare. Den avgörande vändpunkten var dock enligt LO de oljeproducerande ländemas samverkan i OPEC från årsskiftet 1973/1974. Detta förändrade i ett slag atmosfären i den inter­nationeUa ekonomin och har lett tUl en växande ekonomisk konfronta­tion.

En av konsekvenserna av de senaste årens intemationeUa utveckling

Bil. 3    Långtidsutredningen

15

är att de ekonomiska prognoserna mer och mer måste grundas på en po­litisk bedömning. LO vill i det sammanhanget särskilt framhålla den rädsla för ökad inflation som tycks finnas i nyckelländer som Förenta staterna, Förbundsrepubliken Tyskland och i viss mån Japan. Likaledes finns en rädsla för de konsekvenser som en isolerad ekonomisk expan­sion och efterfrågeökning i ett enskilt land kan få på dess bytes- och be­talningsbalans. Vidare pekar LO på en betydande rädsla för att en kon­junkturuppgång skulle stärka OPEC-ländernas ställning och föranleda svårhanterliga krav från dem. Den politiska pressen på regeringama i de stora länderna att vidta konjunkturstimulerande åtgärder synes hittiUs ha varit mycket måttlig. Bl. a. tycks det i många länder finnas ett starkt politiskt motstånd mot den expansion av den offentliga sektorn som blir nödvändig vid en fullsyssdsättningspolitik.

Riksbanksfullmäktige framhåUer att utredningen räknar med en för­hållandevis gynnsam produktionsutveckling i andra länder. Utredningen förutsätter vidare en tämligen modest prisstegringstakt på världsmark­naden. Detta innebär, mot bakgrund av det mönster som utvecklats un­der senare år, att målkonflikten mellan prisstabUitet å den ena sidan och produktion och syssdsätttung å den andra skulle bli mindre än tidigare. Fullmäktige utesluter emellertid inte att den av utredningen skisserade intemationeUa produktions- och prisutvecklingen kan komma att visa sig svår att förena.

Flera remissinstanser är tveksamma mot utredningens fömtsättning att världsmarknadspriserna kommer att öka med 3 % per år 1975 1980. Att den genomsnittliga prisstegringen skall kunna begränsas så starkt är enUgt LO en ganska djärv bedömning. Man utesluter inte infla­tionschocker av olika slag från t. ex. råvaru- och livsmedelssidan. Från­varon av buffertlager gör livsmedelspriserna ytterst känsliga för skörde­minskningar i de större produktionsområdena. Även SACO/SR anser det osannolikt att ökningen i världshandelspriserna sjunker till en så låg nivå som 3 % per år. Vid övergången till en lägre prisstegringstakt lig­ger eftersläpningseffekter kvar sedan tidigare perioder. Via kompensa­tionskrav och förväntningar tenderar inflationstakten att konserveras. När denna övergångsperiod dessutom sammanfaller med en relativt långsam produktivitetstillväxt skärps problemen ytterligare. TCO fram­för liknande synpunkter och vill starkt ifrågasätta utredningens anta­gande om den Intemationella prisstegringstakten. Enligt TCO torde den internationella inflationstakten snarare komma att ligga på en nivå som ansluter till den tidigare utvecklingen imder 1970-talet.

Även kommerskollegium antyder mot bakgrund av aktuella prisprog­noser för 1976 en viss tveksamhet mot prisantagandet. I anslutning tUl vad utredningen i det internationella avsnittet anför om handelssystemet framhåUer koUegiet att GATT-ländema i de pågående multUaterala handelsförhandlingarna (MTN) engagerat sig för en ambitiösare han-

Prop. 1975/76:150

16

delsliberalisering än någonsin tidigare. Flertalet industriländer har talat för relativt kraftiga tullreduktioner. De icke-tariffära handelshindren be­handlas också inom ramen för MTN på ett mer inträngande sätt än tidi­gare. KoUegiet antar att om den internationeUa konjunkturen förbättras under MTN kommer detta att inverka positivt på de deltagande länder­nas möjligheter att liberalisera handeln.

Enligt styrelsen för internationell utveckling (SIDA) hade det varit befogat att utredningen i sin diskussion om den svenska ekonomiska po­litiken under de kommande fem åren sökt närmare belysa konsekven­serna av en svensk anpassning till en ny ekonomisk världsordning. Denna fråga får sannolikt stor vikt i folkrörelsernas opinionsarbete i in­ternationeUa frågor samt för utformningen av en samlad svensk u-lands-politik. Utredningen har inte berört frågan om kostnader för t. ex. en u-landsanpassad strukturomvandling av svenskt näringsliv eller ett integre­rat råvaruprogram i form av bidrag till fonder och andra arrangemang i syfte att stabilisera priser och exportintäkter. När det gäller dessa och andra kostnadskrävande reformer av det internationella systemet gör ut­redningen den bedömningen, att de inte på något avgörande sätt kom­mer att hinna påverka marknadsstrukturen fram till 1980. Detta förefal­ler enligt SIDA vara ett vågat antagande. Vid FN:s sjunde extrasession rådde en anda av samförstånd om vikten att snabbt åstadkomma kon­kreta resultat. Vidare har den svenska regeringen uttalat ambitioner att delta i och föreslå konkreta åtgärder i de pågående internationeUa dis­kussionerna.

Ännu har inte något samlat grepp tagits vad gäller den svenska u-landspolitiken och de opinionsmässiga förutsättningarna för och de eko­nomiska konsekvenserna av en sådan politik. SIDA föreslår därför att någon form av studiegmpp eller beredning får i uppdrag att ansvara för och samordna de aktiviteter, som ryms inom begreppet anpassning till en ny ekonomisk världsordning. SIDA förklarar sig beredd att med­verka i genomförandet av ett sådant uppdrag.

Befolkning och arbetskraft

Långtidsutredningen

Sveriges befolkning uppgick 1975 tUl ca 8,2 milj. EnUgt den prognos som statistiska centralbyrån utarbetat beräknas folkmängden öka med knappt 95 000 under perioden 19751980 eUer med ca 0,2 % per år. Denna ökningstakt är avsevärt lägre än den som genomsnittligt gällt un­der den hittills förflutna tiden sedan andra världskriget.

Vid utarbetandet av. befolkningsprognosen har en viss nedgång i fruktsamheten förutsatts medan dödligheten väntas ligga kvar på unge­fär samma nivå som under 19711974. Vidare har antagits att nettomi-: grationen 19761980 kommer att vara 0. Nettöinvandringen 1975 be-

Bil. 3    Långtidsutredningen

17

döms ha uppgått till ca 10 000 personer. Som jämförelse kan nämnas att nettoinvandringen till Sverige under 1960-talet utgjorde i genomsnitt drygt 23 000 personer per år. Under 19711974 har en viss nettout­vandring skett, vilket främst torde förklaras av konjunktursituationen under de första åren av perioden. I flera utvandrarländer har under se­nare år åtgärder vidtagits för att minska utvandringen eller stimulera de som arbetar utomlands att återvända till hemlandet. Också i invandrar-länderna har en mer restriktiv syn på invandringen uppkommit. I Sve­rige har lagstiftning om rätt till svenskundervisning på betald arbetstid för invandrare införts 1973. Sammantaget talar dessa faktorer för att ut-och invandring under 1970-talets senare del över perioden som helhet kommer att balansera. Ett alternativ med en nettoinvandring på 10 000 personer per år 19751980 redovisas emdlertid också.

Tabell 1 Befolkningen 1960 1980 fördelad på åldersgrupper

Procent

Åldersgrupp  1960

1965

1970

1975

1980

0-15             24,2 16-64             64,1 65-w              11,7

22,6 64,7 12,7

22,1 64,3 13,6

22,0 62,9 15,1

21,7 62,1 16,2

Totalt               100

100

100

100

100

Beräkningama av befolkningsutvecklingen redovisas i tabell 1. Den förutsedda utvecklingen innebär en fortsatt ökning av andelen personer över 64 år samt en minskning av den andel som är yngre än 16 år. Hu­vuddelen av de förvärvsarbetande tillhör åldersgruppen 1664 år. Som framgår av tabellen väntas denna åldersgrupps andel av totalbefolk­ningen fortsätta att minska under prognosperioden. Antalet personer i denna åldersgrupp beräknas minska med drygt 10 000. Antalet personer i pensionsåldern väntas däremot öka med omkring 290 000 19751980.

Ökningen av antalet personer i arbetskraften 19751980 beräknas bli svagare än ökningen 19701975. En orsak tUl denna skillnad i utveck­lingstakt är den något långsammare befolkningsökning som förutses för prognosperioden jämfört med perioden 19701975. En viktig orsak är också den kraftiga sänkning av andelen studerande som ägde mm 19701975 men som väntas upphöra 19751980. En annan orsak är den kraftiga förändring i kvinnornas relativa arbetskraftstal som ägde rum meUan 1974 och 1975. Hda arbetskraftsökningen 19751980 be­räknas liksom var fallet under perioden 19701975 komma att utgöras av kvinnor. Denna ökning bland kvinnorna beräknas i sin tur till 40 % bestå av kvinnor med barn under 7 år. Den ökning av behovet av barn­tillsyn som denna utveckling fömtsätter kan anses ligga inom ramen för den meUan regeringen och Kommunförbundet överenskomna utbygg­nadstakten av bamdaghém m. m.

2 Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 150. Bilaga 3

Prop. 1975/76:150

18

Vid beräkningarna av medelarbetstidens utveckling har beaktats den förkortning av veckoarbetstiden för personer i treskifts- och underjords-arbete som beslutades i 1974 års avtal. I alternativ III och 

IV 

har dess­utom ett antagande om att den lagstadgade veckoarbetstiden förkortas tiU 37,5 timmar lagts in. Vad gäller fördelningen på olika arbetstids­grupper har för mäimens del antagits en viss övergång från heltidsarbete till s. k. lång deltid (2034 tim/vecka). För kvinnor med bam under 7 år väntas en minskning ske i andelen personer med kort deltid, medan andelama med lång deltid resp. heltid beräknas öka något.

De ovan redovisade antagandena beträffande andelen personer i olika arbetstidsgmpper innebär att meddarbetstlden i altemativ I och 

II 

vän­tas sjunka från 41,0 tUl 40,6 tim/vecka för männen och från 31,5 till 31,1 tim/vecka för kvinnorna. Antagandet i alternativen III och 

IV 

om en förkortning av arbetstiden för de heltidsarbetande till 37,5 timmar sänker medelarbetstiden för samtUga män med 2 timmar och för samt­liga kvinnor med 1 timme. I beräkningarna har vidare lagts m ett anta­gande om att fem veckors semester kommer att gälla för alla före 1980.

Sammantaget visarberäkningama över arbetskraftstillgångarna, mätt i timmar, på en minskning med ca 0,2 % per år 19751980 i alternativ I och 

II, 

medan en arbetstidsförkortning enligt altemativ III och 

IV 

in­nebär en minskning med 1,1 % per år under samma period. Antal sys­selsatta väntas under samma tid öka med ca 122 000 personer 1975 1980, vilket kan jämföras med en ökning på ca 126 000 under 1970-ta-lets första hälft.

Remissinstanserna

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) framför den uppfattningen att LU:s kalkyler över arbetskraftstillgångarnas utveckling snarare bör ses som ett räkneexempel än som en prognos av den mest sannolika utveck­lingen. Utvecklingen av arbetskraftsutbudet är i hög grad beroende av bur efterfrågan på arbetskraft kommer att utvecklas, bl. a. med av­seende på fördelningen på olika näringsgrenar och regioner. Det finns enligt AMS uppfattning anledning att t. ex. räkna med att en ändrad fördelning av arbetstUlfällen på varu- resp. tjänsteproduktion medför en ändring av arbetskraftsutbudets utveckling. Utbudet sammanhänger självfallet också starkt med vUka åtgärder från samhällets sida som vid­tas, bl. a. när det gäller att undanröja förvärvshihder av olika slag. Också Kommunförbundet hävdar att utredningens sysselsättningsberäk­ningar skall betraktas endast som ett räkneexempel som i stort sett visar en framskrivning av de senaste årens utveckling. Det kan enligt förbun­dets mening också Ifrågasättas om utredningens beräkningsmetoder tUl­räckligt beaktar att eh-utbyggnad av samhällets service utgör en förut­sättning för den ökning äv totalsyssdsättningeh som man räknar med. Den senare kommentaren görs även i Landstingsförbundets och social­styrelsens yttranden.

Bil. 3    Långtidsutredningen

19

Socialstyrelsen anför vidare att prognoser för arbetskraftsutbudets ut­veckling under så lång tid som fem år är behäftad med stora osäkerhets­marginaler, bl. a. med hänsyn tUl komplexiteten i sambandet mellan ut­bud och efterfrågan på arbetskraft. Utredningen borde därför ha presen­terat ett antal altemativa kalkyler över arbetskraftstillgångarnas utveck­ling. LO anser det anmärkningsvärt att alla alternativen i långtidsutred­ningen utgår från samma antagande beträffande arbetskraftsutbudet. Utvecklingen under senare år har enligt LO:s mening klart visat att ut­budet i hög grad är beroende av vilka villkor för sysselsättningen som kan skapas. Dessa villkor kan inte bli lika i de olika altemativen.

SACO/SR menar att utredningen varit ganska försiktig när det gällt att uppskatta förändringarna i arbetskraften. Således har man t. ex. ut­gått från att förvärvsintensiteten hos kvinnor med barn under 7 år kom­mer att utveckla sig i enlighet med trenden under den senaste tioårspe­rioden. Eftersom utvecklingen under 1970-talet hittUls visat en accelere­rande benägenhet för dessa grupper att börja förvärvsarbeta, får nog en­ligt SACO/SR utredningens antagande på denna punkt sägas vara för­siktigt. Om man i stäUet utgått från att förvärvsintensiteten ökar i takt med trenden 19701975 finner man att arbetsvolymen och därmed to­talproduktionen kan öka något mer än vad långtidsutredningen angivit. Utredningen har i sina kalkyler utgått från oförändrad skattepolitik. Med ett antagande om en dämpad progression är det enligt SACO/SR högst rimligt att anta att benägenheten att göra en extra arbetsinsats skulle öka, vUket skulle stimulera tillväxten.

Statens invandrarverk framhåller i sitt yttrande att även om bestäm­melsema om den reglerade invandringen möjUggör en anpassning av den icke-nordiska arbetskraftsinvandringen, så finns det stora grupper som inte omfattas av den reglerade invandringen. Hit hör i första hand medborgare i övriga nordiska länder. Verket utesluter inte en betydande arbetskraftsinvandring från dessa länder särskilt då Finland under prognosperioden. Politiska flyktingar, anhöriga till härvarande utlänning m. fl. kategorier står utanför den reglerade invandringen. ÅtskiUiga fak­torer utöver förhållandena på arbetsmarknaden i Sverige och andra län­der påverkar således invandringen. Invandrarverket ansluter sig därför närmast till utredningens alternativa antagande om en större invandring än utvandring under 19761980. Det kan enligt verkets mening bU ett ännu större invandrarnetto under denna period än det antal på 10 000 personer som utredningen altemativt antagit.

Produktivitet och produktionskapacitet

Långtidsutredningen

Under 1960-talet präglades den svenska ekonomin av en i såväl histo­risk som internationell belysning mycket snabb produktivitetsökning. Den genomsnittliga produktivitetsstegringen 19601970 för ekonomin

Prop. 1975/76:150

20

som helhet var ca 4,8 %. 19701975 kan motsvarande tal bedömas ha uppgått tUl 3,6 % per år. Det är framför allt den ogynnsamma utveck­lingen under 1975 som drar ned genomsnittet för hela perioden. En kal­kyl, baserad på det produktionsvärde för 1975 som erhålls om man jus­terar för den konjunkturbetmgade exportminskningen detta år, ger en något snabbare produktivhetsökning, 4,1 % per år, 19701975. Även efter denna justering kvarstår alltså en tydUg tendens till uppbromsning i produktivitetens ökningstakt för hela ekonomin. I viss utsträckning återfinns denna tendens även i de enskUda sektorernas utveckling.

Den trendmässiga sänkning av produktivitetens stegringstakt som skett under 1970-talets första hälft har bedömts komma att bestå under återstoden av 1970-talet. Detta gäller såväl flertalet enskUda sektorer som ekonomin som helhet.

I alternativ I och 

II, 

där arbetstiden antagits vara oförändrad 40 tim per vecka, har utredningen gjort samma fömtsättningar om produktivi­tetsutvecklingen 19751980 inom de enskUda sektorerna. Totalproduk­tiviteten blir dock beroende av efterfrågestrukturen 1980. Beräkning­arna anger en produktivitetsökning för ekonomin som helhet om 3,3 % per år i alternativ I samt om 3,1 % per år i alternativ 

II.

I alternativ III och 

IV 

med en allmän förkortning av den lagstadgade veckoarbetstiden med 2,5 timmar förutsätts det produktionsbortfall som en sådan förkortning medför tiU viss del bli kompenserat av en snabbare produktivitetsökning. Totalproduktiviteten i ekonomin beräknas öka med 3,5 % per år 19751980 i alternativ III och med 3,4 % i aUernativ 

IV.

Vad gäller de varu- och kraftproducerande sektorerna sammantagna bedöms för dessa produktiviteten i samtliga alternativ öka i något lång­sammare takt 19751980 än under 1970-talets första hälft. För flertalet tjänsteproducerande sektorer anger tabell 2 en påtaglig dämpning i pro­duktivitetsstegringen 19751980. Den redovisade dämpningen av produktivitetstUlväxten för ekonomin som helhet förklaras till viss del också av den statistiska missvisning av produktivitetsutvecklingen som en ökande andel för den offentiiga sektorn innebär.

Uppskattningarna av den framtida produktionsutvecklingen baseras på analyser av arbetskraftsresursernas och arbetsproduktivitetens ut­veckling. SkUlnader mellan sektorerna vad gäller produktivltetsförhål-landena medför emellertid att totalproduktionens utveckling 1975 1980 även kommer att bero på hur de samlade resurserna i framtiden kommer att fördelas på olika användningsområden.

Den framtida produktionstiUväxten sammanhänger även med för­ändringar av kapacitetsutnyttjandet. Detta, som utgångsåret 1975 var onormalt lågt, har i kalkylema korrigerats tiU normal nivå, varför lång­tidsutredningens bedömning endast gäller den produktionstillväxt som följer av produktionskapacitetens utveckling.

Bil. 3    Långtidsutredningen

21

Tabell 2 Produktiviteten inom olika näringsgrenar 1960 1980

Förädlingsvärde per arbetstimme. Ärlig procentuell förändring

1960-1965

1965-1970

1970-1975

1975-

1980

Alt. I

Alt. 

II

Alt. III Alt. 

IV

Jordbruk och fiske

Skogsbruk

Industri

El-, gas-, värme- och

5,9 4,6 7,1

7,6 11,8

7,3

7,3 9,8 5,9

5,0 6,5 5,9

5,0 6,5 5,8

5,0 6,5 6.3

5,0 6,5 6,3

vattenverk Byggnadsverksamhet

7,1

4,5

6,5

3,5

7,0 4,9

6,0 3,0

6,0 3,0

6,0 3,0

6,0 3,0

Summa varu- och

kraftproduktion

7,1

7,2

6,2

.    5,5

5,4

5,7

5,7

Varuhandel Samfärdsel Bostadsförvaltning Privata tiänster Offentliga tiänster

4,3 5,4 -2,5 3,9 1,5

3,8 2,8 2.1 2,1 -0,2

3,4 7,1 1,6 2,3 0,2

3,9 2,0 2,0 2,1 -0,3

3,9 2,0 2,0 2.1 -0,4

4,1 2,0 2,0 2,3 -0,3

4,1 2,0 2,0

2,3 -0,3

Summa tjänste­produktion

3,2

1,9

2,3

1,5

1,3

1,7

1,6

Totalt

5,1

4,5

4,1

3,3

3,1

    3,5

3,4

Den totala produktionen ökar snabbare i kalkylaltemativ I än i de öv­riga alternativen. Totalproduktionen kan i detta altemativ beräknas öka i volym med 3,1 % per år. Detta sammanhänger med att sektorssam­mansättningen här förskjuts i en från produktivitetssynpunkt förmånlig riktning. I detta altemativ, där en ökningstakt på 3 % fömtsätts för den privata konsumtionen, kommer en relativt stor andel av den totala efter­frågan att riktas mot industrisektorn, vilken har en klart snabbare pro­duktivitetsutveckling än ekonomin som helhet. I altemativ 

II, 

där den privata konsumtionens ökningstakt fömtsätts bli förhåUandevis låg (2 % per år), kan tiUväxten i totalproduktionen beräknas uppgå till 2,9 % per år. Den offentliga sektorn får i detta alternativ en relativt snabb tUlväxt. En orsak till att totalproduktionens ökningstakt blir klart lägre i detta alternativ är att man i nationalräkenskaperna inte registrerar någon pro­duktivitetsstegring för de offentiiga verksamheterna.

Den lägre tillväxttakten i ekonomin som helhet 1 alternativ III, 2,4 % per är, förklaras främst av att den minskning i de totala arbetskraftsre­surserna, som arbetstidsförkortningen innebär, inte helt kompenseras av den högre produktivitetsökningstakt som fömtsetts i detta alternativ. I alternativ 

IV, 

där arbetstidsförkortningen kombinerats med en mycket låg ökningstakt för den privata konsumtionen (1,5 % per år), beräknas totalproduktionen öka med 2,3 % årligen.

Prop. 1975/76:150

22

Remissinstanserna

De flesta remissinstansema har inte funnit anledning att ifrågasätta utredningens bedömning om en sänkt produktivitets- och produktions­tillväxt under perioden 19751980. TCO delar således utredningens uppfattning att det finns skäl att räkna med en sänkt produktivitets­stegringstakt fram till 1980. Möjligheterna att utvinna ytterligare pro­duktivitetsvinster i viktiga näringar såsom jordbmk och skogsbruk är tämligen begränsade. Vidare medför en trendmässig ökning av tjänste­sektorerna i samhällsekonomin en sänkning av produktivitetsutvecklings­takten statistiskt sett. Utvecklingstakten påverkas också av vissa inte direkt kapacitetshöjande insatser på t. ex. miljöområdet. Den centrala frågan är dock hur stor sänkningen kommer att bli. TCO betonar i sam­manhanget dels de vanskligheter som är förenade med att bedöma den framtida produktivitetsutvecklingen, dels den strategiska betyddse som den antagna produktivitetsutvecklingen har för ,de ekonomisk-politiska bedömningarna och avvägningarna.

SAF/SI anför för sin del i sitt gemensamma yttrande att utredningen har överskattat de produktivitetsökningar som kan påräknas inom in­dustrin, vUket i så fall slår mycket hårt på det konsumtionsutrymme som finns att fördela. Osäkerheten ökas ytterligare av att effekterna på produktivitetsutvecklingen av den nya arbetsrätten är okända. Det är enligt dessa remissorgans mening fullt möjligt att produktivitetsutveck­lingen under de kommande åren inte tillåter mer än ett lågalternativ för såväl offentlig som privat konsumtion. UKÄ har motsatt uppfattning och hävdar att utredningen förefaUer vara alltför pessimistisk i sin be­dömning av produktivitetsutvecklingen under den närmaste femårspe­rioden. Utbildningens och forskningens betydelse för produktivitetsut­vecklingen har enligt UKÄ:s mening inte uppmärksammats tillräckligt vid bedömnmgarna av utvecklingen på detta område. Uppsala universi­tet, som av UKÄ beretts tillfälle att yttra sig, anför att de motiv för den nedåtgående trend i produktivitetstiUväxten som utredningen räknat med knappast är övertygande. Det förefaller enligt universitetets mening ingalunda osannolikt att produktivitetsutvecklingen under de kommande fem åren blir väl så snabb som under innevarande decenniums första hälft. Skulle så bli fallet, blir också resurstillgången givetvis väsentiigt större än vad utredningen räknat med.

LO anser att utredningen något underskattat de inhemska expansions­möjligheterna. BNP-ökningen kan med hänsyn till det exceptionellt låga kapacitetsutnyttjandet i utgångsläget och de alltför pessimistiska pro­duktivitetsantagandena för den skyddade sektorn förväntas bli något högre än 3 %. LO:s bedömning är att den svaga utvecklingen under de senaste åren beror på avsättningssvårigheter. Enligt LO blir produk­tionsutvecklingen under de närmaste åren inte så mycket en kapacitets­fråga utan mera ett avsättningsproblem. Tillväxten kommer att bestäm-

Bil. 3   Långtidsutredningen

23

mas från ef terf rågesidan. Den kan enligt LO beräknas till 35 % per år, beroende på hur väl vi lyckas förena en inhemsk expansion med en för­bättrad bytesbalans.

LO tar också i sammanhanget upp den justering av den konjunktur-betingade export- och produktionsminskningen för 1975 som utred­ningen genomfört. Enligt LO:s tolkning fömtsätter LU att skillnaden mellan den faktiska och den potentiella produktionen under hela perio­den blir densamma som i utgångsläget. Detta skulle då innebära att också kapacitetsutnyttiandet bortsett från konjunkturbetingade sväng­ningar fortsättningsvis blir lika lågt som det är i utgångsläget. LO:s kommentarer till kalkylema för produktivitets- och produktionsutveck­lingen i LU 75 skall ses mot bakgrund av denna tolkning av utredning­ens analyser.

Enligt kommerskollegiums mening måste produktivitetsutvecklingen i näringslivet tillmätas största betydelse. Kapitalförsörjningen och förmå­gan att snabbt och smidigt anpassa sig till den tekniska utvecklingen och förändringarna i efterfrågan är av stor vikt. Kollegiet betonar att detta inte endast gäller exportnäringarna utan lika mycket de branscher som arbetar under importkonkurrens. Produktivitetsökningen kan väntas avta som följd av att förändringarna i branschstmkturen kommer att ske i avsaktande tempo. Enligt kollegiets mening borde ändå förutsätt­ningar finnas för en förstärkning av strukturförändringarna inom bran­scher och delbranscher genom en ökande specialisering och med sats­ningar på produktområden som inte minst på exportmarknaderna visat en expansiv utveckling.

Resursanspråk och avvägningsfrågor Långtidsutredningen

Frågorna kring resursernas användning intar en central ställning i långtidsutredningama. I 1975 års LU har man i större utsträckning än tidigare lagt upp diskussionen kring alternativa beräkningar. Denna dis­kussion har begränsats till de problem som bedömts komma att bli cen­trala under de närmaste åren, dvs. frågoma om utrymmet för den pri­vata resp. offentliga konsumtionen, frågorna om den framtida utrikesba­lansen samt möjligheterna att genomföra en arbetstidsförkortning.

Vad först utrikesbalansen beträffar har regerbg och riksdag senast under våren 1975 slagit fast att balans i de utrikes betalningarna skall vara ett av de centrala målen för den ekonomiska politiken. LU har ar­betat utifrån den grundläggande förutsättningen att jämvikt i bytesba­lansen skall åstadkommas tUl 1980. Underskottet i bytesbalansen för 1975 berältnades uppgå till 8 å 9 miljarder kr. Vid en närmare precise­ring av vilka resurskrav målet om jämvikt 1980 leder tiU måste man emellertid ta hänsyn till att underskottet för 1975 och för de kringlig­gande åren består av två delar. Den ena delen sammanhänger med den

Prop. 1975/76:150

24

rådande konjunktureUa situationen och torde komma att avvecklas i samband med att kapacitetsutnyttjandet inom exportindustrin återgår till mera normala nivåer. Den andra delen återspeglar däremot en struk­turell obalans. För att eliminera denna del av underskottet krävs insatser som mera långsiktigt förändrar resursanvändningen i ekonomin. Ca 5 miljarder kr. av det totala underskottet för 1975 kan hänföras till denna strukturella obalans.

Vid bedömningen av resurskraven för att återställa den externa balan­sen måste man även ta hänsyn tiU den förväntade utvecklingen av trans­fereringsnettot. Detta skulle vid föratsättning bl. a. om oförändrad bi-ståndspolitisk målsättning ge ett underskott på totalt ca 7,9 miljarder kr. 1980. I detta belopp ingår, förutom beräknade kostnader för u-landsbi­stånd på drygt 4 miljarder kr., också ca 2,5 miljarder kr. avseende ränte­kostnader 1980 för den utländska upplåning som gjorts efter 1974.

Beträffande den volymmässiga ökningen i den privata konsumtionen presenteras olika alternativ. I alternativ I antas den privata konsumtio­nen öka med 3 % per år 19751980, vilket ligger något över den takt som observerats 19701975. I altemativ 

II 

antas den privata konsum­tionens ökningstakt bli 2 % per år. Det senare altemativet försöker fånga upp en lägsta möjliga utveckling av den privata konsumtionen med hänsyn till redan gjorda åtaganden till i första hand pensionärs­grupperna och till önskemålet om en fortsatt utjämning av standardskill­naderna.

De ovan nämnda altemativen för den privata konsumtionens ökning har kombinerats med ett antagande om en i förhållande tUl 1975 oför­ändrad veckoarbetstid 1980. Effektema av en arbetstidsförkortning har också studerats. Veckoarbetstiden antas i utredningens alternativ III minska från nuvarande 40 tiU 37 1/2 timmar 1980 samtidigt som den privata konsumtionen ökar med 2 % per år 19751980. Eftersom en arbetstidsförkortning måste uppfattas som ett alternativt sätt att ta ut en standardökning, har därför ytterligare ett alternativ för den privata kon­sumtionsökningen studerats, nämligen 1,5 % om året. I samtliga alterna­tiv ingår den gemensamma fömlsättningen att en femte semestervecka skall genomföras under åren fram tiU 1980.

Om man kombinerar de båda alternativen för arbetstidens längd med fömtsättningarna för den privata konsumtionens ökningstakt erhåUs sammanlagt fyra olika alternativ. Fömtsättningarna i dessa framgår av följande tablå.

Veckoarbetstid,

Ökning av privat kon-

timmar

sumtion, % per år

(volym)

Alt. I

40

3

Alt. 

II

40

2

AU. III

37 1/2

2

Alt. 

IV

37 1/2

1 1/2

Bil. 3    Långtidsutredningen

25

Den offentliga konsumtionen har i LU modeUmässigt bestämts av det utrymme som ges av kraven på full sysselsättning och en balanserad ekonomisk utveckling. Analystekniken innebär således att den offentliga konsumtionen anpassas till de krav som i övrigt kommer att ställas på de ekonomiska resurserna. Men en på detta sätt beräknad utvecklmg måste jämföras med de krav som kommer att stäUas på sektorn. Därför har utredningen utfört en s. k. baskalkyl som avser att belysa den utveck­lingstakt för den offentliga verksamheten, som är förenlig med ett fuU­följande av redan gjorda åtaganden.

För statens del utgår beräkningarna i baskalkylen från långtidsbudge­tens material. Detta siktar tUl att ange vilka resursanspråk som följer genom redan gjorda åtaganden, fattade reformbeslut osv. För kommu­nerna har använts ett material från kommunalekonomiska utredningen som visar vilken kommunal konsumtionsutveckling som skuUe följa om man behöU 1972 års standardnivå per kommuninvånare. Dessa två ma­terial tar emellertid inte hänsyn tUl de automatiska utgiftskrav som kommer att resas mot den offentliga verksamheten till följd av att denna måste visa en viss följsamhet i förhållande till den allmänna standard-stegringen. Om hänsyn tas härtill samt till resurskraven från den plane­rade barnstugeutbyggnaden erhålls ett lägsta ökningstal för den offentli­ga konsumtionens volym på 1,8 % per år fram tiU 1980.

Näringslivets investeringar har till stor del uppskattats med utgångs­punkt från utförda sektorsstudier. De resursanspråk som härrör från of­fentliga investeringar har beräknats bl. a. med hjälp av relationen mel­lan offentlig sysselsättning och kapitalinsats i den offentliga tjänstepro­duktionen. De tal för lagerinvesteringar som använts i kalkylerna bör endast betraktas som beräkningstekniska antaganden. Det har förutsatts att den regelbundna lagercykel om fem år som kunnat avläsas sedan 1950-talets början kommer att fortsätta också 19751980.

Resultaten av LU-kalkylerna för utvecklingen 19751980 enligt de fyra beräkningsalternativen framgår av tabell 3.

Tabell 3 Sammandrag av försörjningsbalansen 19701980

Årlig procentuell volymförändring

1970-      1975-1980 1975

Alt. 1        Alt. 

II      

Alt. III     Alt. 

IV

BNP

2,9

3,2

2,9

2,5

2,3

Import

5,7

6,4

5,3

5,2

4,7

Privat konsumtion

2,3

3,0

2,0

2,0

1,5

Offentlig konsumtion

3,3

1,5

2,9

1,2

1,9

Investeringar

1,0

2,6

2,7

2,2

2,2

Lager*

(+250)

( + 500)

(-50)

(+50)

(-200)

Export

8,2

7,7

6,7

6,6

6,2

* Förändring i milj. kr. 1968 ärs priser.

Prop. 1975/76:150

26

Bmttonationalproduktens utveckling blir klart olika i de redovisade alternativen, öknmgstakten (uttryckt i mottagarpriser) varierar mellan 2,3 % i altemativ 

IV 

och 3,2 % i altemativ I. En snabb ökning av den privata konsumtionen eller av exporten och ingen ytterligare arbetstids­förkortning tenderar att höja upp ökningstakten medan motsatsen gäller för en snabb ökning av den offentliga konsumtionen, en låg exportök­ning och arbetstidsförkortning. En sänkning av den privata konsumtio­nens ökningstakt från 3 tiU 2 % per år reducerar BNP-tUlväxten méd 0,3 procentenheter. Den arbetstidsförkortning som antagits reducerar tiUväxttakten med 0,4 procentenheter.

Exportens volymökningstakt är via bytesbalanskravet direkt kopplad till importens. Den årliga ökningen varierar i de olika alternativen mel­lan 6,2 och 7,7 %. Det kan vidare noteras att både I altemativen I och III kommer utrymmet för offentlig konsumtion att vara mindre än vad som fömtsätts i baskalkylen.

Den dämpning av den inhemska förbrukningen som ett återstäUande av den extema balansen kräver kan självfaUet åstadkommas på en lång rad olika sätt. Alla dessa ställer specieUa krav på den ekonomiska politi­ken.

Altemativ I innebär en ökning av den privata konsumtionen som lig­ger i linje med de senaste årens snabba uppgångar. En sådan situation kan förmodas underlätta överenskommelser på arbetsmarknaden och även lämna ett betydande utrymme för en fortsatt inkomstutjämning. I gengäld måste då den offentliga konsumtionens ökningstakt nedbringas kraftigt. Man skuHe behöva sänka ambitionsnivån och på vissa punkter även ompröva gjorda åtaganden. I fråga om sektorsutvecklingen skulle detta alternativ kräva en jämförelsevis kraftig expansion av industrisek­torn.

De största ekonomisk-politiska problem som man skulle möta vid för­verkligandet av en utveckling enligt alternativ 

II 

skulle sannolikt ligga i svårigheterna att begränsa den privata konsumtionens ökningstakt till 2 % om året. Med hänsyn tUl befolkningsutvecklingen bUr ökningen per capita 1,8 %. En beaktansvärd andel av detta utrymme kommer att tas i anspråk av pensionärerna till följd av garanterade inkomstförbättringar och en betydande antalsmässig ökning av gmppen. Det utrymme som står kvar för den förvärvsarbetande befolkningen blir således i detta al­ternativ mycket begränsat. Detta kan få konsekvenser för såväl den all­männa prisstegringstakten som möjligheterna att avtalsvägen bedriva en fortsatt Inkomstutjämning.

A andra sidan bereds i detta fall utrymme för en I förhåUande tUl baskalkylen klart snabbare ökning av den offentliga konsumtionen. Den industrieUa expansionen blir lägre, likaså ökningarna inom varuhandeln och de privata tjänstesektorerna. Den lägre ökningstakten i privat kon-

Bil. 3   Långtidsutredningen

27

sumtion drar ner ökningstalen för importen, vilket också leder tUl lägre exportkrav.

Många av de awägningsproblem som aktuaUseras av altemativen I och 

II 

kommer att tillspetsas om man under åren fram tUl 1980 genom­för en arbetstidsförkortning. BNP:s volymmässiga ökningstakt reduceras i altemativ III och IV tUl 2,3 a 2,5 % om året. Huvuddelen av den lägre produktionsökningen måste komma att påverka konsumtionen. I alter­nativ III får den offentliga konsiuntionen bära huvudansvaret för den nödvändiga anpassningen. Detta alternativ måste innebära att en allmän omprövning av ambitionsnivån inom den offentliga verksamheten blir ofrånkomlig. I alternativ 

IV 

blir i stäUet den privata konsumtionens ök­ning så låg att de problem som berördes i anslutning tiU alternativ 

II

blir till ytterlighet accentuerade.

De olika alternativen har medvetet profUerats genom relativt kraftiga variationer i föratsättningarna. Man kan därför ifrågasätta om det är möjligt att fullständigt genomföra något av alternativen. Den faktiska utvecklingen kommer sannolikt att ligga närmare mittfältet i denna straktur av olika altemativ. TUlvägagångssättet motiveras av att man härigenom mera effektivt klargör en valsituation i den ekonomiska poli­tiken.

Remissinstanserna

För remissinstansernas synpunkter på frågan om den externa balan­sen redogjordes redan i avsnittet om de politiska utgångspunktema för LU:s arbete. Beträffande de resurskrav som följer av målsättnuigen om balans 1980 framförs i många faU från LU avvikande meningar. Dessa går i allmänhet ut på att LU har överdrivit resurskraven delvis som följd av att underskottets storlek i utgångsläget blivit överskattat.

LO framför att alternativet 

II 

med en snabbare utbyggnadstakt för den offentliga sektorn ligger mest i Unje med fackföreningsrörelsens mål. Beträffande altemativen III och 

IV 

med 2,5 tunmars förkortning av veckoarbetstiden anför LO att i dessa fall tillväxten i samhällsekono­min skuUe bli så svag att det skulle innebära total stagnation i löneut­vecklingen och/eller en socialpolitisk nedrustning. Detta torde enligt LO:s mening inte vara acceptabelt och knappast heller praktiskt genom­förbart. LO påpekar också att vi heller aldrig tidigare samtidigt genom­fört förlängd semester och generellt mmskad veckoarbetstid.

Valet meUan LU:s olUia altemativ behandlas inte explicit i TCO.s ytt­rande. Enligt organisationens uppfattning har dock LU överbetonat by­tesbalansproblemen. TCO anser att grundvalen för de ekonomisk-poli­tiska awägningama blir helt annorlunda om bytesbalansproblemet ges en vikt som svarar mot dess faktiska betydelse. Återställandet av balan­sen i de utrikes betalningarna med omvärlden som LU definierat

Prop. 1975/76:150

28

problemet skulle således inte vara ett problem av den storleksord­ningen att det t. ex. kan tas tUl intäkt för att motivera en alltför stram ekonomisk politUc eller för att hävda att de fackliga organisationerna skuUe avstå från rimliga lönepolitiska strävanden. I fråga om resurstill­delningen till den offentiiga sektorn erinrar TCO om sina tidigare ställ­ningstaganden. Sålimda har TCO vid olika tiUfällen förordat betydande insatser på bl. a. bamomsorgens, vuxenutbildningens, bostadspolitikens och hälso- och sjukvårdens områden. Man vill också understryka ris­kerna med en alltför skarp gränsdragning mellan den offentliga sektorn och övriga delar av ekonomin. Mycket av den tjänsteproduktion som sker inom den offentliga sektom kommer också andra sektorer till godo. Kommunförbundet konstaterar att samtliga LU:s alternativ innebär en, jämfört med perioden 19651975, mycket kraftig neddragnmg av ökningstakten för den kommunala konsumtionen. Eftersom alternativen I och III för den kommimala konsumtionens del klart understiger den lägsta möjliga nivå som följer av befolkningsförändringar .och redan fat­tade politiska beslut, är ett så begränsat konsumtionsutrymme enligt kommunförbundets uppfattning helt otUlräckligt.

Kommunförbundet påpekar att det fortfarande finns ett tryck på kommunerna att förbättra den sociala standarden vad beträffar vård och service för de äldre och de handikappade. På tmdervisningens om­råde kan som exempel på föratsebara volymökningar nämnas reforme­ringen av skolans inre arbete och utbyggnaden av vuxenutbildningen. Även inom fritidsområdet kan man på sikt räkna med väsentligt ökade kommimala insatser. Det ställs vidare stora förväntningar på kommu­nerna i fråga om de framtida sysselsättningsmöjligheterna, utbyggnaden av kollektivtrafiken, miljövården m. m. Beträffande vissa av dessa om­råden är det sannolikt att resursanspråken ökar ytterligare om en ge­nerell arbetstidsförkortning genomförs. Det är därför Kommunförbun­dets bestämda uppfattning att den kommunala konsumtionen måste ges ett utrymme som minst motsvarar utrednmgens beräkningar för alterna­tiv 

II. 

Detta altemativ skulle för primärkommunernas del innebära en volymmässig ökning av konsumtionen med ca 3,6 % per år. Även denna ökningstakt bedömer styrelsen som låg, med tanke på att den kommu­nala konsumtionsökningen hittiUs under 1970-talet begränsats av kom­munernas finansiella problem.

Landstingsförbundet anser att såväl LU:s tolkning av landstingens planer som dess bedömning av vad som är en rimlig baskalkyl innebär underskattningar av hälso- och sjukvårdens krav både då det gäller eko­nomiska resurser och personal. Landstingens planer är redan hårt ned­bantade till följd av finansieringssvårighetema. Trots att betydande re­surser krävs för att upprätthålla den nuvarande standarden bibehålls i landstingens egna planer den utvecklingstakt som rått hittills under 1970-talet. Denna har i sig medfört en starkt begränsad utveckUng i för-

Bil. 3    Långtidsutredningen

29

hållande till tidigare år. Landstingsförbundet anser att utvecklingstakten enligt landstingens egna planer därför måste betraktas som en minimi­nivå för den framtida utbyggnaden. En stagnerande utveckling för sjuk­vårdssektorn kan inte accepteras samtidigt som betydande förbättringar genomförs på andra håll. Det går inte att ge ökade resurser för privat konsumtion och samtidigt skjuta vårdsektorns standardöknmg på fram­tiden. Landstingsförbundet hävdar mot denna bakgrund att det beräk­nade resursutrymmet för hälso- och sjukvården måste omprövas. I bästa fall skulle en snabbare utveckling av våra resurser, än den LU räknat med, ge utrymme för den resursförstärkning som erfordras. Men det kan också bli nödvändigt att inskränka på resursutrymmet inom övriga sektorer.

Socialdemokratiska kvinnoförbundet vill prioritera den offentliga konsumtionen framför den privata. Man anser också att arbetstidsför­kortningen kan och skall påbörjas under den kommande femårsperio­den, även om den eventueUt inte kan genomföras fullt ut med 2,5 tim­mar. Kvinnoförbundet förespråkar därför en utveckling som kan beskri­vas som liggande mellan alternativen 

II 

och 

IV.

EnUgt KF:s mening kan med den av LU beräknade resursutveck­lingen en väl avvägd ekonomisk politik uiriktas mot ett mål som lig­ger mellan alternativen I och 

II. 

Detta skulle medge en ökning av den privata konsumtionen i ungefär samma takt som under 1970-talets förs­ta hälft samtidigt som utrymme skulle finnas för en fortsatt reformpoli­tik.

Enligt SACO/SR:s bedömning bör man inte välja ett alternativ som innebär att de aktiva löntagarna inte får någon reaUöneökning alls un­der femårsperioden. En sådan utveckling skuHe ha alltför negativa verk­ningar inte endast på den privata behovstillfredsställelsen i allmänhet utan även Ifråga om skattehöjningar, inflation och tendenser tiU des­organisation på arbetsmarknaden m. m. SACO/SR anser det för övrigt vara ytterst tveksamt om det överhuvudtaget är möjligt att håUa tiUbaka löntagarnas konsumtion på det sätt som förutsatts i altemativ 

II

IV. 

Det finns risk att den proklamerade politiken "saboteras" genom att medborgama minskar sitt sparande. SACO/SR anser att de nämnda al­ternativen av dessa skal torde vara uteslutna.

Enligt SACO/SR är det dock därmed inte sagt att man helt bör an­sluta sig tUl alternativ'!. En utveckUng som innebär att man uite genom­för några nya reformer inom den offentliga sektom under femårsperio­den framstår inte som önskvärd. Man bör således lägga sig någonstans mellan alternativ I och 

II, 

men sannolikt närmare det förra alternativet än det senare. Eftersom LU bedöms sannolikt vara något för pessimis­tisk i sina gmndantaganden, skuUe man kunna hoppas att valsituationen ej blir fullt så komplicerad som i LU:s kalkyler. Om BNP-utvecklingen exempelvis har underskattats med  1/2 %  per år skulle man kunna

Prop. 1975/76:150

30

uppnå både en privat konsumtionsökning enligt alternativ I och en of­fentlig konsumtionsökning enligt altemativ 

II.

SACO/SR framhåller också att awägningsproblemen skuUe väsentii­gen underlättas om tidpunkten för extern balans uppskjuts till 1985. Även om räntekostnaderna blir större skulle man därigenom överslags-mässigt uppnå ett ökat utrymme på netto ca 0,15 % av BNP. Om detta i sin helhet läggs på offentlig konsumtion skulle dennas tiUväxttakt kunna öka med ca 0,6 % per år. För privat konsumtion blir motsvarande siffra 0,3 % per år.

En mer förmånlig utveckling än den som LU fömtsätt skulle givetvis också öka möjlighetema att förkorta arbetstiden i enlighet med altema­tiv III och 

IV. 

SACO/SR är dock medvetet om att dess ställningstagande innebär att en generell arbetstidsförkortning sannolikt måste skjutas på framtiden. Man påpekar dock i detta sammanhang att förkortad arbets­tid för småbarnsföräldrar, tUl skiUnad från en generell arbetstidsförkort­ning, är en jämförelsevis bilUg reform som enligt SACO/SR: s mening under aUa omständigheter bör kunna genomföras.

SAF/SI anser i motsats till vad som ovan anförts att det konsumtions­utrymme som finns att fördela kan bli mindre än vad LU beräknat. Osäkerheten ökas ytterligare av att effektema på produktivitetsutveck­lingen av den nya arbetsrätten är okända. Det skulle enligt SAF/SI:s mening vara fullt möjUgt att produktivitetsutvecklingen under de kom­mande fem åren inte tiUåter mer än ett lågalternativ för såväl offentlig som privat konsumtion. Under sådana omständigheter skulle det ligga en betydande fara i att planera för en expansiv offentlig konsumtions­tillväxt eftersom konsekvensemå på den privata konsumtionen för den förvärvsarbetande delen av befolkningen skulle bli mycket stora.

Man påpekar också att den samlade offentliga konsumtionen inte är en etdietlig handlingsparameter. Den kommunala konsumtionen kan komma att ta ett så stort resursutrymme i euispråk att detta inte kan kompenseras med variationer i den statliga konsumtionen.

En ekonomisk politik som däremot stimulerar den privata konsumtio­nens tiUväxt kan när som helst förändras om det faktiskt skulle visa sig att produktivitetstillväxten blir mera gynnsam än vad LU har räknat med. Då skulle också den offentliga konsumtionen.kunna öka snabbare.

SAF/SI framför vidare att den avvägningsdiskussion som LU behand­lat inte kan bedömas utan klargörande ställningstagande tUl hur en ökad offentUg konsumtion skaU finansieras. Enligt SAF/SI:s uppfattning blir behoven av skattehöjningar vid ett högaltemativ för den offentiiga kon­sumtionen så stora att man vUl ifrågasätta om det är möjligt att reali­sera.

Enligt LRF ställs med. de i LU redovisade alternativen frågan om prioritering mellan total privat och offentiig konsumtion i blickpimkten. I och för sig torde detta mte vara avsikten och det vore enligt förbun-

Bil. 3   Långtidsutredningen

31

dets mening också olyckligt om prioriteringarna skedde på denna grova nivå. Avgörande måste vara vUket InnehåU som ges åt resp. slag av kon­sumtion och hur den fördelas. LRF vill framhålla att det för den när­mast förestående femårsperioden synes vara nödvändigt med stark åter­hållsamhet med den offentliga konsumtionsöknmgen. Utrymme bör i stället ges åt den privata konsumtionen i sådan utsträckning att det blir praktiskt möjligt att uppnå kompenserande konsumtionsförbättringar för eftersläpande gmpper. Förbundet framhåller att en ökning av den offentliga konsumtionen, bortsett från att den minskar utrymmet för ut­jämning av privat konsumtion, inte alltid i sig själv är neutral eller ut­jämnande ur fördelningssynvinkel. Förbundet understryker vikten av att beslut om offentiig konsumtionsökning inte fattas utan ett kritiskt grans­kande av bl. a. fördelningseffektema. LRF stäUer sig dock inte negativt till all ökning av offentiig konsumtion. Som angelägna exempel framförs långtidssjukvården och vissa andra vårdområden.

Svenska handelskammareförbundet framför som sin uppfattning att den ekonomiska politiken måste ges en uppläggnmg som mer ansluter till LU:s altemativ I än altemativ 

II. 

Förbundet anför att relativt sett större tyngd åt den privata konsumtionsökningen skapar fömtsättningar för avtalsrörelser som kan ligga inom den samhällsekonomiska ramen utan att man får en reaktion från stora löntagargrupper mot en utebli­ven privat standardstegring. Den offentliga sektoms utbyggnad måste då begränsas tiU de områden som utgör uppenbara stödfunktioner tUl an­strängningarna inom industrin och exportnäringama.

En politik i huvudsak gmndad på alternativ 

II 

skuUe däremot sanno­likt få till följd att inflationen på gmnd av utfallet i lönerördsema skulle gå utöver den av LU uppsatta ramen med omedelbara effekter på den internationella konkurrenskraften som följd. Eventuellt skuUe det bli svårt att upprätthålla arbetsfreden utan relativt hårdhänta statliga in­gripanden på arbetsmarknaden.

Både LO och SAF/SI tar i sina yttranden upp frågan om avvägningen mellan omedelbar och framtida konsumtion. Den utveckling för investe­ringskvoten under 1970-talet som utredningen förutser får inga nämn­värda effekter på konsumtionsmöjlighetema under den närmaste fem­årsperioden men kommer att begränsa tUlväxten i efterfrågeutrymmet på längre sikt.

Enligt LO förefaller det runligt att investeringskvoten åter måste hö­jas någon gång under 1980-talet. Trots kalkylemas stora osäkerhet före­faller det för LO helt klart att om vi under 1980- och 1990-talen vUl öka vår privata konsumtion och samtidigt öka överföringama tUl u-länderna och minska ökningstakten i energitUlförsdn så måste kapitalbildningen öka. Investeringskvoten måste således enligt LO:s mening åter höjas från den nivå som den kommer att Ugga på under 1970-talet. SAF/SI drar i stort sett samma slutsatser som LO av deri förutsedda utveck-

Prop. 1975/76:150

32

Ungen för investeringskvoten och påpekar därutöver alt dessa frågor borde ha analyserats mer mgående i utredningen.

Utrikeshandel och bytesbalans

Långtidsutredningen

Med hänsyn tUl den brist på extern balans som kännetecknade den svenska ekonomin under 1975 och till den förutsedda försvagningen av tjänste- och transfereringsbalansen har den externa balansens utveckling tillmätts stor betydelse i långtidsutredningens awägningsdiskussioner. En utgångspunkt i samtliga altemativ är att jämvikt i bytesbalansen skall vara uppnådd 1980.

I avstämningen av 1970 års långtidsutredning beräknades att "stmk­tureU" balans i stort sett har uppnåtts 1972. 1973 års goda export-konjunktur innebar en förstärkning av nettoställnuigen gentemot utlan­det. De prishöjningar på råvaror och framför allt olja som genomfördes 1973 och 1974 medförde emellertid en drastisk omsvängning. 1974 registrerades ett underskott i bytesbalansen som nu uppskattas till dryga 4 miljarder kr. Effektema av denna terms-of-trade försämring består också 1975 och troligen lång tid framåt. 1975 förvärras bytesbalans­situationen ytterligare genom den konjunkturmässigt betingade kraftiga minskningen av vår export. Underskottet på bytesbalansen 1975 beräk­nades av utredningen tiU 8 å 9 miljarder kr.

Utredningen anför att man för överskådlig framtid måste räkna med ett strukturellt underskott i transfereringsbalansen. Främst beror detta på att u-landsbiståndet (inkl. biståndskrediter) bokförs här. För denna post har antagits att man under 1975 uppnådde det s. k. 1-procentsmålet, dvs. att anslagen tUl u-landsbistånd uppgick till 1 % av bruttonatio­nalprodukten i löpande marknadspriser. Det har vidare antagits att må­let kommer att ligga fast under prognosperioden. Utbetalningarna för u-landsbistånd skulle komma att uppgå till drygt 4 miljarder kr. 1980.

Posten räntor blir av särskUd betydelse under prognosperioden be­roende på att våra nuvarande bytesbalansunderskott leder tiU en bety­dande upplåning i utlandet. Även om vi skuUe uppnå jämvikt i bytesba­lansen 1980 kommer vi givetvis att ha betydande räntekostnader för de lån som tagits upp fram tUl detta år. Dessa har beräknats uppgå till ca 2 500 milj. kr. 1980. En summering av ovan nämnda och övriga transfe­reringsposter ger vid handen att det negativa transfereringsnettöt skulle öka från ca 3 200 milj. kr. 1975 till inemot 8 000 mUj. kr. 1980. Någon nettoamortering av den utländska skuldsättningen före 1980 ingår inte i LU:s kalkyler.

Tjänstenettot bestäms huvudsakligen av sjöfartsnettot och resenettot. Sjöfartsnettot antas inte stiga mycket över 1975 års nivå fram tUl 1980. Trots att skUlnader i kostnadsnivån meUan Sverige och turistländema

Bil. 3    Långtidsutredningen

33

torde komma att reduceras ytterligare under prognosperioden måste man räkna med att resenettots underskott kommer att fortsätta att öka. En ytterligare försämrmg från 3,4 miljarder kr. 1975 till 3,5 miljar­der 1980 förefaUer trolig. Totalt skulle tjänstenettots underskott öka från 1,3 miljarder kr. 1975 tUl 3,7 miljarder 1980.

Den utveckling för tranfereringar och tjänster som skisserats stäUer självfallet stora krav på handelsbalansen om bytesbalansjämvikten skall återställas. Utredningens beräkningar sammanfattas i följande tablå.

Milj. kr., löpande priser

1974

1980

Alt. I        Alt. 

II      

Alt. III

Handelsbalans

-2 344     +13 000   +11950   +11950

Tjänstenetto

+376       -5 350     -3 650     -3 550

Transfereringar

-2 210       -7 900     -7 900     -7 900

Bytesbalansen

-4 178    .   (-250)     (+400)     (+500)

Importen av varor och tjänster har under 1950- och 1960-talen liksom under första hälften av 1970-talet ökat i stort sett dubbelt så snabbt som bruttonationalprodukten. Hur importen av varor och tjänster kommer att öka 19751980 blir beroende av vilket av utredningens huvudalter­nativ som närmast kommer att förverkligas. En fortsatt hög importelas-ticitet med avseende på BNP förutsätts dock i alla altemativ. Totalt sett beräknas importvolymen 19751980 öka med 4,7 % per år i alternativ 

IV 

och med 6,4 % per år i altemativ I.

Exporten av varor och tjänstei: måste fortsätta att öka förhållandevis kraftigt 19751980 för att täcka den antydda importutvecklingeh jämte underskotten på transfererings- och tjänstebalanserna. Särskilt stora ex­portkrav riktas mot gruvindustrin, skogsindustrierna, kemisk industri, järn-, stål- och metallverk samt verkstadsindustri. Varvsexporten väntas däremot sjunka under prognosperioden. Konjimkturinstitutet har i en särskild studie beräknat tUlväxten i de svenska exportmarknaderna un­der perioden. Det framgår där att dessa sannolikt kommer att växa med ca 7 % per år 19751980. Detta skuUe innebära att långtidsutredning­ens alternativ I ställer krav på en viss ökning av de svenska marknadsan­ddama medan övriga alternativ skulle innebära ungefär oförändrade marknadsandelar.

Remissinstansema

Utgångsläget 1975. Det av utredningen beräknade underskottet i by­tesbalansen 1975 på ca 9 miljarder kr. har i senare beräkningar upp­skattats tUl drygt 6 miljarder kr. Denna överskattning av bytesbalans­underskottet med 2 a 3 miljarder kr. har påpekats av flera remissinstan­ser, bl. a. riksbanksfullmäktige som konstaterar att förändringen främst

3 Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 150. Bilaga 3

Prop. 1975/76:150

34

beror på att varubalansen utvecklats betydligt gynnsammare än väntat. Mot den bakgranden anser riksbanksfullmäktige att utredningens upp­skattning  av det strukturella underskottet är något för pessimistisk.

LO och TCO StäUer sig tveksamma tUl utredningens analys och för­klaring av bytesbalanssituationen 1975. Terms-of-trade-försämringen genom oljeprishöjnuigen har tiUmätts alltför stor betydelse. I stället är det transfereruigamas och tjänstenettots föratsedda utveckling under kommande år som utgör problemet. LO anser att effekterna på bytesba-. lansen av de ökade kostnadema för olja har kompenserats av höjda pri­ser för de råvaror Sverige exporterar. Terms-of-trade för varor skulle med andra ord vara i stort sett oförändrade mellan 1973 och 1974 1975. Även om varaktigheten i prisstegringen på de svenska råvarorna inte är garanterad på samma sätt som för oljeprodukterna är det osan­nolikt att de skulle falla tUlbaka under en kommande konjunkturupp­gång.

Slutiigen anser såväl LO som TCO i motsats tUl utredningen att bytes­balansunderskottet i utgångsläget mycket väl kan vara konjukturbe-tingat. För första halvåret 1974 förelåg alltjämt en betydande arbetslös­het och redan under det andra föll produktionen tUlbaka på gmnd av vikande internationeU efterfrågan. Det finns med andra ord enligt LO:s och TCO:s uppfattning knappast några klara indikationer på att ett strukturellt underskott i bytesbalansen förelegat för detta år.

Transfererings- och tjänstenetto. SIDA anser att u-landsbiståndets va­lutaanspråk har överdrivits. Biståndets belastning på bytesbalansen blir omotiverat stort om man räknar biståndets bruttoanspråk av valuta. Ett flertal undersöknmgar visar att nettoanspråket av valuta överslagsmäs-sigt kan beräknas uppgå till ca 40 % av biståndsanslaget. De verkUga valutaanspråken bestäms av benägenheten hos mottagarländerna och de internationella organisationerna att göra upphandlingar i Sverige, vambiståndets andel av biståndet samt inte minst konjunkturläget i Sverige. Således bör beräkningen av biståndets belastning enligt SIDA reduceras med drygt hälften, vilket innebär att transfereringsunderskot­tet minskas med nästan 30 %.

SACOISR påpekar att exportanspråken blir lägre om man förlänger anpassningstiden för att nå extern balans till 1985. VisserUgen skulle då räntebördan 1980 bli ca 50 % större än i utredningens kalkyler men det förefaller pessimistiskt att utgå från att ökningen skulle väsentiigt försämra vår kreditvärdighet. SACO/SR påpekar dessutom att utred­ningens antagande om att utiandsskulden skall förräntas till 9,5 % inne­bär en historiskt sett mycket hög realavkastning för långivama speciellt med tanke på den intemationella prisstegringstakt som antagits.

LO delar utredningens bedömning att ett växande underskott är att vänta för tjänste- och transfereringsnettona även om räntenettot kanske inte blir fuHt så oförmånligt som utredningen tänkt sig.

Bil. 3    Långtidsutredningen

35

I fråga om sjöfartsnettots utveckling konstaterar sjöfartsverket att ut­

redningens relativt pessimistiska uppfattning får anses vara välgrundad

och realistisk.

/

Exportutvecklingen. Av de remissinstanser som tar upp frågan om ex­portkravet instämmer de flesta i att de nödvändiga exportökningarna bör bli av den storleksordning som utrednuigen anger. EnUgt LO finns således goda skäl för utredningens rekommendation att exportkapacite­ten bör byggas ut så att långsiktig balans i utrikestransaktionema skall kunna vidmakthållas under perioden.

Riksbanksfullmäktige anser ett antagande om möjligheter att realisera en exportökning med 7,28,8 % per år alltför optimistiskt. Både med hänsyn till riskerna för en relativt långsam expansion av exportmarkna­derna och med hänsyn till svensk industris möjligheter att i ett sannolikt skärpt konkurrensläge bibehålla eller öka sina marknadsandelar förelig­ger det, enligt fullmäktige, risk för att den faktiska exporttillväxten kan komma att ligga under det exportkrav som bytesbalansmålsättningen ställer.

Även kommerskollegium, LO, Bankföreningen och Försäkringsbola­gens riksförbund påpekar de risker för en utomordentligt hård konkur­rens som svenska produkter kan komma att möta på de internationeUa marknadema. Enligt Bankföreningen kräver de uppsatta exportmålen att exportkreditgivningen ökar, både totalt och i form av större enskilda belopp. Det är därför synnerligen viktigt att även finansieringen av ex­porten prioriteras så att den inte vid en penningpolitisk åtstramning reduceras och hämmar den önskade exportutvecklingen.

Jordbruk

Långtidsutredningen

Långtidsutredningens bedömningar har skett mot bakgrimd av de riktlinjer för jordbrukspolitiken som riksdagen beslutade om 1967. En­ligt dessa riktlinjer skall jordbraket åstadkomma en produktion av öns­kad storlek till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Samtidigt skall de som är sysselsatta inom jordbruket få del av den aUmänna stan­dardstegringen. ÅtskUUga frågor på jordbmkspolitikens område diskute­ras f. n. inom 1972 års jordbmksutredning. Det gäller t. ex. produktions­målsättning, rationaliseringspolitik och jordbraksstödets tekniska ut-formnuig. Jordbmksutrednuigens förslag kan leda tUl ändrade förutsätt­ningar för jordbmkets utveckling.

Material för en bedömning av jordbrukets utveckling under perioden 19751980 har för långtidsutredningens räkning sammanställts av jord­bruksdepartementet. Framtidsbedömningarna styrs dels av antaganden

> Ds Jo  1975:3 "Jordbmk, trädgårdsodling och fiske".

Prop. 1975/76:150

36

om åkerarealens och mjölkproduktionens utveckling, dels av antaganden om avkastningen inom vegetabilie- och animalieproduktionen. Vad gäl­ler åkerarealen beräknas denna fortsätta att minska, men i klart lång­sammare takt än under 1960-talet. 1980 väntas den komma att uppgå tUl 2,9 mUj. hektar mot 3 milj. hektar 1970. Förskjutningen mot större brukningsenheter väntas fortsätta under de närmaste åren. Totalt väntas antalet brukningsenheter vara 110 000 år 1980 mot ca 140 000 år 1973 och mer än 230 000 år-1961.

Jordbrakets brattoproduktionsvolym beräknas öka med 4,5 % 1975 1980. Samtidigt förutses endast en obetydlig ökning av inköpen av pro­duktionsmedel och tjänster från andra sektorer, varför jordbrukets sam­lade förädlingsvärde väntas öka med 7 % under perioden, dvs. drygt 1 % per år. VegetabUieproduktiofien beräknas stiga med 8,5 % 1975 1980. För brödsäden antas arealen bli av i stort sett samma omfattning som i genomsnitt sedan början av 1960-talet. Avkastningsökningen per hektar inom vegetabilieproduktionen har antagits bli långsammare än under den senast tioårsperioden. Detta sammanhänger med en bedöm­ning om att handelsgödselutnyttjandet inte kommer att öka på samma sätt som tidigare. Av vUst är också att växtförädlingsarbetet allt mer in­riktas på kvalitativa egenskaper. Animalieproduktionen väntas öka med 4 % 19751980. Mjölkproduktionen väntas bli av ungefär samma om­fattning 1980 som år 1975. Med antagande om en fortsatt snabb avkast-ningsöknuig skulle det totala antalet nijölkkor minska till 600 000 år 1980. Nötköttsproduktionen 19751980 väntas innebära en obetydlig nedgång från nuvarande läge. För fläskproduktionen fömtses en fortsatt snabb uppgång om än något långsammare än under den senaste tioårs­perioden.

Under 1960-talet och första hälften av 1970-talet har produktivitets­stegringarna i jordbmket varit stora. Den fortsatta ökningen i arbetspro­duktiviteten bedöms bli långsammare (ca 5 % per år fram till 1980). Ar­betskraftsvolymen i jordbruket fortsätter att minska, även om minsk­ningstakten torde bli avsevärt lägre än under 1960-talet. År 1980 väntas knappt 120 000 vara sysselsatta inom jordbruket mot 190 000 år 1970; Andelen av samtliga förvärvsarbetande som är sysselsatta med jordbrak skulle därmed uppgå tUl 3,3 % 1980 mot 5,3 % 1970.

Investeringsverksamheten har varit omfattande under senare år, både vad gäller investeringar I ekonomibyggnader och i maskiner och red­skap. Fortsatt stora Investeringar fram till 1980 väntas bl. a. för ekono­mibyggnader för mjölkproduktion. Däremot väntas en viss nedgång i volym 19751980 för maskinuivesteringama. Likaså minskar beståndet av mjölkkor under de närmaste åren. De totala bruttoinvesteringarna inom jordbruket väntas därmed minska med ca 2 % per år 19751980.

Bil. 3    Långtidsutredningen

37

Remissinstanserna

Statens jordbruksnämnd har inget att erinra mot utredningens bedöm­ning av utvecklingen inom jordbraket.

Lantbruksstyrelsen framhåller inledningsvis att 1967 års jordbrukspo­litik redan nu har tiUförts vissa nya moment. Sålunda skedde en över­gång till meUanprislinje 1973. Vidare har stöd till begränsat utvecklings­bara företag i norra Sverige samt s. k. mjölkstöd införts. Styrelsen har inget att erinra mot långtidsutredningens beskrivning av den hittiUsva­rande utvecklingen mom jordbraket. Man kan också i huvudsak ansluta sig till framtidsbedömningarna om åkerarealens utveckling, mjölkpro­duktionens storlek samt antagandena om avkastningen inom vegetabilie-och animalieproduktionen.

Styrelsen betonar emellertid de svårigheter och osäkerheter som är förknippade med framtidsbedömningarna. Den statistik över sysselsätt­ningen inom jordbmket som grundas på folk- och bostadsräkningens de­finitioner ger ett otillfredsställande mått på den verkliga arbetsvolymen inom jordbruksnäringen. Detta sammanhänger bl. a. med svårigheten att avgränsa familjejordbrukens arbetsinsatser mellan jord- resp. skogsbruk. Dessutom föreligger stor osäkerhet om redovisningen av det växande antalet deltidslantbmkare. Styrelsen vill framhålla betydelsen av att dessa brister i statistiken kan avhjälpas inför kommande långtids­utredningar.

Ett långsiktigt bibehållande av den nuvarande mjölkproduktionen torde trots ett minskat antal mjölkkor komma att kräva omfattande in­vesteringar. Enligt lantbruksstyrelsen bör man därför bl.a. mot bak­grund av de i långtidsutredningen presenterade prognosema över pro­duktion och sysselsättning kurma räkna med en åtminstone oförändrad investeringstakt fram till 1980.

Även LRF understryker den osäkerhet som omger de av utredningen redovisade prognoserna. Vidare framhåUer man i likhet med lant­bruksstyrelsen att en fortsatt snabb höjning av arbetsproduktiviteten kräver omfattande investeringar. Även om mekaniseruigen, mätt med antalet traktorer och maskiner, i stort kan anses avslutad, medför den tekniska utvecklingen att varje traktor och maskin blir större och mera komplicerad. De största produktivitetsvinsterna kan väntas uppstå inom nötkötts- och mjölkproduktion. Detta förutsätter storleksrationalise­ringar och investeringar i byggnader och anläggningar. Enligt LRF krävs också garantier för att vid den större driften upprätthålla den er­forderliga grovfoderproduktionen, vilket i sin tur fömtsätter möjlighet att förvärva den erforderliga marken. Man viU mot bakgrund av detta starkt betona att kapitalfrågorna för jordbraket uppmärksammas. För att den produktivitetsstegring som utredningen räknar med skaU uppnås, är det av största betydelse att jordbrukets långsiktiga kapitalförsörjning tillgodoses.

Prop. 1975/76:150

38

Sedan föreningsbankens förbund har tagit del av LRF:s remissytt­rande och instämmer i detta. Förbundet fitmer det angeläget att lantbru­kets och de mindre och medelstora företagens betydelse för sysselsätt­ningen utanför storstadsområdena beaktas vid utformningen av den eko­nomiska politiken.

Skogsbruk

Långtidsutredningen

För bedömningarna av derma sektor har en studie utförts av skogssty­relsen. Vidare har material som redovisats av 1973 års skogsutredning utnyttjats.

Det totala virkesförrådet av rå skog uppgick enligt den senaste upp-skattnmgen imder femårsperioden 19681972 till 2,3 miljarder skogs­kubikmeter (msk). Detta är 40 milj. msk mindre än närmast föregå­ende femårsperiod.

Den ojämna åldersfördelningen i skogsbeståndet medför att skogstill­växten är mindre än vad den skuUe vara vid en jämn åldersfördelning. Bristen på medelålders skog är vidare avgörande för den framtida möj­liga awerkningsnivåns läge.

Den årliga tillväxten i landets skogar ökade fram t. o. m. 1950-talet relativt kraftigt. De senaste beräkningarna som hänför sig till perioden 19681972 visar emellertid att tillväxten minskat med ca 5 milj. msk. Den totala tUlväxten uppgick under denna period tiU 76 milj. msk per år. Nedgången i skogstillväxten förklaras bl. a. av att virkesförrådet minskat genom stora slutavverkningar, att slutavverkningarna gjorts i bestånd med hög tillväxt och att storm och insekter skadat skogarna.

Skogsindustrins förbrukning av rundvirke ökade med 65 % meUan perioderna 19531958 och 19691973 medan awerknirigama ökade med närmare 50 %. Massaindustrms ökade råvarubehov kunde till stor del täckas genom minskad förbrukning av ved och sågverksavfall för uppvärmningsändamål samt av bättre utnyttjande av skogsråvaran.

Skogsutredningens undersökningar visar att industrins virkesbehov 1973 svarade mot en bruttoavverkning på 84 milj. msk. I en bedömning för 1980 angav skogsindustriföretagen ett virkesbehov som svarar mot en brattoavverkning av 106 milj. msk. Skogsutredningen beräknade flera alternativ tUl detta. I en sådan kalkyl beräknades industriutbyggnäden komma att begränsas till de projekt som redan fått utbyggnadstiUstånd. Vidare räknades med en rationaliseringseffekt, dvs. ett bättre utnytt­jande av skogsråvaran, på 1 % per år. Bruttoavverkningen 1980 skuHe då uppgå till 94 mUj. msk.

Inget av de båda alternativen svarar mot gällande riktlinjer för skogs­politiken. Det lägre avverkningsbehovet skulle enligt skogsutredningen kunna tiUgodoses endast i 20 år. Skogsutredningen har ännu inte redo-

Bil. 3    Långtidsutredningen

39

visat effektema av ökad virkesproduktion genom gödsling, helträdsut-nyttjande och andra åtgärder. Uppenbart är emellertid att kraftfulla åt­gärder erfordras för att det antagna virkesbehovet mer långsiktigt skall kunna tiUgodoses. LU utgår emellertid från det alternativ som ger en bruttoawerkning 1980 av 94 mUj. msk, vilket får ses som ett maximial-teraativ.

ProduktivitetsutveckUngen inom skogsbruket har gått mycket snabbt. Skogsstyrelsen räknar med endast en obetydlig avsaktning av produkti­vitetsökningen 19751980 jämfört med 19701975. Flera skäl talar för en viss uppbromsning av produktivitetsutvecklingen under resten av 1970-talet. Effektema av mekanisering och koncentration kan knappast bli lika kraftiga som tidigare. De nya löneformer för skogsbruket om vilka avtal slöts våren 1975 kan komma att påverka produktivitetsut­vecklingen. Det är emellertid också möjligt att kapitalintensUeten kom­mer att öka i ett försök att höja produktiviteten.

Sortimenfsförskjutningar mellan sågtimmer och massaved påverkar också produktivitetsutvecklingen. Totalt sett räknar utredningen med en produktivitetsökning med 6,5 % per år 19751980. Under perioden 19701974 beräknas produktivitetsökningen ha uppgått till 9,8 % per år.

Investeringarna i skogsvägar ökade 0,9 % per år 19701975. För 19751980 förutses ingen ökning då vägnätet inom stora ddar av lan­det redan vid början av denna period är väl utbyggt. Insatserna av skogsvårdsåtgärder beräknas emellertid komma att öka lika kraftigt 19751980 som 19701975. Skogsbrukets maskininvesteringar som ökade   ca   6 %   19701975   väntas  öka  med   ca  7 %   19751980.

Sysselsättningsvolymen beräknas fortsätta att minska i ganska snabb takt. Antalet utförda arbetstimmar beräknas sjunka med mellan 4,7 och 5,8 % per år att jämföra med 6,5 % 19701975 och 7,8 % 1965 1970.

Remissinstanserna

Skogsstyrelsen understryker liksom utredningen att antagandet om en bruttoavverkning 1980 på 94 milj. m%k inte är förenligt med riktlinjerna för den gällande skogspolitiken. 1973 års skogsutredning har i ett av sina avverkningsalternativ räknat med en lägre bruttoavverkning 1980 (90 milj. msk). Inte heUer denna lägre avverkning kommer emel­lertid att vara möjlig att uppnå utan ändring av statsmakternas skogspo-Utik. Situationen kunde bli ännu svårare om den nu pågående fysiska riksplaneringen medför att stora arealer avsätts för rekreation och na­turvård. Styrelsen har emellertid utgått från att statsmakternas markan­vändningspolitik inte skall leda till produktionsförluster för skogsbruket.

Styrelsen betonar vikten av stora insatser för ett förbättrat virkesut-nyttjande inom såväl skogsbruk som skogsindustri.  Dessutom är det

Prop. 1975/76:150

40

nödvändigt med åtgärder som ökar virkesproduktionen både på kort och lång sikt.

För att på lång sikt upprätthålla den av långtidsutredningen förutsatta awerkningsnivån 1980 krävs att virkesproduktionen ökas till 4 msk per hektar. Detta är ca 24 % högre än den beräknade tillväxten under perioden 19681972. En ökiung av den konventionella virkesproduk­tionen, dvs. virke av samma slag som produceras idag, torde enligt domänverket inte vara rimlig på kort sikt.

Förbättringar i skogsindustrins produktionsprocesser och övergång till nya metoder vid massaframställning kan dock minska vedförbrukningen per producerad enhet. Nya råvaror och returpapper kan i ökad ut­sträckning komma att utnyttjas inom ceUulosa- och spånskiveindustrin. Enligt verkets bedömning skulle ett bättre råvarautnyttjande inom in­dustrin tiUsammans med ökat utnyttjande av det virke som idag lämnas i skogen kunna medge ett expansionsutrymme motsvarande en tillvara­tagen vedvolym på 57 milj. m. Import av virkesråvara kan på kort sikt bidra tUl virkesförsörjningen. På längre sikt kan dock dessa möjlig­heter försvåras av att de exporterande länderna själva kommer att vUja förädla sin råvara.

Domänverket utesluter inte att produktivitetsökningen 19751980 blir väsentligt lägre än'den som LU antagit. Detta sammanhänger bl. a. med att de enskilda avverkningsobjekten kommer att bli mindre, vilket innebär ökad tidsåtgång mellan olika objekt. Vidare kommer strävan att öka virkesproduktionen och råvaruutnyttjandet samt en intensivare skogsvård att kräva betydande personella resurser.

Svenska skogsarbetareförbundet har beretts tillfälle att till LO yttra sig över långtidsutredningen. Enligt förbundet bör de politiska besluten för skogsnäringens del ständigt inriktas på att ge förutsättningar för en intensifierad primärproduktion uiom skogsbruket. Detta kan åstadkom­mas dels genom en skärpt skogsvårdslag, dels genom skilda slag av sti­mulansåtgärder till skogsbraket. För att förhindra störningar i råvaru­försörjningen synes det nödvändigt att det kommer till stånd en över­gripande samhällelig styrning av virkesflödet till förädlingsindustrierna. Ett bättre utnyttjande av fiberråvaran vid avverkningarna är också an­geläget.

Förbundet betonar också skogsbrukets roll för sysselsättningen inom skogslänen. Mekaniseringen och rationaliseringen inom skogsnäringen har under de senast 20 åren medfört att antalet arbetare i skogen mins­kat i mycket hög grad. Om man emellertid satsar mera på reproduk­tionsarbeten och skogsvård kommer detta att få stor betydelse för sysselsättningen. Dessutom kommer sådana satsningar att ge möjligheter till ökade skogsuttag på lång sikt.

Bil. 3    Långtidsutredningen

41

Industri

Långtidsutredningen

I underlagsmaterialet för utredningens bedömning av utvecklingsten­denserna inom industrin under återstoden av 1970-talet ingår bl. a. en enkätundersökning av ca 400 större industriföretag. Industrienkäten ge­nomfördes under perioden november 1974januari 1975. Enligt storfö­retagens planer skulle produktionstillväxten fram till 1980 bli av samma storleksordning som under början av 1960-talet. De sammanräknade produktionsplanerna innebär en tillväxt på nära 7,5 % per år. Antalet anställda skuUe enligt planerna öka med 2,8 % per år, vilket kontraste­rar starkt mot utvecklingen under 1960- och 1970-talen. Mätt i antalet arbetade timmar skulle sysselsättningen öka med 2,4 % per år. För ex­porten anger planerna en ökning på ca 9,5 % per år. Enkätresultatet an­tyder vidare att investeruigsviljan är större än vid något tidigare enkät­tillfälle.

Enkätresultaten har endast varit en första utgångspunkt för framtids-bedömningen av industrisektorn. De mindre företagens utveckling i för­hållande till storföretagen har särskilt studerats. Hearings med bransch­organisationer och branschexperter har också genomförts.

Mot bakgmnd av detta underlagsmaterial har prognoser över produk­tivitets- och investeringsutvecklingen utarbetats och införts vid kalky­lema i LU-modeUen.

Utredningens kalkyler av efterfrågan på industrivaror pekar mot ett avsättningsutrymme på den inhemska marknaden med 3,8, 3,1, 2,9 och 2,5 % per år 19751980 i alternativ I, 

II, 

III resp. 

IV. 

Om extern ba­lans skall åstadkommas till 1980 krävs att industrivaruexporten ökar med 9 % per år i alternativ I, 8 % per år i alternativ 

II 

och III samt 7,5 % per år i altemativ 

IV. 

Enligt konjunkturinstitutets fristående ex­portbedömning skulle det finnas marknadsmässiga förutsättningar för en ökning av industrivaraexporten med ca 8,5 % per år.

Som framgår av nedanstående tablå anger utredningens kalkyler en ökning av industriproduktionen med 3,7 å 5,2 % per år 19751980 i de olika alternativen.

Årlig procentuell förändring 1975 1980

Alt. I       Alt. 

II      

Alt. III     Alt. 

IV

Produktionsvolym Produktion per arbetad timme Antal arbetade timmar

5,2

4,4

4,2

3,7

5,8

5,8

6,3

6,3

0,7

-1,4

-2,0

-2,4

Bland industrins delbranscher beräknas den snabbaste produktionstiU­växten ske inom jäm-, stål- och metallverk, verkstadsindustri och ke­misk industri, medan den svagaste produktionsutvecklingen förutses för

Prop. 1975/76:150

42

skyddad livsmedelsindustri, textil- och beklädnadsindustri och varvsin­dustri.

Strukturomvandlingen tycks ha bromsats upp under första hälften av 1970-talet. Den ändrade inriktningen av syssdsättnmgs- och lokalise­ringspolitiken och den lagstiftning på arbetslivets område som införts under senare år har sannolikt bidragit till denna utveckling. Den pro­duktivitetsbedömning 19751980 som utrednuigen stannat för Innebär fortsatt uppbromsning av produktivitetstiUväxten. I alternativ I och 

II, 

där den lagstadgade arbetstiden förutsätts vara oförändrat 40 timmar per vecka, anger beräkningarna en produktivitetsstegrmg på 5,8 % per år. I altemativ III och 

IV, 

med en allmän arbetstidsförkortning till 37,5 timmar per vecka, beräknas produktivitetsökningen bli 6,3 % per år. Det produktionsbortfall som en sådan arbetstidsförkortning medför har således fömtsätts delvis bli kompenserat av en snabbare produktivitets­stegring.

Sysselsättningen, räknat i antal arbetade timmar, skuHe enligt kalky­len minska med 0,7 till 2,4 % per år 19751980. Mätt i antal syssel­satta innebär detta en ökning med ca 24 000 personer i alternativ I och en minskning med drygt 29 000 personer i altemativ 

II. 

Den förutsatta arbetstidsförkortningen i alternativ III beräknas leda tiU en minskning med endast 2 500 personer. Minskningen av industrisyssdsättningen i al­ternativ 

IV 

har kalkylerats till nära 24 000 personer.

De olika beräkningsalternativen I

IV

har förutsatts stäUa olika långt gående krav på industrins investeringsutveckling. Beräkningama har i flertalet branscher utgått från enkätundersökningen. Efter en justering för den underskattningseffekt som traditioneUt uppstått i LU:s indu­strienkäter, har prognosantaganden om investeringsutvecklingen i de olika altemativen konstruerats med hjälp av förutsättningar om samban­det mellan kapitalinsats och produktion. I vissa branscher har dock an­ tagits att investeringama inte kommer att påverkas av den variation i den privata konsumtionen som utredningen räknat med. Detta gäller t. ex. gruvor, skogsindustri, petroleum- och kolindustri, järn-, stål- och metallverk samt varv. Däremot har variationer i investeringsutveck­lingen lagts in inom t. ex. livsmedelsindustri, textil- och beklädnadsindu­stri, grafisk industri, jord- och stenindustri samt delvis i kemisk industri och verkstadsindustri. Beräkningarna har givit följande resultat vad av­ser den genomsnittliga årliga ökningen av hela industrins investeringsvo­lym 19751980.

Alt. I

Alt. 

II 

och III

Alt. 

IV

6,2

5,5

5,2

Bil. 3    Långtidsutredningen

43

Remissinstanserna

SAF/SI hänvisar i sitt gemensamma yttrande till den granskning av utredningen som Industriförbundets ekonomisk-politiska avdelning ut­fört i den publicerade skriften "Problem i LU sänkt tillväxt" samt till den långtidsbedömning för den svenska ekonomin som utarbetats inom Industriens utredningsinstitut.

SAF/SI konstaterar att utredningen övertygande visar att den svenska ekonomin står inför behovet av en betydande industritillväxt. Utredama utgår emellertid från en ekonomi med en mycket hög grad av resursut­nyttjande. Detta sammanhänger med den normalårsjustering som gjorts för år 1975. SpecieUt vad gäller industriproduktionen har man i kalky­lerna kommit att utgå från en situation med närmast extrema högkon-junkturförhåUanden.

För att kunna realisera industritiUväxten är det enligt SAF/SI nöd­vändigt att lönsamheten väsentligt förbättras. Företagens soliditet har försämrats under de senaste decenniema. Med rådande lönsamhet kan man därför inte räkna med att en ytterligare skuldsättning skall kunna bidra till finansieringen av investeringama i samma utsträckning som ti­digare. En förbättrad lönsamhet skulle dels möjliggöra extern kapitaltill­försel i form av upplåning och nyemissioner, dels generera ytterligare fi­nansiella resurser inom företagen.

SAF/SI understryker också att selektivt inriktade kapitaltillskott inte utgör ett fullvärdigt alternativ till en generell förbättring av lönsamhets­nivån. Punktvisa insatser kan inte heller förväntas kompensera en bred investeringsexpansion. Därtill kommer att en generell investeringsöknmg sannolikt ger en mer effektiv kapitalanvändning. För att den nödvän­diga förbättringen av lönsamheten skall förverkligas krävs enligt SAF/SI en långsammare kostnadsökning än vad utredningen räknat med. Det förefaller enligt SAF/SI realistiskt att räkna med att en dämpning av ök­ningstakten i de totala arbetskraftskostnaderna lättast kan uppnås genom att uttagen av arbetsgivaravgifter begränsas.

Enligt SAF/SI har utredningen överskattat de produktivitetsökningar som kan påräknas mom industrin. Osäkerheten vid beräkningarna över konsumtionsutrymmet ökas av att effekterna på produktivitetsutveck­lingen av den nya arbetsrätten är okända. Man anser det fullt möjligt att produktivitetsutvecklingen under de kommande fem åren inte tillåter mer än ett lågaltemativ för såväl offentlig som privat konsumtion. Även Bankföreningen antyder i sitt yttrande en viss tveksamhet om den av ut­redningen föratsedda produktivitetsutvecklingen inom industrin kan realiseras. Föreningen anser det som sannolikt att en betydande del av den förväntade invesferingsexpansionen kommer att inträffa under pro­gnosperiodens senare del och därigenom blott till mindre del påverka produktivitet och kapacitet före 1980. Härigenom uppstår ett direkt be­hov att påskynda investeringarna. Utredningens krav på extern balans

Prop. 1975/76:150

44

1980 innebär att varuexporten framför allt industriexporten är den huvudsakliga målvariabeln. Inriktningen på ökad export är enligt föreningen i och för sig positiv, men uppmärksamhet måste också ägnas den inhemska Industrins konkurrensförmåga gentemot importen.

Enligt LO är det väsentiigt att ta ställning till på vUket sätt en expan­sion av industrin skaU komma till stånd och hur den skall finansieras. Traditionellt får man till stånd en investeringsökning genom att öka företagens lönsamhet. Enligt LO har denna metod två nackdelar. Dels är den inte särskUt effektiv när efterfrågan och kapacitetsutnyttjande är svagt, dels har den vissa icke önskvärda fördelningspolitiska effekter. Regeringen har gjort omfattande insatser genom generella och för olika syften specialutformade skattelättnader för att stimulera investering­arna, särskilt inom industrin. I vissa fall har det emellertid visat sig att företag med stora vinster gått helt fria från vmstbeskattning.

Då den uitemationella efterfrågan kan förväntas bli relativt svag un­der kommande år är det osäkert om rimlig lönsamhet ger tUlräcklig sti­ mulans för att mvesteringsmålet skall nås. LO anser att även om inves­teringsviljan tenderar att bli svag de närmaste åren bör man vara försik­tig med skattelättnader som investeringsstimulans. Enligt LO:s uppfatt­ning är det bättre att vidareutveckla näringspolitiken genom kapitalin­satser från fjärde AP-fonden och genom utbyggnad av det statiiga före­tagandet inom ramen för statsföretag i samarbete med kooperationen och i andra former.

Energiförsörjning

Långtidsutredningen

Genom det energipolitiska program som antogs av riksdagen 1975 har den tidigare i huvudsak försörjningsorienterade energipolitiken vidgats tUl att omfatta även energianvändningen. En rad energibesparande åt­gärder har beslutats. Atgärdspaketet i det energipolitiska programmet ingår I fömtsättningama för den studie över energihushåUningen som statens industriverk gjort för LU 75.

Energikonsumtionen hos de slutiiga förbrakarna kommer enUgt in­dustriverkets prognoser inte att öka i samma snabba takt som under 1950- och 1960-talen. Som framgår av nedanstående tablå beräknas

Årlig procentuell förändring i slutlig energiförbrukning 1975 1980

Industri

Samfärdsel

Övrigt

Total slutiig förbrukning

Alt. I

Alt.

11

Alt.

III

3,5

2,8

2,6

2,5

2,3

2,1

1,2

1,2

1,2

2,5

2,1

2,0

Bil. 3    Långtidsutredningen

45

energiförbrukningen öka med 2,5 % per år 19751980 i alternativ I, där den totala privata konsumtionen föratsätts öka med 3 % per år. Vid den lägre privata konsumtionsökningen i alternativ 

II 

och III väntas energiförbrukningen öka med ca 2 % per år. Några beräkningar som svarar mot altemativ 

IV 

har inte utförts.

Trots antaganden om en nedgång i de specifika åtgångstalen och trots en uppbromsad industritUlväxt jämfört med 1960-talet, kommer energi­förbrukningen inom industrin att fortsätta att öka relativt snabbt. Ett återställande av jämnvikten i den externa balansen ställer stora krav på tiUförsd av energi till industrin; För att ge plats för detta inom ramen för en totalt sett dämpad energiförbrukning kommer starka krav på en effektiviserad energihushållning att ställas på övriga förbrukningssekto­rer.

Oljans andel av den totala energitillförseln kommer erUigt industriver­kets studie att minska under prognosperioden. TUlförsdn av oljeproduk­ter beräknas vara i stort sett oförändrad mellan 1975 och 1980. Detta förklaras dels av den föratsatta övergången från enskUd uppvärmnmg till elvärme och fjärrvärme inom bostadsbeståndet, dels genom att de stora kapacitetstillskott som tillkommer från kärnkraftverken främst er­sätter de oljekondensanläggningar som har den lägsta verkningsgraden.

Den kraftiga utbyggnaden inom järn- och ståluidustrin medför ett vä­sentligt ökat importbehov av kol och koks. Tillförseln av de inhemska fasta bränslena väntas däremot minska något. Sammantaget innebär in­dustriverkets kalkyler att den totala energitillförsehi skulle komma att öka med 2,1 % per år 19751980 i alternativ I och i något lägre takt i alternativen 

II 

och III.

Med utgångspunkt från den sammansättning av elproduktionssyste­met som fömtsätts i det energipolitiska programmet har statens vatten­faUsverk för utredningens räkning utfört beräkningar över kraftindu­strins investeringsbehov. Enligt dessa beräkningar skulle investeringama komma att öka med 6,2 % per år 19751980. Under dessa sex år be­räknas Sveriges kraftindustri investera drygt 26 mUjarder kr. mätt i 1974 års prisnivå. Ungefär 2/3 av investeringarna avser produktionsanlägg­ningar och återstoden distributionsanläggningar och elkraftnät. Investe­ringarna i de beslutade kärnkraftverken beräknas uppgå till nära 11 mil­jarder kr., dvs. ca 40 % av de totala kraftinvesteringarna under pro­gnosperioden.

Remissinstanserna

Ingen remissinstans har i sina yttranden haft några synpunkter på ut­redningens energikalkyler. Naturvårdsverket har i sitt yttrande tagit upp energiförsörjningens miljövårdsaspekter. Man framhåller ätt det är ange­läget att energiefterfrågan inte ökar så mycket att av statsmakterna upp­ställda mål för energihushållnmgen äventyras. Verket anser att kärn-

Prop. 1975/76:150

46

kraften är den energikälla som från olika miljövårdssynpunkter är att föredra under föratsättning att säkerhetsfrågor av olika slag I samband med kärnkraften kan lösas. Erforderligt tillskott av basproduktion av el­kraft bör därför baseras på kärnenergi. Verket anser vidare att vatten­kraften är det från miljösynpunkt mest negativa kraftslaget och har också bl. a. från luftvårdssynpunkt starka invändningar mot olje-kondenskraft. Verket vill peka på att även om energitUlskottet från olika kontinuerUga energikällor såsom geotermisk energi, solenergi och vind­kraft under den närmaste framtiden endast kan bli margmeUt, så finns det ändå anledning att satsa på forsknings- och utvecklingsarbete om praktiskt utnyttjande av sådana energikällor, vilka kan få betydelse i ett längre tidsperspektiv. I samband med sådant forsknings- och utveck­lingsarbete måste givetvis även miljöpåverkan från såväl produktion som användning av de altemativa energislagen analyseras närmare. Bl. a. i den nyligen tillkaUade utredningen om hälso- och miljöeffekter av energiutnyttjande kommer användningen av olika energikällor, främst olja, kärnkraft, vattenkraft och kol, att analyseras ingående.

Naturvårdsverket framhåUer även att mUjövårdens direkta förbruk­ning av energiråvaror är relativt blygsam. Eftersom vissa miljövårdsåt­gärder avser minskning av emissionerna från olika slag av energiför­brukning och energiomvandling, främst förbränning av fossila bränslen, kommer en minskad total förbmkning att även minska behovet av energi för detta ändamål. Verket framhåller emellertid att energikon­sumtion för miljövårdsåtgärder är mycket angelägen och måste ges hög prioritet.

Byggnadsverksamhet

Långtidsutredningen

Byggnadssektom genomgick en dramatisk omställning under 1970-ta-lets första år. Det omfattande bostadsbyggandet under 1960-talets senare del medförde att bostadsinvesteringama minskade under 1970-talet. Samtidigt försköts inriktningen mot ökad småhusproduktion. Som följd av det lägre bostadsbyggandet hölls också kommunemas byggnads- och anläggningsverksamhet tUlbaka. A andra sidan var industrins byggande en kompenserande faktor. Totalt sett kan byggnadsproduktionen beräk­nas ha ökat med någon procent per år 19701975. Den fortgående pro­duktivitetsökningen har haft som konsekvens att denna produktion kun­nat komma till stånd med färre antal sysselsatta. Den totala sysselsätt­ningsminskningen torde ha uppgått tUl mellan 35 000 och 40 000 perso­ner under denna tid.

För 19751980 kan man räkna med en ökad aktivitet inom bygg­nadsverksamheten. I samtliga alternativ ligger tUlväxttakten på 1,5 å 2 % per år 19751980. .

Bil. 3    Långtidsutredningen

47

En bidragande orsak till produktionsökningen är att bostadsbyggandet åter förväntas bli av större omfattning. Igångsättningen uppskattas nå­got överstiga 55 000 lägenheter 1975, medan en efterfrågan på i genom­snitt ca 70 000 lägenheter per år bedöms som trolig för perioden 1975 1980. Detta innebär en ökning av investeringsvolymen på ca 2 % per år.

En annan expansiv faktor utgör byggnads- och anläggningsverksam­heten på energiområdet, där investeringarna beräknas öka med ca 4 % per år. Utvecklingen för el- och värmeverksinvesteringarna, främst kärnkraftutbyggnaden, bidrar till den snabba tUlväxten. En fortsatt bety­dande utbyggnad av den industriella kapaciteten stimulerar byggnadsak­tiviteten medan däremot byggnadsinvesteringama inom vamhandd och samfärdsel väntas minska. För varuhandelns del förklaras detta bl. a. av att investeringarna tidigare legat på en hög nivå. För samfärdselsektorn, som inte inkluderar vägbyggandet, bestäms utvecklingen av att vissa större projekt inom luftfarten och kollektivtrafiken avslutas under perio­den.

Skillnaderna mellan de olika altemativen i utredningen ger inte några större utslag på den totala byggnadsvolymen, eftersom bostadsinveste­ringama inte har antagits variera meUan alternativen. I altemativ I äger en förskjutning rum mot ökat byggande inom industri, handel och pri­vata tjänster, medan de offentiiga byggnadsinvesteringama minskar nå­got. Prioriteringen av offentlig sektor enligt alternativ 

II 

kräver en ök­ning av det offentliga byggandet med närmare 3 % per år. I båda alter­nativen förutses vägbyggandet minska något.

Underhållsverksamheten har beräknats i stort sett följa den totala byggnadsaktiviteten.

En prognos för byggnadssektorns produktivitetsutveckling har gjorts inom Svenska byggnadsentreprenörföreningen. Denna studie anger en betydligt lägre produktivitetsökning än tidigare. Om denna bedömning läggs till grund för en kalkyl över arbetskraftsbehovet 19751980 fram­står en minskning med 1 0001 500 personer per år som trolig. Vid en arbetstidsförkortning skulle å andra sidan ett nettorekryteringsbehov på ca 3 000 personer uppstå, räknat över hda perioden.

Remissinstansema

SAF/SI tar i sitt gemensamma yttrande upp situationen inom bygg­nadsindustrin. Utredningens bedömnmg av efterfrågan på bostäder un­der resten av 1970-talet innebär en jämfört med början av 1970-talet kraftig neddragnmg av bostadsinvesteringarna. Detta kan medföra att byggbranschen 1980 kommer att ha en produktionskapacitet som är otillräcklig i förhåUande till den långsiktiga efterfrågenivån. Även LO framför liknande synpunkter.

Svenska byggnadsarbetareförbundet har av LO beretts tUlfälle att yttra sig över LU 75. Förbundet understryker vikten av ett högt och

Prop. 1975/76:150

48

jämnt bostadsbyggande, som svarar mot det långsiktiga behovet. Ök­ningen av byggnadsverksamheten enligt altemativ 

II 

där det kommunala byggandets stagnation vänds och ersätts av den relativt sett snabbaste ökningen av byggnadsverksamhetens olika delsektorer svarar emeUertid enligt förbundets uppfattning mot de behov, som finns inom denna sek­tor. Att byggandet inom jordbruket och varuhandeln skulle minska överensstämmer också med förbundets uppfattning. Dock förefaUer ut­redningen ha underskattat reparations- och underhållssidans expansion, vilken i LU 75 förutses bli lägre än nybyggnationens ökning. Det är en­ligt förbundet mindre troligt.

Varuhandel

Långtidsutredningen

En särskild studie av handelns utveckling har utförts av Handelns ut­redningsinstitut under medverkan av KF och SCB. Strukturrationalise­ringarna inom varuhandeln bedöms komma att fortgå i något snabbare takt under senare delen av 1970-talet än under decenniets första hälft. En faktor som talat härför är de snabba kostnadsstegrmgama under 1975 och 1976. En viss nedgång i etablerandet av större butiksenheter kan förväntas under återstoden av 1970-talet. SärskUt gäller detta stor­marknader och andra former av varuhus. Butiksnédläggnmgar koirimer liksom hittills att ske främst bland de mindre, enhetema. Enligt särskilda kalkyler kommer antalet butiksenheter inom dagligvarahanddn att minska med netto 400 per år, vilket motsvarar en årlig minskning på 3,5%.

Varuhandelns utveckling under återstoden av 1970-talet är starkt be­roende av vilket av utredningens olika alternativ som den faktiska ut­vecklingen närmast kommer att ansluta sig tUl. Beräkningarna för de' olika altemativen anger en ökning i omsättningsvolynlen med .3,4 till 2,1 % per år 19751980. En betydligt snabbare utveckling väntas för parti- än för detaljhandeln, vilket kännetecknade även den föregående femårsperioden. Av enkätresultaten att döma tycks detaljhandelsföreta­gens planer utgå från en försäljningsökning som klart överstiger de här angivna talen.

Beräkningama för samtiiga altemativ anger en minskning i sysselsätt­ningen inom varuhandeln under återstoden av 1970-taIet. Produktivite­ten inom sektorn beräknas öka med 3,9 % per år i altemativen utan ar­betstidsförkortning och med 4,1 % per år i alternativen med arbetstids­förkortning. Under den första hälften av 1970-talet ökade produktivite­ten inom varuhandeln med 3,4 % per år.   .1

En minskning i vamhandelns investeringar förutses under återstoden av 1970-talet. En utveckling enligt alternativ I beräknas innebära en minskning i varuhandelns investeringsvolym med-2,4 % per år 1975

Bil. 3    Långtidsutredningen

49

1980. Om utvecklingen i sfället kommer att ske enligt alternativ 

II 

eller 111 kan man räkna med en betydligt snabbare investeringsminskning, 5,0 % per år 19751980. Alternativ 

IV 

har bedömts innebära en inves­teringsminskning med 6,4 % per år 19751980. De angivna talen för varuhandelns Investeringsutveckling innebär en betydande uppjustering av företagens egna bedömningar enligt enkätundersökningen.

Remissinstanserna

Köpmannaförbundet anför inte några synpunkter på den del av LU 75 som närmast berör varudistributionen utöver dem som kunnat lämnas i samband med sektorstudiens genomförande.

Grossistförbundet framhåller att en låg volymutveckling för omsätt­ningen minskar handelns möjUgheter att absorbera inträffade kostnads­ökningar och leder därmed tUl höjda priser. Denna utveckling förstärks också av de avtagande möjligheterna att öka produktiviteten inom han­deln. De stora produktivitetsförbättringar som hittUls noterats inorri handeln kan troligen inte förväntas i framtiden. En väsentiig del av den hittillsvarande produktivitetsökningen har berott på effekterna av den omvittnat kraftiga strukturrationaliseringen inom handeln. Enligt för­bundets mening talar mycket för att takten i strukturomvandlingen kommer att dämpas. Därtill bidrar inte minst den förändrade syn på hit­hörande frågor som präglar distributionsutredningens betänkande "Sam­hället och distributionen" (SOU 1975: 6970). Förbundet påpekar i samband härmed att en produktivitetsförbättring, som beror på struk­turrationalisering inom branschen, inte nämnvärt påverkar det enskilda företagets möjligheter att rationalisera sin verksamhet.

Beträffande utredningens bedömningar av partihandelns utveckling konstaterar förbundet att denna påverkas av flera olika faktorer som måste beaktas när man bedömer investeringsbehovet inom partihandeln. Man kan således för partihandelns del inte automatiskt utgå från att ett samband meUan utvecklingen för den privata konsumtionen och investe­ringsbehovet föreligger. Investeringsbehovet måste hela tiden ses mot bakgrunden av förhållandena inom varje sektor för sig samt givetvis mot bakgrunden av det aktuella rationaliseringsbehovet inom varje företag.

Samfärdsel

Långtidsutredningen

Bedömningarna av utvecklingen inom samfärdselsektorn bygger i stor utsträckning på planer och material som insamlats och bearbetats i samr arbete med kommunikationsdepartementet.

Det totala persontransportarbetet uttryckt i personkm väntas öka i be­tydligt lägre takt fram tUl 1980 än under 1960-talet. Dämpningen för-

4 Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 150. BUaga 3

Prop. 1975/76:150

50

klaras främst av personbilsresornas utveckling. Även det kollektiva re­sandet beräknas fortsätta att öka i något lägre takt än imder 1960-talet. Tillgängliga prognoser för det totala godstransportarbetet mätt i tonkm 19731980 tyder på en ökning i ungefär samma takt som under perio­den 19601973. Vad gäller lastbUstransportema pekar beräkningarna på en påtaglig dämpning i ökningstakten. Jämvägstransportema väntas öka i ungefär samma takt som under perioden 19601973 eller möjli­gen något snabbare.

Såväl produktionsvärdet som produktiviteten inom samfärdsdsektorn väntas öka i påtagligt lägre takt 19751980 än under decenniets första hälft. TiU större delen förklaras denna dämpning av utvecklingen för sjöfarten.

Investeringarna inom samfärdselsektorn fömtses minska under perio­den 19751980. Resultatet förklaras främst av investeringsutvecklingen inom sjöfarten. Dessutom var investeringarna inom sektorn vid prognos­periodens början särskilt omfattande. Nedgången i dén totala investe­ringsvolymen varierar mellan 3,6 % per år i alternativ I och 4,7 % per år 19751980 i altemativ 

IV. 

Undantas sjöfartssektorn så blir i samtliga alternativ de angivna minskningstalen betydligt mindre.

Antalet sysselsatta inom sektom beräknas i altemativ I öka med totalt ca 6 000 personer 19751980. En utveckling enligt alternativ 

II 

skulle innebära en viss minskning i antalet sysselsatta. Enligt kalkylerna för al­ternativen III och 

IV 

ökar antalet sysselsatta inom sektorn med ca 7 000 resp. ca 3 000 personer.

Remissinstanserna

Televerket anför i sitt yttrande att stora resursbesparingar kan göras inom näringsliv och administration genom att teletjänster i ökande ut­sträckning får tillgodose skiftande samhälleliga kommunikationsbehov. Enligt verkets uppfattning skulle det sålunda vara bättre för både före­tagens och samhällets ekonomi om en större del av BNP och de totala bruttoinvesteringarna avsattes till telekommunikationer än vad som en­ligt nu föreliggande efterfrågeprognoser synes bli fallet. De uppgifter som televerket redovisat i sitt bidrag till LU 75 anger att verkets bratto-investeringar i förhållande till BNP sjunker. Förklaringarna härtiU är bl. a. den tekniska utvecklingen samt satsningar för att nå ett mer effek­tivt utnyttjande av telenätet. Dessa investeringsreducerande ågärder ger besparingsvinster under 1970-talet, men under 1980-talet blir behovet av moderniseringsinvesteringar stort.

Televerket framför vidare att den ökning av antalet tdexanslutningar, ca 7 % per år 19751980, som anges i LU 75 får betraktas som ett mi­nimialternativ. Abonnentökningen torde komma att variera mellan ca 7 % per år vid altemativ 

IV 

och ca 15 % per år vid altemativ I. Beträf­fande sysselsättningen anför verket att den angivna minskningen av an-

Bil. 3    Långtidsutredningen

51

talet anställda fram till 1980, ca 1 000 personer, torde bli något muidre med hänsyn till att verksamhetens omfattning tenderar att öka mer än enligt tidigare prognoser.

Postverket konstaterar i sitt yttrande att betydligt mer än hälften av den personal som verket nyanställer är män samt att mer än 3/4 av ny-rekrytermgen sker i åldersgrupperna under 35 år. Man bedömer post­verkets nyrekryteringsbehov till 1 200 årsarbetare varje år fram till 1980. Även om karaktären av de arbetskraftsförändringar som utred­ningen förutser inte står i direkt samklang med verkets eget behov bedö­mer man inte detta som oroande när det gäller möjligheterna att skaffa och behålla erforderlig personal.

En tendens som bedöms som mer oroande för postverkets del är de stora kostnadsökningarna under den förflutna femårsperioden. Dessa kostnadsökningar har framtvingat avsevärda portohöjningar. Verkets karaktär av serviceföretag med obekväma arbetstider och begränsade möjligheter att minska kostnadema genom mekanisering accentuerar kostnads- och prisproblemen.

Även sjöfartsverket har bidragit med material till LU:s kalkyler. En genomgång av vad som inträffat sedan materialet lämnades ger på det hela taget ej anledning till invändningar mot de slutsatser som utred­ningen stannat för. LU:s uppfattning om sjöfartsnettots utveckling be­döms som välgrundad och realistisk.

Bostäder

Långtidsutredningen

Under 1970-talets första år dämpades bostadsefterfrågan samtidigt som enmiljonprogrammet i fråga om nybyggnad avslutades. En för­skjutning i bostadsproduktionens sammansättning från flerfamiljshus tUl småhus inträdde. Totalt sett minskade bostadsinvesteringama med ca 2,5 % per år 19701975 trots att ombyggnadsverksamheten ökade. Ef­tersom varje års nyproduktion bara utgör ca 2 % av det totala bostads­beståndet medförde investeringsminskningen endast en begränsad dämp­ning av bostadskonsumtionens ökningstakt.

Som underlag för långtidsutredningens bedömning har boendeutred-ningens prognos tjänat. Enligt denna skulle nytUlskottet av hushåll bli lägre under den kommande tioårsperioden än tidigare. Detta beror dels på en förändrad befolkningssammänsättning, dels på att "mättnadsni­våer" för hushållsbildningen uppnås i vissa åldersgrupper. Boendeutred­ningen räknar med att den nyproduktion som ersätter avgången behöver öka. Motivet är av bostadspoUtisk art, nämligen att öka ulrymmesstan­darden.

Boendeutredningens kalkyl slutar på en nyproduktion om ca 75 000 lägenheter per år under tioårsperioden 19751985. Det innebär en ök-

Prop. 1975/76:150

52

ning av nybyggnadsinvesteringarna om' 3,54,5 % per år. Därmed skulle trångboddheten kunna elimineras.

LU 75 har genomfört kalkyler över bostadsefterfrågan baserade på nationalräkenskapsmaterial. I alternativ. I med den högre tillväxten för privat konsumtion, kan konsumtionen av bostadstjänster beräknas öka 2,5 % per år 19751980. Det kräver en ungefär lika snabb ökning av det totala bostadsbeståndet. Nyproduktionsbehovet blir då bestämt av det antal lägenheter som av olika anledningar, rivning, kontorisering etc., lämnar beståndet. Vidare föreligger ett val mellan att åstadkomma de erforderliga investeringarna genom nybyggnad eller ombyggnad.

I alternativet med lägre privat konsumtionstillväxt, alternativ 

II,

sänks tUlväxten av bostadskonsumtionen till något över 2 % per år. Bostads­konsumtionen förändras inte i samma utsträckning som den totala pri­vata konsumtionen i de olika altemativen, bl. a. genom det särskilda stöd som av sociala skäl riktas mot boendet. Bostadsbeståndets ökning följer bostadskonsumtionens och blir lägre i alternativ 

II.

Olika altemativ för avgången av äldre lägenheter liksom för avväg­ningen mellan nybyggnad och Ombyggnad diskuteras i LU 75. En rela­tivt låg avgång av äldre lägenheter har ansetts trolig, särskilt vid den läg­re bostadskonsumtionen. Samtidigt torde ombyggnadsverksamheten öka. Den årliga nyproduktionen kan uppskattas ligga inom inlervallel 54 00075 000 lägenheter. Av beräkningstekniska skäl har endast ett al­ternativ använts, varför en nyproduktion om ca 70 000 lägenheter per år antagits. Detta ger en ökning av bostadsinvesteringarna om ca 2 % per år för 1970-talets senare dd. Investeringarna i fritidshus har förutsatts inte komma att öka lika snabbt som tidigare, bl. a. beroende på strävan­dena att prioritera det rörliga friluftslivet. Inräknas fritidshusinveste­ringarna kan investeringstakten anges till 2,53 % per år.

Remissinstanserna

Bostadsstyrdsen har ingen erinran mot utredningens bedömning av bostadsinvesteringarnas utveckling under den närmaste femårsperioden. Styrelsen vill dock starkt understryka osäkerheten i investeringsberäk­ningarna. Det av utredningen angivna antalet nybyggda lägenheter är troligen osäkrare än investeringsnivån.

Utredningens bedömning om ca 70 000 nybyggda lägenheter per år kan jämföras med sammanställningen av kommunernas bostadsbygg­nadsprogram. Den upptar en årlig nyproduktion av omkring 60 000 lä­genheter under perioden 19751979. Differensen mellan kommunernas planer och utredningens uppskattning kan synas stor. Den kan dock en­ligt styrelsen knappast betecknas som annat än ett uttryck för osäkerhe­ten i bedömningarna. Förändringen på bostadsmarknaden kan ha med­fört att kommunerna skurit ned planeringen till en nivå som på längre sikt visar sig för låg.

Bil. 3    Långtidsutredningen

53

Statens planverk konstaterar att utredningen presenterar basfakta av stort intresse för statliga och kommunala myndigheters långsiktsplane­ring. Vad gäUer bedömningarna av bostadsbyggandets omfattning har verket i annat sammanhang framhåUit osäkerheten i boendeutredning­ens antaganden, vilka även långtidsutredningen utgått ifrån.

LO vill fästa uppmärksamheten på den balansbrist som f. n. föreligger inom bostadsbyggandet. Detta har av olika skäl pressats ned under den produktionsnivå som på lång sikt kan beräknas motsvara behovet. På detta sätt skapas tendenser till produktionsminskning även inom andra näringar. En viktig slutsats blir enligt LO att den stabUiseringsinriktade utbudspolitiken måste samordnas med den långsiktiga näringspoUtiken.

Offentliga tjänster

Långtidsutredningen

Produktionssektorn offentliga tjänster omfattar i LU all verksamhet vid statliga och kommunala myndigheter. Däremot ingår inte affärsver­ken och de offentligt ägda aktiebolagen. Sektoms produktion mäts via kostnaderna eftersom marknadsprisbildning i stort sett saknas för of­fentliga tjänster. Någon hänsyn till de produktivitetsstegringar som sä­kerligen förekommer tas inte i nationalräkenskaperna. Detta innebär att volymen av den offentliga tjänsteproduktionen systematiskt underskat­tas. Det är emeUertid mycket svårt att finna ett produktionsmått med anknytning till målen för verksamheten ens för snävt avgränsade del­områden. Att få fram ett enda målrelaterat produktionsmått för hela den offentliga sektorn är med stor sannolikhet omöjligt.

Begreppsmässigt är offentiig produktion och konsumtion inte Ukty-diga men står i ett mycket nära samband med varandra. I LU:s ekono­metriska modell har den offentliga tjänstesektorns utveckling bestämts via det utrymme som i kalkylema kommit fram för den offentliga kon­sumtionen.

Den offentliga konsumtionens ökning under prognosperioden kan tänkas bestå av två delar: en som framstår som näst intill nödvändig med hänsyn till samhällsutvecklingen och tidigare politiska bindningar och en som kan varieras och påverkas av nya politiska ställningstagan­den under perioden. I en s. k. baskalkyl har LU försökt beräkna den "nödvändiga" delen av denna ökning. Baskalkylen skall således tjäna till att ange en lägsta möjliga nivå för den offentliga konsumtionen.

Som underlag för baskalkylen avseende statlig konsumtion har an­vänts den statiiga långtidsbudgeten för perioden 1975/761979/80. De beräkningar av den framtida utgiftsutvecklingen som anges i långtids­budgeten avser endast konsekvenser av redan fattade beslut och gjorda åtaganden. Inga försök görs att förutse nya beslut som kan komma att fattas under perioden.

5 Riksdagen 1975/76.1 saml. Nr 150. Bilaga 3

Prop. 1975/76:150

54

Baskalkylen för den kommunala sektom har baserats på ett material från kommunalekonomiska utredningen (KEU). Detta material utgörs av beräkningar av de resurskrav som uppkommer enbart genom föränd­ringar i befolkningens storlek och åldersfördelning. För primärkommu­nerna utgörs beräkningen av en kommunvis framskrivning av 1972 års prestationsnivå. Beräkningama för sjukvårdssektorn har baserats på ett material från Landstingsförbundet.

Inget av dessa material tar dock hänsyn till den successiva standard­höjning i det offentliga tjänsteutbudet som kommer mer eUer mindre automatiskt av att den offentiiga konsumtionen måste visa en viss följ­samhet till den allmänna standardstegringen. Därför har de ökningstak­ter som anges i långtidsbudget- och KEU-materialen dragits upp med ett schablontillägg på 1 % per år. Detta har gjorts för vart och ett av ända­målen utom försvaret. Baskalkylen för kommunerna har dessutom kom­pletterats med särskilda beräkningar för behovet av barntiUsyn. I baskal­kylen ingår således den barnstugeutbyggnad som i oktober 1975 över­enskommits mdlan regeringen och Kommunförbundet.

Den offentliga konsumtionens volymökning enligt baskalkylen har i LU beräknats till 1,8 % per år 19751980. Den statiiga konsumtionen skulle öka med 1,0 % per år och den kommunala med 2,3 % per år. SkUlnaden förklaras dels av att försvaret, som ökar mycket långsamt, är ett rent statligt verksamhetsområde, dels av att den nämnda barnstu­geutbyggnaden i sin heUiet faller på den kommunala socialvården. För övriga ändamål ger baskalkylen ganska Ukartade ökningstal för stat och kommun.

De altemativ för den privata konsumtionen och den ordinarie vec­koarbetstiden som presenteras i LU har resulterat i fyra olika alternativ även för den offentliga sektorns utveckling. De genomsnittliga volymök­ningstakterna i de olika fallen, uttryckta i procent per år, redovisas i nedanstående tablå.

Bas-

Alt. I

Alt. n

Alt. III

Alt. 

IV

kalkyl

Privat konsumtion

3,0

2,0

2,0

1,5

Arbetstid, tim/vecka

40,0

40,0

37,5

37,5

Offentiig konsumtion

1,8

1,5

2,9

1,2

1,9

därav: statlig

1,0

0,8

2,0

0,5

1,1

kommunal

2,3

1,9

3,4

1,5

2,4

Den offentliga konsumtionen kan också fördelas på olika delområden (ändamål). En sådan uppdelning krävs av modeUtekniska skäl, men har dessutom mtresse då man härigenom får en mera nyanserad bild av den offentliga sektoms utveckling. De ändamålsfördelningar som tiUämpats är emeUertid av rent beräkningsteknisk natur. Någon efterfrågeanalys

Bil. 3    Långtidsutredningen

55

har inte kunnat utföras och resultaten har självfallet inte heller någon politisk förankring. Den offentliga konsumtionens ändamålsvisa föränd­ringar anges i tabell 4.

Tabell 4 Offentiig konsumtion 1975-1980

Milj. kr.

Årlig procentuell

volymförändring

1968 års

1975-

1980

priser

1975

Bas-

Alt.

Alt.

Alt.

kalkyl

I

II

III

Försvar

5 350

0,2

0,2

0,2

0,2

Rättsväsen

.     2 020

1,5

1,2

3,2

0,8

Utbildning

9 660

1,6

1,2

2,3

0,8

Hälso- och sjukvård

8 340

1,7

1,3

3,1

1,0

Socialvård

5 170

4,6

4,2

6,5

3,8

Väg- och gatuväsen

1440

1,3

0,9

3,2

0,5

Övriga tiänster

6 610

.1,6

1,2

2,6

0,8

Offentiig konsumtion.

totalt

38 590

1,8

1,5

2,9

i-;

därav: statiig

14 000

1,0

0,8

2,0

0,5

kommunal

24 590

2,3

1,9

3,4

1,5

Ändamålsfördelningarna i alternativen I och III har i hög grad kom­mit att präglas av baskalkylen. Då utrymmet för offentlig konsumtion i dessa fall inte räckte upp tUl baskalkylens nivå har en likformig propor­tionell neddragning av baskalkylens resultat gjorts för samtliga ända­målsgmpper (exkl. försvaret).

I altemativ 

II 

är utrymmet för offentlig konsumtion större än vad som beräknats vara erforderligt enligt baskalkylen. För staten har den del av konsumtionen som kommer utöver baskalkylen fördelats enligt' ett mönster som avspeglar skillnaden mellan den faktiska fördelningen av den statliga konsumtionsökningen 19701975 och den fördelning som normalt gäUde i långtidsbtidgeten under dessa år. Härigenom skulle den statliga konsumtionens ökning per ändamål 19751980 komma att i stora drag ansluta sig till det ändamålsmönster som gäUde under den tidigare femårsperioden 19701975.

Den kommunala konsuiritionens ändamålsfördelning har i alternativ 

II 

anpassats efter den fördelning som kunnat beräknas ur kommunernas egna långtidsplaner. Det kommunala planmaterialet och LU:s tolknmg av detta redovisas utförligt i LU:s bilaga 5.

Remissinstanserna

I avsnittet om resursanspråk och avvägningsfrågor redogjordes för re-missmstansemas ställningstaganden till awägnmgen mellan LU:s olika

») Ds Fi 1976:1 "Den offentiiga sektom 19751980".

Prop. 1975/76:150

56

alternativ. De synpunkter som framfördes där avsåg i allmänhet till­växten i offentlig konsumtion som helhet kontra privat konsumtion. I föreliggande avsnitt sammanfattas remissinstansernas syn på mera spe-r cifika problem som är förbundna med offentlig verksamhet och dess olika delområden.

Frågan om produktivitetshöjningar inom den offentliga sektorn har tagits upp av statskontoret och riksrevisionsverket. Båda remissinstan­serna delar LU:s bedömning ätt det inte är inöjligt ätt få fram ett målre­laterat produktionsmått för den offentliga sektorn. RRV vill understryka att en produktionsökning eller kvalitetshöjning av offentliga tjänster or­sakad av produktivitetshöjningar självfallet är lika värdefull som den förändring som orsakas av en ökad resursinsats. En utvärdering av olika tillväxtalternativ bör således göras med stor försiktighet och framför allt med hänsynstagande till tillväxtens innehåll. RRV vill i detta samman­hang också peka på det positiva samband som kan väntas existera mel­lan en utbyggnad av den offentliga sektorn och produktivitetsutveck­lingen inom den privata sektorn.

Också statskontoret anser att det hade varit av värde om LU:s icke­kvantitativa diskussioner om den offentliga sektorns produktivitetsut­veckling hade fördjupats. Statskontoret berör vidare den långsiktiga pla­neringen vid statliga myndigheter. Denna karakteriseras av snabba och svårfömtsägbara förändringar aV myndighetemas omgivning, vilket kommer tiU uttryck i mycket stora variationer i den statliga konsumtio­nens procentuella volymförändringar mellan olika år. Det påpekas också att oavsett valet av alternativ så kommer utrymmet för den stat­liga expansionen under planperioden ätt vara jämförelsevis begränsat. Flera sektorer inom den statliga sektorn och därmed verksamhetsvo­lymen för flera statliga myndigheter kommer att öka mycket litet el­ler rent av minska under perioden. Planeringen för icke-tiUväxt ställer emellertid andra krav än planering i tUlväxtsituationer. Statskontoret anser att ökad kunskap om myndighetemas anpassning till icke-tillväxt är av central betydelse inom området administrativ utveckling.

Enligt universitetskanslersämbetet (UKÄ) har den kvalitativa sidan av den offentiiga tjänsteproduktionen kommit något i bakgmnden. Redan en ökning av antalet sysselsatta kan innebära en kvalitetsförbättring. Detta är emeUertid inte aUtid tillräckligt för att de tjänster den offent­liga sektorn erbjuder skåU framstå som en väsentlig tillgång och ett stöd för den enskilde individen. Som exempel på kvalitetshöjande insatser nämner UKÄ bättre utbildning för de personer som arbetar mom sek­tom och större möjlighet för dem att aktivt påverka utvecklingen inom arbetsfältet. På samma sätt måste nyttjama av offentiiga tjänster kunna påverka utformnmgen av sektorns service. Som exempel kan nämnas barnomsorgen, där inte bara kvantitativa utan även kvalitativa krav har framförts och där både personal och föräldrar bör få möjlighet att ge-

Bil. 3    Långtidsutredningen

57

mensamt utforma verksamhetens uiriktning. Ett annat belysande exem­pel i det sammanhanget är äldreomsorgen och omsorgen om i vid me­ning handikappade människor.

Enligt UKÄ:s uppfattning kan det vara skäl att ompröva nuvarande,, ofta restriktiva, instäUning till ökade krav på kvalitet och differentiering i fråga om den offentliga sektorns kapacitet och tjänsteutbud. Man borde också fördjupa; diskussionen kring frågan om viss avgiftsfinansie­ring av offentliga tjänster ovanför den baskostnad som samhället står för och rimligen måste stå för.

Kommunförbundet påpekat i sitt yttrande att den redovisning som görs i LU Inte skUjer mellan primärkommuner, landsting och försam­lingar. Det är därför svårt att göra direkta jäinförelser mellan LU och primärkommunernas planer. Fömtom allmänna synpunkter om kom­munernas resurskrav (se avsnittet om resurskrav och avvägningsfrågor) har Kommunförbundet utförligare behandlat den kommunala sektorns finansieringsproblem. De senare frågorna tas upp i avsnittet om finan­siell utveckling.

Beträffande olika delområden av offentlig tjänsteproduktion har re­missinstansema framfört synpunkter endast avseende utbildning, hälso-och sjukvård och socialvård.

SÖ framför att behovet av kvantitativ utbyggnad av skolväsendet är ännu inte hdt tillgodosett. DärtUl är det enligt SÖ:s uppfattning angelä­get med kvalitativa förbättringar. Detta gäUer exempelvis utmstning av lokaler för framför allt den yrkesinriktade utbildningen. SÖ berör i detta sammanhang några förhåUanden som skapar behov av resurser, men som i första hand inte har med den kvantitativa utvecklingen att göra.

Den fortlöpande befolkningsomflyttningen medför även om den f. n. sker inom begränsade regioner och tätortsområden, vUket bl. a. ar­betsmarknadsdepartementets sammanställning av länsplanermg 74 visar ett stort behov av nya skolor. Detta gäller i första hand ungdomsut­bildningen, men även vuxenutbildningen behöver lokaler i närheten av bostadsområdena. Förhållandet att grundskolan fr. o. m. läsåret 1972/73 genomförts i alla årskurser i landets samtliga kommuner öch att befolk­ningsökningen i åldrarna 715 år beräknas bli mycket låg innebär såle­des inte att investeringsbehovet beträffande lokaler för grundskolan minskat i motsvarande grad. Den av SÖ under hösten 1975 genomförda inventeringen av investeringsbehovet visar att detta för grundskolans vidkommande uppgår till oa 1000 milj. kr. enbart för budgetåret 1976/77.

Inte heller gymnasieskolan får enligt SÖ:s uppfattning betraktas som färdigutbyggd. För att fler ungdomar skaU kuima erbjudas önskad utbUd­ning, dvs. i första hand.yrkesinrUctad utbildning, fordras ett bredare ut­bud och en större andel yrkesinriktade utbildningsplatser. Detta är vik­tigt för att stärka ungdomens ställning på arbetsmarknaden och för att.

Prop. 1975/76:150

58

trygga näringslivets behov av yrkeskunnig arbetskraft. En förskjutning mot yrkesinriktad utbUdning kräver tiU stor del nya lokaler och ny ut­rustning.

Mot denna bakgrand finner SÖ troligt att de av LU framtagna alter­nativen I och III svårUgen kan förenas med de krav som ställs på utbUd-ningsväsendet. SÖ viU också understryka ungdoms- och vuxenutbUd-ningens dubbla roller. Utbildningen ingår således både som komponent i individens välfärd och som en av föratsättningarna för den samhällseko­nomiska utvecklingen. Vad gäUer utbUdnmgens roll i samhällsekonomin har LU konstaterat att det även under lågkonjunkturer råder brist på yr­keskunnig arbetskraft inom. industrisektorn. UtbUdning är i mycket stor utsträckning en föratsättning för ökad produktivitet och därmed en bas­resurs för genomförande av olika samhäUsekonomiska alternativ. Ut­bUdningens roll måste därför ägnas stor uppmärksamhet i långtidsplane­ringen.

Hälso- och sjukvårdens problem diskuteras utförUgt av Landstingsför­bundet. Även om den i LU redovisade konsumtionsökningen inom olika områden enbart är att betrakta som räkneexempel så vUl Landstingsför­bundet framhålla att såväl LU:s tolkning.av landstingens planer som dess bedömning av vad som är en rimlig baskalkyl, innebär underskatt­ningar av hälso- och sjukvårdens framtida resursbehov.

I LU:s baskalkyl anges konsumtionsvolymökhingen för hälso- och sjulcvård 19751980 till 1,7 % per år. Tar man bort standardtiUägget (1 %) och det utrymme som krävs för befolkningsökningen (0,3 %) skulle endast 0,4 % återstå att täcka utbyggnadsbehoven tUl följd av ål-dersförändringama. Landstingsförbundet anser detta utrymme vara klart OtUlräckligt och inte ens täcka hälften av det verkliga resursbeho­vet. Ytterligare automatiska utbyggnadskrav skulle dessutom tillkomma bl. a. som en följd av att människor flyttar till tätorter och att kvinnor förvärvsarbetar i större utsträckning än tidigare. Baskalkylen skulle inte heller ge något utrymme för att täcka konsekvenserna av redan fattade beslut. Driften vid de enheter, där mvesteringar redan påbörjats, skulle kunna äventyras. En utveckling enligt baskalkylen skulle enligt Lands­tingsförbundet innebära en klart försämrad staindard inom hälso- och sjukvården.

Också den tolkning av landstingens planer som LU gjort innebär en­ligt Landstingsförbundet en viss underskattning. Dessa planer, hämtade från LKELP-undersökningen, har i LU använts vid fördelningen av konsumtionsutrymmet enligt altemativ 

II 

på olika ändamålsområden.

Enligt Landstingsförbundets mening har inte tUlräcldig hänsyn tagits till att planema för de senare åren av planperioden måste betraktas som ofullständiga. Också besättandet av utgångsårets vakanta tjänster skulle kräva ytterligare resurser. Landstingsförbundet anser att den genom­snittliga ökningen per år enligt planema bör justeras upp med ca 1 pro-

Bil. 3    Långtidsutredningen

59

centenhet för att hänsyn skall tas tiU de nämnda ofuUständigheterna. In­byggd i de planer landstingen redovisar i LKELP 75 torde således Ugga en expansionstakt på meUan 4 och 5 % per år, dvs. i stort sett samma takt som under första delen av 1970-talet.

Enligt Landstingsförbundet är landstingens planer redan hårt nedban­tade till följd av finansieringssvårigheterna. Trots att betydande resurser krävs för att upprätthålla den nuvarande standarden bibehåUs i planerna den utvecklingstakt som rått hittUls under 1970-talet. Denna har i sig medfört en starkt begränsad utveckling i förhållande till tidigare år. Landstingsförbundet anser att utvecklingstakten enligt landstingens pla­ner därför måste betraktas som en miniminivå för den framtida utbygg­naden. En stagnerande utvecklmg för sjukvårdssektorn kan inte accepte­ras.

Också socialstyrelsen anser att hälso- och sjukvårdens behov av ex­pansionsutrymme torde vara större än vad som LU antagit i beräk­ningen av sina altemativ.

Socialstyrelsen framför vidare att socialvårdens utveckling i LU hu­vudsakligen har beskrivits i termer av barnomsorg och stöd tiU de äldre. De behovsberäkningar LU gjort anses inte avse fuU behovstäckning vare sig det gäller barnomsorg eller service till de äldre. Även andra verk­samheter inom socialvården kan antas innebära omfattande anspråk på resurser och personal, vUka sannolikt kommer att öka om socialutred­ningens principer skulle genomföras.

Finansiell utveckling

Långtidsutredningen

I utredningen har den realekonomiska analysen kompletterats med beräkningar av dess finansiella innebörd och konsekvenser. I den reala analysen anges fyra altemativ för utvecklingen 19751980. För att överföra dessa kalkyler till beräkningar i löpande priser har en särskUd prismodeU använts. Modellen bygger i stort sett på samma antaganden beträffande pris- och lönebUdningen som den s. k. EFO-modeUen. Pris­utvecklingen i konkurrensutsatta sektorer bestäms i modellen av den in­ternationeUa prisutvecklingen. Prisförändringarna inom de skyddade sektorerna bestäms av utvecklingen inom de konkurrensutsatta delama av ekonomin via antaganden om bl. a. produktivitets- och löneandelsut­vecklingen.

Beräkningarna utgår från att den internationella prisökningen kom­mer alt uppgå tUl i genomsnitt 3 % per år 19751980. Vid modeUkal-kylerna framkommer härvid en ökning i konsumentprisema på ca 4,3 % per år. För den offentliga konsumtionen framkommer väsentUgt högre prisökningstakter; den kommunala konsumtionen beräknas stiga 8,1 % i pris per år och den statiiga 7,2 % per år.

Prop. 1975/76:150

60

Den genomsnittliga prisstegringen 1975 1980

Årlig procentuell förändring

Privat konsumtion

4,0

Statiig konsumtion

7,2

Kommunal konsumtion

8,1

Bruttoinvesteringar

5,0

Export (varor och tjänster)

3,2

Summa efterfrågan

4,5

Import (varor och tiänster)      3,2

_

BNP till marknadspris

4,9

Anm. De redovisade prisförändringarna anknyter i första hand till viktför­delningen i alternativet I. Prisökningarna blir till följd av förändringen i sektor­sammansättningen några tiondelar högre i alternativen 

II 

och III.

Att export- och importprisstegringen blir något högre än den internationella förklaras av olikheter i sammansättningen mellan världshandeln och den svenska utrikeshandeln.

Omräkningen till löpande priser påverkar i hög grad relationerna mellan privat och offentlig konsumtion. Genom den relativt sett snab­bare kostnadsstegringen inom den offentliga verksamheten svarar dess volymutveckling mot én ökning i löpande priser som ligger klart över den privata konsumtionens ökningstakt. Detta får bl. a. konsekvenser för skatteutvecklingen vilket skall beröras längre fram.

Försörjningsbalansen 1970 1980

Årlig procentuell förändring, löpande priser

1970-1975    1975-1980

Alt. I

Alt. 

II

Alt. III

7,1

6,4

6,4

8,0

9,3

7,8

10,1

11,8

9,7

7,7

7,8

7,3

11,1

10,2

10,0

8,6

8,4

7,9

9,8

8,7

8,6

8,2

8,3

7,7

Privatkonsumtion

10,3

Statlig konsumtion

12,3

Kommunal konsumtion

15,3

Bruttoinvesteringar

9,3

Export (varor och tjänster)

16,4

Summa efterfrågan

12,1

Import (varor och tjänster)  16,1

BNP till marknadspris

11,0

Anm. 1 Som framhållits tidigare har inte några detaljberäkningar genomförts för alternativet 

IV.

Anm. 2 Kalkylerna i tablån grundaspä de justerade beräkningarna för 1975.

Beräkningen av försörjningsbalansen i löpande priser är en viktig komponent i den kalkyl över de olika sektoremas finansiella sparande som redovisas nedan. Dessutom fördras för denna kalkyl ytterligare ett antal viktiga antaganden. Löneandelen har förutsatts ligga kvar på ge­nomsnittsnivån för de senaste åren. Särskilda beräkningar av transfere­ringar mellan sektorerna har gjorts varvid hänsyn tagits till redan fat­tade beslut, t. ex. i form av avgiftshöjningar för folkpension och ATP.

Bil. 3    Långtidsutredningen

61

För att renodla problemställningen har vidare kommunernas finansiella sparande satts till noll 1980. Härigenom kommer diskussionen främst att gälla avvägningen mellan statens och hushållens finansiella sparande inom ramen för det totala finansiella sparandet. Det totalt erforderliga sparandet bestäms av bytesbalansmålet vUket betraktas som givet.

Vid olika antaganden om hushållens sparkvot kan det nödvändiga skatteuttaget från dessa framräknas. Vid en hög sparkvot i hushållssek­torn kan beskattningen hållas på en lägre nivå än vid en låg sparkvot. Skulle sparkvoten i hushållssektorn sjunka måste i stället statens finan­siella StäUning förstärkas. Detta är en nödvändig följd av målsättningen rörande den externa balansen. Föratsättningen om hushållens sparkvot är sålunda central för beräkningama av det finansiella sparandet i eko­nomin. Samtidigt måste man emellertid konstatera att denna kvot under senare år förändrats på ett mycket svårfömtsägbart sätt. Utvecklingen under 1960-talet innebar en ganska regelbunden minskning. Från ett toppläge på omkring 7,5 % 1964 föll den tiU drygt 3 % 1968 och 1969. Därefter har den på ett oregelbundet sätt stigit till ca 10 % 1975. Vid kalkylema har som ett huvudalternativ antagUs att sparkvoten ligger på den förhållandevis höga nivån 8 % 1980.

Det finansiella sparandets fördelning på olika sektorer

Milj. kr., löpande priser

1970

1975

1980

Alt. I

Alt. 

II

Alt. III

Staten

3 132

-7 552

-1979

-3 332

-1446

Kommunerna

-2 226

-2 633

0

0

0

AP-fonden

7 074

11 121

15 890

15 890

15 420

Hushåll

3 976

15 037

18 398

17 785

17 785

Bostäder

-6 508

-6 682

-9 822

-9 663

-9 663

Företag

-6 815

-18 026

-22 487

-20 680

-22 096

Summa

-1367

-8 735

0

0

0

Anm. 1 Gemensamt för de tre alternativen för 1980 är att löneandelen förut­satts vara 71 % och hushållens sparkvot 8 %.

Anm 2 I förhållande till bytesbalansberäkningarna har företagens finansiella sparande anpassats så att totalsumman blir exakt lika med noll.

Anm. 3 Uppgifterna för 1975 bygger på den faktiska utvecklingen för detta år.

Det bytesbalansunderskott för 1975 som utredningen utgick från re­gistreras i tablån som ett negativt totalt finansiellt sparande summe­rat för alla sektorer på 8,7 miljarder kr. Den grundläggande fråge­ställning som tablån Hlustrerar är vilka finansiella krav som etablerande av jämvikt i bytesbalansen 1980 medför. För att ytierligare belysa denna fråga visas i tablån nedan utvecklingen av de totala offentliga skattema och avgifterna.

6 Riksdagen 1975/76. 1 saml. Nr 150. Bilaga 3

Prop. 1975/76:150

62

OfTentliga skatter och avgifter samt skatteelasticitet 19601980

Årlig procentuell förändring, löpande priser

BNP till

Offentliga

Skatte-

marknadspris

skatter och

elasticitet

avgifter

(2:1)

(1)

(2)

(3)

1960-1965

9,4

14,0

1,49

1965-1970

8,6

11,8

1,37

Faktiskt utfall 1975

1970-1975

10,7

12,8

1,20

1975-1980 alt. I

8,6    

10,7

1,24

alt. 11

8,7

11,6

1,33

alt. III

8,0

10,4

1,30

Anm. 1 Offentliga skatter och avgifter inkluderar direkta och indirekta skatter samt socialförsäkringsavgifter inkl. ATP-avgifter.

Anm. 2 1 samtliga alternativ 1975 1980 har förutsatts att löneandelen är 71 % och hushållens sparkvot 8 %.

Det framgår att skatterna och avgifterna med de här gjorda förutsätt­ningarna skulle komma att öka något långsammare 19751980 än un­der närmast föregående femårsperiod. Men satt i relation till BNP:s ök­ningstakt, vilket åskådliggörs genom den s. k. skatteelasticiteten, innebär resultaten en skärpning av finanspolitiken i förhållande till utvecklingen under perioden 19701975. Skatteelasticiteten ligger i samtliga tre al­ternativ över den som gällde för senaste femårsperiod. I alternativet I är ökningen visserligen inte lika accentuerad som i de två övriga fallen, men detta sammanhänger med att den finanspolitiska restriktiviteten i detta fall främst åstadkommes genom en mycket låg ökningstakt på ut­giftssidan (1,5 % om året i fasta priser).

Den högsta skatteelasticiteten uppvisar alternativet 

II. 

Finanspolitiken står i detta fall inför deh dubbla uppgiften att både åstadkomma en med hänsyn till externbalansen nödvändig åtstramning av efterfrågan och att finansiera en jämförelsevis snabb ökning av de offentliga utgifterna.

Den skärpning i finanspolitiken som illustreras i tablån är en konse­kvens av bl. a. omsvängningen i statens finansieUa sparande. Under 19701975 ökade det statiiga budgetunderskottet relativt kraftigt. Ök­ningen av statsutgiftema kunde ske vid en lägre genomsnktlig skatte-och avgiftsfinansiering än under tidigare år. Den nu förutsedda utveck­lingen fram till 1980 ställer krav på att staten minskar sitt budgetunder­skott, vilket måste få konsekvenser för skatte- och avgiftsutvecklingen även vid den antagna höga sparkvoten i hushållssektorn.

Vad beträffar företagens spartäckning bör observeras att utgångsläget för företagens soliditet är historiskt sett lågt och kan försämras ytterli­gare genom en spartäckning som ligger klart under det historiskt setf låga genomsnittet 19711975. För det andra är finansieringsbilden för­modligen mer än vanligt splittrad inom företagssektorn. Genomsnittsta-

Bil. 3    Långtidsutredningen

63

len kan således dölja problem inom vissa delsektorer. Bl. a. varierar den för exportökningen behövliga investeringstakten starkt mellan olika in­dustribranscher, som dessutom kan ha olika förutsättningar för att av­lasta kostnadsstegringar och självfinansiera sina investeringar.

Remissinstanserna

Flera remissinstanser uttalar sig om LU:s prisantaganden. Kommun­förbundet ställer sig tveksam till om prisstegringstakten snabbt kan minskas ned till den nivå som utredningen förutsätter. Förbundet redo­visar därför ett eget alternativ som utgår från en ökning av konsument­prisindex på 78 % per år, vilket bl. a. leder till en årlig prisstegrings­takt fr. o. m. 1977 av 11 % för kommunala nettokostnader och 9 % för kommunala investeringar. Även Landstingsförbundet och Svenska han-ddskaminareförbundet ifrågasätter realismen i LU:s antaganden mot bakgrund av att löne- och prisstegringarna 1976 och sannolikt även 1977 kommer att ligga betydligt över utredningens genomsnitlsantagan-den.

LO påpekar att den svaga konjunkturen inte utesluter inflationschoc­ker av olika slag från t. ex. livsmedels- och råvamsidan. Frånvaron av buffertlager gör livsmedelspriserna ytterst känsliga för skördeminsk­ningar i de större produktionsområdena. Att den genomsnittiiga interna­tionella prisstegringen skall kunna begränsas till 3 % per år är därför enligt LO en ganska djärv bedömning.

TCO räknar med att de faktorer som bidragit till den uppdrivna in­ternationella inflationstakten under 1970-talets första hälft, framför allt den mycket snabba ansvällningen av världspenningmängden, kommer att bestå. Den internationella inflationstakten under 19751980 kom­mer därför enligt TCO:s bedömning snarare att ligga på en nivå som ansluter till än avviker från den tidigare utvecklingen under 1970-talet.

SACO/SR anser det rimligt alt vara mer pessimistisk än LU i fråga om prisutvecklingen mot bakgrund av den allmänt spridda inflations­psykologin med alla eftersläpningseffekter som via kompensationskrav och förväntningar tenderar att konservera inflationstakten.

Även beträffande den offentUga sektorns finansiering har flera re­missinstanser yttrat sig. Landstingsförbundet anser att utredningens ana­lys av det kommunala skatteunderlagets utveckling och den kommunala utdebiteringen är otillräcklig. Förbundet uppskattar ökningstakten för det kommunala skatteunderlaget vid LU:s förutsättningar till i genom­snitt ca 11 % per år. Om det kommunala finansiella sparandet skall bli noll 1980 måste landstingen höja sin utdebitering med knappt 25 öre per är i alternativet med snabbare offentlig konsumtionsökning. Förbunds­styrelsen anser emellertid att utredningen underskattat landstingens re­sursbehov. De årliga utdebiteringshöjningarna beräknas därför tUl 40 öre per år. Om en del av det givna utrymmet för löneökningar tas ut via

Prop. 1975/76:150

64

arbetsgivareavgifter blir behovet av landstingskommunal utdebiterings-höjning större. I den mån omläggningen av den statliga beskattningen från direkt skatt på inkomster till arbetsgivaravgifter bidrar till att dämpa inflationstakten stöds de av Landstingsförbundet, men den nega­tiva effekt som en sådan omläggning innebär för relationen mellan den kommunala sektorns automatiska inkomst- och utgiftsutveckling borde enligt styrelsen ha belysts utförligt.

Kommunförbundet har beräknat de kommunalekonomiska effektema för primärkommunerna av LU:s alt. 

II, 

dels med LU:s pris- och lönean­taganden, dels med egna alternativa antaganden. Förbundets alternativa priskalkyl förutsätter att konsumentpriserna i genomsnitt ökar 78 % per år 19751980. Beräkningarna visar att båda altemativen leder till höjningar av den primärkommunala utdebiteringen med mer än 4 kr. per skattekrona. Enligt förbundets mening är därför utredningens förut­sättning om total balans i den kommunala ekonomin till 1980 inte realis­tisk. Detta understryks av att skatteunderlagstillväxten kan komma alt begränsas till följd av att den statliga beskattningen läggs om från direkt inkomstskatt till produktionsfaktorbeskattning. Avgiftshöjningar kan en­ligt styrelsens mening inte heller väsentligt bidra till att lösa kommuner­nas finansieringsproblem. Styrelsen understryker därför det i andra sam­manhang framförda kravet att åtgärder vidtas som leder till en långsik­tig lösning av de kommunala finansieringskraven.

TCO accepterar bedömningen att en ökning av det samlade skatteut­taget kommer att bli behövlig av samhäUsekonomiska skäl. TCO vill emellertid bestämt markera att det vore en helt orimlig utveckling att låta hela skatteökningen falla på de direkta skattema, i första hand hus­hållens inkomstskatt, vilket LU:s kalkylexempel utgår från. Bördan på inkomstskatten är redan alltför kraftig och en omfördelning mot en ökad andel indirekta skatter bedöms därför som nödvändig.

SACOISR anser att förändringen av skattetrycket måste vägas in vid val av utvecklingsalternativ. I alternativ 

II, 

där den offentliga sektorn prioriteras, kan man inte utesluta att konsumenterna trots detta försöker öka sui privata konsumtion mer än vad som är förenlig med samhäUs-ekonomisk balans, t. ex. genom minskat sparande. Om inte statsmakter­na då ingriper med motverkande och i tiden väl avpassade skatteök­ningar blir totalefterfrågan i samhäUet för stor. Det är enUgt SACO/SR ingalunda säkert att en sådan politik är praktiskt genomförbar. Den val­da utvecklingslinjen bör enligt SACO/SR stöttas upp av en via avgifter eller indirekta skatter totalfinansierad skattereform som innebär att marginalskatterna sänks så att löntagarna kan tUlförsäkras en real stan­dardökning inom ramen för måttliga nomineUa löneökningar. Detta är en nödvändig förutsättning för att man skaU kunna bekämpa inflationen med framgång. Det bör även vara möjligt att i större utsträckning än f. n. ta ut avgifter för de tjänster som den offentliga sektom tUlhanda-

Bil. 3    Långtidsutredningen

65

håller, vilket skulle kunna bidra till ökad effektivitet inom den offent­liga sektorn och säkerstäUa sådan produktion av offentliga tjänster t. ex. på vård- och omsorgssidan, som annars inte aUs skulle komma till stånd. De argument av fördelningspolilisk natur som brukar åberopas mot av­giftsfinansiering får enligt SACO/SR minskad vikt i takt med att in­komstutjämningen fortskrider och transfereringar av olika slag ökar sitt reala värde.

SAF/SI anför liknande synpunkter beträffande konsekvenserna för skatteutvecklingen av utredningens alternativ 

II.

Behovet av skattehöj­ningar i detta alternativ blir enligt SAF/SI så stort att man måste ifråga­sätta om det är möjligt att realisera. SAF/SI uppmärksammar också att skatteskalornas utformning i utgångsläget är sådan att en större andel än tidigare av konsumtionsbegränsningen kommer att behöva läggas långt ned i inkomstskikten. Ökade offentliga åtaganden måste därför enligt SAF/SI i högre grad än tidigare motsvaras av nedskärningar på andra punkter inom den offentliga sektorn. I likhet med SACO/SR anser SAF/ SI att en högre grad av avgiftsfinansiering kommer att krävas.

Vissa allmänna synpunkter på finanspolitiken har också inkommit. Bankföreningen ser betydande risker för långsiktiga negativa ekono­miska effekter till följd av det mycket begränsade finanspolitiska manö­verutrymme som klart kan utläsas ur utredningen. Om kreditpolitiken får bära en alltför stor del av den ekonomisk-politiska bördan blir den ryckig och kan avsevärt hämma den önskade expansionen av industriin­vesteringar och export. Vidare uttrycks farhågor för att de kraftiga skatte- och avgiftsstegringar, som utgör den oundvikliga konsekvensen av ett högre tillväxtalternativ för de redan höga offentliga utgifterna, medför snabba genomslag på pris- och löneutvecklingen. Antagandet om fortsatt högt hushållssparande i utredningens skattekalkyl bedöms som osäkert och optimistiskt. Bankföreningen finner det önskvärt att ökade resurser avdelas för att inför nästa LU skapa bättre kunskaper om formerna och motiven för hushåUssparandet. Även riksbanksfullmäktige framhåller att kunskapen ord hushållssparandet måste förbättras.

Sveriges föreningsbankers förbund anser att det offentliga sparande, som LU räknat med, kräver skatte- och avgiftshöjningar som beskär den finanspolitiska handlingsfriheten genom att tillsammans med löneök­ningar generera en oförmånlig kostnadsutveckling i näringslivet.

Svenska försäkringsbolags riksförbund framhåller att den offentiiga sektorns tillväxt medför ett så högt skattetryck att skattepolitiska åtgär­der nästan omöjliggörs. Det höga skattetrycket hänger intimt samman med frågan om sparande. Bl. a. det förhållandet att den aktiva delen av befolkningen procentuellt minskar gör det självklart att sparandet med tanke på produktiviteten nu och i framtiden måste stimuleras. Riksför­bundet anser inte att ett indragande av köpkraft från hushållen skatte­vägen kan kompensera ett minskat enskilt sparande. Indragen köpkraft

Prop. 1975/76:150

66

skapar med största sannolikhet kompensationskrav, vilka till sin natur är inflationsdrivande. Enskilt frivilligt sparande har inte denna avigsida. Riksförbundet fordrar därför en stimulans av det frivilliga enskilda spa­randet vilket också borde bU- föremål för omsorg med hänsyn till infla­tionseffekterna.

Några remissinstanser berör finansieringen av näringslivets investe­ringar. Riksbanksfullmäktige anser att det otvivelaktigt föreligger en viss risk att företagen inför perspektivet av en oförändrad självfinansierings­grad tvekar att genomföra den investeringssatsning som utredningen för­utsätter. Eftersom soliditeten försämras successivt och med en viss efter­släpning är det sannolikt att känsligheten ökar efterhand: Fullmäk­tige framhåller att den gynnsamma utvecklingen av näringslivets inves­teringar som faktiskt ägt rum knappast kunnat ske utan det stöd som statsmakterna givit i olika former. Även i fortsättningen är omfattande stöd- och stimulansåtgärder från statsmakternas sida ofrånkomliga för att den av utredningen angivna investeringstakten skall uppnås. Beträf­fande möjligheten att förstärka soliditeten genom nyemission av aktier säger fullmäktige att förutsättningarna att aktiemarknaden skall kunna absorbera flera nyemissioner har förbättrats på senare tid genom fjärde AP-fondens verksamhet. Det är enligt fullmäktige klart att möjlighe­terna att tillföra företagen eget kapital utifrån på längre sikt blir be­roende av vinstutveckling och förväntad avkastning. Fullmäktige vill med dessa synpunkter understryka den centrala roll som en gynnsam kostnadsutveckling intar.

LO framhåller att den traditionella metoden att få till stånd en inves­teringsökning genom att öka företagens lönsamhet har nackdelar genom att den inte är effektiv när efterfrågan och kapacitetsutnyttiande är svagt och genom de inte önskvärda fördelningspolitiska effekterna. Re­geringens omfattande insatser genom generella och för olika syften spe­cialutformade skattelättnader har i vissa uppmärksammade fall medfört att företag med stora vinster går fria från vinstbeskattning. Enligt LO:s uppfattning är det bättre att vidareutveckla näringspolitiken genom ka­pitalinsatser från fjärde AP-fonden och genom utbyggnad av det statliga företagandet inom ramen för statsföretag i samarbete med kooperatio­nen och i andra former.

SAF/SI anser däremot att företagens lönsamhet måste höjas. Vid den låga nivå som företagens soliditet under de senaste decennierna sjunkit till och vid rådande lönsamhet kan man enligt SAF/SI inte räkna med att ytterligare skuldsättning i samma utsträckning som tidigare skall kunna bidra till finansieringen av investeringarna. SAF/SI understryker också att selektivt inriktade kapitaltillskott i form av lån eller i form av likvid för nyemitterade aktier inle utgör ett fullvärdigt alternativ till en generell förbättring av lönsamhetsnivån, eftersom de inte nämnvärt kan förväntas påverka takten i nedläggningen av befintliga produktionsenhe-

Bil. 3    Långtidsutredningen

67

ter. De kan inte heller förväntas kompensera en bred investeringsexpan­sion. För att den nödvändiga utvecklingen av lönsamheten skall förverk­ligas krävs en långsammare kostnadsökning än vad utredningen räknat med. SAF/SI anser att en dämpning av ökningstakten i de totala arbets­kraftskostnaderna lättast kan uppnås genom att uttagen av arbetsgivar­avgifter begränsas.

Bankföreningen framför allvarliga farhågor för den framtida investe­ringsutvecklingen. Den under de senaste tio åren kontinuerligt fallande soliditeten i svenska företag gör att företagen kommer att ha behov av att använda sitt sparande för att självfinansiera investeringarna och för att ge utdelningar som underlag för soliditetshöjande nyemissioner av aktier. Det är enligt Bankföreningen inte troligt att företagen vid mins­kande räntabilitet kan kompensera internt sparande med nyemissioner.

Regional utveckling

Långtidsutredningen

Den tidigare snabba befolkningsökningen i storstadsområdena har un­der 1970-talets första hälft i det närmaste upphört. 19711974 ökade folkmängden i skogslänen som grupp. 1 övriga ddar av Sverige har folk­mängden fortsatt att öka under 1970-talet, men i avsevärt lägre takt än tidigare.

En avstämning mellan de bedömningar av sysselsättningsutvecklingen som görs i länsplanering 1974 och motsvarande bedömningar i alternati­ven I och 

II 

i LU 75 har genomförts. LU:s sektorbedömningar har därvid brutits ned på 8 s. k. riksområden. Två skUda kalkylmetoder för nedbrytningen av industrisysselsättningen har använts. I den ena kalky­len antas att regionerna har samma andelar av sysselsättningen inom varje industribransch 1980 som de hade 1973. I den andra kalkylen har varierande metoder använts vid nedbrytningen av industribranschernas sysselsättning på regionen.

Vad gäller övriga sektorer, t. ex. jordbruk och vissa tjänstesektorer har LU:s kalkyler för den nationella utvecklingen fördelats regionalt med hjälp av särskild information från sektorstudierna, relationstal som anger sambanden mellan sysselsättningsutveckling i olika sektorer e. dyl.

Nedbrytningen av LU:s alternativ I anger en i stort sett oförändrad sysselsättning 19751980 i Stockholmsregionen medan nedbrytningen av alternativ 11 pekar på en sysselsättningsökning i ungefär samma takt som 19701975. Länsplaneringsmaterialet pekar dels på en betydligt snabbare sysselsättningstillväxt än nedbrytningen av LU:s alternativ 

II, 

dels på en viss inflyttning till regionen.

Nedbrytningen av de båda LU-alternativen anger en förhållandevis snabb ökning av antalet sysselsatta i skogslänen och Västsverige. Läns­planeringens material anger en betydligt långsammare syssdsättningsök-

Prop. 1975/76:150

68

ning inom dessa delar av landet. Beträffande de riksområden som om­fattar syd- och sydostsverige pekar nedbrytningen av de båda LU-alter­nativen på en nedgång i sysselsättningen, medan länsplaneringens mate­rial anger en fortsatt ökning i antalet sysselsatta.

Enligt den andra nedbrytningskalkylen där således industrisysselsätt­ningens regionala fördelning antas oförändrad 19731980, får Stock­holmsregionen en betydligt gynnsammare sysselsättningsutveckling än i den ovan redovisade kalkylen. Också Östra Mellansverige skulle få en avsevärt gynnsammare utveckling. Även skogslänen sammantagna får en viss sysselsättningsökning, men denna är betydligt mindre än vid be­räkningarna enligt den förstnämnda nedbrytningsmetoden.

Remissinstanserna

AMS framför i sitt yttrande att det finns en inbyggd konflikt i utveck­lingen under resten av 1970-talet mellan å ena sidan strävandena tiU re­gional balans och å andra sidan utvecklingen av antalet sysselsatta inom olika sektorer. Den sysselsäliningsmässiga expansionen kommer även framöver att ske inom tjänstesektorn, där arbetstillfällena liU sin lokali­sering är relativt låsta och regionalt koncentrerade på grund av kraven på befolkningsunderlag av viss storlek. Tillverkningsindustrin förutsattes således tillhandahålla de arbetstillfällen som behövs i de områden som får ingen eller liten del av expansionen inom den offentliga sektorn. Er­farenheten har visat på svårigheter att flytta arbetsplatser inom indu­strin från en del av landet till en annan. För att nå resultat måste därför nya arbetstillfällen skapas i de områden som behöver syssdsättningstiU-skott.

Vid planeringen av nya arbetstUlfällen bör man enligt AMS:s mening utgå från den potentiella arbetskraftens villkor och förutsättningar och anpassa arbetstillfällena därefter. För att åstadkomma denna anpassning kan det i vissa fall bli nödvändigt att komplettera långsiktiga närings-och regionalpolitiska insatser med "icke permanenta arbetstiUfäUen", t.ex. i form av beredskapsarbeten. Därigenom skulle man kunna lösa akuta sysselsättningsproblem utan att binda kapital på längre sikt.

LRF anser att en önskvärd politik i fråga om sysselsättning och in­komstfördelning, vilken också måste omfatta dold arbetslöshet, under­sysselsättning, partiell arbetslöshet och omställningsproblem, kräver en mycket kraftfull regionalpoUtik. De regionalpolitiska målen kan således enligt LRF inte ses som enbart konsekvenser av kraven på full syssel­sättning och på inkomstfördelningen. Därutöver har regionalpolitiken egna mål, vars förverkligande dock ej står i strid med syssdsättnings-och förddningsmålen. Det gäUer med andra ord att upprätthålla syssel­sättning och eftersträva fördelningseffekter inte endast totalt för landet utan även utifrån regionalpolitiska målsättningar för var människor skall bo samt hur miljön skall utnyttjas och vårdas m. m. LRF anför att

Bil. 3    Långtidsutredningen

69

även om det vore möjligt att uppnå full sysselsättning och rättvis in­komstfördelning genom att flytta befolkningen t. ex. från norr till söder, så skulle detta inte vara tillfredsställande. I samband härmed anförs vi­dare, att utredningen ej beUer kanske som en följd av den enligt LRF:s uppfattning underordnade ställning som den gett åt de regio­nalpolitiska målen behandlat jordbmkets betydelse för och krav på regionalpolitiken, vilket LRF beklagar.

Föreningsbankernas förbund understryker i sitt yttrande betydelsen av en aktiv regionalpolitik för att uppnå de centrala målen om full sys­selsättning och jämnare inkomstfördelning. Förbundet finner det angelä­get att lantbrukets och de mindre och medelstora företagens betydelse för sysselsättningen utanför storstadsområdena beaktas i den ekono­miska politikens utformning.

LU:s ställning i förhåUande till den regionala planeringen är av spe­cieUt intresse för skolplaneringen framhåller SÖ i sitt yttrande. Den re­gionalpolitiska planeringens befolkningsramar skall ligga till grund för planeringen inom myndighetens verksamhetsområde. Den jämförelse som görs i utredningen visar på kraftiga skUlnader mellan LU 75 och den regionala planeringens kalkyler över t. ex. antalet sysselsatta inom industri och offentliga tjänster. Uppgifter om sektorernas regionala för­delning är betydelsefulla vid fördelningen av tillgängliga resurser inom skolans område.

Handdskammareförbundet kommenterar de regionala nedbrytning­arna av långtidsutredningens kalkyler för den nationeUa utvecklingen. Även om nedbrytningar är svåra att utföra och innebär en rad problem av metodologisk karaktär, så är dock resultaten värdefulla vid en be­dömning av vilka effekter olika alternativ får för landets skUda regioner. Detta gäller inte minst mot bakgrund av att önskemålet om regional ba­lans utgör en väsentlig förutsättning vid utformningen av politiken på nationell nivå.

Handdskammareförbundet utgår i sin kommentar till de regionala analyserna från den regionala nedbrytning som förutsätter att riksom­rådenas andelar av industrisysselsättningen är oförändrade 19731980. Enligt förbundets mening är valet mellan LU:s ahernativ I och 

II 

bety­delsefullt för främst Stockholms- och Malmöregionerna. För övriga riksområden anses skillnaderna mellan nedbrytningarna av dessa alter­nativ svårbedömbara eUer för små för att ge ett säkert underlag. En ut­veckling för den svenska ekonomin som följer utredningens alternativ 

II 

skulle enligt förbundets mening medföra en så stor minskning av indu­strisysselsättningen i Stockholms län och Sydsverige fram till 1980 att en klar risk för regional obalans föreligger i dessa riksområden. Resultaten av nedbrytaingen av utredningens alternativ I överensstämmer i stort med bedömningarna i länsprogrammen för dessa län. Det är därför en­ligt förbundets mening väsentligt att statsmakterna tar hänsyn till detta

Prop. 1975/76:150

70

förhållande vid utformningen av både den allmänna ekonomiska politi­ken och regionalpolitiken.

En utveckling enligt alternativ 

II

skulle enligt förbundets mening in­nebära hårdare krav på löneökningar i avtalsförhandlingarna och därmed större problem att hålla kostnadsutvecklingen inom näringslivet under kontroll. För kommuner eller regioner som redan i utgångsläget har höga kommunalskatter leder detta i sin tur till att risken för regional obalans ökar. Den avvägning som ligger i alternativ I skulle vara bäst ägnad att återställa balansen i de utrikes betalningarna med bibehållen sysselsättning och regional balans. Det är enligt förbundets mening därtill också väsentligt alt regeringen snarast möjligt ger ett entydigt be­sked efter vilka linjer man avser att driva den ekonomiska politiken för att både näringslivets samt centrala och regionala myndigheters plane­ring skall kunna ske med större säkerhet.

Miljövård

Långtidsutredningen

Kunskapen om de ömsesidiga sambanden mellan produktionssystemet och det ekologiska systemet är fortfarande ofullständig. Det har inte varit möjligt att genomföra någon mer utförlig analys av dessa sam­band. Det hade exempelvis varit önskvärt att analysera skiUnaderna i miljöpåverkan mellan de 4 huvudalternativen i 1975 års utredning, vilka konsekvenser en ökad satsning på miljöförbättringar skulle ha på utrym­met för konsumtion och offentlig service, på den regionala balansen osv. Av både praktiska och teoretiska skäl har det inte varit möjligt att göra sådana analyser. Arbetet på detta område har därför fått begränsas till att i första hand söka uppskatta kostnaderna för de planerade miljö­vårdsinvesteringarna under prognosperioden och införa dessa i kalky­lerna över de framtida resursanspråken. Kostnadsuppgifterna baseras på enkätmaterial som insamlats i samband med LU:s enkätundersökning av industrin. Uppgifterna har sammanställts av mUjökostnadsutredningen för LU:s räkning.

Enligt utförda inventeringar uppgår de planerade investeringarna i miljöskyddande verksamheter till knappa 3 % av den totalt beräknade investeringsvolymen i landet 19761980. Motsvarande andel vad gäller industrin är ca 4 %. Utvecklingen enligt dessa planer ligger tämligen väl i linje med de uppsatta målen för miljövårdspolitiken. Utsläppen av för­oreningar i naturmiljön kommer härigenom att minska ytterligare. Detta innebär emellertid inte att några slutiiga mål på miljöpolitikens område uppnåtts.

Omfattningen av miljöskyddsinvesteringarna sett i relation till den to­tala kapitalbildningen inom industrin och ekonomin som helhet gör att man vågar dra slutsatsen att miljöskyddsåtgärderna inte i någon större

Bil. 3    Långtidsutredningen

71

omfattning kommer att begränsa möjligheterna att nå övriga samhälls­mål under resten av 1970-talet. Förutom den allmänna osäkerhet som vidlåder enkätuppgifter av denna typ måste man då självfallet hålla i minnet att det endast är en del av miljöskyddskostnaderna som kunnat behandlas i förevarande sammanhang även om den är väsentiig.

Remissinstanserna

Av remissinstanserna är det endast naturvårdsverket som kommente­rar utredningens analyser på miljövårdens område. Verket instämmer i stort med utredningens slutsatser av dessa analyser men understryker osäkerheten i beräkningama över kostnaderna för miljövårdsinveste­ringar och av utsläpp.

Naturvårdsverket framhåller att kostnaderna för övergång till låg­svavlig olja inte medtagits i utredningens beräkningar över kostnaderna för insatser på miljövårdens område. Vidare är de angivna kostnaderna för miljövårdsinsatser inom järn- och stål- samt gruvindustrin för låga. Kraven på reningsåtgärder när det gäller kommunalt avlopp kommer sannolikt att öka i framtiden. Naturvårdsverket anser bl. a. mot denna bakgrund av också utredningens uppgifter över framtida kostnader för utbyggnad av avloppsreningsverk är för låga.

Naturvårdsverket betonar att det fortfarande finns områden där ytter­ligare reduktioner av utsläpp måste ske. Den fortsatta tekniska utveck­lingen kommer i vissa fall att ge möjlighet till en ännu större restriktivi­tet när det gäller utsläpp av vissa föroreningar. Beträffande fall då ex­ploatering av naturtillgångar innebär betydande ingrepp i naturen men ändå accepteras från en sammanvägd samhällelig utgångspunkt måste miljöskyddskraven vara långtgående. Om möjligt måste garantier skapas för att naturen återställs sedan utvinningen är avslutad. Naturvårdsver­ket anser även att eventuella alternativa utvinningsområden bör beaktas vid bedömningen av sådana projekt. Det är vidare väsentligt att större deponeringar av avfallsämnen så långt möjligt undviks, bl. a. genom att olika ämnen som f. n. betraktas som avfallsämnen kommer till använd­ning på olika sätt. Förutsedd ny teknik bör enligt naturvårdsverkets uppfattning i vissa fall ge möjlighet att utan att lönsamheten äventyras utvinna naturtillgångar med större hänsyn till bl. a. miljövårdens intres­sen.

Prop. 1975/76:150

72

Appendix

Förteckning över avgivna remissyttranden över 1975 års långtidsutred­nings huvudrapport SOU 1975: 89

Efter remiss har följande instanser avgett yttranden över långtidsut­redningen:

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), bostadsstyrelsen, domänverket, kommerskollegium som bifogat yttranden från handelskamrarna i Stockholm, Göteborg och SkeUefteå lantbruksstyrelsen, postverket, riksrevisionsverket (RRV), sjöfartsverket, skogsstyrelsen, skolöverstyrel­sen (SÖ), socialstyrelsen, statens invandrarverk, statens jordbruks­nämnd, statens naturvårdsverk, statens planverk, statistiska centralbyrån (SCB), statskontoret, styrelsen för internationell utveckling (SIDA), te­leverket, universitetskanslersämbetet (UKÄ) som bifogat yttranden från universiteten i Uppsala och Göteborg fuUmäktige i riksbanken, fullmäktige i riksgäldskontoret. Centralorganisationen SACO/SR, Koo­perativa förbundet (KF), Landsorganisationen i Sverige (LO) som bi­fogat yttranden från Svenska byggnadsarbetareförbundet. Svenska fa­briksarbetareförbundet. Svenska kommunalarbetareförbundet och Svens­ka skogsarbetareförbundet. Lantbrukarnas riksförbund (LRF), Svenska arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska bankföreningen. Svenska för­säkringsbolags riksförbund. Svenska kommunförbundet. Svenska lands­tingsförbundet, Sveriges föreningsbankers förbund, Sveriges grossist­förbund, Sveriges industriförbund (SI), Sveriges köpmannaförbund. Tjänstemännens centralorganisation (TCO). Dessutom har Socialdemo­kratiska kvinnoförbundet och Svenska handelskammareförbundet in­kommit med yttranden.

Bil. 3    Långtidsutredningen

73

Innehåll

Sid.

Långtidsutredningens ställnmg och politiska utgångspunkter        

1

Den grandläggande metoden.................................. 

... 

9

Den internationeUa utvecklingen............................. 

. 

13

Befolkning och arbetskraft..................................... 

16

Produktivitet och produktionskapacitet..................... 

19

Resursanspråk och avvägningsfrågor........................ 

. 

23

Utrikeshandel och bytesbalans ............................... 

. 

32

Jordbrak............................................................. 

. 

35

Skogsbruk.......................................................... 

. 

38

Industri.............................................................. 

. 

41

Energiförsörjning   ............................................... 

44

Byggnadsverksamhet    ........................................ 

46

Varuhandel   ...................................................... 

48

Samfärdsel.......................................................... 

49

Bostäder............................................................ 

. 

51

Offentliga tjänster   ............................................. 

. 

53

Finansiell utveckling.............................................. 

. 

59

Regional utveckling .............................................. 

. 

67

Miljövård ........................................................... 

. 

70

Appendix: Förteckning över avgivna remissyttranden . 

. 

72

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1976      76013S

Bilaga 4

Riksrevisionsverkets approximativa beräkning av budgetutfallet för budgetåret 1975/76

Prop. 1975/76:150

1

Bil. 4    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1975/76

Bilaga 4

RIKSREVISIONSVERKET 1976-03-31

Till REGERINGEN

Beräkning Över utfallet av statens budget för budgetåret 1975/76

Enligt insitruktion får riksrevisionsverket (RRV) härmed lämna beräk­ning över utfallet av statens budget för budgetåret 1975/76.

I beräkningarna ingår de av riksdagen bevUjade anslagen på tilläggs­budget I (FiU 1975/76: 17) tUl statsbudgeten för budgetåret 1975/76 samt begärda anslag på tilläggsbudget 

II 

och III (prop. 1975/76: 88, 99,

1    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 4

Prop. 1975/76:150

101, 121, 125). Sammanlagt uppgår de medräknade anslagen på tUläggs-budgetar tiU 3 850 milj. kr.

Underlag för beräkningarna har samlats in från olika myndigheter. Detta har bearbetats och sammanställts på riksrevisionsverkets prognos­avdelning. Beräkningama grundar sig på det preliminära utfallet för julifebraari samt en prognos för budgetårets återstående månader. Inkomsttitlarna har beräknats i samband med RRVs reviderade inkomst­beräkning för budgetåret 1976/77.

Totalbudgetens inkomster beräknas nu uppgå till 89 865 milj. kr. vil­ket är 4 991 mUj. kr. mer än beräkningen i statsbudgeten. Utgifterna be­räknas bli 99 370 milj. kr. dvs 53 milj. kr. mer än beräkningen i stats­budget och tilläggsbudgetar. Totalbudgetens underskott beräknas där­med bli 9 505 mUj. kr.

Totalbudgeten för budgetåret 1975/76 (milj. kr.)

Statsbudget

Beräknat

Differens

(inkl. till-

utfall

beräknat

läggsbudgetar)

utfall och

statsbudget

INKOMSTER

A  Skatter, avgifter m. m.

77 594

82 334

-4 740

B   Inkomster av statens kapital-

fonder

4 860

4 985

-i-125

C  Beräknad övrig finansiering

2 420

2 546

-H26

Summa

84 874

89 865

-f4 991

UTGIFTER

Förslags- och obetecknade anslag

75 836

76 237

-1-401

Reservationsanslag

13 186

12 441

-745

I nvesteringsanslag

10 095

10 273

-fl78

Rörliga krediter (-f- = ökad

disposition, = minskad

disposition)

-f200

-f419

-1-219

Summa

99 317

99 370

+ 53

TOTALBUDGETENS SALDO

-14443

-9 505

-f4 938

(inkomster-utgifter)

I bUaga 1 redovisas totalbudgetens inkomster och utgifter fördelade på huvudtitlar. Utfallet av driftbudgetens inkomster framgår av bilaga 2. Beräknade merutgifter och besparingar på förslags- och obelecknade an­slag anges i bilaga 3. Bilaga 4 och 5 visar förändringar i reservations-meddsbehållningama på reservationsanslag respektive investeringsan­slag. Beräknad förändring i disposition av rörliga krediter redovisas i bilaga 6.

Vid handläggningen äv detta ärende har närvarit revisionsdirektören[REDACTED_EFTERNAMN] och byrådirektören[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande. På riksrevisionsverkets vägnar

AKE SANELL

Jörgen[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1975/76:150

Bilaga 1

Totalbudgeten för 1975/76 (milj. kr.) Inkomster

Statsbudget (inkl tilläggs­budgetar)

Beräknat utfall

Differens be­räknat uti'all och statsbudget

A  Skatter, avgifter, m. m.

I

Skatter

II

Uppbörd i statens verksamhet

III

Diverse inkomster

75 058

1 665

871

Summa   77 594

79 514

1943

877

82 334

-t-4 456 -I- 278 

+     6

-1-4740

B  Inkomster av statens kapitalfonder

I       Statens afifärsverksfonder

946

1045

  -f-

99

II      

Riksbanksfonden

350

450

+

100

III    Statens allmänna fastighetsfond

506

506

IV     

Försvarets fastighetsfond

130

131

+

1

V      Statens utiåningsfonder

2 434

2 401

:33 ,

VI     

Fonden för låneunderstöd

104   .

126

+

22

VII   Fonden för statens aktier

123

56

67

VIII Fonden för beredskapslagring

88

92

+

4

IX    

Statens pensionsfonder

98

99

-f.

1

X      

Diverse kapitalfonder

81

79

2

Summa

4 860

4 985

+

125

C  Beräknad övrig finansiering

I       Avskrivning och övriga kapitalmedel inom

kapitalfonderna

2 397

2 522.

.-1-

126

Statens affärsverksfonder

1960

2 069

+

109

övriga kapitalfonder

436

453

+

17

II      

övrig kapitalåterbetalning

24

24

Summa

2 420

2 546

-f

126

Summa

84 874

89 865

+ 4 991

Underskott

14 443

9 505

4 938

Summa

99 317

99 370

-t-

53

ti    Riksdagen 197576. 1 saml. Nr 150. Bilaga 4.

Bil. 4    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1975/76

Utgifter

B   Beräknad övrig medelsförbrukning

I

Minskning av anslagsbehållningar

II

Ökad disposition av rörliga krediter

A Utgiftsanslag

I

Kungl. hov- och slottsstaterna

II

Justitiedepartementet

III

Utrikesdepartementet

IV

Försvarsdepartementet

V

Socialdepartementet

VI

Kommunikationsdepartementet

VII

Finansdepartementet

VIII

Utbildningsdepartementet

IX

Jordbruksdepartementet

X

Handelsdepartementet

XI

Arbetsmarknadsdepartementet

XII

Bostadsdepartementet

XIII

Industridepartementet

XIV

Kommundepartementet

XV

Oförutsedda utgifter

XVI

Riksdagen och dess verk m. m.

XVII

Underskott på riksgäldsfonden

Statsbudget .

Beräknat

Differens be-

(inkl. till-

utfall

räknat utfaU

läggsbudgetar)

och statsbudget

12

12

'

3 342

3 816

-f

474

3 175

3 293

+

118

9 917

10 053

+

136

26 597

28 036

+ 1439

6 254

6 284

+

30

8 502

6 404

-2 098

12212

13 709

+ 1497

4 044

4 464

+

420

533

540

+

7

6 298

6 269

29

6 278

6 269

_

9

4 094

3 939

155

1226

1415

+

189

1000

1

999

134

147

+

13

4 600

4 300

-

300

Summa

98 217

98 951

-t-

734

900

900

200

419

-1-

219

Summa

1 100

419

-

681

Summa

99 317

99 370

   -1-

53

Prop. 1975/76:150

Bilaga 2

Beräknat utfall

Beräkning av driftbudgetens inkomster under budgetaret 1975116 (milj. kr.)

Statsbudget

Merinkomst (+) Brist (-)

A      Skatter, avgifter, m. m.

I

II

Skatter: 1 Skatt på inkomst, förmögenhet och rörelse samt socialförsäkringsavgifter: a   Skatt på inkomst och förmögenhet samt

socialförsäkringsavgifter m. m

33 800

39 200

+ 5

;400

b   Kupongskatt;

30

30

c   Utskiftningsskatt och ersättningsskatt

2

2

d   Skogsvårdsavgifter

12

19

-f

7

e   Bevillningsavgifter för särskilda förmåner

och rättigheter

2

2

f    Arvsskatt och gåvoskatt

320

310

10

g   Lotterivinstskatt

188

200

+

12

h   Stämpelskatt och stämpelavgift

425

513

. +

88

2 AutomobUskattemedel:

a   Bensinskatt

1818

1 875

+

57

b   Vägtrafikskatt

1900

1980

+

80

3 Allmän arbetsgivaravgift

5 900

6100

+

200

4 Tullar och acciser:

a   Tullmedel

1015

1020

-T

5

b   Mervärdeskatt

18 500

17 000

-1500

c   Särskilda varuskatter

508

408

100

d   Omsättningsskatt på motorfordon

652

745

+

93

e   Tobaksskatt

2010

2126

+

116

f    Rusdrycksförsäljningsmedel av parti-

handelsbolag

30

27

3

g   Rusdrycksförsäljningsmedel av detalj-

handelsbolag

51

50

1

h   Skatt på sprit

3100

3 150

+

50

i    Skatt på vin

500

530

+

30

j    Skatt på malt- och läskedrycker

770

885

+

115

k   Energiskatt

3 160

2 907

253

1    Särskild beredskapsavgift för

oljeprodukter

0

0

m Särskild vägtrafikskatt

175

211

+

36

n   Skatt på annonser och reklam

115

136

+

21

o   Skatt på spel

75

88

+

13

Summa skatter

75 058

79 514

+4 456

Uppbörd i statens verksamhet:

1 Expeditionsavgifter

108

103

5

2 Bidrag till kostnader för polis-, domstols-

och uppbördsväsendet m. m.

74

74

8 Inkomster vid karolinska sjukhuset

310

396

+

86

15 Körkortsavgifter

44

44

16 Avgifter för registrering av motorfordon

66

69

+

3

18 Fyravgifter

103

96

7

19 Lotsavgifter

26

23

3

25 Pensionsmedel m. m.

474

644

+

170

26 Inkomst av myntning m. m.

65

65

43 Inkomster av statens gruvegendom

40

30

10

45 Inkomster vid patent- och registrerings-

väsendet

48

53

+

5

48 Restavgifter

55

54

1

Övriga

252

292

+

40

Summa uppbörd i statens verksamhet

1 665

1943

+

278

Bil. 4    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1975/76

III     Diverse inkomster:

1

Bötesmedel

2

Totalisatormedd

3

Tipsmedel

4

Lotterimedel

5

Övriga diverse inkomster Summa diverse inkomster Summa skatter, avgifter, m. m.

Statsbudget

Beräknat

Merinkomst (+)

utfall

Brist (-)

109

112

+

3

117

120

+

3

348

327

21

212

233

+

21

85

85

-- 

871

877

+

6

77 594

82 334

+ 4 740

B      Inkomster av statens kapitalfonder I       Statens aflärsverksfonder:

1 Postverket

26

1

25

2 Televerket

150

150

3 Statens järnvägar

22

94

+

72

4 Luftfartsverket

26

36

.    +

10

5 Statens vattenfallsverk

700

685

15

6 Domänverket

23

79

+

56

Summa statens affärsverksfonder

946

1045

+

99

II

Riksbanksfonden

350

450

+

100

UI

Statens allmänna fastighetsfond

506

506

IV

Försvarets fastighetsfond

130

131

+

1

V

Statens utiåningsfonder

2 434

2 401

33

VI

Fonden för låneunderstöd

104

126

+

22

VII

Fonden för statens aktier

123

56

67

vni

Fonden för beredskapslagring

88

92

+

4

IX

Statens pensionsfonder

98

99

+

1

X

Diverse kapitalfonder:

1 Fonden för kreditgivning tiU utiandet

2

2

2 Övriga diverse kapitalfonder

79

77

2

Summa diverse kapitalfonder

81

79

2

Summa inkomster av statens kapitalfonder

4 860

4 985

 +

125

Summa driftbudgetens inkomster

82 454

87 319

+ 4 865

Prop. 1975/76:150

Bilaga 3

Beräknade merutgifter och besparingar på förslags-(milj. kr.)

och obetecknade anslag under budgetåret 1975/76

Statsbudget

Beräknat

Merutgift (+)

(inkl. tilläggs-

utfall

Besparing ()

Ijudgetar)

11      B

6

Lokala polisorganisationen:

Förvaltningskostnader, f

I 548

1 778

+

230

F

2

Kriminalvärdsanstalterna, f

411

465

-h

54

F

7

Kriminalvårdsenheter med särskild

budget, f

0

47

   +

47

G

5

Stöd till politiska partier, f

39

57

.    +

18

III     A

1

Utrikesförvaltningen, f

206

221

+

15

IV     

A

5

Reglering av prisstegringar för det

militära försvaret, f

1420

-1420

A

6

Reglering av prisstegringar för ci-

vilförsvaret, f

26

26

B

1

Arméförband: Ledning och för-

bandsverksamhet, f

2018

2 401

-r

383

B

2

Arméförband: Materielanskaffning, f

736

887

+

151

B

3

Iståndsättning av befästningar och

kaserner, f

46

69

+

23

B

4

Arméförband: Forskning och utveck-

ling, f

60

72

+

12

C

1

Marinförband: Ledning och förbands-

verksamhet, f

691

814

+

123

C

2

Marinförband: Materielanskaffning, f

353

473

+

120

D

1

Flygförband: Ledning och förbands-

verksamhet, f

1 185

1 367

+

182

D

2

Flygförband: Materielanskaffning, f

1089

1 300

+

211

D

4

Flygförband: Forskning och utveck-

ling, f

450

575

+

125

E

5

Militärområdesstaber m. m., f

151

175

+

24

F

3

Fortifikationsförvaltningen, f

39

57

+

18

F

4

Försvarets materielverk, f

299

.349

+

50

F

5

Gemensam försvarsforskning, f

144

168

+

24

F

6

Försvarets radioanstalt, f

69

91

+

22

G

1

Civilförsvar, f

144

173     .

-       +

29

V       B

4

Folkpensioner, f

15 310

15 270

40

B

6

Bidrag till sjukförsäkringen, f

2 450

2 7,70

 +

320

C

1

Allmänna barnbidrag, f

2 975

3 110

,     +

135

C

3

Bidrag till sjukförsäkringen för

föräldraförsäkringen, f

260

290

+

30

C

4

Ersättning för bidragsförskott, f

275

290

    +

15

D

1

Bidrag till social hemhjälp och

färdtjänst, f

420

435

+

15

D

3

Bidrag till driften av förskolor

och fritidshem, f

605

735

+

130

D

4

Bidrag till kommunala familjedaghem.

f

150

176

+

26

G

1

Karolinska sjukhuset: Driftkost-

nader, f

455

541   .

+

S6

G

3

Akademiska sjukhuset i Uppsala:

Avlöningar till läkare, f

56

69

+

13

G

6

Bidrag till kommunala undervisnings-

sjukhus, f

240

300

' +

60

H

4

Bidrag till driften av kliniker för

psykiskt sjuka m. m., f

1 597

2 080

+

483

I

1

Ungdomsvårdsskolorna: Driftkostnader,

f                                  ...................................... 

111

124

-     +

13

Bil. 4   Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1975/76

K

VI

D

F

VII

C C D

D

VIII

E     17

16

D    32

E     11

E     13 E     20

E     22 E '40

G G

B B

6

12

IX

2 4

H    12

X

XI  

B

1

B

. 4

B

5

D

2

E

1

XII B

3

B

4

XIV B

1

B

2

B

3

XV

XVII

122

147 132

220

311

95

2 800

1

100

2

300 4 812

1 570

174

70

90

134

Bidrag till driftkostnader vid er­kända värdanstalter för alkoholmiss­brukare m. m., f Bidrag till vissa hjälpmedel för handikappade, f

Farledsverksamhet exkl. isbrytning, f Ersättning till postverket för be­fordran av tjänsteförsändelser, f Tullverket: Förvaltningskostnader, f Riksskatteverket, f Skatteutiämningsbidrag tiU kommu­nerna m. m., f

Skattebortfallsbidrag till kommunerna m. fl., f

Täckning av merkostnader för löner och pensioner m. m., f Bidrag till driften av grundskolor, f Bidrag till driften av gymnasie­skolor, f

111

110

53

169

164 316

Bidrag till byggnadsarbeten inom skolväsendet m. m., f Humanistiska fakulteterna m. m.: Avlöningar till lärarpersonal, f Samhällsvetenskapliga fakulteterna m. m.: Avlöningar till lärarpersonal, f Medicinska fakulteterna m. m.: Avlö­ningar till lärarpersonal, f Matematisk-naturvetenskapliga fakul­teterna m. m.: Avlöningar till lärar­personal, f

Tekniska fakulteterna m. m.: Avlö­ningar till lärarpersonal, f Förvaltningarna vid universiteten m. m., f

Lärarhögskolorna: Avlöningar till

lärarpersonal m. m., f

Bidrag till driften av kommunala

skolor för vuxna, f

Bidrag till studiecirkelverksamhet, f

Undervisning för invandrare i svenska

språket m. m., f

49

Lantbruksnämnderna, f

110

Bidrag till jordbrukets rationali­

sering m. m., f

27

Prisreglerande åtgärder pä jordbrukets

område, f                                                     2 600

Bidrag till kommunala avloppsrenings­

verk m. m., f                                               170

Överstyrelsen för ekonomiskt försvar,

f                                                                   104

Arbetsmarknadsservice, f                            490

Stöd vid lageruppbyggnad, f

O

Kontant stöd vid arbetslöshet, f              1 081

Åtgärder för flyktingar, f                              21

Regionalpolitiskt stöd: Bidragsverk-

samhst, f                                                     189

Bostadstillägg m. m., f                             1 345

Räntebidrag m. m., f                                2 150

Länsstyrelserna, f                                        764

Lokala skattemyndigheterna, f                    208

Kronofogdemyndigheterna                           185

Ofömtsedda utgifter                                 1 000

Underskott på riksgäldsfonden                4 600

Övriga                                                          9 715

Summa   75 836

138

174 152

280 351 128

2 663

1 120

70 5 600

1         850

227

88

115

157

132

131

64

190

185 330

60

125

15

2         843

202

120 520 350 630 40

249

1 515

1 836

885

253

212

1

4 300

10 207

76 237

16

+

27

+

20

+

60

+

40

+

33

-

137

+

20

-2

1230

+

788

+

280

+

53

+

18

+

25

+

23

+

21

+

21

+

11

+

21

+

21

+

14

+

11

+

15

-

12

+

243

+

32

+

16

+

. 30

+

350

451

+

19

+

60

+

170

314

+

121

+

45

-1-

27

999

300

+

492

401

Prop. 1975/76:150

Bilaga 4

Beräknade förändringar av reservationsraedelsbehällningar pä reservationsanslag under budgetåret 1975/76 (milj. kr.)

Reservation

Reservation

Ökning (+)

1975-07-01

1976-06-30

Minskning ()

III

c

1 Bidrag till internationeUa bistånds-

program

587

557

.   - 30

c

2 Bilateralt utvecklingssamarbete 1974/75

630

566

 64

V

D

7 Särskilda insatser för en baravärUig

boendemiljö

35

5

- 30

H

3 Bidrag till anordnande av kliniker för

psykiskt sjuka m. m.

35

0

- 35

VI

B

2 Drift av statliga vägar

525

602

+ 77

B

3 Byggande av statiiga vägar

399

364

- 35

B

4 Särskilda byggnads- och förbättrings-

åtgärder avseende statiiga vägar

125

140

+ 15

B

6 Bidrag till byggande av kommunala vägar

och gator

147

172

+ 25

IX

H

13 Stöd till avfallsbehandling m. m.

316

226

- 90

XI

B

2 Sysselsättningsskapande åtgärder

367

472

+ 125

C

4 Särskilda åtgärder för arbetsanpassning

58

118

+ 60

XII

B

11 Vissa energibesparande åtgärder inom

bostadsbeståndet m m

293

409

+ 116

XIII

E

1 Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk

forskning och utveckling

83

124

+ 41

Övriga

583

673

+ 90

Summa

4183

4 428

+245

Bil. 4    Riksrevisionsverket: Budgetutfallet 1975/76

10

Bilaga 5

Beräknade förändringar av reservationsmedelsbehållningar på investeringsanslag under budgetåret 1975/76 (milj. kr.)

Reservation

Reservation

ökning (+)

1975-07-01

1976-06-30

Minskning (-)

Statens affärsverksfonder

401

384

- 17

Statens allmänna fastighetsfond

230

219

- 11

Försvarets fastighetsfond

15

11

-    4

Statens utiåningsfonder

1693

1334

-359

Därav:

Studiemedelsfonden

104

4

-100

Länefonden för bostadsbyggande

1323

1043

-280

Fonden för låneunderstöd

240

114

-126

Fonden för statens aktier

26

26

__ 

Fonden för förlag till statsverket

36

6

- 30

Fonden för beredskapslagring

18

10

-    8

Diverse kapitalfonder

191

168

- 23

Summa

2 851

2 273

-578

Bilaga 6

Beräknad disposition av rörliga krediter (milj. kr.)

Utestående

Beräknat

Beräknad

belopp

utestående

förändring

1975-06-30

belopp 1976-06-30

1975/76

Myndighet/aktiebolag

Televerket

50

+ 50

VattenfaUsverket

340

410

+ 70

Domänverket

4

+    4

Luftfartsverket

20

20

Statens jordbruksnämnd:

Prisreglering på jordbruks-

området

100

115

+  15

Norrbottens järnverk AB

65

- 65

Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB

200

+ 200

Statliga myndigheter med uppdrags-

verksamhet

47

47

Regeringen

105

250

+   145

Övriga

1

1

Summa

678

1097

+ 419

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM  1976       760262

Bilaga 5

Riksrevisionsverkets förnyade inkomstberäkning för budgetåret 1976/77

Prop. 1975/76: 150

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

Bilaga 5

RIKSREVISIONSVERKET

1976-03-31

Till REGERINGEN (Finansdepartementet)

Reviderad inkomstberäkning fiir budgetåret 1976/77

Enligt den för riksrevisionsverket (RRV) gäUande instruktionen ålig­ger det RRV att varje år tUl regeringen avlämna en reviderad beräkning av statens inkomster för det kommande budgetåret, avsedd som under­lag för inkomstberäkningen i kompletteringspropositionen. För att full-

1   Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 5

Prop. 1975/76:150

2

göra detta uppdrag har RRV från vederbörande myndigheter infordrat nya beräkningar av inkomsterna under budgetåret 1976/77 på de större inkomsttitiarna samt vissa speciellt konjunkturkänsliga inkomsttitiar. I anslutning till beräkningarna har även bedömningar gjorts av utfaUet för innevarande budgetår.

Inledningsvis presenteras de antaganden, främst beträffande den eko­nomiska utvecklingen, som ligger tiU grund för beräkningama. Bl. a. redovisas resultaten av RRVs förnyade aktiebolagsenkät som ligger till grund för antagandet om bolagens inkomstutveckling. Därefter presente­ras en sammanfattning av beräkningsresultaten i tabellform avseende driftbudgetens inkomster och jämförelser görs med beloppen som upp­togs i budgetpropositionen. För de inkomsttitiar avseende budgetåret 1976/77 där RRV nu förordar förändringar lämnas i det följande kom­mentarer tUl dessa. Avslutningsvis lämnas ett förslag till förnyad beräk­ning av kapifalbudgetens inkomster.

Utvecklingen av skatteunderlaget för fysiska personer

RRV antog i december att den totala lönesumman skulle öka med 17,5 % mellan åren 1974 och 1975. Den avtalsmässiga löneökningen förutsattes då uppgå tiU 12,7%. Löneglidningen och sysselsättnings­komponenten väntades bidra med 3,0 respektive 1,5 procentenheter tUl lönesummeökningen. RRV har i sin reviderade beräkning utgått från att lönesumman ökade med 18 % meUan 1974 oeh 1975. Avtalskomponen­ten har uppjusterats och beräknas nu till drygt 13 % medan löneglid­ningen och sysselsättningskomponenten antas ligga kvar på ungefär sam­ma nivå som tidigare. I det inkomstbegrepp som är utgångspunkt för RRVs beräkningar, nämligen inkomst av tjänst, ingår även pensioner. Dessa svarar för ungefär en tiondel av lönesumman och ökade 1974 1975 i något långsammare takt än lönerna, med knappt 17 %. Den sammanvägda ökningen av inkomst av tiänst åren 19741975 uppgick således till knappt 18 %, vUket är ca en halv procentenhet högre än i beräkningama i december.

I sin decemberberäkning antog RRV att lönesumman skulle öka med 11 % mellan åren 1975 och 1976 varvid avtalen svarade för knappt 9 procentenheter och löneglidningen med ca 2,5 procentenheter. Syssel­sättningsutvecklingen beräknas dra ned lönesummeutvecklingen med ungefär 0,5 procentenheter. I föreliggande beräkning utgår RRV från en lönesummeökning med 11,5 % meUan åren 1975 och 1976. Det är främst en uppjustering av sysselsättningsutvecklingen som förklarar det ändrade inkomstantagandet. Pensionerna fömtses öka med ca 20 % varför ökningen av tjänst beräknas uppgå tiU drygt 12,5 %. För 1977 har ännu inga centrala löneavtal slutits varför RRV valt att schablon­mässigt skriva fram inkomstema med 1 %.

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

3

Av inkomsterna från andra förvärvskällor än tjänst har utvecklingen av inkomst av kapital mellan åren 1974 och 1975 ändrats från en i decemberberäkningen antagen minskning med 5 % till en ökning med drygt 2 %. Kapitalinkomsterna förutses minska med drygt 6 % mel­lan åren 1975 och 1976 jämfört med en ökning på 15 % i föregående beräkning. Förändringarna baseras på nya antaganden om räntenivån, in- oeh utlåning samt sparande.

Inkomstema av jordbruksfastighet förutsågs i december ligga på oför­ändrad nivå för åren 1974 oeh 1975 och öka med 4 % mellan 1975 och 1976. RRV uppskattar nu, med ledning av beräkningar från statens jord-bmksnämnd, att inkomsterna minskade med drygt 5 %  mellan åren

1974   och 1975 och att ökningen beräknas uppgå till ca 13 % mellan

åren 1975 och 1976.

Beträffande utvecklingen av beskattade sjukförmåner bedömdes dessa öka med 27 % meUan åren 1974 och 1975 och med 11 % mellan åren

1975   och 1976 i decemberberäkningen. Utbetalningarna av sjukpenning

m. m. under år 1975 visade en ökning med 23 % och för 1976 be­

dömer RRV att de beskattade sjukförmånerna ökar med knappt 16 %.

Orsaken tUl uppjusteringen 19751976 beror på ändrade inkomstan­

taganden. Anmälan av inkomstförändringar till försäkringskassorna

sker med en viss eftersläpning. En del av de löneökningar som inträf­

fade under slutet av 1975 påverkar därför den sjukpenninggrundande

inkomsten först kalenderåret 1976.

Arbetslöshetsersättningar och bidrag för arbetsmarknadsutbUdning minskade med 2 % mellan åren 1974 och 1975 mot en tidigare an­tagen ökning med 5 %. För 19751976 har RRV nu bedömt öknings­takten till drygt 70 % mot tidigare drygt 50 %. Orsaken är främst nya beräkningar över utbyggnaden av arbetsmarknadsutbildningen under 1976.

Utvecklingen av skatteunderlaget för svenska aktiebolag m. fl.

Under februari och mars upprepade RRV sin enkät till ett urval om ca 2 000 svenska företag, sparbanker oeh försäkringsinstitut. Dessa till­frågades om den tUl statlig och kommunal skatt taxerade inkomsten under verksamhetsåren 1974 och 1975. Dessutom tUlfrågades företagen om beräknade fyllnadsbetalningar under våren 1976, avdrag för forsk­nings- och utvecklingskostnader samt om det särskilda investeringsav­draget. Denna sista fråga har tillkommit sedan höstens enkät. Samtidigt har frågor om avsättning och utnyttjande av den särskilda investerings­fonden och arbetsmiljöfonden utgått. Det särskilda investeringsav­draget uppgår till 10 % av anskaffningskostnaden för maskiner och in­ventarier under tiden 15 oktober 197531 december 1976.

Enligt enkäten beräknas den statiigt taxerade inkomsten öka med

1    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 5

Prop. 1975/76:150

4

50 % 1975 jämfört med 1974. De obligatoriska avsättningar företagen gjorde till arbetsmiljöfond och särskild investeringsfond för verksamhets­året 1974 var avdragsgUla både till statlig och kommunal taxerad in­komst. För verksamhetsåret 1975 gäller inte motsvarande bestämmelser. Detta förklarar den kraftiga ökningen i taxerade inkomster mellan åren 1974 och 1975. För de kommunalt taxerade inkomsterna beräknas ökningen 19741975 uppgå tUl 26 %. Resultatet från vårens enkät innebär en uppjustering av statligt taxerade inkomster med 17 procent­enheter jämfört med höstens enkät då ökningen beräknades tUl 33 %. Denna skiUnad beror främst på att betydelsen av det särskilda investe­ringsavdraget överskattades för verksamhetsåret 1975 i höstens be­räkning. Ökningen i statlig taxerad inkomst mellan inkomståren 1974 och 1975 justerades ned från 47 % tUl 33 % med anledning av avdraget. Enligt vårens enkät uppgår avdraget till ca 85 milj. kr. Avdraget på­verkar endast den statiigt taxerade inkomsten och leder tiU en minsk­ning av den statiiga skatten med ca 35 milj. kr. Av det särskilda investe­ringsavdraget svarar parti- och detaljhandel, restauranger och hotell för 42%.

Det särskilda forsknings- och utvecklingsavdraget beräknas uppgå till totalt 275 milj. kr. Verkstadsindustrin svarar för över hälften av av­draget. Företag med mer än 500 anställda svarar för 75 % av avdraget.

Fyllnadsbetalningarna under våren 1976 beräknas utgöra ca 38 % av den totala bolagsskatten. Skogsindustrin och parti- och detaljhandeln svarar i absoluta tal för de största fyllnadsbetalningarna. Tabellen på sid. 6 visar de branschvisa resuUaten från enkäten.

Av enkätmaterialet framgår att skogs- och verkstadsindustrin, parti-och detaljhandeln samt bankerna visar den största ökningen av den taxerade inkomsten. Företag med mer än 500 anställda svarar för 55 % av ökningen i taxerad inkomst.

Den trendmässiga Ökningen av företagens statligt taxerade inkomster ligger på ca 10 %. För 1976 antas denna trendmässiga ökning redu­ceras av det särskilda investeringsavdraget. RRV bedömer därför att den statligt taxerade inkomsten förblir oförändrad mellan verksamhets­åren 1975 och 1976. För efterföljande år har antagits en ökning på 10%.

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

Tabell 1. Statligt och kommunalt taxerad inkomst m. m., verksamhetsåret 1975 fördelat på bransch (milj kr.)

Bransch

Statiigt

För-

Kom-

För-

Fyllnads-

 Forsk-

Särskilt

taxerad

ändring

munalt

ändring

betalning nings-och investe-

inkomst

i statiigt

taxerad

i kom-

för verk-

utveck-

ringsav-

för verk-

taxerad

inkomst-

munalt

samhets-

lings-

drag för

samhets-

inkomst

för verk-

taxerad

året

avdrag

verk-

året

mellan

samhets-

inkomst

1975

för

samhets-

1974

verk-

året

mellan

verk-

året

samhets-

1974

verk-

samhels-

1975

åren

samhets-

året

1974-

åren

1975

1975

1974-1975

1 Jord- och skogsbruk

35,8

+ 50,8

49,4

+  54,3

36,9

2,4

2,5

2 Kol- och malmgruvor

11,6

-    9,4

196,2

- 62,7

0,2

2,1

0,3

3 Livsmedels-, dryckesvaror

och tobaksindustri

94,1

+  11,1

266,3

+ 54,1

40,6

5,6'

0,3

4 Textil-, beklädnads- och

läderindustri

35,4

-    4,7

54,4

-    6,0

13,4

1,1

0,8

5 Trävaru-, massa-, pappers-

och pappindustri

415,6

+ 215,5

683,2

+ 265,3

300,4

\Q,1

7,8

6 Kemisk industri, petro-

leum- och plastindustri

m. m.

176,3

+ 26,0

294,4

-1-    3,4

83,9

21,0

1,8

7 Jord- och stenindustri

44,7

+    6,8

102,1

-    6,6

14,2

4,8

1,1

8 Järn-, stål- och metallverk

230,1

- 76,2

391,1

- 86,9

44,7

17,7

6,3

9 Verkstadsindustri

403,5

+ 373,0

1 006,3

+ 286,1

216,2

140,9

7,6

10 Annan tillverknings-

industri

4,9

-    1,9

1,1

    2 2

1,4

0,1

0,1

H Byggindustri

101,1

+ 25,6

243,5

+ 345

54,4

5,0

5,7

12 Parti- och detaljhandel.

restaurang och hotell

726,4

+ 492,7

1 137,9

+ 566,7

411,3

9,2

35,3

13 Bank- och försäkrings-

verksamhet, fastighets-

förvaltning

777,6

+ 590,1

1 644,9

+ 614,7

275,5

1,2

3,1

14 El-, gas- och vattenverk

51,1

+  53,5

108,8

+ 31,9

29,1

0,4

2,8

15 Samfärdsd

62,4

+    3,6

190,5

- 32,0

18,6

0,2

1.2

16 Övriga

359,5

+    3,2

519,6

+  76,3

80,4

52,7

6,6

Totalt

3 530,1

+ 1759,7

6 896,3

+ 1791,5

1 621,2

275,2

83,3

Därav företag med mer än

500 anställda

1 637,6

+ 981,5

3 407,2

+ 897,5

703,5

206,8

34,5

Driftbudgetens inkomster

I tabell 2 redovisas resultaten av de reviderade beräkningarna. För budgetåret 1975/76 jämförs resultaten med de beräkningar som låg till grund för budgetpropositionen. För budgetåret 1976/77 visas de belopp som upptogs i förslaget till statsbudget och de belopp som RRV nu för­ordar samt förändringen jämfört med budgetproposUionen.

Utöver de i tabellen nämnda titlarna har, dock utan att någon för­ändring föreslås, nya beräkningar gjorts för följande inkomsttitlar: Skogsvårdsavgifter, Lotterivinstskatt, Stämpelskatt och stämpelavgift, Bensinskatt, Vägtrafikskatt, Tobaksskatt, Rusdrycksförsäljningsmedel av detaljhandelsbolag, Skatt på sprit, Skatt på vin, Särskild vägtrafikskatt, Inkomster vid Karolinska sjukhuset. Fyravgifter, Inkomster vid patent-

Prop. 1975/76:150

Tabell 2. Jämförelse mellan Inkomster för budgetåren 1975/76 och 1976/77 enligt budgetpropositionen och enligt RRVs reviderade beräkning (tkr)

Inkomsttitel

1975/76

1976/77

Enligt bud-

Enligt RRVs Ökning (+)

Enligt bud-

getproposi-

reviderade Minskning

getproposi­

tionen

beräkning      ()

tionen

Enligt RRVs Ökning ( + ) reviderade Minskning beräkning      ()

Skatt på inkomst, förmögenhet och rörelse samt social­försäkringsavgifter därav Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkrings­avgifter m. m. Kupongskatt

A utomobUskattemedel Allmän arbetsgivar­avgift

Tidlar och acciser därav Tullmedel Mervärdeskatt Särskilda varuskatter Omsättningsskatt pä motorfordon Rusdrycksförsälj­ningsmedel av parti­handelsbolag Skatt pä malt- och läskedrycker Energiskatt Skatt på annonser och reklam Skatt på spel Uppbörd i statens verksamhet därav

Inkomster vid kri­minalvården Lotsavgifter Pensionsmedel Inkomst av myntning Diverse inkomster därav Tipsmedel Lotterimedel Inkomster av statens kapitalfonder därav

Statens järnvägar Luftfartsverket Förenade fabriks­verken

Domänverket Riksbanksfonden Länefonden för bostadsbyggande Diverse kapital­fonder:

Summa för drift­budgetens inkomster

39 177 200     40 276 200      +1 099 000   42 924 450     44 023 450      +1 099 000

38

39 200 000

30 000

3 855 000

6 100 000

29 283 001

1 020 000

17 000 000

408 000

745 000

100 000

31000

855 000

100 000 416 501

000 000 400 000 409 000

690 000

+ 1 100 000   41 800 000

-       1 000

33 000

±              O

3 980 000

±              O

6 750 000

-    133 500

33 365 551

42 900 000

+1100 000

32 000

-       1 000

3 980 000

±

O

6 750 000

±

O

33 879 701

+   514150

20 000

400 000

1000

55 000

45 000

250 000

2 600

52 000

940 000

20 250 000

409 800

683 000

985 000

20 500 000

407 200

735 000

25 000

885 000 : 727 000

130 000 84 000

27 000      +

2 000

30 000

876 000 3 519 000

145 250 100 000

30 000      

±

885 000 2 907 000

136 500 88 000

±

          O

+ 180 000

+

6 500

+

4 000

892 000 3 664 000

152 000 102 000

+

16 000

+

145 000

+

6 750

+

2 000

1911454       1943 094      +     31640     2 115 477       2 160 067      +     44 590

1 590 O

43 000 O

29 781

14

781

15

000

1 860 25 000

621 000 60 000

848 896

312 291 220 000

5 640

2 000

23 000

5 000

27 781

14 781 13 000

1 600

30 000

834 000

120 000

883 462

327 072 235 000

10

30 000

791 000

120 000

853 681

312 291 220 000

7 500

±

+ 

±

+

+ +

23 000

+ + +

+

644 000

65 000

876 677

327 072 233 000

4 928 928       4 985 228      +     56 300     5 522 371        5 596 648      +     74 277

20 000

28

400

29

000 45 500

350 000

2 755 000

91618

95 511 530

94 000 35 800

O

79 000

450 000

2 280 000

78 989

87 319 200

46 000 10 000

O 9 000 +   100 000

-     20 000

+       3 300

+ 1081221

140 000 25 800

O

70 000

350 000

2 300 000

75 689

86 237 979

1 25 000

62 500

45 500

450 000

2 715 000

95 794

97 273 328

+

+ 

+

19 999 3 400

+ 

±

33 500 O +   100 000

-     40 000

+       4176

+ 1761798

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

7

och registreringsväsendet, Bötesmedel, Totalisatormedd. Inkomster av statens kapitalfonder beträffande Postverkets fond, Televerkets fond och Statens vattenfallsverks fond.

I anslutning till tabellen vill RRV göra följande kommentarer be­träffande de olika inkomsttitlarna.

A    Skatter, avgifter m. m.

1     Skatter

För att revidera beräkningarna under denna rubrik har RRV inford­rat nya beräkningar av inkomsterna på vissa titlar från generaltullsty­relsen, riksskatteverket, riksförsäkringsverket och sjöfartsverket.

Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter. Över denna titel redovisas utöver uppbörden av de statsskatter och av­gifter som slutligt skall redovisas på titeln även kommunalskatter, so­cialförsäkringsavgifter och vissa avgifter som uppbärs i samband med den allmänna skatteuppbörden. I budgetpropositionen uppfördes netto­inkomsterna på titeln för budgetåret 1976/77 med 41 800 milj. kr., vil­ket var 700 milj. kr. mer än i RRVs förslag. Denna justering var en följd av förslaget om en utbyggnad av samhällets barnomsorg. Refor­men föreslogs bli finansierad genom en socialavgift på arbetsgivarna och egenföretagarna. Avgiften redovisades på inkomstskattetiteln och beräknades uppgå till 700 milj. kr. under budgetåret 1976/77.

Samtidigt med beräkningen av titeln skatt på inkomst och förmö­genhet samt socialförsäkringsavgifter m. m. för nästa budgetår har RRV bedömt utfallet för innevarande budgetår. Dessa beräkningar samman­fattas i följande sammanställning, varvid RRVs beräkningar i december 1975 har medtagUs som jämförelse (milj. kr.). Det bör observeras att denna beräkning som nämnts avvek med 700 milj. kr. från det upp­förda beloppet i budgetpropositionen.

Beträffande innebörden av de oUka posterna i ovanstående samman­ställning hänvisas till RRVs decemberberäkning.

RRV har i sin förnyade beräkning liksom i decemberberäkningen ut­

nyttjat resultatet av RRVs egen datainsamling på urvalsbasis av taxe-

ringsstatistiskt material. Denna datainsamling har genomförts sedan

1968 och avser fysiska personers inkomster och avdrag. En samman­

fattning av resultaten av 1975 års undersökning avseende det årets

taxering (1974 års inkomster) återfinns i RRVs decemberberäkning. En

närmare redogörelse för undersökningen och dess resultat kommer att

lämnas i ett statistiskt meddelande (SM) serie N från SCB. I det taxe­

ringsstatistiska materialet ingår fr.o.m. inkomståret 1974 uppgifter oih

utbetald skattepliktig ersättning m. m. från bl. a. de allmänna försäk­

ringskassorna.

>

2 Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 5

Prop. 1975/76:150

Tabell 3. Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter

1975/76

1976/77

december-

ny beräkning

december-

ny

beräkning

beräkning

beräk­ning

Inkomster

Preliminär A-skatt

58 950

60110

63 870

65 260

Preliminär B-skatt

8 310

8 310

9 350

9 520

Fyllnadsbetalning av preliminär

skatt

4 460

4 660

5 330

5 610

Kvarstående skatt

2 450

2 450

2 760

2 690

Socialförsäkringsavgifter från

direktdebiterade arbetsgivare m.

m.

19 220

19 400

25 440

26 140

Tillkommande skatt, sjömansskatt.

restantier m. m.

1000

1000

1000

1000

Sumnia inkomster

94 390

95 930

107 750

110 220

Utgifter

Kommunalskattemedel'

37 140

37 200

44 880

45 230

Överskjutande skatt

4 300

4510

3 880

4 200

Övnga restitutioner

500

500

500

500

Utbetalningar till allmänna

försäkringskassor m. m.

13 610

13 660

16 660

16 640

Utbetalningar till allmänna pensionsfonden

450

450

470

470

Omföringar

310

380

250

280

Summa utgifter

56 310

56 700

66 640

67 320

Inkomster utöver utgifter

38 080

39 230

41 110

42 900

Avrundade belopp

38 100

39 200

41 100

42 900

' Inklusive förskotterade skattebortfallsbidrag och ersättning för bostadstillägg

Preliminärskatteinflödet är i huvudsak känt t. o. m. januariterminen. Utfallet under november och januari avseende skatten på inkomster under septemberdecember 1975 blev större än som förutsågs i be­räkningarna i december. Ökningen förklaras dels av det ändrade an­tagandet om lönesummeutvecklingen med ca en halv procentenhet som nämnts tidigare, dels av att fördelningen av inkomstökningarna under året avvek från den som tidigare antagits. En stor del av de retroaktiva löneutbetalningarna på industritjänstemannasidan tycks ha skett under årets fyra sista månader. Ungefär 38 % av hela A-skatteuppbörden un­der inkomståret 1975 flöt in under dessa månader. Det är den högsta andel som noterats under dessa månader sedan det nuvarande upp­bördssystemet infördes.

Uppjusteringen av preliminärskatteinflödet för fysiska personer, dvs. både A- och B-skattare, motsvaras av en nästan lika stor ökning av den slutliga skatten avseende inkomståret 1975. Detta medför att inkomst­tagarnas fyllnadsbetalningar våren 1976 och deras kvarstående skatter under våren 1977 har nedjusterats något samt att den överskjutande skatten som utbetalas under hösten 1976 ökat något jämfört ined de­cemberberäkningarna. Den absoluta skUlnaden mellan preliminärt er-

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

9

lagd skatt (exkl. fyUnadsbetalningar) och slutiigt påförd skatt, under­uttaget, för de fysiska personerna beräknas ha vuxit mellan inkomst­åren 1974 och 1975. Preliminärskatteuppbörden ökade i långsammare takt än den slutUga skatten. Detta förklaras av att vissa förändringar genomfördes i skattesystemet meUan 1974 och 1975. Förändringama har beskrivits och effekterna beräknats i RRVs decemberberäkning. Flera av dessa faktorer hade inte någon inverkan på inflödet av preli­minärskatt. Dessa faktorer var följande: Sjukförsäkringsavdraget maxi­merades vid 1976 års taxering till 500 kr. per person. Detta reducerade avdraget och slutliga skatten påverkades i uppdragande riktning. Vidare fördubblades det s. k. sparavdraget, dvs. extra avdraget för inkomster av kapital. Detta minskade inkomster av kapital och verkade i neddra­gande riktning på den slutliga skatten. Beträffande inkomster av annan fastighet än jordbmksfastighet uppjusterades taxeringsvärdena med an­ledning av 1975 års fastighetstaxering. Reglerna för beräkning av schablonintäkt för en- och tvåfamiljshus justerades. Den sammanlagda effekten blev att inkomster av annan fastighet ökade. Samtidigt för­dubblades extra avdraget för fastigheter vilka bebos av ägaren tiU 1 000 kr. Detta påverkade fastighetsinkomstema i neddragande riktning. Den sammanlagda nettoeffekten på inkomster av annan fastighet beräknas likväl ha blivit att inkomsterna ökade något eller att underskotten minskade. Den sammanlagda effekten av de förändringar som nämnts här maximerat sjukförsäkringsavdrag, ändrade regler för att beräkna inkomster (underskott) av kapital oeh annan fastighet blev att den slutliga skatten påverkades i uppdragande riktning.

Aktiebolagens statligt taxerade inkomster beräknas, som framgått tidigare, ha ökat med 50 % meUan inkomståren 1974 och 1975. Detta innebär att deras taxerade inkomster 1975 reviderats upp med drygt 600 milj. kr. jämfört med i RRVs decemberberäkning. Eftersom det erfarenhetsmässigt kan konstateras att en stor del av bolagens skatte­inbetalningar sker i form av fyllnadsbetalningar kan upprevideringen av inkomsterna väntas medföra att bolagens fyllnadsinbetalningar våren 1976 blir något högre än som antagits i tidigare beräkningar.

Beräkningen av preliminärskatteinflödet under 1976 baseras på ut­fallet för 1975 samt på de tidigare nämnda antagandena om inkomst­utvecklingen. Uppjusteringen av såväl utgångsnivån 1975 som inkomst-antagandet 1976 jämfört med i decemberberäkningen har tillsammans bidragit till att preliminära A-skatten 1976 räknats upp med drygt 1,5 miljarder kr. På motsvarande sätt har beräkningen av A-skattarnas slutliga skatt avseende inkomståret 1976 resulterat i en uppjustering med samma belopp. Därav följer att uppskattningen av fyllnadsinbetal­ningar våren 1977 i stort sett står sig från beräkniiigen i december.

Liksom under det närmast föregående året beräknas A-skattarnas slutliga skatt öka i snabbare takt 19751976 än ökningen av den pre-

Prop. 1975/76:150

10

liminära A-skatten. Underuttaget, dvs. skillnaden mellan preliminär och slutlig skatt, väntas således växa ytterligare mellan 1975 och 1976. I och med att försäkringstagarnas avgifter till sjukförsäkringen ersätts av arbetsgivaravgifter med verkan fr. o. m. inkomståret 1975 försvinner deras avdrag för motsvarande avgifter helt fr. o. m. 1976. Detta påver­kar försäkringstagarnas inkomster och slutliga skatt i höjande riktning. Den preliminära A-skatten under 1976 påverkas emellertid inte av det­ta, varför ökningen 19751976 av preliminärskatterna förutses bli nå­got mindre än ökningen av den slutliga skatten.

Den slutUga skatten för B-skattare, i huvudsak egna företagare, har uppreviderats från i december bl. a. med hänsyn till att inkomsterna från jordbruket nu beräknas öka i snabbare takt än tidigare. Detta väntas bidra till att B-skattarnas fyllnadsbetalningar våren 1977 ökar något mer än i föregående beräkning.

Uppjusteringen av aktiebolagens taxerade inkomster mellan 1974 och 1975 väntas medföra att den debkerade B-skatten 1977 blir något större än som antogs i beräkningen i december.

Utbetalningarna av kommunalskattemedel påverkas fr. o. m. kalen­deråret 1977 av skatteomläggningen 1975. Enligt prop. 1975/76: 147 skall kompensationen för det kommunala skattebortfallet regleras i den statliga redovisningen på motsvarande sätt som vid 1970 års skatte­reform. Det innebär att förskottsvis kompensation utbetalas från in­komstskattetiteln i samband med utbetalniiig av kommunalskattemedel, medan slutreglering sker via- anslag på driftbudgeteris utgiftssida. I ut­betalningarna av kommunalskattemedel under budgetåret 1976/77 har inberäknats ett förskottsbelopp av ca 750 milj. kr. i kompensation till kommuner med anledning av skatteomläggningen 1975.

Uppjusteringen av inkomstantagandet 1975 medför att även utbetal­ningarna av kommunalskattemedel under 1977 påverkas. Såväl för­skotten för 1977 som den beräknade slutavräkningen avseende 1975 påverkas. Totalt beräknas utbetalningarna öka med drygt 300 milj. kr. jämfört med prognosen i december.

Enligt bokslutet för den aUmänna sjukförsäkringen avseende inkomst­året 1974 uppgick underskottet till ca 180 milj. kr. Detta belopp över­förs till inkomstskattetiteln under budgetåret 1975/76. För budgetåret 1976/77 beräknar RRV inkomstema från socialavgiften för barnom­sorgen till närmare 700 milj. kr.

Sjukvårdskostnaderna har uppjusterats för budgetåret 1975/76 med anledning av utfallet andra halvåret 1975. Detta påverkar utbetalningar av förskotten till försäkringskassorna med ca 50 milj. kr.   -

RRV har tagit hänsyn till den föreslagna utbyggnaden av föräldra­försäkringen fr. o. m. 1977 (prop. 1975/76:133). Utgiftema beräknas öka utbetalningen av föräldrapenningen med ca 30 milj. kr. första halv­året 1977. Förvaltningskostnaderna för sjukförsäkringen under 1976/77

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

11

har emellertid nedjusterats sedan decemberberäkningen. Utbetalningar­na av förskotten tUl försäkringskassorna från titeln minskar därför med 20 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

De avsättningar till respektive återföringar från budgetutjämnings­fonden av kommunalskattemedel, som enligt den nu framlagda beräk­ningen bör verkställas under budgetåren 1975/76 och 1976/77, framgår av följande sammanställning i vUken som jämförelse medtagits mot­svarande belopp vid RRVs decemberberäkning (milj. kr.).

1975/76

1976/77

december­beräkning

ny beräkning

december­beräkning

ny beräkning

Avsättning Äterföring Nettoavsättning

9 450 5 500 3 950

9 700 5 500 4 200

8 800 7 100 1700

9 000 7 050 1950

Med understrykande av de osäkerhetsmoment som föreligger i frågor om inkomstantaganden, kommunal utdebitering m. m. uppskattar RRV nettoinkomsterna på titeln skatt på inkomst och förmögenhet samt so­cialförsäkringsavgifter m. m. för budgetåret 1975/76 till 39 200 milj. kr. och föreslår att titeln i statsbudgeten för 1976/77 uppförs med 42 900 milj. kr.

Allmän arbetsgivaravgift. RRV har gjort nya beräkningar över de inkomster som inflyter på titeln. Inkomsterna under 1975/76 påverkas endast i mindre grad av de ändrade inkomstantaganden som gjorts efter beräkningen hösten 1975, eftersom en stor del av inkomstema under

1976

består av avgifter från preliminärt debiterade arbetsgivare, vilka debiteras med ledning av 1974 års underlag uppräknat med 24 %. För

1977

prdiminärdebiteras arbetsgivarna med ledning av 1975 års under­lag som har justerats upp med 0,5 procentenhet jämfört med höstberäk­ningen. Detta beräknas öka inkomstema för budgetåret 1976/77 med 20 milj. kr. De skattedebiterade avgifterna (s. k. egenavgifter), påverkas av ändrade inkomstantaganden för fysiska personers inkomst av jord­bmk under år 1975. Uppbörden under titeln första halvåret 1977 har korrigerats ned med 15 milj. kr. Egenavgifterna beräknas minska med anledning av att de första 10 000 kr. från inkomst av rörelse och jord­bruk inte ingår i avgiftsunderlaget fr. o. m. kalenderåret 1975. Effekten beräknas till 125 mUj. kr. Detta är en uppjustering med 5 milj. kr. sedan höstens beräkning. Den taxeringsstatistiska undersökningen har använts som underlag för beräkningarna. De nämnda förändringarna har dock tagit ut varandra. RRV föreslår därför ingen förändring av beloppen jämfört med beräkningen i december.

Prop. 1975/76:150

12

RRV beräknar inkomstema på titeln allmän arbetsgivaravgift till 6100 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 6 750 milj. kr. i statsbudgeten för budgetåret 1976/77.

Tullmedel. På grundval av den prognos för importen under år 1976 som redovisades i den preliminära nationalbudgeten har generaltuUsty­relsen beräknat importvärdet för budgetåret 1975/76 till 73 500 milj. kr., vilket är 2 000 milj. kr. lägre än vid decemberberäkningen.

Prognosen för utrikeshandeln i den preliminära nationalbudgeten upptar endast tiden t. o. m. år 1976. Med hänsyn härtill bör osäkerheten i underlaget för beräkningen för 1976/77 understrykas.

Generaltullstyrelsen har räknat med en fortsatt volym- och prisök­ning av importen och uppskattat importvärdet för 1976/77 till 84 800 milj. kr. Detta är en ökning i förhållande till höstens beräkning med 1 300 milj. kr.

I fråga om de genomsnittliga importandelarna för EFTA-länder in­klusive Danmark och Storbritannien, EG-länder (de sex och Irland) och övriga länder har under andra halvåret 1975 en förskjutning skett från EG-länder till övriga länder. Tullsatserna i övriga länder är relativt sett högre än i EG-länder.

Handelsområde

Andel av värdet, "/

det totala import-

0

1974/75

1975/76 juli/dec

EFTA-länder, Danmark och

Storbritannien

EG-länder exkl Danmark och

Storbritannien

Övriga länder

35,4

35,4 29,2

35,3

32,9 31,8

Generaltullstyrelsen beräknar uppbörden av tullmedel under budget­året 1975/76 till 1 020 milj. kr., viUiet är 20 milj. kr. mer än vid höstens inkomstberäkning. Uppbörden under budgetåret 1976/77 beräknas tiU 985 milj. kr., vilket är 45 milj. kr. mer än vid höstens inkomstberäkning.

RRV beräknar inkomsterna på titeln tiillmedel tiU 1020 mUj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln i statsbudgeten uppförs med 985 milj. kr. budgetåret 1976/77.

Mervärdeskatt. Inkomsterna på denna titel uppbärs av länsstyrelserna och tuUverket. Kompensation för mervärdeskatt på bostadsbyggande utbetalas av riksskatteverket.

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

Mervärdeskatt, budgetåret 1915116, milj. kr.

13

Uppbörds-

Tull-

Länsstyrelserna

Riksskatte-

Summa

månad

verket

Inbetald        Äter-skatt              betald skatt

verket byggmoms

Juliaug

1 856'

2 653'           - 1 700'

- . 172'   

2 637'

Sept-okt

1 790'

2 658'           -  1 763'

-   194'

2 491'

Novdec

1968'

2 995'           - 1 826'

-   150'

2 987'

Janfebr

1923'

3 904'            - 2 030

-   163'

3 634

Marsapril

1995

2 650             -  1 991

-   171

2 483

Maj juni

2 068

2 940            - 2 090

-   150

2 768

Summa

11600

17 800             -11400

-1000

17 000

Utfall

Utfallssiffror för inbetald skatt tUl länsstyrelserna är kända t. o. m. februari månad 1976 och för återbetald skatt t. o. m. januari månad. TiU grund för beräkningen av länsstyrelsernas uppbörd av mervärde­skatt ligger en bedömning av den privata konsumtionens utveckling. Mellan 1975 och 1976 beräknas.den privata konsumtionen öka med 12,5 %. Detta är 0,3 procentenheter högre än enligt höstens inkomst­beräkning. För år 1977 har ett schablonmässigt antagande på 7 % an­vänts. Länsstyrelsernas nettouppbörd av mervärdeskatt under budget­året 1975/76 beräknas uppgå till 6 400 milj. kr., vilket är 200 milj. kr. mer än vid höstens inkomstberäkning. Uppbörden under budgetåret 1976/77 beräknas uppgå till 6 900 milj. kr., vilket innebär en ökning med 50 milj. kr. jämfört med höstens inkomstberäkning.

Generaltullstyrelsen har reviderat sin prognos för mervärdeskatt på importerade varor. Importvärdet för budgetåret 1975/76 beräknas upp­gå tUl 73 500 milj. kr., vilket är 2 000 milj. kr. lägre än vid höstens in­komstberäkning. För budgetåret 1976/77 beräknas importvärdet uppgå till 84 800 milj. kr. Detta är en ökning i förhållande till höstens beräk­ning med 1 300 milj. kr. Med dessa importvärden beräknar generaUuU-styrelsen uppbörden av mervärdeskatt under budgetåret 1975/76 till 11 600 milj. kr. I förhållande till höstens inkomstberäkning är detta eii minskning med 600 milj. kr. För budgetåret 1976/77 beräknas mer­värdeskatten på importerade varor uppgå till 13 700 milj. kr., vilket är en ökning med 200 milj. kr. jämfört med höstens inkomstberäkning..

Riksskatteverket beräknar kompensationen för mervärdeskatt på bo­stadsbyggande tUl samma belopp som vid höstens inkomstberäkning. Kompensation för mervärdeskatt på bostadsbyggande beräknas således uppgå till 1 000 milj. kr. under budgetåret 1975/76 och 100 milj. kr. under budgetåret 1976/77.

Den beräknade totala uppbörden av mervärdeskatt under budgetåren 1975/76 och 1976/77 framgår av följande sammanställning (milj. kr.).

Prop. 1975/76:150

14

Budgetär

Tullverket

Länsstyrel-        Riksskatte-        Summa

serna (netto)     verket

1975/76

11600

6 400

-1000

17 000

1976/77

13 700

6 900

-   100

20 500

RRV beräknar inkomsterna på titeln mervärdeskatt till 17 000 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 20 500 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Särskilda värnskatter. Generaltullstyrelsen och riksskatteverket be­räknar uppbörden på titeln särskilda varuskatter under budgetåret 1975/76 till 408 milj. kr., vilket är en sänkning med 1 milj. kr. i för­hållande till beräkningen i december 1975.

För budgetåret 1976/77 beräknas titelns inkomster till 407,2 milj. kr., vilket är 2,6 mUj. kr mindre än det belopp som anges i förslag. tUl statsbudget för 1976/77.

Omsättningsskatt på motorfordon. Nyregistreringen av personbilar 1975 blev större än som antogs i beräkningarna i december. Prognoser­na avseende kalenderåren 1976 och 1977 har justerats upp med anled­ning av detta.

Riksskatteverket har beräknat inkomsterna till 725 milj. kr. för vart och ett av budgetåren 1975/76 och 1976/77. I förhållande tUl budgetpro­positionen innebär detta en höjning med 50 milj. kr. respektive budget­år.

Generaltullstyrelsen har räknat upp inkomstema för budgetåret 1975/76 med 5 milj. kr. till 20 milj. kr. och för budgetåret 1976/77 med 2 milj. kr. till 10 milj. kr.

RRV beräknar inkomsterna på titeln till 745 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 735 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Skatt på malt- och läskedrycker. I budgetpropositionen uppfördes denna titel med 876 milj. kr. för budgetåret 1976/77. I sin reviderade beräkning har riksskatteverket justerat upp inkomsterna med 15 milj; kr. beroende på att utjämningsskatten på starköl och öl typ B utgår med 5 resp. 4 öre per liter fr. o. m. januari 1976. GeneraltuUstyrelsen har av samma anledning justerat upp sin beräkning med 1 milj. kr.

RRV ansluter sig till riksskatteverkets och generaltullstyrelsens be­räkningar och föreslår att titeln uppförs med 892 milj. kr. för budget­året 1976/77.

Energiskatt. För tiden 1 juU 197530 juni 1976 medges i vissa fall nedsättning av energiskatt på elkraft, eldningsolja och fasta bränslen för

Bil. 5    Riksrevisionsyerkets inkomstberäkning

15

industriell tillverkning. Med hänsyn tUl att inbetalningar av skatt sker ca en månad efter det kvartal skatten avser påverkar nedsättningen in­komsten även budgetåret 1976/77.

I riksskatteverkets beräkning i december antogs att nedsättningen på totalt ca 125 milj. kr. endast påverkade uppbörden under budgetåret 1975/76. 1 en reviderad beräkning gjord i februari beräknas 50 milj. kr. av nedsättningen falla på budgetåret 1976/77.

Med hänsyn till detta och att utfallet hittills under budgetåret varit högre än tidigare beräknat har riksskatteverket räknat upp inkomsterna med 180 milj. kr. för budgetåret 1975/76. Prognosen för budgetåret 1976/77 räknat på det högre utfallet ligger 145 milj. kr. över beloppet i budgetpropositionen.

RRV beräknar inkomsterna på tUeln till 2 907 milj. kr. för budget­året 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 3 664 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Skatt på annonser och reklam. Riksskatteverket beräknar sin upp­börd av skatt på annonser och reklam tiU 120 milj. kr. och generaltull­styrelsen sin uppbörd tiU 6,5 milj. kr. Totalt beräknas således inkomster­na på titeln tUl 136,5 mUj. kr. för budgetåret 1975/76. Det innebär en ökning med 6,5 milj. kr. i förhållande tUl höstens inkomstberäkning.

För budgetåret 1976/77 beräknas riksskatteverkets uppbörd uppgå tUl 145 milj. kr. och generaltullstyrelsens till 7 milj. kr.

RRV föreslår att titeln skatt på annonser och reklam i statsbudgeten uppförs med 152 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Skatt på spel. Riksskatteverket beräknar inkomsterna på titeln skatt på spel till 88 milj. kr. för budgetåret 1975/76. Det är 4 milj. kr. mer än vid höstens inkomstberäkning.

För 1976/77 beräknas inkomsterna på titeln uppgå till 102 milj. kr., vilket är 2 milj. kr. mer än vid höstens inkomstberäkning.

RRV beräknar inkomsterna på titeln skatt på spel tiU 88 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 102 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

II 

Uppbörd i statens verksamhet

Inkomster vid kriminalvården. I budgetpropositionen uppfördes den­na thel för budgetåret 1975/76 tiU 1,86 milj. kr. Med hänsyn tUl ut­faUet t. o. m. januari 1976 beräknar RRV nu inkomstema för budget­året 1975/76 tUl 7,5 milj. kr. För budgdåret 1976/77 beräknar RRV inkomsterna tiU 1,6 milj. kr. mot 10 000 kr. i budgetpropositionen.

Prop. 1975/76:150

16

Lotsavgifter. I budgetpropositionen uppfördes denna titel med 25 milj. kr. för budgetåret 1975/76. I sin reviderade beräkning uppskattar sjöfartsverket inkomsterna till 23 milj. kr. Sänkningen beror på att in­leveranserna t. o. m. januari 1976 blivit mindre än beräknade. För budgetåret 1976/77 beräknar sjöfartsverket att inkomsterna kommer att uppgå till 30 milj. kr., vilket är samma belopp som föreslogs i budget­propositionen.

RRV beräknar inkomsterna på titeln lotsavgifter tUl 23 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att tUeln uppförs med 30 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Pensionsmedel. I budgetpropositionen beräknades inkomsterna på ti­teln pensionsmedel tiU 621 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och tUl 791 milj. kr. för budgetåret 1976/77. RRV har gjort en förnyad beräkning med anledning av ändrade inkomstantaganden och uppgifter från sta­tens personalpensionsverk och riksförsäkringsverket. Statens personal­pensionsverk har höjt sin prognos på utgiftsposten personalpensioner med 36 milj. kr. för 1975/76 och med 38 milj. kr. för 1976/77. Riks­försäkringsverket har uppjusterat utgiftsposten arbetsgivaravgifter till ATP med 9 milj. kr. för 1975/76 och med 10 milj. kr. för 1976/77. De ändrade inkomstantagandena tillsammans med riksförsäkringsverkets upprevidering av inkomstposten personalsjukpenningar innebär att in­komsterna på titeln ökat mer än utgifterna. Hänsyn har då tagits till de ändrade beräkningsgrunder för statens järnvägars kostnader för komplet­teringspensioner som föreslogs i budgetpropositionen. Effekten upp­skattades tUl 50 milj. kr. vartdera av budgetåren 1975/76 och 1976/77.

Totalt beräknas inkomsterna på titeln pensionsmedel uppgå till 644 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och RRV föreslår att titeln uppförs med 834 milj. kr. i statsbudgeten för budgetåret 1976/77, vUket är 43 milj. kr. mer än i budgetpropositionen.

Inkomst av myntning. I budgetpropositionen uppfördes denna titel till 60 milj. kr. för budgetåret 1975/76. I sin reviderade beräkning upp­skattar myntverket inkomstema till 65 milj. kr. Inkomstökningen be­ror på en beräknad ökning av tUlverkningen av enlcronemynt. För budgetåret 1976/77 beräknar myntverket inkomsterna till 120 milj. kr., vilket är samma belopp som föreslogs i budgetpropositionen.

RRV beräknar inkomstema på titeln inkomst av myntning till 65 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 120 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

17

Ul Diverse inkomster

Tipsmedel. AB Tipstjänst har för vart och ett av budgdåren 1975/76 och 1976/77 beräknat inkomstema på titeln tipsmedel till 327 072 000 kr. Det är en höjning med 14 781 000 kr. jämfört med höstens inkomst­beräkning.

Lotterimedel. Svenska Penninglotteriet AB beräknar inkomstema på titeln loUerimedd tiU 233 milj. kr. för budgetåret 1975/76. Det är en ökning med 13 milj. kr. i förhållande till höstens inkomstberäkning.

För budgetåret 1976/77 beräknas inkomsterna tiU 235 milj. kr., vil­ket är en ökning med 15 milj. kr. i förhållande till höstens inkomst­beräkning.

B Inkomster av statens kapitalfonder Statens affärsverksfonder

De statiiga affärsverken redovisar i skrivelser till RRV de beräknade inkomsterna för statens affärsverksfonder. I en av RRV upprättad pro­memoria som skickats till samtiiga affärsverk anmodas dessa att följa en enhetiig linje i sina prognoser. I promemorian anges bl. a. att den be­dömning av den ekonomiska utvecklingen som redovisas i den prelimi­nära nationalbudgeten bör tjäna som vägledning för beräkningama.

Postverket. I budgetpropositionen uppfördes denna titel med 1,1 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och med 21,5 milj. kr. för budgetåret 1976/ 77. I skrivelse den 9 mars 1976 har poststyrelsen i enlighet med sin in­komstberäkning i november 1975 räknat med att inleverera 1,1 milj. kr. budgetåret 1975/76 och 21,5 milj. kr. budgetåret 1976/77.

I skrivelsen anför poststyrelsen följande:

Postvolymen i den allmänna poströrelsen, mätt i portointäkter i fast pris bortsett från vissa intäkter av engångskaraktär under jämförelse­perioden, ökade med ca 2 1/2 % under andra halvåret 1975, vilket inne­bär en förbättring med ca 2 procentenheter jämfört med tidigare. Med hänsyn tagen till effekten av efterfrågebortfaU i samband med porto­höjningar förutses nu en volymökning med ca 1 % under innevarande och nästa budgetår.

Höjningen av avgifterna för mäss- och gruppkorsband 1976-01-01 beräknas alltjämt medföra en intäktsökning med ca 13 milj. kr. 1975/76 och ca 26 milj. kr. 1976/77. Den aUmänna portohöjningen 1976-02-01 har förutsatts höja portonivån under 1975/76 och 1976/77 med ca 93 resp. 230 milj. kr., varav de höjda avgifterna inom postgirot svarar för 8 resp. 19 mUj. kr.

Lönekostnadema antas nu volymmässigt sett öka med 11/2 % under innevarande budgetår, medan ingen eller endast obetydlig ökning förutses för budgetåret 1976/77. Hänsyn har tagits till de höjningar

Prop. 1975/76:150

.18

av arbetsgivaravgifter från år 1977 som aviserats i årets finansplan. I övrigt har såväl intäkter som kostnader genomgående omräknats riied hansyn till konstaterat utfall och till väntad volym- och prisutveckling. En diskontonivå på i genomsnitt 5,2 % år 1976 och 6 % år 1977 har . förutsatts.

För innevarande budgetår beräknas alltjämt det i driftstaten upp- ' tagna överskottet på 1 milj. kr. kunna redovisas. För budgetåret 1976/77 har avkastningskravet beräknat på sedvanligt sätt upptagits tUl 29 milj. kr. En fömtsättning är att intäkterna under budgetåret 1976/77 kan förstärkas med ca 190 milj. kr.

Rördseintäkterna för budgetåret 1976/77 förutsätter att postverket får regeringens tillstånd att höja taxorna. I avvaktan på att ställning tas till denna taxehöjning godtar RRV postverkets beräkning och beräknar in­komsterna på titeln postverkets fond till 1,1 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 21,5 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Televerket. Denna titel uppfördes i budgetpropositionen med 150 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och med 125 milj. kr. för budgetåret 1976/77. I skrivelse den 1 mars 1976 har televerket i enlighet med sin inkomstberäkning i november 1975 beräknat inleveransen till 150 milj. kr. 1975/76 oeh 125 mUj. kr. 1976/77.

I skrivelsen anförs följande:

Beräkningarna bygger på inom teleområden m. fl. enskUda organisa­tionsenheter budgeterade (realistiska) intäkter och kostnader under den aktuella perioden.

Som grund för intäktemas beräkning ligger en budgeterad trafikök­ning avseende telefonsaintal med 4,7 % under 1975/76 och 2,2 % under 1976/77. Härvid har hänsyn tagits till de beräknade effektema av infö­randet av utökade huvudortstaxor samt slopandet av avståndsklass 6. Under budgetåret 1976/77 har vidare inkalkylerats en intäktsökning p. g. a. taxehöjning med 102,4 mkr.

Beträffande televerkets utveckling hänvisas tUl verkets petita för bud­getåret 1976/77, främst avsnitt 1 och 3 samt bilaga 4.

Det redovisade överskottet för budgetåret 1976/77 har uppnåtts ge­nom en intäktsökning på gmnd av en höjning av taxenivåerna. Det be­räknade överskottet på 120 milj. kr. kan alternativt uppnås genom en upplösning av reserver som tidigare skapats genom avsättningar av över­skottsmedel.

RRV ansluter sig till televerkets beräkning och beräknar- inkomsterna på titeln televerkets fond till 150 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 125 milj. kr. för budgetåret 1976/77..

Statens järnvägar. Denna titel uppfördes i budgetpropositionen med 140 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och med 20 mUj. kr. för budget­året 1976/77. I skrivelse den 2 mars 1976 har statens järnvägar i enlig-

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

19

het med beräkningen i november räknat med att inleverera 94 milj. kr. för budgetåret 1975/76. För budgetåret 1976/77 beräknas inte någon inleverans, vilket är 40 milj. kr. mindre än vad som förutsågs i novem­ber. I skrivelsen anför statens jämvägar följande:

Intäktsberäkiungarna har baserats på nuvarande taxenivå, som är högre än den som gällde i novemberprognosen, Vissa volymjusteringar gentemot denna prognos har gjorts på gmndval av utvecklingen under loppet av innevarande budgetår samt bedömningar, av konjunktumtsik-terna enligt den preliminära nationalbudgeten m.m. Revideringen har inneburit att godstrafikintäkterna sänkts för 1975/76 men höjts för 1976/ 77. Persontrafikintäktema beräknas nu till högre belopp för båda åren.

Ersättningen för drift av olönsamma järnvägslinjer m. m. för budget­åren 1975/76 och 1976/77 har upptagits till 545 resp. 600 milj. kr. enligt bUaga 8 till 1976 års budgetproposition. Beloppen är 2 resp. 269 milj. kr. lägre än motsvarande belopp i novemberprognosen. I denna förutsattes att SJ skulle få kompensation för ekonomiska belastningar som saknar motsvarighet hos konkurrerande företag i enlighet med dels begärt till-läggsanslag för 1975/76, dds i anslagsframställningen begärda anslag för 1976/77.

Kostnaderna har beräknats med beaktande av föreliggande rationali­seringsplaner. Personalkostnaderna har kalkylerats enligt löneavtal för 1976 med erfarenhetsmässigt antagen höjning 1977 samt med beaktande av beslutade höjningar av arbetsgivaravgifter m. m. Den av regeringen beslutade sänkningen av uttagsprocenten för kompletteringspensioner har beaktats. Sakkostnadsnivån har liksom i novemberprognosen anta­gits komma att stiga med 8 % per år utom i de fall priserna regleras ge­nom särskilda avtal.

Enligt den nu genorriförda revideringen av novemberprognosen förut­ses underskott om 15 milj. kr. för 1975/76 och 96 milj. kr. för 1976/77 efter planenliga avskrivningar.

Vid angivna fömtsättningar kommer 94 mUj. kr. att inlevereras 1975/ 76. Hela beloppet hänför sig tUl 1974/75. För nästa budgetår kan där­emot ingen inleverans påräknas vid angivna förutsättningar.

RRV ansluter sig till statens järnvägars beräkning och beräknar in­komstema på titeln statens järnvägars fond tiU 94 milj. kr. för budget­året 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med formellt 1 000 kr. för budgetåret 1976/77.

Luftfartsverket. Denna titel uppfördes i budgetpropositionen med 25,8 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och med 28,4 milj. kr. för budget­året 1976/77. Luftfartsverket har i skrivelse till RRV den 1 mars 1976 beräknat inleveransen. tUl .35,8 milj. kr. för budgetåret 1975/76 pch tUl 25,0 mUj. kr. för budgetåret 1976/77 vilket är 10,0 milj. kr. mer resp. 3,4 milj. kr. mindre än vad som fömtsågs i november.

I skrivelsen anför luftfartsverket följande:

'

'   '

Intäktema för 1975/76 har nu beräknats tiU 281,7 milj. kr. Detta är 5,2 milj. kr. lägre än den faststäUda driftstaten.-Anledningar härtUl är dels arbetskonflikten inom inrikesflyget under budgetårets första måna-

Prop. 1975/76:150

20

der och dds att den i driftstatsskrivelse för 1975/76 ay luftfartsverket föreslagna höjningen av aygiftsenheten för undervägsavgift från 28 kr. per enhet tUl 55 kr. av Regeringen faststäUdes till 45 kr. per enhet.

Dessa i förhållande till driftstaten lägre intäkter har endast till en dd kompenserats av en något gynnsammare utveckling av chartertrafi­ken under budgetårets första del än beräknat.

Som gmnd för intäktsberäkningen 1976/77 har trafikvolymen ut­tryckt i antal landningar beräknats öka med 5 % och antal passagerare med ca 8 %.

Som grund för kostnadsbedömningen för 1976/77 föreligger i huvud­sak samma förutsättningar som vid bedömningen hösten 1975.

Personalkostnadema har antagits öka med drygt 32 %. Av denna ök­ning beror ca 8 % på generella löneökningar, ca 16 %.på volymökning och ca 8 % på ökade sociala kostnader.

Sakkostnadema har antagits öka med ca 15 % varav beräknade pris­höjningar utgör ca 8 %.

Ersättningar tiU kommunerna beräknas öka med ca 4,8 milj. kr. jäm­fört med 1975/76.

Volymökningen av personal- och sakkostnader samt ökningen i er­sättningar till kommunema är i huvudsak en följd av att Arlandas nya utrikesterminal tas i bruk under budgetåret 1976/77. Volymökningen av personalkostnader beror även på att personal från televerket övergår till luftfartsverket. Denna del av personalkostnadsökningen kompenseras dock av att kostnader för från televerket köpta tjänster reduceras med motsvarande belopp.

Under ovan angivna fömtsättningar beräknas överskottet för 1976/77 uppgå till 7,0 milj. kr. överskottskravet har beräknats efter 7,5 % på i medeltal disponerat statskapital. Det på så sätt framräknade förränt-ningskravet utgör 37,8 milj. kr. För att uppnå detta överskottsmål skulle en höjning av trafikinfäkterna erfordras med minst 10 % räknat ,på hel­årsbasis. Dessutom krävs stor återhållsamhet i fråga om sådana kost­nadsökningar som kan påverkas av luftfartsverket.

RRV ansluter sig till luftfartsverkets beräkning och beräknar in­komsterna på titeln luftfartsverkets fond till 35,8 milj. kr. för budget­året 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 25,0 milj. kr. för bud­getåret 1976/77.

Förenade fabriksverken. I budgetpropositionen uppfördes derma titel inte med några inkomster för budgetåret 1975/76. För budgetåret 1976/ 77 uppfördes den med 29 milj. kr. I skrivelse den 25 februari 1976 har förenade fabriksverken i enlighet med sin inkomstberäkning i novem­ber 1975 räknat med att inleverera 26,1 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och 29,0 milj. kr. för budgetåret 1976/77. I skrivelsen anför förenade fabriksverken följande:

Beräkningama för 1976/77 har gjorts i 1975/76 års peimingvärde.

ResuUaten 1975/76 och 1976/77 förväntas liksom 1974/75 bli posi­

tiva. Berälcningen för 1975/76 har gjorts mot bakgmnd av FFV halvårs­

bokslut per 1975-12-31. För 1976/77 är underlaget häintat från gällande

långtidsplan.

...

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

21

Den uppgång av rörelseintäkterna som framgår av 1975/76 års drift­stat kommer icke helt att kuima infrias av försvarsmateridsektorn. För 1976/77 prognoseras en volymmässig uppgång inom FFV alla sektorer.

En begränsning av investeringarna inom FFV har skett under de se­naste budgetåren i avvaktan på "1972 års FFVutredning".

Under 1975/76 sker en uppgång i investeringstakten som fortsätter även 1976/77 för att kunna infria förväntad expansion. Sålunda beräk­nas investeringarna under 1975/76 tUl ca 50 Mkr. och för 1976/77 har äskats ca 90 Mkr. Det senare kommer att behandlas i propositionen om FFV våren 1976.

Antal anställda kommer att öka under 1975/76 och 1976/77 med ca 200 respektive 350 personer bl. a. med hänsyn till FFV gynnsamma or­derläge.

FFV har för budgetåret 1975/76 redovisat ett beräknat överskott på 26,1 milj. kr. Bedömningen av detta överskott, sådant det framkommer av FFVs redovisning, bör enligt RRVs uppfattning göras med försiktig­het då följande poster lämnats obeaktade vid resultatberäkningen:

1.

Ackumulerade underskott för tvätterierna, 41,4 milj. kr., aktive­rades vid 1974/75 års utgång som igångsättningskostnader och redovi­sades som kortfristig fordran. Mot detta belopp redovisades 8,2 milj. kr. såsom värderegleringsreserv. Tillgångsposten är inte ostridig. I konse­kvens härmed bör den enligt RRV nedskrivas. Nedskrivningsbehovet torde vara av storleksordningen 30 milj. kr.

2.

Beståndet av uthyrningspersedlar redovisades vid 1974/75 års ut­gång till 39,6 milj. kr. vUket med 22,5 milj. kr. överstiger anskaffnings­värdet med avdrag för värdeminskning. Då anläggningstillgångar ej bör värderas till högre värde än kostnaden för deras anskaffning kommer nedskrivning med 22,5 milj. kr. att erfordras.

3.

I bokslutet för budgetåret 1974/75 avsattes 9,2 mUj. kr. till varu­lagerreserv. I den reviderade inkomstberäkningen för budgetåret 1975/ 76 har FFV belastat resultatet med övriga bokslutsdispositioner, 16,5 milj. kr. avseende årets avsättning till varulagerreserv. Då FFV saknar formell rätt att göra sådana bokslutsdispositioner, bör dessa belopp återföras till resultatet i 1975/76 års bokslut.

4.

Bland övriga långfristiga skulder redovisar FFV en pensionsav­sättning på 26,3 milj. kr. Det är nu klarlagt att FFV inte har någon skuld till statens personalpensionsverk för de pensioner för vilka re-servering har skett. Med hänsyn till att dessa pensionsutgifter finan­sierats av statsmakterna på annat sätt, bör enligt RRVs mening, be­loppet i sin helhet inlevereras tUl statsverket, eller efter regeringens tillstånd, återföras till resultatet.

I avvaktan på att dispositionsrätten till pensionsavsättningen klarläggs ser RRV nu ingen anledning till att frångå tidigare bedömning av in­leveransen av överskottsmedel på titeln förenade fabriksverkens fond för budgetåret 1975/76.

Prop. 1975/76:150

22

För budgetåret 1976/77 har i form av övriga bokslutsdispositioner, avsättning till varulagerreserv beräknats till 33,5 milj. kr. I enlighet med vad som anförts ovan beträffande avsättning till varulagerreserv, bör den av FFV angivna inleveransen för budgetåret 1976/77 därmed hö­jas med 33,5 milj. kr. till 62,5 milj. kr.

I prop. 1975/76:122 om omorganisation av FFV m.m. beräknas för budgetåret 1976/77 62,5 milj. kr. för investeringar mot äskade 90,4 milj. kr.

RRV beräknar inga inkomster på titeln förenade fabriksverkens fond för budgetåret 1975/76, och föreslår att tUeln uppförs med 62,5 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Statens vattenfallsverk. I budgetpropositionen uppfördes denna titel med 685 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och med 800 milj. kr. för budgetåret 1976/77. I skrivelse den 1 mars 1976 har statens vattenfaUs­verk i enlighet med verkets inkomstberäkning i november 1975 räknat med att inleverera 685 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och .800 milj. kr. för budgetåret 1976/77. I skrivelsen anför statens vattenfallsverk följande:

I Vattenfalls förslag till driftstat för innevarande budgetår anmälde verket att såväl intäkts- som kostnadsberäkningarna innefattade vissa osäkerhetsfaktorer. Verklig utveckling av kostnaderna för såväl bränsle i värmekraftstationer som för tillfälliga kraftköp, vattentillrinningen liksom kärnkraftaggregatens drifttillgänglighet rii. m. kunde väsentligt ändra den framlagda kalkylen. Som framgår av det följande har de förutsättningar, som driftstatens beräkningar byggde på, också i stora delar förändrats. Den nu redovisade beräkningen innefattar fortfarande vissa osäkerhetsfaktorer dels med hänsyn till att verkligt utfaU endast avser sju månader, dels att utvecklingen under resterande del av bud­getåret kan komma att avvika även från nu gjorda antaganden.

Budgetåret 1975/76

Försäljningsvolymen för fast kraft beräknas bli ca 850 GWh lägre än vad som förutsattes vid driftstatens upprättande. Nedjusteringen av försäljningsprognosen avser huvudsakligen leveranser till basindustrier­na och beror på att den svaga konjunkturen bedöms bestå under hela budgetåret. Intäkterna av fast kraftförsäljning påverkas också av lägre energipristillägg på grund av lägre oljepris än som förutsattes i drift­staten. Samtidigt har indexutvecklingen medfört något högre index­tillägg än beräknat. Den tilifälliga kraftförsäljningen beräknas öka i volym samtidigt som priset genornsnittligt beräknas bli lägre än vad som förutsattes. En omräkning av underlaget för övriga rörelseintäkter har också medfört en viss reducering. Totalt beräknas rördseuitäkterna bli ca 95 milj. kr. lägre än vad som angavs i driftstaten.

Den minskade försäljningsvolymen medför ett minskat behoy av till-satskraft. Den försenade kommersieUa idrifttagningen. av block 1 i Ringhals innebär emellertid att ett därav följande produktionsbortfall kompenserats med andra och dyrare kraftslag. Ökade kostnader för bränsle och inköpt kraft, bl. a. innefattande ett högre pris för kärn-

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

23

bränsle, innebär att driftkostnaderna beräknas överstiga motsvarande belopp i driftstaten med ca 29 milj. kr.

Rörelseresultatet före avskrivningar, finansiella poster oeh kommunal­skatt blir därigenom 124 milj. kr. lägre än som förutsattes i driftstaten.

Det bedömda avskrivningsbehovet för budgetåret, 722 milj. kr., har reducerats med hänsyn till att kommersiell drift för block 1 i Ringhals senarelagts. Samtidigt har en uppräkning skett med hänsyn till kost­nadsstegringar med inverkan på anläggningarnas nuanskaffningskost-nad. Avskrivningarna ökar därmed med 15 milj. kr. till 737 milj. kr.

FinansieUa poster medför ökade kostnader med ca 6 milj. kr. medan skatter bedöms komma att överensstämma med driftstatens beräkningar.

Redovisat nettoöverskott skulle därmed bli 145 milj. kr. lägre än i driftstaten upptaget eller 605 milj. kr. För att uppnå full förräntning, 7,5 %, krävs ett nettoöverskott om 735 milj. kr. Som bokslutsdisposUion har därför avskrivningarna reducerats med 130 milj. kr.

För kanalrörelsen, som ingår i de redovisade siffrorna, beräknas in­täkterna bli lägre än i driftstaten beroende på nu bedömd lägre transport­volym, medan driftkostnaderna beräknas bli något högre. Sammantaget innebär detta att kanalrörelsen inte beräknas komma att ge något över­skott för 1975/76. I beräkningama har hänsyn ej tagits till verkets fram­ställning om nedsättning av det förräntningspliktiga kapitalet med 42 milj. kr.

Vid bedömning av beräkningen skall beaktas att det förräntnings­pliktiga kapitalet för under arbete varande anläggningar blivit betydligt högre än beräknat genom den försenade kommersiella idrifttagningen av block 1 i Ringhals. Av det totala statskapUalet avser ca 3 000 milj. kr. anläggningar under uppförande, motsvarande en räntekostnad vid 7,5 % av 225 och vid 10 % (nyti kapUal) av 300 milj. kr.

Budgetåret 1976177

Beräkningen bygger på ekonomiprognos av december 1975, grundad på vissa antagna förutsättningar, bl. a. 8 % inflation och 5 %, försälj­ningsökning. I jämförelse med den prognos som lämnades i november 1975, förutsattes nu en något lägre försäljningsvolym för fast kraft. En lägre utvecklingstakt för oljepriset ger även detta år lägre intäkter av energipristUlägg. Intäkter av tillfällig kraft beräknas också minska något. Sammantaget upptages rörelseintäkterna till ett ca 80 milj. kr. lägre be­lopp än i novemberprognosen. Kostnaderna för bränsle och inköpt kraft minskar något på grund av mindre volym men påverkas också bl. a. av ett högre pris för kärnbränsle. Tillsammans med högre löner och andra kostnadsstegringar beräknas driftkostnaderna stiga med ca 45 milj. kr. i jämförelse med den tidigare beräkningen. För att uppnå förräntningskravet, som även för 1976/77 förutsattes vara 7,5 %, har som bokslutsdisposUion avskrivningarna reducerats med 125 milj. kr. Prisutvecklingen för olja och kärnbränsle, kärnkraftblockens drifttill­gänglighet liksom vattentUlrinning, belastningsutveckling m. m. är fak­torer som starkt påverkar det ekonomiska resultatet och gör beräkning­ama osäkra. Anläggningar under uppförande beräknas i genomsnitt uppgå till 3 500 milj. kr. motsvarande en räntekostnad av 260 resp. 350 milj. kr. vid 7,5 respektive 10 % räntefot.

RRV ansluter sig till statens vatienfaUsverks beräkning och beräknar inkomsterna på tUeln statens vatienfaUsverks fond till 685 milj.  kr.

Prop. 1915116:150

24

för budgetåret 1975/76 och föreslår att tUdn uppförs med 800 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Domänverket. Denna titel uppfördes i budgetpropositionen med 70,0 milj. kr. för budgetåret 1975/76 oeh med 45,5 milj. kr. för budgetåret 1976/77. I skrivelse den 5 mars 1976 har domänverket räknat med att inleverera 79,0 milj. kr. för budgetåret 1975/76 vUket är 9,0 milj. kr. mer äii i beräkningen i november 1975. För budgetåret 1976/77 räk­nar domänverket med att i enlighet med beräkningen i november in­leverera 45,5 milj. kr.

RRV ansluter sig till domänverkets beräkning och beräknar inkomster­na på titeln domänverkets fond till 79,0 milj. kr. för budgetåret 1975/76 och föreslår att titeln uppförs med 45,5 milj. kr. för budgetåret 1976/77.

Riksbanksfonden. I budgetpropositionen beräknades inkomsterna på denna titel tiU 350 milj. kr. under budgetåren 1975/76 och 1976/77. Riksbanken beräknar nu inkomstema på titeln riksbanksfonden till 450 milj. kr. under vart och ett av budgetåren 1975/76 och 1976/77.

Lånefonden för bostadsbyggande. Bostadsstyrelsen beräknar inkoms­terna under budgetåret 1975/76 till 2 280 milj. kr. varav 2 271 milj. kr. flutit in t. o. m. februari 1976. För budgetåret 1976/77 har bostadssty­relsen beräknat inkomsterna på titeln till 2 715 milj. kr., vilket innebär en minskning i förhållande till beräkningen i budgetpropositionen med 40 milj. kr. Beräkningarna för flertalet lån med rörlig ränta har grun­dats på den av regeringen fastställda räntesatsen på statliga bostadslån m. m. För år 1975 utgår ränta efter 8,25 % (SFS 1974: 949) och för år 1976 efter 9,25 % (SFS 1975: 1143). Det har förutsatts att räntesatsen 9,25 % kommer att gälla även under år 1977.

Övriga diverse kapitalfonder. Statens 'vägverk har reviderat progno­sen för statens vägverks förrådsfond. För budgetåret 1975/76 beräknas inkomsterna uppgå till 17 500 000 kr., vilket innebär en ökning med 3 300 000 kr. i förhållande tUl beräkningen i budgetpropositionen. In­komsterna under budgetåret 1976/77 beräknas bli 19 526 000 kr. Detta är en ökning med 4 176 000 kr. jämfört med beräkningen i budget­propositionen.

Kapitalbudgetens inkomster

Avskrivningsmedel inom fonden. Avskrivningsmedel inom fonden (årsavskrivningar) används för finansiering av investeringar på kapital­budgeten. RRV har hämtat in nya uppgifter om avskrivningsmedlens

Bil. 5    Riksrevisionsverkets inkomstberäkning

25

1975/76

Reviderad

1976/77

Reviderad

december-

beräkning

Förslag till

beräkning

beräkningen

statsbudget

Statens affärsverksfonder

Postverket

23 000

23 000

26 600

26 500

Televerket

984 100

1 005 400

879 400

868 000

Statens järnvägar

372 000

375 000

410 000

415 000

Luftfartsverket

26 200

26 200

31 200

31 200

Förenade fabriksverken

23 700

23 700

24 000

24 000

Statens vattenfallsverk

656 300

596 600

832 000

707 000

Summa

2 085 300

2 049 900

2 203 200

2 071 700

Diverse kapitalfonder

Statens vägverks förrädsfond

68 200

71 350

76 900

78 000

utveckling för de större fondema. I följande sammanställning redovisas beräkningarna för budgetåren 1975/76 och 1976/77 (tkr).

Statens vattenfallsverk har räknat ner sina avskrivningar med 59,7 milj. kr. under budgetåret 1975/76 och med 125 milj. kr. under budget­året 1976/77.

Kapitalbudgetens inkomster beräknas under budgetåret 1975/76 upp­gå till 2 545 942 000 kr. Detta är en minskning med 35 090 000 kr. i för­hållande till höstens beräkning. Under budgetåret 1976/77 beräknas dessa inkomster uppgå till 2 577 629 000 kr., vilket innebär en minskning med 136 923 000 kr. jämfört med förslag till statsbudget.

Beslut i detta ärende har fattats av generaldirektören[REDACTED_EFTERNAMN] i närva­ro av avdelningschefen Sanell, byrådirektörerna Dalmo,[REDACTED_EFTERNAMN] och Vereide, revisorerna Karlson och Rahmn, byråassistenten[REDACTED_EFTERNAMN] samt revisionsdirektören[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande.

Enligt riksrevisionsverkets beslut

ÄKE SANELL

Ove NUsson

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1976

Bilaga 6

Specifikation av inkomstema på driftbudgeten för budgetåret 1976/77

Prop. 1975/76:150

Bil. 6   Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten

Bilaga 6

Specifikation av inkomstema på driftbudgeten för budgetåret 1976/77

A Skatter, avgifter, m. m.

I      Skatter:

I            Skatt på inkomst, förmögenhet

och rörelse samt socialförsäk­

ringsavgifter:

a Skatt på inkomst och förmögenhet

samt socialförsäkringsavgifter m. m.

42 450 000 000

b Kupongskatt

32 000 000

c Utskiftningsskatt och ersättningsskatt

1 750 000

d Skogsvårdsavgifter

19 200 000

e Bevillningsavgifter för särskilda

förmåner och rättigheter

2 500 000

f Arvsskau och gåvoskatt

315 000 000

g Lottenvinstskatt

205 000 000

h Stämpelskatt och stämpelavgift

548 000 000      43 573 450 000

2 Automobilskattemedel:

a Bensinskatt

1 920 000 000

b Vägtrafikskatt

2 060 000 000        3 980 000 000

3

Allmän arbetsgivaravgift

6 750 000 000

4

Tullar och acciser:

a Tullmedel

985 000 000

b Mervärdeskatt

20 500 000 000

c Särskilda varuskatter

407 200 000

d Omsättningsskatt på motorfordon

735 000 000

e Tobaksskatt

2 300 500 000

f Rusdrycksförsäljningsmedel av

partihanddsbolag

30 000 000

g Rusdrycksförsäljningsmedel av

detaljhanddsbolag

50 000 000

h Skatt på sprit

3 250 000 000

i   Skatt på vin

600 000 000

j   Skatt pä malt- och läskedrycker

892 000 000

k Energiskatt

3 514 000 000

I   Särskild beredskapsavgift för

oljeprodukter

1 000

m Särskild vägtrafikskatt

212 000 000

n Skatt på annonser och reklam

152 000 000

o Skatt på spd

102 000 000      33 729 701000    88 033 151 000

II     

Uppbörd i stålens verksamhet:

1

Expeditionsavgifter

106 000 000

2

Bidrag till kostnader för polis-, domstols- och

uppbördsväsendet m. m.

73 342 000

3

Vattendomstolsavgifter

1 000 000

4

Inkomster vid kriminalvärden

1 600 000

5

Bidrag till riksförsäkringsverket och försäkringsrådet

23 800 000

6

Inkomster vid den statliga läkemedelskontrollen

15 500 000

7

Inkomster vid statens rättskemiska laboratorium

1 990 000

8

Inkomster vid karolinska sjukhuset

335 100 000

9

Inkomster vid statens vårdanstalter för alkohol­missbrukare

250 000

10 Inkomster under anslaget kostnader för viss

utbildning av handikappade

60 000

II  Inkomster vid arbetarskyddsstyrelsen

4 119 000

1    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 6

Prop. 1975/76:150

12

Inkomster av arbetsgivaravgifter till arbetarskydds­styrelsens och yrkesinspektionens verksamhet

13

Inkomster vid statens vägverk, att tillföras automobilskattemedlen

14

Inkomster vid statens trafiksäkerhetsverk, att tillföras automobUskattemedlen

15

Körkortsavgifter

16

Avgifter för registrering av motorfordon

17

Försäljning av sjökort

18

Fyravgifter

19

Lotsavgifter

20

Skeppsmätningsavgifter

21

Fartygsinspektionsavgifter

22

Inkomster vid Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

23

Inkomster vid statens geotekniska institut

24

Ersättning för visst värderingsförfarande

25

Pensionsmedel m. m.

26

Inkomst av myntning

27

Bidrag till bankinspektionen

28

Bidrag för revision av sparbankerna

29

Bidrag till försäkringsinspektionen

30

Ersättning för kilometerräknarapparatur

31

Avgifter för granskning av biograffilm

32

Inkomster vid riksantikvarieämbetet

33

Avgifter för särskUd prövning och fyllnadsprövning inom skolväsendet

34

Inkomster vid statens maskinprovningar

35

Inkomster vid lantbruksnämnderna

36

Inkomster vid statens jordbruksnämnd

37

Inkomster vid statens centrala frökontrollanstalt

38

Avgifter för växtskyddsinspektion m. m.

39

Avgifter vid köttbesiktning

40

Inkomster vid statens livsmedelsverk

41

Inkomster vid statens veterinärmedicinska anstalt

42

Avgifter för statskontroll av krigsmaterieltillverkningen

43

Inkomster av statens gruvegendom

44

Inkomster vid bergsstaten m. m.

45

Inkomster vid patent- och registreringsväsendet

46

Avgifter för registrering i förenings- m. fl. register

47

Exekutionsavgifter

48

Restavgifter

49

Inkomster vid statens planverk

50

Ersättning för vissa komplementkostnader vid vissa myndigheter m. m.

III     Diverse inkomster:

1

Bötesmedel

2

Totalisatormedel

3

Tipsmedel

4

Lotterimedd

5

Övriga diverse inkomster

B Inkomster av statens kapitalfonder

I        Statens affärsverksfonder:

1

Postverket

2

Televerket

3

Statens järnvägar

4

Luftfartsverket

5

Förenade fabriksverken

6

Statens vattenfaUsverk

7

Domänverket

41 000 000

800 000

31 000 000 17 000 000 72 000 000 2 930 000 121 500 000 30 000 000

2     200 000

4 360 000

29 942 000

4     300 000

1000

834 000 000

120 000 000

7 550 000

1 050 000

3     958 000

1 000 300 000

5     459 000

566 000 I 200 000

6     500 000

1 300 000

9 500 000

2  695 000

12 000 000

1 100 000

6  500 000

258 000

28 000 000

7  200 000

61 000 000

4  235 000

15 366 000

54 930 000

800 000

54 805 000

2 160 067 000

111 390 000

105 000 000

327 072 000

235 000 000

85 000 000

863 462 000

91 056 680 000

21 500 000

125 000 000

1000

25 000 000

29 000 000

800 000 000

45 500 000

1 046 001 000

II 

Riksbanksfonden

450 000 000

Bil. 6   Specifikation av inkomstema på driftbudgeten

III   Statens allmänna fastighetsfond:

1

Slottsbyggnadernas

delfond

2

Kriminalvårdsstyrelsens

3

Beskickningsfastigheternas

4

Karolinska sjukhusets

5

Akademiska sjukhusets

6

Byggnadsstyrelsens

7

Generaltullstyrelsens

IV

Försvarets fastighetsfond

V

Statens utiåningsfonder:

1

Utrikesförvaltningens lånefond

2

Biständsförvaltningens lånefond

3

Statens bosättningslånefond

4

Vattenkraftslånefonden

5

Luftfartslänefonden

6

Statens länefond för den mindre skeppsfarten

7

Statens länefond för universitetsstudier

8

Studiemedelsfonden

9

Lånefonden för studentkårlokaler

10

Jordbrukets lagerhusfond

11

Jordbrukets maskinlånefond

12

Kraftiedningslånefonden

13

Egnahemslänefonden

14

Statens avdikningslånefond

15

Fiskerilånefonden

16

Länefonden tiU främjande av beredning och avsättning av fisk m. m.

17

Skogsväglänefonden

18

Statens hantverks- och industrilånefond

19

Lånefonden för bostadsförsörjning för mindre bemedlade, barnrika familjer

20

Lånefonden för bostadsbyggande

21

Länefonden för inventarier i vissa specialbostäder

22

Lånefonden för maskinanskaffning inom byggnads­industrin

23

Lånefonden för kommunala markförvärv

24

Länefonden för allmänna samhngslokaler

25

Övriga utlåningsfonder

VI    

Fonden för låneunderstöd:

1

Kammarkollegiets

delfond

2

Arbetsmarknadsstyrelsens

"

3

Bostadsstyrelsens

"

4

Riksbankens

"

5

Riksgäldskontorets

VII

Fonden för statens aktier

VIII

Fonden för beredskapslagring

IX

Statens pensionsfonder:

1

Folkpensioneringsfonden

2

Civila tiänstepensionsfonden

3

Militära tiänstepensionsfonden

4

AUmänna familjepensionsfonden

5

Statens pensionsanstalts pensionsfond

6

Pensionsfonden för vissa riksdagens verk

X     

Diverse kapitalfonder:

1

Fonden för kreditgivning tiU utiandet

2

Naturvårdsfonden

3

Övriga diverse kapitalfonder

1000

6 556 000

9 043 000

37 062 000

13 130 000

478 205 000

250 000

150 000

90 000

10 000 000

240 000

2

560 000

3

400 000 200 000

43 000 000

190 000

30 000

25 000

30 000

520 000

1 450 000

1 900 000

100 000

45 000

26 000 000

550 000 2 715 000 000

1 600 000

320 000 37 200 000

2   600 000

276 000

40 000 000 95 000 000

230 000 10 000

720 000

74 600 000

2 450 000

280 000

7 900 000

17 000 000

51 000

1 994 000

3 300 000

90 500 000

544 247 000 138 346 000

2 847 476 000

135 960 000

107 048 000

95 995 000

102 281 000

95 794 000

KUNGL.BOKTR. STOCKHOLM 1976     760235

5 563 148 000

Summa kr. 

96 

619 828 000

Bilaga 7

Specifikation av anslags­förändringar i förhållande till budgetpropositionen för budgetåret 1976/77

Prop. 1975/76:150

Bil. 7    Anslagsfiirändringar i förhållande till budgetpropositionen

Bilaga 7

Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen för budget­året 1976/77 

1 000-tal kr

Anslagsrubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eUer beslut   Förändring

--------------------------   Ökning (-I-)

Proposi-         Anslags-         Minskning tionens eller   belopp           () skrivelsens nummer

tionsanslag Upplysning om tobak, reservationsanslag Bidrag till Föreningen Fruktdrycker

\

142 142 142

4 000 2 000

35

-h 

+ +

4 000

2 000

35

Summa

8 300

15 035

-f--

6 735

VI. 

Kommunikationsdepartementet

Transponnämnden, förslagsanslag Ersättning till postverket för tidnings­distribution

2 162

152 127

2 562 90 000

-t-

4-

400 90 000

Summa

2 162

92 562

4-

90 400

VII. Finansdepartementet

Presstödsnämnden, förslagsanslag Bidrag till Föreningen Fruktdrycker Produktionsbidrag för dagstidningar,

förslagsanslag Samdistributionsrabatt för dagstidningar,

förslagsanslag

35 97 000 25 000

131

142

131 131

1000 »180 000

+ +

1000 35

58 000

-\-

DRIFTBUDGETEN A. Egentliga statsutgifter

//. Justitiedepartementet

Brottsförebyggande rådet: Förvaltnings­kostnader, förslagsanslag

Lokala polisorganisationen: Förvaltnings­kostnader, förslagsanslag

Lokala polisorganisationen: Utrustning, reservationsanslag

Summa

///. Utrikesdepartementet \3trikQsKr\a\tr\\r\%en, förslagsanslag

Summa

IV. 

Försvarsdepartementet

Flygvapenförband: Forskning och utveck­

ling, förslagsanslag

Värnpliktsverket,/örj/a.?ia«i/a

Summa

V. Socialdepartementet

Hälsovårdsupplysning, reservationsanslag

Upplysning i alkoholfrågan m. m., reserva-

2 435

rskr

181

2 585

+

150

2 026 331

rskr

203

2 028 831

-f

2 500

18 600

rskr

203

18 780

+

180

2 047 366

2 050 196

+

2 830

205 957

96

249 141

-f

43 184

205 957

249 141

-f

43 184

479 320 37 245

143 143

473 305 43 260

-1-

6 015 6 015

516 565

516 565

±

0

142

8 300

700

9 000

' Stöd till dagspressen, förslagsanslag 1    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 7

Prop. 1975/76:150

Anslagsrubrik

Beräknat        Slutligt förslag eller beslut

Förändring

belopp i

Ökning (+)

budgetpro-    Proposi-

Anslags-

Minskning

positionen      tionens eller   belopp

( )

skrivelsens

nummer

Upplysning om alkohol- och narkotika­problemen, reservationsanslag

Nordiska investeringsbanken, reservations­anslag

Summa

VIII. Utbildningsdepartementet

Tidskriftsstöd, reservationsanslag

Bidrag till Svenska riksteatern, reservations­anslag

Bidrag till regionala och lokala teater-, dans-och musikinstitutioner, reservationsanslag

Bidrag till vissa museer

Bidrag till Centralförbundet för alkohol-och narkotikaupplysning, reservations­anslag

Bidrag till nykterhetsorganisationer m. m., reser vationsanslag

Bidrag till trossamfund, reservationsanslag

Bidrag till anskaffande av lokaler för tros­samfund, reservationsanslag

Stipendier för forskarutbildning, reserva­tionsanslag

Studiebidrag m. m., förslagsanslag

Summa

IX. 

Jordbruksdepartementet

Statens jordbruksnämnd, förslagsanslag Skogsstyrelsen, förslagsanslag fiskeristyrelsen, förslagsanslag Fiskeriintendénter m. m., förslagsanslag Främjande i allmänhet av fiskerinäringen,

reservationsanslag Prisreglerande åtgärder på fiskets område,

förslagsanslag Statens strålskyddsinstitut, förslagsanslag Strälskyddsforskning, reservationsanslag

Summa

X. 

Handelsdepartementet

Konsmner\tom.bu(ismannen, förslagsanslag

Konsumentverket: Förvaltningskostnader,

förslagsanslag

Konsumentverket: Forskning m. m., reservationsanslag

Konsumentverket: Allmänna reklamations­nämnden, förslagsanslag

Överstyrelsen för ekonomiskt försvar, förslagsanslag

Summa XII. Bostadsdepartementet Bostadstillägg m. m., förslagsanslag

Summa ' Bostadsbidrag m. m.

2 500

124 535

1 969

45 024

82 567 6 175

1 936

2 500

+     80 000

-1-    136 465

+

531

300

80 000 261 000

2 500

44 724

82 867 6 275

2 321

142 108

rskr   190

rskr   190

300 100

-h

rskr   190 rskr   190

161

385

3 242 19 000

161 rskr 196

6 000 20 000

+

2 758 1 000

6 000

rskr 196

7 000

+

1 000

16 653 625 000

128 rskr 202

32 314 643 000

+ 

-i-

15 661 18 000

807 566

847 001

-f

39 435

11 957

10 492

9 429

1 384

154 132 130 130

14 936

14 454

11 703

I 798

+

-1-

+

2      979

3      962

2 274 414

300

130

800

+

500

6 297

130 123 123

10 000

8 706

500

+ 

-1-

10 000

2 409

500

39 859

62 897

+

23 038

2 630

159

-

-

2 630

19 743

159

27 000

+

7 257

1 695

159

1900

+

205

2 446

159

3 113

-\-

667

104 044

152

128 756

+

24 712

130 558

160 769

-j-

30 211

1 345 000

145

'1 570 000

+

225 000

1 345 000

1 570 000

+

225 000

Bil. 7    Anslagsförändringar i förhållande till budgetpropositionen

Anslagsrubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut

Förändring

------------------------- 

Ökning (-f-)

Proposi-

Anslags-

Minskning

tionens eller   belopp

()

skrivelsens nummer

XIII. Industridepartementet

Styrelsen för teknisk utveckling: Skepps­

teknisk forskning och utveckling, reserva­

tionsanslag

12 000

Aktiebolaget Atomenergi: Stöd till svensk

kärnkraftindustri, reservationsanslag

24 100

Aktiebolaget Atomenergi: Övrig verksam­

het, reservationsanslag

13 100

Aktiebolaget Atomenergi: Särskilt bidrag,

reservationsanslag

Täckande av förluster vid Eriksbergs Me­

kaniska Verkstads AB, reservationsanslag

Oljeprospektering, reservationsanslag

Medelstillskott till Svenska Utvecklings-

aktiebolaget, reservationsanslag

Bidrag till Sveriges Investeringsbank AB,

reservationsanslag

Summa

49 200

XV. 

Oförutsedda utgifter

Oförutsedda utgifter, förslagsanslag

3 000 000

Summa

3 000 000

121

13 000

+   1000

109

20 000

-  4100

109

.12 500

600

109

24 000

+  24 000

121

124

420 000 20 000

4- 420 000 

+     

20 000

151

27 000

+     

27 000

151

26 700

+   .  

26 700

563 200

-1- 514 000

150

1 500 000

-1 500 000

1 500 000

-1 500 000

XVI. Riksdagen och dess verk m. ni. Riksdagen: Kontorshjälp till riksdagsleda­möter, förslagsanslag

Riksdagen: Stöd till partigrapper, förslags­anslag Den inre riksdagsförvaltningen: Förvalt­ningskostnader, förslagsanslag

Summa Summa förändringar av egentiiga statsutgifter

1 300

rskr

149

1 650

4-

350

-

rskr

149

744

4-

744

47 294

rskr

149

47 494

4-

200

48 594

49 888

4-

1 294 387 408

B. Utgifter för statens kapitalfonder

II. 

Avskrivningar av nya kapitalinvesteringar

Summa förändringar av utgifter för statens kapitalfonder

Summa förändringar pä driftbudgeten

1 178 052

150

1 325 477

4-. 147 425

4-   147 425 -   239 983

KAPITALBUDGETEN I. Statens afTärsverksfonder

Statens järnvägar

Järnvägar m.m. Förenade fabriksverken

Byggnader och utrustning

Summa utgiftsförändringar under statens affärsverksfonder

524 700

rskr 176 '

554 700

4-

30 000

32 200

122

65 000

4-4-

32 800 62 800

Prop. 1975/76:150

Anslagsrubrik

Beräknat belopp i budgetpro­positionen

Slutligt förslag eller beslut   Förändring Ökning (4-)

Minskning 

(-)

Proposi-        Anslags-tionens eller   belopp skrivelsens nummer

II. 

Statens allmänna fastigbetsfond

Utbildningsdepartementet:

Byggnadsarbeten inom utbildningsdeparte­

mentets verksamhetsområde

168 000

Summa utgiftsförändringar under statens allmänna fastighetsfond

V. Fonden för låneunderstöd

Socialdepartementet:

Lån för inrättande av alkoholfria

restauranger

Finansdepartementet:

Lån för inrättande av alkoholfria

restauranger

1

Pressens lånefond

1

Jordbruksdepartementet:

Lån för vissa investeringar inom

trav- och galoppsporten

Handelsdepartementet:

Lån till teko-, sko- och garveriindustrier

10 000

Industridepartementet:

Lån till projektering av raffinaderi

Lån till aktieteckning i Svenska

Petroleum AB

Lån till Norrbottens järnverk AB

Summa utgiftsförändringar under fonden för låneunderstöd

VI. 

Fonden för statens aktier

Industridepartementet:

Teckning av aktier i Statsföretag AB

Teckning av aktier i Statsföretag AB

Summa utgiftsförändringar under fonden för statens aktier

VIII.     Fonden för beredsKapslagring

Handelsdepartementet:

Överstyrelsens för ekonomiskt försvar

ddfond:

Lagring för beredskapsändamäl

40 000

Summa utgiftsförändringar under fonden för beredskapslagring

IX. 

Diverse kapitalfonder

Handelsdepartementet;

Förrådsfonden för ekonomiskt försvar:

Förrådsanläggningar m. m.

77 100

Summa utgiftsförändringar under diverse

kapitalfonder

Summa förändringar på kapitalbudgeten

117

140 000

28 000 28 000

4-

142

142

_

1

131

15 000

4-

14 999

150

20 000

4-

20 000

152

25 000

+

15 000

124

10 000

j

10 000

124

10 108

-i-

10 108

207

275 000

-f

275 000

345 107

99

750 000        4-   750 000

207

175 000        4-    175 000

4-   925 000

152    59 400   4-  19 400 +  19 400

152     25 025   -  52 075

-     52 075 4-1272 232

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1976 760I3S

Bilaga 8

Förslag till investeringsplan och investeringsstater för budgetåret 1976/77

Prop. 1975/76:150

Bil. 8.   Förslag till investeringsplan ocb investeringsstater

Bilaga 8

Förslag till investeringsplan för budgetåret 1976/77

A. Postverkets fond

27 498 000

B. Televerkets fond

-6 600 000

C. Statens järnvägars fond

70 400 000

D. Luftsfartsverkets fond

235 498 000

E. Fabriksverkens fond

40 999 000

F. Statens vattenfallsverks fond

1 268 999 000

G. Domänverkets fond

6 001 000

1 642 795 000

II 

Statens allmänna fastighetsfond

334 966 000

III Försvarets fastighetsfond

84 338 000

IV 

Statens utlåningsfonder

1 876 068 000

V Fonden för låneunderstöd

891 930 000

VI 

Fonden för statens aktier

737 500 000

VII Fonden för förlag tUl statsverket

-27 000 000

VIII Fonden för beredskapslagring

59 400 000

IX 

Diverse kapitalfonder:

Statens vägverks förrådsfond

1 399 000

Sjöfartsverkets fond

52 796 000

Fonden för Södertälje kanalverk

2 109 000

Statens datamaskinfond

55 501 000

lordfonden

1000

Naturvårdsfonden

4 000 000

Förrådsfonden för ekonomiskt försvar

-1 062 000

114 744 000

5 714 741 000

avgår kapitalåterbetalning:

Avsättning till fonden för oreglerade kapitalmedels-

förluster

1 000 000

Övrig kapitalåterbetalning

22 952 000

23 952 000

5 690 789 000

1    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 8

Prop. 1975/76:150

FÖRSLAG TILL

INVESTERINGSSTATER FÖR BUDGETÅRET 1976/77

I. Statens afTärsverksfonder

A. Postverkets fond

Avskrivningsmedd

från statsbudgeten

1000

inom fonden

26 500 000

Övriga kapitalmedel

1000

Investeringsbemyndigande

27 498 000

54 000 000

Investeringsanslas

54 000 000

54 000 000

B. Televerkets fond

Avskrivningsmedel: Tele­anläggningar m. m.

från statsbudgeten

inom fonden Avskrivningsmedel: Tele­visions- och ljudradioanläggningar

inom fonden Övriga kapitalmedd: Teleanläggningar m. m. Investeringsbemyndigande: Teleanläggningar m. m.

6 000 000 826 700 000

41 300 000

1 000 000

-6 600 000 868 400 000

Investeringsanslag:

Teleanläggningar m. m. Televisions- och

ljudradioanläggningar

827 100 000 41 300 000

868 400 000

C. Statens järnvägars fond

Avskrivningsmedel från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

61 300 000

415 000 000

8 000 000

70 400 000

554 700 000

Investeringsanslag

554 700 000

554 700 000

D. Luftfartsverkets fond

Avskrivningsmedd

från statsbudgeten

1000

inom fonden

31 200 000

Övriga kapitalmedel

1000

Investeringsbemyndigande

235 498 000

266 700 000

Investeringsanslag

266 700 000

266 700 000

Bil. 8    Förslag till investeringsplan och investeringsstater

E. Fabriksverkens fond

Avskrivningsmedel från statsbudgeten inom fonden

Investeringsbemyndigande

1000 24 000 000 40 999 000

65 000 000

Investeringsanslag

65 000 000

65 000 000

F. Statens vattenfallsverks fond

A vskri vningsm edd från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

1000

707 000 000

10 000 000

1 268 999 000

1 986 000 000

Investerinasanslag

1 986 000 000

1986 000 000

G. Domänverkets fond

Investeringsbemyndigande

Summa investeringsbemyndi-ganden för statens affärs-

verksfonder

6 001 000

1 642 795 000

Summa investeringsanslag

6 001 000

II. 

Statens allmänna fastighetsfond

Avskrivningsmedel från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

304 640 000 76 645 000 10 000 000

334 966 000

726 251 000

Summa investeringsanslag

726 251 000

726 251 000

III. Försvarets fastighetsfond

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

239 167 000

inom fonden

28 095 000

Övriga kapitalmedel

19 000 000

Investeringsbemyndigande

84 338 000

370 600 000

Summa investerinssansla"

370 600 000

370 600 000

Prop. 1975/76:150

IV. 

Statens utlåningsfonder

Utrikesförvaltningens lånefond

Investeringsbemyndigande

400 000

Biståndsförvaltningens lånefond

Investeringsbemyndigande

300 000

Statens bosättningslånefond

Investeringsbemyndigande

5 000 000

Statens lånefond för den mindre skeppsfarten

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

Investeringsanslag

Investeringsanslag

Investeringsanslag

400 000

300 000

5 000 000

1000

Studiemedelsfonden

Avskrivningsmedel från statsbudgeten

455 000 000

Investeringsanslag

455 000 000

Lånefonden för studentkårlokaler

Investeringsbemyndigande

1000

Fiskerilånefonden

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

Investeringsanslag

1000

1000

Lånefonden till främjande av beredning och avsättning av fisk m. m.

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

338 000

Investeringsanslag

Investeringsbemyndigande

362 000

700 000

700 000

700 000

Statens fiskredskapslåncfond

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

statens hantverks- och industrilånefond

Investeringsbemyndigande

35 000 000

Lånefonden för bostadsbyggande Investeringsbemyndigande       1 660 000 000

Investeringsanslag

Investeringsanslag

35 000 000

1 660 000 000

Lånefonden för inventarier i vissa specialbostäder

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

Lånefonden för kommunala markförvärv

Investeringsbemyndigande

175 000 000

Investeringsanslag

175 000 000

Bil. 8    Förslag till investeringsplan och investeringsstater

Lånefonden för aUmänna samlingslokaler

Investeringsbemyndigande

1000

Investeringsanslag

1000

Siiinina investeringsbe-myndiganden för statens ullåniugsfonder

1 876 068 000

V. Fonden för låneunderstöd

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

46 500 000 105 180 000 891 930 000

Summa investeringsanslag       1 043 610 000

1043 610 000

1 043 610 000

VI. 

Fonden för statens aktier

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten Investeringsbemyndigande

187 500 000 737 500 000

925 000 000

Investeringsanslag

925 000 000

925 000 000

VII. Fonden för förlag till statsverket

Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

47 000 000 -27 000 000

20 000 000

Investeringsanslag

20 000 000

20 000 000

VIII. Fonden för beredskapslagring

Investeringsbemyndigande

59 400 000

Investeringsanslag

59 400 000

IX. 

Diverse kapitalfonder

A. Statens vägverks förrådsfond

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

1000

inom fonden

78 000 000

Övriga kapitalmedel

3 200 000

Investeringsbemyndigande

1 399 000

82 600 000

Investeringsanslag

82 600 000

82 600 000

Prop. 1975/76:150

B. Sjöfartsverkets fond

Avskrivningsmedd från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

1000

35 353 000

50 000

52 796 000

88 200 000

Investerinssanslae

88 200 000

88 200 000

1000 890 000

2

109 000

3

000 000

C. Fonden för Södertälje kanalverk

Avskrivningsmedel

från statsbudgeten

inom fonden Investeringsbemyndigande

Investeringsanslag

000 000

3 000 000

D. Statens datamaskinfond

Avskrivningsmedel

inom fonden Investeringsbemyndigande

59 500 000 55 501 000

115 001 000

Summa investeringsanslag

115 001000

115 001 000

£. Jordfonden

Investeringsbemyndigande

1000

F. Naturvårdsfonden

Investeringsbemyndigande

4 000 000

Investeringsanslag

Investeringsanslag

1000

4 000 000

G. Förrådsfonden för ekonomiskt försvar

Avskrivningsmedel från statsbudgeten ' inom fonden Investeringsbemyndigande

25 025 000

1 062 000

-1 062 000

25 025 000

Investerinssanslae

25 025 000

25 025 000

Summa investeringsbe-myiidiganden för diverse kapitalfonder

114 744 000

SUMMA INVESTERINGSSTATER

Avskrivningsmedd från statsbudgeten inom fonden Övriga kapitalmedel Investeringsbemyndigande

1

325 477 000

2

351 245 000 203 432 000

5 714 741 000

9 594 895 000

Summa investeringsanslag       9 594 895 000

9 594 895 000

:CR:TDTS TRYCKERI    STOCKHOLM   1976      7602

Bilaga 9

Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetåret 1976/77 sedan budgetpropositionen

Prop. 1975/76:150

Bil. 9    Förändringar i förslaget till statsbudget

Bilaga 9

FÖRÄNDRINGAR I FÖRSLAGET TILL STATS­BUDGET FÖR BUDGETÅRET 1976/77 SEDAN BUDGETPROPOSITIONEN

1    Riksdagen 1975176. 1 saml. Nr 150. Bilaga 9.

Prop. 1975/76: 150

Totalbudgeten för

Inkomster

Budget-

Senare

Summa

propositionen

ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Milj

i. kr.

A. Skatter, avgifter, m. m.:

I. Skatter

87 020,0

-hl 013,2

88 033,2

II. 

Uppbörd i statens verksamhet

2 115,5

-\-

44,6

2 160,1

III. Diverse inkomster

853,7

+

9,8

863,5

Summa

89 989,2

-i 1067,5

91 056,7

B. Inkomster av statens kapitalfonder:

1. Statens affärsverksfonder

1 069,4

23,4

1 046,0

II. 

Riksbanksfonden

350,0

-H

100,0

450,0

III. Statens aUmänna fastighetsfond

544,2

544,2

IV. 

Försvarets fastighetsfond

138,3

138,3

V. Statens utlåningsfonder

2 887,5

40,0

2 847,5

VI. 

Fonden för låneunderstöd

136,0

_

136,0

VII. Fonden för statens aktier

107,0

_

107,0

VIII. Fonden för beredskapslagring

96,0

96,0

IX. 

Statens pensionsfonder

102,3

102,3

X. 

Diverse kapitalfonder

91,6

+

4,2

95,8

Summa

5 522,4

+

40,8

5 563,1

C. Beräknad övrig finansiering:

I. Avskrivningar och övriga kapi­talmedel inom kapitalfonderna: Statens affärsverksfonder Övriga kapitalfonder

II. 

Övrig kapitalåterbetalning

2 222,2

469,4

23,0

-

131,5 5,4

2 090,7

464,0

23,0

Summa

2 714,6

-

136,9

2 577,6

Summa

98 226,1

+

971,4

99 197,5

Underskott

11 988,0

-

86,6

11 901,4

Summa milj. kr.

110 214,0

+

884,8

111 098,9

Bil. 9   Förändringar i förslaget till statsbudget

budgetåret 1976/77 

Utgifter

Budget-

Senare

Summa

propositionen ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Milj. kr.

A. Utgiflsanslag:

I. Kungl. hov- och slottsstaterna

14,4

14,4

II. 

Justitiedepartementet

4 104,8

+       2,8

4 107,7

IU. Utrikesdepartementet

3 443,6

-h     43,2

3 486,8

IV. 

Försvarsdepartementet

10 613,3

10 613,3

V. Socialdepartementet

31 003,3

+       6,7

31 010,1

VI. 

Kommunikationsdepartementet

6 695,5

-f-   120,4

6 815,9

VII. Finansdepartementet

7 489,1

-h   151,5

7 640,5

VIII. Utbildningsdepartementet

14 821,8

-1-     11,4

14 833,2

IX. 

Jordbruksdepartementet

4 421,4

-f     43,0

4 464,5

X. 

Handelsdepartementet

448,9

+     12,5

461,4

XI. 

Arbetsmarknadsdepartementet

6 595,9

6 595,9

XII. Bostadsdepartementet

6 562,0

-1-   225,0

6 787,0

XIII. Industridepartementet

2 890,8

-t-1766,9

4 657,7

XIV. Kommundepartementet

1 503,8

1 503,8

XV. 

Oförutsedda utgifter

3 000,0

-1 500,0

I 500,0

XVI. Riksdagen och dess verk

155,4

+       1,3

156,7

XVII. Riksgäldsfonden

5 150,0

5 150,0

Summa

108 914,0

-F   884,8

109 798,9

B. Beräknad övrig medelsförbrukning:

I. Minskning av anslagsbehåll­

ningar

1 000,0

-

1000,0

II. Ökad disposition av rörliga

krediter

300,0

-

300,0

Summa     1 300,0

-

1 300,0

Summa milj. kr. 110 214,0

-I-   884,8     111098,9

Prop. 1975/76:150

Driftbudgeten för

Inkomster

A. Skatter, avgifter, m. m.:

I. Skatter

II. 

Uppbörd i statens verksamhet III. Diverse inkomster

Summa

B. Inkomster av statens kapitalfonder:

I. Statens affärsverksfonder 

II. 

Riksbanksfonden

III.

Statens allmänna fastighetsfond

IV.

Föisvarets fastighetsfond V. Statens utiåningsfonder

VI.

Fonden för låneunderstöd

vn.

Fonden för statens aktier

VIII.

Fonden för beredskapslagring

IX.

Statens pensionsfonder

X.

Diverse kapitalfonder

Summa

Budget-

Senare

Summa

proposition(

;n ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Mil.

j. kr.

87 020,0

-fl 013,2

88 033,2

2 115,5

+

44,6

2 160,1

853,7

-f

9,8

863,5

89 989,2

-hl 067,5

91 056,7

1 069,4

23,4

I 046,0

350,0

-1-

100,0

450,0

544,2

544,2

138,3

138,3

2 887,5

40,0

2 847,5

136,0

136,0

107,0

107,0

96,0

_

96,0

102,3

102,3

91,6

-1-

4,2

95,8

5 522,4

+

40,8

5 563,1

Summa inkomster på driftbudgeten

95 511,5

-1-1108,3       96 619,8

Summa milj. kr. 95 511,5

-M 108,3       96 619,8

Bil. 9    Förändringar i förslaget till statsbudget

budgetåret Wléjll

Utgifter

Budget-

Senare

Summa

propositionen ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Milj. kr.

A. Egentliga statsutgifter:

I. Kungl. hov- och slottsstaterna

14,4

14,4

II. 

Justitiedepartementet

4 030,5

-f       2,8

4 033,4

III. Utrikesdepartementet

3 441,9

+     43,2

3 485,1

IV. 

Försvarsdepartementet

10 231,9

10 231,9

V. Socialdepartementet

30 951,5

+       6,7

30 958,2

VI. 

Kommunikationsdepartementet

4 819,2

-1-     90,4

4 909,6

VII. Finansdepartementet

7 013,9

-t-   136,5

7 150,3

VIII. Utbildningsdepartementet

14 157,3

-H     39,4

14 196,8

IX. 

Jordbruksdepartementet

4 321,7

-1-     23,0

4 344,8

X. 

Handelsdepartementet

314,0

4-     30,2

344,2

XI. 

Arbetsmarknadsdepartementet

5 960,9

5 960,9

XII. Bostadsdepartementet

4 707,0

4-   225,0

4 932,0

XIII. Industridepartementet

838,9

4-   514,0

1 352,9

XIV. Kommundepartementet

1 482,8

1 482,8

XV. 

Oförutsedda utgifter

3 000,0

-1 500,0

1 500,0

XVI. Riksdagen och dess verk

155,4

+       1,3

156,7

Summa

95 441,4

-   387,4

95 054,0

B. Utgifter för statens kapitalfonder:

I. Riksgäldsfonden

5 150,0

5 150,0

II. 

Avskrivningar av nya kapital-

investeringar

1 178,1

-f   147,4

1 325,5

III. Avskrivning av oreglerade

kapitalmedelsförluster

1,0

1,0

Summa

6 329,1

-1-   147,4

6 476,5

Summa utgifter på driftbudgeten 101 770,4

-   240,0

101 530,4

Beräknat underskott på budgetregleringer

i;

Beräknat underskott på

budgetregleringen

7 958,9

-1 098,3

6 860,6

Avsättning till budgetutjämnings-

fonden av kommunalskattemedel

/ 700,0

250.0

1 950,0

Summa

-6 258,9

4-1348,3

- 4 910,6

Summa milj. kr.

95 511,5

-fl 108,3

96 619,8

Prop. 1975/76: 150

Kapitalbudgeten för

Inkomster

Budget-

Senare

Summa

propositionen ändringar      Milj. kr.

Milj. kr.

Milj. kr.

Lånemedd

4 429,1

-fl 261,7

5 690,8

Summa milj. kr.     4 429,1

-hl 261,7

5 690,8

Bil. 9    Förändringar i förslaget till statsbudget

budgetåret 1976/77 

Utgifter

Budget-

Senare

Summa

propositionen ändringar

Milj. kr.

Milj. kr.

Milj. kr.

I. Statens affärsverksfonder:

Postverkets fond

27,4

+    0,1

27,5

Televerkets fond

-18,0

-\- 11,4

-6,6

Statens järnvägars fond

56,4

4- 14,0

70,4

Luftfartsverkets fond

235.5

235,5

Fabriksverkens fond

8,2

4-  32,8

41,0

Statens vattenfallsverks fond

1 144,0

-h 125,0

1 269,0

Domänverkets fond

6,0

6,0

II. 

Statens allmänna fastighetsfond

348,9

-  14,0

335,0

III. Försvarets fastighetsfond

80,5

4-    3,8

84,3

IV. 

Statens utiåningsfonder

1 876,1

1 876,1

V. Fonden för låneunderstöd

559,2

4-332,8

891,9

VI. 

Fonden för statens aktier

4-737,5

737,5

VII. Fonden för förlag till statsverket

-27,0

-27,0

VIII. Fonden för beredskapslagring

40,0

4-  19,4

59,4

IX. 

Diverse kapitalfonder:

Statens vägverks förrådsfond

2,5

-    1,1

1,4

Sjöfartsverkets fond

52,8

52,8

Fonden för Södertälje

kanalverk

2.1

2,1

Statens datamaskinfond

55,5

55,5

Jordfonden

0,0

0,0

Naturvårdsfonden

4,0

4,0

Förrådsfonden för ekonomiskt

försvar

-1,1

-

-1,1

Summa

4 453,0

-hl 261,7

5 714,7

Avgår kapitaläterbetalning:

Avsättning till fonden för oreglerade

kapitalmedelsförluster

1,0

1,0

Övrig kapitalåterbetalning

23,0

-

23,0

Summa

24,0

-

24,0

Summa milj. kr.

4 429,1

+ 1 261,7

5 690,8

KUNGL. BOKTR. STOCKHOLM i

»

76     760235

Bilaga 10

Allmänna Pensionsfonden, ärde fondstyrelsen: Årsredovisning för verksamhetsåret 1975

Prop. 1975/76:150

Bil. 10 AUmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen:

Årsredovisning 1975

ALLMÄNNA PENSIONSFONDEN FJÄRDE FONDSTYRELSEN

Årsredovisning för verksamhetsåret 1975

styrelse

Kommunstyrelseordföranden Albert Aronson, ordförande

Riksdagsledamoten Sven[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordförande

Kommunalrådet Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Riksdagsledamoten Karl Boo

Direktören Peder Bonde

Direktören Wilhelm Söderman

Andre ordföranden Lars[REDACTED_EFTERNAMN]

Förbundsordföranden Enar[REDACTED_EFTERNAMN]

Ekonomen Lars[REDACTED_EFTERNAMN]

Ekonomichefen Kurt Lanneberg

Förbundsordföranden Hans Hellers

Suppleanter

Statssekreteraren Tony[REDACTED_EFTERNAMN] Riksdagsledamoten Johannes[REDACTED_EFTERNAMN] Direktören Gösta[REDACTED_EFTERNAMN] Förbundsdirektören Sven Järdler Direktören Karl-Axel Linderoth Direktören Hans Grundström Förbundsordföranden Erik Lehman Andre förbundsordföranden Sven Wehlin Förbundsordföranden Ake[REDACTED_EFTERNAMN] Utredningssekreteraren Jan-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] Professorn Osbome Bartley

Verkställande direktör

Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]

1    Riksdagen 1975176.1 saml. Nr 150. Bilaga 10

BUaga 10

Prop. 1975/76:150

2

Revisorer

Bankdirektören Carl-Henrik[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande Bankinspektören Hans-Henrik[REDACTED_EFTERNAMN] Direktören Arne[REDACTED_EFTERNAMN] Ekonomichefen Per Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

Verkställande direktörens översikt

Kalenderåret 1975 fondens andra verksamhetsår har fondsty­relsen rekvirerat ytterligare 200 mkr. från riksförsäkringsverket och där­med utnyttjat de 500 mkr. som riksdagen ställt till förfogande. 100 mkr. tillfördes fonden den 21 februari och ytterligare 100 mkr. den 23 april.

Av det totala kapitalet har 435 mkr. disponerats för aktieköp. Netto­ökningen under året uppgick till 203 mkr. och fördelade sig i stort sett jämnt på första och andra halvåret. Vid årsskiftet förfogade fonden över en likviditetsreserv om 103 mkr. i form av banktillgodohavanden. Här­av åtgår dock 10,5 mkr. för betalning av redan köpta aktier. För att fonden på ett tillfredsställande sätt skall kunna fullfölja de syften, som motiverade fondens inrättande, har styrelsen i skrivelse till regeringen anhållit om en ökning av kapitalet med 500 mkr.

Den svenska aktiemarknaden var uppåtriktad större delen av år 1975. Utvecklingen under året mätt i Affärsvärldens generalindex resulterade i en uppgång med 29 %. De största kurshöjningarna hänförde sig till årets första halvår. Från mitten av november till årets slut inträdde en viss försvagning. Den starkaste utvecklingen hade skogssektorn, vars in­dex steg väsentligt mer än generalindex eller 55 %. Verkstäder, bruk och investmentbolag utvecklades i stort likartat med generalindex medan bankerna släpade efter. Rederisektorns index föll 10 %.

Vid årets slut ingår i fondstyrelsens aktieportfölj 23 olika företag en reducering med två under året. De tre största engagemangen belopps­mässigt gäller Volvo, L M[REDACTED_EFTERNAMN] och AGA, vilka tillsammans svarar för 52 % av dagsvärdet av fondens portfölj. Relativt stora poster har fondstyrelsen också i Astra, Fläktfabriken, Fortia och Incentive. Största andelen i förhållande till företagens kapital har fonden i Svenska Rötor Maskiner och Iro. I dessa företag äger fonden 15 respektive 11,6 % av aktiekapitalet.

Nya företag i portföljen för året är Astra, Billerud, Höganäs och Svenska Rötor Maskiner. Under perioden har aktieinnehaven i Cement­gjuteriet, Bröderna Edstrand, Iggesund och Sydkraft avvecklats. Det ti­digare Coronainnehavet har bytts mot nya aktier i AGA medan Möln­lyckeaktierna bytts mot nya Cellulosa-aktier och konvertibla obligatio­ner. Genom portföljens utökning under året har Volvos tidigare domi­nans reducerats. Volvoaktierna utgjorde vid årets ingång 42 % av total-

Bil. 10    Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen:

3

Årsredovisning 1975

portföljen medan motsvarande tal vid årets slut var 25 %.

Via nyemissioner under året har fonden ökat sitt engagemang i Volvo och Incentive. Vidare utgöres hela innehavet av aktier i Höganäs av nyemitterade sådana.

Försäljningarna och bytestransaktionerna under perioden har medfört realisationsvinster på 6,4 mkr. och realisationsförluster på 0,9 mkr.

Portföljens deklarationsvärde per den 31 december 1975 uppgick till 453 mkr. (f. å. 186). Motsvarande anskaffningsvärde var 435 mkr. (f. å. 232).

Portföljens marknadsvärde har under året ökat med 30,5 %. Juste­ringar har vid beräkningen gjorts veckovis för gjorda köp och försälj­ningar under året. Under samma period har Affärsvärldens generalindex stigit med 29,0 %.

Administration: Medelantalet anställda under

året har varit 5. I löner

och ersättningar har utgått till:

styrelse och verkställande direktör

573 299 kr.

övriga anställda

221 712 kr.

revisorer

51 000 kr.

Stockholm i januari 1976

Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]

Verkställande direktör

Förvaltningsberättelse

Från riksförsäkringsverket har fjärde fondstyrelsen under året erhål­lit 200 mkr. Härav utgöres 58,2 mkr. av avgifter erlagda av staten, kom­muner och därmed jämförliga samfälligheter samt av bolag, föreningar och stiftelser, i vilka staten, kommun eller därmed jämförlig samfällig­het äger ett bestämmande inflytande. 104,4 mkr. är avgifter erlagda av enskilda arbetsgivare, som i genomsnitt för det år, vara avgifterna be­löper, sysselsatt minst 20 arbetstagare. I avgifter från enskilda arbets­givare med färre anställda än 20 arbetstagare samt i avgifter, som er­lägges jämlikt 34 § lagen om försäkring för allmän tilläggspension, kom­mer 37,4 mkr.

De av fondstyrelsen förvaltade medlen har placerats på sätt som framgår av balansräkningen och särskilda specifikationer över styrelsens innehav av aktier och konvertibla obligationer vid årsskiftet. Enligt fon­dens reglemente är tillgångarna bokförda till anskaffningsvärdet.

Resultatet av årets förvaltning samt styrelsens tillgångar och skulder per den 31 december 1975 framgår av nedanstående resultaträkning samt balansräkning.

Prop. 1975/76:150

Resultaträkning

Aktieutdelningar

Ränteintäkter

Förvaltningskostnader

Rörelseresultat

Realisationsvinster Realisationsförluster

./.

1975

1974

tkr.

tkr.

10 537

834

12 316

6 202

1378

1 175

21475

5 861

6 412

341

857

101

27 030

6 101

Skatt

./.    10 564

2 330

Nettoresultat

16 466

3 771

1975-12-31

1974-12-31

Tillgångar

tkr.

tkr.

Kassa och bank

102 620

74 352

Övriga fordringar

28

Aktier

434 242

232 092

Konvertibla obligationer

483

Summa tillgångar

537 345

306 472

Skulder ocb fondkapital

Leverantörsskulder

10 471

224

Skatteskuld

6 497

2 330

Övriga skulder

140

147

Fondkapital

500 000

300 000

Ackumulerat överskott från föregående

år

3 771

Årets nettoresultat

16 466

3 771

Summa skulder och fondkapital

Stockholm den 23 januari 1976

Albert Aronson (ordf.)

Sven[REDACTED_EFTERNAMN]

Karl Boo

Peder Bonde

Lars[REDACTED_EFTERNAMN]

Enar[REDACTED_EFTERNAMN]

Kurt Lanneberg

Hans Hellers

537 345

306 472

Erik[REDACTED_EFTERNAMN] Wilhelm Söderman Lars[REDACTED_EFTERNAMN] Lennart[REDACTED_EFTERNAMN] (verkst. dir.)

Bil. 10    Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen:

s

Årsredovisning 1975

Under hänvisning till revisionsberättelsen intygas att förestående re­sultaträkning samt balansräkning överensstämmer med räkenskaperna.

Stockholm den 27 januari 1976

C.-H.[REDACTED_EFTERNAMN] (ordf.) H. H.[REDACTED_EFTERNAMN]

Arne[REDACTED_EFTERNAMN]

Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

Revisionsberättelse

Undertecknade, som av Kungl. Maj:t förordnats att såsom revisorer granska Allmänna Pensionsfondens fjärde fondstyrelses förvaltning, får härmed avgiva revisionsberättelse för år 1975.

Vi har granskat förvaltningsberättelsen, tagit del av räkenskaper, pro­tokoll och andra handlingar, som lämnar upplysning om fondstyrelsens förvaltning, inventerat de under fondstyrelsens förvaltning stående till­gångarna samt vidtagit de övriga granskningsåtgärder vi ansett erforder­liga.

Räkenskaperna har siffergranskats av därtill särskilt utsedd revisions­byrå.

Vi finner ingen anledning till erinran mot de aktietransaktioner, som fonden företagit under år 1975, eller mot det sätt på vilket desamma genomförts.

Revisionen har icke givit anledning till anmärkning beträffande för­valtningsberättelsen, de i densamma upptagna resultat- och balansräk­ningarna, bokföringen eller inventeringen eller eljest beträffande fond­styrelsens förvaltning.

Stockholm den 27 januari 1976

C.-H.[REDACTED_EFTERNAMN]

(ordf.)

Arne[REDACTED_EFTERNAMN]

H. H.[REDACTED_EFTERNAMN]

Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1975/76:150

Aktieinnehav per den 31 december 1975

Företag

Antal

Anskaffningsvärde

Deklarations

värde

per st. kr.

totalt tkr.

per st. kr.

totalt tkr.

AGA bundna fria

225 773 45 682

271 455

139

37 687

185

50 219

ASEA bundna fria

107 810 1 290

109 100

112

12 168

132 131

14 400

Astra bundna fria

87 135 24 200

111 335

164

18 263

179

19 929

Atlas Copco

11000

147

1 617

180

1 980

Bahco bundna fria

7 429 1 571

9 000

194

I 744

214

1926

Billerud bundna fria

12 484 350

12 834

138

1 772

179

2 297

Cellulosa A bundna 16 518 B bundna 19 433 B fria        19 786

55 737

183

10 186

264

14 715

Fläkt bundna fria

41 836 20148

61984

387

23 971

355

22 004

Fortia A bundna   1 935 A fria             143 B bundna 61 837 B fria         27 347

91 262

208

18 956

230

20 990

Gränges bundna

11 750

153

1798

124

1457

Höganäs bundna fria

11009

1

Il 010

236

2 599

249

2 741

Incentive bundna   86 515 fria               135

Incentive pref C

86 650 7 000

218 42

18 932 297

270

52

23 395 364

Iro bundna fria

84 315 6 335

90 650

174

15 733

164

14 867

L M[REDACTED_EFTERNAMN] A bundna 54 013 A fria        29 196 B             293 905

377 114

210 210 214

80 363

193 190 194

72 989

MoDo A Al B

600

34 556 18 471

53 627

152 162 163

8 694

206 203 209

10 999

Bil. 10    Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen: Årsredovisning 1975

Företag

Antal

Anskatfningsvärde

Deklarationsvärde

per st. kr.

totalt tkr.

per st. kr.

totalt tkr.

Nife

50 000

148

7 406

240

12 000

B bundna 40 953

B fria

9 047

Nife teckn.-rätter

50 000

17

850

Perstorp

78 400

123

9 645

134

10 506

B bundna 77 626

B fria

774

Promotion

56 314

192

10 830

175

9 855

B bundna 50 645

B fria

5 669

Ratos

47 950

213

10 235

207

9 926

A bundna   5 487 B fria        42 463

Rötor

60000

129

7 752

136

8 160

bundna     55 466

fria

4 534

Sandvik

52 700

183

9 648

240

12 648

bundna     50 963

fria

1 737

Tändstickor B

16 700

96

1603

88

1470

Volvo

807 254

152

122 343

138

111401

A bundna 392 479

A fria

4 405

B bundna 409 376

B fria

994

Totalt

434 242

452 088

Innehav av konvertibla obligationer per den 31 december 1975

Företag                                   Nom kr.            Anskaffningsvärde

Deklarationsvärde

per st.             totalt %                  tkr.

per st.            totalt %                   tkr.

Cellulosa B bundna 375 250 B fria        141 250

Totalt

516 500

93

483

483

127

656

656

NORSTEDTS TRYCKERI   STOCKHOLM 1976

Post- och Kreditbanken, PK-banken: Årsredovisning för verksamhetsåret 1975

Bilaga 11

Prop. 1975/76:150

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

Årsredovisning 1975

Bilaga 11

POST- OCH KREDITBANKEN, PK-banken Årsredovisning för verksamhetsåret 1975

Utvärdering av PKbankens verksamhet

I samband med Riksdagens beslut att anvisa medel för PKbankens nyemission 1975 begärdes en allmän redovisning och utvärdering av bankens verksamhet med särskilt beaktande av hur inriktningen av bankens rörelse har inverkat på kapitalmarknaden, samt hur banken uppfyller kraven på förräntning av det egna kapitalet.

För en grundläggande redogörelse i hithörande frågor hänvisas till bankens verksamhetsberättelse för 1975, vilken härmed överlämnas. Härutöver lämnas i det följande några kompletterande kommentarer.

Bankens funktion på kreditinarknaden

Inför PKbankens tillkomst framfördes på sina håll farhågor för att kapitalmarknaden, dvs. marknaden för långfristig finansiering, skulle påverkas negativt genom att Postbankens insatser på detta område skulle minska. Under 1975 genomfördes emellertid en förändring av räntepolitiken på kapitalmarknaden som fick stor betydelse för den volymmässiga utvecklingen. Den s. k. långa räntan höjdes nämligen i april med 1 procentenhet utan samband med någon diskontoändring. Anpassningen av den tidigare för låga räntenivån mot ett marknadsmäs­sigt jämviktsläge fortsatte senare under året då emissionsräntan hölls kvar oförändrad fastän diskontot sänktes med 1 procentenhet.

Tack vare den marknadsanpassade räntepolitiken kunde en betydan­de breddning av emissionsverksamheten genomföras. Den långfristiga obligationsupplåningen uppgick under 1975 till 24 300 mkr. vilket var drygt 6 400 mkr. mer än under 1974.

Genom tillkomsten av PKbanken skapades vidare ett instrument för att i ökad grad kanalisera Postbankens kapitalresurser till näringslivet. Utvecklingen har också gått i den önskade riktningen. Under 1975 svarade sålunda PKbanken för 33 % av näringslivets nettoupplåning i affärsbankssystemet. Som jämförelse kan nämnas att bankens andel av

I    Riksdagen 1975/76. Nr 150. Bilaga 11

Prop. 1975/76:150

den utestående stocken näringslivskrediter utgjorde knappt 16 % i slutet av 1974. PKbanken har på detta sätt bidragit till att öka konkurrensen på bankmarknaden.

Konsolidering och avkastningsförmåga

Som framgår av nedanstående sammanställning är PKbankens lön­samhet lägre än för övriga storbanker i Sverige. Även soliditeten, dvs. det egna kapitalet satt i relation till balansomslutningen, är lägre även om skillnaden i detta fall inte är så stor efter bankens nyemission 1975.

KonsoUdering och lönsamhet inom vissa svenska banker 1975

PK-

S-E-

Handels-

Göta-

banken

banken

banken

banken

Medelomslutning, mkr

36 860

32 760

29 810

10 250

Genomsnitdigt arbetande eget

kapital inkl. värderegleringskonton

och halva rörelseöverskottet, mkr

2410

2 800

2 360

670

Rörelseöverskott, mkr

328

499

474

100

Soliditet, %

6,54 7,33'

8,54 8,97

7,90

6,54

Räntabilitet, %

13,6

17,8

20,1

14,8

' Efter 1975 års aktieemisslon. ' Efter 1976 års aktieemission.

Den lägre lönsamheten sammanhänger bl. a. med att PKbanken har en väsentligt högre volym av relativt sett lågavkastande räntebtmdna placeringar än de andra bankerna. Obligationer och räntebundna lån svarar sålunda för 35 % av medelomslutningen i PKbanken mot 20 % i S-E-banken och 22 % i Handelsbanken. Vidare ligger genomsnittsav­kastningen på bankens utlåning lägre än för övriga banker. Enligt Riks­bankens ränteundersökning i september 1975 utgjorde differensen ca 0,6 procentenheter, vilket motsvarar ca 120 mkr. lägre intäkter per år.

Bankens utdelning har under en följd av år uppgått till 8 % på aktie­kapitalet. Räknat på nuvarande kapital 634 mkr. ger detta ett utdel­ningsbelopp av 50,7 mkr., vilket före skatt motsvarar drygt 100 mkr. Rörelseöverskottet uppgick redan för 1975 till 328 mkr. Detta hade då inte hunnit påverkas av den i december företagna kapitalökningen, varför det i framtiden rimligen inte kommer att föreligga några svårig­heter att bibehålla nuvarande avkastning på det utökade kapitalet. Som nännare utvecklas i årsredovisningen för 1975 bedöms förutsättningar föreligga för en successiv resultatförbättring. Resultatet för 1976 be­räknas sålunda bli bättre än 1975 års resultat. Det föreligger samtidigt behov av ytterligare konsolidering, bl. a. i form av ökad avsättning till värderegleringskonto för obligationer.  Vidare  kräver  den fortgående

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

3

Årsredovisning 1975

omstruktureringen av utlåningen en förstärkning av reserverna för ut­låningsförluster. Dessa reserver uppgår f. n. till 400 mkr., vilket kan jämföras med motsvarande belopp i S-E-banken och Handelsbanken på ca 710 mkr. resp. ca 930 mkr. Detta konsolideringsbehov och beho­vet av att med internt genererade vinstmedel bygga upp det egna kapita­let i takt med en delvis inflationistiskt betingad ökning av rörelsevoly­men begränsar möjligheterna att på kort sikt höja utdelningsbeloppet.

Stockholm 1976-04-01

Post- och Kreditbanken, PKbanken

Arne[REDACTED_EFTERNAMN]

Bertil[REDACTED_EFTERNAMN]

Styrelsen för Post- och Kreditbanken, PKbanken får härmed   avge

redovisning för verksamheten under 1975

Styrelse

Arne[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsman, Bromma, ordförande

Arne S.[REDACTED_EFTERNAMN], envoyé, Stockholm, vice ordförande

Göran Agndal, ombudsman, Huddinge, repr. för postpersonal

Sven Arkwall, bankdirektör, Stockholm, arbetstagarrepresentant

Sven[REDACTED_EFTERNAMN], direktör, Stockholm

Torsten Collén, f. bruksdisponent, Täby

Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], direktör, Lidingö

Stig F.[REDACTED_EFTERNAMN], landstingsråd, Skurup

Harald[REDACTED_EFTERNAMN], direktör, Stockholm

Olov[REDACTED_EFTERNAMN], herr, Södertälje

Carl-Henrik[REDACTED_EFTERNAMN], bankdirektör, Bromma

Ove Rainer, generaldirektör, Stockholm

Lars[REDACTED_EFTERNAMN], förbundsordförande, Stockholm

Tord[REDACTED_EFTERNAMN], bankkamrer, Norsborg, arbetstagarrepresentant

Karl Wämberg, direktör, Södertälje

Bertil[REDACTED_EFTERNAMN], bankdirektör, Stockholm, verksfällande direktör

Suppleanter

Bertil Lövgren, bankdirektör, Karlshamn, arbetstagarrepresentant Elof Lövgren, ekonomidirektör, Bromma

Lars-Eric[REDACTED_EFTERNAMN], bankkamrer, Mölndal, arbetstagarrepresentant Lars Erik Piehl, bankdirektör, Lidingö, vVD och ställf. för verkställande direktören

Prop. 1975/76:150

Revisorer

Utsedda av bolagsstämman

Ordinarie

Bruno[REDACTED_EFTERNAMN], aukt. revisor, Stockholm Sven[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsman, Iggesund Gunnar Weidenfors, ekonomichef, Stockholm

Suppleanter

Rune Nyländer, aukt. revisor, Stockholm Rune A.[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsman, Borås Kurt I.[REDACTED_EFTERNAMN], riksdagsman, Göteborg

Utsedda av Kungl. Bankinspektionen Per V. A. Hanner, aukt. revisor, Stockholm Gösta Björfors, aukt. revisor, Bromma Erik Reuterswärd, regeringsråd, Täby

VD: s kommentar

PKbankens första hela verksamhetsår, 1975, blev tillfredsställande. Volymutvecklingen blev i stort sett den förväntade och rörelseresultatet översteg den nivå, som förutsågs i delårsrapporten för årets två första tertial. Den eftersträvade strukturomvandlingen med ökad inriktning mot näringslivet har gått snabbare än väntat. Strukturomvandlingen ger emellertid upphov till vissa problem, som belyses under rubriken "Bank i förvandling" i denna årsredovisning.

Under året har bankens styrelse fastställt en ny organisation, som bl. a. innebär en långt gående decentralisering. Geografiskt har rörelsen inde­lats i fyra regioner: Norra, Östra, Västra och Södra. Regionledningarna för Norra och Östra har säte i Stockholm, för Västra i Göteborg och för Södra i Malmö. Vidare har rörelsen uppdelats på fyra kundoriente-rade sektorer: Företag, Kommun och Bostad, Privatpersoner samt Orga­nisationer, vilka har det centrala ansvaret för marknadsföring, produkt­utveckling och prisfrågor.

Bankens växande rörelse och den pågående omstruktureringen kräver .större eget kapital. Utlåning till näringslivet kräver nämligen enligt bank­lagen högre kapitaltäckning än bostads- och kommunkrediter. För att trygga bankens kapitalförsörjning under de närmaste åren hemställde banken hos huvudaktieägaren staten om en fördubbling av aktie­kapitalet. En proposition i ärendet förelades höstriksdagen, vilken biföll propositionen. Bankens aktiekapital ökade därigenom från 316,8 mkr. till 633,6 mkr.

Banken har emellertid fortfarande, såväl ifråga om synligt eget kapital

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

5

Årsredovisning 1975

som ifråga om reserveringar på värderegleringskonton, en lägre konso­lideringsgrad än flertalet övriga affärsbanker. Det föreligger sålunda behov av ytterligare konsolidering.

Den stora andelen lågförräntade placeringar äldre obligationer och räntebundna lån medför att bankens lönsamhet för närvarande är lägre än övriga affärsbankers.

Den pågående breddningen av rörelsen samt det faktum alt lågför­räntade placeringar förfaller och successivt ersätts av mera högförrän-tade placeringar gör emellertid, att banken ser positivt på möjligheterna att förbättra lönsamheten.

Banken har under året påbörjat en översyn av sina tjänster från kostnadstäckningssynpunkt. Detta har bl. a. medfört att banken under 1975 införde löngivaravgLfter på banklöne- och personkontoinsättningar i syfte att reducera de stora och snabbt växande förlusterna på löne­kontorörelsen.

Den omstrukturering banken eftersträvar skulle ocksä, för att ge banken full slagkraft i konkurrensen, kräva en viss utbyggnad av kon­torsnätet. I jämförelse med övriga storbanker har banken endast ca tredjedelen så stort kontorsnät. Bankkontorsetablering är dock reglerad utifrån företrädesvis samhällsekonomiska kriterier. Detta betyder i da­gens läge med riklig tillgäng på bankservice stor återhållsamhet vid tillståndsgivningen. Banken fick dock under året tillstånd att in­rätta fyra nya bankkontor.

Samarbetet mellan Postverket och PKbanken, vilket är av stor be­tydelse för båda parter, har vidareutvecklats.

Under förutsättning att penningpolitiken inte undergår större föränd­ringar beräknas resultatet för 1976 bli bättre än 1975 års resultat.

Stockholm den 17 februari 1976

BertU[REDACTED_EFTERNAMN] Verkställande direktör

Bank i förvandling

Omstruktureringen kräver större eget kapital

Redan vid PKbankens tillkomst förutsattes att bankens rörelse skulle omstruktureras till en ökad andel näringslivs- och privatpersonkrediter. Då sådana krediter enligt banklagen kräver högre kapitaltäckning* än krediter till bostadsbyggande och kommuner, var det uppenbart att

* Enligt banklagen skall banken ha ett visst minimibelopp eget kapital som bestäms i förhållande till tillgångarna, inklusive garantiförbindelser, och med hänsyn till fördelningen av tillgångarna mellan olika riskklasser. I det risktäckande kapitalet inräknas redovisat eget kapital samt förlagslån intill ett belopp motsvarande aktiekapitalet med viss begränsning avseende lånebelopp som amorteras inom närmaste femårsperiod.

Prop. 1975/76:150

bankens kapilaltäckningskrav skulle komma att tillväxa relativt snabbt. En annan faktor som också kunde förväntas bidraga till ökat kapital­krav var en tillväxt av bankens balansomslutning.

Svårigheter förelåg emellertid vid fusionstillfället att göra säkra upp­skattningar om hur snabbt kapitalkravet skulle komma att öka. Före fusionen genomfördes en nyemission, som fördubblade aktiekapitalet i dåvarande Kreditbanken till 316,8 mkr. Den nybildade banken hade därefter ett kapitalöverskott på ca 200 mkr. jämfört med banklagens krav. Den fortsatta utvecklingen fick sedan visa om detta överskott var tillräckligt eller om ytterligare medel måste tillskjutas.

Sedan bankens tillkomst har omstruktureringen gått snabbt och dess­utom har bankens balansomslutning vuxit betydligt, vilket lett till att kapitalöverskottet var praktiskt taget helt förbrukat redan per 1975-06 -30, dvs. ett år efter fusionen. Den genomsnittliga kapitaltäckningskvo-ten ökade under denna period från 1,6 % till 1,9 %.

För att uppfylla banklagens kapilaltäckningskrav emitterade banken under andra halvåret 1975 tvä förlagslån på tillsammans 175 mkr. Det ena av dessa län togs upp på den tyska marknaden till ett belopp av 60 milj. D-mark (motvärde ca 100 mkr.), det andra på den svenska mark­naden till ett belopp av 75 mkr. Med dessa emissioner hade banken nästan helt utnyttjat möjligheterna att genom förlagslån uppfylla kapi-taltäckningskravet. En förstärkning av bankens aktiekapital var därför nödvändig.

Ännu ett skäl talade för en aktieemission: Banken var och är fort­farande underkapitaliserad jämfört med andra affärsbanker. Det egna kapitalet fyller i bankerna inte enbart funktionen att ge kapital­täckning, dvs. utgöra en buffert mot förluster, utan det bidrar också till att stabilisera rörelseresultatet. Ju mindre eget kapital, desto käns­ligare blir en bank för t. ex. diskontoändringar.

På basis av ovanstående bedömningar anhöll banken hos statsmakterna om en aktiekapitalökning på 316,8 mkr. (1: 1, kurs 100), vilken beslu­tades och genomfördes under december 1975.

Banken redovisar per 1975-12-31 ett kapitalöverskott på 447 mkr. jämfört med banklagens krav. Det genomsnittliga kapitaltäckningskra-vet uppgår per samma datum till 1,9 %, vilket kan jämföras med 3,3 % för övriga affärsbanker (per 1975-09-30). PKbankens struktur avviker således fortfarande relativt starkt från övriga affärsbankers och den fortlöpande omstrukturering, som kan förväntas ske under resten av 1970-talet, kommer att ställa ökade krav på bankens egna kapital. I samma riktning verkar den relativt höga inflationstakten, som kan för­väntas förorsaka en snabb tillväxt av bankens balansomslutning. De under 1975 genomförda emissionerna av förlagslån och ökningen av ak­tiekapitalet samt den ytterligare emission av förlagslån som denna ök-

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

7

Årsredovisning 1975

ning medger beräknas dock trygga bankens kapitalförsörjning under de närmaste åren.

Räntabilitet

PKbankens räntabilitet är lägre än andra affärsbankers oavsett vilket lönsamhelsmått man väljer. Denna lägre lönsamhet beror bl. a. på att de räntebundna placeringarna obligationer och räntebundna lån utgör en större andel av tillgångarna i PKbanken än vad som är fallet i övriga affärsbanker. Detta har framför allt samband med Postban­kens gamla roll som kapitalmarknadsinstitut. Ett annat skäl till den lägre lönsamheten är att näringslivskontakterna fortfarande inte är lika intensiva som för övriga affärsbanker, vilket bl. a. avspeglas i utlåning­ens fördelning och i utlandsrörelsens förhållandevis begränsade storlek.

Av nedanstående sammanställning framgår att bankens avkastning på eget kapital för 1975 ligger ca 4 procentenheter lägre än genomsnitts­talet för övriga affärsbanker 1974. Även räntabiliteten på totalkapitalet ligger pä motsvarande lägre nivå. Jämförelsesiffror för 1975 finns ännu inte tillgängliga, men man får räkna med att i varje fall storbankerna förbättrat sin avkastning på eget kapital med 1 ä 2 procentenheter under året.

Övr. atfärs-

PKbanken     banker

1975

1974

Rörelseresultat i procent av eget kapitaH-värde­

regleringskonton

14,6

19,0

Rörelseresultat i procent av eget kapital+värde-

reglerlngskonton-T halva rörelseresultatet                  13,6

17,3

Rörelseresultat i procent av balansomslutning            0,91

1,28

Anm. Eget kapital och balansomslutning är beräknade som medelsaldon på basis av Bankinspektionens månadsstatistik.

Mycket talar emellertid för att skillnaden i lönsamhet mellan PKban­ken och övriga affärsbanker kommer att kunna reduceras. Under de närmaste åren kommer nämligen stora volymer äldre obligationer och räntebundna lån att förfalla och ersättas av placeringar med högre av­kastning. Den målmedvetna ansträngningen att öka bankens inriktning på näringslivskunder har vidare redan givit positivt resultat och denna utveckling väntas fortsätta. Det bör dock påpekas att denna omstruic-turering av rörelsen även medför kostnader för en organisatorisk ut­byggnad. Slutligen strävar banken att via förändringar i prissystemet åstadkomma en förbättrad kostnadstäckning på vissa olönsamma tjäns­ter. Sammantaget ger dessa faktorer förutsättningar för en successiv re­sultatförbättring.

Prop. 1975/76:150

Prisfrågor

Bankernas prissättning på ohka tjänster har under en lång period inte varit tillfredsställande. Vissa tjänster har blivit alltmer förlustbringande.

Prissättningen har lett till en övervältring av kostnader mellan olika kunder och kundgrupper. I och med att bankerna fått förbättrad kän­nedom om de egna kostnaderna finns det förutsättningar för en mer kostnadsanpassad prissättning. Det är emellertid uppenbart att det kom­mer att ta lång tid att åstadkomma en genomgripande förändring av det nuvarande prissystemet.

Banken har under året påbörjat en översyn av pris- och lönsainhets-bilden för olika tjänster, vilket haft till följd att vissa priser höjts, vissa nya avgifter har införts, men att också vissa avgifter har sänkts. Banken har därvid eftersträvat att anpassa priset efter prestationen. Ett exempel på detta har varit bankens beslut att införa s. k. löngivaravgifter. Dessa innebär att banken fr. o. m. hösten 1975 tar betalt av arbetsgivarna för löneinsättningar på löntagarnas bankkonton. PKbanken, som har nästan halva lönekontomarknaden, hade genom åren tagit på sig ett betydande arbete med alt administrera arbetsgivarnas lönerutiner. Hanteringskost­naderna växte dessutom väsentligt snabbare än medelinlåningen pä lönekontona. Detta ledde till att förlusterna på lönekontorörelsen ökade kontinuerligt. Även om det hade varit så att lönckontorörelsen hade varit vinstgivande som helhet, borde ändock en löngivaravgift ha in­förts. I ett dylikt läge skulle dock räntorna på löntagarnas konton ha höjts. Enligt pris/prestationsprincipen bör nämligen kundförhållandet gentemot arbetsgivarna hållas isär från kundförhållandet gentemot lön­tagarna.

Ovan nämnda översyn har inte enbart resulterat i avgiftshöjningar, utan även avgiftssänkningar har skett på några tjänster. Så har t. ex. avgiften för bankgarantier på 1 % ersatts av ett "prisband", som går från 0,5 till 1,0 %. Vidare har avgiften för industriobligationsemissio­ner på 0,75 % ersatts av ett "prisband", som går frän 0,6 till 0,75 %.

Bankens nya organisation

Vid fusionen mellan Kreditbanken och Postbanken gjordes, i avvak­tan på en total organisationsgenomgång, inga större organisatoriska förändringar.

Under året har en ny organisation fastställts som innebär en decen­traliserad linjeorganisation uppdelad på fyra regioner: Norra, Östra, Västra och Södra.

Organisationen är uppdelad i två huvuddelar: rörelseenheter och stabsenheter.

Rörelseenheterna består av tre huvudgrupper de kundgruppsuppdelade sektorerna: Företag, Kommun och Bostad,

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

9

Årsredovisning 1975

Privatpersoner samt Organisationer regionerna med sina kontor de centrala enheterna för Utlandsrörelsen samt Finans/Fond och

Notarialrörelsen. Den nya organisationen trädde i kraft den 1 september.

Verksamheten

Kreditmarknaden

I början av år 1975 befarade man allmänt inom bankvärlden att första halvåret skulle innebära extraordinära påfrestningar. De bety­dande inbetalningarna av miljöfonds- och särskilda investeringsfonds-medel till Riksbanken, vilka ursprungligen avsågs ske före 31 mars, skulle medföra en kraftig likviditetsindragning frän banksystemet. Tids­gränsen för inbetalning av halva beloppen flyttades till den 30 juni. Därmed kunde indragningen motverkas av att stora statslån, som hu­vudsakligen fanns i bankerna förföll till betalning under april och maj. En motvikt utgjorde också det oväntat kraftiga och snabba valutain­flödet.

Utvecklingen på kreditmarknaden under första halvåret blev därför förhållandevis dämpad. Riksbankens föreskrifter om begränsning av ökningen av övrig utlåning fick full effekt första halvåret 1975. Tidvis föreföll det också som om kreditefterfrågan var i avtagande, men detta var troligen blott en följd av den hårda restriktivitet bankerna fann sig tvingade att ådagalägga. Följden blev emellertid att många banker den 30 juni hade betydande utrymme till det förhöjda tak på 22 procents ökning av övrig utlåning från slutet av 1973 som Riksbanken fastställt i april.

Samtidigt med höjningen av utlåningstaket tillkännagav Riksbanken att räntesatserna vid emission av bostads-, kommun- och industriobliga­tioner fick höjas med 1 procentenhet. Bankernas in- och utlåningsräntor berördes inte av denna höjning av den långa räntan. Åtgärden innebar därför en av kapitalmarknaden sedan länge eftersträvad ändring av räntestrukturen.

I juli beslöt Riksbanken att utlåningstaket skulle gälla till utgången av året. Från ultimo 1973 skulle övrig utlåning få öka med 26 %.

Produktions- och exportutvecklingen för Sveriges industri undergick en snabb försämring frän särskilt andra kvartalet 1975. Utvecklingen på kreditmarknaden den närmaste tiden efter halvårsskiftet tydde knappast på en tidigare uppdämd kraftig kreditefterfrågan som många befarat. Denna situation, med markant försvagning av den ekonomiska aktivi­teten och en relativt dämpad kreditefterfrågan, föranledde Riksbanken till väsentliga lättnader i gällande kreditrestriktioner i augusti. Diskontot

2   Riksdagen 1975/76. Nr 150. Bilaga 11

Prop. 1975/76:150

10

sänktes från 7 till 6 % och utlåningstaket avskaffades. Den länga rän­tan påverkades inte av diskontosänkningen. Samtidigt höjdes affärs­bankernas likviditetskrav med 2 procentenheter från september, dvs. till 34 % för de tre största bankerna: PKbanken, S-E-banken och Han­delsbanken. Riksbanken lät förstå att åtgärderna i främsta rummet syf-' tade till att bereda utrymme för industrins kreditetterfrågan.

I november kom nya lättnader samtidigt som den styrning av kredit­strömmarna som likviditetskraven innebär ytterligare skärptes. Riks­banken sänkte kassakravet från 5 till 2 %. Härigenom frigjordes ca

3 mdr kr. Samtidigt höjdes emellertid likviditetskravet från 34 % till

36 % för de tre storbankerna. Kraven för sparbanker och förenings­

banker höjdes samtidigt med 1 procentenhet till 24 %.

Redan hösten 1974 uppmanade Riksbanken företag och kommuner att låna utomlands samt bankerna att på alla sätt befordra sådan upp­låning och att dessutom söka refinansiera utlåning utomlands. En strid ström av utlandslån i olika former arrangerades mycket raskt, särskilt under första halvåret 1975. Detta medverkade i hög grad till att hindra och lindra den anspänning på kreditmarknaden som eljest hade varit ofrånkomlig under detta halvår. Riksbanken fann dock tydligen efter hand att den svenska efterfrågan på lånemarknaderna blivit alltför häf­tig. I maj tillkännagav därför Riksbanken vissa åtgärder för att dämpa upplåningen utomlands. Kommunerna fick sålunda inte längre tillstånd att ta lån i utlandet genom svenska banker och vidare infördes ett sam­rådsförfarande för att hindra alitför stor anhopning av svenska lån på vissa utländska marknader.

Åtgärderna uppfattades av banker och låntagare som en anmaning från Riksbanken till viss återhållsamhet. Det blev en tids andhämtnings­paus. Men då man befarade att bytesbalansunderskottet skulle bli större än tidigare väntat och att även bytesbalansen för 1976 inte skulle bli så mycket bätlre samt det även framgått att övrig utlåning återigen ökade mycket snabbt, förnyade Riksbanken sin uppmaning till företag och banker att fortsätta upplåningen utomlands. Så skedde också. Upp­låningen blev därför totalt under året mycket stor. Sammanlagt bevilja­de Riksbanken tillstånd för upplåning utomlands på 12,4 mdr kr.

I anslutning till lättnaderna på kreditmarknaden under hösten skedde, utan direkt samband med diskontoändringar, en viss omläggning av Riksgäldskontorets politik. Räntan på skattkammarväxlar sjönk med drygt 2 procentenheter från tiden före diskontosänkningen och Riks­gäldskontorets ränta på dagslånen pressades ned från 7 1/4 % till ca

4 % i novemberdecember. Tillsammans med den tidigare omnämnda

höjningen av den långa räntan medförde detta sålunda att ränteskillna­

den mellan lång och kort marknad i hög grad accentuerades.

Under 1975 vidtog Riksbanken en rad ändringar beträffande beräk-

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

11

Årsredovisning 1975

ningen av bankernas likviditets- och kassakrav. I mars ändrades till-lämpningsföreskrifterna för likviditetskraven. Bl. a. innebar förändring­arna att bankernas obligationsinnehav fick värderas till nominellt värde mot tidigare marknadsvärde. Vidare infördes en s. k. utjämningsregel, som innebar att likviditetskravet skaU avse likviditetsläget under rullan­de 12-mänadersperioder mot att tidigare ha avsett likviditetslägct vid varje månadsskifte. Som en anpassning till de nya reglerna höjdes likvi­ditetskravet för de tre större affärsbankerna, dvs. för bl. a. PKbanken, med 2 procentenheter till 32 %, vilket i princip innebar oförändrat likviditetskrav.

I juli ändrades tillämpningsföreskrifterna för bankernas kassakrav sä att inneliggande kassa fick beaktas vid beräkningen av kassakravet. Detta innebar en mindre lättnad, eftersom kassakravet förblev oför­ändrat, dvs. 5 % av summa förbindelser (i huvudsak inlåning).

Inlåning

PKbankens inlåning* ökade från årsskifte till årsskifte med 3 828 mkr. eller 12,5 % till 34 335 mkr. Banken hävdade därmed väl sin slällning på inlåningsmarknaden; marknadsandelen steg med 0,2 procentenheter till 21,8 %. Man skall emellertid vara medveten om att marknadsande­len en viss dag och i synnerhet vid ett årsskifte kan vara påverkad av tillfälliga faktorer. Detta gäller samthga banker men speciellt PK­banken med den av postgirobehållningarna starkt beroende inlåningen på avräkningskontot med Postverket. Även en jämförelse baserad på den månadsvisa utvecklingen av inlåningen exklusive avräkningskontot visar dock en gynnsam bild. Banken har under åtta av årets tolv måna­der haft högre ökningstal än övriga affärsbanker.

Beräknat på dagsmedelsaldon uppgick inlåningsökningen till 9 %;

Inlåningen från privatpersoner utgör den dominerande delen av ban­kens inlåning och denna sektor har även burit upp den gynnsamma ut­vecklingen under året med en inlåningsökning om 14 %. Två större försäljningskampanjer riktade till privatpersoner genomfördes under året. I dessa kampanjer betonades de fördelar bankens kunder har av att utnyttja postkontoren.

Även inlåningen pä avräkningskontot med Postverket ökade märk­bart under året. Den s. k. specialinlåningen hölls medvetet tillbaka och dess andel av bankens totalinlåning sjönk, beräknat på medelsaldobasis.

Utiåning

PKbankens utlåning* uppgick vid slutet av 1975 till 21 031 mkr. efter en ökning under året med 1 865 mkr. eller 9,7 %. Ökningstakten var

* ln- och utläningstal redovisas i texten enligt Bankinspektionens månads­statistik. Jämförelser med 1974 bygger på Postbankens och Kreditbankens in- och udåningssiffror.

Prop. 1975/76:150

12

därmed lägre än för övriga affärsbanker, som redovisade en uppgång med 13,1 %. Beräknat på dagsmedelsaldon uppgick bankens utlånings­ökning till 8 %.

Bankens relativt långsamma utlåningsökning sammanhänger med en nedgång i volymen bostadsbyggnadslaediter, som minskade med 1 % till 4 050 mkr. inklusive mellankrediter. Minskningen av bostadsbygg-nadslaediterna beror pä den kraftiga tillbakagången av bostadsbyggan­det under året; antalet påbörjade lägenheter minskade enligt prelimi­nära beräkningar med drygt 30 000 till ca 51 000 lägenheter. PKbanken svarade för närmare en femtedel av finansieringen av detta bostads­byggande. Innehavet av bostadsobligationer steg med 819 mkr.

Utvecklingen för den s. k. övriga utlåningen, dvs. utlåning till annat ändamål än bostadsbyggande, präglades av den förda kreditpolitiken. Under första hälften av året, då Riksbanken vidmakthöll en relativt snäv utlåningsbegränsning, noterades en successivt avtagande öknings­takt för såväl PKbanken som övriga affärsbanker. När kreditpolitiken lättades i samband med diskontosänkningen i augusti inträdde en om­svängning och utlåningsökningen accelererade. För PKbanken steg öv­rig utlåning under året med 1911 mkr. eller 12,7%. Ökningen för övriga affärsbanker blev 15,7 %.

Som framhållits i tidigare avsnitt satsar banken på att utvidga kon-taktema med företagssektorn. Detta innebär bl. a. att en betydande del av utlåningsökningen kanaliseras till näringslivet. En analys av utlå­ningens fördelning på oUka sektorer visar att 23,4 % av PKbankens ut­låning gick till näringslivet vid månadsskiftet oktober/november 1975 mot 17,8 % ett år tidigare. Andelsökningen var således 5,6 procenten­heter. Övriga affärsbanker noterade samtidigt en ökning av närings­livskrediternas andel med 1,2 procentenheter.

Bankens utlåningspolitik har även varit inriktad på att i den mån kreditrestriktionerna tillåter ge ökat utrymme ät krediter till privatper­soner. Dessa svarade nämligen 1974 för endast 6,4 % av utlåningen, vilket var knappt hälften av motsvarande andel för övriga affärsbanker. Även med hänsyn till privatsektorns betydelse på inlåningssidan är det angeläget för banken att Öka utlåningen till denna sektor. Utlånings­andelen kunde under året höjas med 0,5 procentenheter.

Likviditet

Bankens kassalikviditet, dvs. nettoställningen mot Riksbanken, Riks-gäldskonloret och övriga banker, låg redan under 1974 pä en hög nivä. Den gynnsamma utvecklingen av bankens inlåning 1975 i kombination med kreditrestriktionernas hämmande inverkan på utlåningsvolymen medförde att kassalikviditeten i genomsnitt under året ytterligare för­stärkts.

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken: Årsredovisning 1975

Utlåning fördelad på sektorer och branscher

13

Utestående kre-

PKbanken

övriga affärsbanker

diter vid månads-

1975

1974

1975

1974

skiftet okt./nov.

mkr

%

mkr

%

mkr

%

mkr

/o

Näringslivet

4 781

23,4

3 378

17,8

25 381

47,7

22 544

46,5

Industri

1467

7,1

1 227

6,5

11 602

21,8

10 125

20,9

Handel och

service

1 672

8,2

1 152

6,1

8 044

15,1

7 363

15,2

Samfärdsel

209

LO

154

0,8

1 535

2,9

1 186

2,4

Finansväsen

183

0,9

35

0,2

726

1.4

769

1,6

Jordbruk

35

0,2

35

0,2

633

1,2

595

1,2

Byggnads- och

anläggningsverk-

samhet

690

3,4

318

1,7

2 678

5,0

2 384

4,9

Statliga företag

m. m.

525

2,6

457

2,4

163

0,3

122

0,3

Kommuner rn. in.

4 524

22,1

4 250

22,4

1415

2,7

1235

2,5

Bostadssektorn

9 781

47,7

10 164

53,5

19 497

36,6

18 478

38,1

Bostadsbyggnads-

krediter

3 675

17,9

4413

23,2

7 555

14,2

7 658

15,8

Långfristig bo-

stadsfinansiering

6 106

29,8

5 751

30,3

11 942

22,4

10 820

22,3

Privatpersoner

1403

6,8

1208

6,4

6 939

13,0

6 251

12,9

Totalt

20 489

100,0

19 000

100,0

53 232

100,0

48 508

100,0

Det av Riksbanken föreskrivna likviditetskravet överskreds i månads­genomsnitt med 9,0 procentenheter. Som lägst uppgick likviditetskvoten till 35,3 % i februari och som högst till 48,5 % i december.

Kapitalmarknaden

1975 blev ett mycket livligt emissionsår. Totalt emitterades obliga­tions- och förlagslån för ca 30 mdr kr. på den inhemska marknaden

Utlåning

Enligt balansräkning

31 dec.

1975

Förändri

ng under året

mkr

tusental

mkr

tusental

konton

konton

Inrikes växlar

480

12,7

-r

98

- 5,6

Utrikes växlar

14

0,3

+

6

- 0,1

Remburser

26

0,8

-T

10

Lån

14 280

136,3

+ 1426

+ 19,8

Checkräkning

1 880

59,6

u-

422

+ 0,S

Byggnadskreditiv

4 095

4,9

284

+ 0,8

Lombarderingskrediter

250

0,5

+

55

Övriga

31

18,5

+

1

+  5,0

Totalt

21056

233,6

+ 1734

+ 20,7

Prop. 1975/76:150

14

Inlåning

Enligt balansräkning

31 dec.

1975

Förändrir mkr

Ig under året

mkr

tusental

tusental

konton

konton

Checkräkning

752

15,8

-h

9

+    1,0

Banklöneräkning och person-

konton

3 989

1 283,9

+

599

+ 78,3

Girokapitalräkning: s. k.

K-konton

314

1,2

+

97

+    0,2

Sparräkning och s. k. E-konton

359

24,4

+

51

+    1,3

Sparkasseräkning och post-

sparbanksböcker

8 635

4 126,4

+

495

-195,9

Kapitalsamlingsräkning

4 805

1 415,9

+

655

+ 148,8

Kapitalräkning 12 mån.

4 817

483,7

4-

345

+ 44,4

Kapitalräkning övriga

415

50,3

_

87

+    8,4

Konton i utländsk valuta

574

0,1

_

113

-    0,1

Annan inlåning

4 036

0,4

+

585

Avräkningskonto med Post-

verket

7 590

-

+ 1 539

-

Totalt

36 286

7 402,1

+ 4175

+ 86,4

(inkl. konverteringar av äldre lån), jämfört med knappt 23 mdr kr. 1974. Nettotillväxten under 1975 uppgick till ca 23 mdr kr. (17 mdr kr.). Bostadssektorns andel blev drygt 9 mdr kr. eller 41 % av netto­tillväxten. 1974 var motsvarande siffror knappt 9 mdr kr. respektive 51 %. Statens upplåning blev drygt 9 mdr kr. jämfört med 6 mdr kr. 1974. Näringslivets upplåning på obligationsmarknaden ökade kraftigt jämfört med 1974. Av nettotillväxten svarade denna sektor för 16 % eller ca 4 mdr kr. Motsvarande siffror 1974 var 13 % respektive drygt

Bankernas in- och utlåning

31 december 1975 exkl. vid årets slut krediterade räntor

mkr

Förändring under året

mkr

%

Irdåniug

PKbanken

Övriga affärsbanker

Sparbanker

Föreningsbanker

Totalt

Utlåning

PKbanken

Övriga affärsbanker

Sparbanker

Föreningsbanker

TotaU

34 335

64 238

49 211

9 871

+  3 828 +  5 771 + 4 902 +  1 493

+ 12,5 + 9,9 + 11,1 + 17,8

157 655

+ 15 994

+ 11,3

21 031

57 681

41 301

8 527

+  1 865 + 6 677 +  3 620 +  1 398

+ 9,7 + 13,1 + 9,6 + 19,6

128 540

13 560

+11,8

Bil. 11    Post-och Kreditbanken, PK-banken:

15

Årsredovisning 1975

2 mdr kr. Kommunernas upplåning under 1975 blev i stort sett oför­ändrad jämfört med 1974.

I likhet med föregående år åtog sig bankerna, i en överenskommelse med delegationen för bostadsfinansiering, att öka sina nettoinnehav av bostadsobligationer inkl. mellankrediter med 3 900 mkr. (3 900 mkr.). PKbankens andel uppgick till 840 mkr. (900 mkr.). PKbankens innehav av inhemska statspapper och obligationer hade vid årsskiftet ett an­skaffningsvärde av 12 898 mkr. Jämfört med ett år tidigare ökade inne­havet med 1 753 mkr. Ökningen låg på bostadsobligalioner och skatt­kammarväxlar. Däremot minskade innehavet av statsobligationer samt kommun- och industriobligationer.

Under bankens ledning eller av banken ensam emitterades 7 län (6) på den svenska obligationsmarknaden. Dessutom deltog PKbanken i emissioner av ytterligare 27 lån (24).

Det sedan slutet av 1974 ökade intresset för upplåning utomlands vidmakthölls under hela 1975. PKbanken deltog som ledare av 11 lån (0), och medverkade som "underwriter" i 115 emissioner (15). Dess­utom förmedlade banken andra långfristiga lån frän utlandet i bety­dande utsträckning.

Bankens ökade aktivitet på såväl svensk som utländsk obligations­marknad och förmedlingsverksamhet medförde kraftigt förbättrat re­sultat för finans- och fondrörelsen.

Aktiemarknaden

Trots pessimistiska delårsrapporter och konjunkturbedömningar har aktiebörsen under året utvecklats positivt. Förklaringen till detta står främst att finna i faktorer som det låga kursläget vid årets början, god penningtillgång på marknaden, materialbrist och brist på placerings­alternativ. Affärsvärldens generalindex har under året stigit med 29 %. Nya indextoppar noterades i november. Index steg som högst till 782. Tidigare högsta nivä, 741, noterades i maj 1974.

Under året genomfördes ett stort antal fond- och nyemissioner. To­talt inbetalt kontantbelopp för nyemissioner uppgick till 882 mkr. Där­med överträffades det tidigare rekordet från 1965, då nyemissionerna uppgick till totalt 768 mkr.

Under 1975 beslutades att banken skulle bilda en aktiefond, PK-invest. Fonden, som är en reinvesteringsfond, förvaltas av bankens hel­ägda dotterbolag AB PKfonder. Försäljningen av fondandelar, som på­börjades den 2 februari 1976, sker vid såväl PKbankens egna kontor som vid postkontor.

Prop. 1975/76:150

16

Obligations- och förlagslån under 1975

Svenska emissioner genomförda av PKbanken ensam eller under dess ledning

Låntagare

Belopp mkr

Ränta

%

Löptid är

Statsföretag AB

100

9 1/4

15

AB Svensk Exportkredit

100

9

7

Stockholms kommun

75

9 1/4

15

Post- och Kreditbanken, PKbanken,

förlagslån

75

9 1/2

15

Statsföretag AB

100

9 1/4

15

AB Statens Skogsindustrier

75

9 3)8

15

Forsmarks Kraftgrupp AB

100

9 3/8

23

Utländska emissioner i vilka PKbanken deltagit som ledare

Låntagare

Belopp milj

Ränta

%

Löptid år

Malmö kommun

DM

50

9 1/4

9

Stockholms koramun

DM

100

8 3/4

8

Stockholms läns landsting

DM

100

8 3/4

12

Sveriges Investeringsbank

DM

100

8 1/2

8

Forsmarks Kraftgrupp AB

DM

100

8 1/4

8

Post- och Kreditbanken, PKbanken,

förlagslån

DM

60

8 1/2

8

Statsföretag AB

US$

30

9 1/4

5

Statsföretag AB

EUA

1   20

9 1/4

10

Sveriges Investeringsbank

SDR»

40

9

7

AB Svensk Exportkredit

USS

25

9

7

Copenhagen Telephone Comp

EUA'

20

9 1/2

10

' European Unit of Account (genomsnitt av f. n. 6 EG-valutor). - Special Drawing Right (genomsnitt av 16 betydelsefulla valutor).

Utlandsmarknaden

Den internationella valutamarknaden, som under 1974 präglades av oro och skakades av ett flertal bankkriser, kom under 1975, och då speciellt mot slutet av året, in i ett lugnare skede. Även om inget nytt "kontrollerat" valutasystem har skapats sedan det s. k. Bretton Woods-systemet bröt samman hösten 1971 har dock valutamarknaden fungerat förhållandevis väl och en viss normaliserande anpassning av kursrela­tionerna mellan de viktigare valutorna har ägt rum. Det är dock sanno­likt att man under läng tid framöver måste räkna med att tillfälliga, mer eller mindre allvarliga, störningar kommer att påverka valutamark­naden.

För PKbankens del lämnade såväl valutahandeln som utlandsrörel­sen i övrigt ett gott resultat även under 1975.

Den omfattande internationella upplåningen från svensk sida har även för bankens del spelat en stor roll under det gångna året. Banken

BIL 11    Post-och Kreditbanken, PK-banken:

17

Årsredovisning 1975

har dessutom kunnat medverka vid finansieringen av ett flertal större svenska projekt i utlandet.

Utbyggnaden av bankens utlandsrörelse fortsätter planenligt. I sam­band med bankens omorganisation har utlandsservicen förstärkts även regionalt.

Ett antal nya korrespondentbankskontakter har etablerats under året för att ytterligare bredda bankens utlandsservice.

Mot slutet av året beslöts vidare att PKbanken skulle öppna ett repre­sentationskontor i London. Verksamheten där inleddes i januari 1976.

Administrativ utveckling

Det administrativa utvecklingsarbetet har under året dominerats av tre förhållandevis stora projekt.

Registerorganisationsprojektet är det största och påbörjades redan hösten 1972. Det främsta syftet är att organisera bankens samtliga kontoregister och centrala kundregister sä att de blir direkt åtkomliga från en databas och på det sättet bildar grunden för bankens on-Iine-system.

Det andra projektet, on-linesystemet, påbörjades under 1973 med provverksamhet och testning av olika bankterminalsystem. Under hös­ten 1975 har samtliga stockholmskontor försetts med kassaterminaler. Motsvarande utrustning kommer att installeras på övriga kontor i lan­det under 1976.

Det tredje stora projektet bedrivs i samarbete med Postverket och syftar till att samordna de båda bankboksreskontror som för närvaran­de finns, den ena inom banken och den andra skött av Postgirot för bankens räkning.

Samarbete med Postverket

Under 1975 har överenskommelser träffats med Postverket bl. a. om att PKbankens checkar upp till 500 kr. skall kunna inlösas mot kon­tanter på postanstalterna fr. o. m. februari 1976.

En ny bankbok, utformad enligt svensk standard och anpassad till såväl Postverkets som bankens nya kassaterminal, har tagits fram och börjar utnyttjas i vår.

Särskilda rutiner har införts för att postanstalterna skall kunna för­medla kreditansökningar till banken, och överenskommelse har träffats om försäljning av andelar i PKinvest genom Postens förmedling.

Även inom marknadsföringen äger ett betydande samarbete rum. Flera kampanjer, i synnerhet inom privatsektorn, har genomförts så att de omfattat såväl Postverkets linjeorganisation som bankens egna kon-

Prop. 1975/76:150

18

tor. Inom företagssektorn har inte minst kundernas möjligheter att kom­binera postgirokonton med kredit eller räntebärande inlåningskonton i banken varit ett viktigt inslag i marknadskontakterna.

Personal, samrådsfrågor

Medeltalet anställda har under året ökat med 176 till 2 167. Resurser­na för utbildnmg har förstärkts. Bankens pågående e.xpansion kräver betydande insatser på detta område.

En översyn pågår av bankens företagsnämndsorganisation i syfte att anpassa den till den nya organisationen. Regionstyrelserna har tillförts personalrepresentation. En arbetsgrupp har tillsatts för att pröva hittills­varande erfarenheter av personalinflytande och följa organisationens utveckling från företagsdemokratisk synpunkt samt föreslå handlings­program för personalinflytande.

En utredning med syfte att utveckla formerna för intern information har genomförts, och som följd av den prövas vissa nya former under 1976.

Kontorsnätet

PKbankens kontorsnät bestod vid slutet av 1975 av 80 avdelnings­kontor med egen styrelse och 59 expeditionskontor sedan ett expedi­tionskontor i Helsingborg lagts ned.

Trots den värdefulla tillgång samarbetet med Postverket innebär, är det en svaghet att kontorsnätet endast motsvarar ungefär tredjedelen av andra storbankers. Banken eftersträvar därför en viss utbyggnad av kontorsnätet.

PKbanken ansökte 1975 om att få inrätta ytterligare 7 bankkontor. Av dessa ansökningar har 4 bifallits och 3 avslagits. Av de nya kontor banken fått tillstånd att öppna avser 2 orter där banken inte tidigare har kontor, Karlskoga och Örnsköldsvik. De 2 övriga inrättas i Stock­holm respektive Göteborg.

Resultat

Rörelseresultatet uppgick till 328 mkr. för 1975. Nägon jämförelse med föregående års resultat kan ej göras då det resultat som redovisa­des för 1974 endast omfattade PKbankens rörelse under andra hälften av året medan resultatet under första hälften av 1974 avsäg Kreditban­kens verksamhet. Som jämförelse kan emellertid nämnas att bankens

1 Detta innebär att jämförelser med 1974 endast kan göras i vissa fall beträffande intäkter och kostnader.

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

19

Årsredovisning 1975

resultat för perioden juli 1974juni 1975, dvs. de första tolv månader­na av bankens verksamhet, uppgick till 243 mkr. före fusionskostnader. Denna något haltande jämförelse antyder dock att bankens resultat för­bättrats väsentligt under 1975. Speciellt stark har denna tendens varit under andra halvåret, då bankens resultat bl. a. påverkats positivt av den i augusti företagna diskontosänkningen.

Intäkter

Räntenettot, som är bankens största intäktskälla, uppgår till 745 mkr. för 1975. En överslagsberäkning visar att räntenettot ökat med ca 14 å 15 % under 1975. Denna förbättring har kunnat ske trots att medel­diskontot legat 0,52 % högre än föregående år, vilket verkat klart nega­tivt på bankens räntenetto. Ett stigande medeldiskonto påverkar näm­ligen räntenettot negativt pä grund av att räntan pä obligationsport­följen och vissa räntebundna lån inte följer diskontot medan däremot räntekostnaden för huvuddelen av inlåningen ökar i takt med diskontot. Att en förbättring ändå kunnat ske beror bl. a. på att bankens medel-omslutning ökade med ca 10 % under 1975. En annan förklaring till det förbättrade räntenettot är den av Riksbanken tillåtna höjningen av utlåningsräntorna. Utlåningens förräntning har även påverkats positivt av att en del räntebundna lån under året konverterats till rörliga med högre räntor. Räntenettot har även ökat genom att den långa obliga­tionsräntan under året höjts utöver diskontot.

Provisionerna (inkl. avgifter och agio) uppgick till 107 mkr. En över­slagsberäkning visar att ökningen ligger i storleksordningen 35 % jäm­fört med föregående år. Den största ökningen ligger på den inhemska bankrörelsen där bl. a. introduktionen av löngivaravgifter samt höj­ningar av vissa provisionssatser bidragit till ökningen. Fastighetsnettot har ökat kraftigt beroende pä tillkomsten av nya HK-fastigheten.

Kostnader

Rörelsekostnaderna uppgick till 548 mkr., varav kostnader för ban­kens egen organisation utgjorde 269 mkr. och ersättningen till Post­verket 279 mkr.

Den största kostnadsposten inom den egna organisationen utgöres av personalkostnaderna, vilka uppgick till 158 mkr. Det under våren 1975 slutna löneavtalet medförde att lönekostnaderna steg med ca 19 % för bankens anställda. Vidare har nyanställningar skett under året, vilka ökat lönekostnaderna med ca 6 %. Även de sociala kostnaderna har stigit kraftigt som en följd av lönekostnadsökningarna. Därutöver har

11 räntenettot inkluderas även avgifter på beviljade krediter i räkning.

Prop. 1975/76:150

20

vissa avgiftshöjningar medfört kostnadsökningar på ca 4 %.

I det redovisade beloppet för löner och arvoden ingår ersättningar till styrelsen och bankledningen med 1,7 mkr.

Av övriga omkostnader, vilka uppgår till 95 mkr., uppvisar lokal­kostnaderna den största ökningen. Denna ökning hänför sig främst till den i november 1974 invigda nya HK-fastigheten.

Avskrivning på inventarier har verkställts enligt tjugoprocentsregeln. Avskrivningarna har ökat med ca 33 % sedan föregående är vilket bl. a. beror på anskaffning av dataterminaler för kontorsnätet. Även avskriv­ningarna på fastigheter har ökat kraftigt beroende på att nya HK-fas­tigheten tillkommit.

Ersättningen till Postverket på 279 mkr. utgör ersättning för Post­verkets kassa- och bokföringstjänst.

Extraordinära kostnader 3 mkr. avser kostnader för bankens ny­emission.

Bokslutsdispositioner

Av resultatet före bokslutsdispositioner 324,6 mkr. har 0,4 mkr. an­vänts för nedskrivning av aktier. Vidare har avsatts 120 mkr. till värde­regleringskonto för obligationer och 141 mkr. till värderegleringskonto för utlåning. Till resultaträkningen har återförts 6 mkr. från värde-regleringskontot för räntebundna lån. Efter den föreslagna avsättningen till värderegleringskonto för obligationer är obligationsportföljen bok­förd 298 mkr. över marknadsvärdet men 668 mkr. under det tioåriga medelräntevärde, efter vilket bankerna numera har rätt att värdera sin obligationsportfölj. Den negativa differensen mellan marknadsvärde och nettobokfört värde uppstod under 1975 till följd .av att den långa obligationsräntan höjdes med 1 procentenhet.

Värderegleringskonto för utlåning har under året tagits i anspråk för konstaterade förluster med 10 mkr. På tidigare nedskrivna fordringar har under året influtit 2,5 mkr. Efter ovan nämnda avsättningar uppgår värderegleringskonto för utlåning till 400 mkr. Förluster i inlånings­rörelsen som har samband med bedrägerier och förfalskningar har där­emot belastat rörelseresultatet med 2,4 mkr.

Till skatter har avsatts 34,0 mkr. varefter nettovinsten redovisas till 35,2 mkr.

Koncernresultat

Årsredovisningen innehåller på sid. 3031 vissa uppgifter om kon­cernens balans- och resultaträkningar. Koncernen omfattar förutom PKbanken ett antal helägda dotterbolag, nämligen AB Pundet, Kredit

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

21

Årsredovisning 1975

Leasing Service AB, fem bankfastighetsbolag samt tre icke rörelsedri­vande bolag. Vidare ingår det till 80 % ägda, Factoring Service AB. Koncernens samlade rörelseöverskott för 1975 uppgår till 330 mkr. Av dotterbolagen har framför allt Factoring Service expanderat kraftigt under året och förbättrat sitt rörelseresultat med 0,8 mkr. eller 90 %.

Värderegleringskonton (mkr)

1975

1974

266,5

2,5 -  10,0 + 141,0

265,8

10,5

2,5

-7,3

-5,0

400,0

266,5

73,5 -6,0

66,5 7,0

67,5

73,5

1 648,9 -67,5

1 994,6

-73,5

I 581,4'

1 921,0'

1 581,8

1 921,5

0,4

0,5

A) För utlåning

Saldo vid årets ingång

Överfört frän Postbanken

Influtet på tidigare avskrivna fordringar

Konstaterade förluster

Avsättning/återföring i bokslutet

Saldo vid årets utgång

B) För räntebundna lån

Saldo vid årets ingång

Överfört frän Postbanken

Avsättning/återföring i bokslutet

Saldo vid årets utgång

Portföljen räntebimdna lån vid årets utgång Nominellt värde Värderegleringskonto enligt ovan

Beräknat marknadsvärde niotsvarande avkastningskrav enligt ränteläget 1975-12-31 Marknadsvärdet överstiger nettobokföringsvärdet med

C) För valutor

Saldo vid årets ingång

10,0

10,0

Avsättning i bokslutet

10,0

10,0

1 266,6

245,1 853,9

-73,2"-120,0

-7,4 175,0

1 313,4

1 266,6

12 942,7

11 629,3

12    297,1

 11 331,7

11 223,6 9 957,0

10 635,4 9 957,1

Saldo vid årets utgång

D) För obligationer

Saldo vid årets ingång

Överfört från Postbanken

Över/underskott vid försäljning

av placeringsobligationer

Avsättning i bokslutet

Saldo vid årets utgång

Obligationsportföljen vid årets utgång

Anskaffningsvärde

Nettobokföringsvärde'

Medelräntevärde

Marknadsvärde

 I balansräkningen har värderegleringskontot dragits av från låneportföljens nominella värde.

- Förlusten har uppstått vid försäljningen av betydande volymer äldre kommun- och industriobligationer.

' I balansräkningen visas obligationsinnehavet netto, dvs. med värderegle­ringskontot avdraget frän anskaffningsvärdet.

Prop. 1975/76:150

22

Vinstdisposition

Styrelsen föreslår att 8 % utdelas på det gamla aktiekapitalet 316,8 mkr., för vilket åtgår 25,3 mkr.

Till bolagsstämmans förfogande står enligt balansräkningen:

Årets nettovinst

35 185 tkr.

Dispositionsfond

144 400 tkr.

Nybyggnadsfond

15 000 tkr.

Från år 1974 balanserad

vinst                                                   4 362 tkr.

Summa

198 947 tkr.

Styrelsen föreslår att till förfogande stående vinstmedel disponeras på följande sätt:

att till aktieägarna utdelas 8 kr. per aktie

25 344 tkr.

att till reservfonden föres

158 400 tkr.

varefter denna uppgår till lagstadgat belopp

att till ny räkning överföres

15 203 tkr.

Summa

198 947 tkr.

I övrigt framgår resultatet av bankens verksamhet under året samt bankens ställning vid årets slut av på efterföljande sidor intagna resul­tat- och balansräkningar.

Stockholm den 17 februari 1976

Arne[REDACTED_EFTERNAMN]

Arne S.[REDACTED_EFTERNAMN]

Harald[REDACTED_EFTERNAMN]

Göran Agndal

Olov[REDACTED_EFTERNAMN]

Sven Arkwall

Carl-Henrik[REDACTED_EFTERNAMN]

Sven[REDACTED_EFTERNAMN]

Ove Rainer

Torsten Collén

Lars[REDACTED_EFTERNAMN]

Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN]

Tord[REDACTED_EFTERNAMN]

Stig F.[REDACTED_EFTERNAMN]

Karl[REDACTED_EFTERNAMN]

BertU[REDACTED_EFTERNAMN]

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken: Årsredovisning 1975

Resultaträkning

Intäkter i rörelsen

Räntenetto*

Provisioner, avgifter och agio*

Bankfastigheters nettoavkastning*

Utdelning pä organisationsaktier

Övriga rörelseintäkter

Summa intäkter

23

1975 mkr.

744,6

106,8

22,8

1,0

0,9

876,1

Kostnader i rörelsen Person alkostnader"' Lokalkostnader Övriga kostnader* Avskrivning på inventarier Avskrivning på fastigheter

Ersättning till Postverket Summa kostnader

157,6

32,4

62,5

11,2

5,1

268,8 279,6

548,4

Rörelseresultat

327,7

Extraordinära kostnader

    3,1

Resultat före dispositioner

324,6

Bokslutsdispositioner

lanspråktaget av arbetsmiljöfond

0,1

Varav för rörelsekostnader

    0,1

Nedskrivning av organisationsaktier

    0,4

Äterföring frän värderegleringskonto för räntebundna lån

6,0

Avsättningar till värderegleringskonto

för utlånmg

141,0

för obligationer

120,0

Vinst före skaft

69,2

Skatter

-   34,0

Nettovinst

35,2

' Se kommentarer sid. 2425.

Prop. 1975/76:150

24

Kommentar till resultaträkningen

Intäkter i rörelsen

Räntenetto

Medelsaldo

Ränta

Ränta

1975 mkr.

1975 mkr.

%

Tillgångar

Utlåning till allmänheten

20 227,2

1 853,6'

9,16

Banker

2 961,7

213,8

7,22

Kassor, kassakvotsmedel

1 473,7

93,8

6,37

Obligationer och statspapper

11 841,6

781,3

6,60

övriga tillgångar

354, P

3,5

36 858,3

2 946,0

7,99

Skulder och eget kapital

Inlåning frän allmänheten

26 443,2

1 666,2*

6,30

Inlåning från Postverket

5 551,8

444,7

8,01

Banker

1 057,2

70,1

6,63

Förlagslån

152,9

11,2

7,36

Övrig upplåning

115,7

8,8

7,62

Övriga skulder

1 291,5

0,4

Totalt främmande kapital

34 612,3

2 201,4  .

6,36

Eget kapital och värderegleringskonton

2 246,0

Räntenetto

-

744,6

36 858,3

2 946,0

7,99

Riksbankens niedeldiskonto

6,64

' I utlåningsräntorna ingår kreditavgifter med 67,4 mkr.

- Avser ränta på kassakvotsmedel innestående i Riksbanken.

' I övriga tillgångar ingår bl. a. aktier och fastigheter. Avkastningen härav redovisas under separata rubriker i resultaträkningen.

* Provisioner, som uttagits vid förtidsuttag på inlåningsräkningar med upp­sägningsvillkor, har dragits av från inlåningsräntorna.

Provisioner, avgifter och agio

1975

mkr.

Inhemsk utlåningsrörelsei

18,6

Övriga inhemska rörelsegrenar

51,0

Utländska rörelsen

37,2

106,8

1 Exklusive inhemska kreditavgifter.

Bankfastigheters nettoavkastning

1975

Förändring

mkr.

jämfört med 1974,

mkr.'

Hyror m.m.

30,7

+15,3

Avgår driftskostnader

7,9

+ 4,2

Överskott före räntor och

avskrivningar

22,8

+11,1

Avskrivningar

5,1

+1,9

Överskott före räntor

17,7

+ 9,2

' Då fastighetsnettot ej påverkades av fusionen är jämförelsen relevant.

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

25

Årsredovisning 1975

Räntor pä i fastigheterna befintliga inleckningslån redovisas under rän­tor "Övrig upplåning" (se "Räntenetto").

Kostnader i rörelsen

Personalkostnader

1975

mkr.

Löner och arvoden

115,0

Utbetalda pensioner

3,9

ATP-avgifter

8,8

Avgifter till Bankanställdas Pensionskassa (BPK)

7,0

Sjuk- och olycksfallsförsäkringsavgifter

7,9

Arbetsgivaravgift

4,6

Folkpensioneringsavgift

4,3

Ändra personalkostnader

6,1

157,6

Övriga kostnader

Porto, telefon

11,7

Blanketter, kontorsmaterial

9,0

Marknadsföringskostnader

9,3

Övriga kostnader

32,5

62,5

Portokostnader, som avser de verksamhetsgrenar, vilka reskontrabok-förs i Postverket (postsparbankskonton, personkonton, räntebärande postgirokonton), ingår i "Ersättning till Postverket".

Balansräkning

den 31 december

Tillgångar

1975 inkr.

1974 mkr.

Kassamedel Kassa Checkar och postväxlar

112,0

402,2

78,7 204,4

Summa kassamedel

514,2

283,1

Finansinstitut

*    Sveriges Riksbank

*    Inhemska finansinstitut

 Utländska banker och bankirer

569,5 3 587,8 I 580,7

1 469,1 1 231,7 1 279,8

Summa finansinstitut

5 738,0

3 980,6

Prop. 1975/76:150

26

*

Statspapper och obligationer

*

Utlåning till allmänheten

*

Diverse räkningar

*

Aktier och andelar

i bankfastighetsbolag i andra bolag Summa aktier och andelar

Garantifondsbevis i dotterbolag

*

Inventarier

*

Fastigheter Bankfastigheter Andra fastigheter

Pågående nybyggnation av bankfastigheter

Summa fastigheter Summa tillgångar

Ställda panter

* Obligationer

Fastighetsinteckningar Utlåning till allmänheten, beviljat belopp

11 629,3

21 055,9

710,1

9 957,0

19 322,0

623,1

0,7

57,7

0,7 56,0

58,4

56,7

18,0

27,2

7,0 24,9

255,1 0,3 6,2

243,2 2,1 1,6

261,6

247,0

40 012,7

34 501,4

2 796,8

27,3

23 307,4

2 847,6

28,7

21 397,3

' Se kommentar pä sid. 27 30.

Skulder och eget kapital

1975 mkr.

1974 mkr.

Utelöpande postvä.xlar Finansinstitut

*       Inhemska finansinstitut

Lftländska banker och bankirer

Summa finansinstitut

Egna accepter

*          Inlåning från allmäniieten

Långfristig upplåning

RefinansieringsJån hos AP-fonden Inteckningslån i egna fastigheter

*       Förlagslån

Summa långfristig upplåning

*          Diverse räkningar

Arbetsmiljöfond

Värderegleringskonton för utlåning och valutor

*          Eget kapital

Aktiekapital Reservfond Dispositionsfond Nybyggnadsfond Balanserade vinstmedel Årets nettovinst

Summa eget kapital

Summa skulder och eget kapital

Garantiförbindelser

*          Pensionsförpliktelser (täckta av bankens

pensionsstiftelse)

304,7

272,4

142,7 995,9

109,0

475,9

1 138,6

584,9

2,3 36 285,6

0,7 32 110,8

87,9

23,2

265,7

92,4 24,9 98,5

376,8

215,7

499,8 3,9

378,4 4,0

410,0

276,5

633,6

158,4

144,4

15,0

4,4 35,2

316,8 158,4 144,4

15,0 4,3

19,0

991,0

658,0

40 012,7

34 501,4

2 063,0

1 550,1

34,4

26,8

* Se kommentar på sid. 27 30.

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

27

Årsredovisning 1975

Kommentar till balansräkningen

Tillgångar

Förändring

jämfört med

1975

1974

mkr.

mkr.

Sveriges Riksbank

Av beloppet avser 3,7 mkr spärrat

arbetsmiljökonto

Inhemska finansinstitut

2 786,2

71,6

730,0

- 127,0 + 1970,6

+ 47,2 +   465,3

3 587,8

+ 2 356,1

1  500,0

2    976,9

 7 428,0

993,0

+1 300,0

-       134,9

 +   819,0

-       231,2

Riksgäldskontoret

Affärsbanker

Sparbanker

Övriga

Statspapper och obligationer Skattkammarväxlar Statsobligationer Bostadsobligationer Övriga obligationer

Summa inhemska

12 897,9

+1752,9

Utländska

44,8

-     33,8

Summa anskaffningsvärde

12 942,7

+1719,1

Värderegleringskonto för obligationer

1313,4

+     46,8

Nettobokfört värde

11629,3

+1672,3

Utlåning till allmänheten

494,2

+   103,7

14 347,9

+ 1421,0

1 566,6

+   315,4

4 095,1

-   283,7

313,1

+   106,4

250,0

+     54,7

25,7

+       9,4

30,8

+       1,0

In- och utrikes växlar

Lån

Krediter i räkning

Checkräkningskrediter

Byggnadskreditiv

Postgirokrediter

Övriga Remburskrediter Annan utlåning

Sumnia nominellt värde

21123,4

+1727,9

Värderegleringskonto för bundna län

   67,5

       6,0

Summa utlåning

21055,9

+1733,9

Diverse räkningar

Balanserade intäktsräntor

558,1

+       8,8

Övriga konton

152,0

+     78,2

710,1         +     87,0

Prop. 1975/76:150

28

Aktier

Nominellt

Bokfört

Andel av

värde

värde

bolagets

1975

1975

aktiekapital

mkr.

mkr.

/o

Koncernbolag

Bankfastighetsbolag

1,0

0,7

100

Factoring Service AB

3,2

3,6

80

Kredit Leasing Service AB

2,0

2,0

100

AB Pundet

0,1

0,1

100

Övriga koncernbolag

0,3

100

Övriga bolag

Svensk Bostadsfinansiering

AB BOFAB

20,0

24,0

50

AB Svensk Exportkredit

15,4

15,4

15

United International Bank

£  0,6 milj

7,4

10

Företagskapital AB

1,4

1,5

14

AB Industrikredit

L2

1,2

8

Övriga aktier och andelar

2,9

2,5

Summa aktier och andelar

58,4

Inventarier

Ingående saldo

24,9

Nyanskaffningar

13,5

Avskrivningar

-11,2

Utgående saldo

27,2

Bankfastigheter

Ingående saldo

243,2

Nyanskaffningar

17,0

Avskrivningar

-5,1

255,1

Utgående saldo

Skulder och eget kapital

Inhemska finansinslilut

Riksgäldskontoret

Affärsbanker

Sparbanker

Övriga

Inlåning från allmänheten

Lönekonton

Inlåning på särskilda villkor

Inlåning från Postverket

Inlåning i utländsk valuta

Övrig inlåning

Diverse räkningar Balanserade kostnadsräntor Övriga

1975 mkr.

Förändring jämfört med 1974 mkr.

35,8

68,3

3,3

35,3

+     14,2 +     42,0 +       0,2

-     22,7

142,7

+     33,7

3   989,1

4    036,3

 7 589,9

573,7 20 096,6

+   599,0 +   585,3 + 1539,1 -   113,6 + 1 565,0

36 285,6

+ 4 174,8

207,7 292,1

+     13,0 +   108,4

121,4

499,8

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken:

29

Årsredovisning 1975

Förlagslån

I syfte att uppfylla banklagens kapilaltäckningskrav har under året upptagits två förlagslån, varav ett intemationellt på 60 milj. D-mark (motvärde ca 100 mkr.) och ett svenskt på 75 mkr., dvs. tillsammans 175 mkr.

Eget kapital

Ingående saldo

658,0

Utdelning för 1974

-  19,0

Nyemission

316,8

Utgående saldo (exkl. årets nettovinst)

955,8

För att få en uppfattning om det egna kapitalets storlek i relation till det kapilaltäckningskrav, som banken skall uppfylla, återgives nedan ett sammandrag av bankens kapitaltäckningssituation per 1975-12-31.

Riskklass

Tillgångar

Täcknings-

Kapilaltäcknings-

och garantier

procent

krav

mkr.

mkr.

A

24 582,6

0

_

B

8 171,6

]

81,7

C

1 316,2

4

52,6

D

7 559,7

8

604,8

E

35,6

100

35,6

Summa kapilaltäckningskrav

774,7

Summa risktäckande kapitaP

1 221,4

Riskklass A. Statspapper,  bostadsobi,  fordringar på kommuner,  inhemska banker och försäkringsbolag.

B.   Övriga obl, utländska banker, lån mot botteninteckning i bostads-

fast."

C. Övriga inteckningslån i bostadsfast, bottenlån till industrifast.

D. Övriga fordringar och andra tillgångar.

E.  Engagemang i företag med bankverksamhet.

' Eget kapital + förlagslån.

Ställda panter, obligationer

Av beloppet utgör 2 796,8 mkr. obligationer, vilka ligger i Riksbanken såsom säkerhet för dagslåneverksamheten. Några dagslåneskulder fanns ej vid årsskiftet.

Pensionsförpliktelser

1975

mkr.

Kapitalvärde av pensionsförpliktelser

34,4

Nettoförmögenhet i bankens pensionsstiftelse

36,2

Vid beräkning av förmögenheten har stiftelsens aktier värderats till lägsta kursvärde under de senaste två åren och fastigheterna har värde-

Prop. 1975/76:150

30

råts enligt särskild värdering. Differensen mellan kapitalvärdet och nettoförmögenheten har minskat något gentemöt föregående år.

(Originalet till resultaträkningen och balansräkningen är undertecknat av styrelsen och försett med påskrift av revisorerna.)

Koncemresultaträkning

Intäkter i rörelsen

Räntenetto

Provisioner, avgifter och agio Bankfastigheters nettoavkastning Utdelning på organisationsaktier Övriga rörelseintäkter

Summa intäkter

Kostnader i rörelsen Personalkostnader Lokalkostnader Övriga kostnader Avskrivning på inventarier Avskrivning pä fastigheter

Ersättning tUl Postverket Summa kostnader

1975

mkr.

745,3

112,9

23,4

1,0

0,9

883,5

160,1 32,8 64,4 11,2

5,2

273,7 279,6

553,3

Rörelseresultat Extraordinära kostnader Extraordinära intäkter

Resultat före dispositioner

330,2

    3,2

0,3

327,3

Bokslutsdispositioner

lanspråktaget av arbetsmiljöfond

0,1

Varav för rörelsekostnader

    0,1

Nedskrivnmg av organisationsaktier

    0,4

Äterföring från värderegleringskonto för räntebundna lån

6,0

Avsättningar till värderegleringskonton

262,7

Vinst före skatt

70,2

Skatter

- 34,5

Nettovinst

35,7

Bil. 11    Post- och Kreditbanken, PK-banken: Årsredovisning 1975

31

Koncernbalansräkning

den 31 december

Summa skulder och eget kapital Stockholm den 17 februari 1976

40 180,1

Tillgångar

1975

1974

mkr.

mkr.

Kassamedel

Kassa, postgiro

113,0

79,8

Checkar och postväxlar

402,2

204,4

Summa kassamedel

515,2

284,2

Finansinstitut

Inhemska finansinstitut

4 157,3

2 700,8

Utländska banker och bankirer

1 580,7

1 279,8

Summa finansinstitut

5 738,0

3 980,6

Statspapper och obligationer

11 629,3

9 957,0

Utlåning till allmänheten

21 210,1

19 399,4

Övriga fordringar

712,9

627,7

Aktier och andelar

52,3

53,8

Inventarier

27,4

24,9

Lager av leaseobjekt

30,9

18,6

Fastigheter

264,0

249,6

Summa tillgångar

40180,1

34 595,9

Skulder och eget kapital

1975

1974

mkr.

mkr.

Utelöpande postväxlar

304,8

272,4

Finansinstitut

Inhemska finansinstitut

142,7

109,0

Utländska banker och bankirer

995,9

475,9

Summa finansinstitut

1 138,6

584,9

Inlåning från allmänheten

36 274,7

32 092,9

Långfristig upplåning

389,5

233,9

Övriga skulder

662,5

470,0

Arbetsmiljöfond

3.9

4,0

Värderegleringskonton för utlåning och valutor

413,7

278,9

Eget kapital

Aktiekapital

633,6

316,8

Bundna fonder

158,7

158,7

Fria reserver

164,4

164,2

Årets nettovinst

35,7

19,2

Summa eget kapital

992,4

658,9

34 595,9

Bertil[REDACTED_EFTERNAMN]

Prop. 1975/76:150

32

Revisionsberättelse

I egenskap av revisorer i Post- och Kreditbanken, PKbanken får vi avge följande revisionsberättelse för år 1975.

Vi har granskat årsredovisningen, tagit del av räkenskaper, protokoll och andra handlingar, som lämnar upplysning om bolagets ekonomi och förvaltning, samt vidtagit de övriga granskningsåtgärder, vi ansett erforderliga.

Räkenskaperna har detaljgranskats av bolagets revisionsavdelning, som däröver avgivit rapporter.

Bolagets inre kontroll synes oss vara ordnad på betryggande sätt. Förvaltningskostnaderna har granskats utan erinran. Under revisionen har icke framkommit anledning till anmärkning beträffande redovis­ningshandlingarna, bokföringen, inventeringen av tillgångarna eller för­valtningen i övrigt.

Vi tillstyrker,

att den i årsredovisningen intagna, av oss påtecknade balansräkningen per den 31 december 1975 fastställes,

att vinstmedlen, kronor 198 947 251:42, disponeras i enlighet med styrelsens förslag, samt

att styrelsens ledamöter beviljas ansvarsfrihet för den tid, årsredovis­ningen omfattar.

Stockholm den 3 mars 1976

Bruno[REDACTED_EFTERNAMN]

Sven[REDACTED_EFTERNAMN]

Gunnar Weidenfors

auktoriserad revisor utsedda av bolagsstämman

Gösta Björfors

Per V A Hanner

Erik Reuterswärd

auktoriserad revisor

auktoriserad revisor

utsedda av Kungl. Bankinspektionen

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1976 76023S

Lagförslag

Bilaga 12

Prop. 1975/76:150 Bil. 12    Lagförslag

Bilaga 12

1    Förslag till

Lag om storleken av statlig inkomstskatt som ingår i preliminär skatt för budgetåret 1916jlT

Härigenom föreskrives att statlig inkomstskatt för skattskyldig, som avses i 10 § 1 mom. lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt, skall för budgetåret 1976/77 ingå i prehminär skatt med 100 procent av grundbeloppet.

' Jämför 1975: 449.

1    Riksdagen 1975/76. Nr 150. Bilaga 12

Prop. 1975/76:150

2   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1975: 1147) om särskilt investeringsavdrag

vid taxering till stattig inkomstskatt

Härigenom föreskrives att 2 och 3 §§ lagen (1975: 1147) om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

Särskilt investeringsavdrag utgör tio procent av anskaffnmgskostna-den för inventarier som anskaffats under den period som anges i 1 §. I fräga om inventarier, som näringsidkaren tillverkar själv, beräknas procentsatsen på den del av tillverkningskostnaden som nedlagts under perioden.

Avdraget utgör dock tjugofem procent av anskaffningskostnaden för inventarier som levererats un­der perioden den 1 majden 31 december 1976 under förutsätt­ning att skriftligt avtal om an­skaffningen ej har upprättats före den 1 maj 1976. I fråga om in­ventarier, som näringsidkaren till­verkar själv, tillämpas sistnämnda procentsats på den del av tillverk­ningskostnaden som nedlagts un­der perioden den 1 majden 31 december 1976 under förutsätt­ning att tillverkningen ej har på­börjats före den 1 maj 1976.

Avdraget göres vid taxering till statlig inkomstskatt för det beskatt­ningsår under vilket inventarierna har levererats eller kostnaderna för tillverkningen nedlagts. Avdraget får dock åtnjutas högst med belopp som svarar mot skillnaden mellan bruttointäkten och övriga avdrag i förvärvskällan.

3 

§

Särskilt investeringsavdrag åtnjutes icke för följande inventarier, nämligen

inventarier med en beräknad varaktighetstid av högst tre år,

begagnade inventarier,

personbilar som avses i vägtrafikkungörelsen (1972: 603) och som icke användes i yrkesmässig trafik eller uthyrningsrörelse,

inventarier som den skattskyldige tillverkar själv, om tillverkningen har påbörjats före den 15 oktober 1975,

Bil. 12    Lagförslag

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

inventarier som har anskaffats genom skriftligt avtal upprättat före den 15 oktober 1975,

inventarier som icke har levererats under den period som anges i 1 §, inventarier för vilka anskaffnings- eller tillverkningskostnaderna un­der beskattningsåret ej har uppgått till sammanlagt minst 10 000 kronor.

Föreligger synnerliga skäl, får regeringen medge att särskilt in­vesteringsavdrag får åtnjutas för inventarier som levereras efter ut­gången av den period som anges il§.

Föreligger synnerliga skäl, fär regeringen medge att särskilt in­vesteringsavdrag får åtnjutas för inventarier som levereras efter ut­gången av den period som anges i 1 §. Avdraget skall därvid efter regeringens bestämmande medges med tio eller tjugofem procent av anskaffningskostnaden.

Föreligger särskilda skäl, får riksskatteverket medge att särskilt in­vesteringsavdrag får åtnjutas för anskaffning av begagnade inventarier. Mot riksskatteverkets beslut i sådan fråga får talan icke föras.

För inventarier, som har för­värvats från nägon med vilken förvärvaren är i väsentlig ekono­misk intressegemenskap, åtnjutes särskilt investeringsavdrag endast om inventarierna har tillverkats av säljaren och tUlverkningen på­börjats efter den 15 oktober 1975.

För inventarier, som har för­värvats från nägon med vilken förvärvaren. är i väsentlig ekono­misk intressegemenskap, åtnjutes särskilt investeringsavdrag endast om inventarierna har tillverkats av säljaren. Avdrag åtnjutes med tjugofem procent om tillverkning­en påbörjats efter den 30 april 1976 och med tio procent om till­verkningen påbörjats tidigare men efter den 15 oktober 1975.

Denna lag träder i kraft dagen efter den dag, då lagen enligt uppgift pä den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

Prop. 1975/76:150

3    Förslag till

Lag om ändring i lagen (1975: 1149) om statligt investeringsbidrag

för inventarieanskaffning

Härigenom föreskrives att 2 och 3 §§ lagen (1975: 1149) om statligt investeringsbidrag för inventarieanskaffning skall ha nedan angivna lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

Investeringsbidrag får icke utgå om näringsidkaren för beskattningsår under den period som anges i 1 § kunnat helt utnyttja avdrag enligt lagen (1975: 1147) om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt. Investeringsbidrag får heller icke utgå, om näringsidkaren för beskattningsåret helt eller delvis har åtnjutit avdrag som nyss nämnts. Bedömningen av frågan huruvida nämnda avdrag kunnat utnyttjas eller har åtnjutits får grundas på taxeringsnämndens beslut.

Investeringsbidrag utgör fyra procent av anskaffningskostnaden för inventarier som har anskaffats under den period som anges i 1 §. I fråga om inventarier, som näringsidkaren tillverkar själv, beräknas procent­satsen på den del av tillverkningskostnaden som nedlagts under perio­den.

Bidraget utgör dock tio procent av anskaffningskostnaden för in­ventarier som levererats under perioden den 1 majden 31 de­cember 1976 under förutsättning att skriftligt avtal om anskaff­ningen ej har upprättats före den 1 maj 1976. I fråga om inventa­rier, som näringsidkaren tUlver­kar själv, tillämpas sistnämnda procentsats på den del av tillverk­ningskostnaden som nedlagts un­der perioden den 1 majden 31 december 1976 under förutsätt­ning att tillverkningen ej har på­börjats före den 1 maj 1976.

Investeringsbidrag utgår för det beskattningsår under vilket inven­tarierna har levererats eller kost­naderna för tillverkningen ned­lagts. Det kan utgå för högst tvä beskattningsår och får ej över­stiga 20 000 kronor för varje be­skattningsår.

Investeringsbidrag utgär för det beskattningsår under vilket inven­tarierna har levererats eller kost­naderna för tillverkningen ned­lagts. Det kan utgå för högst två beskattningsår och får ej beräknas på högre anskaffnings- eller till­verkningskostnad än 500 000 kro­nor för varje beskattningsår.

Bil. 12    Lagförslag

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 

§

Investeringsbidrag utgår icke för följande inventarier, nämligen in­ventarier med en beräknad varaktighetstid av högst tre år,

begagnade inventarier,

personbilar som avses i vägtrafikkungörelsen (1972: 603) och som icke användes i yrkesmässig trafik eller uthyrningsrörelse,

inventarier som näringsidkaren tillverkar själv, om tillverkningen har påbörjats före den 15 oktober 1975,

inventarier som har anskaffats genom skriftligt avtal upprättat före den 15 oktober 1975,

inventarier som icke har levererats under den period som anges i 1 §,

inventarier för vilka anskaffnings- eller tillverkningskostnaderna un­der beskattningsåret ej har uppgått till sammanlagt minst 10 000 kronor.

Föreligger synnerliga skäl, får regeringen medge att investerings­bidrag får utgå för inventarier som levereras efter utgången av den pe­riod som anges i 1 §.

Föreligger synnerliga skäl, får regeringen medge att investerings­bidrag får utgå för inventarier som levereras efter utgången av den pe­riod som anges i 1 §. Bidraget skall därvid efter regeringens be­stämmande medges med fyra eller tio procent av anskaffningskostna­den.

Föreligger särskilda skäl, får riksskatteverket medge att investerings­bidrag får åtnjutas även för anskaffning av begagnade inventarier.

För inventarier, som har för­värvats från nägon med vilken förvärvaren är i väsentlig ekono­misk intressegemenskap, kan in­vesteringsbidrag utgå endast om inventarierna har tillverkats av säljaren och tillverkningen påbör­jats  efter  den  15  oktober  1975.

För inventarier, som har för­värvats frän någon med vilken förvärvaren är i väsentlig ekono­misk intressegemenskap, kan in­vesteringsbidrag utgå endast om inventarierna har tillverkats av säljaren. Bidrag åtnjutes med tio procent om tillverkningen påbör­jats efter den 30 april 1976 och med fyra procent om tillverkningen påbörjats tidigare men efter den 15 oktober 1975.

Denna lag träder i kraft dagen efter den dag, då lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

NORSTEDTS TRYCKERI    STOCKHOLM 1970 760235

Innehållsförteckning

Innehållsförteckning

Reviderad finansplan 1976

2

1

Den internationella utvecklingen

2

2

Den ekonomiska utvecklingen 1975

4

3

Den ekonomiska politiken 1976

9

3.1

Mål och förutsättningar för den ekonomiska politiken

9

3.2

Politik för en stark ekonomi

16

3.3

Den ekonomiska utvecklingen 1976

31

4  Sammanfattning

34

Särskilda frågor

37

1

Utnyttjande av finansfullmakten, m. m.

37

2

Allmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelses verksamhet

under år 1975

38

3

Post- och Kreditbankens, PK-banken, verksamhet

39

4

Särskilt investeringsavdrag för maskininvesteringar m. m.

40

5

Riktlinjer för totalisalorverksamheten vid trav- och galopp­tävlingar, m. m.

41

6

Totalbudgeten budgetåren 1975/76 och 1976/77

44

Hemställan

53

Beslut

54

Bilaga 1:   Reviderad nationalbudget 1976

Bilaga 2:   Långtidsbudget för perioden 1976/771980/81

Bilaga 3:    1975 års långtidsutredning och remlssinstauserna

Bilaga 4: Riksrevisionsverkets approximativa beräkning av budgetut­fallet för budgetåret 1975/76

Bilaga 5: Riksrevisionsverkets förnyade inkomstberäkning för budget­året 1976/77

Bilaga 6: Specifikation av inkomsterna på driftbudgeten för budgetåret 1976/77

Bilaga 7: Specifikation av anslagsförändringar i förhållande till budget­propositionen för budgetåret 1976/77

Bilaga 8: Förslag till investeringsplan och investeringsstater för budget­året 1976/77

Bilaga 9: Förändringar i förslaget till statsbudget för budgetåret 1976/ 77 sedan budgetpropositionen

Bilaga 10: Allmänna Pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen: Årsredovis­ning för verksamhetsåret 1975

Bilaga 11: Post- och Kreditbanken, PK-banken: Årsredovisning för verksamhetsåret 1975

Bilaga 12: Lagförslag

1    Riksdagen 1975176. I saml. Nr 150. InnehåU

NORSTEDTS TRYCKERI 76023S